burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čiernohorský potok (prítok Železného potoka)

Čiernohorský potok je krátky potok na Spiši, v západnej časti okresu Gelnica. Je to pravostranný prítok Železného potoka, meria 1,8 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Pramení vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Knola, na VSV svahu Pálenice (1 114,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 945 m n. m., južne od obce Hnilčík.
Opis toku.
Potok tečie prevažne smerom na severovýchod a na strednom toku preteká osadou Čierna Hora. Na dolnom toku sa esovito ohýba, podteká cestu II. triedy č. 546 a na katastrálnom území obce Nálepkovo, ZSZ od jej centra, sa v nadmorskej výške cca 577 m n. m. vlieva do Železného potoka. Nepriberá žiadne trvalé prítoky.
Radu IV.

Radu IV., zvaný Veľký (po rumunsky: "Radu cel Mare") († 1508) bol knieža Valašského kniežatstva. Za jeho vlády sa v krajine šírila kníhtlač. Pokúšal sa nadviazať priateľské styky s moldavským kniežatstvom, Poľskom a Uhorskom.
Hliniskový potok

Hliniskový potok je potok na Spiši, v južnej časti okresu Spišská Nová Ves. Je to pravostranný prítok Železného potoka, meria 2,8 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Tečie vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Knola, kde pramení na SSZ svahu Javora (1 087,6 m n. m.), priamo pod sedlom Grajnár, v nadmorskej výške približne 1 015 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv smerom na VSV, podteká cestu II. triedy č. 533 a pokračuje na severovýchod katastrálnym územím obce Hnilčík. Na strednom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ, stáča sa na sever a tečie západným úpätím vrchu Hlinisko (990,4 m n. m.), podľa ktorého je pomenovaný. Na dolnom toku priberá ľavostranný prítok prameniaci južne od osady Štolvek a severovýchodným smerom preteká osadou Zimná Dolina. Napokon ešte podteká cestu II. triedy č. 546 a na území obce Hnilčík ústi v nadmorskej výške cca 760 m n. m. do Železného potoka.
Mihnea I.

Minhea I., zvaný Diabolský alebo Zlý (po rumunsky: "Mihnea I cel Rău") (* 1460 - † 1510, Sibiu, Rumunsko) bol knieža Valašského kniežatstva a syn Vlada III. Ţepeşa. Jeho vláda však bola nepopulárna, a tak ho za pomoci Osmanskej ríše zvrhli bojari. Bol zavraždený v Sibiu, pochovaný je v miestnej katedrále.
Bitka o trón.
Po smrti otca Mihnea mal ambíciu byť úspešný ako on. Organizoval niekoľko nájazdov s pomocou bojarov, ktorí podporovali jeho otca a boli ochotní podporiť aj jeho syna. V roku 1508 sa Mihneovi podarilo získať trón, ale netrvalo dlho, kým poškvrnená väčšina šľachticov si všimla známy vzor rumunského patriotizmu. Minhea , ako aj jeho otec, bol vyčerpávajúco hnaný križiak za kresťanstvo. Chcel tiež oslobodiť Východnú Európu od nadvlády Turkov a ich agresie. Ale s korupciou na vysokých pozíciách (včetne kráľovských či ušľachtilých) musel trpieť rovnakým osudom ako jeho otec.
Rodina.
Historické dokumenty odhaľujú, že Mihnea bol dvakrát ženatý.  Jeho prvá manželka, Smaranda, zomrela pred rokom 1485. Jeho druhá manželka, Voica, ovdovela Mihneovou vraždou. Vychovala ich dvoch synov (Milos a Mircea III. Dracul, ktorý neskôr prijal meno “Mircea II“), a ich dcéru (Ruxandra) a ostali bývať v Sibiu, v Transylvánii. Je známe, že Mihnea preferoval svojho mladšieho syna, Mircea III. Dracul, ktorého pomenoval po jeho prastarom otcovi Mircea I. Starý.
Jeho dcéra Ruxandra sa neskôr vydala za Moldavského princa Bohdana III. Jednookého.
Povráva sa, že mal druhého syna, Morsus Atrum, narodeného v roku 1508, na začiatku vlády jeho otca.
"Cel Rău".
Mihnea bol nazývaný "Cel Rău" , čo znamená  "Zlý" alebo "Diabolský" , nepriateľmi Vlada, frakcii bojarov Craiovești. Jedným z najzvučnejších nepriateľov Mihnea bol mních Gavril Protul, ktorý bol opátom a kronikárom tohto obdobia. On opisoval Mihneovu činnosť nasledovne: "„Hneď ako Mihnea začal vládnuť, hneď opustil svoje oblečenie ovce a nastražil svoje uši ako had... Zajal všetkých dôležitejších bojarov, nechal ich tvrdo pracovať, kruto im skonfiškoval pozemky, a sa aj vyspal s ich manželkami v ich prítomnosti. Niektorým odsekával nosy a pery, ďalších obesil a ďalších utopil.“ " Mihnea oplácal uchyľovaním sa k taktike teroru svojho otca, ale nedosiahla ich rozmery kvôli času a príležitosti.
Smrť.
Po tom ako utiekol z Valašska v roku 1510 kým bol prenasledovaný frakciou Craiovescu, sa konečne usadil v Rímsko-Katolíckom kostole v meste Sibiu v Rumunsku, kde navštevoval omše. Ako odchádzal z omše, bol bodnutý najatým vrahom Dimitriim Iakšičom, srbským partizánom z frakcie Craioveșcu. Mihnea je pochovaný v tomto kostole a jeho hrobka môže byť dodnes navštevovaná.
Adaptácia vo filme.
Vo filme "Temný princ: Skutočný príbeh Draculu", Mihneu stvárnil herec Dan Bordeianu. Avšak, napriek množstvu presných dát a zobrazení, bol tento film tiež fiktívny v mnohých aspektoch vrátane nesmrteľnej moci Vlada Draculu a nepresných dátumov.
Turbiditný prúd

