burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Automobil s motorom vzadu

Uloženie motora v automobile za zadnú nápravu je súčasťou koncepcie pohonu automobilov, pri ktorej je v automobile motor uložený obvykle pozdĺžne za zadnou nápravou. Umiestnenie motora za zadnú nápravu spôsobuje výrazné pretáčavé vlastnosti najmä u osobných automobilov, ale dosahuje výborné trakčné vlastnosti na povrchoch so zhoršenými jazdnými vlastnosťami a pri zdolávaní stúpaní. Dnes sa využíva hlavne pri konštrukcii autobusov.
Automobil s motorom v strede

Je to koncepcia umiestnenia motora v automobile. Znamená, že motor je umiestený pred zadnou alebo za prednou nápravou. Prvý automobil, ktorý túto koncepciu využíval bol vlastne prvý automobil na svete (1885), oveľa slávnejšie je Lamborghini Miura (1966) – prvé superauto s motorom uprostred (pred zadnou nápravou). Umiestnenie motora do stredu, umožňuje zlepšiť jazdné a brzdné vlastnosti, lepšie rozložiť hmotnosť a odstrániť nedotáčavosť alebo pretáčavosť. Nevýhodou umiestnenia motora bližšie k stredu vozidla je obmedzenie miesta v interiéri, respektíve potreba zvýšiť veľkosť auta. Riešením tohto problému môže byť priečne uloženie motora.
Typy uloženia uprostred.
Za prednou nápravou.
Za prednou nápravou so zadným náhonom.
Táto koncepcia využíva motor umiestený za prednou nápravou – teda vpredu uprostred a zadný náhon. Označuje sa skratkou FMR z anglického Front-Mid engine Rear whell drive. Túto koncepciu využívajú napríklad modely Aston Martin DB9/Vantage/Vanquish/One-77, BMW Z4, Honda S2000, Mercedes-Benz SLS AMG...
Za prednou nápravou s predným náhonom.
Od FMR sa líši tým, že má hnanú prednú nápravu – označuje sa FMF. Aut s touto koncepciou je len málo, využíva sa najmä pri veľkopriestorových vozidlách. V minulosti túto koncepciou využívali v British Leyland.
Za prednou nápravou s náhonom na štyri kolesá.
Označuje sa FM4 a od FMR či FMF sa líši iba tým, že má náhon na všetky štyri kolesá. Príklady: Ferrari FF, Hummer H1, Nissan GT-R, Toyota Previa All-Track...
Pred zadnou nápravou.
Pred zadnou nápravou so zadným náhonom.
Označuje sa skratkou RMR a čoasto sa o nej hovorí ako o klasickej či základnej koncepcií (zrejme preto, lebo prvý automobil ju využíval). Prípad tejto koncepcie nastáva vtedy keď je motor uložený pred zadnou nápravou a hnané sú zadné kolesá. Túto koncepciu využíva veľa automobilov: Lamborghini Miura, Lamborghini Countach, Lamborghini Diablo, Ferrri 458 Italia, Ferrari Enzo, Ferrari F50, Ferrari F40, Koenigsegg Agera, Pagani Zonda...
Pred zadnou nápravou s náhonom na štyri kolesá.
Označuje sa ako RM4, má oproti RMR náhon na všetky štyri kolesá; napr.: Lamborghini Aventador, Lamborghini Gallardo, Lamborghini Sesto Elemento...
Si-čchang

Si-čchang (pinyin: Xichang Weixing Fashe Zhongxin, po čínsky西昌卫星发射中心) je druhá čínska raketová základňa vybudovaná po roku 1975, odkiaľ sú od roku 1984 vypúšťané nosné rakety typu Čchang Čeng (CZ-3, CZ-3A, CZ-3B, CZ-3C a CZ-2E). V medzinárodnom systéme označovania kozmodrómu má pridelený znak XC (predtým SI). Základňa bola vybudovaná v nadmorskej výške približne v prefektúre Liang. Pôvodne tu stáli dve rampy, v roku 2006 bola zahájená stavba tretej rampy. V tom čase bol v blízkosti základne skúšobný raketový komplex Sung-lin.
Pomenovanie.
Kozmodróm bol pomenovaný podľa vzdialeného mesta Si-Čchang. Oficiálny čínsky názov kozmodrómu je v slovenskom prepise Si-Čchang wej-sing fa-še čung-sin, v anglickom Xichang Weixing Fashe Zhongxin. Oficiálna anglická verzia názvu je Xichang Satellite Launch Center (XSLC). 
Využitie.
Druhý z čínskych kozmodrómov slúži hlavne na vypúšťanie satelitov na geostacionárne dráhy pomocou čínskych nosných rakiet typu CZ-2 a CZ-3. Prvý štart pre účely kozmonautiky sa tu uskutočnil 29. januára 1984, avšak prevádzka sa začala už v roku 1982. 
Základňa bola ponúknutá svetu aj na komerčné vypúšťanie satelitov. V tejto súvislosti tu došlo vo februári 1996 k veľkej havárii, keď raketa so satelitom Intelsat dopadla do neďalekej dediny a zabila tu podľa oficiálnych údajov 6 ľudí, 56 ďalších bolo zranených, viaceré neoficiálne zdroje však odhadujú počet obetí na desiatky.
V januári 2007 tu štartovala balistická raketa, čínska protidružicová zbraň, ktorá po úspešnom zásahu starej meteorologickej družice zanechala na orbite tisíce úlomkov kozmického odpadu.
V októbri 2007 z tohto kozmodrómu štartovala aj prvá čínska mesačná sonda Chang'e 1.
Legenda

Legenda môže byť:
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1998

Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 1998 prebiehala na Slovensku od januára 1998 až do decembra 1998, nakoľko NR SR v tejto dobe nebolo možné získať pri voľbe 90 hlasov poslancov, napriek piatim kolám nebol zvolený žiaden kandidát, v tom období (až do zvolenia a inaugurácie Rudolfa Schustera) zastupovali prázdne miesto prezidenta predseda NR SR a predseda vlády SR. Po voľbách do NR SR v septembri 1998 sa vládna koalícia dohodla na priamej voľbe prezidenta, podľa zákona sa však naďalej konali ďalšie kolá volieb. V období od 2. marca 1998 do 15. júna 1999 bola pozícia prezidenta SR neobsadená. 
Prvé kolo volieb (29. januára 1998 a 6. februára 1998):
"Prvé skrutínium:"
"Druhé skrutínium:"
Žiaden kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Druhé kolo volieb (5. a 19. marca 1998):
"Prvé skrutínium:"
"Druhé skrutínium:"
Žiaden kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Tretie kolo volieb (16. a 30. apríla 1998):
"Prvé skrutínium:"
"Druhé skrutínium:"
Žiaden kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Štvté kolo volieb (29. mája 1998):
Žiadna politická strana nenavrhla svojho kandidáta, jediným kandidátom bol Vladimír Abrahám (kandidát Miroslava Kočnára), ktorý získal 13 hlasov poslancov, druhé skrutínium sa však neuskutočnilo, nakoľko Miroslav Kočnár vzal svoj návrh späť.
Piate kolo volieb (9. júla 1998):
"Prvé skrutínium:"
"Druhé skrutínium:"
Kandidát nezískal potrebných 90 hlasov na zvolenie.
Do šiesteho (6. augusta 1998), siedmeho (3. septembra 1998), ôsmeho (3. decembra 1998) a deviateho (17. decembra 1998) kola nebol navrhutý žiaden kandidát.
Lužný les

