burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Snehulienka a sedem pretekárov

Snehulienka a sedem pretekárov je slovenský muzikál autorov Libora Vaculíka a Vaša Patejdla. Mal premiéru v Slovenskom národnom divadle 3. mája 1991. 
21. septembra 2002 uviedli muzikál v obnovenej premiére.
7. decembra 2013 sa v pražskom divadle Hybernia konala premiéra českej verzie muzikálu s názvom „Sněhurka a sedm závodníků“. Texty piesní preložil do češtiny Václav Kopta. 
20. októbra 2018 sa odohrala 250. repríza baletného muzikálu. 
Derniéra muzikálu sa konala 1. júna 2019.
V roku 1991 vznikol divadelný záznam z predstavenia, ktorý bol taktiež odvysielaný na Slovenskej televízii.
Soundtrack.
Piesne z muzikálu vyšli na albume v roku 1991 v hudobnom vydavateľstve Opus. Autorom hudby je Vašo Patejdl. Texty piesní napísal Boris Filan.
Dej muzikálu.
V muzikáli na motívy klasickej rozprávky bratov Grimmovcov sa Snehulienka neocitla medzi trpaslíkmi, ale v chalúpke siedmich šibalských pretekárov. A ako to už v rozprávkach býva, zlo ostalo porazené a princ pomocou pretekárov zachránil jablkom otrávenú Snehulienku.
Plávanie 24 hodín v otvorenej vode

Preteky v plávaní 24 hodín v otvorenej vode (oficiálny názov je "24-hodinovka – festival vytrvalostného plávania v otvorenej vode", skrátene tu "24-hodinovka)" sú jedným z amatérskych 24-hodinových plaveckých podujatí na Slovensku. Sú však jediným plaveckým podujatím v otvorenej vode (angl. "open water", skrátene "OW"), sú verejne dostupné (po registrácii a s účastníckym poplatkom), pravidelne sa konajú v júni a začínajú sa na poludnie v sobotu (12:00) a končia na poludnie v nedeľu.
O pretekoch.
Usporiadateľom pretekov je otužilecký klub ĽADOVÉ MEDVEDE Veľká voda, občianske združenie (OZ). Sloganom podujatia je text "Plávame vo dne v noci".
História.
Prvá súťaž "24-hodinovky" prebehla 26.27. júna 2021 a konala sa na Veľkom jazere Rovinka v katastri obce Rovinka. Celkove sa jej zúčastnilo 69 plavcov/plavkýň, z toho 18 osôb súťažilo jednotlivo a 51 osôb plávalo v desiatich štafetách, celková odplávaná vzdialenosť bola 839,5 km. Ročníky 2022 a 2023 sa konali na jazere Nové Košariská v katastri obce Dunajská Lužná. Prehľad základných údajov o doterajších ročníkoch 24-hodinovky (2021-2024) je v tabuľke nižšie.
Lokality pretekov a ich zázemie.
Obe jazerá vznikli ako štrkoviská a sú známe svojou krásnou priehľadnou vodou. Obe majú na brehu lúku na stanovanie účastníkov pretekov a na parkovanie karavanov či obytných prívesov, parkoviská pre osobné automobily sú k dispozícii. Blízke bufety zabezpečujú stravovanie poskytnuté v rámci účastníckych poplatkov ako aj iné stravovanie podľa výberu hostí. Obe lokality majú vlastné toaletné zázemie. V júni sa teploty vody v uvedených jazerách pohybujú v rozmedzí 18 až 22 °C. Súťaž prebieha na dvoch okruhoch. Nočný okruh je vymedzený tromi veľkými osvetlenými bójami.
Poznámka*: pre búrku pred polnocou bola v čase 0:00-04:00 súťaž prerušená, a teda súťažný čas bol celkove len 20 hodín.
Kategórie v súťaži.
24-hodinovka sa koná v kategóriách jednotlivcov a v kategóriách štafiet. Štafety plávajú podľa pravidiel kontinuálne 24 hodín. Muži a ženy súťažia v dvoch vekových kategóriách mladší (-ie) muži/ženy sú plavci/plavkyne do 50 rokov, súťažiaci jednotlivci vo veku 50+ patria do kategórií starší (-ie) muži/ženy. Kategória juniorov je vyhradená pre chlapcov/dievčatá vo veku do 18 rokov. Plavecké štafety môžu byť mužské, ženské alebo zmiešané (mix, t.j. muži aj ženy), a to v počte 4, 5 alebo 6 osôb, teda celkovo sa v súťaži môže objaviť 6 kategórií štafiet.
Johnny the Walrus

Johnny the Walrus (doslovný preklad "Mrož Janko") je detská obrázková kniha, ktorej autorom je americký konzervatívny politický komentátor Matt Walsh. V knihe alegoricky prirovnáva detskú transrodovosť k situácii, kedy si malý chlapec Johnny myslí, že je mrož. Knižku vydalo nakladateľstvo DW Books, ktoré je súčasťou portálu "The Daily Wire".
Zhrnutie deja.
V knihe vystupuje malý chlapec Johnny, ktorý má bujnú fantáziu. Prestrojí sa za mroža, pričom kuchynské lyžice používa ako kly. Keď „ľudia z internetu“ zistia, že Johnnyho baví byť mrožom, je nútený rozhodnúť sa, či chce zostať chlapcom alebo stať sa naozaj mrožom, s tým, že mu nebude dovolené zmeniť názor. „Ľudia z internetu“ tiež tlačia na Johnnyho matku, aby kŕmila Johnnyho červami a vzala ho k doktorovi s pílou. Doktor navrhuje premeniť Johnnyho ruky a nohy na plutvy.
Reakcie.
"Johnny the Walrus" sa stal najpredávanejšou knihou v kategórii LGBTQ+ na platforme Amazon. Následne 10. decembra 2021 Amazon zmenil jej kategóriu na Politické a sociálne témy. Walsh sarkasticky nazval zmenu kategórie „nerozumným útokom na práva homosexuálov a hrozným príkladom homofóbie a vymazávania homosexuálov“. Organizácia GLAAD, ktorá sa zaoberá sledovaním tém LGBT v médiách, predtým vyzvala Amazon, aby knihu odstránil z kategórie LGBTQ+. V ten istý deň spoločnosť Target odstránila knihu zo svojho internetového kníhkupectva.
Moderátor Fox News Tucker Carlson označil knihu za „humornú“. Podľa konzervatívneho spravodajského portálu "TheBlaze" je kniha „snahou potlačiť radikálnu gender ideológiu, ktorá popiera biologickú realitu“. Satirik Andrew Doyle, píšuci do "UnHerd", chválil knihu za zosmiešňovanie „indoktrinácie mladých“. LGBT spravodajský portál "PinkNews" označil knihu za „nenávistnú“ a „transfóbnu“. "LGBTQ Nation" považuje knihu za „anti-transgender“, zosmiešňujúcu transrodovú mládež.
V marci 2022 skupina s názvom "No Hate at Amazon" zorganizovala petíciu s požiadavkou na Amazon aby spoločnosť stiahla z predaja nielen knihu "Johnny the Walrus," ale aj "Irreversible Damage" a ďalšie podobné knihy. Petícia zároveň žiadala zriadiť dozornú radu, ktorá by zamestnancom Amazonu umožnila ovplyvniť, čo sa na platforme predáva. Petíciu bola predložená vedeniu Amazonu v lete 2021, podpísalo ju najmenej 500 ľudí. Hovorca DW Books poďakoval spoločnosti Amazon za to, že „zamietla požiadavky svojich woke zamestnancov“ a zdôraznil, že len na Amazone sa k júnu 2022 predalo „takmer 100 000 kópií“ knihy.
Obvinenie z plagiátorstva.
11. decembra 2021 autorka Ashley St. Clair obvinila Walsha, že nápad a zápletku pre "Johnny the Wallrus" ukradol z jej detskej knižky "Elephants Are Not Birds," ktorá vyšla v júli 2021.
Nightshift