Turbiditný prúd je vodný prúd so zvýšenou hustotou, ktorý sa pohybuje dolu svahom v dôsledku svojej väčšej hustoty, než má kvapalina, ktorá ho obklopuje. Termín sa väčšinou používa na opísanie prúdov vo vodnom prostredí, oceánoch, jazerách, k podobným javom však môže dochádzať aj v iných typoch prostredia (napr. lavína).
Termínom turbiditný prúd môže byť označený proces transportu sedimentu v suspenzii v dôsledku turbulencie transportného média, ako aj sedimentárna sekvencia takto uložená. Morfologicky vytvárajú turbiditné prúdy spravidla telesá lalokovitého tvaru, označované ako podmorské vejáre.
Turbiditné prúdy sú obvykle spustené zemetraseniami alebo zosuvmi. Dochádza pritom k nasýteniu vody sedimentom a jej následnému gravitačnému pohybu do nižšej časti sedimentačnej panvy. Rýchlo sa pohybujúci prúd cestou po svahu eroduje nespevnený sediment a odnáša ho so sebou. Výsledkom sedimentácie takýchto prúdov sú typicky zvrstvené horninové celky označované ako turbidity. Sedimentárna sekvencia ideálneho turbiditného prúdu je označovaná ako tzv. Boumova sekvencia.
Turbiditné prúdy sú časté v oblastiach so silnou seizmickou aktivitou, na podmorských svahoch, v blízkosti hlbokomorských priekop, na aktívnych okrajoch kontinentov, prípadne pri podmorských kaňonoch na pasívnych kontinentálnych okrajoch. Na ich spustenie nie je potrebný veľký sklon svahu (stačí iba 1-3°) ale prekročenie súdržnosti sedimentu. Takýto proces môže iniciovať dosah spodnej časti búrkového vlnenia či pokles vodnej hladiny a následná zmena režimu sedimentácie.
S narastajúcim sklonom svahu narastá i sila a rýchlosť prúdu, ktorý tak môže niesť väčšie množstvo sedimentu. To má za následok zvýšenie hustoty prúdu. Niektoré turbiditné prúdy môžu dosahovať rýchlosť do 500 km/h.
Zaznamenané turbiditné prúdy.
8. novembra 1929 bolo zaznamenané zemetrasenie pri Grand Banks, neďaleko pobrežia Newfoundlandu, následkom ktorého došlo k pretrhnutiu transatlantického telegrafného spojenia. Spojenie tvorilo niekoľko paralelných káblov, umiestnených v rôznych častiach kontinentálneho svahu. 12 káblov sa postupne pretrhlo na 28 miestach, pričom sa podarilo zaznamenať presné časy i miesta ich pretrhnutia. Následný výskum potvrdil, že zemetrasenie spustilo asi 100 km/h sa pohybujúci turbiditný prúd, ktorý prešiel po 600 km dlhom kontinentálnom svahu a roztrhal káble ktoré mu stáli v ceste.
Žltá stena

Žltá stena (, , ) je napriek názvu veža, z ktorej spadá do Malej Studenej doliny, výrazná stena žltastej farby. Sfarbenie pochádza od zvyškov machov. K jej horolezeckej popularite okrem kolmej skaly s výberom ťažkých ciest prispieva aj blízkosť Téryho chaty.
Topografia.
Nízky vrchol v závere rebra, vybiehajúceho z Prostredného hrotu. Jeho stena je rozdelená na dve časti – severovýchodnú a severozápadnú. Lezie sa len po tej prvej, ktorá má výšku . Od masívu Prostredného hrotu ju oddeľuje "štrbina za Žltou stenou".
História výstupov.
Prví, ktorí tento vrchol zliezli, boli M. Benkó, J. Déry a vodca J. Hundsdorfer st. Bolo to dňa 23. augusta 1901. V zime na jej vrchole prví stáli K. Henschová, E. Ivankó a S.K. Zaremba. Bolo to 13. apríla 1930. Na vrchol vtedy vystúpili najľahšími cestami zo "Štrbiny za Žltou stenou". Problémom však ostala severná stena, o ktorej prelezení vtedy pochybovali mnohí známi horolezci, napríklad Poliaci Wiesław Stanisławski a Stanislaw Motyka. V tridsiatych rokoch 20. storočia sa pokúšali na ňu vystúpiť mnohí horolezci, ale neboli úspešní. Nakoniec sa to podarilo 19. júla 1933 Poliakom Zbigniewovi Korosadowiczovi a Wiesławovi Stanisławskému. Vystúpili cestou v jej ľavej polovici.
Stredom steny pomýšľali vystúpiť iní, počas vojnových rokov najviac sa o to pokúšal Slávo Cagašík, ale nebol úspešný. Až v dňoch 12. - 13. septembra 1943 sa mu to podarilo. Jeho spolulezcom bol Štefan Čiesla. Stenu zdolali za 13 hodín čistého času, síce kľukatou cestou, ale prostriedkom. Pamätníci rozprávali, že počas výstupu použili až 80-90 skôb. Bola to, na tú dobu, jedna z najtechnickejších ciest vo Vysokých Tatrách, ktorej prelezenie záviselo len na umelých pomôckach. Korosadowiczova cesta dlho platila za „slušný horolezecký výkon“. Cagašíkovú cestu do roku 1950 nezopakoval nik. Druhý priestup uskutočnili v lete 1950 K. Cerman a V. Mašková. V ľavej časti steny Július Parák a G. Strzebeński dňa 25. septembra 1949 urobili priamejšiu cestu ako je Korosadowiczova a aj technicky ťažšia. V snežení a fujavici 4. decembra 1949 po prvý raz v zimných podmienkach zdolali Korosadowiczovu cestu Július Parák a Arno Puškáš. V zime bola prelezená aj Cagašíková cesta Jozefom Psotkom a J. Slámom. Výstup im trval dva dni 21.-22. decembra 1956. Aj Paráková cesta sa dočkala zimného prelezenia 14. apríla 1961. Urobili ju Ivan Kulvánek a Jozef Psotka. Severná stena Žltej steny sa stala na dlhé roky „módnou stenou“. Časy prelezenia sa pomaly skracovali na niekoľko hodín. Aj dnes je vyhľadávanou a obľúbenou horolezeckou stenou.
Niekoľko zaujímavých výstupov.
K najťažším patrí Diretissima s poľským variantom, 8-/8.
Mircea III.

Mircea III., zvaný Dracul (po rumunsky: "Mircea al III-lea") bol knieža Valašského kniežatstva v rokoch 1509 - 1510.
Vincent Candela

Vincent Candela (* 24. október 1973, Bédarieux, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalový obranca. V roku 1998 získal s reprezentáciou Francúzska titul majstra sveta vo futbale, v roku 2000 titul majster Európy vo futbale.
Ráztoka (prítok Železného potoka)

Ráztoka je potok v Spiši, v južnej časti okresu Spišská Nová Ves. Je to pravostranný prítok Železného potoka, meria 2,9 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Tečie vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Knola, kde pramení na východnom svahu vrchu Javor (1 087,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 040 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na východ, na hornom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na juh a prechodne sa stáča na sever. Následne mení smer toku na severovýchod, preteká osadou Ráztoky, kde zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Javora a stáča sa východným smerom. Na dolnom toku sa esovito ohýba, preteká intravilánom obce Hnilčík, napokon podteká cestu II. triedy č. 546 a priamo v spomenutej obci sa v nadmorskej výške cca 629 m n. m. vlieva do Železného potoka.
DSLinux

DSLinux port operačného systému Linux pre Nintendo DS.
Softvér.
DSLinux funguje na modifikovanom μClinux kerneli. Momentálne je založený na μClinux 2.6.14. Pracuje iba v textovom móde a Nano-X. Vstup sa zadáva pomocou klávesnice zobrazenej na dotykovej obrazovke Nintenda DS. 
DSLinux je kompilovaný pomocou toolchainu pre procesory ARM architektúry, založenom na GCC.
Portované boli mnohé knižnice - medzi inými ncurses, libpcap, SDL. Teoreticky je preto možné spustiť takmer akúkoľvek aplikáciu, ktorej užívateľský interface je založený na ncurses alebo frame bufferi. Taktiež spúšťa základné shell aplikácia zabezpečené BusyBoxom, prípadne GNU Coreutils.
DSLinux nemá žiadneho správcu balíkov (packages). Buildy DSLinuxu sú distribuované ako jediný tar archív.
Podporovaný hardvér.
Okrem mikrofónu je podporovaný všetok hardvér Nintenda DS, vrátane WiFi. Firmware je možné prečítať z /dev/firmware, no jeho prepisovanie je z dôvodu bezpečnosti zakázané. 
DSLinux podporuje ukladanie súborov na rôzne prídavné hardvérové zariadenia, z ktorých žiadne nie je oficiálne podporované Nintendom. 
Obmedzenia.
Nintendo DS nemá jednotku na správu pamäte (MMU), a má iba 4 MB pamäte RAM.
Neskôr boli pridané rozšírenia ponúkajúce až do 32 MB pamäte. 
Pridanie podpory externej RAM bolo problematické, pretože GBA slot povoľuje iba 16-bitové zápisy. Pri zapísaní iba 8 bitov by bola pamäť zbytočne zahltená. Tento problém sa podarilo obísť použitím inej inštrukcie. Modifikáciou generátora kódu GCC pre ARM bolo zabezpečené eliminovanie takýchto zápisov. Kód kernelu Linuxu ale musel byť upravený manuálne.
Ženská dvojhra na Medibank International 2009

