burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Nice

Nice (; latinský a grécky názov pozri v článku Nikaia) je francúzske mesto. Je hlavným mestom obvodu Nice a spolu s 23 okolitými obcami tvorí Spoločenstvo aglomerácie Nice-Côte d'Azur (Communauté d'agglomération de Nice-Côte d'Azur). Mesto má rozlohu , 346 000 obyvateľov (aglomerácia až 933 000) je významné turistické stredisko juhovýchodného pobrežia krajiny.
Poloha.
Nachádza sa na juhu v Provensalsku medzi Cannes a Monakom na Azúrovom pobreží Stredozemného mora, v prefektúre departementu Alpes-Maritimes v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Baktériová spóra

Baktériové spóry alebo spóry alebo výtrusy sú mimoriadne rezistentné pokojové formy baktérií s minimálnym metabolizmom. Vytvárajú ich za určitých podmienok niektoré bakteriálne druhy, najmä bacily a klostrídie. Tvorba spór sa nazýva sporulácia.
Priebeh sporulácie.
Proces diferenciácie vegetatívnej bunky na spóru sa nazýva sporulácia. Nastáva za nepriaznivých nutričných podmienok. Geneticky sa jedna o expresiu reprimovaných génov, ktorá spôsobí asymetrické delenie bakteriálnej bunky tak, že dcérska bunka má síce rovnakú genetickú výbavu ako materská bunka, ale má odlišnú fyziológiu a anatomickú štruktúru a existuje v materskej bunke až do jej odumretia. Vegetatívna bunka so spórou sa nazýva sporangium.
Spóra má na povrchu mohutný obal – kortex, ktorý je obalený vonkajšou membránou vytvorenou z cytoplazmatickej membrány materskej bunky, nad ktorou je proteínový plášť. Celá spóra môže byť ešte obalená lipoproteínovou vrstvou – exospóriom.
Proces sporulácie trvá 5 – 6 hodín.
Kategorizácia spór na základne umiestnenia.
Podľa umiestnenia spóry v bakteriálnej tyčinke rozoznávame:
Spóry sa vyznačujú veľkou odolnosťou voči vonkajším vplyvom – teplu, dezinfekčným prostriedkom… Za vhodných podmienok sú schopné meniť sa na plne virulentnú vegetatívnu formu – tento proces sa nazýva germinácia. Vo forme spór môžu baktérie prežívať niekoľko storočí.
Volacia značka

Volacia značka alebo nepresne volací znak () je značka pridelená (vysielajúcej) rádiostanici v rôznych oblastiach (napr. pri bežnej komunikácii rádiom, v lodnej a leteckej doprave a podobne). Volacie značky pre vysielania vo vyhradených frekvenčných pásmach sú väčšinou predpísané úradne, vo voľných (občianskych) pásmach si ich volia užívatelia sami.
Medzinárodná volacia značka rádiostanice.
Táto volacia značka sa skladá zo značky krajiny (prefix) a značky jednotlivej stanice (pridané čísla alebo písmená), napr. pre stanice z Nemecka platí skupina znakov DAA-DTZ. Prefixy stanovila začiatkom 20. storočia Medzinárodná telekomunikačná únia.
Volacia značka v leteckej doprave.
Všetky letecké spoločnosti používajú volaciu značku, ktorá je charakteristická pre každú spoločnosť. Používa sa počas rádiovej komunikácie ako predpona pred číslo letu.
Často sa ako "volacia značka" používa názov alebo časť názvu leteckej spoločnosti, napr. Emirates má volací znak EMIRATES, Qantas má QANTAS. Volacie značky sa nemusia zhodovať s menom spoločnosti. Napríklad Spoločnosť SkyEurope mala volací znak RELAX.
Aradská župa (Uhorsko)

Aradská župa resp. Aradská stolica resp. Aradský komitát (iný názov: Arad; ) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku.
Imobilizácia (veterinárna medicína)

Imobilizácia alebo znehybnenie je metóda, ktorá sa používa pri presune zvierat, čipovaní, odbere vzoriek a liečbe. Môže byť manuálna alebo chemická. Je potrebné rozlíšiť imobilizáciu a anestéziu. 
O tom, či použiť manuálnu alebo chemickú imobilizáciu rozhoduje:
Manuálna imobilizácia.
Robí sa po čiastočnom upokojení zvierat. Používa sa detomidín alebo diazepam, ktoré majú mierne sedatívny účinok.
Je potreba byť vždy pripravený v prípade potreby použiť aj chemickú imobilizáciu. Dôležitá je správna technika.
Chemická imobilizácia.
Presný spôsob a dávkovanie závisí od:
Ak je to možné, zviera je treba vyčleniť, resp.oddeliť zo stáda. Dôležitý je správny výber priestoru.
Je nutné sa uistiť, či je k dispozícii protijed.
Spôsob aplikácie.
Vstupné cesty:
Používajú sa často aj dištančné injekčné systémy (na diaľku) - oštep, puška, pištoľ, fúkačky.
Mor ošípaných

Mor ošípaných môžu byť jedno z týchto vírusových ochorení ošípaných:
Freud Museum

Freudovo múzeum v Londýne bolo založené roku 1982 a nachádza sa v londýnskom obvode Camden. 
V roku 1938 bol Sigmund Freud, zakladateľ psychoanalýzy, po anexii Rakúska nacistickým Nemeckom, donútený opustiť Viedeň a presťahoval sa do Londýna. Kúpil dom v "Maresfield Gardens" číslo 20 v Hampsteade, intelektuálnej štvrti Londýna. V tom čase mal Freud 80 rokov a nasledujúci rok zomrel. Dom ostal vo vlastníctve jeho rodiny do smrti jeho najmladšej dcéry Anny, zakladateľky detskej terapie, roku 1982. Po jej smrti sa z domu stalo Freudovo múzeum.
Freudova rodina pri sťahování do Londýna vzala so sebou všetok nábytok a zariadenie domácnosti. Najvzácnejším exponátom múzea tak je psychoanalytická pohovka. Nachádzajú sa tu aj biedermeierovská skriňa, stôl, príborník a rakúsky vidiecky maľovaný nábytok z 18. a 19. storočia. Múzeum vlastní Freudove egyptské, grécke, rímske a orientálne starožitnosti a jeho knižnicu.
Múzeum je verejnosti prístupné päť dní v týždni. Organizuje aj výskumné a publikačné programy a poskytuje vzdelávacie služby ako semináre, konferencie a špeciálne návštevy múzea.
Ďalšie múzea venované Freudovmu odkazu sa nachádzajú vo Viedni a v rodisku Freuda v Příbore.
Freudovo múzeum

Freudovo múzeum označuje viacero múzeí venovaných odkazu Sigmunda Freuda:
Uzi

Uzi (hebrejsky: עוזי) je typ kompaktných samopalov. Menšie varianty sú dokonca považované za automatické pištole. Prvý samopal Uzi vytvoril izraelský zbrojár nemeckého pôvodu Uziel Gal v 40. rokoch podľa československého samopalu ZK476, ktorý bol v tej dobe v Izraeli testovaný pre prípadnú kúpu. Zbraň sa neskôr vyrábala vo firmách Israel Military Industries, FN Herstal ale aj v niektorých ďalších.
Imobilizácia