Nightshift je názov albumu anglických coververzií nahrávok albumu "Elán 3" (1983) slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 1984 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Kachovská vodná nádrž

Kachovská vodná nádrž alebo Kachovská priehrada () bolo vodné dielo na Ukrajine na rieke Dneper. 6. júna 2023 došlo k zničeniu časti priehradného múru a následnému zaplaveniu rozsiahleho územia pod priehradou.
Poloha.
Vodná nádrž leží v Chersonskej, Dnipropetrovskej a Záporožskej oblasti. Rozloha jazera je , tvorí tak druhé najväčšie umelé jazero na Ukrajine.
Údaje.
Priehrada bola postavená v roku 1956. Objem priehradnej nádrže je 18,2 kilometrov kubických, čo predstavuje približne 50-násobok objemu najobjemnejšej slovenskej priehrady, Liptovskej Mary. Jej rozloha je približne 62 krát väčšia ako rozloha najrozľahlejšej priehrady na Slovensku, Oravskej priehrady.
Priehradný múr je 30 metrov vysoký a 3,2 kilometra dlhý.
Význam.
„Výstavba priehrady vytvorila hlbokovodnú cestu na dolnom toku Dnepra a jej vody sa využívajú na lodnú dopravu, zavlažovanie, zásobovanie vodou, na rybolov a rekreáciu.“
Z priehrady čerpá chladiacu vodu Záporožská jadrová elektráreň. Okrem rieky Dneper z priehrady vyteká tiež Severokrymský kanál, ktorý vodou zásobuje severnú časť krymu. Podľa niektorých strata priehrady znamená „že na Krym voda nepotečie dlhé roky“, Olexij Danilov, tajomník ukrajinskej národnej bezpečnostnej a obrannej rady odhadol 10 až 15 rokov, „možno navždy“.
Elektráreň.
Vodná elektráreň mala výkon 350 MW.
Útok 6. júna 2023.
Priehrada je od začiatku ruskej invázie na Ukrajinu v ruských rukách. 6. júna 2023 ukrajinské sily oznámili, že na vodné dielo zaútočili ruské sily. Rusko, naopak, z útoku obvinilo ukrajinskú stranu. Útok sa mal uskutočniť o pol tretej v noci.
Dopad.
Útok zničil vodnú elektráreň, podľa podniku Ukrhidroenerho ju nebude možné opraviť do pôvodného stavu. Medzinárodná agentúra pre atómovú energiu uviedla, že Záporožskej jadrovej elektrárni nehrozí bezprostredné riziko.
Záplavy hrozia desiatkam dedín a desiatkam tisícov obyvateľov. Geograficky je ľavá strana priehrady nižšia ako pravá a tak sa záplavy dotknú viac strany, ktorá je v čase útoku pod ruskou kontrolou.
V meste Nova Kachovka voda vystúpila do výšky 12 metrov a bol v ňom vyhlásený núdzový stav. Podľa ukrajinskej strany sa do Dnepra dostalo 150 ton motorového oleja.
School Party

School Party je názov albumu anglických coververzií nahrávok od slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 1986 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Táto anglická verzia albumu "Hodina slovenčiny" má oproti slovenskej pozmenený zoznam skladieb a na albume nie je coververzia piesne „Emdéžet“.
Missing

Missing je názov albumu anglických coververzií nahrávok od slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 1987 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Táto anglická verzia albumu "Detektívka" má oproti slovenskej tretiu skladbu na strane „A“, „Fero“, nahradenú anglickou verziou piesne „Dresy“. Jej slovenská verzia vyšla na singli v roku 1986 spoločne s piesňou „Že mi je ľúto“ od skupiny Lojzo.
Predné Tŕstie

Predné Tŕstie () je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Krokavou, približne západne od Revúcej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Tŕstie. Leží na území Banskobystrického kraja, okresu Rimavská Sobota a na katastrálnom území obce Krokava. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Krokava, Hrlica a Ratkovské Bystré, východne sa nachádza Revúca, severne Muránska Lehota a Muráň a západne Tisovec, Rimavská Píla a Hačava.
Opis.
Predné Tŕstie leží v strednej časti pohoria, v hrebeni, vedúcom z vrchu Salašiská () južným smerom na Lazy (). Severne sa nachádza Radzim (), Krížna poľana (), Tri chotáre (), Macov vrch () a Šarkanica (), západne sú plytkým sedlom oddelené Salašiská (), Holcková () a Tŕstie (), južne Paseka (), Lazy (), Nižný vrch () a Rovienky () a východne Dutková (), Michalová () a Šrámová (). Východne sa zvažujúce svahy odvodňuje Čierny, Demeterov a Tisový potok do Západného Turca v povodí Slanej, juhozápadné sú pramennou oblasťou riečky Blh v povodí Rimavy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, v juhozápadnej časti mladý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou a nízkou vegetáciou je možné vidieť najmä okolité vrchy Stolických vrchov, Spišsko-gemerský kras, Nízke Tatry, Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no traverzom cez blízke sedlo vedie zeleno značený chodník od juhu z Krokavy na rázcestie Tŕstie. Hrebeňom prechádza červeno značený Chodník Márie Széchy.
Isokrates

Isokrates () môže byť:
Midnight in the City

Midnight in the City je názov albumu anglických coververzií nahrávok od slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 1991 vydalo hudobné vydavateľstvo Slovart. 
Album je zbierkou anglicky naspievaných skladieb skupiny Elán, ktoré boli v slovenčine vydané v období vzniku albumov "Rabaka" a "Nebezpečný náklad". Okrem nahrávok z týchto albumov je na albume aj anglická verzia piesne „Smrtka na pražskom orloji“, ktorá bola dovtedy v slovenčine vydaná len na osobitnom singli v roku 1987.
Deň nezávislosti černochov

