Čadca

Čadca (do roku 1927 ), je okresné mesto v Žilinskom kraji.
Polohopis.
Čadca leží pri severozápadných hraniciach s Českom a Poľskom, na sútoku rieky Kysuca a jej prítoku Čierňanky. Väčšina územia mesta na rozhraní medzi Západnými a Strednými Beskydami je rozdelená medzi Turzovskú vrchovinu (podcelky Hornokysucké podolie – centrálna časť mesta, Predné vrchy a Kornická brázda – časti Podzávoz a Milošová) na západe a Kysucké Beskydy (podcelok Javorský Beskyd – časti Drahošanka a Čadečka) na východe. Južný okraj územia v časti Vojty patrí do celku Javorníky (časť Rakovská hornatina). Do časti Horelica okrajovo zasahuje Kysucká vrchovina (podcelok Krásňanská kotlina).
Mesto je vzdialené približne na sever od Žiliny, južne od Třinca a juhozápadne od poľského Żywca. Čadcou vedú významné dopravné komunikácie na Moravu, do Sliezska a Poľska. Cestu I/11 tu križuje II/487 na Turzovku a železničnú trať Žilina – Ostrava tu križuje trať do Makova a za mestom aj trať do Poľska.
Dejiny.
Mesto vznikalo z malých osád valašského osídľovania v 16. storočí, ktoré bolo vyvolané nedostatkom ornej pôdy, no bohatstvom okolitých lesov a množstvom pasienkov. Dobré podmienky na chov dobytka a oviec, no aj množstvo kvalitného dreva na stavbu obydlí i obchod podnietil rýchle osídľovanie dovtedy riedko obývaných horských oblastí. Okolie Čadce patrilo do chotára Krásna nad Kysucou, ktoré podliehalo Strečianskemu panstvu, ktoré však viedlo o túto oblasť časté spory s Budatínskym panstvom.
V 16. storočí ešte nebola ustálená hranica medzi Uhorskom a Sliezskom a preto dochádzalo k sporom i medzi tamojšími osadníkmi, ktorým sa nepáčilo prenikanie Valachov na sever. Jedna z najstarších písomných zmienok o osade "dorf Tzaczka" pochádza z roku 1565 a spomína práve územný spor. Názov zrejme pochádza od činnosti miestnych osadníkov, ktorí vypaľovaním získavali pasienky a ornú pôdu, pri čom sa „čadilo“. Tento názor potvrdzuje i existencia názvov okolitých osád Žarec, Čadečka a Horelica. Rokmi sa používali názvy Chatcha, Czacza, Szattcza, Chatcza, Čatca, Czača a od roku 1918 už dnešná podoba Čadca.
Počet obyvateľov Čadce rýchlo rástol a už v roku 1676 tu vznikla rímskokatolícka farnosť a bol postavený drevený kostol. Obec sa stala centrom oblasti. Od 17. storočia vzniká mnoho kopaničiarskych usadlostí, dodnes typických pre celé Kysuce, no rozvíjali sa i obce a mestečká, centrá obchodu a remesiel. V mestečku začiatkom 18. storočia vznikla pobočka žilinskej poštovej stanice, bol vybudovaný nový kostol sv. Bartolomeja (1734 – 35) a v roku 1751 sa už spomína miestna škola. Vzostup významu Čadce nastal po roku 1773, kedy sa stanovila hranica a vtedy ešte obec sa stala centrom kysuckého dištriktu Strečianskeho panstva. Zmena výsad nastala 9. januára 1778, kedy kráľovná Mária Terézia udelila obci "Csatza" mestské výsady s jarmočným právom.
Počas nepokojných revolučných rokov obsadili mesto 4. decembra 1848 cisárske vojská a slovenskí dobrovoľníci a zdržiavali sa tu Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban a vojenskí velitelia povstalcov F. Zach a B. Bloudek. Práve v Čadci vydala Slovenská národná rada 6. decembra 1848 výzvu s cieľmi a požiadavkami, namierenými proti maďarskému útlaku. Kysucké mesto sa týmto stalo na pár dní fakticky hlavným mestom Slovenska. Tejto udalosti je dnes venovaný pamätník na námestí Slobody. Neskôr tu v rokoch 1854 – 58 ako súdny úradník pôsobil aj významný štúrovský básnik Janko Kráľ.
Dôležitou udalosťou v dejinách mesta bola výstavba košicko-bohumínskej železnice, ktorá v roku 1871 dopravne spojila Čadcu s priemyselným Sliezskom i Považím. V roku 1884 bola vybudovaná trať Skalité – Zwardoň, spájajúca Kysuce s Poľskom. Zlepšenie dopravy podnietilo hospodársky rozvoj a v meste a okolí vzniklo niekoľko parných píl a v roku 1903 aj Hornouhorská textilná továreň. Od roku 1912 boli ulice osvetlené elektrickým osvetlením a 9. júla 1914 bola otvorená aj železničná trať Čadca – Makov.
V ťažkých medzivojnových časoch bol zásluhou miestneho odboru Matice slovenskej v rokoch 1926 – 28 vybudovaný zo zbierky obyvateľov "Palárikov dom", ktorý sa stal miestom kultúrno-výchovnej činnosti. Výrazne sa realizovalo aj miestne ochotnícke divadlo, ktoré v meste vzniklo už v roku 1898. V rokoch 1932 – 35 v centre mesta pribudli aj budovy dnešného mestského a okresného úradu.
Zlepšenie ekonomickej a sociálnej situácie obyvateľov nastal až po oslobodení 1. mája 1945 a konci druhej svetovej vojny. V roku 1946 bola obnovená výroba v miestnej textilke, ktorá sa stala závodom podniku Slovena. V 40. rokoch sa rozbehla i výroba hasiacich zariadení, ktorá sa neskôr zmenila a vo vzniknutom závode Tatra boli vyrábané komponenty pre túto automobilku. Špecifickým a svetoznámym podnikom sa stalo družstvo "Okrasa", ktoré desaťročia vyrába sklenené vianočné ozdoby.
Politika.
Obyvateľstvo.
Zdroj: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
V meste je rímskokatolícky kostol sv. Bartolomeja apoštola z roku 1734 a na sídlisku Kýčerka je kostol sv. Jozefa Robotníka dokončený v roku 2002, taktiež rímskokatolíckej cirkvi. Pred bránami kostola je Pamätník Slovenskej národnej rady 1848 (sochár Vojtech Ihriský), ktorý je postavený na mieste bývalej fary. Vo fare začiatkom decembra 1848 sídlili predstavitelia SNR (Ľ. Štúr, J. M. Hurban a vojenskí velitelia povstania) počas tzv. zimného ťaženia slovenských dobrovoľníkov bojujúcich za slobodu slovenského národa. Vodcovia povstania tu vydali „Výzvu k národu slovenskému“.
Nádražie.
Nádražie v Čadci patrí medzi významné budovy v bruselskom štýle. Bolo postavené 196769 podľa návrhu architekta Josefa Hrejsemnou, autora blízkej stanice Havířov. Autorom plastík je sochár Miroslav Rybička.
Kino.
V kultúrnom dome na Matičnom námestí sa nachádza kino, ktoré bolo v roku 2012 zmodernizované. Premieta sa v 2D digitálnej podobe, plánuje sa aj rozšírenie pre 3D premietanie.