burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Georgij Georgijevič Jakobson

Georgij Georgijevič Jakobson (; * 1871 - † 23. november 1926) bol ruský entomológ, prevažne koleopterológ, ktorý je entomologickej verejnosti známy ako autor niektorých významnejších koleopterologických prác z územia Ruskej ríše.
Biografia.
Jakobson sa narodil roku 1871 v Petrohrade. V roku 1893 ukončil Fyzikálno-matematickú fakultu Petrohradskej univerzity (= физико-математический факультет спб. университета). V rokoch 1894 až 1895 pracoval na Ministerstve hospodárstva a potom pôsobil v Zoologickom múzeu Petrohradskej akadémie vied (Петербургская Академия наук) vo funkcii mladšieho zoológa. 
Počas svojho života viackrát navštívil rôzne regióny Ruska, kde vykonával výskum a zber hmyzu, pričom sa venoval hlavne systematike a faunistike mandeliniek (Chrysomelidae), lebo bol jedným z najlepších odborníkov na palearktické druhy tejto čeľade.
Do histórie entomológie sa Jakobson zapísal ako autor dvoch významných koleopterologických prác: 
Prvou je: "Прямокрылые и ложносетчатокрылые Российской империи" z roku 1905, ktorá sa zaoberá viacerými radmi hmyzu a napísal ju spoločne s Valentinom Ľvovičom Bianchim. Kniha obsahuje 952 strán textu a 22 farebných tabúľ. 
Najvýznamnejším dielom G. G. Jakobsona je však jeho komplexná a gigantická práca, ktorá sa zaoberá chrobákmi Ruska a susedných území a vyšla v Rusku pod originálnym názvom "Жуки России и сопредельных стран". V knihe uviedol autor výsledky svojej mnohoročnej práce na rade chrobákov Ruska.
Gossan

Gossan (alebo aj "železný klobúk") je geologický termín, označujúci intenzívne zoxidovanú a zvetranú vrstvu hornín, nachádzajúcu sa vo vrchných častiach, rudného ložiska, prípadne rudných žíl.
V minerálnom zložení gossanu prevládajú sekundárne minerály železa (ako oxidy železa, limonit, goethit, jarosit a pod.) a kremeň, ktoré predstavujú zvyšky po chemickom zvetrávaní železných rúd. Farba gossanu nadobúda v dôsledku výskytu týchto minerálov odtiene červenej farby.
HK Slovan Gelnica

HK Slovan Gelnica je slovenský hokejový klub z Gelnice.
História.
Hokej sa v Gelnici začal hrať od sezóny 1949/50. Začiatkom 60-tych rokov sa už hral v Gelnici hokej pod hlavičkou TJ Slovan Gelnica. Pôsobil však zväčša len v lokálnych súťažiach. Od roku 1977 sa začala tvoriť projektová dokumentácia zimného štadióna, ktorý sa dokončil v roku 1986. Výstavba štadióna bola impulzom pre rozvoj gelnických hokejistov, ktorí tak mohli trénovať počas celého roka. Klub začal pravidelne hrať Krajské Majstrovstvá. Po vzniku samostatných slovenských súťaži hrali gelnickí hokejisti 2. hokejovú ligu len občas. V sezóne 2008/2009 zaznamenali doteraz najlepšie umiestnenie v histórii klubu. 
Od roku 1993 klub každoročne usporadúva "Memoriál Petra Bindasa", ktorý je najstarším medzinárodným turnajom dorastu na Slovensku.
Umiestnenia v jednotlivých sezónach.
Česko-Slovensko.
 2. Slovenská národná hokejová liga - 1. sezóna
 Krajské Majstrovstvá SR - 5. sezón
Slovensko.
 2. hokejová liga (skupina východ) - 7. sezón
Nezval (priezvisko)

Nezval je české priezvisko. Najčastejšie je v moravských mestách Blansko, Brno a Prostějov.
Známi nositelia.
Pozri v článku Nezval.
Blaho (priezvisko)

Blaho (o význame pozri blaho) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bratislave, Šoporni (okres Galanta) a Trnave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Blaho.
Blaho

Blaho môže byť:
Eva Braunová

Eva Braunová (* 6. február 1912, Mníchov – † 30. apríl 1945, Berlín) bola nemecká fotografka, dlhoročná spoločníčka a v posledných hodinách života aj manželka Adolfa Hitlera.
Dňa 29. apríla 1945 sa zosobášila s Hitlerom v bunkri blízko kancelárstva. Deň potom, keď Červená armáda viedla boje iba niekoľko stoviek metrov od bunkra, spáchala spolu s Hitlerom samovraždu. Zomrela pravdepodobne spolu s Hitlerom prehryznutím kyanidovej ampulky. Hitler sa v momente prehryznutia kyanidovej kapsuly zastrelil. Ich telá boli na Hitlerov rozkaz spálené posádkou bunkra v neďalekom krátere po bombe.
Juraj Kuráň

Juraj Kuráň (* 11. august 1988) je slovenský futbalista, v súčasnosti hráčom FC ViOn Zlaté Moravce, kam prišiel na pred jarnou časťou Corgoň ligy 2010/2011 na hosťovanie z FC Artmedia Petržalka.
Jörmungandr

Jörmungandr, Jormungand, Jörmungand, Midgardsormr (Midgardský had) je v severskej mytológii morský had, súrodenec vlka Fenrira a bohyne Hel. Narodil sa ako prostredný potomok obryne Angrbody a boha Lokiho. Podľa Eddy zobral Odin Lokiho deti a hada hodil ho do oceánu, ktorý obklopoval Midgard. V mori narástol do obrovských rozmerov, tak, že bol schopný obopnúť celý svet a zahryznúť do vlastného chvosta (odtiaľ pochádza aj jeho ďalšie pomenovanie Had Sveta).
Príbehy.
Jörmungandr sa stretáva s Thorom v troch príbehoch:
Zdvíhanie mačky.
Thor dostal za úlohu pokúsiť sa zdvihnúť obrovskú šedú mačku obrieho kráľa Útgarda-Lokiho. Mačka bola v skutočnosti Jörmungandr a Thor jej nedokázal zdvihnúť ani len jednu nohu. Potom mu kráľ prezradil, kto mačka v skutočnosti bola a Thor si zaumienil, že sa s hadom ešte stretne.
Thorovo rybárčenie.
Prvý súboj sa odohral pri rybačke Thora s obrom Hymirom. Ako návnadu použil Thor voliu hlavu, ktorú zavesil na silný hák. Jörmungandr sa chytil, ale keď ho už Thor vyťahoval z vody a chystal sa preraziť mu hlavu svojim kladivom, obor Hymir presekol od strachu lano udice a oslobodil hada.
Súmrak bohov.
Druhý, a zároveň posledný súboj sa odohral počas Ragnaröku, keď had vystúpil z mora a otrávil svojim dychom vzduch. Thor ho zabil, no sám však prešiel len deväť krokov a padol taktiež mŕtvy, otrávený hadím jedom.
Pramene.
Hlavné zdroje, ktoré nám ponúkajú informácie o hadovi sú "Prozaická Edda", "Húsdrápa", "Hymiskvida", a "Völuspá".
Stroj času

Stroj času alebo zriedkavo časostroj je stroj či zariadenie na cestovanie v čase, pozri pod cestovanie v čase
Stroj času je román H. G. Wellsa z roku 1895, pozri Stroj času (román)
Časostroj je filmová adaptácia tohto románu z roku 2002, pozri Časostroj (film).
Immolation