Lužný les alebo luh je podmáčaný les s vysokou hladinou podzemnej vody a záplavovým cyklom. Tento kedysi bežný biotop mizne s rastúcou regulovateľnosťou vodných tokov. 
Podmienky pre vznik lužného lesa.
Dôležitá je prítomnosť vodného toku alebo vysokej podzemnej vody, vďaka čomu je v pôde nedostatok kyslíka, pričom dochádza k redukčným pochodom. Vznikajú zlúčeniny dávajúce pôde modré sfarbenie a zvláštny zápach, tzv. glejové pôdy. 
Výskyt a stav na Slovensku.
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o základnú klasifikačnú jednotku s presným názvom Ls1 Lužné lesy patriacu do formačnej skupiny Ls Lesy. Skladá sa z nasledujúcich mapovacích jednotiek:
Na Slovensku sa vŕbovo-topoľové a dubovo-brestové nížinné lužné lesy nachádzajú pozdĺž tokov ako Dunaj, Morava, Váh, Hron, Latorica či Bodrog. 
Druhové zloženie.
Flóra.
Typickými stromami lužných lesov sú topoľ, dub, jaseň, brest, jelša, vŕba a lipa. Na viac osvetlených miestach sú kríky: čremcha, zemolez, svíb, kalina alebo baza. 
Bylinné zloženie je ovplyvnené polotmou v spodných poschodiach lesa. Mnohé rastliny sa popínajú, aby sa dostali vyššie, ako napríklad chmeľ obyčajný. Rôzne popínavky tvorí zádušník brečtanovitý, ostružiny či lipkavec. Na jar vzniká v lužných lesoch tzv. jarný aspekt, porast svetlomilných rastlín, ktoré kvitnú, ešte než vyrašia listy stromov. Medzi tieto rastliny patrí bleduľa jarná, snežienka jarná, blyskáč jarný, krivec žltý, hviezdica veľkokvetá, pľúcnik lekársky, bledavka Boucheova, fialka lesná a chochlačka dutá. V lete nastupujú v bylinnom poschodí predovšetkým tieňomilné byliny, hlavne trávy angelika lesná, nezábudka močiarna, kosatec žltý, čarovník obyčajný, vlkovec obyčajný, čerkáč peniažtekový, iskerník plazivý, kostihoj lekársky, krtičník hľuznatý, netýkavka nedotklivá, netýkavka žliazkatá a pŕhľava dvojdomá.
Fauna.
Kvôli vysokej pôdnej vlhkosti je v lužných lesoch relatívne málo pôdnej fauny, ako sú napr. dážďovky. V blízkosti vody naopak býva dosť obojživelníkov. Medzi typické vtáky patria penica čiernohlavá, kolibiarik čipčavý, pinka, sedmohlások, červienka, škorec, svrčiak riečny, trsteniarik obyčajný, bocian čierny, volavka popolavá, chavkoš nočný, včelár, myšiak hôrny, haja tmavá, jastrab, sokol rároh, či orliak morský.
Skrutínium

Skrutínium je spočítanie hlasov pri voľbách, alebo hlasovanie alebo volebné kolo hlasovania. Človek vykonávajúci spočítavanie hlasov sa nazýva skrutátor.
Slovo pochádza z Fr. "scrutin", skoršie Lat. "Scrutinium" od "scrutari" - vyhľadávať alebo dôkladne preskúmať, z voľby pápeža v katolíckej cirkvi, dôkladné prešetrenie platnosti hlasov po petícii neúspešného kandidáta.
Skrutátor

Skrutátor je človek vykonávajúci skrutínium, čo je termín, pre označenie sčítania hlasov pri voľbách. 
Pod pojmom skrutátor sa rozumie človek, ktorý vykonáva kvalifikované sčítanie hlasov pri voľbách a verejných hlasovaniach resp. pri referendách. Z definície teda vyplýva, že prvými skrutátormi pri každých voľbách sú fakticky vždy členovia okrskových volebných komisií.
Parlamentní skrutátori.
Pokiaľ parlament alebo i iný zastupiteľský zbor hlasuje verejne, teda aklamáciou, musia byť vždy dopredu zvolení alebo menovaní (a to v súlade s platným právnym poriadkom či politickými zvyklosťami) zodpovední skrutátori, ktorí spočítajú volebné hlasy podľa zdvihnutých rúk jednotlivých hlasujúcich. Ide o technický postup používaný celkom bežne už dlhú dobu na mnohých miestach sveta.
Aklamácia

Aklamácia lat. "acclamatio" (volať na niekoho) je zjavné, verejné a spontánne vyjadrenie súhlasu alebo nesúhlasu. Je to prejav bezprostrednej a priamej demokracie. Príkladom je zdvihnutie ruky (preukazu) pri voľbách, zvolanie, súhlasný krik a pod. Pochádza z rímskeho cisárskeho kultu. Používala sa aj pri voľbách pápeža.
Sinsimija

Sinsimija je tradičný arabský strunový nástroj. Používa sa zvyčajne v Egyptskej hudbe.
Prúdy

Prúdy môžu byť:
Reostat

Reostat je rezistor, ktorého odpor sa dá meniť. 
Môže byť realizovaný dvoma spôsobmi:
Reostat možno použiť aj ako napäťový delič. Ako napäťový delič sa v súčasnosti v praxi takmer nepoužíva, keďže je tam veľký jalový výkon.
Adolf Burger

Adolf Burger (* 12. august 1917, Veľká Lomnica† 6. december 2016, Praha) bol Slovák židovského pôvodu, ktorý sa počas 2. svetovej vojny ako väzeň zúčastnil Akcie Bernhard, nemeckého fašistického projektu falšovania platidiel a dokumentov Spojencov, doteraz najväčšej známej falšovateľskej akcie v dejinách.
Životopis.
Narodil sa vo Veľkej Lomnici, v okrese Kežmarok. Školu navštevoval v Kežmarku. V Poprade sa vyučil remeslu typografa. 
V roku 1937 narukoval do vojenskej služby, do poddôstojníckej školy 3. horského pešieho pluku. Po vojenskej službe pracoval v Bratislave vo firme "Horvath a spol." V Bratislave vstúpil do ilegálnej komunistickej strany. Pracoval tam v menšej štvorčlennej skupine, zaoberal sa hlavne overovaním dokumentov, zhotovovaním potlače dokumentov ako sú rodné listy a osvedčenia o štátnom občianstve. V roku 1942 sa oženil. V júni 1942 mu príslušníci Hlinkovej gardy vykonali domovú prehliadku, pričom bolo zadržaných 10 kníh ľavicových autorov. Dňa 11. augusta 1942 bol Adolf Burger zatknutý a po výsluchu odtransportovaný (aj s jeho ženou) do Žiliny a následne do koncentračného tábora Auschwitz I. Odtiaľ bol neskôr presunutý do koncentračného tábora Auschwitz-Birkenau. Pretože bol vyučený typograf, bol premiestnený do koncentračného tábora Sachsenhausen. V koncentračnom tábore Sachsenhausen prebiehala Akcia Bernhard, v ktorej väzni (s patričnými odbornými znalosťami) falšovali spojenecké bankovky, libry a doláre a ďalšie tlačoviny a dokumenty. Adolf Burger je posledným žijúcim pamätníkom tejto akcie, o ktorej napísal knihu, ktorá vyšla v roku 1983 pod názvom "Komando padělatelů" a neskôr po páde komunizmu v rozšírenej verzii o niektoré pasáže pod názvom "Ďáblova dílna". Film natočený podľa tejto knihy získal v roku 2008 cenu Oscara za najlepší cudzojazyčný film. Od roku 1945 Adolf Burger žil v Prahe, kde 6. decembra 2016 zomrel vo veku 99 rokov.
Artuš