Ženská dvojhra na Medibank International 2009 sa hrala ako súčasť Medibank International Sydney 2009 od 11. januára do 16. januára. Turnajový titul získala Ruska Jelena Dementievová, ktorá vo finále zdolala krajanku Safinovú. Bol to jej 13. titul na okruhu WTA.
Cerkov Ochrany Presvätej Bohorodičky (Nižný Komárnik)

Cerkov Ochrany Presvätej Bohorodičky je drevený gréckokatolícky chrám v Nižnom Komárniku. Postavený bol v roku 1938 neďaleko staršieho, poškodeného v prvej svetovej vojne, ktorý bol neskôr zbúraný. Aj keď je z 20. storočia, bola v roku 1968 vyhlásená za národnu kultúrnu pamiatku spolu s ďalšími 26 kostolmi ako súbor Východoslovenské drevené kostoly.
Opis.
Na území Slovenska je jediná bojkovského typu, jediná v exteriéri takmer dokonalá drevená zrubová kupola - realizovaná vízia už v 5. stor. postavených carihradských murovaných cerkvi. Tento drevený chrám postavili domáci rusínski majstri za pomoci ostatných dedinčanov a projektu dobrodinca. Projektoval ho ukrajinský architekt a kunsthistorik Ing. Volodymyr Sičynskyj (1894-1962). Tento architekt je aj autorom chrámu Zoslania Svätého Ducha v Michalovciach. Chrám v Nižnom Komárniku je pravdepodobne jediná drevená sakrálna stavba na Slovensku, ktorú pomáhal realizovať profesionálny architekt. 
Na rozdiel od spomínaného starého chrámu lemkovského typu, tento chrám je už bojkovského typu, v ktorom trojdielnosť nie je zvýraznená vežami rôznej výšky (u lemkovského typu je najvyššia veža nad babincom, niekedy akoby oddelená od ostatnej konštrukcie stavby a najnižšia veža je nad hlavným oltárom). Bojkovský typ dreveného chrámu zvýrazňuje pokrytie chrámovej lode (nava). 
Chrám stojí na kamennej podmurovke. Na kupolách sú ihlanovité vežičky. Pred vchodom je tympanonom zakončený portikus s krížom a vyrezávanými stĺpmi. Je to ľudové pretvorenie klasicistického štýlu. Vnútorné zariadenie je z čias stavby chrámu. Na južnej strane oltárnej časti je malá sakristia s osobitným vchodom. Aktívnu estetickú úlohu tu majú farby (bledožltá, svetlomodrá, tmavočervená). Na výraze pridávajú aj dvojité okná a členitosť tvarov konštrukcie. Architektonickou dominantou lode je šírka oltárneho priestoru a babinca, ako aj najvyššia centrálna vežička. Všetky vežičky sú zakončené železnými kovanými krížmi. Sú pokryté plechom a až ďalšie časti šindľami. Vnútorná výzdoba je z obdobia vzniku chrámu. 
Ikonostas bol privezený pravdepodobne zo Zemplína, zrejme z Trebišova. Pochádza (podľa V. Grešlíka) asi z ikonopiseckej dielne rodiny Bohdanských z poľských Jasiel. 
Chrám v Nižnom Komárniku počas krutých frontových bojov v obci v jeseni 1944 akoby zázrakom nebol príliš poškodený. Opravili ho v roku 1946 a ďalšie veľké opravy boli v polovici šesťdesiatych rokov. V polovici 90. rokov bol čiastočne reštaurovaný apoštolský rad na ikonostase (J. Leško zo Svidníka). Zásluhou tamojšieho správcu farnosti (Mgr.J.Popovca), a s pomocou ktitorov (novodobých patrónov), rodákov, veriacich v r. 2004 a 2005 prevedená rekonštrukcia a reštauračné práce na ikonostase.
Ikarus 412

Ikarus 412 je typ mestského autobusu maďarského výrobcu Ikarus .
Ikarus 412, jeden z variantov radu „400“, bol moderným následníkom radu „200“. Je nízkopodlažnou verziou autobusov Ikarus 415. Autobusy Ikarus 412.08A majú čelné sklo v strede predelené, zatiaľ čo Ikarusy 412.02B ho predelené nemajú. Nad čelným sklom sa nachádza LED displej. Vozidlo má 4 informačné displeje, 3 vonkajšie a 1 vnútorný. Má 3 páry dvojkrídlových dvier, pričom posledné sú zúžené. Vozidlo je nízkopodlažné, preto má motor uložený vzadu nastojato vo veži. Sedadlá majú textílne čalúnenie. Autobusy Ikarus 412.08A a Ikarus 412.02B sa od seba odlišujú v nátere, keďže Ikarus 412.02B má červeno-oranžovo-biely náter, pretože slúži postihnutým deťom. Líšia sa aj v usporiadaní sedadiel. Autobusy Ikarus 412.08A majú sedadlá usporiadané 2+2 a Ikarus 412.02B má sedadlá usporiadané 2+2, pričom v prednej časti sú sedadlá odstránené, kvôli vozíkom pre postihnuté deti.
Výskyt.
Vozidlá jazdia po celej Európe, hlavne v Budapešti, kde jazdia aj trolejbusy radu Ikarus 412T.
Bratislava
Karlovy Vary
Děčín
Tábor
Moorilla Hobart International

Moorilla Hobart International je ženský profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa hrá v meste Hobart v Austrálii od roku 1994 v rámci okruhu WTA Tour, kategória WTA International Tournaments, na tvrdom povrchu.
Hlavný sponzor turnaja je Moorilla Wines.
Aktuálnymi víťazkami sú:
Dostojevského rad (Bratislava)

Dostojevského rad je ulica v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto v okrese Bratislava I. 
Začína sa na križovatke Šafárikovo námestie – Gondova ulica – Vajanského nábrežie, pokračuje severovýchodným smerom a končí na križovatke s Karadžičovou a Landererovou ulicou. Pomenovaná je podľa ruského spisovateľa a filozofa Fiodora Michajloviča Dostojevského (1821 – 1881). V minulosti pozdĺž ulice bola jednokoľajová železničná trať.
Moorilla Hobart International 2009

Moorilla Hobart International 2009 sa konal v dňoch 11. - 16. januára v austrálskom Hobarte na otvorených kurtoch s tvrdým povrchom. Rozpočet turnaja je 220 000 USD. Víťazkou dvojhry sa stala Češka Petra Kvitová. Bolo to jej prvé turnajové víťazstvo na okruhu WTA. Víťazkami štvorhry sa stal argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková a Flavia Pennettová, ktorý vo finále porazil ukrajinský sesterský pár Aľona Bondarenková, Kateryna Bondarenková.
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Petra Kvitová vs. Iveta Benešová 7:5, 6:1 
Štvorhra žien.
 Gisela Dulková / Flavia Pennettová vs. Aľona Bondarenková / Kateryna Bondarenková 6-2 7-64
Ženská dvojhra na Moorilla Hobart International 2009