Immolation je americká death metalová skupina z mesta Yonkers, New York, ktorá vznikla v roku 1986. 
Dejiny.
Pôvodní členovia kapely sú len vokalista, basgitarista Ross Dolan a gitarista Robert "Bob" Vigna. Skupina do dnešného dňa vydala 7 radových albumoch u troch nahrávacích spoločností, niekoľko demo platní, jednu kompiláciu a 2 DVD tituly. Prelomovým albumom kapely bol už prvý album Dawn Of Possession, ktorý je dnes považovaný za jednu z hlavných hudobných ikon v rámci technického death metalu. Po druhom albume Here in After odišiel z kapely bubeník Craig Smilowski, ktorého nahradil Alex Hernandes. Na šiestom albume Harnessing Ruin ho nahradil Steve Shalaty. Na piatom albume Unholy Cult gitaristu Toma Wilkinsona nahradil Bill Taylor. Skupina je dnes s jednou najdôležitejších death metalových kapiel na americkom kontinente, pričom veľkú základňu fanúšikov má po celom svete. So svojimi kolegami zo skupiny Suffocation tvoria silné zázemie newyorskej undergroundovej metalovej scény. V roku 2008 Immolation koncertovali aj na Slovensku.
Charakteristika hudby.
Zvláštnosťou skupiny Immolation je hlavne hlasový prejav Rossa Dolana, ktorého hlboké growlingové frázovanie je zrozumiteľnejšie ako u iných death metalových vokalistov. Skupinu charakterizuje progresívne rifovanie skladieb, postavené na disharmonických a harmonických prvkoch. Komplexné bicie pasáže sú z jedného pohľadu prispôsobené rytmike dvom gitarám a z druhého pohľadu synkopaticky a technicky dotvárajú atypický charakter skladieb. Staršie albumy inklinujú k technickému death metalu novšie sú považované za progresívny death metal.
Jaroslav Walter

Jaroslav Walter (* 5. január 1939, Sobědraž – † 20. jún 2014, Bratislava) bol český hokejový útočník a hokejový tréner. 
Bol trénerom slovenských hokejových klubov Slovan Bratislava a Dukla Trenčín, československej a českej hokejovej reprezentácie. Za významný prínos slovenskému ľadovému hokeju mu bol roku 2004, v rámci osláv 75. výročia organizovaného hokeja na Slovensku, udelený Zlatý odznak SZĽH.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1930

4. Majstrovstvá sveta a 15. Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji sa uskutočnili v dňoch od 31. januára - 2. februára, 5. a 9. - 10. februára 1930 v Chamonix vo Francúzsku, vo Viedni v Rakúsku a v Berlíne v Nemecku. 
Počas majstrovstiev Európy 1929 v Budapešti direktoriát LIHG na svojom zasadnutí rozhodol, že počínajúc rokom 1930 sa budú hokejové majstrovstvá konať v niektorej členskej krajine LIHG nie raz za štyri roky, ako tomu bolo doposiaľ, ale každoročne. 
Turnaja sa zúčastnilo 12 mužstiev, hralo sa výnimočne vylučovacím systémom. Pre nepriazeň počasia bol turnaj niekoľkokrát preložený. Prvé miesto obhájila Kanada, na druhom mieste skončilo Nemecko a tretie Švajčiarsko.
Výsledky.
1. kolo.
 - 4:2 (0:2, 2:0, 2:0)
31.januára 1930 – Chamonix 
Góly: Erich Römer, Gustav Jaenecke 3 – W. J. Home, N. D. Mulholland. 
 Maďarsko - 2:0 (0:0, 2:0, 0:0) 
31.januára 1930 – Chamonix
Góly: Minder, Jeney.
 - 4:1 (0:1, 2:0, 2:0)
31.januára 1930 – Chamonix
Góly: Gerard Simond, Leon Quaglia, Marcial Couvert, Jacques Lacarriere – Mark Peltzer 
 Rakúsko – Švédsko 
Štvrťfinále.
 Poľsko - Japonsko 5:0 (2:0, 2:0, 1:0) 
1. februára 1930 – Chamonix 
Góly: Adam Kowalski 2, Wlodzimierz Krygier, Tadeusz Adamowski, Kazimierz Materski.
 Česko-Slovensko – Švajčiarsko 1:3 (1:2, 0:1, 0:0)
1. februára 1930 – Chamonix 
Góly: Wolfgang Dorasil – Meng, Konradin Torriani, Bibi Torriani. 
ČSR: Pospíšil - Pušbauer, Dorasil - Tožička, Maleček, Hromádka - Švihovec, Steigenhöfer. 
 - Maďarsko 4:1 (1:0, 0:0, 3:1) 
1. februára 1930 – Chamonix 
Góly: Janecke 3, Schrottle – Lator.
 Rakúsko – 2:1 (1:1, 0:0, 1:0) 
1. februára 1930 – Chamonix
Góly: Ulrich Lederer, Hans Tatzer - Albert Hassler. 
Semifinále.
 – Poľsko 3:1 (1:1, 2:0, 0:0) 
2. februára 1930 – Chamonix 
Góly: Jaenecke 2, Römer – Aleksander Topalski.
 Švajčiarsko – Rakúsko 2:1 (0:0, 1:1, 1:0)
2. februára 1930 – Chamonix 
Góly: Albert Geromini 2 – Ernst Trauttenberg.
O 3. miesto (majstrovstvá Európy).
 Rakúsko – Poľsko 2:0 (0:0, 0:0, 2:0) 
5. februára 1930 – Viedeň 
Góly: Fritz Demmer, Alfred Schmucke. 
Finále (majstrovstvá Európy).
 – Švajčiarsko 2:1 (0:1, 1:0, 1:0) 
9. februára 1930 – Berlín 
Góly: Römer, Jaenecke – Albert Geromini. 
Finále (majstrovstvá sveta).
 – 6:1 (2:1, 2:0, 2:0) 
10. februára 1930 – Berlín 
Góly: Alexander Park 2, Adams, Gordon Grant, Howard Armstrong, Joseph Griffin – Ball.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1996

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1996 A skupiny sa uskutočnili v Rakúsku vo Viedni v dňoch 21. apríla až 5. mája 1996. Prvýkrát sa na podujatí najvyššej kategórie zúčastnilo Slovenské národné hokejové mužstvo. Víťazom tohto turnaja sa stalo , ktoré zdolalo vo finále 4:2.
Zostava majstrov.
Roman Turek, Roman Čechmánek, Petr Franěk - František Kaberle, Drahomír Kadlec, Stanislav Neckář, Antonín Stavjaňa, Michal Sýkora, Jiří Veber, Jiří Vykoukal - Radek Bělohlav, Radek Bonk, Jiří Dopita, Jiří Kučera, Robert Kysela, Robert Lang, Roman Meluzín, Pavel Patera, Martin Procházka, Robert Reichel (C), Viktor Ujčík, Otakar Vejvoda, David Výborný.
Tréneri: Luděk Bukač a Slavomír Lener
Výsledky.
O udržanie.
O udržanie sa hralo na dva vzájomné zápasy. Do I. divízie zostúpilo .
Toronto Blueshirts

Toronto Blueshirts (tiež známy ako Torontos alebo Toronto Blue Shirts) bol profesionálny klub ľadového hokeja z Toronta v Kanade. 
História.
Tím bol založený roku 1912 a súťažil v NHA (Národná hokejová asociácia) a neskôr aj v NHL (Národná hokejová liga).
Napriek zmenám vo vedení, ktorým tím čelil na prelome rokov 1913 až 1914, dokázal vyhrať NHA a získal tak Stanley Cup, keď vo finále play-off porazil Montreal Canadiens.
Po vzniku NHL, roku 1917, postihla tím aféra, keď bol jeho majiteľ Edward J. Livingstone, tiež dôležitá osoba v štruktúrach NHA, obvinený z podvodu a protekcionárstva svojho tímu v lige.
Tím bol zrušený roku 1918 a mesto Toronto odvtedy v NHL zastupoval nový tím - Toronto Arenas.
Významní hráči.
"Zaradení do Siene slávy"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka klubu (anglicky)
Markos Vamvakaris