Artuš je legendárna postava britskej mytológie. Je popisovaný ako ideál kráľovského majestátu v čase vojen aj v mierovej dobe. Je ústrednou postavou cyklu legiend známych ako Artušovské legendy. Narodil sa údajne v 5. storočí. Dodnes nie je jasné, či Artuš, alebo niekto kým by mohla byť legenda inšpirovaná, skutočne existoval, alebo je len mýtickou postavou dosadenou do historickej doby. O jeho kráľovskom titule sa tiež vedú spory. Najstaršie písomné záznamy ani žiadne waleské texty sa o tom, že by bol nositeľom kráľovského titulu, vôbec nezmieňujú. Jeden z raných textov ho označuje ako "dux bellorum" („vojnový vodca“) a stredoveké waleské texty ho často nazývajú ameraudur (vo vtedajšom význame „veliteľ“).
Legenda.
Artuš sa narodil ako nemanželský syn kráľa Uthera Pendragona a kráľovnej Igrain, nevlastný brat Morgause, Elaine z Garlotu a Morgany Le Fay.
Podľa legendy sa kráľ Uther zamiloval do Igraine, manželky cornwallského vojvodu Gorloise. S pomocou čarodejníka Merlina kráľ Uther, premenený do podoby vojvodu Gorloise, prenikol na hrad Tintagel v Anglicku a s Igraine splodil syna – Artuša. Vojvoda Gorlois v tej dobe zaútočil na Utherov vojenský tábor a pri útoku zahynul.
Merlin odniesol novorodeného Artuša a predal ho tajne do výchovy sirovi Ectorovi. Nikto nevedel o Artušovom skutočnom pôvode a tak bol, opatrovaný Merlinom, mimo dosah intríg kráľovského dvora.
Uther Pendragon po čase zomrel, nezanechajúc žiadneho legitímneho následníka, a vytvorená ríša sa začala rozpadať.
Asi 20 rokov po Artušovom narodení preto Merlin na Vianoce zvolal všetkých rytierov do Londýna na turnaj, kde mal byť odhalený pravý kráľ. Ráno sa na námestí objavil kameň s nákovou. V nákove bol zarazený meč a pri ňom nápis: "Kto z tohto kameňa a nákovy meč vytiahne, bude kráľom Anglicka podľa práva i rodom." Mnohí sa o získanie meča pokúšali, ale nikomu sa to nepodarilo. 
Do Londýna prišla aj rodina sira Ectora. Jeho syn Kay sa účastnil turnaja a Artuš vystupoval v roli jeho panoša. Kay si v deň turnaja zabudol meč a poslal poň Artuša. Nevedel dostať, ale spomenul si na meč zarazený v kameni. Bez námahy ho vytiahol a zaniesol Kayovi. Ten spoznal, o aký meč ide a pred otcom tvrdil, že ho vytiahol on. Sir Ector však vedel, aká je pravda a odhalil Artušov pôvod. Nasledujúci deň sa mnohí pokúšali vytiahnuť meč, ale dokázal to len Artuš.
Merlin potom prezradil tajomstvo jeho pôvodu a rytieri uznali Artuša za svojho právoplatného kráľa.
Kráľ Artuš v umení.
Artušovské legendy sa stali inšpiráciou pre množstvo umeleckých diel.
Literatúra.
Geoffrey z Monmouthu
Thomas Malory 
William Morris 
Mark Twain 
Mary Stewartová – cyklus románov:
Marion Zimmer Bradleyová 
Bernard Cornwell
Rýnsky spolok

Rýnsky spolok bol založený v roku 1806 po víťaznej bitke Napoleona Bonaparte pri Slavkove (bitka troch cisárov), kde Napoleon dokázal poraziť spojené vojská Rakúska a Ruska. Tento spolok združoval 16 nemeckých štátov. Členmi spolku boli princovia a kniežatá zo Svätej rímskej ríše, čo znamenalo zánik Svätej rímskej ríše. Protektorom tohto spolku sa stal Napoleon Bonaparte. Časom sa k spolku pripojilo ďalších 19 nemeckých štátov. Porážka Napoleona v bitke pri Lipsku v roku 1813 znamená zánik Rýnskeho spolku.
Róbert I. (Škótsko)

Róbert VIII. de Bruce (11. júl 1274 – 7. jún 1329 Cardross Castle), 9. lord z Annandale, gróf z Carricku a v rokoch 1306 – 1329 škótsky kráľ ako Róbert I. z rodu de Bruce. 
Škótsku nezávislosť poistil víťazstvom v bitke pri Bannockburne v roku 1314.
Kapitulácia

Kapitulácia je ukončenie boja (resp. vojny), kedy jedna zo strán uzná zbytočnosť ďalšieho boja, „zloží zbrane“ a vydá sa na milosť (alebo nemilosť) víťaznej strane.
Kapitulovať môže štát a celé jeho ozbrojené sily (pozri Poľsko 1939, Nemecko 1945) alebo len jednotka, respektíve jednotky na určitom území (pozri kapitulácia Singapuru 1942, alebo kapitulácia amerických jednotiek na Filipínach v tom istom roku).
Kapitulácia môže byť bezpodmienečná (Nemecko 1945, Japonsko 1945) alebo s podmienkami (pozri kapitulácia Singapuru 1942, kde podmienkou bol (neskôr porušený) prísľub slušného zaobchádzania so zajatcami zo strany Japoncov). 
Zásadný praktický rozdiel medzi kapituláciou s podmienkami a prímerím za nevýhodných podmienok (napr. prímerie medzi Fínskom a ZSSR v rokoch 1940 a 1944), je (väčšinou) nezloženie zbraní slabšou stranou a jej možnosť neskôr pokračovať v boji v prípade prímeria. V prípade kapitulácie však zvyčajne stráca slabšia, kapitulujúca, strana možnosť ďalšieho plnohodnotného odporu, lebo súčasťou podmienok je prakticky vždy odovzdanie minimálne kľúčových zbraní a (minimálne dočasná) strata kontroly nad z vojenského hľadiska strategicky nenahraditeľnými oblasťami.
Sir

Sir je šľachtický titul používaný v Spojenom kráľovstve pre oslovenie baroneta a rytiera. Titul "sir" sa však používa aj v americkej armáde a polícii pre oslovenie vyšších dôstojníkov.
Titul "sir" sa používa výhradne v spojení s krstným menom, nikdy s priezviskom (napríklad "sir Paul McCartney" môže byť oslovený "„sir Paul“" ale nie "„sir McCartney“").
Pôvod slova.
Titul pochádza z francúzskeho slova "sieur", ktoré je skrátenou podobou slova "seigneur" (pán). Slovo má pôvod v latinskom adjektíve "senior" (starý, starší). Podľa iného výkladu pochádza titul "sir" z gréckeho "Cyr", ktoré bolo pôvodne titulom byzantských cisárov a znamenalo „významný pán“.
Známi nositelia titulu "sir".
Nižšie je krátky výber známych nositeľov, zoznam nie je kompletný.
Vidiek

Vidiek (obyvateľ vidieka je vidiečan) je obývaný priestor mimo mestského osídlenia charakterizovaný nižšou hustotou zaľudnenia, tradične zameraný na poľnohospodárstvo a tiež iným spôsobom života, väčšinou prepojeným s prírodou a inou sociálnou štruktúrou - odlišnou od mesta.
Dej (priezvisko)

Dej je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v okrese Čadca, predovšetkým vo Svrčinovci.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dej.
Tchaj-jüan

