burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kleopatra (dcéra Borea)

Kleopatra (starogr. Κλεοπάτρα – Kleopatra, ) je v gréckej mytológii dcéra boha severného vetra Borea. 
Jej otec Boreas, boh vetra, sa dlho uchádzal o dcéru aténskeho kráľa Erechthea Óreithyiu,ale jej otec ho stále vyhýbavo odmietal. Nakoniec sa Boreas zmocnil Óreithyie násilím, uniesol ju a usadil v krajine Kikonov. Óreithyia mu potom porodila dvoch synov Kalaida a Zéta a dcéry Chionu a Kleopatru.
Zatiaľ čo sa jej bratia preslávili hrdinskými činmi, Kleopatra sa stala manželkou tráckeho kráľa Finea a mala s ním dvoch synov Pandióna a Pléxippa. Fineus ju však neskôr vyhnal, znova sa oženil a potom na naliehanie druhej manželky Idaie (alebo Eidothey) svojich synov zavrel do podzemného väzenia (podľa inej verzie ich dokonca oslepil a zakopal za živa do zeme).
Keď sa to dozvedeli jej bratia Kalais a Zétes, priplávali k tráckym brehom na lodi Argó, ktorá pod velením Iasóna plávala pre zlaté rúno do ďalekej Kolchidy. Na tejto zastávke bratia zistili, že čo sa presne stalo a svojich synovcov oslobodili. Nehodlali ale švagra potrestať, pretože ten len nerozumne podľahol intrigám svojej druhej ženy.
Bohovia však Finea potrestali neutíchajúcim hladom. Kedykoľvek si sadol k jedlu, prileteli hrozné Harpye, napoly ženy, napoly vtáky, jedlo mu zožrali a čo zostalo znečistili svojimi výkalmi. Nakoniec bol Fineus už len kosť a koža. Ale okrídlení bratia Kalais a Zétes mu pomohli, vyleteli do výšky, schovali sa za mrak a keď sa Harpye priblížili, podnikli na ne z hora rýchly útok, Harpye sa následne splašili a odleteli ďaleko na juh až k Plótskym ostrovom. Hnali by ich ešte ďalej, ale bohyňa dúhy Íris ich menom bohov uistila, že Harpye sa už k Fineovi nikdy nevrátia. Ostrovy boli potom premenované na Strofady t. j. Ostrovy návratu a volajú sa tak dodnes.
Stabroek

Stabroek je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Stabroek má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Stabroek pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Prokletije

Prokletije je pohorie nachádzajúce sa na trojmedzí Albánska, Čiernej Hory a Srbska (Kosova). Je to najvyššia časť Dinárskeho pohoria s najvyšším vrchom Maja Jezercë ().
Poloha.
Väčšia časť pohoria (približne 2/3) sa nachádza v Albánsku, kde je súčasťou Severoalbánskych Álp. Na severe je Prokletije údolím rieky Lim oddelené od pohoria Visitor, na západe susedí s pohorím "Žijovo", na juhu plynule nadväzujú Severoalbánske Alpy a východne sa nachádza "Junička planina" a "Koprivnik".
Charakteristika.
Pohorie Prokletije nemá súvislý skalný hrebeň, ale je rozčlenené do niekoľkých chrbtov a horských skupín: na západe Karanfil (Brada), Trojan, Bělič a Maja Kadis. Tieto masívy sú rozoklané s monumentálnymi vápencovými stenami a hlbokými dolinami. V tejto oblasti sa nachádza dvojica najvýznamnejších jazier - (Plavsko jezero a Ridsko jezero). Na východe je skupina hôr Bogičevica, Djeravica a Bogdaš. Juh predstavuje najmä okolie vrchu Maja Jezercë.
Geológia.
Na západe sú hory tvorené vápencmi a dolomitmi, na východe a severe je zastúpená bridlica.
Osídlenie.
Obyvateľstvo na svahoch Prokletije je prevažne moslimské a to vrátane čiernohorskej časti, ktorá je obývaná najmä Bosniakmi.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (G – J)

Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť G-J.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (K – L)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť K-L.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (M – O)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť M-O.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (P – R)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť P-R.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (S)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť S.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (T – V)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť T-V.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I (W – Ž)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava I, časť W-Ž.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava II

Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava II.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava III

Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava III.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava IV

Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava IV.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava V

Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Bratislava V.
Ham

Ham môže byť:
Slovenská liga v 7s ragby 2011/12

Slovenská liga v 7s ragby v sezóne 2011/12 bol 3. ročník 7s ligy ragbistov, súťaže v sedmičkovom ragby mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou ragbyovou úniou (SRU). Titul po prvýkrát získal tím RK Bratislava. 
Systém súťaže.
Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnajov bolo spolu 6. Tím Cassovie Košice mal organizovať 5. kolo súťaže, ale pre problémy bolo nakoniec podujatie zrušené a zápasy Cassovie boli v poslednom i predposlednom kole kontumované v prospech ostatných tímov.
Kvartácia

Kvartácia je proces získavania reprezentatívnej vzorky sypkej povahy (pôda, chemikálie a pod.). Robí sa tak, že sa vzorka vysuší a položí na pracovnú dosku, kde sa premieša. Následne je uhlopriečkami rozdelená na štyri časti, pomyselné trojuholníky. Vždy protilahlé časti sú odstránené a zostávajúce dve časti sa zmiešajú. Proces sa niekoľkokrát opakuje. Pri odbere vzorky je nutné odoberať väčšie množstvo, aby nedošlo kvartáciou k zmenšeniu vzorky pod únosnú mieru. Po kvartácii väčšinou nasleduje drtenie hrúd a presievanie – potom analýza. Použitie v praxi je napríklad pri kvartizovaní zeminy za účelom pedologického, či agrochemického rozboru.
Engler

Engler môže byť:
Titrácia

Titrácia je bežná laboratórna metóda kvantitatívnej analýzy. Zakladá sa na stanovení neznámej koncentrácie známeho objemu vzorky (titrandu) zmeraním objemu titračného štandardu (o známej koncentrácii), ktorý sme spotrebovali, aby látky práve a bez zvyšku zreagovali (tzv. bod ekvivalencie).
Aby sa jednoznačne a presne zistilo, kedy nastal bod ekvivalencie, väčšinou sa pridáva do titrovaného roztoku tzv. indikátor - látka, ktorá výrazne mení farbu podľa podmienok. Indikátory sú väčšinou buď selektívne (zafarbia sa podľa prítomnosti nejakej látky, napríklad škrob v prítomnosti trijodidového aniónu), alebo pri zmene vlasností prostredia (zafarbujú sa podľa pH, zmeny redoxného potenciálu a podobne). Niektoré ďalšie metódy určenia bodu ekvivalencie sú spektroskopia alebo konduktometria.
Titrácie sa obyčajne robia štyrikrát, z toho prvý pokus je len orientačný.
Druhy titrácií.
Podľa reakcie rozlišujeme druhy titrácie: acidobazické (indikátory: fenolftaleín, metylová oranžová), redoxné (rôzne selektívne indikátory), komplexotvorné (indikátory: murexid apod.).
Acidobázické.
Pre acidobázické titrácie je charakteristická titračná krivka (závislosť pH na pridanom objeme štandardu), ktorá v bode ekvivalencie prudko zmení hodnotu a inak je pomerne stála. Pre viacsytné kyseliny je takých „schodov“ viac, každý zodpovedá danému počtu väzieb. Patria sem napríklad:
Komplexotvorné.
Pri komplexotvorných titráciách dochádza k tvorbe komplexov alebo chelátov.
Titrácie založené na zrážacích reakciách.
Špeciálnym prevedením titrácia je spätná titrácia, pri ktorej sa k roztoku analytu pridá známe množstvo nadbytku nejakej látky, ktorá reaguje s analytom, a následne sa meria nezreagované množstvo tejto látky pomocou štandardnej titrácie. Príkladom môže byť stanovenie CaCO3, ku ktorému sa pridá nadbytok HCl a následne sa nezreagovaná HCl stanovuje pomocou roztoku KOH.
Žltáčik rešetliakový