Markos Vamvakaris (; * 10. máj 1905, Ano Syros, ostrov Syros, Grécko – † 8. február 1972, Atény, Grécko) bol grécky spevák štýlu rembetiko.
Biografia a kariéra.
Narodil sa v roku 1905 v meste Ano Chora na ostrove Syros. Pochádzal z chudobnej roľníckej, katolíckej rodiny. Už keď mal 12. rokov odišiel do Pirea. Tu vystriedal viaceré zamestnania ako mäsiar či predavač novín. Zoznamoval s ťažkým životom chudobných ľudí, predovšetkým s Maloázijskými Grékmi, od ktorých sa naučil hrať ich piesne a aj hrať na nástroj buzuki. Neskôr začal aj skladať rôzne piesne v populárnom modernom štýle nižšej vrstvy-rembetiko. Zoznámil sa s viacerými spevákmi rembetika. V roku 1933 vydal svoj prvý disk-"Na rchosouna re manga mou (Keby si tak prišiel, frajer)". Vamvakaris hrával v rôznych rembetiko kluboch v Aténach a jeho popularita rástla. Jeho najznámejšie piesne boli "S´afto ton kosmo ton kako (V tomto zlom sve"te), "Ta matoklada sou lamboun (Tvoje oči žiaria)", "Diazigio (Rozchod)", "Mes to ononta enos pasa (V sále jedného pašu)", no najslávnejšia pieseň je určite "Frangosyriani (Katolícke dievča zo Syrosu)". Vamvakaris, tak ako aj iní rembetiko speváci spieval o ťažkej dobe a krivdách. Jeho pieseň "S´afto ton kosmo ton kako" (V tomto zlom svete) hovorí že nečaká pomoc od nikoho a netreba sa spoliehať ani na priateľov či príbuzných, ktorí ťa podvedú. V Roku 1942 sa po druhý raz oženil so svojou ženou Evangeliou, s ktorou mal 5 detí, no dve z nich zomreli. Po vojne rembetiko postupne zanikalo a preto aj Vamvakarisova popularita klesala, jeho piesne boli nanovo obiavené až koncom 50. rokoch, za pomoci známych gréckych spevákov Tsitsanisa a Bithikotsisa, ktorí začali s Vamvakarisom spolupracovať, nahrali jeho piesne, niektoré naspievali oni a tak ich znovu spopularizovali. V 60. rokoch začala druhá éra Vamvakarisovej kariéry, spoločnosť Columbia vydala jeho piesne a Vamvakaris konečne začal na svojej kariére zarábať. Vamvakaris zomrel v roku 1972 ako 66 ročný. Jeho piesne ďalej spieva jeho syn, Stelios Vamvakaris, ale aj slávny spevák Jorgos Dalaras.
Václav Hudeček

Václav Hudeček (* 7. jún 1952, Rožmitál pod Třemšínem) je český husľový virtuóz. 
Václav Hudeček stál na najvýznamnejších pódiách a hral sosvetovými orchestrami. Potom čo ako 15-ročný debutoval v Londýne s Royal Philharmonic Orchestra hral v "Royal Festival Hall" či "Osaka Festival Hall". Dnes sa okrem koncertovania a nahrávania cédečok systematicky venuje aj pomoci nastupujúcej českej interpretačnej generácii.
Zoznam skupín hrajúcich melodický death metal

Zoznam skupín hrajúcich melodický death metal a skupiny, ktoré sú melodickým death metalom ovplyvnené.
Eugléna

Eugléna alebo červenoočko (lat. "Euglena") je rod riasy z radu "Euglenales". Sú to pohyblivé prvoky schopné fotosyntézy žijúce v sladkých, často zároveň znečistených vodách.
Telo tvorí jediná bunka väčšinou vretenovitého tvaru s premenlivým povrchom. Fotosyntéza prebieha v chloroplastoch, ktoré môžu mať v závislosti od druhu rôzny tvar: diskovitý ("Euglena variabilis"), laločnatý (eugléna štíhla/červenoočko štíhle - "Euglena gracilis") alebo hviezdicovitý (eugléna zelená/červenoočko zelené - "Euglena viridis"). 
Väčšina druhov rodu eugléna sa vyskytuje ako planktón v eutrofných nádržiach alebo vo vlhkej pôde. Obývajú najmä malé nádrže so stojatou vodou, zhromažďujú sa najčastejšie pri dne, ale často prestupujú celý vodný stĺpec. Pritom nezriedka vyvolávajú vegetačné zafarbenie vody alebo neustonickú blanku zo svojich palmeloidných štádií. Častejšie sa vyskytujú v neutrálnej alebo slabo zásaditej vode s množstvom organických látok. Masový rozvoj dosahujú vo vodách polysaprobných alebo alfamezosaprobných, ale v malom množstve sa môžu vyskytovať aj v pomerne čistých vodách.
Molekulárna biológia rozdeľuje tento rozsiahly rod na 4 menšie rody.
Červenoočko

Červenoočko alebo eugléna môže byť:
The Jimi Hendrix Experience

The Jimi Hendrix Experience bola anglicko-americká rocková skupina založená v roku 1966 v Londýne. Skupina sa skladala pôvodne z troch členov: gitaristu a textára Jimiho Hendrixa, basgitaristu Noela Reddinga a bubeníka Mitcha Mitchella. Neskôr vystriedal Reddinga na basgitare Billy Cox. Skupina bola aktívna do roku 1969 a za túto dobu vydali tri úspešné štúdiové albumy. Aj keď bola skupina na hudobnej scéne pomerne krátku dobu, bezpochyby ovplyvnila veľa muzikantov a hudobných skupín.
Potom čo sa skupina rozpadla, Hendrix a Mitchell sa spojili s Billym Coxom a ďalšími hudobníkmi aby vytvorili krátkodobú skupinu Gypsy Sun and Rainbows. Pod týmto názvom hrali aj na slávnom festivale Woodstock. Po krátkom čase strávenom s kapelou Band of Gypsys s Coxom a bubeníkom a spevákom Buddym Milesom, Hendrix obnovil The Jimi Hendrix Experience s Mitchellom a Coxom. V súčasnosti je táto trojica od pôvodnej odlišovaná názvom "Výkrik Lásky" (The Cry of Love).
John Anthony Pople

Sir John Anthony Pople, (* 31. október 1925, Burnham on Sea, Spojené kráľovstvo – † 15. marec 2004, Sarasota, Florida, USA) bol britský matematik a teoretický chemik, držiteľ Nobelovej ceny za chémiu v roku 1998.
Demikát (album)

Demikát (alebo aj Marián Greksa Demikát) je debutový sólový album slovenského speváka Mariána Greksu. Tento hudobný projekt bol nahratý so štúdiovou zostavou s názvom Demikát, v ktorej môžeme nájsť okrem Andreja Šebana a Jána Fabrického aj také mená, ako Juraj Kupec, Peci Uherčík, Berco Balogh... Väčšinu textov piesní tohto albumu napísal Boris Filan. Autormi hudby boli, okrem Mariána Greksu, Andrej Šeban, ale aj Jožo Ráž a Ján Baláž. Najväčším hitom albumu bola skladba „Amerika, Afrika - paradajka, paprika“.
K tomuto albumu sa Marián Greksa v jednom rozhovore pre SME vyjadril takto:
Umývanie riadu