Tchaj-jüan (; ) je čínsky kozmodróm, postavený v horách severnej Číny v roku 1966, odkiaľ prvé družice leteli v roku 1988. Používa sa pre neho medzinárodná skratka TY. Je umiestnený v pohorí Lü-liang-šan, provincii Šan-si, v blízkosti mesta Jü-kchou.
Pomenovanie.
Oficiálny čínsky názov kozmodrómu je v slovenskom prepise Tchaj-jüan wej-sing fa-še čung-sin, v anglickom Taiyuan Weixing Fashe Zhongxin. Oficiálna anglická verzia názvu je Taiyuan Satellite Launch Center. 
Využitie.
Základňa pôvodne slúžila na skúšky štartov rakiet stredného doletu. Kozmodróm bol vybudovaný kvôli vypúšťaniu satelitov na polárnu dráhu. Prvýkrát odtiaľ vyletela raketa CZ-4A dňa 6. septembra 1988. Lietali odtiaľ rakety rôznych typov, pre kozmonautiku boli určené napr. Čchang Čeng (skratka CZ) a Kchai Tchuo-če (KT). 
Kozmodróm dnes spolu s ostatnými patrí čínskej národnej kozmickej agentúre CNSA. V roku 2004 bola odtiaľ vypustené satelity Probe-2 (čínsky Tan-Ce) s pomocou čínskej rakety Dlhý pochod 2C/SM, čo bol výsledok uzavretej spolupráce Číny s ESA. V období rokov 1988-2008 sa tu uskutočnilo 29 štartov rakiet so satelitmi.
Bella (priezvisko)

Bella je priezvisko, rozšírené na Slovensku. Najčastejšie je v obci Podhradie (okres Martin), Ružomberku a Liptovskom Mikuláši.
Známi nositelia.
Pozri v článku Bella.
Barcelona Open Banco Sabadell 2009

Barcelona Open Banco Sabadell 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 20. do 27. apríla 2009 na otvorených antukových dvorcoch v španielskom meste Barcelona. Titul v dvojhre získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Španiela D. Ferrera. Bol to jeho 35. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili indicko-bahamský pár Maheš Bhupáthí, Mark Knowles. Pre D. Nestora to bol 57. a pre N. Zimonjića 25. titul vo štvorhre na okruhu ATP. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Rafael Nadal vs. David Ferrer 6-2 7-5
Štvorhra mužov.
 Daniel Nestor / Nenad Zimonjić vs. Maheš Bhupáthí / Mark Knowles 6-3 7-69
Mužská dvojhra na Barcelona Open Banco Sabadell 2009

Mužská dvojhra na Barcelona Open Banco Sabadell 2009 sa hrala ako súčasť Barcelona Open Banco Sabadell 2009 od 20. do 27. apríla 2009. Titul získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Španiela D. Ferrera 6-2 7-5. Bol to jeho 35. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Hlinka (priezvisko)

Hlinka je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie je v Litmanovej (okres Stará Ľubovňa), Vinodole (okres Nitra) a Liešťanoch (okres Prievidza). V Česku je najčastejšie v Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hlinka.
Slovenské národné hokejové mužstvo na MS 2009

Toto je zostava slovenskej hokejovej reprezentácie na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji 2009.
Trénermi tohto výberu boli Ján Filc, František Hossa, Ľubomír Pokovič.
Výsledky Slovenska na MS 2009.
Základná skupina A.
Najlepší hráč zápasu SR: Marcel Hossa&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (2-0-0; 14:3) 
Najlepší hráč zápasu SR: Ľubomír Bartečko&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (3-0-2; 10:9)
Najlepší hráč zápasu SR: Jaroslav Obšut&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (7-2-1; 37:26)
3. Slovensko 1-0-1-1 8:12 4 body
Osemfinálová skupina E.
Najlepší hráč zápasu SR: Jaroslav Halák&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (5-1-3; 24:23)
Najlepší hráč zápasu SR: Andrej Sekera&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (8-1-2; 45:19)
Najlepší hráč zápasu SR: Michal Handzuš&lt;br&gt;
Historická vzájomná bilancia: (6-0-0; 30:7)
5. Slovensko 0-1-2-2 8:21 4 body
Historická vzájomná bilancia je uvádzaná len vrátane zápasov odohratých na pôde majstrovstiev sveta všetkých kategórií.
Východoslovenské múzeum

Východoslovenské múzeum so sídlom v Košiciach je jedným z najvýznamnejších a najstarších múzeí na Slovensku. Bolo založené ako "Hornouhorské múzeum" v roku 1872 na popud košického rodáka a člena Uhorskej akadémie vied Imricha Henszlmanna, ktorý po svojej smrti v roku 1888 daroval múzeu vyše 3 000 zberateľských kúskov. V roku 1901 bola do užívania odovzdaná dnešná hlavná budova múzea, postavená v reprezentatívnom neorenesančnom štýle.
Východoslovenské múzeum v Košiciach má tri odbory – prírodovedný, historický a umeleckohistorický. Od roku 2002 je akreditovaným vedecko-výskumným pracoviskom a v tom istom roku mu bola udelená Cena mesta Košice.
Expozície.
Hlavná budova múzea sa nachádza na Námestí Maratónu mieru v centre Košíc. Slúži ako sídlo inštitúcie a je v nej umiestnených niekoľko stálych exponátov. Obsahuje tiež veľké množstvo výstavných priestorov pre dočasné exponáty týkajúce sa histórie, archeológie, výtvarného umenia, historickej fotografie, biológie, prírody a ďalších súvisiacich tém. Dočasné výstavy v múzeu zvyčajne trvajú niekoľko týždňov alebo mesiacov.
Okrem hlavnej budovy, má múzeum ďalšie pobočkové expozície v ďalších častiach mestskej časti Staré Mesto. Expozície sa nachádzajú napríklad na neďalekej Hviezdoslavovej ulici, stále expozície na uliciach Pri Miklušovej väznici a Stará Baštová, špecializované výstavné priestory na Hrnčiarskej ulici a mnohé ďalšie.
Dnes múzeum spravuje približne 500 000 predmetov v týchto expozíciách:
Bývalé expozície.
Hlavné exponáty a výstavné priestory, ktoré múzeum v minulosti prevádzkovalo. Buď už neexistujú, spravujú ho iné múzeá alebo sa z nich stali samostatné múzeá.
Otto Bang-Haas

Otto Bang-Haas (* 20. január 1882, Drážďany, Nemecko – † 30. júl 1948, Drážďany, Nemecko) bol významný a veľmi známy nemecký entomológ – prevažne lepidopterológ, koleopterológ a obchodník s hmyzom.
Biografia.
Otto Bang-Haas bol synom dánskeho entomológa Andreasa Bang-Haasa (18461925) a Staudingerovej dcéry Carmen Dolores. Po Stadingerovej smrti v roku 1900 pokračoval vo vedení firmy Ottov otec Andreas Bang-Haas. Asi od roku 1913 bol jediným šéfom firmy už iba Otto Bang-Haas, ktorý viedol firmu až do svojej smrti. Spočiatku sa firme veľmi darilo, ale neskôr mali vplyv na pokles záujmu o hmyz obe svetové vojny a hlavne po druhej svetovej vojne bola firma prakticky pred krachom – už i pre tú skutočnosť, že Otto Bang-Haas bol Nemec. Posledné roky svojho života bol Otto Bang-Haas vážne chorý a jeho firmu nezachránili ani snahy iných entomológov, napr. Hansa Kotzscha (19011950). Spoločne s Adolfom Müllerom a Manfredom Kochom zaviedli do praxe Fabríciovu medailu, ktorá sa udeľovala (a udeľuje dodnes) každoročne najvýznamnejšiemu nemeckému zoológovi.
Otto Bang-Haas zomrel v roku 1948 v nemeckých Drážďanoch.
Otto Bang-Haas počas svojho života popísal veľa nových druhov a poddruhov hmyzu, hlavne z radu motýľov. Jeho meno sa v zoologickej literatúre zvykne uvádzať v skratke: „Bang-Haas“.
Jeho privátna zbierka hmyzu je uložená na viacerých miestach: zbierka chrobákov z čeľade Scarabaeidae sveta a Staphylinidae z Filipín, ktoré determinoval Bernhauer sa nachádzajú v Museo di storia naturale Giacomo Doria v Ženeve. Zbierka hmyzu (palearktické motýle), ktorá bola predmetom podnikania Firmy „Staudinger &amp; Bang-Haas“ bola po smrti Otta Bang-Haasa prevzatá firmou Hansa Kotzscha a asi od roku 1961 je uložená v Museum für Tierkunde Dresden. Jeho zbierka malých motýľov (Microlepidoptera) sa nachádza v Dánskom národnom múzeu v Kodani - Nationalmuseet. Zbierku chrobákov, Hymenopter a Hemipter po zániku firmy prevzal nemecký entomológ Werner Heinz Muche (19111987).
Miklušova väznica