Žltáčik rešetliakový ("Gonepteryx rhamni") je na Slovensku pomerne hojný druh motýľa z čeľade mlynárikovité (Pieridae). Krídla samcov sú sfarbené citrónovo žlte, krídla samíc sú žltavo až zelenavo biele. Môže pripomínať mlynárika. Obe pohlavia však majú na spodnej strane krídiel typickú malú červenofialovú bodku.
Areál rozšírenia žltáčika rešetliakového siaha od severozápadnej Afriky cez Európu, vrátane juhu Škandinávie a Turecka, až po Mongolsko v strednej Ázii. U nás je rozšírený takmer všade, zvlášť hojný je v podhoriach a v lesnatejších krajoch nížin a pahorkatín. Preferuje rozhranie lesných a lúčnych biotopov.
Dožíva sa veku 10 až 11 mesiacov, čo ho radí k našim najdlhšie žijúcim motýľom.
Žltáčik rešetliakový nie je na Slovensku ohrozeným druhom.
Vladislav II. (Poľsko, 1138)

Vladislav II. Vyhnanec (poľsky "Władysław II Wygnaniec"; * 1105 – † 30. máj 1159, Altenburg) bol prvý poľský senior vládnuci v rokoch 1138 – 1146. Pochádzal z rodu Piastovcov a je pokladaný za zakladateľa jeho vetvy, tzv. sliezských Piastovcov. Bol synom poľského kniežaťa Boleslava III. Krivoústeho a jeho prvej ženy Zbyslavy Kyjevskej. 
Zo strany manželky bol nevlastným švagrom rímskeho kráľa Konráda III. a švagrom českého kniežaťa Vladislava II. Je zaujímavé, že ako český, tak poľský Vladislav sa vyznačovali veľmi blízkym vzťahom k Ríši a priateľským pomerom k jej vládcom – ich manželstvo v tom zrejme hralo určitú rolu.
Život.
Krátko pred svojou smrťou v roku 1138 rozdelil Boleslav III. Poľsko na údelné kniežatstvá, ktoré predal svojím synom. Vladislav, ako najstarší syn, získal územie Malopoľsko s Krakovom, Sliezsko, Lubusko a časť Veľkopoľsko a titul poľského seniora, teda akéhosi hlavného poľského kniežaťa, ktorý riadil poľskú zahraničnú politiku, vykonával investitúru biskupov, menoval kastelána.
Už v roku 1142 sa dostal do rozporov so svojimi bratmi, ktorí boli nespokojní s deľbou moci. Najprv mal podporu duchovenstva a časti poľskej šľachty, tú však stratil uväznením a oslepením významného veľmoža Petra Wlasta. Následne naňho hnězdenský arcibiskup Jakub uvalil kliatbu a veľká časť šľachty prešla na stranu nespokojných.
Na jar roku 1146 bol Vladislav donútený opustiť Poľsko. Najprv odišiel s rodinou na dvor svojho švagra do Prahy, ale ten ho takpovediac vzápätí poslal za ich spoločným nevlastním švagrom Konrádom III. Vladislav Konrádovi III. zložil lénny hold. Konrád na oplátku sa ešte toho roku vydal s vojskom do Sliezska. Táto vojenská výprava však skončila neúspechom a Vladislav sa usídlil v saskom Altenburgu. Potom sa pravdepodobne zúčastnil druhej križiackej výpravy po Konrádovom boku. Svojich nárokov v Poľsku sa nikdy nevzdal, v jeho prospech sa pokúsil intervenovať v roku 1157 aj Fridrich I. Barbarossa, opäť však neúspešne. Boleslav IV. Kučeravý, vtedajší senior, sa po jednaniach s Fridrichom Barbarossom iba zaviazal, že navštívi najbližší snem v Magdeburgu, kde sa malo rozhodnúť o Vladislavových nárokoch. Boleslav sa však na snem nedostavil a následná smrť zmarila Vladislavovi ďalšie plány. Vladislav tak zomrel v roku 1159 vo vyhnanstve na hrade Altenburg.
O štyri roky neskôr (1163) ale už Barbarossa záujmy jeho synov presadil a tí sa tak mohli vrátiť do Sliezska, ktoré obdržali ako údel. Od tej doby začalo oddeľovanie Sliezska z poľského štátu a jeho delenie na menšie kniežatstvá.
Žlčové kyseliny

Žlčové kyseliny sú steroidné zlúčeniny, ktoré vznikajú oxidáciou cholesterolu. Ako názov napovedá, sú obsiahnuté v žlči a tvoria jej najväčšiu organickú zložku. Tieto kyseliny hrajú významnú úlohu pri trávení lipidov, v metabolizme cholesterolu a jeho odstraňovanie z organizmu.
Primárnymi žlčovými kyselinami sú kyselina cholová a chenodeoxycholová. Tieto kyseliny vznikajú v bunkách pečene (hepatocytoch) syntézou z cholesterolu. Regulácia ich vzniku je založená na princípe spätnej väzby - pokiaľ je ich koncentrácia vysoká, ich syntéza je brzdená a naopak je urýchlená ich sekrécia do žlče.
V krvi sa žlčové kyseliny transportujú viazané na bielkoviny. V portálnej krvi je vysoká koncentrácia žlčových kyselín, ktorá sa však znižuje činnosťou pečene. Pokiaľ pečeň pracuje správne, dokáže odstrániť z krvi až 80 % kyseliny cholovej a 60 % kyseliny chenodeoxycholovej počas jedného prietoku. Táto schopnosť je využívaná ako indikátor pečeňovej funkcie.
Zaujímavosť.
Nemecký chemik Heinrich Otto Wieland získal za štúdium žlčových kyselín a príbuzných zlúčenín Nobelovu cenu za chémiu za rok 1927.
Metylová oranžová

Metylová oranžová alebo metyloranž alebo metylová oranž je acidobázický indikátor často používaný pri titráciách. Metyloranž je bežne používaný indikátor konca titrácií kvôli jej jasne rozlíšiteľnej farebnej zmene. Bežne sa používa pri titrácii kyselín, pretože zmena farby nastáva pri pH stredne silných kyselín. Na rozdiel od univerzálneho indikátora, metylová oranžová nemá plné spektrum farebnej zmeny, ale má ostrejší koncový bod. 
Metylová oranžová má mutagénne a karcinogénne vlastnosti.
Farby indikátora.
Ako sa roztok stáva menej kyslý, metylová oranžová mení farbu z červenej na oranžovú a následne na žltú. Postup farieb je opačný ako sa stáva roztok kyslejším, ale celá farebná zmena sa deje v kyslých podmienkach.
Metylová oranžová má pKa 3,47 v 25 °C vode.
Iné indikátory.
Modifikovaná (označovaná i ako tienená) metylová oranžová, teda metyloranž ako roztok v xyléne, mení farbu z fialovej na zelenú so zvyšujúcim sa pH. I tento prechod sa deje v kyslých podmienkach.
Kvantitatívna analýza (chémia)