Deň nezávislosti černochov alebo Juneteenth (oficiálne "Juneteenth National Independence Day", tiež označovaný aj ako "Jubilee Day", "Emancipation Day", "Freedom Day" a "Black Independence Day") je federálny sviatok v Spojených štátoch, ktorý pripadá na 19. júna a pripomína oslobodenie afroamerických otrokov v dôsledku americkej občianskej vojny. Zároveň ide o oslavu afroamerickej kultúry. Ako federálny sviatok ho 17. júna 2021 vyhlásil prezident Joe Biden zákonom "Juneteenth National Independence Day Act". Sviatok má korene v Galvestone v štáte Texas, čo bol posledný štát Konfederácie, kde otrokárstvo ešte pretrvávalo. Tam bol 19. júna 1865 vyhlásený generálny rozkaz č. 3 unijného generála Gordona Grangera, ktorý dal otrokom v Texase slobodu.
Odpojený Elán Unplugged, to pravé…

Odpojený Elán Unplugged, to pravé… je názov koncertného dvojalbumu slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo Ariola.
Nižný vrch

Nižný vrch () je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Krokavou, približne západne od Revúcej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Tŕstie. Leží na území Banskobystrického kraja, okresu Rimavská Sobota a na katastrálnom území obce Krokava. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Krokava a Hrlica a východne ležiace Ratkovské Bystré, rovnakým smerom sa nachádza Revúca, severozápadne je Tisovec, západne Rimavská Píla a juhozápadne Hačava.
Opis.
Nižný vrch leží v strednej časti pohoria, v hrebeni, vedúcom z vrchu Salašiská () južným smerom na Lazy (). Západne sa nachádza Paseka (), Tŕstie () a Čelo (), severne Holcková (), Salašiská (), Tri chotáre (), Predné Tŕstie () a Krížna poľana (), východne Šrámová (), Dutková (), Michalová () a Rovienky () a južne Šagulová (), Lazy () a Kvakov vŕšok (). Východnú časť hrebeňa odvodňuje Tisový potok, južné Bystrý potok do Západného Turca v povodí Slanej, vodu zo severných a západných odvádza riečka Blh v povodí Rimavy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý mladý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť najmä okolité vrchy Stolických vrchov, Revúcku vrchovinu, Volovské vrchy a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no traverzom západným úbočím vedie zeleno značený chodník od juhu z Krokavy na rázcestie Tŕstie, kde sa pripája na Chodník Márie Széchy.
František Kopernický

ThDr. František Kopernický (; * 17. február 1851, Zebegény† 22. marec 1941, Bratislava) bol katolícky kňaz, bratislavský prepošt a politik maďarskej národnosti v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Životopis.
Za kňaza bol vysvätený v roku 1874. Začínal ako pomocný kňaz v Stupave. Od roku 1880 pôsobil ako učiteľ latinčiny a gréčtiny na arcibiskupskom lýceu v Ostrihome. Istý čas pracoval aj ako archivár. Následne sa stal kňazom a neskôr aj dekanom vo Veľkých Ludinciach. V tejto farnosti pôsobil 25 rokov, počas ktorých sa podarilo zrekonštruovať a zväčšiť miestny kostol. V roku 1908 bol vymenovaný za ostrihomského kanonika a miestodržiteľa kňazského vzdelávacieho ústavu. Od roku 1915 bol bratislavským prepoštom. Po vzniku Česko-Slovenska sa venoval aj politike. Vo volebnom období 19201925 zasadal v hornej komore Národného zhromaždenia, kde zastupoval Krajinskú kresťansko-socialistickú stranu. Prejavy v senáte prednášal po maďarsky i po nemecky. Bol kritikom vzniku Česko-Slovenska a pripojenie Slovenska k novému štátu hodnotil: „"Pravdou je, že územie Horných Uhier, vojensky nechránených, bolo českými vojskami obsadené, a že politikou pomsty bolo ich obyvateľstvo násilne - tak ako figúrky na šachovnici - presunuté do nového rámca nového štátneho útvaru"“.
Elán Unplugged, Carnegie Hall, New York

Elán Unplugged, Carnegie Hall, New York je názov koncertného albumu slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 2007 vydalo hudobné vydavateľstvo MC production.
Helen Slaterová

Helen Slaterová (* 15. december 1963, Bethpage, New York, USA) je americká herečka, speváčka a skladateľka. V roku 1984 hrala hlavú postavu vo filme "Supergirl". 
Detstvo a mladosť.
Slaterová sa narodila v Bethpage v New Yorku. Je židovského pôvodu. Jej rodičia sa rozviedli v roku 1974. Má brata Davida. 
Mylnou predstavou je, že je rodina s hercom Christianom Slaterom, ktorý hral brata jej postavy vo filme "Legenda o Billie Jean". V skutočnosti, medzi nimi nie je žiadne rodinná väzba.
Kariéra.
Po absolvovaní strednej školy Great Neck South High School v Lake Success, Helen Slaterová študovala dramatické herectvo na New York High School of Performing Arts. V rámci štúdia sa objavila aj vo viacerých divadelných inscenáciách. Šesť mesiacov po absolvovaní dramatickej školy mala svoje prvé televízne vystúpenie po boku Jamesa Earla Jonesa, Meg Ryan a Matthewa Modineho v televíznom seriály "Junge Destinies". 
Slaterová debutovala v komiksovej adaptácii "Supergirl" sfilmovanej pod rovnakým názvom, v roku 1984 po boku Petera O'Toolea a Faye Dunawayovej. Slaterová bola za svoj herecký výkon nominovaná na Saturn Award za najlepšiu herečku, ale vyhrala jej herecká kolegyňa Daryl Hannah. V rovnakom roku, prevzala rolu Billie Jean Davy vo filmovej dráme "Legenda o Billie Jean", ktorá mala premiéru v roku 1985. 
V roku 1987 si zahrala po boku Michaela J. Foxa v úspešnej komédii "Tajomstvo môjho úspechu". V priebehu rokov 1992 až 1994 dabovala do televízneho seriálu "Batman". V roku 1994 si zahrala vo filme "Lassie". 
V roku 2007 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Smalville", kde sa objavila v troch častiach. V roku 2015 stvárnila adoptívnu matku Melissy Benoist, ktorá stvárnila Supergirl v televíznom seriály "Supergirl". Televízny seriál skončil v roku 2021. 
Súkromný život.
Slaterová je vydatá za režiséra, herca a scenáristu Roberta Watzkeho od septembra 1989. Spoločne majú dcéru narodenú v roku 1995. Kvôli svojej prvej celovečernej úlohe vo filme "Supergirl" si Slaterová musela odfarbiť svoje hnedé vlasy. V roku 1987 Slaterová spolu s Ginou Gershon založili newyorskú divadelnú skupinu The Naked Angels. V roku 1991 tiež spolu so svojím manželom Robertom Watzkem založila divadelnú skupinu The Bubalaires so sídlom v Los Angeles.
Supergirl (film z roku 1984)