Ženská dvojhra na Moorilla Hobart International 2009 sa hrala ako súčasť Moorilla Hobart International 2009 od 11. januára do 16. januára. Titul získala Češka Petra Kvitová, ktorá vo finále porazila krajanku Benešovú 7:5, 6:1. Bolo to jej prvé víťazstvo na okruhu WTA.
Objemová sila

Objemová sila je vonkajšia sila pôsobiaca na objem systému. Všetky sily ktoré vznikajú vďaka neinerciánosti vzťažnej sústavy a ich veľkosť je priamo úmerná od elementu hmoty, alebo objemu môžeme vnímať ako objemové.
Jednotky objemovej sily sú sila na objem, ale niekedy tiež na hmotu. Objemové sily slúžia na zahrnutie niektorých pôsobení najmä v mechanike tekutín, kde sa za základ diferenciálnych vzťahov berie opráve element objemu.
Bežné príkady objemových síl sú:
Ak pôsobí na hmotu formula_1 uzatvorenú v objeme formula_2 zrýchlenie, spôsobí vznik objemovej sily: 
kdeformula_5 je hustota v danom bode. Táto rovnica je vyjadrením zákonu sily pre elementárny objem kontinua. Integráciou dostaneme vzťah pre silu v konečnom objeme formula_6:
Objemové sily sa uplatnia najmä pri bilancovaní hybnosti v Navier-Stokesovej rovnici, alebo Cauchyho rovnici dynamickej rovnováhy.
Opakom objemových síl sú sily pôsobiace na element plochy, vyjadrené ako napätia.
Gian Domenico Romagnosi

Gian Domenico Romagnosi (* 13. december 1761, Salsomaggiore Terme, Taliansko – † 8. jún 1835, Miláno) bol taliansky právnik, ekonóm, filozof a vo voľnom čase sa venoval fyzike.
Už v roku 1802, teda 18 rokov pred Ørstedom, publikoval, že elektrický prúd pretekajúci vodičom spôsobuje odchýlenie magnetickej strelky kompasu v jeho blízkosti. Jeho publikácia vo vtedajšom čase nebola povšimnutá.
Beladické súvrstvie

Beladické súvrstvie je súvrstvie, litostratigrafická jednotka tvorená sedimentmi panónskeho veku (najvyšší miocén asi 9 miliónov rokov). Súvrstvie obsahuje okrem vápnitých ílov a pieskovcov aj typické uhoľné vrstvy s výskytom lignitu. Dosahuje hrúbku najviac do . Nachádza sa v nadloží ivanovského a v podloží volkovského alebo gabčíkovského súvrstvia.
Názov je odvodený od obce Beladice v severnej časti Podunajskej nížiny. Zaviedol ho v roku 1988 Harčár a kolektív, a v roku 1989 D. Vass, starší názov je uhoľná séria. Pôvodne považované za pontské. Súvrstvie možno porovnávať s čárskym súrvrstvím vo Viedenskej panve a so senianskym súvrstvím vo Východoslovenskej panve. V Zadunajsku a v Maďarskom stredohori sú ekvivalentom súvrstvia taliandorogské sliene alebo szákske súvrstvie.
Horninové zloženie.
Súvrstvie má pomerne pestrý litologický charakter. Tvoria ho hlavne jazerné uhoľné a vápnité íly, kaolinické íly, pieskovce a štrky, miestami s vrstvami lignitu.
Samostatný člen tvoria hlavinské vrstvy, ktoré sú tvorené žltými a krémovosfarbenými pórovitými travertínmi, sladkovodnými vápencami a ílmi.
Súvrstvie tvorilo okrajovú časť panvy, kde sa prelínali vplyvy vysladzovania do polobrakického vývoja. Prakticky v celej Podunajskej panve v tej dobe prevládal sladkovodný limnický vývoj uhoľných vrstiev. Do tohoto obdobia spadá aj nástup uhoľnej sedimentácie s veľkým množstvom lignitu. V oblasti Tribeča bol sladkovodný vývoj najlepšie zachytený vrtmi v priestore Beladice – Žirany. Vyznačuje sa veľmi rýchlym striedaním tmavosivých siltových vápnitých ílov, uhoľných ílov s vložkami lignitu a svetlosivých vápnitých siltovcov s bohatou faunou mäkkýšov s kotúľkovitými, osteokolami, vetvičkami rastlín a podobne.
Hyperbarická kyslíková terapia

Hyperbarická kyslíková terapia alebo hyperbarická oxygenoterapia alebo hyperbaroxia (HBO) je liečebná metóda spočívajúca v dýchaní kyslíka za podmienok zvýšeného atmosférického tlaku.
Princíp.
Vzduch obsahuje necelých 21 % kyslíka. Pri hyperbaroxii sa vdychovaná koncentrácia kyslíka blíži k 100 %, je teda skoro päťkrát vyššia než vo vzduchu. Pracovný tlak v hyperbarickej komore je pritom 2,53 bary, takže parciálny tlak kyslíka je 8,5 až 10-násobne vyšší než pri dýchaní vzduchu za normálnych podmienok.
Dôsledky.
Dochádza k plnému dosýteniu hemoglobínu kyslíkom a k fyzikálnemu rozpusteniu kyslíka v krvnej plazme, difúzna dráha kyslíka v tkanivách sa predlžuje až štvornásobne. Vďaka zvýšenému tlaku sa molekuly kyslíka dostávajú do tela aj cez pokožku, čo výrazne napomáha pri regenerácii veľkých rán. Vynikajúce výsledky dosahuje hyperbarická terapia napríklad pri liečení následkov nadýchania sa dymu pri požiari.
Tichá voda (prítok Hnilca)

Tichá voda je potok na Spiši, v západnej časti okresu Gelnica. Je to pravostranný prítok Hnilec, meria 12,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl, na severoseverozápadnom svahu Volovca (1 283,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 155 m n. m.
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie najprv smerom na východ, následne sa stáča na severovýchod a preteká Tichovodskou dolinou. V strednej časti doliny vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ, obteká chránené územie Polianske rašelinisko na ľavom brehu a stáča sa na sever. Potom preteká cez Tichú vodu, kde priberá pravostranný Suchý potok a tiež ľavostrannú Henclovú. Ďalej sa prechodne stáča viac na SSV, v okolí osady Zahájnica tečie znovu smerom na sever a pod osadou sa definitívne stáča na severovýchod. Tesne pred ústím ešte podteká železničnú trať Červená Skala – Margecany i cestu II. triedy č. 546. V úseku medzi Tichou Vodou a ústím sleduje tok potoka miestami zachovaná lesná železnica.
Ústie.
Do Hnilca sa vlieva na katastrálnom území obce Nálepkovo, východne od intravilánu obce a miestnej železničnej stanice, v nadmorskej výške cca 506 m n. m.
EuroBillTracker