Kvantitatívna analýza alebo analytické stanovenie alebo koncentračné metódy je zisťovanie množstva resp. pomerného zastúpenia stanovovanej látky vo vzorke.
Bod ekvivalencie

Bod ekvivalencie je stav, keď pridané látkové množstvo skúmadla (tzv. titrantu) je práve ekvivalentné látkovému množstvu stanovovanej látky (tzv. titrandu). Dosiahnutie bodu ekvivalencie predstavuje teoretický koncový bod titrácie.
Rue de Mogador

Rue de Mogador ("Mogadorská ulice") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 9. obvode. Je známa z francúzskej literatúry, lebo v tejto ulici býva súkromný detektív Nestor Burma, literárna postava spisovateľa Léo Maleta. Mogador je portugalský názov marockého mesta As-Sawíra, ktoré 15. augusta 1844 dobyli Francúzi.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s boulevard Haussmann a končí pri Rue Saint-Lazare na "Place d'Estienne d'Orves". Je orientovaná z juhu na sever.
Dejiny.
Ulica bola otvorená 11. decembra 1845 medzi "Boulevard Haussmann" a Rue de Provence, 30. októbra 1894 medzi "Rue de Provence" a Rue Joubert, 16. februára 1900 medzi "Rue Joubert" a Rue de la Victoire a 13. mája 1899 medzi "Rue de la Victoire" a "Rue Saint-Lazare".
V septembri 1909 tu bola zriadená prvá jednosmerná ulica v Paríži.
Kvantitatívna analýza

Kvantitatívna analýza (spravidla ako opak kvalitatívnej analýzy) môže byť:
Václav II.

Václav II. môže byť:
Alžbeta Uhorská

Alžbeta Uhorská môže byť:
Bystrík

Bystrík môže byť:
Svätý Gorazd

Svätý Gorazd môže byť:
Svätý Daniel

Svätý Daniel môže byť:
Egídius

Egídius môže byť:
Svätý Jozef

Svätý Jozef môže byť:
Ľudmila

Ľudmila môže byť:
Lukáš

Lukáš môže byť:
Svätý Mikuláš

Svätý Mikuláš môže byť:
Patrik

Patrik môže byť:
Svätý Severín

Svätý Severín môže byť:
Timotej

Timotej môže byť:
Svätý Vavrinec

Svätý Vavrinec môže byť:
Vendelín

Vendelín môže byť:
Vojtech

Vojtech môže byť:
Schönigerova oxidácia

Schönigerova metóda spaľovania alebo Schönigerova metóda je metóda elementárnej analýzy vytvorená Wolfgang Schönigerom.
Test sa robí v Erlenmeyerovej banke alebo v oddeľovacom lieviku. Pozostáva zo spaľovania vzorky v čistom kyslíku, nasledovaného absorpciou produktov spaľovania roztokom hydroxidu sodného.
Umožňuje kvantitatívne určenie prvkov chlór, dusík a síra vo vzorke.
Kláštor v Gračanici

Kláštor v Gračanici () je pravoslávny kláštor v Kosove neďaleko hlavného mesta Priština (asi 5 km na juhovýchod). Patrí medzi skvosty sakrálneho umenia Srbskej pravoslávnej cirkvi a medzi pamiatky svetového kultúrneho dedičstva UNESCO (13. júl 2006). Patrí pod Raško-prizrenskú eparchiu Srbskej pravoslávnej cirkvi.
Dejiny.
Kláštor založil v roku 1315 srbský vládca Štefan Uroš II. Milutin. Stavba bola realizovaná v rokoch 1315 až 1321. Chrám sa stal významným centrom Srbskej pravoslávnej cirkvi a celého srbského duchovného života aj počas dlhej tureckej okupácie (1389-1913). Turci niekoľkokrát kláštor poškodili a zničili (najmä počas srbských protitureckých povstaní). V rokoch 1528 až 1555 počas pôsobenia metropolitu Nikanona boli napísané ikony chrámu. Chrám bol neskôr vyzdobený aj nádhernými freskami a masívnym krížom.
V súčasnosti je chrám duchovným centrom Srbov v Kosove. Je to fungujúci pravoslávny chrám, v ktorom žijú a pracujú mníšky (maľba ikon, poľnohospodárstvo, šitie...).
Svätý Kliment

Svätý Kliment môže byť:
Skinny Puppy

Skinny Puppy je kanadská elektronická hudobná skupina založená vo Vancouveri v Britskej Kolumbii v roku 1982. Skupina je širokou verejnosťou považovaná za zakladateľov žánru electro-industrial.
Skupina vydala dodnes 13 štúdiových albumov a od ich debutového EP "Remission" z roku 1984 až po album "Last Rights" z roku 1992 sa skupina vyvinula kultové pokračovanie, spájaním prvkov žánrov ako ambient, noise, new wave, electro a rock a tvorením inovatívnych použití samplingu.
Paretov princíp

Paretov princíp možno v rôznych odvetviach ľudskej činnosti (napr. ekonomika, kvalita výroby) formulovať tak, že 80% dôsledkov (napr. zisk alebo počet nepodarkov) pramení z 20% príčin (napr. produkty alebo celková výroba).
V praxi potom býva snahou odhaliť ono malé spektrum príčin, ktoré tak významne ovplyvňuje celkový výsledok. Tento proces hľadania sa nazýva Paretova analýza.
Kleopatra (Messénia)

Kleopatra (starogr. Κλεοπάτρα – Kleopatra, ) je v gréckej mytológii dcéra messénskeho siláka Ida a jeho manželky Marpéssy.
Kleopatra sa stala manželkou kalydónskeho kráľa Meleagra. Keď po kalydónskom love diviaka, Meleagros po hádke v bitke zabil dvoch bratov svojej matky Althaie, matka potom naplnila dávnu veštbu. Spálila poleno, ktoré dali sudičky maličkému Meleagrovi s tým, že bude žiť tak dlho, kým nedohorí.
Presne to sa aj stalo, ako poleno dohorelo, v rovnakom okamihu zomrel hrdina Meleagros. Kleopatra aj Althaia potom spáchali samovraždu.
Přemysl Oráč