Supergirl je americký dobrodružný film, ktorý bol sfilmovaný na základe komiksovej predlohy s názvom Supergirl, od DC Comics. Režisérom filmu bol Jeannot Szwarc. Film mal premiéru 19. júla 1984.
Film je jeden z spin-off filmov o Supermanovi – Superman (1978), Superman 2 (1980), Superman 3 (1983) a Superman 4 (1987). 
V rokoch 2015 až 2021 sa vysielal televízny seriál s názvom "Supergirl", kde si zahrala jednu z vedľajších postáv Helen Slater, ktorá v prevedení z roku 1984 stvárnila hlavnú ženskú rolu.
Pekáč

Pekáč (nárečovo "brotvan", "brotvaň", "tepša", "ťäpšä") je väčšia podlhovastá nádoba na pečenie. 
Pri bežných pekáčoch zvyčajne ide o plechový výlisok oválného tvaru opatrený vhodným vekom. Pekáč ale môže byť aj vyrobený aj z tenkostennej oceľoliatiny alebo môže byť vyrobený zo žiarupevného chemického skla (napríklad značky Simax). Ak je vyrobený z plechu, môže byť vyrobený v antikorozívnom prevedení. Kovové pekáče bývajú po oboch stranách vybavené uchami pre lepšiu manipuláciu a úchop, pri rozpálenej nádobe veľmi užitočná a praktická súčasť.
Roman Baron

Doc. Mgr. Roman Baron, Ph.D. (* 2. september 1970, Brno) je český historik a polonista.
V rokoch 1988 až 1993 študoval na Jagelovskej univerzite v Krakove, kde obhájil diplomovú prácu "Plany poľsko-czechosłowackiej konfederacji w latach II wojny światowej (19391942)". Neskôr medzi rokmi 1997 až 2001 absolvoval doktorandské štúdium na Opolskej univerzite s dizertačnou prácou na tému "Działalność Towarzystwa Szkoły Ludowej w Zagłębiu Ostrawsko-Karwińskim (18911919)".
Je vedeckým pracovníkom v oddelení dejín 19. storočia Historického ústavu Akadémie vied ČR, kde sa zameriava na česko-poľské vzťahy v moderných dejinách. Venuje sa tiež pedagogickej činnosti. Pôsobil napr. na Ústave slavistiky Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity, kde je členom odborovej komisie pre odbor Poľská literatúra, na Filozofickej fakulte a Fakulte humanitných štúdií Karlovej univerzity.
Bulharská akadémia vied (centrálna budova)

Centrálna budova Bulharskej akadémie vied () je hlavná budova Bulharskej akadémie vied, ktorá sa nachádza v meste Sofia, v Sofijskej oblasti, v západnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu.
Ďalšie názvy.
Stavba je známa aj ako ako Budova Bulharskej akadémie vied (), alebo len Bulharská akadémia vied (), prípadne pod jej pôvodným názvom Bulharská literárna spoločnosť ().
Lokalita.
Budova leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Sredec na bulváre „Car Osvoboditel“ (, doslova "bulvár cára Osloboditeľa") č. 1 na mieste kde sa bulvár križuje s námestím „Narodno săbranie“ (, doslova "námestie Národné zhromaždenie 
Dejiny.
Počiatky dejín budovy siahajú do mája 1883, kedy sofijská mestská obecná správa darovala lokalitu v centrálnej časti mesta na výstavbu budovy sídla Bulharskej literárnej spoločnosti, ktorá bola priamym predchodcom dnešnej Bulharskej akadémie vied. Základný kameň budovy bol položený v roku 1890. Samotná výstavba prebehla prevažne v roku 1892. a bola ukončená v priebehu roku 1893. Prvým obyvateľom budovy, nebola Bulharská literárna spoločnosť, v budove sa najskôr usídlilo vtedajšie ministerstvo vnútra a samotná Bulharská literárna spoločnosť sa nakoniec do budovy nasťahovala podstatne neskôr.
Budova bola dvakrát rekonštruovaná a rozširovaná. Prvá prestavba spojená s rozšírením budovy sa uskutočnila v roku 1907. Druhá prestavba pri ktorej bola k areálu v severnej časti pristavená nová budova a v centrálnej časti prednej fasády budovy bol postavený monumentálny hlavný vchod sa uskutočnila v rokoch 19251928.
V roku 1955 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
V súčasnosti je budova sídlom centrálneho sekretariátu Bulharskej akadémie vied, ako aj sídlom prezidenta Bulharskej akadémie vied a v budove sa nachádzajú taktiež Centrálna knižnica Bulharskej akadémie vied a vedecký archív. 
Charakteristika.
Pôvodná centrálna časť budovy bola postavená podľa projektu švajčiarskeho architekta Heinricha Mayera. Prvá prestavba a rozširovanie budovy sa uskutočnili podľa projektu architekta Petka Momčilova, autormi projektu druhej prestavby boli architekti Jordan Jordanov a Sava Ovčarov.
Nad hlavný vchod do budovy je vo vrchnej časti ukončený trojuholníkovým frontónom, ktorý je dekorovaný ozdobnou kartušou vnútri ktorej sa nachádzajú sošky muža a ženy. Ozdobný frontón zhotovil Kiril Šivarov podľa projektu Michajla Paraščuka. 
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1955. Štatút bol potvrdený aj v roku 1998 Ako dôvod ochrany je stanovená architektonicko-staviteľská a historická hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je "Sgradata na Bălgarska akademija na naukite" (, doslova "Budova Bulharskej akadémie vied").
Lazy (vrch v Stolických vrchoch)

Lazy alebo Domošky () je názov vrchu v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Krokavou, približne západne od Revúcej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Tŕstie. Leží na území Banskobystrického kraja, okresu Rimavská Sobota a na katastrálnom území obce Krokava. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Krokava, východne sa nachádza Hrlica, Ratkovské Bystré a Revúca, severozápadne Tisovec, západne Rimavská Píla a Hačava a južne Polom.
Opis.
Vrch leží v strednej časti pohoria, v hrebeni, vedúcom z vrchu Salašiská () južným smerom cez Nižný vrch (). Západne sa nachádza Čelo (), Paseka () a Kvakov vŕšok ()), južne leží Veľký Žiar (), Kudlašovo () a Šagulová (), východne Rovienky (), Michalová () a Dutková () a severne Predné Tŕstie (), Nižný vrch (), Salašiská (), Holcková () a Tŕstie (). Východnú časť hrebeňa odvodňuje Bystrý potok do Západného Turca v povodí Slanej, voda zo západných odteká riečkou Blh do Rimavy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné vidieť najmä okolité vrchy Stolických vrchov, Poľanu, Kráľovu hoľu v Nízkych Tatrách, Spišsko-gemerský kras, Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no traverzom východným úbočím vedie zeleno značený chodník od juhu z Krokavy na rázcestie Tŕstie, kde sa pripája na Chodník Márie Széchy.
Lazy