Miklušova väznica v Košiciach je súbor dvoch prepojených gotických meštianskych domov z prvej polovice 15. storočia, ktoré boli na začiatku 17. storočia adaptované pre potreby mestskej väznice a mučiarne. Na tieto účely slúžila až do roku 1909, potom bola daná do správy Hornouhorského múzea (dnešné Východoslovenské múzeum), ktoré v nej plánovalo inštalovať expozíciu dejín mesta. K tomu došlo až po komplexnej rekonštrukcii vo vojnových rokoch 1940 - 1942. Expozícia sa nachádza na ulici Pri Miklušovej väznici.
V roku 2009 bola dokončená rozsiahla rekonštrukcia muzeálneho areálu vo východnej časti košickej mestskej pamiatkovej rezervácie, ktorá prepojila susediace objekty Miklušovej väznice, Katovej bašty a Rodošta - pamätného domu Františka II. Rákociho. Opätovne boli sprístupnené priestory Katovho bytu a na nádvorí vzniklo lapidárium.
Imrich Petrík

Imrich Petrík (* 2. júl 1983) je bývalý slovenský hokejový brankár.
Je odchovancom klubu VTJ MEZ Michalovce, debutoval v 1. lige za HK Dragon Prešov. V sezóne 2003-04 hosťoval v klube MHC Martin, ktorý v tom čase trénoval Milan Hovorka. Po skončení hosťovania prestúpil do HC Košice. V sezóne 2006-07 hral za MsHK Žilina a v Česku za HC Kometa Brno. V sezónach 2008-09 a 2009-2010 bol brankárom HC ’05 Banská Bystrica. Neskôr prestúpil do nemeckého klubu Wölfe Freiburg .
V roku 2009 ho tréner Ján Filc nominoval na Majstrovstvá sveta 2009 vo Švajčiarsku.
Po skončení hráčskej kariéry sa stal trénerom.
Julius Lederer

Julius Lederer (* 24. jún 1821, Viedeň, Rakúske cisárstvo† 30. apríl 1870, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko) bol známy a významný rakúsky entomológ, ktorý sa špecializoval hlavne na rad motýľov (Lepidoptera).
Biografia.
Narodil sa v roku 1821 vo Viedni. Patril k najvýznamnejším rakúskym entomológom, ktorého význam bol však celosvetový. V civilnom zamestnaní bol obchodník. Počas svojich entomologických aktivít podnikol viacero zberateľských ciest po mnohých oblastiach sveta, ako napr.: 
Za svojho života opísal viacero denných i nočných druhov a poddruhov motýľov, lebo bol dobrý systematik a faunistik. Bol redaktorom Viedenského entomologického časopisu (= Wiener Entomologische Monatschrift), kde publikoval väčšinu svojich odborných článkov o hmyze. Popísal nasledujúce druhy motýľov, napr.: súmračníka: "Thymelicus hyrax" Lederer, 1861, pestroňa: "Allancastria caucasica" Lederer, 1864, bielopásovca: "Limenitis helmanni" Lederer, 1853 a mnoho iných známych druhov.
Julius Lederer zomrel pomerne mladý na závažné ochorenie pľúc v roku 1870 vo Viedni.
"!! Pozor na zámenu mien s ďalším entomológom:" Dr. Gustavom Ledererom (*1892 - +1962)!!
PFK CSKA (Moskva)

Professionaľnyj futboľnyj klub CSKA je ruský futbalový klub z mesta Moskva. Je tradičným účastníkom ruskej futbalovej ligy. Klub bol založený v roku 1911. Oficiálne je CSKA profesionálny klub a nie je tak súčasťou športového klubu CSKA, napriek tomu ale ruské ministerstvo obrany vlastnú časť akcií tohto klubu. V roku 2004 klub získal sponzorskú zmluvu s ropným gigantom Sibneft, ktorý vlastní majiteľ Chelsea Roman Abramovič. Ten ale akcie neodkúpil, pretože podľa pravidiel UEFA je možné ovládať a vlastniť iba jeden klub. 
V roku 2005 vyhral klub Pohár UEFA a podarilo sa mu to ako prvému ruskému klubu. Rovnako ako vyhral treble (národná liga, národný pohár a medzinárodné pohár). V sezóne 2009/10 sa klub prebojoval do štvrťfinále Ligy majstrov. V sezóne 2012/13 (už sa hralo novým systémom jeseň-jar) vyhral klub svoj štvrtý titul v samostatnej ruskej lige (jedenásty, ak sa počítajú aj ligové triumfy zo sovietskej éry). V sezóne 2013/14 ligový titul obhájil.
Svoje domáce zápasy hrá od roku 2016 na novopostavenom štadióne CSKA Moskva s kapacitou 30 000 divákov. Nový štadión leží presne na mieste, kde stával starý štadión Grigorija Fedotova, ktoré muselo CSKA v roku 2000 opustiť. V rokoch 2000 - 2009 hrával dočasne na slávnom štadióne Lužniki pre 78 360 divákov. V roku 2010 sa klub opäť presťahoval, tentokrát mimo samotnú Moskvu do mesta Chimki, kde sa až do roku 2016 delil s mestským rivalom Dinamom o štadión Arena Chimki pre 18 636 divákov.
2010 – súčasnosť.
16. marca 2010 sa CSKA kvalifikoval do štvrťfinále Ligy majstrov UEFA, keď porazili FC Sevilla. V domácom zápse remizovali 1:1, avšak v odvete na ihrisku Sevilla triumfovali 1:2. Neskôr ich vyradil zo súťaže Inter Milan, keď najprv v Miláne 31. marca 2010 prehrali 1:0 aj rovnakým skóre prehrali 6. apríla v Moskve. 7. decembra 2011 sa CSKA kvalifikoval do vyraďovacej fázy Ligy majstrov UEFA, keď zvíťazil v Miláne 1:2 a zobral tak rozhodujúce 3 body.
6. decembra 2016 CSKA oznámil, manažér Leonid Slutsky že po siedmich rokoch klub opustí. 12. decembra bol za nového manažéra klubu menovaný Viktor Goncharenko, keď podpísal dvojročný kontrakt. Goncharenko 21. júla 2018 predĺžil zmluvu do konca sezóny 2019/20. Počas leta 2018 CSKA stratila mnoho zo svojich lídrov: Aleksei a Vasili Berezutski a Sergey Ignashevich ukončili svoju kariéru ako profesionálni hráči; Alexandra Golovina kúpilo AS Monaco; Pontus Wernbloom sa stal hráčom PAOK a Bibras Natkho odišiel do Olympiacosu. Na začiatku sezóny však CSKA predviedol skvelé výsledky, bol v prvej ruskej tabuľke majstrov a porazil Real Madrid v skupinovej fáze Ligy majstrov doma i vonku (1:0 v Moskve a 3:0 v Madride).
Historické názvy.
Zdroj
Brämerova kúria