 Přemysl Oráč je mýtický zakladateľ dynastie Přemyslovcov, pôvodnej českej vládnucej dynastie, z rodu Stadicov.
O Přemyslovi.
Povesť o kňažnej Libuši a Přemyslovi Oráčovi zachytil kronikár Kosmas na počiatku 12. storočia. Podľa neho boli muži nespokojní s vládou kňažnej Libuše a chceli za vládcu muža.
"„Aj, vyberte ze středu svého posly, nechť jdou na stranu severní, děla kněžna Libuše, za horami oněmi je říčka nevelká Bílina zvaná. Na jejím břehu viděti jest vesnici, jež Stadice slove. Za vsí se úhor nachází - dvanáct kročejů zšíři, dvanáct kročejů zdéli… Ten budoucí kníže váš oře se dvěma voly. Je-li vám libo, vezměte koně, řízu, plášť a přehozy a jděte tomu muži vzkaz vyřídit ode mne i lidu a přiveďte sobě knížete a mně manžela. Muž ten má jméno Přemysl. Jeho potomstvo bude vládnout této zemi na věky věkův…"
"Pak byli určeni poslové, aby tomu muži vyřídili Libušin vzkaz. Když kněžna viděla, že cestu neznajíce zaváhali, pravila: Neváhejte, jen jděte bez starosti a následujte mého koně. On vás povede cestou pravou i zpět dovede, neboť cestu tuto již nejednou šlapal… Lichá se šíří pověst o tom, že paní sama po soumraku cestu tu sama konávala a zpět se za úsvitu vracívala.“"
Přemysl bol povolaný na kniežací stolec a oženil sa s Libušou. V Stadiciach dnes túto udalosť pripomína Kráľovské pole s pomníkom Přemysla Oráča z roku 1841. Kniežací pár mal podľa tradície troch synov: Nezamysla, Radobýla a Lidomíra.
Ideológia.
Ako zakladateľovi vládnucej dynastie prináležala v Čechách Přemyslovi veľká úcta. Na znak svojho pôvodu si českí vládcovia pri menovaní a korunovácii obúvali jeho údajné črievice a na rameno dávali jeho „mošnu“. Často bol zobrazovaný a najstaršie vyobrazenie povesti sa zachovalo v znojemskej rotunde sv. Kataríny z 1. polovice 12. storočia. Od tejto tradície sa odchýlil iba kráľ Václav I., ktorý sa hanbil za jeho sedliacky pôvod.
Sedem mýtických následníkov Přemysla Oráča.
Hostivítovým synom mal byť prvý historicky doložený Přemyslovec Bořivoj I., (aj keď aj on sám je zrejme len vybájenou postavou). Jeho potomkovia síce českej zemi nevládli na "veky vekov", posledný z rodu Václav III. bol zavraždený v roku 1306, ale ženskou vetvou pokračovala rodová línia i v ďalších dynastiách, ako Luxemburgovci, Jagelovci, Habsburgovci a Habsbursko-lotrinská dynastia.
Žltuška žltá

Žltuška žltá ("Thalictrum flavum") je pomerne vzácna žlto kvitnúca voľne rastúca rastlina dosahujúca výšky až 1 meter, jeden z mnohých druhov rodu žltuška.
Rozšírenie.
Rastie takmer v celej Európe, na východe zasahuje až do Turecka a na Kaukaz, za Uralom na západnej Sibíri až k Altaji. Vyskytuje sa tiež na severozápade Afriky. Je to rastlina vlhkomilná, rastie na slatinných lúkach, pozdĺž vodných tokov a nádrží, priekop a po okrajoch vlhkých lužných lesov, nie však na trvale zamokrenej pôde. Uprednostňuje na humus bohatú pôdu v polotieni.
Rozširuje sa plazivými podzemkami do priľahlého okolia a na väčšie vzdialenosti nažkami, ktoré sú nielen roznášané vetrom, ale dokážu aj plávať po vode.
Opis.
Je to rastlina vytrvalá, z ktorej plazivého podzemku vyrastá priama, pozdĺžne ryhovaná mäkká byľ, ktorá sa až navrchu rozvetvuje. Býva pri vhodných pôdnych podmienkach vysoká 1 až . Striedavo vyrastajúce zložené listy so stopkou 2 až dlhou majú trojuholníkovitý prierez, sú dlhé 10 až a široké 5 až a smerom hore sa zmenšujú. Bývajú dva až trikrát sperené, zložené sú z klinovitých alebo vajcovitých lístkov veľkých až 4 × , na koncoch bývajú 2 až 3zubé, zhora sú modro zelené, zospodu šedavé. Variabilita listov je medzi jednotlivými rastlinami veľmi veľká. Byľ aj listy sú striebristé.
Jednotlivé, mierne voňajúce kvety sírovej farby na stopkách dlhých 5 až sú zostavené do zväzočkov a tieto do priamych, vrcholičnatých súkvetí. Jednotlivé vzpriamené kvety majú okvetie skladajúce sa len zo 4 rozostúpených, úzko vajcovitých, zelenavo belavých kališných lístkov ktoré rýchlo opadávajú. Z kvetu vystupuje niekoľko nápadných tyčiniek s dlhými žltými nitkami a vzpriamenými podlhovastými peľnicami a asi 10 voľných pestikov s trojhrannými bliznami. Puzdra peľníc so zrelým peľom, ktorý nie je nijako chránený pred nepriazňou počasia, sa otvárajú len za slnečného počasia a pred dažďom sa opäť zavárajú. Kvet ponúka nektár, opeľovanie prevažne zaisťuje hmyz a len čiastočne vietor, v kvetoch môže dochádzať aj k samoopeľovaniu vlastným peľom. Kvitne od júna do augusta.
V minulosti bol koreň používaný k výrobe žltého farbiva pre farbenie vlny, dnes sa žltuška žltá začína presadzovať do parkov a záhrad ako rastlina ozdobná kvetom. Obsahuje tiež mnohé alkaloidy, napr. berberine.
Žltá SY

Žltá SY (iné názvy pozri v infoboxe) je syntetické oranžové farbivo, ktoré sa používa na dofarbovanie nápojov a mliečnych výrobkov. Pri použití ako aditívum v potravinách môže vyvolať alergiu. Označuje sa kódom E110. 
Chemicky je táto látka odvodená od azofarbiva Sudan I, ktoré je preukázane karcinogénne. Sudan I sa môže vyskytovať ako nečistota v žltej SY a môže spôsobovať vedľajšie účinky, medzi ktoré patrí detská hyperaktivita a problémy s astmou.
Majstrovstvá Ázie vo futsale 2012

Majstrovstvá Ázie vo futsale 2012 boli v poradí 12. majstrovstvá Ázie vo futsale. Bolo to najvyššie ázijské podujatie vo futsale, ktoré organizovala Ázijská futbalová konfederácia (AFC) v roku 2012. Konalo sa od 25. mája do 1. júna 2012 v Dubaji v Spojených arabských emirátoch, za účasti 16 tímov. Víťazom sa po druhýkrát stalo . Obhajca titulu, , skončil na 3. mieste.
Tieto majstrovstvá Ázie boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta FIFA 2012, ktoré sa uskutočnili v Thajsku. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Nasadenie do skupín.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku FIFA k 2. januáru 2012.
Vlhovité

Vlhovité () sú stredne veľké vtáky z radu vrabcotvaré. Celkom 33 druhov obýva oblasti Starého sveta od Afriky cez Európu a Áziu až do Austrálie. Na Slovensku žije len vlha obyčajná ("Oriolus oriolus").
Fylogenéza.
Vlhovité vtáky vznikli pôvodne v austrálsko-novoguinejskej oblasti, odkiaľ sa najprv rozšírili do Ázie a potom do Afriky a na súostrovie Filipíny, odkiaľ opakovane kolonizovali Áziu a ostrovy Indonézie. Zaujímavé je, že nekolonizovali ostrovy Tichého oceánu a indonézske druhy kolonizovali svoju oblasť rozšírenia len nedávno - zdá sa, že sú druhy tejto čeľade minimálne adaptované k ostrovnému životu.
Systematika.
vlhovité (Oriolidae):
Antifates