Umývanie riadu je proces čistenia použitého kuchynského a jedálenského príslušenstva. Na umývanie sa najčastejšie používa čistiace náradie, ako je špongia, vecheť, na tvrdé, zaschnuté, prípadne prihoreté znečistenie drôtenka z kovu, alebo z vlákien na báze plastov (niekedy sú využiteľné aj nechty prstov) a čistiaci chemický prípravok (detergent). Najdôležitejšou čistiacou zložkou pri umývaní riadu je voda. Pre alergikov, alebo pre ľudí s citlivou pokožkou sa odporúča pri umývaní riadu požívať gumené rukavice. Po ručnom umývaní chemickými detergentami je dobré použiť krém na ošetrenie pokožky rúk. 
Pre umytie väčšieho množstvo riadu môže byť využitá aj automatická umývačka riadu.
Čas v ktorom sa umývanie riadu praktikuje je medzi 13:00-14:00.
Svančina

Svančina (svansky ლუშნუ ნინ/შკა̈ნ, "lušnu nin/šḳän"; gruzínsky სვანური ენა, "svanuri ena") je juhokaukazský jazyk, ktorým hovorí asi 15 000 – 30 000 ľudí v Gruzínsku v údolí riek Enguri, Cxenis-c̣q̇ali a Ḳodori, v horách v Svaneti v okrese Mestia a Lentekhi. Odhaduje sa, že asi 2500 Svanov žije v Abcházsku. 
Svančina je najviac vyhradený juhokaukazský jazyk a nie je zrozumiteľná s ďalšími jazykmi patriacich do tejto jazykovej skupiny (gruzínčina, lazčina, mergelčina). Predpokladá sa, že svančina sa izolovala 2000 rokov pred naším letopočtom, teda asi o 1000 rokov skôr než sa diferencovala gruzínčina.
Svančina je ohrozeným jazykom, nemá žiadny písomný štandard a nie je oficiálne podporovaný. Svanovia používajú svančinu len v ústnom styku v rodinnom kruhu, inak hovoria gruzínsky. Počet ľudí ovládajúcich svančinu prudko klesá, ovláda ju iba veľmi málo mladých ľudí.
V roku 1864 bola vytvorená svanská azbuka, ktorá sa však v praxi nikdy nepoužila. Svančina sa môže písať gruzínskym písmom.
а б в г ҕ д е ж ђ з ӡ h i к ӄ л м н о п ҧ q р с т ꚋ у х х́ ц წ f ш ѵ
Dialekty (nárečia).
Svančina sa delí na tieto nárečia a podnárečia. Medzi jednotlivými nárečiami sú značné rozdiely v syntaxe a morfológii.
Ferdinand Heinrich Hermann Strecker

Dr. Ferdinand Heinrich Hermann Strecker (* 24. marec 1836, Philadelphia, Pensylvánia, USA – † 30. november 1901, Reading, Pensylvánia, USA) bol americký entomológ, nemeckého pôvodu.
Biografia.
Ferdinand Heinrich Hermann Strecker bol synom nemeckého sochára Ferdinanda Streckera (* 7. september 1804, Stuttgart - † 15. august 1856, Reading (Pensylvánia)) a matky Anna Kern. Rodina sa v roku 1831 presťahovala (vysťahovaleckou loďou "Lewis") z Nemecka do New Yorku. Tu si Streckerov otec v roku 1832 založil sochársky ateliér (pre skulptúry a náhrobné pomníky). Ferdinand Heinrich Hermann Strecker zomrel v roku 1901.
Entomologické aktivity.
Strecker podnikol počas svojho života niekoľko ciest do strednej Ameriky, kde zozbieral významnú a rozsiahlu zbierku motýľov. Ku koncu jeho života bola jeho zbierka v tej dobe najväčšou súkromnou zbierkou svojho druhu v USA. Dnes sa zbierka nachádza vo Fieldovom prírodovednom múzeu v Chicagu. Za svoje prírodovedné objavy a prácu v roku 1890 získal doktorát na Franklin &amp; Marshall College v Lancasteri v Pensylvánii v USA. Zaoberal sa v značnej miere i žltáčikmi (motýle) z rodu Colias. V roku 1872 publikoval ilustrovanú prácu: "Lepidoptera Rhopaloceres and Heteroceres, Indigenous and Exotic, with Descriptions and Colored Illustrations" a v roku 1878 vydal: "Butterflies and Moths of North America".
Michal Mravík

Michal Mravík (* 5. február 1971, Trenčín – † 2. apríl 2008, Skalka nad Váhom) bol slovenský hokejista.
Kariéra.
Michal Mravík získal dva tituly majstra Slovenska v ľadovom hokeji. V sezóne 1996/1997 a 2003/2004 s klubom HC Dukla Trenčín. Zomrel pri autonehode 2. apríla 2008 medzi Skalkou nad Váhom a miestnou časťou Nemšovej Kľúčovým po tom, ako sa vracal z golfu.
Charlie Booth

Charlie Booth známy aj pod menom Charles Booth (* 1. október 1903, Melbourne, Austrália – † 20. máj 2008, Queensland) bol austrálsky atlét, ktorý sa venoval šprintérskym vzdialenostiam.
Je považovaný za "otca" atletických blokov. Na pretekoch, kde ich prvýkrát použil ho diskvalifikovali. Neskôr túto šprintérsku pomôcku atléti prijali a začala sa používať po celom svete a používa sa až dodnes.
Geremi González

Geremis Segundo González Acosta známy aj pod menom Geremi González (* 8. január 1975, Maracaibo – † 25. máj 2008, Punta Palma) bol venezuelský bejzbalista.
Smrť.
Zomrel 25. mája 2008 po tom, ako ho na pláži zasiahol blesk.
Martin Valihora

Martin Valihora (* 4. máj 1976, Bratislava) je slovenský hráč na bicie nástroje a perkusie. 
Narodil sa v hudobníckej rodine (jeho otec Dušan Valihora bol profesionálny basgitarista a matka Jana Beláková speváčka).
Študoval hru na klavír v rokoch 1986 - 1987, kedy prešiel na bicie a začal chodiť na lekcie k slovenskému bubeníkovi Oldovi Petrášovi. Vyštudoval bicie a perkusie na Konzervatóriu v Bratislave v rokoch 1990 - 1992, v štúdiu hry na bicie pokračoval aj na svetoznámej Berklee College of Music v Bostone.
Hral v množstve slovenských popových, rockových a jazzových kapiel ako IMT Smile, Midi, Prúdy, Fermata, Kvartet Gaba Jonáša, Barflies, Deepnspace, Collegium Musicum a ďalšie. Momentálne pracuje s japonskou jazzovou klaviristkou Hiromi Uehara a hosťuje rôznym interpretom v Amerike.
Peter Petro

Peter Petro (* 17. august 1946, Bratislava) je slovenský hráč na bicie nástroje, skladateľ, spisovateľ, prekladateľ a univerzitný profesor.
Peter Petro vyštudoval na FiF UK v Bratislave španielčinu a angličtinu, v Kanade študoval slavistiku a komparatistiku. Preslávil sa ako bubeník slovenskej bigbítovej skupiny The Beatmen. V skupine začal hrať v roku 1964 a podieľal sa tiež vo veľkej miere na skladaní skladieb. V roku 1966 spolu so skupinou emigroval do Nemecka a po návrate pôsobil istý čas v skupine Prúdy. V roku 1968 emigroval do Kanady.
V roku 1970 ukončil BA na University of British Columbia v odbore španielčina a ruština. V roku 1972 získal MA v odbore ruská literatúra. Na University of Alberta získal v roku 1978 PhD z komparatívnej literatúry.
Od roku 1977 vyučuje na Univerzite Britskej Kolumbie slovanskú a komparatívnu literatúru, je spisovateľ a prekladateľ. V roku 2015 bol Peter Petro profesor slovanskej literatúry na univerzite v kanadskom Vancouveri. V roku 2017 bol emeritným profesorom. S manželkou Soňou Bollovou má štyri deti a dve vnúčatá.
Emil Frátrik