Brämerova kúria je dom v bratislavskom Podhradí v bývalej štvrti Zuckermandel na Žižkovej ulici č. 18.
Je to kultúrna pamiatka, podľa pamätnej tabule na budove to je renesančná stavba z prelomu 16. a 17. storočia. Postavená je na staršom základe z druhej polovice 16. storočia, v 17. storočí bola barokovo upravená a koncom 19. storočia upravená klasicisticky. Má nepravidelnú štvorkrídlovú zástavbu a ústredný dvor. Vznikla prestavbou starších, neskorogotických domov.
Západné krídlo bolo pristavené v renesančnej prestavbe, rovnako ako schodisko, boli zjednotené fasády a postavili sa nárožné polkruhové veže. V prvej tretine 18. storočia v ranobarokovej prestavbe bolo dostavané severné dvorné krídlo.
Koncom 20. storočia bola pamiatkovo obnovená, od roku 2002 tu sídli Múzeum kultúry Maďarov na Slovensku SNM.
Botulotoxín

Botulotoxín, tiež známy ako botox alebo klobásový jed, je jedovatá látka, ktorá sa používa v kozmetickom a farmaceutickom priemysle. Je produktom baktérie druhu "Clostridium botulinum" a je jedným z najsilnejších bakteriálnych toxínov vôbec. Nechcene sa môže nachádzať v pokazených potravinách, v krajnom prípade môže spôsobiť smrť. V plastickej chirurgii sa ním vpichovaním pod kožu vyhladzujú vrásky, hlavne na tvári.
Typy botuloxínu.
Aktuálne je známych 7 typov botulotoxínu A až F. Každý typ spôsobuje ochorenie u iných druhov zvierat. 
Bakteriálna produkcia botulotoxínu.
"Clostridium botulinum" je grampozitívna, pohyblivá, tyčinková striktne anaeróbna baktéria. "Clostridium botulinum" produkuje botulotoxín. Najviac toxínu sa tvorí pri teplote 28 °C. 
Citlivosť na teplo.
Botulotoxíny sú citlivé na teplo. Teplota 80 °C po dobu 30 minút alebo niekoľko minútový var postačí na zničenie toxínu. Spóry baktérie "Clostridium botulinum" sú termorezistentné. Niektoré vydržia teplotu 120 °C po dobu až 3 minút.
Otrava.
Botulotoxin je proteín, patrí medzi neurotoxíny a vyznačuje sa vysokou toxicitou. Otrava sa prejavuje paralytickým ochrnutím svalov po niekoľkých hodinách až niekoľkých dňoch. K smrti dochádza následkom obrny dýchacích svalov a bránice.
Jozef Skovay

Jozef Skovay (* 24. október 1929, Bratislava – † 7. august 2015, Bratislava) bol slovenský bábkoherec a riaditeľ Štátneho bábkového divadla v Bratislave.
Pavel Devátý

Pavel Devátý (* 17. jún 1978) je český futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara. Momentálne je voľným hráčom.
Pathology Stench

Pathology Stench je death metalová kapela z Banskej Bystrice. Jej vznik sa datuje do roku 1992 a počas 17 rokov pôsobenia odohrala množstvo koncertov vrátane turné v USA.
Členovia skupiny.
Kapela mala počas svojho pôsobenia pomerne stabilné obsadenie. Pôvodní členovia sú Báro (spev), Lumír (gitara) a Vlado (bicie). Najnovší člen na poste hráča na basgitaru je Julo.
Diskografia.
Kapela vydala doposiaľ štyri štúdiové albumy, ktoré boli vydané na značkách vydavateľských spoločností Rock Extremum a Shindy productions.
Rus

Rus môže byť:
RUS je 
RUSI je
Rus (priezvisko)

Rus je priezvisko, rozšírené na Slovensku. Najčastejšie je v Novákoch.
Ihnačák (priezvisko)

Ihnačák je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v okresoch Kežmarok a Poprad. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Ihnačák.
Šoldov

Šoldov je zaniknutá stredoveká osada z 13. storočia v katastrálnom území obce Štrba.
Poloha.
Ruiny osady sa nachádzajú v nadmorskej výške , na starej ceste z Važca do Štrby.
Archeologický výskum.
Z poveľkomoravského obdobia (okolo roku 960) sa zachovali správy o existencii misijnej stanice a pôsobení pustovníkov a z roku 1222 pochádza vizitácia o farnosti Važca a Štrby. Pravdepodobne išlo práve o osadu Šoldov, ktorú zničili vojská Mongolov počas vpádu do Uhorska v roku 1241. 
Archeologický výskum z roku 1952, ktorý viedol Alfréd Piffl so študentmi archeológie, objavil v Šoldove zvyšky cirkevnej architektúry z románskeho obdobia a v jej okolí niekoľko ďalších objektov. Nájdené boli artefakty, ktoré dokumentujú prekrývanie dvoch období. Kamenný kríž, aktuálne vystavený v Slovenskom národnom múzeu na Bratislavskom hrade, pochádza z obdobia Veľkomoravskej ríše. Zaujímavosťou bol objav kostier ľudí, vysokých okolo 2 metre, čo bolo v stredoveku veľmi zriedkavé. Niekoľko nálezov z tejto lokality sa nachádza v Podtatranskom múzeu v Poprade. V roku 2013 sa uskutočnil nový archeologický výskum, ktorý pomohol upresniť datovanie vzniku osady i podobu kostola.
Glyf (znak)

Glyf môže byť:
Etymológia.
Termín pochádza z gréckeho glyfe - vryp, ktoré vzniklo z gréckeho γλύφειν - glyfein - "vydlabať, vyryť, vyrezávať" (príbuzné lat. glubere). V oblasti počítačov je slovo prebrané presnejšie "na popud" angličtiny, kde sa píše v tvare glyph a je doložené od roku 1727.
Glyf v počítačoch.
Glyf je špecifický tvar znaku (znakov). V niektorých písmach je napríklad veľké písmeno A dostupné v niekoľkých formách, napríklad ako ozdobný tvar, klasický rez, ako kapitálka a pod.
Príkladom na starých písacích strojov je prehlasovacie znamienko "¨" na samostatnom klávese, je teda samostatným znakom, neskôr sa spojili s písmenami a, o a u, ktoré tvorili znaky ä, ö a ü. Rovnaká metóda sa používa (interne) pre kódovanie znakov v počítačových programoch. Pre ukladanie textu v počítači, existujú i abstraktné symboly, piktogramy, ktoré sú priradené kódovaniu. Najjednoduchším príkladom je medzera. Ďalším príkladom abstraktných znakov možno nájsť v matematických vzorcov. Napríklad a2, sa dá zapísať aˆ2, pričom existuje i ako samostatný znak ² a pod.
Laudrup

Laudrup je dánske priezvisko.
Známi nositelia:
Hofburg (Viedeň)