Antifates alebo Antifatés (starogr. "Aντιφάτης" – "Antifates/iný prepis Antifatés", ) môže byť v gréckej mytológii:
Antifates (kráľ Laistrygonov)

Antifates alebo Antifatés (starogr. Ἀντιφάτης – Antifates/iný prepis Antifatés, ) je v gréckej mytológii kráľ Laistrygonov, národa obrov a ľudožrútov.
Keď sa itacký kráľ Odyseus vracal domov z trójskej vojny, čakalo ho dlhé strastiplné putovanie po mori. Na svojej ceste sa dostal aj na ostrov boha vetrov Aiola, ktorý mu daroval mech s vetrami a volne ponechal priaznivý západný vietor Zefyros, ktorý ho mal doviesť až na Ithaku. Posádka Odyseovej lode však mech otvorila v domnení že je v ňom nejaký poklad, načo sa rozpútala strašná búrka a zahnala ich späť k ostrovu vládcu vetrov. Márne prosil Odyseus o odpustenie, druhú šancu nedostal a hneď pri najbližšej ceste po mori zablúdil do neznámych končín mora a dostal sa k ostrovu, kde žili Laistrygoni.
Laistrygoni boli národom obrov ľudožrútov, ktorých kráľom bol Antifates. Napriek všetkej opatrnosti Odysea Laistrygoni jeho lode zasypali krupobitím balvanov a zničili mu všetky okrem jednej zakotvenej pri vysokej skale. Námorníkov potom pochytali a pripravovali si z nich hostinu. 
Odyseovi sa s hŕstkou svojich druhov nakoniec podarilo naskočiť na palubu lode a veslovali, čo im sily stačili. Tak sa zachránila jediná loď s malým zvyškom Odyseových ľudí, ktorí si vydýchli až ďaleko na otvorenom mori a ďakovali za svoju záchranu.
Uhol pohľadu

Uhol pohľadu môže byť:
Hry o život

Hry o život môže byť:
Žltuška smradľavá

Žltuška smradľavá ("Thalictrum foetidum") je stredne vysoká lúčna bylina zo širokého rodu žltuška, ktorej listy po rozmliaždení nepríjemne páchnu.
Výskyt.
Rastlina pomerne teplomilná, vyskytuje sa v teplejších oblastiach Európy od Francúzska a Španielska až po Balkánsky polostrov a Turecko, Slovenskom prechádza severná hranica európskeho rozšírenia. Rastie ďalej na Kaukaze, v Malej Ázii a na južnej hranici mierneho pásma cez Čínu, Mongolsko až po východnú Sibír a Japonsko. Vyskytuje sa tiež v miernom páse pod Himálajmi na severe indického subkontinentu.
Rastie na slnečných lúkach a krovinatých strániach v kamenitých pôdach s vápencovitým alebo čadičovitým podložím. Rastlinám nevadí mierny tieň, neznášajú však dlhodobé vlhko.
Opis.
Je to rastlina vytrvalá, vyrastajúca do výšky 20 až 50 cm, na byli aj listoch je žľaznato chlpatá. Priama byľ vyrastajúca z podzemku s nitkovými koreňmi je prevažne nerozvetvená, pozdĺžne plytko ryhovaná, jej spodná časť býva naružovalá. Dolné listy, usychajúce v čase kvitnutia, majú stopky s pošvou objímajúce byľ, horné sú prisadlé. Bývajú trikrát až štyrikrát zperené, ich lístočky na rube olovene šedé sú dlhé 3 až 10 mm, kosoštvorcové, okrúhle alebo vajcovité, majú laločné okraje a plastický žilkový povrch.
Početné obojpohlavné drobné previsnuté kvety na stopkách dlhých 5 až 15 mm vytvárajú chocholičnato metlinaté súkvetie dlhé 5 až 10 cm majúce pri báze listene. Okvetie je utvorené zo 4 až 5 vajcovitých, žltých až nazelenalých, skoro opadávajúcich kališných lístkov 4 mm dlhých. Početné tyčinky sú dlhšie ako okvetie, majú dlhé visiace nitky s pozdĺžnymi, úzkymi, na konci hrotitými žltými peľnicami. Voľných piestikov s prisadlým jednodielnym semenníkom s jedným vajíčkom je v kvete od 4 do 8, sú zakončené prisadnutou zubatou bliznou. Chromozómové číslo: 2n = 14.
Kvety nevytvárajú nektár, sú opeľované hmyzom zbierajúcim peľ alebo vetrom, pri niektorých dochádza aj k samoopeleniu. Kvitne od júna do augusta. Plodom je pozdĺžne stlačená jednosemenná nažka o dĺžke okolo 3,5 mm.
Lev I

Lev I môže byť:
Mitte (Berlín)

Mitte (nemecky "stred, centrum") je centrálna časť ("Ortsteil") Berlína. Do roku 2001 to bola autonómna časť.
Zahŕňa historické centrum starého Berlína (Alt-Berlin) okolo kostolov Sv. Mikuláša a Sv. Márie, Radnice a početných hlavných turistických atrakcií mesta. Z týchto dôvodov sa Mitte považuje za "srdce" Berlína.
História.
História Mitte korešponduje s históriou celého mesta až do začiatku 20. storočia, a s Dohodou o väčšom Berlíne z roku 1920 sa Mitte stalo prvým obvodom Berlína. Počas Druhej svetovej vojny bolo Mitte spomedzi ostatných častí mesta najviac zničené. 
Po územnom rozdelení Sovietskym zväzom a Spojeným kráľovstvom, ktoré zmenilo hranice západoberlínskeho britského sektora v auguste 1945 sa západná časť Staaken stala s efektívnosťou od 1. februára 1951 exlávou Mitte, v tej dobe ešte obvodom Východného Berlína. Toto skončilo 1. januára 1961, keď bol západný Staaken začlenený do východonemeckého Falkensee, ktoré bolo de facto pod jeho samosprávou už od 1. júna 1952.
Medzi 1961 a 1990 bolo Mitte, ako jeden z najdôležitejších obvodov Východného Berlína, nachádzajúci sa v blízkosti všetkých troch Západoberlínskych sektorov mesta takmer úplne obkolesený Berlínskym múrom. Jedným z najdôležitejších hraničných priechodov bol Checkpoint Charlie, pri Kreuzbergu.
Geografia.
Lokalita.
Nachádza sa v centre Berlína, prevažne v jeho starom meste a preteká tadiaľto rieka Spréva. Hraničí s lokalitami Tiergarten, Moabit, Wedding, Gesundbrunnen, Prenzlauer Berg (v mestskej časti Pankow), Friedrichshain, a Kreuzberg (obe v mestskej časti Friedrichshain-Kreuzberg).
Rozdelenie.
Mitte sa delí na 13 zón alebo susedstiev ("Stadtviertel") (čisla odkazujú na mapu hore vpravo):
Doprava.
Časť Mitte je obsluhovaná rýchlodráhou linkami S5, S7, S75, S9, S1, S2, S25 a metrom, linkami U2, U5, U6 a U8, ako aj početnými električkovými a autobusovými linkami.
Sextant