Lazy môže byť:
VyVolení - Ide o život

VyVolení - Ide o život je kompilačný album z reality show VyVolení, ktorý vydalo hudobné vydavateľstvo Brjan Music 13. decembra 2005.
Album otvára titulná pieseň k reality show VyVolení, ktorú naspievala Dara Rolins. Má názov „Ide o život“, čo bol aj ústredný slogan celej show prvých dvoch sérií.
Ďalšou pravidelnou skladbou tejto relácie bola pieseň „Musím už ísť“, ktorú naspieval bývalý finalista zo Slovensko hľadá SuperStar Martin Kelecsényi. Tá zaznela vždy pri odchode jedného z VyVolených z domu. Na albume sa však neobjavila.
Na albume sa nachádza „Vila song“, ktorý zložil pre VyVolených hudobník Marián Čekovský.
Kompilácia obsahuje aj skladbu „Ide o život“ v karaoke verzii, česko-slovenskú verziu v podaní VyVolených „Vánoce přicházejí - Vianoce prichádzajú“ i videoklip Vila songu.
Album pokrstili traja vyradení finalisti - Rišo, Lenka a Veronika, ale aj moderátor Michal Hudák.
Bulharská národná banka (hlavná budova)

Budova Bulharskej národnej banky () alebo len Bulharská národná banka () je hlavná budova Bulharskej národnej banky, ktorá sa nachádza v meste Sofia, v Sofijskej oblasti, v západnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu.
Lokalita.
Budova leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Sredec na ulici „Kňaz Aleksandăr I“ (, doslova "ulica kniežaťa Alexandra I.") č. 2. 
Dejiny.
Výstavba súčasnej budovy sa uskutočnila v rokoch 1934 1939. Budova bola postavená predovšetkým z dôvodu, že pôvodná budova sídla Bulharskej národnej banky už nebola kapacitne dostačujúca.
V roku 1978 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Charakteristika.
Budova bola postavená podľa projektu architektov Ivana Vasiľova a Dimităra Colova. Stavbe je postavená v štýle moderny začiatku 20. storočia. Podzemné trezory a ochranné systémy boli inšpirované systémami, ktoré sa používali vo vtedajších najmodernejších britských a amerických bankách.
V hlavnej fasáde obrátenej smerom k námestiu sa nachádza vstavaná socha predstavujúca svätého Mikuláša. V tej istej časti budovy sa nachádza aj ozdobný balkón ohradený kovaným zábradlím.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1978. Ako dôvod ochrany bola stanovená architektonicko-staviteľská hodnota budovy.Štatút bol potvrdený aj v roku 1988, pričom k dôvodom ochrany pribudla aj umelecká hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je "Bălgarska narodna banka" (, doslova "Bulharská národná banka").
Elán – Cez prekážky

Elán – Cez prekážky je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1984 vydalo na audiokazete hudobné vydavateľstvo Opus.
Neviem byť sám

Neviem byť sám je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1987 vydalo ako vinylový dvojalbum hudobné vydavateľstvo Opus.
Martin Nodl

Doc. Martin Nodl, Ph.D. (* 9. september 1968) je český historik.
V rokoch 1988 až 1995 vyštudoval históriu na Filozofickej fakulte Karlovej Univerzity v Prahe s diplomovou prácou "Stříbro 1380-1420." "Populace-migrace-integrace" . Medzi rokmi 2011 až 2013 potom absolvoval doktorandské štúdium na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne, v rámci ktorého obhájil dizertačnú prácu o Dekréte kutnohorskom.
Pôsobí v Centre medievistických štúdií Filozofického ústavu Akadémie vied ČR a zároveň tiež vyučuje na Fakulte humanitných štúdií UK.
Zameriava sa na neskorý stredovek, najmä na sociálne a kultúrne dejiny, a tiež na dejiny historiografie.
Pavel Soukup (historik)

Mgr. Pavel Soukup, Ph.D. (* 1976, Praha) je český historik.
V rokoch 1994 až 1999 vyštudoval históriu na Filozofickej fakulte Karlovej Univerzity v Prahe, kde v roku 2007 na Ústave českých dejín dokončil aj doktorandské štúdium s dizertačnou prácou "Reformní kazatelství v pozdněstředověkých Čechách." "Studie o nejstarších kázáních Jakoubka ze Stříbra".
Pracuje v Centre medievistických štúdií pri Filozofickom ústave Akadémie vied ČR, ktoré tiež vedie ako riaditeľ.
Odborne sa zameriava na problematiku neskoro stredovekých herézií, husitstva, stredovekú náboženskú literatúru, svätú vojnu a krížové výpravy a na teologickú polemiku.
Gabriel Macht

Gabriel Swann Macht (* 22. január 1972, Bronx, New York, New York USA) je americký herec a filmový producent. Preslávil sa najmä ako Spirit vo filme "The Spirit" a neskôr ako Harvey Specter v seriáli "Kravaťáci" na televíznej stanici USA Network.
Skorý život.
Je synom Suzanny Victorie Pulierovej, múzejnej kustódky a archivárky, a herca Stephena Machta. Má troch súrodencov: Jesseho (hudobníka, ktorý sa zúčastnil v americkej reality show "The Next Great American Band"), Ari Serbin a Julie. Žili v Kalifornii od jeho piatich rokov. Po úspešnom dokončení strednej školy v Beverly Hills nastúpil na vysokú školu "Carnegie Mellon College of Fine Arts", ktorú ukončil v roku 1994. Počas štúdia bol členom bratstva "Delta Upsilon".
Kariéra.
Bol nominovaný na cenu pre najlepšieho mladého herca v celovečernom filme po tom, čo si ako 8-ročný zahral svoju prvú filmovú rolu v diele "Why Would I Lie?", pod umeleckým menom Gabriel Swann. 
Objavil sa vo množstve filmov a televíznych seriálov ako napríklad "Pieseň lásky samotárky", "Kauza CIA", "Vydáš sa a basta!" alebo "Farma". 
V júli roku 2010 bolo oznámené, že podpísal zmluvu na účinkovanie ako hlavná postava v seriáli "Kravaťáci". Seriál má 9 sérií s celkovým počtom 134 epizód, z ktorých bol súčasťou v každej. Od tretej série pôsobil tiež ako spoluproducent.
Osobný život.
V roku 2004 sa oženil s austrálskou herečkou Jacindou Barrett. Ich prvé dieťa, dcéra Satine Anais Geraldine sa narodila 27. augusta 2007 v Los Angeles a syn Luca 26. februára 2014.
Macht sa spriatelil s predstaviteľkou jednej z hlavných postáv seriálu "Kravaťáci", Sarah Rafferty, už v roku 1993 na divadelnom festivale "Williamstown". Bol hosťom na svadbe Meghan Markle s princom Harrym v roku 2018, ktorá sa konala na kráľovskom hrade Windsor.
Je vegetarián a praktizuje zelený spôsob života.
Liliana

Liliana je ženské meno latinského pôvodu. Liliana je odvodená od latinského slova "lilium" alebo "lilion", ktoré znamená "ľalia". Význam mena znamená "čistá", "nevinná". Toto meno sa vo všeobecnosti vyskytuje v Severnej Amerike, hoci je častejšie v Taliansku, Španielsku a Portugalsku. Meniny na Slovensku má 19. novembra, , kalendáre uvádzajú meniny aj 20. augusta .
Ostrá (vrch v Stolických vrchoch)