Hofburg (doslova "Dvorný hrad") je zámok vo Viedni, niekdajšia rezidencia Habsburgovcov, vládcov Rakúsko-Uhorska. Od roku 1438 do roku 1583 a od roku 1612 do roku 1806 bol súčasne rezidenciou kráľov a cisárov Svätej ríše rímskej a do roku 1918 cisára rakúskeho. Areál Hofburgu bol miestom vlády pre viaceré ríše a republiky už od roku 1279. Jeho časť je dnes sídlom úradu rakúskeho spolkového prezidenta.
Časti.
Hofburg sa storočiami postupne rozrastal (pozri obrázok), dnes sa skladá z:
Priečelie Hofburgu tvorí Heldenplatz ("Námestie hrdinov", na schéme písmeho H), ktoré postavili na príkaz cisára Františka Jozefa I. Malo byť súčasťou budúceho projektu veľkého námestia "Kaiserforum", ktoré však nikdy nebolo dokončené.
Cambraiská liga

Cambraiská liga bola založená 10. decembra 1508 v Cambrai. Jej členmi boli francúzsky kráľ Ľudovít XII., cisár Maximilián I. Habsburský, pápež Július II., aragónsky kráľ Ferdinand II., uhorský a český kráľ Vladislav II. Jagelovský a anglický kráľ Henrich VIII.
Oficiálnym cieľom ligy bola obrana proti Osmanskej ríši. Skutočným cieľom bolo zničenie Benátskej republiky, na ktorú pápež 27. apríla 1509 uvalil interdikt. Rozdielne záujmy členov viedli v roku 1510 k jej rozpadu.
Biringer

Biringer je priezvisko, vyskytujúce sa aj na Slovensku.
Dopravné čerpadlo

Dopravné čerpadlo je typ čerpadla, ktorého hlavným účelom je dopravovať médium z miesta na miesto. Podľa okolností sa môžu jednotlivé dopravné čerpadlá nazývať vlastnými názvami, napríklad:
Vozeň

Vozeň (najmä na železnici aj vagón; hovorovo zastarano, hovorovo zriedkavo resp. nesprávne: "voz") je koľajové vozidlo na prepravu osôb alebo nákladu, s vlastným pohonom alebo bez neho, v užšom zmysle len bez neho (teda len ťahané koľajové vozidlo). Môže to byť:
Moravčík (priezvisko)

Moravčík (o význame pozri Moravčíci) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bratislave, Veľkom Záluží (okres Nitra), Žiline a Ružomberku.
Známi nositelia.
Pozri v článku Moravčík.
Diskografia Karla Hálu

Toto je diskografia speváka Karla Hálu.
Dívka toulavá.
Dívka toulavá je výberový album Karla Hálu. Album vydal v roku 2003 Multisonic na CD.
Pop Galerie.
Pop Galerie je výberový album Karla Hálu. Album vydal v roku 2006 Supraphon na CD.
Vidiek (rozlišovacia stránka)

Vidiek môže byť:
Hála (priezvisko)

Hála je české priezvisko, pričom najrozšírenejšie je v Prahe, Českých Budějoviciach a Brne. Na Slovensku je najčastejšie v okrese Trenčín.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hála.
Riszdorfer (priezvisko)

Riszdorfer je priezvisko, vyskytujúce sa na Slovensku. Je zriedkavé, rozšírené predovšetkým v Komárne. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Riszdorfer.
Červy (taxón)

Červy (lat. Vermes) je taxón (spravidla kmeň či trieda) živočíchov používaný v starších systémoch živočíchov. Dnes je v systéme živočíchov rozdelený na početné menšie taxóny. 
Vývoj definície taxónu.
Taxón zaviedol už Linné. V 10. vydaní jeho slávneho diela je pojem použitý veľmi široko - zahŕňal všetky (mnohobunkové aj jednobunkové) živočíchy okrem taxónov Mammalia (cicavce), Aves (vtáky), Pisces (ryby), Amphibia (obojživelníky) a Insecta (doslova hmyz, ale fakticky taxón zahŕňal všetky článkonožce okrem niektorých kôrovcov ). Taxón Vermes teda zahŕňal všetky jednobunkovce a bezstavovce okrem článkonožcov, t.j. okrem iného všetky jednobunkovce, mäkkýše, sliznatky, pŕhlivce, ostnatokožce a mnohoštetinavce. 
V roku 1794 J.-B. Lamarck rozsah taxónu Vermes zredukoval tak, že od neho oddelil taxóny Mollusca (mäkkýše), Polypi a Echinodermata (ostnatokožce). V rokoch 1801 a 1809 od neho oddelil taxóny Mollusca, Polypi, Radiata (vrátane Coelenterata a Echinodermata), Annelides a Infusoria. 
V známom Cuvierovom systéme živočíchov z roku 1812/1817 taxón zmizol. 
Reformami systému živočíchov uskutočnenými von Sieboldom v roku 1845 a R. Leuckartom v roku 1847 bol taxón Vermes znovu zavedený, pričom odteraz zahŕňal všetky mnohobunkové bezstavovce okrem taxónov Arthropoda (článkonožce), Mollusca (mäkkýše), Echinodermata (ostnatokožce) a Molluscoidea (Mollucoidea je taxón zahŕňajúci Bryozoa (machovky) + Brachiopoda (ramenonožce) + Tunicata (plášťovce), pričom v roku 1874 C. Claus od Molluscoidea oddelil Tunicata). C. Claus v roku 1874 z Vermes vyčlenil navyše taxón Coelenterata (mechúrniky, vrátane Porifera). Clausov systém platil vo svete dlhý čas, napríklad je použitý aj v knihe od F. Počtu z roku 1904 , kde je pre červy uvedené nasledujúce delenie:&lt;br&gt;
červy (Vermes):
Ako príklad štandardného vymedzenia taxónu v polovici 20. storočia možno uviesť systém uvedený v knihe Kratochvíl-Bartoš 1954 . Oproti vyššie uvedenému systému v tomto systéme Vermes zahŕňa aj to, čo sa predtým označovalo ako Molluscoidea (bez Tunicata). Systém vyzerá takto (české názvy podkmeňov a tried sú tu preložené do slovenčiny; podtriedy a rady sú tu uvedené len po latinsky):&lt;br&gt;
kmeň červy (Vermes):
Na konci 20. storočia (cca v 60. rokoch) bol taxón červy (Vermes) z odborných systémov úplne vypustený a bol rozdelený na viacero menších taxónov.
Charakteristika.
Anatómia, morfológia a ekológia červov je rôzna, keďže ide o pojem zahŕňajúci veľké množstvo vývojovo často nesúvisiacich skupín. Vo veľkej väčšine prípadov je ich život viazaný na vodné, alebo aspoň vlhké prostredie. Niektoré druhy sú saprofyty alebo parazity.
Real Zaragoza

Real Zaragoza je španielsky futbalový klub sídliaci v meste Zaragoza v Aragónsku. Bol založený 18. marca 1932, v súčasnosti hrá v najvyššej španielskej lige. Domáci štadión má názov "La Romareda" a má kapacitu 34 596 divákov.
História.
Pôvodne bol založený z dvoch rivalov "Iberia SC" a "Real Zaragoza CD". V 30. rokoch robil klub väčší progres z nižších ligových súťaží, ten sa zastavil Španielskou občianskou vojnou.
8. septembra 1957 došlo k výmene štadióna, namiesto pôvodného "Torrera" sa klub presťahoval na La Romareda. Svoje prvé úspechy dosiahol klub v 60. rokoch, v pohári "Copa del Rey" a vo Fairs Cup. Tím Real Zaragoza tejto éry sa skladal z hráčov prezývaných ako "los Magnificos" , útočnej formácie Canaria, Santosa, Marcelina, Villu a Lapetra. Ostatnými významnými hráčmi boli Reija a Violeta v obrane. Do ďalšieho zisku trofeje v pohári si fanúšikovia museli počkať až do 80. rokov.
Real Zaragoza odohrala počas väčšiny svojej histórie, celkovo 45 sezón, v najvyššej súťaži - "Primera División". S výnimkou druhého miesta v sezóne 1971/72 nedosiahli v lige väčšieho úspechu. V 2001/02 sezóne prvýkrát za 25 rokov zostúpili z Primera División, vrátili sa naspäť už nasledujúcu sezónu.
10. mája 1995 klub získal Pohár víťazov pohárov UEFA. Vo finále v parížskom Parc des Princes zdolali Arsenal po penaltovom rozstrele.
RSC Anderlecht