Sextant môže byť:
Stars Are Blind

„Stars Are Blind“ je skladba americkej speváčky Paris Hilton z jej debutového albumu "Paris". Bola vydaná ako prvý singel v polovici roku 2006, pričom má reggae zvuk (producent Fernando Garibay). Skladba sa dostala do prvej päťky v Kanade, Írsku a Spojenom kráľovstve.
Remix v spolupráci s raggaetonovou dvojicou Wisin &amp; Yandel bol vydaný v Latinskej Amerike a mal značný rozhlasový a klubový úspech v krajinách ako Kolumbia a Čile.
Messier 101

Messier 101 alebo M 101 môže byť:
M 81

M 81 môže byť:
Lagúna

Lagúna môže byť:
Divá kačica

Divá kačica môže byť:
Kačka

Kačka môže byť:
Podkova

Podkova môže byť:
Slnečnica

Slnečnica môže byť:
Coma

Coma môže byť:
Messier 96

Messier 96 alebo M 96 môže byť:
Messier 66

Messier 66 alebo M 66 môže byť:
Trojuholník (rozlišovacia stránka)

Trojuholník môže byť:
Úľ

Úľ môže byť:
Chameleón

Chameleón môže byť:
Chameleon môže byť:
Jašterica

Jašterica (nárečovo aj "jašteric", jašterka, "jaščerica", "ješkeric" a podobne) môže byť:
Jašterice môže byť slovenský názov:
Jašterka môže byť aj:
Lietajúca ryba

Lietajúca ryba môže byť:
Kónus

Kónus môže byť:
Plachty

Plachty môže byť:
Plachta

Plachta (nárečovo aj: "puachta") môže byť:
Zdroje.
Ak nie je uvedené inak, platia tieto zdroje:
Pohár

Pohár môže byť:
Poľovné psy

Poľovné psy môže byť:
Pravítko

Pravítko alebo zastarano lineár alebo hovorovo zastarano linonár je latka, podľa ktorej sa rysujú úsečky. Niekedy je doplnená rôznymi doplnkami, napr. logaritmické pravítko.
Stolový vrch

Stolový vrch (nesprávne alebo zastarano "Stolová hora") môže byť:
Loď Argo

Loď Argo môže byť:
Vodný had

Vodný had môže byť:
Výveva

Výveva (iné názvy: vákuové čerpadlo, vákuová pumpa, podtlakové čerpadlo) je prístroj na odčerpávanie časti plynu z uzavretého priestoru, t.j. na zníženie tlaku plynu v uzavretom priestore pod úroveň atmosférického tlaku. Ručné vývevy sú založené na pohyblivom pieste. 
Konštrukcie vývev.
Medzi základné konštrukcie vývev patrí:
Antinous

Antinous môže byť:
Lodný stožiar

Lodný stožiar môže byť:
Antikleia

Antikleia (starogr. "Ἀντίκλεια" – "Antikleia", ) môže byť v gréckej mytológii:
Antikleia môže byť aj:
Katedrálny chrám Troch hierarchov (Temešvár)

Katedrálny chrám Troch hierarchov () v rumunskom meste Temešvár je chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi.
Dejiny.
Chrám sa začal budovať v roku 1937 a dokončený bol v roku 1940. Jeho komplexné dokončenie prerušili roky druhej svetovej vojny a posledné úpravy sa dokončili v roku 1946. Vybudovaný bol podľa návrhu architekta Ioana Traianescu. Chrám je zasvätený trom veľkým svätcom a cirkevným učiteľom, ktorí majú veľkú vážnosť vo východných cirkvách. Sú to svätý Bazil Veľký, svätý Gregor Teológ a svätý Ján Zlatoústy (Ján Chryzostom). Ide o jeden z najvyšších pravoslávnych chrámov na svete. Do chrámu sa môže zmestiť viac ako 4000 veriacich.
Architektúra.
Vzorom pre tento pravoslávny chrám sa stala matka pravoslávnych kostolov Hagia Sofia v Konstantinopole. Chrám však okrem byzantských prvkov nesie znaky typickej rumunsko-moldavskej architektúry, ktoré sú doplnené prvkami karpatského architektonického štýlu.
Chrám má až jedenásť chrámových veží, z ktorých najvyššia dosahuje výšku 83,7 metrov.
Ikony napísal ikonopisec Atanasie Demian. Ikonostas má rozlohu 135 metrov štvorcových a je vyrobený z lipového dreva. V suteréne chrámu je zbierka sakrálneho umenia pravoslávnej cirkvi.
Korunovačná katedrála (Alba Iulia)

Korunovačná katedrála () je chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi v rumunskom historickom meste Alba Iulia v Sedmohradsku. Chrám sa stal symbolom zjednotenia krajiny v roku 1918, keď sa stalo Sedmohradsko súčasťou Rumunského kráľovstva.
Dejiny.
Alba Iulia sa stala v minulosti dôležitým duchovným centrom rumunského Sedmohradska. Sídli tu aj rímskokatolícke biskupstvo a je tu aj starobylá rímskokatolícka katedrála. V roku 1918 tu bolo slávnostne proklamované spojenie Sedmohradska s Rumunskom a vytvorenie štátu Veľké Rumunsko (Romania mare). Pravoslávna katedrála bola vybudovaná v rokoch 1921 až 1922 ako duchovný symbol tohto zjednotenia. Dňa 15. októbra 1922 sa tu uskutočnila slávnostná korunovácia rumunského kráľa Ferdinanda I. (prvého panovníka zjednoteného Rumunska) a jeho manželky, kráľovnej Márie.
1. decembra 1948 sa v chráme uskutočnil komunistami zinscenovaný akt zjednotenia rumunských gréckokatolíkov s Rumunskou pravoslávnou cirkvou, realizovaný podľa podobného scenára ako o dva roky neskôr v Česko-Slovensku "Akcia P". Časť gréckokatolíkov úniu s pravoslávím podpísala, časť zostala v ilegalite. Rumunská gréckokatolícka cirkev bola postavená mimo zákon.
Architektúra.
Katedrála je postavená v tradičnom byzantskom architektonickom štýle s výraznými prvkami rumunskej architektúry z Valašska a Moldavska. Aj takto sa demonštrovala duchovná jednota krajiny. Katedrála má tvar gréckeho kríža a jej pôdorys pripomína pôdorys historického chrámu Rumunskej pravoslávnej cirkvi v Targovišti. Chrám zdobia tri veže, z ktorých najvyššia dosahuje výšku 40 metrov.
Portál je vyzdobený tradičnými rumunskými náboženskými motívmi a nad nimi sú ikony svätých archanjelov – Michaela a Gabriela. Na verande chrámu sú umiestnené mramorové tabule, ktoré pripomínajú významné udalosti z dejín rumunskej pravoslávnej cirkvi a rumunského národa.
Katedrála svätého Michala (Alba Iulia)