Emil Frátrik (* 18. máj 1968, Bratislava, Slovensko) je slovenský hráč na bicích nástrojoch. Tento muzikant patrí medzi najvyhľadávanejších hráčov na českej a slovenskej hudobnej scéne.
Hudobná kariéra.
Emil Frátrik pochádza z hudobníckej rodiny. Jeho otec, Emil Frátrik st., bol uznávaný klavirista a spevák, ktorý začínal v Tatra Revue. Sprevádzal Františka Krištofa Veselého, účinkoval s vokálnou skupinou Bezinky, s Karolom Duchoňom, sprevádzal aj Hanu Hegerovú, či Janu Kocianovú. Skupina, v ktorej Emil Frátrik starší účinkoval mala neskôr názov Prognóza. Mama Emila Frátrika tiež spievala v Tatra Revue.
Emil Frátrik mladší, je absolventom šiestich ročníkov hry na klavír v ĽŠU. V rokoch 19821988 študoval na Bratislavskom štátnom konzervatóriu hru na klavíri a bicích nástrojoch. 
Od roku 1986 Emil Frátrik hráva profesionálne. Počas štúdia na konzevatóriu v roku 1986 začal hrať s Richardom Müllerom, Andrejom Šebanom a Svaťom Juříkom v skupine Banket. Medzi rokmi 1986 – 1991 potom účinkoval aj v iných v rôznych hudobných zoskupeniach, ako sú VV Systém, Big Band Bratislavského Konzervatória, nahrával s Adrienou Bartošovou, s funkovou skupinou A'Conto, s Robom Grigorovom, či s Marikou Gombitovou.
Emil Frátrik bol trikrát nominovaný Hudobnou akadémiou na inštrumentalistu roka. Jeho meno sa nachádza na obaloch viac ako 70 hudobných albumov špičkových interpretov rôznych hudobných žánrov z Česka, či zo Slovenska. Okrem Banketu, Adrieny Bartošovej, VV Systému Vlada Valoviča, Roba Grigorova, Mariky Gombitovej, bol v zoskupení Ash Band, nahrával s Bercom Baloghom, účinkoval s Petrom Lipom, s Dežom Ursinym, Mirom Žbirkom, so skupinou Tublatanka, Pavol Habera, Ivan Kral (USA), Janek Ledecký, PPF (Andrej Šeban), Demikát (Marián Greksa), Big H (Henry Tóth), Delmar Brown (USA), TEAM, Lucia Šoralová, Richard Müller, Marián Varga, Bára Basiková, Leona Machálková, Ilona Csáková, Felix Slováček Big Band, Michael Kocáb, Burma Jones (CZ), Eggnoise (CZ) a ďalší. 
V roku 1999 Emil Frátrik odišiel zo Slovenska a nejaký čas pracoval v Česku, neskôr v Nemecku, kde dostal ponuku od jednej agentúry, ktorá usporiadavala muzikálové turné. Nastúpil skôr ako radový hudobník, neskôr dostal na starosť celú hudobnú stránku vrátane najímania muzikantov. S turné prešiel celé Nemecko a trvalo to až do roku 2003, kedy Slovensko vstúpilo do Európskej únie a po zmene zákonov hudobníci zo Slovenska prestali byť pre nemecký manažment atraktívni. Nakoľko Emil Frátrik mal aktivity aj v Česku pôsobil napríklad v hudobnej skupine hrajúcej v programe Superstar, v programe "Hvězdy v opeře", hral v kapele Paajky Paajk a iných. 
Emil Frátrik spolupracoval pri nahrávaní hudobných podkladov pre muzikály "Rusalka", "Hamlet", "Galileo", "Elixír života" a filmovej hudby pre snímky "Fontána pre Zuzanu 2", "Vášnivý bozk", "Muzika", "Polčas rozpadu.".. 
V roku 2007 Emil Frátrik sprevádzal na vianočnom koncerte v Dome umenia v Košiciach ako člen Big Bandu Gustáva Broma českú speváčku Helenu Vondráčkovú.
Diskografia.
Eggnoise.
Hans Kotzsch

Hans Kotzsch (* 24. apríl 1901, Loschwitz (dnes časť Drážďaň), Nemecko† 25. júl 1950, Drážďany) bol nemecký entomológ a obchodník s hmyzom, ktorý sa zaoberal hlavne motýľmi (Lepidoptera).
Biografia.
Narodil sa 24. apríla roku 1901 v Dresden-Loschwitz. Už od detstva sa zaoberal zbieraním, preparovaním a štúdiom hmyzu - predovšetkým motýľov. Od roku 1925 sa Hans Kotzsch stáva majiteľom entomologickej „Firmy Herm. Wernicke“ v Drážďanoch, lebo Herman Wernicke (1851 - 1925) bol jeho starý otec. Pre túto firmu zbieral hmyz na mnohých miestach sveta: Rybatschi-Halbinsel (1933), Arménia (1934), Hindúkuš (1936), Irán a Afganistan (1939) Turecko a Čína. Mnoho jedincov z týchto zberov je uložených v Múzeu Alexandra Koeniga v Bonne a v Museum für Naturkunde v Berlíne.
V roku 1948, dva roky po smrti Otta Bang-Haasa odkúpil Hans Kotzsch jeho zbierku hmyzu (hlavne motýľov), ktorá patrila firme Staudinger &amp; Bang-Haas. Počas svojho života Hans Kotzsch popísal veľa nových poddruhov, hlavne z exotických motýľov - predovšetkým z južnej Ameriky, podobne ako to robila väčšina obchodníkov s hmyzom. Bohužiaľ väčšina z týchto opisov sú dnes už iba neplatnými mladšími subjektívnymi synonymami. Jeho taxonomické práce z palaearktickej zoogeografickej oblasti majú už väčší význam a odbornú hodnotu i platnosť.
Hans Kotzsch zomrel pomerne mladý - ako 49-ročný, na krvácanie do mozgu (cievnu príhodu mozgovú) dňa 25. júla roku 1950 v Drážďanoch.
Cyril Zeleňák

Cyril Zeleňák (* 11. september 1951, Šarišské Bohdanovce) je slovenský hráč na bicie nástroje.
V rokoch 19681972 študoval na "Strednej priemyselnej škole strojníckej" v Košiciach. V tomto období hral so skupinami Forty Three. Začal tiež chodiť do ľudovej školy umenia na odbor bicie nástroje. V roku 1972 prichádza do Bratislavy na pozvanie Deža Ursiniho. Stal sa tu členom významných rockových formácií Fermata, Modus, Prúdy a tiež Collegium Musicum. Od roku 1975 nasleduje účinkovanie v zoskupeniach Ladislava Gerhardta a v rokoch 19761986 bol člen TOČR v Bratislave, Comba Petra Lipu a VV Systému. Koncom 70. rokov spolupracoval s Emilom Viklickým (CZ) (účasť na BJD 1979, 1985, Jazz Ost – West v Norimbergu 1984 a iné). V roku 1980 sa stáva spoluzakladateľom Československého jazzového kvarteta. V roku 1986 sa stal členom All Stars Big Band Karla Velebného a od roku 1986 je stálym členom Orchestra Gustava Broma. V rokoch 19911992 bol členom formácie The Quartet a v roku 1993 nasledovalo pôsobenie v skupinách Madre a Jazz Face Štěpána Markoviča. V roku 1995 účinkuje vo formácii Matúš Jakabčic Tentet (vystúpenie na BJD 1995, BHS 1996 a iné).
Vladimír Mallý

Vladimír Mallý (* 1946) je slovenský hráč na bicie nástroje, známy hlavne svojim pôsobením v skupinách The Soulmen a Prúdy. V súčasnosti pôsobí v zahraničí ako hráč na hoboj.
Jakub Šíbr