Ostrá () je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Klenovcom, približne severne od Hnúšte. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Klenovské vrchy. Leží na území Banskobystrického kraja, okresu Rimavská Sobota a zasahuje na katastrálne územie obce Klenovec a miest Hnúšťa a Tisovec. Najbližšími sídlami sú východne situovaná Rimavská Píla, južne sa nachádza Hnúšťa a Klenovec a severne Tisovec a Hačava.
Opis.
Ostrá leží v strednej časti pohoria a je najvyšším vrchom geomorfologického podcelku Klenovské vrchy. Severne sa nachádza Šarkanica (), Hajnáš (), Hradová (), Laz (), Pacherka () a Poľana (), západne Klenovská Poľana (), Cisárska hoľa (), Pasiečky () a Slopovo (), južne Bodnárka (), Sinec (), Ohrablo () a Štepový vrch () a východne Čierťaž (), Kvakov vŕšok (), Lazy (), Tŕstie (), Holcková () a Salašiská (). Východnú časť masívu odvodňuje Ostriansky a Bystrý potok do Rimavy, voda zo západnej odteká do Klenovskej Rimavy. Na vrchol vedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý mladý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrchy Stolických vrchov, Poľanu, Veporské vrchy, Nízke Tatry, Spišsko-gemerský kras, Revúcku vrchovinu a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Legenda 1

Legenda 1 je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1992 vydalo hudobné vydavateľstvo Musica.
Legenda 2

Legenda 2 je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1992 vydalo hudobné vydavateľstvo Musica.
Apple Park

Apple Park (alebo tiež Apple Campus 2 či One Apple Park Way) je sídlo spoločnosti Apple Inc., ktoré sa nachádza v Cupertine v Kalifornii v Spojených štátoch. Pre zamestnancov bol otvorený v apríli 2017, ešte počas výstavby, a nahradil pôvodné sídlo Apple Campus otvorené v roku 1993. Leží 1,9 km východne od pôvodného areálu Apple Campus. Apple sídli v Cupertine od roku 1977, preto sa spoločnosť rozhodla stavať v tejto oblasti, a nie presťahovať sa do lacnejšej a vzdialenejšej lokality.
Vďaka mierke hlavnej budovy a kruhovému pôdorysu, ktorého autorom je britský architekt Norman Foster, si stavba v médiách vyslúžila prezývku „vesmírna loď“. Rozprestiera sa na predmestskom pozemku s celkovou rozlohou 1,46 km² (360 akrov), pričom v jednej centrálnej štvorpodlažnej kruhovej budove s rozlohou približne 0,26 km² (64 akrov) pracuje viac ako 12 000 zamestnancov. Hodnota pozemku sa odhaduje na 160 miliónov dolárov. V roku 2011 bol rozpočet na Apple Campus 2 nižší ako 3 miliardy dolárov, ale v roku 2013 sa celkové náklady odhadovali na sumu bližšiu k 5 miliardám. Spoluzakladateľ spoločnosti Apple Steve Jobs chcel, aby areál nevyzeral ako biznis park, ale skôr ako prírodné útočisko. Osemdesiat percent areálu tvoria zelené plochy vysadené stromami a rastlinami odolnými voči suchu, ktoré sú pôvodné pre oblasť Cupertina, a na centrálnom nádvorí hlavnej budovy sa nachádza umelé jazierko.
Steve Jobs v júni 2011 pri svojom poslednom verejnom vystúpení pred smrťou povedal:Má nádherné nádvorie uprostred a mnoho ďalšieho. Je to kruh, takže je zakrivený po celom obvode. Nie je to najlacnejší spôsob, ako niečo postaviť. Každé sklo v hlavnej budove bude zakrivené. Máme šancu postaviť najlepšiu kancelársku budovu na svete. Naozaj si myslím, že študenti architektúry sa sem prídu pozrieť.
Zaujímavosťou je, že ide o jednu z energeticky najefektívnejších budov na svete, pričom hlavná budova, Divadlo Steva Jobsa ("Steve Jobs Theater") a fitnescentrum majú certifikát LEED Platinum. V tlačovej správe z apríla 2018 spoločnosť Apple oznámila, že prešla na napájanie výlučne z obnoviteľných zdrojov energie. Solárne panely nainštalované na streche areálu dokážu vygenerovať 17 megawattov energie, čo postačuje na 75 % energie počas dennej špičky a je to jedna z najväčších solárnych striech na svete. Ďalšie 4 megawatty sa vyrábajú na mieste pomocou palivových článkov Bloom Energy Server, ktoré sú poháňané biopalivom alebo zemným plynom. Medzi vnútornou a vonkajšou časťou budovy voľne prúdi vzduch, čím sa zabezpečuje prirodzená ventilácia a odpadá potreba vykurovacích, vetracích a klimatizačných systémov počas deviatich mesiacov v roku.
Bubeník (rozlišovacia stránka)

Bubeník môže byť:
Chrám svätých Kozmu a Damiána (Kričim)

Chrám svätých Kozmu a Damiána (), alebo Chrám svätých nezištných Kozmu a Damiána () je chrám Bulharskej pravoslávnej cirkvi z druhej polovice 19. storočia, ktorý sa nachádza v meste Kričim v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Stavba má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.
Lokalita.
Chrám svätých Kozmu a Damiána sa nachádza v meste Kričim na námestí „Osvoboždenie“ (, doslova "námestie Oslobodenia") č. 2.
Dejiny.
Myšlienka na výstavbu chrámu pochádza od igumena Kričimského monastiera svätého Vrača, jeromonacha Pachomija, ktorý mal rozsiahle styky s cirkevnými a osvieteneckými dejateľmi v Plovdive. Proces v roku 1861 inicioval kričimský majster Atanas Stoimenov. Miesto pre výstavbu bolo symbolicky zvolené v priestore starého kresťanského cintorína, kde bolo počas potláčania aprílového povstania v roku 1876 zabitých niekoľko miestnych obyvateľov. Chrám bol postavený v roku 1879.
V roku 1896 došlo k prestavbe chrámu do súčasnej podoby. Po tejto prestavbe sa uskutočnilo vysvätenie chrámu, pričom budovu posvätil metropolita Natanail.
V roku 1974 stavba získala štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.
V súčasnosti je chrám funkčným chrámom Bulharskej pravoslávnej cirkvi s pravidelnými liturgiami.
Charakteristika.
Autorom pôvodnej budovy bol staviteľský majster Gavrail z dediny Vărbovo. V pôvodnej podobe bol chrám postavený z dreva a blata.
Autorom prestavby na konci 19. storočia bol staviteľský majster Manol z dediny Široka Lăka. V rámci tejto prestavby boli pôvodne steny z hliny a dreva nahradené kamennými.
Ikony.
V chráme sa nachádzajú cenné oltárne ikony, ktorých autorom je významný umelec a maliar ikon Atanas Giudženov.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu 
Rok vyhlásenia: 1974
Dôvod pamiatkovej ochrany: umelecká hodnota stavby
Indigovník farbiarsky