Katedrála svätého Michala v rumunskom meste Alba Iulia je katedrálny chrám rímskokatolíckej arcidiecézy Alba Iulia.
Dejiny.
Katedrála patrí medzi najstaršie rímskokatolícke chrámy na území rumunského Sedmohradska. Postavená bola v 11. storočí, počas začiatkov uhorského štátu a christianizácie starých Maďarov na mieste staršieho kresťanského chrámu zo 7. storočia. V roku 1242 ju zničili mongolské vojská Batu-chána, ktoré plienili Uhorsko v rokoch 1241 až 1242.
V roku 1277 bola dokončená rekonštrukcia chrámu. Chrám prežíval svoj rozkvet v 15. storočí, keď ho rozšíril uhorský veľmož Ján Huňady, ktorý je v chráme aj pochovaný. V roku 1439 katedrálu vážne poškodili turecké vojská počas vpádu do Uhorska. Katedrála sa stala centrom rímskeho katolicizmu v Sedmohradsku aj počas tureckej okupácie a šírenia reformačného hnutia, ktoré podporovali sedmohradské kniežatá. V roku 1601 bol opäť poškodený vpádom rumunských vojsk a neskôr ho opäť poškodili Turci. V súčasnosti je duchovným centrom rímskokatolíckych veriacich maďarskej, nemeckej i rumunskej národnosti.
Architektúra.
Katedrála bola postavená v románskom architektonickom štýle. Neskôr k nej počas vlády Jána Huňadyho pribudli gotické prvky. Ide o najdlhšiu katedrálu na území Rumunska, má dĺžku až 89,16 metrov. Katedrálna veža dosahuje výšku 19 metrov.
Aristaios

Aristaios (starogr. "Ἀρισταῖος" – "Aristaios", ) môže byť:
Iná láska

Iná láska je slovenská psychologická dráma režiséra Dušana Trančíka podľa námetu Jiřího Křižana. Bývalý medik Peter (Maroš Kramár), odsúdený za ilegálny potrat, prichádza do drsného prostredia vysokohorskej dediny hľadať nový zmysel života. Postupne zisťuje, že život na dedine nie je o nič čestnejší, ako ten v meste.
Obsah.
Príchodom do vysokohorskej slovenskej dediny Borinka sa otvára dramatický, psychologicky ladený príbeh mladého medika Petra, ktorého podmienečne odsúdili a vylúčili za prevedenie nezákonného potratu. Peter, s chladnosťou stoika, prichádza za Martou, ktorej potrat vykonal a vracia jej „špinavé“ peniaze, ktoré si tak zarobil. S myšlienkou úteku pred samým sebou a vidinou nového života sa zamestnáva na miestnej píle pod miestnym „šéfom“ Jonešom. Petrove nádeje na cnostný život sa však nenapĺňajú, keďže zistí, že poklesnutá morálka a bezcharakternosť, vlastnosti, pred ktorými utiekol, sa nachádzajú aj v dedine. Kalamitné drevo predáva Jonešova partia ako drahé rezivo, za čo inkasujú dvakrát vyššiu výplatu. Do konfliktu sa tak dostávajú dva svetonázory, reprezentované plachým ale zásadovým Petrom a „poučeným“ a miestne pomery poznajúcim Jonešom. Fatálnosť a akúsi baladickosť príbehu dodáva už samotná nemožnosť návratu alebo akéhokoľvek vzdoru. Peter sa chce vyhnúť špinavostiam, no vždy je (aj násilne) donútený prispôsobiť sa a podrobiť. Odmieta sa prispôsobiť no morálne dno ho vždy dostihne. Peter prichádza odnikiaľ, nič o ňom nevieme a až prostredníctvom útržkovitých indícií skladáme mozaiku jeho života. Je zaťahovaný do nelegálnych kšeftov a nakoniec ho sám Joneš žiada o ďalší potrat, pri ktorom tento konflikt vyústi do pokusu o Petrovu vraždu. V pôvodnom scenári sa film končil smrťou hlavnej postavy, no po cenzorských zásahoch sa musel pretáčať a Peter musel prežiť.
Charakteristika filmu.
Špinavosť, ničotu a morálny rozklad dokumentuje aj kamera Alojza Hanúska. Temné filtre odrážajú každodennú pochmúrnosť prostredia a statickosť kamery zasa nemožnosť (fyzického aj psychického) pohybu Petra zo začarovaného kruhu. Zaujímavým prvkom filmu je experimentátorský hudobný motív Mariána Vargu.
Charaktery postáv vykresľuje Trančík zahmlene. Peter predstavuje zásadového „hrdinu“, ktorý v minulosti pochybil, no nemá v úmysle v chybách pokračovať. V podaní Maroša Kramára je tak Peter oproti Rudovi Jonešovi jednorozmernejšou, no nie menejcennou postavou. Maďarský herec György Cserhalmi vytvoril z Joneša rozmanitejšiu postavu chlapa, ktorého dlhé roky v dedine pretvorili a spravili z neho konformistu, ktorý neváha podvádzať ak z kšeftu idú peniaze.
Korunovačná katedrála

Korunovačná katedrála môže byť:
Katedrála svätého Michala

Katedrála svätého Michala môže byť:
Santal

Santal () je rod stromov z čeľade santalovité, ako aj voňavé jadrové drevo z týchto stromov (nazývané aj santalové drevo), používané v Oriente v rezbárstve na výrobu ozdobných predmetov, v liečiteľstve a pod.
Sú to listnaté stromy s aromatickým drevom, ktoré sa pre vysoký obsah éterického oleja používa v liečiteľstve. Je známe aj svojimi antiseptickými účinkami. Drevo je ťažké, žlté s jemnými vláknami. Na rozdiel od mnohých iných aromatických drevín si svoju vôňu drží roky. Strom pochádza z južnej Ázie a rastie v Indonézii, Austrálii a v Indii.
Aristaios (mytológia)

Aristaios ("Aristaios", ) je v gréckej mytológii syn boha Apollóna a nymfy Kyrény.
Kyréné bola dcérou Hypsea, kráľa Lapitov, opovrhovala všetkými domácimi a ručnými prácami, radšej lovila divú zver a ochraňovala tak otcove stáda. Keď raz zápasila s mohutným levom, pozoroval ju boh Apollón a potom sa na ňu pýtal múdreho Cheiróna. Ten však už dávno vedel, že Apolónovi sa statočná aj pôvabná Kyréné zapáčila, dokonca aj to, že ju Apollón chce uniesť. Cheirón predpovedal, že ju boh odvedie do bohatej krajiny a jeho hlavné mesto pomenuje po nej. Tak sa aj stalo, zamilovaný Apollón jej ale sľúbil, že bude vládnuť a aj venovať sa hlavne svojej loveckej vášni.
Kyréné mu potom porodila syna Aristaia a po ňom ešte syna Idmóna, veštca, ktorý sa neskôr zúčastnil výpravy Argonautov pod vedením Iasóna. Loď Argó sa plavila do ďalekej Kolchidy, aby priviezla zlaté rúno, za ktoré mal Iasón získať späť vládu v Iólku.
Aristaiovej výchovy sa ujali aj nymfy, ktoré ho naučili mnohým poznatkom a to hlavne pestovaniu olivovníkov, výrobe syra a najmä včelárstvu.
Jeho manželkou sa stala Autonoé, dcéra kráľa Kadma, zakladateľa Téb . Manželia mali spolu syna Aktaióna a dcéru Makridu. Aktaióna zahubila bohyňa lovu Artemis potom čo ju neúmyselne uvidel nahú. Pomstila sa mu tak, že ho premenila na jeleňa a následne ho uštvali a roztrhali jeho vlastné lovecké psy. Makris sa starala o boha Dionýza, keď ho po narodení živila medom.
Aristaios sa vyskytuje v gréckych i rímskych mýtoch, kde býva považovaný za dobrodinca ľudí, ktorých naučil chovať dobytok a včely. V súvislosti s tým sa tradovalo u vidiečanov, že včely sa rodia z mŕtveho dobytka,(lebo sa občas uchyľovali aj do vysušených dobytčích koží) čo uvádza aj Vergílius vo svojich "roľníckych spevoch". Svojimi schopnosťami Aristaios pripomína Triptolema, ktorému sama bohyňa Demeter darovala obilné zrná, naučila ho obrábať pôdu. Navyše mu prikázala, aby učil aj ostatných ľudí i národy obrábať pôdu, najmä orať a siať.
Zoznam astronomických článkov/Ď