Imobilizácia môže byť:
Geffrye Museum

Geffrye Museum sa nachádza na Kingsland Road v londýnskom obvode Hackney. Je pomenované po sirovi Robertovi Geffrym, čo bol bývalý starosta Londýna. 
Je venované britskému nábytku, textíliám, obrazom a dekoratívnemu umeniu. Zachytáva zmeny štýlu anglického domáceho interiéru v sérii izieb z jednotlivých období od roku 1600 až do súčasnosti. Dôraz sa kladie skôr na štýl strednej spoločenskej triedy ako na vybavenie kráľovských a šľachtických sídel, ktorým sq venujú iné múzeá.
Dom bol postavený na žiadosť Roberta Geffrya roku 1714. Modernizácia a dostavba budovy z roku 1998 obsahuje aj reštauráciu.
Parazitológia

Parazitológia je náuka alebo veda o parazitoch, ich hostiteľoch, vzťahmi medzi nimi a o chorobách, ktoré vyvolávajú. 
Parazitológia v užšom (a zďaleka najčastejšom) zmysle sa zaoberá iba parazitujúcimi prvokmi a živočíšnymi endoparazitmi. Parazity sú spravidla prvoky (protozoa), červy (helminthes) či článkonožce (artropoda). Vedec, ktorý sa zaoberá takto definovanou parazitológiou sa nazýva parazitológ. 
Parazitológia skúma morfologické a fyziologické vlastnosti parazitov, ich vývojové cykly, spôsoby rozmnožovania, dôsledok účinku. 
Pri svojom bádaní využíva najmä poznatky cytológie, imunológie, molekulárnej biológie, genetiky a ekológie. Poznatky mikrobiológie naopak využíva často lekárstvo, veterinárne lekárstvo, ekológia a evolučná biológia.
Lekárska parazitológia.
Najrozšírenejším odborom parazitológie je lekárska parazitológia, ktorá sa zaoberá štúdiom parazitov, ktorých hostiteľom je človek. 
Medzi také organizmy patrí napr.:
Lekárska parazitológia má veľký vplyv na vývoj nových liekov a štúdium epidemiológie zoonóz.
Veterinárna parazitológia.
Študuje parazity, ktoré spôsobujú ekonomické straty v poľnohospodárstve – tak v chovoch zvierat, ako aj pri pestovaní kultúrnych plodín.
Ekológia parazitov.
Parazity môžu poskytnúť množstvo informácií o ekológii populácie svojho hostiteľa. Navyše parazity sledujú veľa tzv. životných stratégií, ktoré im umožňujú kolonizovať svojich hostiteľov. Pochopenie týchto aspektov pomáha pri potláčaní epidémií.
Taxonómia a genetika.
Nedávne výskumy, pri ktorých sa DNA využíva pri identifikácii odlišných druhov a na odhalenie príbuznosti medzi jednotlivými skupinami v rámci úzkej taxonomickej jednotky, sú pre parazitológov veľmi užitočným nástrojom.
HMS Belfast

HMS "Belfast" bol ľahký krížnik britského vojnového námorníctva – Royal Navy. Je najťažším britským krížnikom, ktorý bol zapojený do bojov druhej svetovej vojny. V súčasnosti je zakotvený na rieke Temža blízko Tower Bridge a slúži ako múzeum. Toto múzeum, ako posledný veľký vojnový krížnik, spravuje Imperial War Museum. 
Loď bola spustená na vodu 17. marca 1938 (na deň sv. Patrika) a do služby vstúpila 5. augusta 1939. Krátko po vypuknutí vojny bola poškodená mínou, ktorá poškodila jej trup a zranila niekoľko členov posádky. Táto nehoda vyradila krížnik z prevádzky na tri roky. Medzi jeho najznámejšie akcie patrí účasť v bitke pri Severnom myse, kde sa podieľal na potopení nemeckého bojového krížnika "Scharnhorst" a delostrelecká podpora vylodenia v Normandii. Krížnik bol tiež použitý pri podpore síl OSN v čase kórejskej vojny.
Loď bola vyradená z prevádzky 24. augusta 1963 a roku 1971 bola zakúpená pre Imperial War Museum za 1 £. Bola odvlečená do nového kotviska v "Symon's Wharf" na Temži a 21. októbra toho istého roku pri príležitosti osláv bitky pri Trafalgare sprístupnená verejnosti.
Raž

Raž (na východe Slovenska neodborne aj žito; lat. Secale) je rod rastlín z čeľade lipnicovité. Dnešná kultúrna raž patrí do druhu raž siata. Zo zrna raži sa získava ražná múka. Z nej sa vyrába tmavý pšeničnoražný chlieb, pečivo a perníky. Používa sa aj na výrobu sladovej ražnej kávy a liehu.
Počet druhov v závislosti od autora kolíše medzi 3 a 10. Systém so 4 druhmi je takýto:
Kokus

Kokus alebo kok ("pl." "koky") je baktéria guľovitého tvaru.
Guľaté, oválne, pretiahnuté, sploštené usporiadanie kokov vychádza zo spôsobu delenia baktérií. 
Vyskytujú sa samostatne, ale väčšinou sú v skupinách:
Kok

Kok môže byť:
Horniman Museum

Horniman Museum je múzeum v londýnskom obvode Lewisham v oblasti Forest Hill. Bolo založené roku 1898 a sprístupnené pre verejnosť roku 1901. Autorom návrhu budovy múzea bol Charles Harrison Townsend. 
Múzeum bolo založené viktoriánskym obchodníkom s čajom Frederickom Johnom Hornimanom a obsahuje jeho zbierky prírodopisných predmetov, kultúrnych artefaktov a hudobných nástrojov. 
Roku 1911 bola múzeu venovaná ďalšia budova synom zakladateľa Emsliom Hornimanom. Roku 1999 múzeum prešlo rekonštrukciou a 14. júna 2002 znovu sprístupnené.
Múzeum obsahuje tzv. budovu CUE ("Centre for Understanding the Environment" – centrum pre poznanie životného prostredia). Tá bola otvorená roku 1996 a jej autorom je miestna spoločnosť "Architype". Budova má strechu osadenú trávnikom a je postavená z materiálov, ktoré zodpovedajú myšlienke trvalo udržateľného rozvoja. Je tieť vybavená pasívnou ventiláciou. 
Múzeum sa špecializuje na antropológiu, prírodovedu a hudobné nástroje a jeho zbierky obsahujú 350 000 predmetov. Medzi jeho najvýznamnejšie exponáty patrí rozsiahla kolekcia vypchatých zvierat.
Múzeum je obklopené záhradami s plochou 65 000 m², v ktorých sa okrem iného nachádza skleník, hudobný pavilón z roku 1912, malú oboru a náučný chodník.
Koky

Koky môže byť:
Tyčinka (baktéria)

Tyčinky (iné názvy: paličky, paličkovité baktérie, tyčinkovité baktérie) sú všetky rovné, rožtekovito zahnuté, špirálovité alebo vláknité baktérie. Ich opakom sú koky. Ich tvar udržiava pevnejšia bunková stena než v prípade kokov. 
Druhy:
Spirily a spirochéty nevytvárajú kolónie.
Aloa pravá