Indigovník farbiarsky alebo indigovník pravý (lat. "Indigofera tinctoria") je najvýznamnejší druh rastlinného rodu indigovník (čeľaď bôbovité, staršie vikovité). Pochádza zo západnej Afriky alebo Malajzie. Jeho listy slúžili v minulosti na výrobu modrého farbiva indigo.
Opis.
Indigovník farbiarsky je poloker, ktorý dorastá do veľkosti 12 metre.
Stonka rastliny je obrastená krátkymi palistami a striedavo usporiadanými zloženými listami. Má oválne zelené listy, ktoré majú asi 2 centimetre.
Kvety indiga rastú v strapcoch o dĺžke 510 centimetrov a majú fialovú, ružovú farbu alebo bielu farbu. Ako plod vznikajú struky, ktoré majú valcovitý tvar a obsahujú zvyčajne 10 až 12 semien.
Použitie.
V tradičnej medicíne sa používalo pri zápaloch pokožky, ekzéme či psoriáze. Za protizápalové účinky je zodpovedný napríklad prítomný indirubín. Okrem toho má indigo i antimikrobiálne účinky.
Poľnohospodárstvo.
Z indigovníka farbiarskeho možno získať rotenoidy deguelín, dehydrodeguelín, rotenol, rotenón, tefrozín a sumatrol.
Keďže rastlina patrí medzi bôbovité, využíva sa na obohatenie zeminy podobe ako iné bôbovité rastliny, napríklad lucerna siata alebo fazuľa. Takisto sa používa na zakrytie zeminy, čím sa zemina chráni pred eróziou či vysušením.
Farbivo.
Indigovník je pôvodným zdrojom farbiva s názvom indigo. Toto farbivo možno získať spracovaním listov rastliny. Po namočení do vody a fermentácii sa premieňa glykozid indikán, ktorý je prirodzene prítomný v rastline, na modré farbivo indigotín (indigo). Zrazenina sa z listov získava zmiešaním so silnou zásadou, napríklad lúhom.
Dnes sa väčšina tohto farbiva vyrába synteticky, ale prírodné farbivo z indigovníka farbiarskeho je stále dostupné, napríklad pod názvom "tarum" v Indonézii alebo "nila" v Malajzii. V Iráne a rôznych častiach bývalého Sovietskeho zväzu sa označuje ako "basma".
História.
Prvý Európan, ktorý opísal prípravu indiga, bol Marco Polo, a to v Indii v 13. storočí. Indigo sa bežne používalo ako farbivo pri maľovaní od začiatku stredoveku.
Kričim

Kričim môže byť:
v Bulharsku:
Ján Poničan

Ján Poničan môže byť:
Hodina nehy

Hodina nehy je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1995 vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
Legenda 3

Legenda 3 je názov kompilácie, ktorú slovenskej pop rockovej skupine Elán v roku 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo Musica.
Postruheň

Postruheň, postruhník, postružník alebo (p)osúch je pečené jedlo zo zvyškov chlebového cesta František Štěpán Kott vo svojom "Česko-německom slovníku zvláště grammaticko-fraseologickom" (1880) postruhník opisuje ako „"koláč, placku z vyškrabaného cesta"“.
V stredoveku išlo o zvyšky cesta z dreveného korýtka po upečení chleba, z ktorých sa vytvorila placka.
Sciéna orlovitá

Sciéna orlovitá (lat. "Argyrosomus regius"; iné názvy pozri nižšie) je druh ryby z rodu sciéna (iné názvy: bubeník, smuha; lat. "Argyrosomus") z čeľade sciénovité (iný názov: bubeníkovité; lat. Sciaenidae). 
Čeľaď sciénovité sa dnes zaraďuje do radu tŕňovcotvaré (Acanthuriformes) a/alebo do taxónu Eupercaria (=Percomorpharia), ale do začiatku 21. storočia sa zaraďovala do radu ostriežotvaré (Perciformes).
Názvy.
Slovenské názvy tohto druhu sú: sciéna orlovitá, sciéna sivá, sciéna kráľovská [sciéna kráľovská je ale tiež názov druhu "Menticirrhus saxatilis"], bubeník orlovitý, smuha sivá, šmuha kráľovská; zastarano: smuha šedá, orol morský; mimo taxonómie: ombrina (kráľovská).
Vedecké (latinské názvy) tohto druhu sú: v súčasnosti: "Argyrosomus regius"; staršie: "Argyrosomus regium", "Argyrosomus procerus", "Sciaena regius", "Sciaena aquila", "Perca regia", "Perca luth", "Perca vanloo", "Cheilodipterus aquila"; staršie nepresne (ide o zámeny s inými druhmi): "Argyrosomus hololepidotus", "Johnius hololepidotus", "Sciaena umbra"
Výskyt.
Vyskytuje sa na východných pobrežiach Atlantiku od úrovne Nórska po úroveň Konga, vrátane Stredozemného mora a Čierneho mora, a v Červenom mori. 
Opis.
Maximálne dĺžka tela je 2,3 m, bežná dĺžka je 1,5 m. Maximálna hmotnosť je okolo 200 kg, bežná hmotnosť je oveľa nižšia. Farba tela je striebornosivá, s bronzovými znakmi na chrbte. Základ plutvy je červenohnedej farby a ústna dutina je žltozlatá. Hlava je pomerne veľká. Telo je pretiahnuté. Oči sú pomerne malé. Bočná čiara je viditeľná, siaha až po chvostovú plutvu. Druhá chrbtová plutva je oveľa dlhšia než prvá. Tak ako mnohé iné ryby z čeľade sciénovité, aj táto sciéna, vďaka špeciálnym svalom upnutým na plávací mechúr, niekedy bručí ("bubnuje"). Otolity sú veľmi veľké.
Pravé ryby

Pravé ryby môže byť alternatívny názov taxónu:
Poznámka: V zahraničných textoch sa ako pravé ryby niekedy (väčšinou skôr voľne) označujú taxóny:
Karkinos

Karkinos () môže byť:
Tri chotáre (vrch v Stolických vrchoch)

Tri chotáre () je názov vrchu v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Tisovcom, približne západne od Revúcej.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Tŕstie. Leží na území Banskobystrického kraja, na hranici okresov Revúca a Rimavská Sobota a zasahuje na katastrálne územie mesta Tisovec a obcí Muráň a Ratkovské Bystré. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Tisovec, severne sa nachádza Muráň a Muránska Lehota, východne Muránska Dlhá Lúka a Revúca a juhovýchodne Ratkovské Bystré. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis.
Vrch leží v strednej časti pohoria, v hrebeni, vedúcom z vrchu Tŕstie () na Krížnu poľanu (). Severne sa nachádza Ostrica (), Macov vrch (), Pavelková () a Cigánka (), východne Radzim (), Kohút (), Krížna poľana () a Šrámová (), južne Dutková (), Salašiská (), Tŕstie () a Ostrá () a západne Hradová () a Šarkanica (). Severné svahy odvodňuje Lehotský potok do Muráňa, voda z východných odteká riečkou Turiec, obe v povodí Slanej a zo západnej časti ju odvádza potok Skalička do Rimavy. Vrcholom vedie značený turistický Chodník Márie Széchy. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné vidieť najmä okolité vrchy Stolických vrchov, Revúcku vrchovinu, Veporské vrchy, Spišsko-gemerský kras a Nízke Tatry.
La Liga 2022/2023