EuroBillTracker (EBT) je webová stránka, ktorá je určená na sledovanie eurobankoviek. Bola inšpirovaná podobnou stránkou, ktorá sa zaoberá sledovaním amerických bankoviek a volá sa Where's George?.
Je to medzinárodná nezisková skupina, ktorá sa zaoberá sledovaním eurobankoviek vo svete. Tvoria ju ľudia, ktorí jednoducho zadávajú informácie z bankoviek v ich peňaženke. Každý používateľ zadáva sériové čísla a lokalizáciu bankoviek pre každú bankovku, ktorú do systému zadá. Používateľ môže vidieť aj komentáre od iných ľudí, ktorí mali danú bankovku. Z týchto informácií stránka zisťuje:
Škrečok

Chrček (nesprávne škrečok) môže byť:
Henclová (potok)

Henclová je potok na Spiši, v západnej časti okresu Gelnica. Je to ľavostranný prítok Tichej vody, meria 5 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Pramení vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl, na východnom svahu Volovca (1 213 m n. m.), priamo pod sedlom Volovec, v nadmorskej výške približne 1 130 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie smerom na SSV, zľava najprv priberá prítok prameniaci na severovýchodných svahoch Volovca, potom z tej istej strany prítok prameniaci východne od kóty 1 143 m a stáča sa viac na severovýchod. Z ľavej strany následne priberá prítok z východného svahu Čertovej hole (1 245,0 m n. m.) a sprava krátky prítok zo SSV svahu Kečky (1 130,6 m n. m.). Zľava vzápätí priberá prítok z JJV úpätia Uherčíkovej (1 066 m n. m.), na krátkom úseku pokračuje smerom na sever a vteká do intravilánu obce Henclová, kde zľava priberá prítok z východného svahu Uherčíkovej. Napokon sa stáča východným smerom a na území spomenutej obce, na severnom okraji intravilánu miestnej časti Tichá Voda, sa v nadmorskej výške cca 628 m n. m. vlieva do Tichej vody.
Činorodosť

Činorodosť (lat. "industria") je jedna zo sedem cností. Znamená úsilie, pracovitosť, iniciatívu. Je to primeraná a dôkladná prirodzenosť v konaní. Znamená tiež energickú pracovnú morálku, hospodáriť dobre s časom, sledovať vlastnú činnosť a vyvarovať sa lenivosti. Ide o dôsledné využitie svojich možností a schopností, tak vo fyzickom, ako aj psychickom svete. Prílišná činorodosť sa stáva nie príliš pozitívnou vlastnosťou – horlivosťou. Opakom činorodosti je lenivosť (lat. "acedia").
Cesta I. triedy 11 (Česko)

Cesta I. triedy 11 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Poděbradoch a vedie cez Hradec Králové, Třebechovice pod Orebem, Vamberk, Žamberk, Jablonné nad Orlicí, Červenou Vodu, Bludov, Šumperk, Rýmařov, Bruntál, Horní Benešov, Opavu, Ostravu, Havířov, Těrlicko a Český Těšín do Třinca, kde v miestnej časti Nebory končí na križovatke s cestou I/68.
História.
Pôvodne cesta začínala v Prahe a tvorila severný ťah Praha - Hradec Králové - Ostrava - Žilina. V súvislosti s výstavbou diaľnice D11 bol pôvodný úsek cesty medzi Prahou a Poděbradmi preklasifikovaný na cestu II. triedy a prečíslovaný na II/611. Do roku 2023 cesta viedla až na hraničný priechod so Slovenskom v Mostoch u Jablunkova, ale úsek Nebory – štátna hranica bol pričlenený k ceste I/68. Táto časť bola spolu s nadväzujúcim úsekom Český Těšín - Nebory súčasťou európskej cesty 75.
Cesta I. triedy 13 (Česko)

Cesta I. triedy 13 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Karlovych Varoch a vedie cez Ostrov, Chomutov, Most, Teplice, Děčín, Liberec a končí na hraničnom priechode Habartice. S výnimkou úseku Liberec-Habartice je I/13 súčasťou európskej cesty 442.
Matra (automobil)

Matra bola francúzska automobilová spoločnosť a zároveň značka automobilov, ktoré produkovala. Sídlo spoločnosti bolo v Romorantine. Získala niekoľko významných úspechov aj na športovom poli:
Na majstrovstvách sveta monopostov F1 vyhrala ako výrobca podvozku konštruktérsky aj jazdecký titul majstra sveta (v sezóne 1969). Získala celkovo 9 víťazstiev na majstrovských Veľkých cenách ako výrobca podvozku (v sezónach 1968 a 1969 v kombinácii s motorom Ford Cosworth) a 3 víťazstvá ako výrobca motora (v sezónach 1977 a 1981 v kombinácii s podvozkom Ligier). Okrem toho zaznamenala ako výrobca podvozku 4 pole position, 12 najrýchlejších kôl v pretekoch a 163 bodov. Ako výrobca motora 4 pole position, 5 najrýchlejších kôl v pretekoch a 175 bodov.
Na majstrovstvách sveta športových pretekových prototypov vo vytrvalostných pretekoch získala ako výrobca podvozku aj motora dva konštruktérske tituly majstra sveta (v sezónach 1973 a 1974), vyhrala celkovo 15 vytrvalostných pretekov a tri razy po sebe zvíťazila v najprestížnejších vytrvalostných pretekoch 24 hodín Le Mans (1972, 1973 a 1974).
Matra

Matra môže byť:
Bridge Organizing Software

Bridge Organizing Software (BOS) je súbor programov slúžiaci na organizovanie bridžových turnajov, výuku bridžu a učenie sa bridžu.
BOS obsahuje nasledujúce súčasti:
BOS môže obsahovať aj ďalšie súčasti.
Peter Michael Senge

Peter Michael Senge (narodený 1947) je americký vedec v odbore managementu prednášejúci na Massachusetts Institute of Technology (MIT). Zaslúžil sa o rozvoj konceptu učiaca sa organizácia.
Životopis.
Peter Senge sa narodil v roku 1947. Vyštudoval letecké a kozmické inženierstvo na Stanfordovej univerzite, súbežne študoval aj filozofiu. V roku 1972 získal na MIT magisterský titul v odbore modelovanie sociálnych systémov a v roku 1978 doktorát v odbore management.
Bol riaditeľom "Centra pre organizačné učenie" (Center for Organizational Learning) na Sloanovej škole managementu. Založil "Spoločnosť pre organizačné učenie" (Society for Organizational Learning, SoL ), prednáša na MIT.
Kariéra.
Peter Senge bol študentom J. W. Forrestera. Nadviazal na prácu Chrisa Argyrisa a Roberta Fritza. Svoje knihy oprel o priekopnické práce s v oblasti organizačného rozvoja a vytvorení konceptu učiacej sa organizácie pri poradenstve od 70. a 80. rokov v spoločnostiach Ford, Chrysler, Shell, AT&amp;T, Hannover Insurance, Harley-Davidson.
V roku 1990 publikoval P.M.Senge dielo The Fifth Discipline, The Art and Practise of the Learning Organisation, ktoré vyšlo vo vydavateľstve Doubleday, USA. V slovenskom jazyku vyšla v roku 1995 pod názvom Piata disciplína manažmentu, vyd. Open Windows Bratislava a v českom jazyku ako "Piata disciplína ".
V tomto diele medzi prvými definoval teóriu, že učiť sa môžu aj organizácie, a to prostredníctvom svojich pracovníkov. V modernej teórii pre 21.storočie, ktorú nazval učiacou sa organizáciou, tvrdí, že organizácie sa učia cez jednotlivcov. Ak sa však učia iba jednotlivci v rôznych školeniach, kurzoch, tréningoch, to ešte nemusí znamenať, že sa učí organizácia. Bez jednotlivcov však nemožno hovoriť o "učení sa organizácie". Organizácia sa učí za pochodu a v praxi.
Hovorí:
" Ak by učiaca sa organizácia bola inováciou v oblasti strojárstva, ako napríklad lietadlo alebo osobný počítač, jej komponenty by sa nazývali "technológiami". Komponenty inovácie ľudského správania sú "disciplíny". Pod disciplínou tu nemám na mysli "posilnenie poriadku", ani "kárne opatrenia", ale súbor teórií a postupov, ktoré je potrebné naštudovať, osvojiť si a potom aplikovať do praxe. Disciplína je cesta, na ktorej človek získava určité schopnosti či zručnosti.
Venovať sa určitej disciplíne znamená učiť sa do konca života, pričom dokonalý v nej človek nebude nikdy."
Päť disciplín učiacej sa organizácie:
1.Osobné majstrovstvo 2. Myšlienkové schémy 3. Osobná vízia 4. Učenie sa v kolektíve (tímové učenie sa) 5. Systémové myslenie.
Koncept učiaca sa organizácia je jedným zo základov vedomostnej spoločnosti vedomostná spoločnosť. Organizáciu popisuje ako dynamické systémy v procese nekonečnej adaptácie a zdokonalovania. . Systémové myslenie chápe ako predpoklad rozvoja organizácií.
Zana (slovenská speváčka)