Aloa pravá (iné názvy: aloa barbadoská, zriedkavo: aloa obyčajná; lat. "Aloe vera", menej vhodne: "Aloe barbadensis", zastarano: "Aloe vulgaris") je sukulentná rastlina z čeľade asfodelovité (Asphodelaceae); staršie sa zaraďovala do čeľade aloovité (Aloaceae) alebo do čeľade ľaľiovité (Liliaceae). Rastie v subtropických a tropických oblastiach. Využíva sa najmä v zdravotníctve, v kozmetike, ale aj na obyčajné zdobenie bytu.
Účinné látky.
Jednou z hlavných účinných látok je polysacharid acemanán. Táto substancia pri vnútornom užití aktivuje imunitný systém, chráni bunkové membrány a pôsobí antibakteriálne, antivirálne a antimykoticky. Používa sa aj v zubnom lekárstve ako lepidlo na zubné náhrady. Okrem toho aloa obsahuje vápnik, horčík, zinok, selén, vitamíny a aminokyseliny. Celkovo obsahuje viac ako 200 farmakologicky významných látok.
Litogeografia

Litogeografia je veda, ktorá skúma geografické aspekty v rámci krajinnej sféry na geologických prvkoch. Je to vlastne geológia z geografického hľadiska.
Mikrometer (prístroj)

Mikrometer je merací prístroj na meranie dĺžky dotykovou metódou s presnosťou 0,01 mm.
Konštrukcia.
Mikrometre mávajú dve stupnice:
Vyrábajú sa s rozsahom obyčajne len do 50 mm, pri väčších sa robia s nenulovým minimom (50-100 mm, 100-150 mm atď.)
Merací brit býva z tvrdého karbidu volfrámu.
Delenie.
Základné:
Podľa britov:
Il Divo

Il Divo (taliansky "mužská diva" ) je medzinárodná operná pop vokálna skupina, ktorá funguje pod značkou Sony BMG. 
Il Divo tvoria štyria členovia štyroch národností Carlos Marín, Urs Bühler, David Miller a Sébastien Izambard.
Churchill War Rooms

Churchill War Rooms je múzeum v Londýne. Pozostáva z Churchill Museum a Cabinet War Rooms. Nachádza sa v areáli na Horse Guards Road oproti St. James’s Parku v londýnskom obvode Westminster, ktorý sa nachádza na základoch budovy HM Treasury. 
Miestnosti využiteľné pre zasadania vlády boli vybudované v roku 1938 a v čase druhej svetovej vojny ich často využíval Winston Churchill. Miestnosti boli konštruované ako bunker a strop tvorila železobetónová doska. Napriek tomu bola konštrukcia bunkra zraniteľná pri priamom údere a krátko po vojne boli miestnosti uzavreté. Pre verejnosť bolo múzeum sprístupnené roku 1984 a v súčasnosti je v správe Imperial War Museum.
Vstup do múzea pre verejnosť je úzky otvor na rohu na prízemí budovy. V čase vojny bol prístup do miestností z budovy nad nimi prostredníctvom podzemných tunelov. 
Časť "War Rooms" prístupná verejnosti je v skutočnosti iba malou časťou rozsiahlych priestorov. Pôvodne zaujímali plochu 12 000 m² a boli zariadené pre 528 ľudí a vybavené jedálňou, nemocnicou, strelnicou a spálňami. Centrom bunkra je "Cabinet Room", v ktorom zasadala v čase vojny Churchillova vláda. Vedľa sa nachádza "Map Room", v ktorej boli plánované vojnové operácie. Je v stave pripomínajúcom vojnovú dobu, vrátane máp na stenách a s telefónmi na okrajoch veľkého stola. Churchill spal v spálni, ktorá susedí s touto miestnosťou a mal k dispozícii priame telefonické spojení s Bielym domom vo Washingtone.
Cabinet War Rooms prešli rekonštrukciou tak, aby boli sprístupnené ďalšie priestory. Roku 2003 boli otvorené izby používané Churchillom a jeho rodinou. Tieto izby sú označované ako "Churchill Suite". Samostatné Churchillovo múzeum bolo otvorené roku 2005. Chronologicky zobrazuje Churchillov verejný a súkromný život. 
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice London Underground:
Najbližšie železničné stanice:
Mladí sociálni demokrati

Mladí sociálni demokrati, skratka MSD, je občianske združenie, resp. mládežnícka politická organizácia. Združenie vzniklo v roku 2002 zlúčením dvoch dovtedajších mládežníckych združení sociálno-demokratického spektra na Slovensku – Sociálno-demokratickej mládeže Slovenska (SDMS) a Mladej demokratickej ľavice (MDĽ). 
Vo februári 2008 malo združenie na celom Slovensku 38 klubov. Členom MSD sa môže stať každý občan Slovenska, ktorý dovŕši 14 rokov života. Členstva sa môže dobrovoľne kedykoľvek vzdať.
História.
Oficiálne MSD vzniklo integráciou Mladej demokratickej ľavice a Sociálnodemokratickej mládeže Slovenska, ktoré pôsobili už od roku 1992, resp. 1990.
V roku 2006 vedenie MSD na protest rezignovalo potom, čo SMER-SD vytvoril koalíciu so stranami SNS a ĽS-HZDS. V prezidentských voľbách v roku 2019 MSD podporili kandidáta strany SMER-SD, Maroša Šefčoviča. Predsedom MSD je od 29. septembra 2018 Robert Bestro. V júni 2020 po odchode časti poslancov strany SMER-SD a vzniku strany HLAS-SD zostali MSD spolupracovať so Smerom. Časť členov aj predsedníctva následne z MSD odišla.
Členstvo v organizáciách.
Združenie MSD je členom Rady mládeže Slovenska. Je tiež jediným slovenským členom organizácie Young European Socialists.
Chlebovník

Chlebovník (lat. "Artocarpus") je rod rastlín z čeľade morušovitých s veľkými plodmi. Známych je asi 50 druhov z Polynézie a juhovýchodnej Ázie. Najznámejší je chlebovník obyčajný. V Indonézii rastie chlebovník Artocarpus odoratissimus.
Limbach (rozlišovacia stránka)

Limbach môže byť
Resource Description Framework

RDF ("Resource Description Framework") je World Wide Web Consortium (W3C) špecifikácia formátu, podporujúca popis zdrojov pomocou abstraktného modelu metadát, implementovaná v jazyku XML.
Myšlienkou modelu RDF metadát je posunúť web bližšie k sémantickému webu a pridať tak do webových stránok štruktúru a pre počítače zrozumiteľný význam (sémantiku).
Na vyjadrenie významu a vzťahov sa používa XML zápis tripletov formou výrazu podmet-prísudok-predmet. Napríklad veta " 'Obrázok je zverejnený pod voľnou licenciou' " by vyzerala v RDF takto:
Združenie miest a obcí Slovenska

Združenie miest a obcí Slovenska (ZMOS) je záujmové združenie právnických osôb, ktoré združuje vyše 97 % všetkých miest a obcí na Slovensku.
Združenie miest a obcí Slovenska (ZMOS) bolo založené na obhajobu spoločných oprávnených záujmov a presadzovanie potrieb svojich členov, teda miest, obcí a mestských častí Bratislavy a Košíc, čo zároveň znamená, že jeho úlohou nie je vstupovať do riešenia individuálnych problémov jednotlivých členských miest a obcí. 
Združenie miest a obcí Slovenska je najväčšia nevládna organizácia združujúca, zastupujúca  a reprezentujúca mestá, obce a mestské časti na Slovensku ako právnické osoby. Od svojho založenia v marci 1990 sa aktívne zapája do reformných procesov verejnej správy a svoje aktivity vyvíja tak vo vzťahu k svojim členom,  ako aj vo vzťahu k národným orgánom a tiež na európskej a medzinárodnej úrovni. Vďaka aktívnej participácii v procesoch budovania a upevňovania miestnej samosprávy a demokracie na Slovensku Združenie miest a obcí Slovenska predstavuje neoceniteľný zdroj informácií, skúseností a dobrých praktík pre domáce a zahraničné inštitúcie a združenia miestnych samospráv.
Ústredným riaditeľom Kancelárie ZMOS je od januára 2020 Michal Kaliňák.
História.
Združenie založili zástupcovia 176 miest a obcí na ustanovujúcom sneme v Žiline 21. marca 1990. Na I. sneme združenia sa už zúčastnilo 1 013 delegátov z členských miest a obcí.
Orgány.
Orgánmi združenia v zmysle platných stanov združenia sú:
Predseda.
Predsedom združenia je Jozef Božik, primátor mesta Partizánske.
RDF