Jakub Šíbr (* 13. apríl 1988, Mníchova Lehota – † 26. marec 2008) bol slovenský cyklokrosár. Jeho najväčším úspechom bolo 46. miesto z Juniorských majstrovstiev sveta 2006 v Zeddame.
Dňa 26. marca 2008 zomrel na rakovinu pľúc, ktorú mu lekári diagnostikovali krátko po Vianociach 2006.
Dnepersko-karpatská útočná operácia

 Dnepersko-karpatská útočná operácia (známa i ako boje na Pravobrežnej Ukrajine) bola ofenzíva Červenej armády počas druhej svetovej vojny, ktorá trvala od 24. decembra 1943 do 14. apríla 1944. Bola to strategická ofenzíva 1., 2., 3., 4. ukrajinského frontu a neskôr i 2. bieloruského frontu, ktoré stáli pred vojskami nemeckej skupiny armád Juh. 
Úlohou tejto útočnej operácie, nasledujúcej po bojoch pri prekračovaní Dnepra, bolo získať späť všetky okupované územia Ukrajinskej SSR a Moldavskej SSR. Súčasťou bojov v prvej fáze ofenzívy od 24. decembra 1943 do 29. februára 1944 boli tieto operácie:
V druhej fáze operácie uskutočnili Sovieti tieto bojové operácie:
Útok prinútil nemecké velenie stiahnuť na Pravobrežnú Ukrajinu asi 34 divízií, čím boli oslabené iné úseky východného frontu ale aj bojiská v Európe. Sovietskym vojskám sa v priebehu bojov podarilo oslobodiť rozsiahle oblasti Pravobrežnej Ukrajiny, priblížiť sa k prístupom do južného Poľska, Rumunska a Česko-Slovenska. 28. marca sa sovietskym vojskám podarilo prekročiť rieku Prut a vstúpiť na územie Rumunska. Počas bojov boli po prvýkrát vo veľkej vlasteneckej vojne prenesené pozemné bojové operácie väčšieho rozsahu mimo územia ZSSR.
Philip Rabinowitz (atlét)

Philip Rabinowitz (* 16. február 1904, Litva – † 29. február 2008, Kapské Mesto, Juhoafrická republika) bol juhoafrický atlét, súčasný držiteľ svetového rekordu v behu na 100 a 200 metrov v kategórii nad 100 rokov.
Dňa 10. júla 2004 na Green Point Stadium v Kapskom Meste zabehol beh na 100 metrov za 30,86 s, čím prekonal starý rekord Rakúšana Erwina Jaskulskiho o viac ako 5 sekúnd (36,19 s). Týždeň pred týmto rekordom bežal dokonca za 28,7 s, ale tento rekord mu neuznali kvôli chybe časomeraču. V behu na 200 metrov utvoril svetový rekord dňa 17. decembra 2004 časom 1:17,59 min.
Rabinowitz pracoval ako účtovník u svojej dcéry a denne sa pokúsil prejsť aspoň šesť kilometrov. Ako 21-ročný odišiel z Litvy do Južnej Afriky a až do svojej smrti žil v Hout Bay v Kapskom Meste. Zomrel 29. februára 2008.
Mitch Mitchell

John Mitch Mitchell (* 9. júl 1947, Ealing, Spojené kráľovstvo – † 12. november 2008, Portland, Oregon, USA) bol britský hráč na bicie nástroje, ktorý sa preslávil najmä ako bubeník skupiny Jimi Hendrix Experience.
K bicím sa dostal na umeleckej škole, kde spoznal množstvo bubeníkov. Začal zaskakovať v kapelách "Johnny Kidd and The Pirates" a "Screaming Lord Sutch". Neskôr hral profesionálne so skupinami Riot Squad a Pretty Things. Po telefonáte s manažérom Jimiho Hendrixa, sa Mitch spolu s Noelom Reddingom dostal k Hendrixovi a vznikol základ kapely The Jimi Hendrix Experience. Pôvodne malo ísť iba o turné po Francúzsku, nebol ale dôvod na rozchod hudobníkov a tak skupina vznikla už oficiálne.
V roku 1969 Mitch od Hendrixa odišiel a po krátkej existencii kapely The Band Of Gypsies s Buddym Milesom sa k nemu znovu vrátil. S Hendrixom hral až do jeho smrti v roku 1970.
Po Hendrixvej smrti Mitchell hosťoval hudobníkom na nahrávkach a žil striedavo v Spojených štátoch a Anglicku. Zomrel 12. novembra 2008 vo veku 62 rokov uprostred spomienkového Hendrix Experience tour.
Mitch Mitchell hrával na bicie Ludwig a činely Avedis Zildjian. Ku koncu osemdesiatych rokov hral za súpravou Yamaha s činelmi Paiste, pri bubeníckych Drum Workshopoch.
Alfred Rainer

Alfred Rainer (* 22. september 1987, Saalfelden am Steinernen Meer – † 16. august 2008, Innsbruck) bol rakúsky športovec, ktorý sa venoval severskej kombinácii. Je trojnásobným medailistom z Majstrovstiev sveta juniorov. Na Majstrovstvách sveta juniorov 2006 získal zlatú medailu v súťaži družstiev a o rok neskôr, 2007, dve bronzové medaily v disciplíne šprint a jednotlivci.
V jeho prvej sezóne medzi profesionálmi (2007/2008) skončil celkovo na 24. mieste.
Zomrel 16. augusta 2008 na následky zlomeniny spodiny lebečnej, ktorú utrpel desať dní predtým pri páde z výšky 20 metrov počas paraglajdingu.
Igor Skovay

Igor „Teo“ Skovay (* 9. február 1968) je slovenský hráč na bicie nástroje. 
Igor Skovay nahrával a vystupoval ako člen skupín Demikát, Konvoj, Babylon, Pavol Hammel a Prúdy, Beata Dubasová, Tublatanka, hrával s Pecim Uherčíkom, Máriou Čírovou, Vašom Patejdlom… v roku 1999 pôsobil v skupine Fermata. V roku 2008 spolupracoval aj na nahrávaní debutového CD jedného z finalistov súťaže Slovensko hľadá superstar Jakuba Petraníka. Počas comebacku Fermaty v roku 2009 sa Skovay k tejto jazz-rockovej formácii znovu pripojil, nahral DVD, "Live Fermata za Zrkadlom", a pôsobí v nej dodnes. Od roku 2005 hráva aj v eventovej skupine Starmania. Hral v TV projektoch: Slovensko hľadá Superstar, Legendy popu, Milujem Slovensko, Zlaté časy… S rôznymi skupinami Igor Skovay nahral okolo 180 skladieb. Od roku 2018 pôsobí v skupine Palo Habera &amp; Team.
Pracovný pes

Pracovné psy je všeobecne používaný výraz zahŕňujúci plemená psov určené na určitú pracovnú činnosť (stráženie stáda oviec, ťahanie saní a pod.)
Philip Rabinowitz

Philip Rabinowitz môže byť:
Koláč

Koláč je druh sladkého pečiva, ktorý sa pripravuje pečením z rôznych druhov cesta, v závislosti na pripravovanom druhu. Koláčom sa nazývajú buď menšie drobné kúsky pečiva s náplňou alebo bez nej, alebo väčšinou kruhový plát cesta s náplňou, ktorá môže byť sladká alebo slaná.
Temné hmoty

Temné hmoty () je fantasy trilógia britského spisovateľa Philipa Pullmana obsahujúca knihy "Zlatý kompas" ("The Golden Compass", 1995), "Magický nôž" ("The Subtle Knife", 1997) a "Jantárový ďalekohľad" ("The Amber Spyglass", 2000). Trilógia obsahuje fantasy prvky, napríklad duchovia a čary, ale tiež naráža na fyziku a ideu filozofie či teológie. Hlavnými hrdinami sú dve dospievajúce deti, Lyra Belacqua a Will Parry, ktoré putujú niekoľkými paralelnými vesmírmi. Kniha "Jantárový ďalekohľad" získala v roku 2001 Whitbreadovu cenu za najlepšiu britskú knihu roka pre deti.
Peter Uherčík