La Liga 2022/2023 bol 92. ročník najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Real Madrid, nováčikmi súťaže boli Almería, Valladolid a Girona. Sezóna začala 12. augusta 2022 a skončila 4. júna 2023.
Víťazom sa stala Barcelona, bol to jej 27. titul v histórii a trofej získala s predstihom štyroch kôl 14. mája 2023. Do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA 2023/2024 sa spolu s ňou kvalifikovali aj Real Madrid, Atlético Madrid, Real Sociedad a Sevilla ako víťaz Európskej ligy UEFA 2022/2023. Do Európskej ligy UEFA 2023/2024 sa kvalifikovali Villarreal a Real Betis. Do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024 zamierila Osasuna zo 7. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Valladolid, Espanyol a Elche.
Tabuľka.
&lt;br&gt;
A-1 Pictures

A-1 Pictures Inc. () je japonské animačné štúdio založené bývalým producentom štúdia Sunrise, Mikihiro Iwatom, a je dcérskou firmou spoločnosti Aniplex.
História.
Štúdio bolo založené 9. mája roku 2005. V roku 2006 sa podieľalo na produkcii anime "Zenmai Zamurai" a v októbri toho istého roku zriadilo nové štúdio v Asagaji. Nasledujúci rok, v roku 2007, štúdio vyprodukovalo svoju prvú vlastnú sériu "Ókiku Furikabutte".
Pôvodne bolo štúdio zriadené na dohľad nad produkciou len zopár sérií Aniplexu, no odvtedy sa výrazne rozrástlo a stalo sa plnohodnotným štúdiom, ktoré sa dodnes podieľa na širokej škále médií. Štúdio sa tiež rozšírilo na medzinárodnú úroveň a zúčastnilo sa prestížnej medzinárodnej konferencie Anime Expo 2007 v Kalifornii.
V apríli roku 2018 sa stalo jedno zo štúdii, konkrétne to v tokijskom okrese Kóendži, samostatným štúdiom s názvom CloverWorks. Oficiálne boli rozdelené o 6 mesiacov neskôr, v októbri. Aj napriek ich rozdeleniu zostáva CloverWorks stále dcérskou firmou Aniplexu.
Kristanna Loken

Kristanna Lokenová (* 8. október 1979, Ghent, New York, USA) je americká herečka a modelka nórskeho pôvodu.
Detstvo a mladosť.
Lokenová sa narodila 8. októbra 1979. Obaja jej rodičia sú nórskeho pôvodu.
Kariéra.
V roku 1994 sa zúčastnila Elite Model Look kde bola úspešná. V rovnakom roku začala aj svoju hereckú kariéru. Objavila sa v niekoľkých televíznych seriáloch a filmoch.
V roku 1998 Lokenová hrala vo filme "Mortal Kombat: Conquest", kde stvárnila postavu menom Taja. Hrala gynoida T-X (Terminatrix) vo filme "" z roku 2003. V roku 2007 hrala hlavnú postavu v televíznom seriály "Neporaziteľná Jane: Ťažko ju zabiť!". V roku 2014 si zahrala v akčnom filme "Mercenaries", po boku Cynthie Rothrock, Brigitte Nielsen, Vivicy A. Fox, Zoë Bell a Nicole Bilderback.
Súkromný život.
V rozhovore pre magazín Curve uviedla: „Chodila som a mala som sex s mužmi a ženami a musím povedať, že vzťahy, ktoré som mala s určitými ženami, ma oveľa viac napĺňali, sexuálne a emocionálne, ako vzťahy s niektorými mužmi.“
17. januára 2008 Lokenová na svojej webovej stránke oznámila, že bola zasnúbená s Noahom Danbym. Rozviedli sa v roku 2009. V rozhovore zverejnenom 16. novembra 2009 oznámila, že sa rozišla s Danbym a mala vzťah so ženou. Lokenová porodila syna Thora v máji 2016.
Kickresume

Kickresume je slovenská technologická spoločnosť. Bola založená v roku 2013 so sídlom v Beckove a kanceláriou v Bratislave. Jej produktom je webová aplikácia na tvorbu profesionálnych životopisov, motivačných listov a personálnych webstránok. 
Okrem toho má Kickresume vo svojom portfóliu AI nástroje, ako napríklad AI nástroj na písanie životopisov a motivačných listov, AI nástroj na analýzu životopisov, ktorý posudzuje kvalitu CV, a pracovný portál na hľadanie práce na diaľku Pyjama Jobs, ktorý uchádzačom navrhuje relevantné pracovné pozície na základe ich životopisov.
K roku 2023 platformu využilo viac ako 2,5 milióna ľudí po celom svete, z ktorých sa mnohí zamestnali vo veľkých svetových firmách ako Google, Apple, Nike alebo Tesla. Nástroj prerazil najmä v USA a Ázií, kde má takmer dve tretiny z celkového počtu používateľov. Kickresume bolo spomenuté ako kariérny expert na CNBC a Denníku SME.
História.
Kickresume bolo založené v máji 2013 Tomášom Ondrejkom a Petrom Ďurišom. Pôvodne mala aplikácia slúžiť pre nich a ich spolužiakov, no už po pár mesiacoch začalo Kickresume používať niekoľko tisíc ľudí z celého sveta. Spoločnosť získala investíciu 100 000 eur od startup akcelerátora The Spot Booster v roku 2015, čo umožnilo intenzívnejší rozvoj a expanziu. Po roku od ukončenia akcelerácie malo Kickresume viac ako 200 000 registrovaných používateľov. V roku 2016 Kickresume získalo podporu od Slovak American Foundation v hod­note 35 000 dolá­rov na ďalší rozvoj a expanziu do USA. V roku 2020 prešlo Kickresume veľkým redizajnom a v roku 2021 spustili mobilné aplikácie pre iOS a Android. V roku 2023 začali pridávať AI nástroje.
Spolupráce.
V roku 2017 Kickresume spolupracovalo s vedcami z univerzity v MIT na validácií nástroja Pymetrics. S použitím hier skúmali možnosti gamifikácie psychotestov v personalistike. Výsledkom bolo vytvorenie profilu kognitívnych a emočných čŕt uchádzača, ktoré si mohol pridať do životopisu. Kickresume sa venuje aj spolupráci s firmami, ktorým ponúka vlastné API na tvorbu životopisov. Túto službu využíva napríklad rakúsky pracovný portál Karriere.at, ekvivalent slovenského pracovného portálu Profesia.sk. Od roku 2018 spolupracujú s ISIC a ponúkajú zľavy pre študentov a učiteľov.