RDF môže byť:
Paul Tobias

Paul Tobias (* 1963, Indianapolis, Indiana, USA je americký gitarista, bývalý člen hard rockovej skupiny Guns N’ Roses. 
Je to priateľ Axla Rosa z detstva, bol spájaný s kapelou v jej začiatkoch a prispel k ich debutovému albumu "Appetite for Destruction". Je spolutvorcom piesní "Back Off Bitch", "Shadow Of Your Love", "Oh My God" a "IRS". Tiež hral na cover verzii piesne "Sympathy for the Devil".
Oficiálne sa ku skupine pripojil v roku 1994 a vystúpil na koncertoch v Las Vegas (House of Blues), Rock in Rio III a ešte v roku 2001 na dvoch koncertoch v Las Vegas.
Vraví sa, že Tobias ďalej pokračuje na dlho očakávanom albume "Chinese Democracy", hoci bol oficiálne nahradený Richardom Fortusom v roku 2002, kvôli jeho odporu k turné. Zaujímavé, že Izzy Stradlin bol tiež Axlov kamarát z detstva, ktorý odišiel od skupiny kvôli životu na cestách. 
Je tiež známy ako Paul Huge a bol členom skupiny MANK Rage.
Numizmatika (hobby)

Numizmatika je zberateľstvo mincí a bankoviek. Zbierajú sa hlavne mince a bankovky, ktoré boli v obehu, alebo boli pre obeh určené. Ďalej sa môžu zbierať aj chybné mince alebo bankovky, ktoré majú danú chybu priamo od výroby. V poslednom čase veľmi obľúbené zbieranie pamätných mincí vyrobených zo vzácnych kovov (napr. zlato, striebro, platina, paládium). Pojmom numizmatika sa bežne medzi ľuďmi označuje zberateľstvo mincí.
Pomôcky.
Pomôcky sú neoddeliteľnou súčasťou tohto koníčka. Hlavné pomôcky pre zberateľov sú:
Protitankové delo

Protitankové delo je delo určené na ničenie tankov. Na rozdiel od protipechotného dela má menšiu hmotnosť, nižšiu siluetu, vyššiu úsťovú rýchlosť a granát má plochú dráhu letu.
Dulce de leche

Dulce de leche [čítaj: dulse de leče], v španielčine alebo doce de leite v portugalčine je tradičná latinoamerická karamelová sladkosť.
Obľúbená v Argentíne, Brazílii, Čile, Dominikánskej republike, Paraguaji, Peru, Uruguaji a iných častiach Ameriky. Je tiež populárna v Mexiku, kde je známa ako cajeta a v Kolumbii a Venezuele, kde je známa pod názvom arequipe.
Názov znamená v španielčine doslovne "cukrovinka z mlieka" alebo "mliečna sladkosť". V Peru existuje tiež čiastočne podobná cukrovinka známa ako "manjar blanco" ("biela lahôdka"). V Čile tiež poznajú "manjar", ale príprava tejto delikatesy obyčajne zabraňuje úplnému skaramelizovaniu cukru a tak má odlišnú chuť aj vzhľad.
Francúzska verzia "confiture de lait" je prípravou veľmi podobná natierateľnej forme "dulce de leche."
Väčšina základných receptov kombinuje vriace mlieko a cukor, hoci môžu obsahovať iné ingrediencie na dosiahnutie špeciálnych vlastností. "Dulce de leche" sa tiež môže pripravovať zo sladeného kondenzovaného mlieka, ktoré sa varí niekoľko hodín. Aj keď sa postup prípravy často nazýva karamelizácia, je to v skutočnosti druh chemickej reakcie zvanej Maillardova reakcia, ktorá je zodpovedná za mnohé z chutí vareného jedla.
"Dulce de leche" sa používa na ochutenie sladkostí alebo sladkého jedla ako napríklad keksov alebo koláčikov.
Metadáta

Metadáta alebo metaúdaje sú štrukturované dáta nesúce informácie o primárnych dátach alebo zjednodušene dáta, ktoré poskytujú informáciu o iných dátach. Slovo metadáta pochádza z gréckeho meta = medzi, za + latinského data = to, čo je dané.
Príklady.
Tradičným príkladom metadát je katalogizačný lístok v knižnici, obsahujúci dáta o pôvode a umiestnení knihy: sú to údaje o údajoch v knihe, uložené na katalogizačnom lístku. Tieto metadáta môžu slúžiť napríklad na ľahké vyhľadanie kníh.
Metadáta môžu obsahovať ako informácie o samotných dátach, napríklad počet strán knihy alebo rozmery obrázku, tak aj informácie o kontexte, napríklad autora, dátum obstarania, prístupové práva alebo druh komprimačnej metódy.
V princípe nezáleží na tom či sú metadáta oddelená od dát, ako v prípade katalogizačných lístkov, spojené s dátami (v jednom súbore) alebo na oddelenom a určenom mieste, ako napr. ID3 tagy alebo premiešaná s dátami, ako sú HTML alebo XML tagy (tag = značka).
Metadáta sú často štruktúrované pomocou tagov (značiek) a niekedy je štruktúra hierarchická. Štruktúra metadát (a formát) je v mnohých oblastiach a aplikáciách dohodnutý až štandardizovaný.
Pre iného užívateľa môžu byť metadáta, dáta, s ktorými pracuje. Napríklad pre správcov siete môžu byť metadáta v logoch o spojeniach vlastné dáta, ktorá analyzuje.
Použitie.
Na webe sú metadáta užitočné na vyhľadávanie vo veľkom množstve dostupných informácií popísaných napr. formátom RDF. Príkladom sú informácie v záhlaviach HTML dokumentov.
Hudobné súbory obsahujú v metadatách informáciu o názve skladby, autora skladby a pod. Napríklad vo formáte MP3 sa metadáta ukladajú do tzv. ID3 tagov.
Digitálne fotografie obvykle obsahujú metadáta vo formáte Exif. Sú tu uložené informácie napr. o clone, ohniskovej vzdialenosti, dátume vytvorenia snímky a pod.
Pád (jazykoveda)

Pád je prostriedok vyjadrujúci gramatickú kategóriu podstatného mena, ktorá umožňuje vyjadriť syntaktickú funkciu tohto podstatného mena vo vete. Zmeny podstatného mena v závislosti od pádu sa nazývajú skloňovanie.
V rôznych jazykoch sveta je gramatických pádov viac alebo menej, napríklad nemčina rozlišuje len štyri pády: nominatív, genitív, datív a akuzatív.
Pády v slovenčine.
V slovenčine sa vyskytujú tieto pády:
Kedysi bol ako ďalší pád uvádzaný aj vokatív (t.j. tvary typu Bože, šéfe, synu). V súčasnosti sa však väčšinou nepovažuje za samostatný pád, lebo jeho tvary sa pokladajú za druh (štylistický variant) nominatívu. Namiesto tvarov vokatívu sa dnes spravidla používajú základné tvary nominatívu (napr. šéf namiesto šéfe). Podľa niektorých názorov sa (nielen slovenský) vokatív nepovažuje za pád z toho dôvodu, že na rozdiel od nominatívu, genitívu atď. nevyjadruje vzťah medzi tvarmi slov vo vete, ale je orientovaný mimo vety.
Priateľské čísla