Royal Sporting Club Anderlecht, obvykle známy ako Anderlecht, je belgický futbalový sídliaci v meste Anderlecht. Je najúspešnejším belgickým klubom v európskych ako aj domácich súťažiach. 
Napriek tomu, že bol založený ešte v roku 1908 svoju prvú trofej získal až v roku 1947. Od tohto roku skončili mimo prvej päťky v domácej lige len v dvoch sezónach (1952 a 1973, kedy boli šiesty). V najvyššej belgickej súťaži hrajú od roku 1935.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Brinellova skúška tvrdosti

Brinellova skúška tvrdosti alebo skúška tvrdosti podľa Brinella je jedna z metód skúšania tvrdosti materiálu. Pri tejto skúške sa do materiálu zatláča gulička zo spekaného karbidu, alebo ocele. Zatláčanie guličky prebieha rovnomerne vzrastajucou silou až na predpisanú hodnotu. Výsledok skúšky závisí od priemeru guličky, veľkosti a času zaťaženia. 
Skúška bola navrhnutá švédskym inžinierom Johanom Augustom Brinellom v roku 1900, a stala sa prvou široko používanou štandardizovanou skúškou tvrdosti v strojárstve a metalurgii. Skúška je v súčasnosti normalizovaná.
Označovanie výsledku.
Tvrdosť podľa Brinella sa označuje:
Tieto písmená sa uvádzajú za hodnotu tvrdosti a doplnené su indexom, ktorý charakterizuje podmienky skúšky v tomto poradi:
Normalizácia skúšky.
Aktuálne je skúška normalizovaná predpismi: 
V minulosti bola normalizovaná normou ČSN resp. STN 42 0371. Táto norma bola zrušená 1.9.1993 a nahradená vyššie uvedenými.
Ružička

Ružička môže byť:
Primorsko-Achtarsk

Primorsko-Achtarsk () je mesto v Rusku. Je centrom Primorsko-achtarského rajónu Krasnodarského kraja, nachádzajúceho sa na pobreží Achtarského zálivu Azovského mora. Miestni obyvatelia ho často nazývajú aj Achtari (Ахтари́). V roku 2008 tu žilo 32 199 obyvateľov.
Dejiny.
V roku 1774 ovládli ruské vojská tunajšiu tureckú pevnosť Achtar-Bachtar a v roku 1829 tu bola založená prvá osada, ktorú osídlili čiernomorskí kozáci. V roku 1900 získala osada štatút stanice a dostala názov Primorsko-Achtarskaja (Примо́рско-Ахта́рская). Štatút mesta získala v roku 1949.
Ružička (priezvisko)

Ružička je slovenské priezvisko odvodené od slova ruža. Najčastejšie je v Bratislave, Trnave a obci Geča (okres Košice-okolie).
Známi nositelia.
Pozri v článku Ružička.
Ružičková

Ružičková môže byť:
Růžička (priezvisko)

Růžička je rozšírené české priezvisko s významom ružička. Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, České Budějovice a Znojmo. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Bratislave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Růžička.
Ruža (rozlišovacia stránka)

Ruža môže byť:
Miroslav Saniga

Miroslav Saniga (* 20. január 1964) je slovenský prírodovedec a spisovateľ.
Cyklostyl

Cyklostyl (alebo mimeograf) je prístroj na rozmnožovanie písomností. Bol rozšírený v čase, keď moderné kopírovacie stroje alebo osobné počítače neboli dostupné. Prístroj sa skladal z plechového bubna, na ktorom bola napätá špeciálna blana. Princíp tlače spočíval v prepúšťaní farby blany. Blana pozostávala z troch listov. Prvý list bola vlastná blana a tá jediná mala význam pre "tlač" - bola na jednej strane opatrená vrstvou fialovej farby. Spodný list bol tvrdý papier a uprostred relatívne nekvalitný (na jedno použitie) kopirák. Na blanu sa písalo písacím strojom bez farbiacej pásky. Písmená prerážali nepriepustnú vrstvu. Typy písacieho stroja údermi vtlačili farbu na kriedový papier zospodu. Po ukončení písania sa kriedový papier s vytlačenou farbou vložil na valec stroja.
Mužská štvorhra na Barcelona Open Banco Sabadell 2009

Mužská štvohra na Barcelona Open Banco Sabadell 2009 sa hrala ako súčasť Barcelona Open Banco Sabadell 2009 od 20. do 27. apríla 2009. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili indicko-bahamský pár Maheš Bhupáthí, Mark Knowles 6-3 7-69. Pre D. Nestora to bol 57. a pre N. Zimonjića 25. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Pavel Roth

Pavel Roth (* 7. september 1955, Praha) je český spevák, skladateľ a gitarista.
Milan Lieskovský

Milan Lieskovský (* 21. júl 1981) je producent, zvukový inžinier a DJ zo Slovenska. Jeho hudobná produkcia sa pohybuje v žánroch progressive trance, progressive a progressive house. Je rezidentný DJ na bratislavských klubových nociach Progress Your Mind, a vystúpil na množstve nielen slovenských akcií a klubových párty. Na jednom pódiu hral popri menách ako Jose Amnesia, DJ Tiësto, Above &amp; Beyond, Judge Jules či Paul Van Dyk. Okrem živých hraní má Milan rádiové šou na CBA.fm, PURE.fm, FUN1, na rádiu GoDeejay a na Dream rádiu.
Do hudobných kanálov sa zapísal skladbou „Elenya“, ktorú vo svojich setoch hrávali Flash Brothers a objavila sa aj na slávnostnom odovzdávaní Oskarov v Hollywoode. V roku 2008 sa skladba stala hitom v domácom komerčnom FUN rádiu. Podieľal sa na remixovej verzii singlu „Boi“ od Mira Jaroša. Vo svojich skladbách spolupracoval s Katarínou Koščovou, Mirom Jarošom, Petrom Grausom, Mishou a inými spevákmi a speváčkami zo slovenskej populárnej hudby. Vystupoval na Novom Zélande a jeho skladby hráva aj DJ Tiësto.
V roku 2009 vydal eponymný, kritikmi oceňovaný album na vydavateľstve Universal Music.
Osobný život.
S manželkou Veronikou sa zosobášili 12. júla 2018. Majú spolu dve dcéry, Elišku (* 2019) a Ninu (* 2022).
Diskografia Pavla Rotha

Toto je neúplná diskografia speváka Pavla Rotha.
Zahrada ticha.
Zahrada ticha je album Pavla Rotha. Album vyšiel v roku 1986 na LP.
Čáry lásky.
Čáry lásky je album Pavla Rotha. Album vyšiel v roku 2004 na CD.
Spal mě svou láskou.
Spal mě svou láskou je album Pavla Rotha. Album vyšiel v roku 2006 na CD.
Lůžko z trávy.
Lůžko z trávy je album Pavla Rotha a Ivy Hajnalovej. Album vyšiel v roku 2007 na CD.
Petrovický (priezvisko)

Petrovický je české a slovenské priezvisko odvodené od sídla Petrovice. Na Slovensku je zriedkavé, najviac sa vyskytuje v Žiline. Častejšie je v Česku, najrozšírenejšie je v meste Hradec Králové.
Známi nositelia.
Pozri v článku Petrovický.