Peter „Peci“ Uherčík (* 1965) je slovenský gitarista, skladateľ a hudobný producent.
Peter Uherčík študoval na gymnáziu v Ružinove, neskôr začal štúdium na Elektrotechnickej fakulte SVŠT, ktoré nedokončil, nakoľko uprednostnil hudobnú kariéru. Hudobné začiatky Petra Uherčíka sú spojené s Robom Grigorovom, spolužiakom zo základnej školy, s ktorým začínal zakladať prvé garážové kapely. V 80. rokoch to bola skupina Videobufet, neskôr Demikát, Midi, Mona Lisa. Po nežnej revolúcii mal vlastnú kapelu s názvom Revolver, no jeho hudobná činnosť bola zameraná najmä na štúdiovú spoluprácu s takmer všetkými známejšími slovenskými hudobníkmi. Zúčastnil sa na nahrávaní viac ako 30 hudobných albumov rockovej, popovej, ale aj vážnej hudby, je autorom hudby k viacerým filmom a reklamným spotom. Má vlastné nahrávacie štúdio, vystupuje s rôznymi hudobnými klubovými formáciami.
Zoznam latinských výrazov

Toto je zoznam latinských výrazov.
Bubenícke sólo

Bubenícke sólo je inštrumentálne sólo hrané na bicej súprave. Bicie sólo môže byť chápané ako súčasť improvizácie bubeníka v skladbe alebo ako samostatná skladba. Bicie sóla mali najväčšiu popularitu v šesťdesiatych a sedemdesiatych rokoch 20. storočia. 
História bubeníckeho sóla.
Bubenícke sóla mali v každom období iný raz. Do povedomia sa dostali vďaka jazzovým bubeníkov ako Gene Krupa, Buddy Rich, Elvin Jones, Max Roach a neskôr Joe Morello (známy zo skladby „Take Five“). Významný vplyv mal na bubenícke sóla rock and roll - tzv. surf rock priniesol množstvo skladieb s bubeníckym sólom (The Shadows a ich „Little B“ (Brian Bennett) alebo The Ventures a ich „Wipe Out“). Najväčší rozvoj bubeníckych sól priniesla éra psychedelického a progresívneho rocku (koniec šesťdesiatych rokov a sedemdesiate roky, dvadsiateho storočia). Táto éra priniesla bubeníkov ako boli napríklad Keith Moon, John Bonham, Mitch Mitchell, Ian Paice, Robert Wyatt (spievajúci bubenícky líder Soft Machine), Ron Bushy, Carl Palmer a ďalší. Koncom osemdesiatych a v deväťdesiatych rokoch, nástupom elektroniky a rytmického minimalizmu došlo k výraznému zjednodušeniu rytmov a bubenícke sóla (často aj bubeníci) v mainstreame prakticky zanikli (dokonca ich nahradili automatickí bubeníci).
Sóloví bubeníci.
Medzi najznámejších hudobníkov predvádzajúcich bicie sóla patria/patrili John Bonham, Keith Moon, Ginger Baker, Buddy Rich, Mike Mangini, Gene Krupa, Ian Paice, Mitch Mitchell, Bill Ward, Neil Peart, Bill Bruford, Art Blakey, Terry Bozzio, Charly Antolini a ďalší. Na Slovensku k nim patrí napríklad Dušan Hájek (Collegium Musicum), Dodo Šošoka, Marcel Buntaj, alebo Juraj Štefula (Gattch).
Príklad najznámejších bicích sól vo svete :
The Breakers

The Breakers je slovenská bigbítová hudobná skupiny z Trnavy. Vznikla v roku 1965 zlúčením dvoch kapiel, a to Black Boys a Black White. Obsahom ich repertoáru boli skladby Chucka Berryho, The Beatles, The Rolling Stones, Troggs, The Kinks, Loving Spoonful, Sir Douglas Quintet a vlastné skladby. Ich prvý koncert sa uskutočnil v roku 1966, v trnavskom divadle. Prvú zostavu tvorili Peter Bonzo Radványi - basgitara, ústna harmonika, spev, Fero Bartoš - sprievodná gitara, vokál, Laco Bartoš - sólo gitara, spev; Marian Remenár - bicie, vokál a Marian Mike Kramár - klávesy, vokál. V priebehu rokov 1966 až 1970 prišlo k viacerým personálnym zmenám, a to v dôsledku študijných povinností a vojenskej prezenčnej služby niektorých členov kapely. Vystriedali sa tu hudobníci ako M. Macko, T. Šidlik, V. Bielko, F. Kesler, J. Moravec a ďalší. Po určitých peripetiách sa zloženie skupiny ustálilo do nasledovného zloženia : Peter Bonzo Radványi - sprievodná gitara, ústna harmonika, flauta, spev; Fero Kesler - basgitara, vokál; Fero Bartoš - sólo gitara, vokál; Tóno Šidlík - bicie, spev a Marian Mike Kramár - klávesy, vokál. V uvedenom zložení skupina účinkovala asi dva roky a zúčastnila sa mnohých koncertov vrátane účasti na bítovom festivale vo Viedni,kde zožala zaslúžený úspech. V roku 1971 sa skupina rozchádza. Po dlhej pauze sa v roku 2001 skupina znovu sformovala do pôvodného zloženia ich vzniku, pričom sa na určitý čas rozšírila o Paľa Opatovského - gitara, ústna harmonika, spev a Vlada Machalu - sólo gitara, vokál. Dvaja posledne menovaní ale dnes už v skupine neposobia a kapelu tvoria povodni hráči z času vzniku v roku 1965. Profil skupiny nájdete na facebooku pod názvom The Breakers-Slovakia. Pod týmto názvom sú zverejnené aj mnohé skladby skupiny na YouTube.
Gattch

Gattch bola slovenská bigbítová, art rocková skupina. Pôsobila na československej hudobnej scéne v rokoch 1969 – 1974. Ich hudba je pokusom o prepojenie rockovej hudby s jazzom a vážnou hudbou. Radí sa k skupinám ako Collegium Musicum, Fermáta alebo Blue Effect.
Skupina bola založená v roku 1969 v Nových Zámkoch, študentmi bratislavského konzervatória. Názov Gattch je odvodený z iniciál prezývok a správne by sa preto mal písať "G.A.T.T.CH.". Zakladajúcu zostavu tvorili:
Karol Slanina v krátkom čase po založení skupiny odišiel a zostava sa ustálila na kvarteto. V roku 1972 odišiel Anton Lančarič a na post basgitaristu sa objavili Valentín Čekovský a v roku 1974 Gabriel Jonáš, známy slovenský džezový pianista. Po rozpustení skupiny sa jej členovia ujali väčšinou v sprievodných skupinách popových spevákov. 
90. rokysúčasnosť.
V roku 1998 sa skupina Gattch objavila v televíznej premiére českého seriálu Bigbít (17. diel) , zameranom na rockovú hudbu v Česko-Slovensku v rokoch 1956-1989. 
V roku 2002 bola firmou Sony Music/Bonton vydaná kompilácia "Gattch - Komplet", zahrňujúca nielen nahrávky oficiálne vydané v 70. rokoch, ale aj ďalšie štúdiové snímky z archívu klávesáka Ľudovíta Beladiča a záznam z ostravského koncertu z roku 1972. Ľudovít Beladič (manžel speváčky Marcely Molnárovej) sa vydania nedožil, zomrel náhle vo svojom nahrávacom štúdiu v roku 2001.
22. apríla 2007 Gattch vystúpili v bratislavskom PKO na akcii "Legendy 60". Skupina vystúpila v zložení Tomáš Rédey (gitara, spev), Anton Lančarič (basová gitara) a Barbara Lančaričová (klavír).
Dickinovej medaila