Prirodzené čísla "m" a "n" nazývame priateľské čísla, ak súčet vlastných deliteľov čísla "m" sa rovná číslu "n" a naopak.
Prvé dve priateľské čísla sú 220 a 284.
Vlastné delitele 220 sú: 1, 2, 4, 5,10, 11, 20, 22, 44, 55, 110 ich súčet je 284.
Vlastné delitele 284 sú 1, 2, 4, 71, 142 a ich súčet je 220.
Biela čokoláda

Biela čokoláda je typ čokolády založený na kakaovom masle bez kakaového základu.
Obsahuje mliečny základ, cukor, lecitín a príchute (zvyčajne vanilku). Kakaové maslo je ingrediencia používaná do iných druhov čokolád, ktoré ho obsahujú v pevnom skupenstve pri izbovej teplote, pričom v ústach sa začne rýchlo topiť. Biela čokoláda má teda tú istú konzistenciu ako mliečna čokoláda.
Ramapitek

Ramapitek alebo zriedkavo ramapitekus môže byť:
Ramapit

Ramapit alebo ramapitek je:
Téryho chata

Téryho chata (hovorovo nazývaná "Terynka" či "Térynka"; , , ) je najvyššie položená celoročne otvorená horská chata vo Vysokých Tatrách v nadmorskej výške . Leží pri Piatich spišských plesách v Malej Studenej doline, nad skalnou stenou, odkiaľ pomyselne stráži túto dolinu.
História chaty.
Téryho chata bola postavená na podnet predstaviteľa Maďarského turistického spolku Edmunda Téryho (od 1891 bol výkonným viceprezidentom a v rokoch 19071910 najvyšším predstaviteľom spolku), ktorý pôsobil aj na Slovensku. Chata od svojho založenia doteraz nesie jeho meno. Téry (od 28. novembra 1880 banský lekár v Štefultove, dnes súčasť Banskej Štiavnice) okrem iných vystúpil ako prvý na okolité štíty: Prostredný hrot (1876) a Pyšný štít (1877).
V roku 1896 dal Téry podnet na vylepšenie turistického chodníka a krátko nato aj na vybudovanie chaty, ktorá by slúžila turistom. Verejnosti bola odovzdaná do užívania 21. augusta 1899. Projektoval ju spišskosobotský architekt Gedeon Majunke.
Do roku 1933 bola Téryho chata najvyššie položenou chatou vo Vysokých Tatrách. Od roku 1936 má celoročnú prevádzku. (V roku 1933 bola otvorená Chata pod Rysmi , ktorá je však v prevádzke len v lete.)
V roku 1944 chatu spravovali slovenskí vysokoškolskí študenti, ktorí tu počas povstania ukrývali poľských odbojárov či ruských utečencov zo zajateckých táborov.
Počas 2. svetovej vojny bola často zatvorená, ale na chate pôsobili bratislavskí horolezci Ing. Ladislav Chodák, Alo Huba, Radek a Borek Roubalovci, Gizela Krenová, František Moravčík, Jozef Horvát, Ladislav Dvořák, Tatranec, Rudolf Mašlonka, Karel Jedlička a ďalší.
Chata prešla viacerými stavebnými úpravami. V rokoch 197982 bola uskutočnená veľká stavebná rekonštrukcia. Dovezených bolo 197 ton stavebného materiálu vyniesli nosiči na svojich ramenách a 570 ton bolo prepravených letecky. Kachle nahradilo ústredné kúrenie, pribudla elektrocentrála a moderná toaleta, no napriek tomu si chata zachovala pôvodný ráz, ktorý navrhol Gedeon Majunke. 
Prvý fotovoltický systém bol na chate nainštalovaný v roku 2009. V roku 2012 bolo na chatu namontovaných 30 panelov solárnych panelov s plochou 60 m2. Celkový výkon panelov v roku 2013 bol 9,2 kW. Slnečná energia tak pokrýva kompletnú energetickú spotrebu chaty (osvetlenie, chod mrazničky a chladničky, kávovar, televízor, dobíjanie batérií a telefónov) a využíva sa aj na čerpanie a ohrev vody. 
K chate sa viaže aj meno tatranského beletristu chatára Bela Kapolku a iných úspešných Tatrancov a horolezcov.
Súčasnosť.
Chata je jednou z najznámejších tatranských vysokohorských chát. Chata poskytuje aj ubytovanie a stravovanie.
Prístup.
Téryho chata je prístupná:
Okolie chaty.
Od chaty je krásny výhľad do Kotliny Piatich spišských plies, na samotných Päť spišských plies, ale i okolité štíty: Ľadový štít, Prostredný hrot, Širokú vežu, Snehový štít, Baranie rohy, Spišský štít, Pyšný štít, Lomnický štít a ďalšie.
Imperial War Museum

Imperial War Museum je múzeum v londýnskom obvode Lambeth zamerané na vojenskú históriu. Jeho zbierky obsahujú vojenské vozidlá, zbrane, knižnicu, fotografický archív a umelecké diela vzťahujúce sa k vojnovým konfliktom 20. storočia, špeciálne tých, v ktorých sa zúčastnilo Spojené kráľovstvo. 
Budova na Lambeth Road je centrálou niekoľkých pobočiek. Múzeum je čiastočne podporované vládou, ale je závislé aj od súkromných príspevkov.
Zbierky múzea.
Obsahom zbierok múzea nie sú výhradne iba britské exponáty, ale aj predmety z Francúzska, USA, Nemecka, Talianska a Ruska. Jeho rozsiahle zbierky obsahujú viac ako 15 000 obrazov, kresieb a sôch a viac ako 30 000 plagátov. Podľa informácií múzea sú v jeho zbierkach „predmety od lietadiel, obrnených bojových vozidiel a plavidiel až po uniformy, nášivky označujúce príslušnosť k druhu zbrane, osobný výstroj, medaily, dokumenty, knižnica s viac ako 155 000 zväzkami; 40 miliónov metrov filmu a viac ako 6 500 hodín videa; viac ako 6 miliónov fotografií a negatívov“. Pred vchodom do múzea sú umiestnené dve delá z krížnikov Royal Navy. 
História.
Imperial War Museum pôvodne sídlilo v Crystal Palace na Sydenham Hill. Bolo založené roku 1917 ako pripomienka padlých v prvej svetovej vojne (ktorá ešte v čase založenia múzea prebiehala). Potom, čo 30. novembra 1936 bola budova múzea zničená požiarom, bolo nájdené nové miesto. Budova, v ktorej v súčasnosti sídli centrála múzea bola pôvodne psychiatrickou nemocnicou – Bethlem Royal Hospital. Od roku 1939 múzeum zhromažďovalo aj predmety vzťahujúce sa k druhej svetovej vojne, a od roku 1953 boli do zbierok zaraďované exponáty zo všetkých vojnových konfliktov, v ktorých bolo angažované Spojené kráľovstvo.
Pobočky.
Múzeum má niekoľko pobočiek:
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice Londýnskeho metra:
Najbližšie železničné stanice:
Marimar

