Záchranné člny na RMS Titanic

Záchranné člny na lodi Titanic hrali kľúčovú úlohu pri jej potopení 15. apríla 1912. Ich nedostatok zapríčinil vysoký počet obetí, ktorý sa vyšplhal na okolo 1 500.
Počet člnov a kapacita.
Pôvodné plány hovorili o 64 člnoch, neskôr 48, potom 32 a nakoniec 20. Dôvodom boli dva faktory – pri lodi sa nepredpokladalo, že sa potopí a sesterská loď Titanicu Olympic nebola pri svojej panenskej plavbe plne vyťažená, takže konečný počet člnov padol na 2014 drevených kutrov s kapacitou 65 osôb, 2 núdzové s kapacitou 40 a 4 Engelhardtove skladacie s kapacitou 47 osôb. Na pravoboku a aj na ľavoboku sa nachádzalo 10 člnov – 7 kutrov, 1 núdzový a 2 Engelhardtove. Laná, ktoré držali člny núdzové, museli spustiť 3 člny. Plná kapacita člnov bola teda 1 178 ľudí, čo by stačilo pre polovicu ľudí, no aj tak sa počet nedosiahol. 
Evakuácia a spúšťanie člnov.
Titanic narazil v nedeľu 14. apríla 1912 okolo 23:40 do ľadovca. Loď zastavila až po 15 minútach. Okolo 00:20 kapitán nariadil, nech sa pripravia záchranné člny a ženy a deti nech ako prvé nastúpia do člnov.
Na pravoboku mal spúšťanie člnov na starosti William Murdoch, 1. dôstojník a na ľavoboku Charles Herbert Lightoller, 2. dôstojník, ktorý sa prísne držal pravidla ženy a deti.
Záchranný čln číslo 7.
O 00:40 sa začal spúšťať prvý záchranný čln, čln číslo 7 na pravoboku lode za dohľadu Murdocha. Čln mal kapacitu 65 osôb, ale spustil sa len s 28 osobami. Na člne sa nachádzalo 25 cestujúcich – 11 žien a 14 mužov a 3 členovia posádky. Murdoch dovolil nastúpiť aj do člna aj mužom, pokiaľ sa uistil, že v blízkosti sa nenachádzajú žiadne ženy.
Niektorí cestujúci:
Záchranný čln číslo 5.
Záchranný čln číslo 7 sa spustil o 00:43 pod dohľadom Murdocha. Do člna nastúpilo okolo 35 pasažierov, na čele s 3.dôstojníkom Pitmanom. V člne sa nachádzali cestujúci prvej triedy a zopár členov posádky.
Cestujúci:
Záchranný čln číslo 3.
Veľa ľudí si aj naďalej neuvedomovalo, že loď sa potápa, alebo nechceli uveriť, že sa Titanic potápa. Záchranný čln číslo 3 bol spustený za dohľadu Murdocha o 00:45 s 37 pasažiermi, opäť prevažovali muži – 27 cestujúcich prvej triedy, jedno dieťa a 10 kuričov a členov posádky.
Cestujúci:
Záchranný čln číslo 8.
Záchranný čln číslo 8 bol prvý spustený čln na ľavoboku lode za dozoru Charlesa Lightollera. Lightoller bol prísny a dovolil nastúpiť len ženám a deťom. Ida Strausová, manželka milionára Isidora Strausa obaja židia sa vzdala svojho miesta v člne, pretože nechcela opustiť svojho muža. Nakoniec bolo miesto ponúknuté aj pánu Straussovi, ten však zásadne odmietol, že nepôjde skôr ako ostatní muži. Neskôr sa obaja utopili. V člne sa nachádzalo 24 žien prvej triedy a 2 námorníci. Čln bol spustený okolo jednej hodiny ráno.
Núdzový záchranný čln číslo 1.
Núdzový záchranný čln 1 bol spustený okolo 01:05. Po spustení člnov 7, 5 a 3 sa ľudia pobrali na ľavobok a veľmi málo ľudí zostalo na pravoboku. Medzi nimi boli milionársky manželia Duff-Gordonovci. Lucy Duff-Gordonová bola módna návrhárka a Sir Cosmo Duff-Gordon bol bohatým statkárom. Murdoch dovolil Duff-Gordonovcom, ich slúžke, slečne Francatelliovej, 2 cestujúcim 1. triedy a kuričom s posádkou do člna nastúpiť. Počet ľudí bol však namiesto 40 len 12. Čln sa však nevrátil, sebeckí manželia nesúhlasili. Hovorí sa, že Cosmo ponúkol kuričom a posádke 5 libier ak sa nevrátia a doplávajú pokojne ku Carpathii. Cosmo sa však bránil, že 5 libier im skutočne ponúkol, ale len za bezpečnú plavbu.
Záchranný čln číslo 6.
Záchranný čln 6 bol druhý spustený čln na ľavoboku lode s 24 pasažiermi – 21 žien z prvej triedy, 2 členovia posádky a muž z 3. triedy. V člne sa nachádzala Molly Brownová, ktorá si neskôr vyslúžila prezývku Nepotopiteľná Molly Brownová za svoju horlivú snahu prehovoriť námorníka Roberta Hitchensa o návrat pre ľudí, ktorý odmietal. Paradoxom je, že práve on kormidloval loď, keď narazila. K cestujúcim, ktorí mrzli v Atlantickom Oceáne sa nevrátili.
Záchranný čln číslo 16.
Čln číslo 16 bol pravdepodobne tretím spusteným člnom na ľavoboku. Prvýkrát smeli do člnu nastúpiť aj cestujúci 2. a 3. triedy. Bol to pravdepodobne prvý z ôsmich kormových záchranných člnoch, ktorý bol spustený na vodu okolo 01:20 s asi 35 pasažiermi, prevažne členmi posádky cestujúcimi 3. a 2.triedy-ženy a deti.
Záchranný čln číslo 14.
Jedná sa o ôsmy spustený čln na vodu za dohľadu Charlesa Lightollera. Člnu velil piaty dôstojník Harold Lowe, ktorý neskôr spojil záchranné člny a s jedným sa vrátil hľadať preživších. Čln bol naplnený len o niečo viac ako z polovice a bol spustený okolo 01:30. Pasažieri boli muži a ženy všetkých tried a posádka. Na člne sa nachádzalo 41 alebo 42 osôb.
Záchranný čln číslo 12.
Zrejme deviaty spustený čln a piaty na ľavo-boku lode. Zachránilo sa v ňom 30 pasažierov, prevažne z 2.a 3.triedy. 
Záchranný čln číslo 9.
Bol to prvý spustený čln na korme pravoboku. Názory na počet pasažierov v člne sa líšia, dokopy sa asi 40 ľudí zachránilo. V člne bola žena spisovateľa Jacquesa Futrella
Záchranný čln číslo 11.
Čln bol spustený ako piaty na korme so 70 pasažiermi. Člny začali dosahovať svoju kapacitu a tento bol jediný, ktorý ju presiahol. Istá stylistka, cestujúca prvej triedy Edith Louise Rosenbaum si do člna priniesla hraciu skrinku v podobe prasaťa, s ktorou zabávala deti. Čln sa na vode takmer potopil.
Záchranný čln číslo 13.
Čln číslo 13 bol spustený s prevažne pánmi z druhej a ženami z druhej triedy. Mal okolo 65 pasažierov.
Záchranný čln číslo 15.
Čln bol naplnený plným počtom ľudí čiže 65 a prevažne pasažiermi z druhej a tretej triedy.