Zana, vlastným menom Zuzana Slámková je slovenská speváčka z Piešťan, víťazka ceny Rádiotalent v televíznej speváckej súťaži "Talent 2000". Vyštudovala Fakultu Masmediálnej komunikácie odbor Marketingová komunikácia. Po súťaži Talent 2000 sa objavila v projektoch "Dobrý anjel", "Hodina deťom". Herecké účinkovanie "Súdna sieň"-právny zástupca, "Prvé oddelenie", "Nevinní", "Orest z rodu čarodejníkov", "Dr. Ludsky". Účinkovanie v reklamách: "Funradio", "Corgoň", "Fitnes Sity", "Fio banka" (CR) a iné. 
Od roku 2002 hosťuje v divadle DINO v Hornej Strede, pod vedením bývalého herca z RND, Františka Reháka.
Exkrement

Exkrement môže byť:
Pribinovo námestie

Pribinovo námestie je námestie:
Stará voda (prítok Hnilca)

Stará voda je potok na Spiši, v západnej časti okresu Gelnica. Je to pravostranný prítok Hnilca, meria 11,4 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie vo Volovských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Zlatý stôl, severne od Ramzovej v hlavnom hrebeni pohoria (spojnica Skalisko - Biele skaly), v nadmorskej výške cca 1 130 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severozápad, vytvára výrazný oblúk smerujúci na západ, potom sa stáča na východ a po pribratí Bieleho potoka na sever. Preteká Starovodskou dolinou, na strednom toku sa esovito ohýba, najprv tečie na východ a potom na severovýchod. Po pribratí Sedlového potoka sa definitívne stáča a ďalej už tečie na sever cez intravilán obce Stará Voda, kde priberá Kubovský potok. Napokon ešte podteká železničnú trať Červená Skala – Margecany i cestu II. triedy č. 546 a severne od spomenutej obce sa vlieva do Hnilca.
Ústie.
Do Hnilca ústi na katastrálnom území obce Stará Voda, severne od jej intravilánu, v nadmorskej výške približne 487 m n. m.
Charlie Bean

Charles (Charlie) Richard Bean (* 16. september 1953) je viceguvernér Bank of England. 
Bean absolvoval Brentwood School a Emmanuel College v Cambridgi. Na obidvoch týchto školách bol rovesníkom komika Griffa Rhysa Jonesa a na Brentwood School rovesníkom spisovateľa Douglasa Adamsa. Pôsobil na britskom ministerstve financií (Her Majesty Treasury). Získal Ph.D. na Massachusetts Institute of Technology v roku 1981. V roku 1990 bol hosťujúcim profesorom na Stanfordovej univerzite a potom prednášal na London School of Economics, kde sa profesorom stal v roku 1990 a vedúcim katedry ekonomiky v roku 1999. 
Publikoval články o európskej nezamestnanosti, Hospodárskej a menovej únii a makroekonómii všeobecne. Bol šéfredaktorom Review of Economic Studies (198690). Bean tiež pôsobil v rôznych úlohách verejnej politiky, ako poradca ministerstva financií a ako zvláštny poradca pre výbor Treasury Committee of the House of Commons a pre Výbor pre hospodárske a menové záležitosti Európskeho parlamentu.
Alain Boghossian

Alain Boghossian (* 27. október 1970, Digne-les-Bains, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalový stredopoliar. V roku 1998 získal s reprezentáciou Francúzska titul majstra sveta vo futbale. Za Francúzsko odohral 26 zápasov, v ktorých strelil 2 góly.
Juka (rozlišovacia stránka)

Juka môže byť:
Argenteum Astrum

Argenteum Astrum alebo Argentum Astrum (A∴A∴), , , je magický rád založený Aleisterom Crowleym a Georgom Cecilom Jonesom v roku 1907. Ďalšie možné názvy rádu sú: , , , alebo Kether.
Argenteum Astrum je telemické magické bratstvo, ktoré deklaruje svoj cieľ ako osvietenie a poznanie. Rád vznikol po odchode Crowleyho zo Zlatého úsvitu a je ním silne ovplyvnený. Ústrednou svätou knihou Rádu je Crowleyho "Liber AL vel Legis" ("Kniha Zákona"), mottom Rádu je veta: "„Metóda vedy, cieľ náboženstva“". Rád je blízkym spojencom O.T.O.
Niekoľko vetiev rádu, ktorých pôvod sa dá vystopovať až k zakladateľom, prežilo do dnešných dní. Jednou z takých je vetva založená herečkou Jane Wolfe (Soror Estai). Iná vetva vedie cez žiakov Marcela Ramosa Motty, žiaka Karla Germera, ktorého viedol Crowley a neskôr poveril správou O.T.O. Bohužiaľ, kvôli tajnému organizačnému charakteru skupín sa nedá presnejšie určiť skutočný nástupca pôvodného spoločenstva.
Členstvo.
Argenteum Astrum je jedinečné v tom, že člen Rádu formálne pozná len toho, kto je nad ním a kto pod ním v inštrukčnej línii iniciačného systému. Nejestvujú skupinové rituály, pretože zámerom je utajiť vyšších členov Rádu počas zasväcovacích rituálov, a očakáva sa, že členovia budú pracovať samostatne a svoje problémy budú konzultovať s nadriadenými, ktorí majú nad nimi patronát. Týmto systémom chceli zakladatelia zabrániť politickým problémom v Ráde, ktoré viedli nakoniec k pádu predchádzajúcej organizácie – Hermetického rádu Zlatého úsvitu. Argenteum Astrum je duchovná organizácia, ktorá sa zameriava na rozvoj individualít, s dôrazom na zachovanie iniciačnej väzby medzi učiteľom a žiakom, a s ohľadom na dosiahnuté výsledky študenta. Prechod stupňami Rádu vyžaduje absolvovanie niekoľkých hlavných úloh, niektorých základných a iných pokročilých, vrátane:
Iniciačná štruktúra.
Zasväcovacia štruktúra Rádu pozostáva z dvanástich stupňov, rozdelených do samostatných úrovní a troch zasväcovacích rádov. Sú to: "The Order of the Golden Dawn" (G∴ D∴), "The Order of the Rose-Cross" (R∴ C∴) a "The Order of the Silver Star" (S∴ S∴). Dva z nich pochádzajú s malými obmenami zo Zlatého úsvitu. Názov celého Rádu odkazuje na názov tretieho, najvyššieho vnútorného rádu bratstva. Členovia tretieho rádu môžu tvoriť vlastné variácie prvého a druhého vnútorného rádu, ako odrazu ich osobného Poznania.
Beo

Beo môže byť:
BEO môže byť:
Hortenzia

Hortenzia môže byť:
Viacúčelové rozšírenie internetovej pošty

Viacúčelové rozšírenie internetovej pošty (angl. "multipurpose internet mail extension"), skr. MIME, je internetový štandard, ktorý rozširuje základný formát emailu o podporu:
MIME ako štandard sa používa aj na opis obsahu súborov. Teda slúži na opis možných obsahových typov ("content types") vo všeobecnosti, nielen v oblasti elektronickej pošty. Používa sa ako súčasť komunikačných protokolov, napr. HTTP služby WWW. Pretože HTTP vyžaduje prenos dát vo formátovaní podobnom emailu.
MIME štandardizujú RFC 2045, RFC 2046, RFC 2047, RFC 4288, RFC 4289, RFC 2049.
Východiská a úvod.
Základný (a stále používaný) prenosový protokol pre email SMTP, podporuje len prenos ASCII znakov. Neznáme znaky by protokol SMTP nepreniesol korektne. Stručne, ASCII znaková sada (128 znakov) pokrýva hlavne znaky angličtiny. Teda nedokáže zakódovať znaky s diakritikou, či znaky iných národných abecied uložených v Unicode sade (cez 100 000 znakov). 
Základný formát emailu je daný RFC 822, aktualizovaný v RFC 2822. Email sa skladá z hlavičiek a tela emailu, ktoré sú zapísané v ASCII. Stručne, hlavičky je možné popísať ako servisné informácie potrebné na doručenie tela emailu. Štandardy definujú kľúčové (vyhradené) slová, ktoré sa používajú v hlavičkách. Typicky sú to minimálne hlavičky codice_1. Kompletnú hlavičku, ktorá obsahuje kľúčové slovo a hodnotu (konkrétna adresa) môže SMTP server jednoznačne interpretovať a doručiť.
Práve MIME definuje mechanizmus ako vyriešiť problém prenosu znakov, ktoré nie sú v ASCII. Pred prenosom zakóduje všetky tieto znaky z inej znakovej sady do ASCII a po prijatí spätne dekóduje do uvedenej, pôvodnej znakovej sady. Mená, predmet, samotný text i prílohy emailu teda možno posielať bezproblémovo s diakritikou. Kódovanie a dekódovanie z MIME vykonáva MUA ("Mail User Agent"). Je to buď podprogram bežiaci na emailovom serveri, alebo emailový klient v používateľskom počítači. 
MIME ďalej zavádza nové hlavičky, ktoré umožňujú presne špecifikovať obsah ("content-type") alebo kódovanie prenosu ("transfer encoding"). MUA je tak možné informovať dopredu o type prílohy a on môže následne zobraziť ikonu alebo rôzne ponuky aj bez analýzy obsahu týchto príloh. Prenosové kódovania môže interpretovať SMTP server. MIME poskytuje možnosti na vlastné rozšírenie. To znamená, že štandard umožňuje použiť aj iné, nové "content-type" a nové vlastnosti MIME objektov. Všetky MUA ich už ale nemusia správne interpretovať. Cieľom takéhoto rozšírenia emailu o MIME bolo nijak nepozmeniť štandardy pre pôvodný formát emailu. Preto by mal byť aj email formátovaný pomocou MIME naďalej prenositeľný SMTP a čiastočne zobrazený v MUA, ktoré MIME nepodporuje.
Kandaules

Kandaules známy tiež ako Sadyattes I., alebo Myrsilos, bol kráľ Lýdie približne od roku 700 pred Kr. do roku 687 pred Kr. Bol to posledný kráľ dynastie Heraklovcov. 
„Kandaules“ bol náboženský titul tohto panovníka, ktorý pravdepodobne znamená, že kráľ bol chránencom boha Lýdie Sandóna. V preklade z gréčtiny Kandaules znamená niečo ako „škrtič psov“.
O jeho vládnutí a činnosti z čias jeho života neexistujú nijaké historicky doložené správy. Vie sa, že v tomto období bola Lýdia súčasťou Frýgie, kde vládol kráľ Midas. Lýdia ale mohla byť jej vazalským štátom na čele s kráľom Kandaulom. 
Jeho príbeh je známy v niekoľkých verziách. Ako posledného kráľa dynastie Heraklovcov ho uvádza Herodotos. Píše, že jeho otcom bol lýdsky kráľ Meles a nasledovníkom jeho vrah Gyges.
Podľa Herodota bol Gyges osobným strážcom kráľa Kandaula a mal s ním dôverný vzťah. Jedného dňa začal Kandaules pred Gygom chváliť cnosti svojej ženy, že vraj je zo všetkých najkrajšia. Gyges ako vždy s tým súhlasil, kráľ však namietal, že sa len opakuje a nech sa o tom presvedčí. Keďže jej skutočnú krásu skrývajú šaty, Kandaules ho nakoniec prinútil, aby sa na ňu tajne pozrel, keď bude v spálni nahá. Gyges sa ukryl v spálni a pozoroval ju. Kráľovná však na to prišla a považovala to za zneuctenie. Na druhý deň za ním prišla s návrhom, aby sa to v budúcnosti viac neopakovalo, že buď zomrie sám, alebo kráľ. Keď prosby nepomohli, rozhodol sa Gyges zabiť kráľa. S kráľovnou sa ukryli v spálni na rovnakom mieste a Gyges v spánku zabil Kandaula dýkou, ktorú mu sama podala, na jej želanie sa s ňou oženil a stal sa kráľom Lýdie.
Meno Kandaula sa dnes spája so sexuálnou úchylkou zvanou kandaulizmus.
Somdev Devvarman

Somdev Devvarman (* 13. február 1985) je súčasný indický profesionálny tenista.
Carsten Ball

Carsten Ball (* 20. jún 1987, Newport Beach, Kalifornia, USA) je súčasný austrálsky profesionálny tenista.
Brydan Klein

Brydan Klein (* 31. december 1989) je súčasný austrálsky profesionálny tenista.
Bernard Tomic

Bernard Tomic (* 21. október 1992, Stuttgart, Nemecko) je súčasný austrálsky profesionálny tenista s chorvátskymi koreňmi.
Bruno Soares

Bruno Soares (* 27. február 1982, Belo Horizonte, Brazília) je súčasný brazílsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 23 turnajov ATP vo štvorhre.
Carla Suárezová Navarrová

Carla Suárezová Navarrová (* 3. september 1988, Las Palmas de Gran Canaria, Španielsko) je súčasná španielska profesionálna tenistka.
Ženská štvorhra na Moorilla Hobart International 2009