Marimar je mexická telenovela, ktorá bola prvýkrát odvysielaná v roku 1994 na Televise. Marimar je remake telenovely "La venganza" (v preklade "Pomsta"), ktorá sa vysielala na Televise v roku 1977 a v hlavných úlohách sa predstavili Helena Rojo a Enrique Lizalde.
Je veľmi populárna v Latinskej Amerike, Brazílii, Spojených štátoch, v Afrike a je jedna z najsledovanejších telenoviel na Filipínach a Indonézii. Podľa "Ivoir 'Soir", „Presne o 19.30, keď začína "Marimar" život v Pobreží Slonoviny sa zastaví“. Hlavnou hviezdou telenovely je speváčka Thalía.
Dej.
Marimar je chudobné mladé nevinné dievča, ktoré žije so svojimi starými rodičmi na pláži pri mori. Zaľúbi sa do Sergia, syna zámožného muža. Sergio sa potom ožení s Marimar, aby urobil napriek svojmu otcovi a macoche, ale postupne sa do Marimar vášnivo zamiluje. Sergiova macocha Angelica opovrhuje Marimar, kvôli jej nevinnosti a neznalosti sveta vyššej vrstvy. Angelica sústavne uvádza Marimar do pomykova, často ju ponižuje ako človeka. Sergio sa nahnevá a rozhodne sa odísť preč a zarobiť peniaze, aby mohol vziať Marimar preč z otcovho domu, a necháva Marimar nechránenú pred Angelicou.
London’s Transport Museum

London's Transport Museum (pôvodne London Transport Museum) je múzeum zamerané na históriu dopravy v Londýne. Nachádza sa v oblasti Covent Garden v londýnskom obvode Westminster. Hlavná časť zbierok múzea je umiestnená v rozsiahlej budove postavenej v roku 1872, predtým používanej ako kvetinová tržnica. Hlavná budova v Covent Garden je v súčasnosti z dôvodu rozsiahlej rekonštrukcie, ktorá má byť dokončená v roku 2007, pre verejnosť uzavretá. 
Zbierky múzea obsahujú veľa autobusov, električiek a železničných dopravných prostriedkov. Exponáty v múzeu obsahujú rôzne typy predmetov od pohľadníc s dopravnou tématikou po kompletnú súpravu metra z roku 1938, ktorá je umiestnená v depozitári múzea. V súvislosti s rekonštrukciou budovy v Covent Garden je väčšina exponátov premiestnená do depozitára na Gunnersbury Lane, rozsiahleho účelového komplexu. Depozitár je prístupný niekoľko víkendov v roku a pre objednané prehliadky sprevádzané sprievodcom.
História.
Múzeum v Covent Garden bolo otvorené roku 1980. Pôvodne bolo označované ako "London Transport Museum" a špecializovalo sa na históriu London Transport – organizácie zabezpečujúcej prevádzku metra a autobusovej dopravy. 
Roku 2000 sa vlastníkom múzea stala organizácia Transport for London, novo vytvorený správny orgán zodpovedný za dopravu vo Veľkom Londýne. V tom čase sa tiež rozšírilo zameranie zbierok múzea tak, aby zahrnulo všetky aspekty dopravy v Londýne a názov múzea bol upravený na London's Transport Museum.
Od 4. septembra je múzeum v Covent Graden pre rozsiahlu rekonštrukciu, ktorej náklady majú dosiahnuť 18,6 miliónov liber, pre verejnosť uzavreté. Rekonštrukcia má umožniť rozšírenie expozície múzea o cyklistiku, taxi a riečnu dopravu. Ukončenie rekonštrukcie sa predpokladá v roku 2007.
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice London Underground:
Najbližšie železničné stanice:
EMEA

EMEA (z angl. "Europe, the Middle East and Africa") je regionálne označenie používané na vládne a obchodné účely. Používa sa hlavne v severoamerických spoločnostiach, ktoré majú pôsobisko obyčajne rozdelené na nasledovné regióny:
Pri delení sveta na regióny sa používa aj označenie NORAM pre Severnú Ameriku. V poslednej dobe spoločnosti oddeľujú krajiny Východnej Európy od zvyšku Európy a označujú tento región ako EEMEA (Eastern Europe, Middle East, and Africa) osobitne od krajín Európskej únie.
María la del Barrio

María la del Barrio je mexická telenovela v hlavných úlohách s Thalíou, Fernandom Colungom a Itati Cantoral, ktorú vyrobila a odvysielala Televisa v roku 1995. Bola vysielaná na Univision v Spojených štátoch amerických v roku 1996. V roku 1997 vyhrala cenu za najlepšiu tohoročnú telenovelu. Je to remake telenovely Los Ricos Tambien Lloran v hlavných úlohách s Veronicou Castro, Rogeliom Guerrom a Rocio Banquells.
Dej.
María Hernández neskôr De La Vega je 15-ročné dievča, ktoré žije na predmestí. Stratila svoju krstnú matku, ktorá pred smrťou poprosila miestneho kňaza, aby nenechal Mariu starať sa samú o seba. Kňaz požiadal jedného z jeho patrónov, aby nechal pracovať Mariu ako slúžku v jej dome. Namiesto toho Don Fernando de la Vega ju priviedol ako jeho chránenkyňu, čo z nej urobilo cieľ nepriateľstva pre jeho ženu Victoriu de la Vega a jej neter Sorayu Montenegro.
María sa zaľúbila do temperamentného, ale opitého a neporiadneho syna pána domu Luisa Fernanda de la Vegu a kvôli svojmu záľúbeniu musela bojovať so Sorayou. Keď sa Luis Fernando a Maria konečne zosobášili, našiel Mariu v nevinnou objatí s jeho bratom Vladimirom a vybuchol, lebo žiarlivosť mu zaslepila oči. Neveril, že Mariino dieťa je jeho, a tak keď sa narodilo, María ho darovala počas dočasného záchvatu šialenstva. Luis Fernando ju zachránil pred blázincom a adoptoval pre ňu iné dieťa, ale ona nikdy nestratila nádej, že raz svojho strateného syna nájde.
Írsky seter