Dickinovej medaila je najvyššie ocenenie udeľované zvieratám v službách armády za statočnosť. Zavedená bola v roku 1943 a pomenovaná podľa Marie Elisabeth Dickinovej, významnej bojovníčke za práva zvierat.
Lalibäla

Lalibäla (menej presné prepisy: Lalibela, Lalibala; menej často Labibäla) je mesto v severnej Etiópii, ktoré obýva približne 19 100 obyvateľov (odhad z roku 2012). Nachádza sa asi severne od hlavného mesta Addis Abeba v nadmorskej výške vyše . Väčšina obyvateľov je členmi etiópskej ortodoxnej cirkvi. Je to druhé najposvätnejšie mesto v krajine a je aj pútnickým centrom.
V meste sa nachádza jedna z pamiatok Svetového dedičstva UNESCO – komplex chrámov, budov a labyrintov, vytesaných priamo do skalných masívov (do tufu). Najznámejší je Kostol svätého Juraja (amh. "Bete Giyorgis"). Kostol Vykupiteľa sveta ("Biete Medhane Alem") je s výškou najväčším do skaly vytesaným kostolom na svete.
For Meditation

For Meditation / The Meditating Four bola slovenská bigbítová formácia, založená lídrom Jozefom Barinom. Skupina vznikla na jeseň v roku 1968, po konci skupiny The Players. Okrem jedného SP (Šťastie/Meditácia nad vášňou) nahrali celkovo osem skladieb, ktoré sa podarilo vydať Jozefovi Barinovi až v roku 2007 na kompilácii Meditácie a v roku 2018 aj na vinyle For Meditation. Dve z nich ("Šťastie/Meditácia nad vášňou") vyšli na singli v roku 1969 a Hej, pán doktor a Meditácia nad vášňou vyšli na sampleri Beatová horúčka 1965-1970 v roku 1989. 
Skupinu založili Jozef Barina (spev, gitara), Vladimír Kaššay (basgitara, vokál) a Pavol Barna (bicie, vokál) a dali jej názov For Mediatation. Neskôr si po príchode Petra Koreňa (klávesy, vokál) zmenili meno na "Meditating Four."
For Meditation bola ovplyvnená tvorbou Cream, Traffic a Jimi Hendrix Experience. Skupina existovala do roku 1970, no v roku 2007 výnimočne zahrala v bratislavskom PKO, v rámci programu "Legendy 60". V roku 2009 sa stala súčasťou programu „Dni legiend“ na Zelenej vode pri Novom Meste nad Váhom. 
Skupina mala svoj vlastný fan club ako vôbec prvá na Slovensku. Klub organizoval stretnutia so známymi osobnosťami (Lasica, Satinský, Vanek a ďalší), ako aj koncerty jednak Meditating Four, ale aj iných spriatelených skupín. Klub fungoval v Obvodnom dome kultúry Bratislava-Nivy a zanikol v čase normalizácie, keď odmietol pokračovať v činnosti pod hlavičkou SZM – skupina mala v tom čase už zákaz nahravania a vystupovania v TV a rozhlase kvôli údajne protištátnemu textu v skladbe Purpurový smútok, ktorú odohrala v prvom farebnom Bumerang 
Externé odkazy.
Nebyť zákazu, urobíme toho viac – interview s Jožom Barinom na SME od Petra Bálika
Cesta II. triedy 529 (Slovensko)

Cesta II. triedy 529 ("II/529") je cesta II. triedy, ktorá v Banskobystrickom kraji spája Hriňovú v okrese Detva s okresným mestom Brezno. Jej celková dĺžka je 38 km. Na II/529 sa nachádza aj "horský priechod Javorina".
História.
V rokoch 1946 - 1950 cesta nekončila v Brezne, ale pokračovala ďalej v krátkej peáži s cestou I. triedy I/66 a ďalej do Mýta pod Ďumbierom (dnes cesta III. triedy III/2378) a odtiaľ cez horský prechod Čertovica na križovatku s cestou I/18 pri (dnes už neexistujúcej) osade Hlboké. V roku 1950 bol úsek Brezno-Halny - Hlboké preklasifikovaný na cestu I. triedy a označený I/72.
Priebeh.
II/529 sa začína v Hriňovej na križovatke s cestou II/526. Následne pokračuje do okresu Brezno.
V breznianskom okrese sa II/529 križuje s III/2393, III/2724 a III/2394, v obci Čierny Balog sa križuje s III/2375, III/2395. V Brezne sa križuje s III/2397 a III/2395 a napokon ústi v križovatke s cestou I/72, ktorá je tu v peáži s I/66.
Horský prechod Javorina.
"Horský prechod Javorina" sa nachádza v okrese Brezno. Spája obce Lom nad Rimavicou a Čierny Balog, je tvorený cestou II/529 a nie je spoplatnený. Celková dĺžka tohto horského priechodu je 13 km.
Ani DiFrancová

Ani DiFranco (* 23. september 1970, Buffalo, Newy York, USA je americká speváčka a hudobníčka.
Kariéra.
Ani DiFranco, vlastným menom Angela Marie DiFranco, sa na začiatku 90. rokov vydala cestou „urob si sama“ a založila vlastné hudobné vydavateľstvo Righteous Babe. Prostredníctvom neho v súčasnosti podporuje mnohých umelcov a umelkyne. Od vydania svojho prvého albumu Ani DiFranco v roku 1990 produkuje v priemere jedno CD za rok. V roku 2004 získala zo štyroch nominácii na Grammy jedno ocenenie - za obal k albumu Evolve. Je známa aj spoluprácou s Maceom Parkerom, Princeom či Utahom Phillipsom. Jej hudba je osobitá žánrovými presahmi, gitarovou technikou aj hravou a ironizujúcou poéziou a v konečnom dôsledku zanietenou sociálnou angažovanosťou.
Svojimi aktivitami sa DiFranco zapája aj do oblasti regionálneho rozvoja, vyjadruje sa k mnohým politickým a sociálnym otázkam (vojna v Iraku, trest smrti, možnosť voľby, sexuálne menšiny, prezidentské kampane a i.). V roku 2006 získala cenu Žena odvahy od americkej Národnej organizácie žien (NWO) za dlhodobé angažovanie sa vo feministickom hnutí. Jej najnovším albumom je Red Letter Year.
Left 4 Dead

Left 4 Dead je akčná počítačová hra a videohra žánru FPS.
Yerres

Yerres je mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Essone a regióne Île-de-France. Má 25 000 obyvateľov.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Heloisa

Heloisa (* 1101 - † 16. máj 1164) bola francúzska mníška, opátka a spisovateľka známa pre svoju tragickú lásku s Pierrom Abélardom.
Bola pravdepodobne sirotou, ktorú vychovával istý Fulbert, kanonik parížskej Notre-Dame. Už ako šestnásťročná mala znalosti z filozofie, hebrejčiny, gréčtiny, latinčiny, dejín, Biblie a latinskej klasiky. Stala sa milenkou Petra Abélarda, s ktorým otehotnela. Chcel si ju tajne zobrať, aby nepoškodila jeho reputáciu filozofa, sobáš však odmietla – netúžila po nútenom vydaji. Na Abélardovo naliehanie sa však nakoniec tajne vzali. Keď to vyšlo najavo, vstúpila do kláštora a s manželom sa už nikdy nevidela. Neskôr si začali písať a z ich korešpondencie mnohí historici a historičky odvodzujú aj obraz stredovekej spoločnosti. Heloisa vo svojich listoch s Abélardom polemizovala o „mužskom“ svete, ktorý často umŕtvoval ženu v mene „objektívnej“, vonkajšej a stiesňujúcej normy. Abélard a Heloisa sú dnes pochovaní spoločne na parížskom Père-Lachaise.