Ženská štvorhra na Moorilla Hobart International 2009 sa hrala ako súčasť Moorilla Hobart International 2009 od 11. januára do 17. januára. Víťazkami sa stali Argentínčanka Gisela Dulková a Talianka Flavia Pennettová, ktoré vo finále porazil ukrajinský sesterský pár Aľona Bondarenková, Kateryna Bondarenková 6-2 7-64.
Reinfried Herbst

Reinfried Herbst (* 11. október 1978, Salzburg, Rakúsko) je bývalý rakúsky lyžiar. 
Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 11. marca 2006. Celkovo vyhral Herbst 5 pretekov Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny, hlavne slalom.
Manfred Pranger

Manfred Pranger (* 25. január 1978, Hall in Tirol, Rakúsko) je bývalý rakúsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 23. januára 2005. Celkovo vyhral Pranger 3 preteky Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na slalom.
Kjetil Jansrud

Kjetil Jansrud (* 28. august 1985, Vinstra, Nórsko) je nórsky lyžiar. Špecializuje sa najmä na rýchlostné disciplíny, Zjazd a super obrovský slalom.
Giuliano Razzoli

Giuliano Razzoli (* 18. december 1984, Castelnovo ne' Monti, Taliansko) je taliansky lyžiar. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny, slalom a obrovský slalom.
Meles (kráľ)

Meles, alebo Myrsus, bol kráľ Lýdie približne koncom 8. storočia pred Kr. Bol predposledným kráľom dynastie Herakleovcov.
Jednoznačný doklad o jeho historickej existencii neexisuje. V 8. storočí pred Kr. nebola Lýdia samostatným štátom, ale bola súčasťou Frýgie. Je však možné, že Meles bol kráľ miestneho charakteru, ktorý podliehal kráľovi Frýgie.
Podľa Herodota dvadsiatyštvrtý kráľ Lýdie Meles bol synom kráľa Alyatta
a pochádzal z rodu Herakleovcov.(od bájneho hrdinu Herakla z gréckych mýtov) Vládol dvanásť rokov a jeho nástupcom sa stal jeho syn Myrsilos ( Kandaules).
Torricelliho vzorec

Torricelliho vzorec alebo Torricelliho zákon je vzorec pre výpočet výtokovej rýchlosti ideálnej kvapaliny:
Vzorec je pomenovaný podľa talianskeho fyzika Torricelliho.
Vzorec možno odvodiť z Bernoulliho rovnice.
Predpokladajme, že plocha nádoby je oveľa väčšia než otvor, ktorým kvapalina vyteká. Atmosférický tlak možno pri malom rozdiele výšok tiež pokladať za konštantný. Bernoulliho rovnica potom nadobúda tvar
Ak je plocha nádoby oveľa väčšia než otvor, možno pokles hladiny kvapaliny pokladať za zanedbateľný a preto formula_3. Dosadením do predchádzajúceho vzťahu dostaneme Torricelliho vzorec.
Pre reálnu kvapalinu bude rýchlosť výtoku nižšia vzhľadom na jej viskozitu.
Sarah Borwellová

Sarah Borwellová (* 20. august 1979, Anglicko) je súčasná britská profesionálna tenistka.
Emelyn Starrová

Emelyn Starrová (* 11. november 1989, Tamworth, Austrália) je súčasná austrálska profesionálna tenistka.
Manuel Osborne-Paradis

Manuel Osborne-Paradis (* 8. február 1984, North Vancouver, Kanada) je kanadský lyžiar.
Miešačka kariet

Miešačka kariet je zariadenie na automatické miešanie kariet. 
Staršie modely miešačiek vyžadovali špeciálne karty označené čiarovými kódmi. Súčasné miešačky sú schopné pracovať s obyčajnými kartami na základe OCR rozoznávania symbolov kariet.
Pri malých turnajoch sa vystačí s jednou sadou kariet, pri veľkých bridžových podujatiach je však potrebný veľký počet rovnakých sád rozdaní. Bez miešačiek kariet by sa takéto množstvo kariet zabezpečovalo len veľmi ťažko. Napríklad Majstrovstiev Európy sa zúčastňuje cca 40 družstiev, v každom kole teda treba 20 sád kariet po 20 rozdaní, čo spolu predstavuje cca 6 000 rozdaní.
Aby miešačka mohla plniť svoje poslanie, vyžaduje aj príslušné programové vybavenie: generátor rozdaní, softvér, ktorý vygenerované rozdania vyšle do miešačky, tlač rozdaní a pod. Sadou takýchto programov je napríklad BOS.
Patrik Järbyn

Patrik Järbyn (* 16. apríl 1969, Borås, Švédsko) je švédsky lyžiar. Špecializuje sa na kĺzavé disciplíny, zjazd a super-G.
Mužská dvojhra na Medibank International 2009

Mužská dvojhra na Medibank International 2009 sa hrala ako súčasť Medibank International Sydney 2009 od 11. januára do 17. januára. Titul získal Argentínčan David Nalbandian, ktorý vo finále zdola Fína Nieminena 6-3, 6-7(9), 6-2. Bol to jeho 10. titul na okruhu ATP.
Minós

Minós alebo Mínós alebo Minos (, ) je syn boha Dia a jeho milenky Európy, krétsky kráľ.
Kráľ Minos je postava z mýtov, ale starovekí dejepisci boli presvedčení o tom, že skutočne existoval. Rozchádzali sa iba v názore o jeho pôvode. Tukydides, ktorý ho považoval za Gréka, píše, že bol prvým vládcom, ktorý postavil loďstvo a ovládal ním väčšinu Gréckeho mora a ostrovy Kyklady. Prvý založil kolónie na miestach, kde predtým vyhnal Károv a za vládcov tam dosadil svojich synov. Historik Herodotos však uvádza, že Grékom nebol. Podľa legendy bol napoly fenického pôvodu, lebo jeho matka Európa bola dcéra sidónskeho kráľa Agénora. 
Minos bol na Kréte mocným kráľom a sídlil v paláci mesta Knossos, ktorý mu postavil jeho dvorný architekt Daidalos. Kráľovské žezlo dostal priamo od boha Dia, s ktorým sa tiež pravidelne schádzal v jaskyni na vrchu Dikté, v rodisku Dia. Tam sa s ním radil o zákonoch, aby vládol múdro a spravodlivo. Ako kráľ ostrovnej krajiny nemrhal finančné prostriedky na hradby a pobrežné pevnosti. Zameral sa na mohutné loďstvo. Po neďalekých ostrovoch a neskôr aj na území Grécka vybudoval Minos celý rad oporných bodov, a tak sa stal skutočným pánom nad Stredozemným morom. Pod ochranou vojnového loďstva viedol rozsiahly zahraničný obchod, ktorý prinášal Kréte bohatstvo a blahobyt.
Minos udržiaval styky s mnohými gréckymi mestami, najmä s Aténami. Dôkazom toho bol účasť jeho syna Androgea na aténskych hrách. Keď však na nich Androgeós zvíťazil, aténsky kráľ ho dal zabiť. Minos sa vypravil so svojim loďstvom k Aténam a donútil aténskeho kráľa, aby mu náhradou za zabitie odvádzal vysoké dane. Minojská civilizácia takto rýchlo zbohatla a zosilnela.
Minos zomrel na Sicílii, kde chcel zabiť svojho architekta Daidala, ktorý ušiel z Kréty.
Minos

Minos môže byť:
MINOS je experimentálne zariadenie na výskum neutrín (Main Injector Neutrino Oscillation Search), pozri MINOS (neutrína)