Írsky seter (anglicky: "Irish setter", nemecky: "Irish Red Setter)" známy aj ako červený seter je plemeno psa. Je to lovecké plemeno charakteristické svojou nádhernou hustou gaštanovou srsťou strednej dĺžky. Slovo seter (anglicky "setter") sa vysvetľuje ako „stavací pes“ (z angl. "to set)," teda pes, ktorý pánovi označí miesto, kde sa nachádza ulovená korisť. 
Vzhľad.
"Veľkosť a stavba tela":
Tento elegantný poľovný pes dorastá do výšky okolo 60 cm a hmotnosti približne 20 až 25 kg. Stavba jeho tela pôsobí v porovnaní s inými setrami štíhlejšie a pohyblivejšie, má aj mierne užší hrudník.
"Srsť":
Srsť írskeho setra je dlhá, hodvábna a hladká. Zástavice (dlhšie strapce srsti) sa nachádzajú na zadnej strane nôh, na chvoste, na hrdle a na hrudi. Farba srsti tohto plemena je červenohnedá.
Povaha a temperament.
Toto plemeno je veľmi temperamentné. Napriek tomu, že mu niektorí pripisujú sklon k nezávislosti, sa dá írsky seter veľmi dobre vycvičiť. Trpezlivou výchovou a správnym výcvikom môžete získať spoľahlivého psa s výbornými loveckými schopnosťami. Okrem temperamentu a množstva energie, vďaka ktorým získal írsky seter povesť roztržitého extroverta, sú typické pre toto plemeno aj jeho prítulnosť a vernosť. 
Vhodné prostredie.
Ako poľovný pes získal vhodné uplatnenie nielen na poliach a lúkách, ale aj vo vode. Ak ho chcete mať ako domáceho psa, musíte mu zabezpečiť dostatočný výbeh. Jeho potreba pohybu je veľmi veľká. Keby ste mu nezabezpečili dostatočný výbeh, len by ste ho trápili. S deťmi tento šikovný pes vychádza veľmi dobre, napriek tomu sa mu pripisuje vlastnosť, že pri kontakte s cudzími osobami a psami môže prejaviť náladové správanie.
Je vhodný do rodinného domu a má veľmi rád deti. 
História.
Vývoj plemena írsky seter ovplyvnil starý španielsky stavač Perdiguero (mimo Španielsko takmer úplne neznámy), čierno bieli dlhosrstí stavači z krajiny Francúzsko a škótski setri. Vznikol v Írsku pravdepodobne systematickým krížením Írskeho červeno-bieleho setra s neznámym červeným psom. Pôvodne sa vedľa seba choval ako írsky červený seter, tak červeno-biely seter a ich majitelia ich bežne krížili v snahe získať čo najlepšieho jedina na prácu. Červených setrov však bolo spočiatku menej. Až postupne začala ich obľuba stúpať, pretože boli považovaní za elegantnejších. V Írsku sa im dodnes hovorí "Modderhu", v preklade to znamená "červený pes".
Prvočiniteľ

Prvočiniteľ čísla "p" je prvočíslo, ktoré delí číslo "p". Každé zložené číslo možno napísať ako súčin prvočiniteľov. Tento zápis (pokiaľ neberieme do úvahy poradie prvočiniteľov) je pre každé číslo jedinečný (pozri faktorizácia).
Talianska renesancia

Talianska renesancia sa sformovala v 14. storočí ako životný štýl a kultúra vyjadrujúca názory podnikavého severotalianskeho meštianstva, ktoré stáli vo výraznom protiklade k dovtedajším stredovekým pomerom. Pojem tiež označuje obdobie umeleckého rozkvetu, ktorým prešli severotalianske mestá od konca 13. storočia do 16. storočia. V 1. polovici 16. storočia vyústila renesancia v myšlienkovo nie až tak prevratný Manierizmus.
Eurázijská platňa

Eurázijská platňa je tektonická platňa pokrývajúca väčšiu časť Eurázie (Európy a Ázie) s výnimkou Malej Ázie, Indie, Arabského polostrova a východnej Sibíri. Je to tretia najväčšia platňa (67 800 000 km2). Jej súčasťou je i severovýchodná časť oceánskej kôry Atlantického oceánu.
Západný okraj Eurázijskej platne je ohraničený Stredoatlantickým chrbátom, ktorý ju oddeľuje od severoamerickej platne. Je to jediný aktívny okraj eurázijskej platne. Od africkej platne ju oddeľuje Stredozemné more, na jeho východnom okraji sa nachádzajú dve malé platne - egejská a anatólska. Smerom na východ eurázisjská platňa hraničí s arabskou, indickou, sundskou, amurskou, ochotskou a platňou Yangtze.
Stavba, vznik a vývoj.
Eurázijská platňa je tvorená niekoľkými prekambrickými štítmi (Škandinávsky štít, Sibírsky štít), ktoré tvoria jej najstaršie oblasti. Tieto štíty sa v geologickej minulosti vzájomne zrážali a oddeľovali. Škandinávsky (Baltský) štít sa v devóne zrazil so severoamerickými oblasťami tzv. Laurentiou, počas kaledónskej orogenézy. Následne sa zrazil v karbóne a perme s Gondwanou, od ktorej sa v triase oddelil a v kriede až súčasnosti opäť začal spájať počas alpínskej orogenézy. V tom istom období sa spojila Euramerika so Sibírou, pričom došlo k vzniku Uralu. Južné a východné okraje eurázijskej platne sú dodnes miestom pokračujúcej orogénézy - s rastúcimi pohoriami ako Alpy, Karpaty, Kaukaz a Pamír. Himaláje, vznikli v miocéne zrážkou Eurázie s Indickou platňou. Okrem orogénnych pásiem, ktoré sú jazvami po zrážkach s inými kontinentmi sa na povrchu Eurázie nachádzajú mladé (druhohorno-treťohorné) panvy.
Louis Wirth

Louis Wirth (* 28. august 1897, Gemünden, Nemecko - † 3. máj 1952, Buffalo, New York, USA) bol americký sociológ nemeckého pôvodu, člen takzvanej chicagskej školy. Medzi jeho odborné záujmy patril okrem iného mestský spôsob života, správanie minoritných spoločenských skupín alebo masmédia.
Životopis.
Narodil sa v roku 1897 v malej nemeckej dedine Gemünden ako jedno zo siedmich detí Rosalie Lorigovej a Josepha Wirtha. Louisov strýko sa už skôr presťahoval do Spojených štátov amerických a pri jeho návšteve Európy v roku 1911 rodina usúdila, že Spojené štáty mladému Louisovi ponúkajú viac príležitostí. Wirthovci najprv žili v Omahe (štát Nebraska), potom Louisa prijali na štúdiu na univerzite v Chicagu. Jeho doktorská práca bola publikovaná v roku 1925 pod názvom "Ghetto". Od roku 1931 profesionálne pôsobil na Chicagskej univerzite pod vedením Roberta E. Parka. V roku 1947 ho zvolili do čela Americkej sociologickej spoločnosti (neskôr Americká sociologická asociácia). Louis Wirth zomrel celkom náhle a neočakávane na jar 1952 počas prednášky v Buffale, ktorú viedol.
Dielo.
Svoju koncepciu mestského človeka Wirth prvý raz predstavil v eseji "Urbanism as a Way of Life", publikovanej roku 1938 v American Journal of Sociology. V mnohom vychádzal z diela Georga Simmela, ale na rozdiel od neho sa opieral o veľké množstvo empirických faktov.
Wirth mesto pre sociologické účely definoval ako „relatívne veľké, husté a trvalé zoskupenie nerovnorodých indivíduí“. Na základe tejto definície (faktov veľkého množstva ľudí, hustoty osídlenia a heterogenity obyvateľstva) vytvoril charakteristiku mestského človeka, v ktorej zdôraznil predovšetkým nasledujúce rysy:
Súčasné pôsobenie týchto prvkov je podľa Wirtha príčinou mestskej anonymity, apatie, bezohľadnosti a nezáujmu o osud ostatných (nezriedka aj svoj vlastný), čo tvorí podhubie na šírenie zločinného správania, nárast počtu samovrážd, rozvrat rodiny a ďalšie sociálno-patologické javy. Wirth zároveň poukazoval na to, že mnohé z charakteristík mestského človeka sa dajú generalizovať a že urbanizmus je prevažujúcim životným štýlom v celej modernej spoločnosti.
Wirthova teória vyvolala výraznú vlnu pozitívneho aj negatívneho ohlasu. Je síce pravda, že niektoré každodenné aktivity mestského človeka majú výrazne neosobnú povahu a formy interakcie zrodenej v mestách sa do určitej miery stali všeobecne platnými pre modernú spoločnosť, ale už od 60. rokov medzi sociológmi skôr prevažuje názor, že mestská „anonymita a strata ľudskosti v medziľudských vzťahov“ nie je zďaleka tak desivá, ako sa domnieval Wirth. Predstava o anonymnom a osamotene žijúcom mestskom indivíduu je dnes už prekonaná a je zrejmé, že na správanie človeka pôsobí oveľa viac rôznych premenných, než len samotný fakt života v meste.
Severoamerická platňa

Severoamerická platňa je tektonická platňa, pokrývajúca Severnú Ameriku, Grónsko, Čukotku, severnú časť Atlantiku a časť Severného ľadového oceánu.
Východnú hranicu tvorí aktívna kolízia tektonických platní – Stredoatlantický chrbát, riftové údolie, oddeľujúce severoamerickú a eurázijskú platňu, ktorý posúva severoamerickú platňu západným smerom. Na juhu je ohraničená karibskou a kokosovou platňou.
Západnú hranicu predstavuje konvergentný okraj, kde sa stretáva severoamerická platňa s pacifickou a tiež aj s dvoma menšími (Juan de Fuca a Riviera). Dochádza tu k vulkanizmu a s ním spojenej orogénnej činnosti – vzniku pohorí Kaskádové vrchy a Sierra Nevada a v minulosti aj Skalnaté vrchy.
Technics

Technics je registrovaná ochranná známka japonskej spoločnosti Panasonic Corporation.
Pod značkou Technics spoločnosť produkuje gramofóny, zosilňovače, slúchadlá, CD prehrávače a reproduktory. Pôvodne bola založená pre sériu "high-end" audio produktov s cieľom konkurovať spoločnostiam ako napr. Nakamichi.
Väčšina produktov bola v roku 2002 presunutá pod značku Panasonic, okrem Japonska, kde je značka stále populárna. V USA a v Európe sa pod touto značkou predáva diskotekárske vybavenie a elektronické piána.
História.
Značka Technics sa stala známa najmä výrobou gramofónov. V roku 1969 predstavila spoločnosť model SP-10, prvý gramofón s priamym pohonom pre profesionálny trh, a v roku 1971 model SL-1100 pre spotrebiteľov.
Model SL-1100 použil diskotekár Kool Herc pre prvý SoundSystem, ktorý založil po svojej emigrácii z Jamajky. Ďalším bol model SL-1200 ktorý sa, vo svojej vylepšenej verzii SL-1200 MK2, stal najpoužívanejším medzi diskotekármi. SL-1200 MK2 je robustný gramofón s regulátorom rýchlosti. Typ SL-1200 pokračuje sériou M3D a v roku 2003 sériou MK5.
Škoda 06 T

Škoda 06 T (nazývaná aj "píštalka") je česká päťčlánková, nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu Škoda 05 T (Vektra).
Konštrukcia.
06 T je obojsmerný, šesťnápravový motorový čiastočne nízkopodlažný električkový vozeň. Má päť článkov, spojené sú kĺbmi (tzv. harmonikami). Na oboch stranách sú výsuvné dvere (jedny jednokrídlové, štvoro dvojkrídlových).
Vozidlo konštrukčne aj dizajnovo vychádza z vozidla Škoda 05 T (Vektra), ktoré bolo vyrobené v počte jeden kus predovšetkým pre skúšky, v roku 2004 pri testoch v Plzni aj prepravovala cestujúcich. Krajné podvozky sú na trakčných pevných podvozkoch, stredný na klasickom nízkopodlažnom podvozku, druhý a štvrtý článok je zavesený medzi nimi. Podiel nízkej podlahy ( nad temenom koľajnice) dosahuje 65 %, zvyšok podlahy je vo výške nad temenom. Elektrická výzbroj je umiestnená na streche. Zaujímavosťou je, že vozidlo je plne klimatizované.
Električka bola skonštruovaná pre talianske mesto Cagliari na ostrove Sardínia. Atypický má preto rozchod koľají – . Preto je 06 T vybavená špeciálnymi podvozkami pre tento rozchod. Môže ale jazdiť aj na štandardnejších rozchodoch –  (napr. v Bratislave) a na normálnom (napr. v Košiciach a väčšine miest v Európe).
Prevádzka v zahraničí.
Výroba prebieha od roku 2006. Prvé vozne by mali byť do Cagliari dodané čoskoro, celkom má byť do Cagliari dodaných 9 vozidiel. Prvé vozidlo bolo vystavené na výstave InnoTrans 2006 v Berlíne.
Prevádzka na Slovensku.
Električka Škoda 06 T sa bez cestujúcich testovala od 18. októbra do 12. novembra 2006 v Bratislave, pretože rozchod koľají je podobný rozchodu v Cagliari. Počas tohto testu si získala nelichotivú prezývku "píštalka".
Škoda 03 T

Škoda 03 T, známa viac ako Škoda Astra, alebo (v Brne) Škoda Anitra, je česká trojčlánková, nízkopodlažná električka. Svoju premiéru mala v roku 1998, prototypy sa objavili už na prelome rokov 1997 a 1998.
Konštrukcia.
Astra je jednosmerná, štvornápravová, motorová, čiastočne nízkopodlažná električka skladajúca sa z troch článkov spojených kĺbom (tzv. harmonikou). Na pravej strane má štyri výsuvné dvere (jednodielne, okrem stredného článku kde sú dvojdielne).
Stredný článok je zavesený na krajných článkoch, ktoré sú na pevných podvozkoch. Vozové skrine jednotlivých článkov majú oceľové kostry zvarené z ohýbaných a uzavretých profilov a z materiálov, u ktorých bola zvýšená odolnosť proti korózií.
Na streche je umiestnená elektrická výzbroj, ktorá umožňuje rekuperáciu a znižuje tak spotrebu elektrického prúdu vozidlom pri brzdení. Trakčné motory sú asynchrónne a spolu s napäťovým striedačom IGBT majú taktiež podiel na znížení spotreby elektrického prúdu.
Stredný článok električky je nízkopodlažný, s výškou podlahy nad temenom koľajnice a tvorí 50% celej električky. Ostatné články sú "vysokopodlažné" (), a pri nástupe do nich už treba použiť schody. Celý vozeň je priechodný, pri jeho navrhovaní sa myslelo aj na osoby so zníženou schopnosťou pohybu a kočíkmi. Pod dvermi stredného článku je umiestnená výsuvná plošina, podobne ako v moderných autobusoch (Irisbus Citybus, Mercedes Citaro, Solaris Urbino a ďalších).
Prototypy.
Obidva prototypy boli vyrobené v roku 1997. Pôvodne mala oba vozne dostať Plzeň, kde mali prebiehať všetky testy. Pretože si však Dopravní podnik Ostrava v tej dobe objednal dve vozidlá, bol na prelome rokov 1997 a 1998 prvý prototyp po krátkych skúškach v Plzni prevezený do Ostravy, kde boli vykonané ďalšie skúšky. Od 17. apríla jazdil aj s cestujúcimi pod evidenčným číslom 1201. Na začiatku septembra, po dodaní prvého sériového vozidla bol vrátený výrobcovi, ktorý ho predal Plzenským mestským dopravným podnikom. Dostal číslo 300 a od októbra 1998 jazdí v Plzni v bežnej premávke.
Druhý vozeň bol v roku 1998 úspešne odskúšaný v domovskej Plzni. Práve toto vozidlo urobilo skúšky pre schválenie typu vozidla. Po ich úspešnom absolvovaní bola v lete 1998 zaradená do premávky ako vozidlo 301.
Premávka.
V rokoch 1997 až 2005 bolo vyrobených 48 kusov.
Série.
Električky 03T boli vyrábané v siedmich sériách