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ďa.
Ďalekohľad (súhvezdie)
Česko-slovenská hokejová liga 1986/1987

Hokejová sezóna 1986/1987 bola 44. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy, ktorá sa hrala pod názvom I.liga. Štartovalo v nej 12 účastníkov. Najprv sa stretli všetky družstvá dvojkolovo každý s každým, čiže 22 zápasov. Po tejto prvej časti nasledovala druhá, kde sa párne družstvá stretli s nepárnymi po úvodnej časti. Výsledky prvých 22. kôl sa započítavali. Po základnej časti nasledovalo klasické play-off. Družstvá na 9.-12. mieste hrali štvorkolovo každý s každým o zostup. V play-off sa hrali aj zápasy o umiestnenie. Titul získalo družstvo Tesla Pardubice, keď vo finále porazilo družstvo Dukly Jihlava 3:2 na zápasy v sérii hranej na 3. víťazné zápasy. Vypadlo družstvo TJ Vítkovice. Nahradilo ho družstvo Poldi SONP Kladno.
Káder majstra Tesla Pardubice.
Brankári: Dominik Hašek, Michal Kopačka
Obrancovia: Ján Levinský, Stanislav Mečiar, Jiří Seidl, Radomír Brázda, Miloš Hrubeš, Pavel Marek, Petr Prajsler, Martin Střída
Útočníci: Jiří Jiroutek, Otakar Janecký, Jiří Šejba, Miroslav Bažant, Zdeněk Čech, Ladislav Dinis, Libor Herold, Evžen Musil, Josef Slavík, Jiří Kovařík, Ondřej Heřman, Ludvík Kopecký, Robert Vršanský, Petr Chlupáč
Tréneri: Karel Franěk a Horymír Sekera
Boulogne

Boulogne môže byť:
Kostol svätého Michala (Kluž)

Kostol svätého Michala v Kluži () je rímskokatolícky kostol. Je to druhý najväčší kostol v Sedmohradsku.
Dejiny.
Kostol sa začal budovať v 14. storočí a jeho najstaršia časť s oltárom bola dokončená v roku 1390. Kompletne bol kostol dokončený v rokoch 1442 až 1447. Počas reformačného hnutia ho zabrali protestanti (1545 - 1566) a neskôr unitári (1566 - 1716). Po porážke protihabsburských povstaní a nástupe rekatolizácie v Sedmohradsku bol kostol vrátený rímskokatolíckej cirkvi. V histórii sa tu odohrávali dôležité udalosti, týkajúce sa mesta a celého Sedmohradska. Kostol bol regotizovaný v roku 1862 (hlavne veža).
Architektúra.
Kostol bol vybudovaný v gotickom architektonickom štýle. Hlavná loď chrámu je dlhá 50 metrov, široká 23 metrov. Veža chrámu je vysoká 76 metrov (s krížom 80 metrov) a je tak najvyššia veža v Sedmohradsku. Západný portál chrámu zdobia tri erby Žigmunda Luxemburského, ktorý bol uhorským kráľom, českým kráľom a nemeckým cisárom.
Zoznam architektonických článkov/Ø

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ør.
Øresundsbroen
Žltuška lesklá

Žltuška lesklá ("Thalictrum lucidum") je jedným zo vzácnejších druhov žltušky, je to voľne rastúca rastlina s bledožltými kvetmi dosahujúca výšky aj cez 1 meter.
Rozšírenie.
Tento druh je rozšírený hlavne v strednej a východnej Európe. Jeho západná hranica prebieha Nemeckom a Rakúskom, severná pobrežím Baltského mora, južná Balkánskym polostrovom a Tureckom a na východe areál výskytu zasahuje do európskej časti Ruskej federácie.
Na Slovensku je najčastejšie k nájdeniu na vlhkých aj zamokrených údolných lúkach, v lužných lesoch a pobrežných krovinách okolo vodných tokov, väčšinou však rastie len roztrúsene.
Opis.
Je to vytrvalá rastlina vyrastajúca z krátkeho, trsnatého podzemku, obnovovacie púčiky sa nachádzajú v úrovní povrchu zeme. Jej priama, pozdĺžne ryhovaná, štvorhranná dutá byľ, v hornej časti metlinato rozvetvená, vyrastá z listovej ružice a dorastá bežne do výšky asi 30 cm, za priaznivých podmienok môže byť aj s kvetom vysoká skoro 150 cm. Striedavo na nej vyrastá 7 až 10 listov ktoré sú bez palistov, prízemné a spodné sú so stopkou, horné prisadlé. Listy sú v obryse trojuholníkové a bývajú dvakrát alebo trikrát nepárne sperené. Lístky dolných listov sú obvykle čiarkovité, niekedy podlhovasto klinovité, na konci majú 2 až 3 zuby, lístky horných listov sú úzko kopijovité alebo úzko čiarkovité, po obvode hladké. Ich horná strana je lesklo tmavo zelená, spodná strana je šedastá a mierne chlpatá.
Drobné, radiálne symetrické, mierne vonné, vztýčené kvety sú zostavené do zväzočkov a tieto v široké, voľné chocholíky alebo metliny. Obojpohlavné kvety majú väčšinou 4 zelenožlté, skoro opadávajuce kališné lístky vajcovitého tvaru o dĺžke 4 až 5 mm, korunné lístky v kvetoch chýbajú. Ďalej kvet obsahuje 10 až 15 tyčiniek dlhších ako okvetie s dlhými vzpriamenými nitkami a peľnicami svetlo žlto sfarbenými a 5 až 10 piestikov so spodnými semenníkmi vajcovitého tvaru. Kvety, majúce vzhľad chlpatých guličiek, kvitnú v júni a júli. Kvety nemajú nektár, ale ponúkajú hmyzu dostatok peľu, môžu sa však opeľovať aj vetrom. Vajcovité rebrované nažky sú v pukajúcom plode s hviezdicovitým prierezom s prepážkami podľa počtu semenníkov.
Zoznam športových článkov/Ä

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
äs.
Ässät Pori
Železný stĺp v Dillí

Železný stĺp v indickom Dillí v Kutubskom komplexe je jedným z najstarších svetových metalurgických monumentov. Je dlhý 7,21 m, váži 6,5 t; so spodným priemerom 41 cm, zužujúci sa smerom k vrcholu. Pozostáva z 98%-ného kovaného železa najrýdzejšej kvality. Následkom chýbajúcej korózie v posledných 1600 rokoch je stredobodom pozornosti archeológov a metalurgov.
Dal ho vztýčiť kráľ Čandragupta II..
Archa

Archa môže byť: