Salan

Salan (iné mená: Salán; ; ; ) bol podľa "Gesta Hungarorum" ("Anonymova kronika") bulharský vazal, titelský vojvoda, respektíve knieža, ktorý mal vládnuť v 9. storočí medzi riekami Dunaj a Tisa. Hlavným mestom jeho vojvodstva mal byť Titel.
Odborná literatúra zaujíma k Salanovi rôzne postoje: časť ho považuje za (aspoň čiastočne) historickú postavu, časť ho (podobne ako napr. Menumoruta) vníma ako imaginárneho vládcu vymysleného autorom uhorskej Anonymovej kroniky, azda na základe topografického názvu. Objavuje sa tiež hypotéza, že mohol byť „kontaminovaný“ s niektorým moravským kniežaťom, či byť miestnym veľkomoravským vládcom. Neskoršie uhorské kroniky pripísali Salanovo povolenie k staro-maďarskému usadeniu sa v jeho krajine a príbeh o predaji krajiny za kone veľkomoravskému vládcovi Svätoplukovi.
Zdroje.
Hlavným historickým prameňom o vojvodovi Salanovi je uhorská kronika "Gesta Hungarorum", ktorú napísal notár uhorského kráľa Bela (III. alebo IV.) v 12. storočí. "Gesta Hungarorum" sa však nepovažuje za úplne spoľahlivý zdroj, v dôsledku čoho zostáva Salanova existencia otázna. V minulosti sa objavili názory (Györffy), že Salanovo meno vychádza z tureckého či maďarského etymologického pôvodu: starokmeňový názov "Kalan". Neskôr sa však od tejto hypotézy upustilo a meno sa začalo etymologicky odvodzovať od slovanského slova „soľ“: Salanovo meno sa spája s riekou Slaná. Niekedy sa spája tiež s menom nájazdníka Salarda, ktorý je Liutprandom z Cremony doložený k roku 924.
História.
Územie Potisia mal okolo roku 805 obsadiť bulharský chán Krum a usadiť na území Slovanov a pôvodne neslovanských Bulharov. Salan bol uhorským kronikárom považovaný za potomka (vnuka) bulharského vládcu „Keana“. Mal byť najmocnejším spomedzi kniežat vládnucich v oblasti a jeho územie malo pripadnúť Arpádovi, ako najmocnejšiemu uhorskému náčelníkovi. Salanovi mal byť podriadený napríklad knieža Laborec.
Podľa Anonyma poslal okolo roku 903 vojvoda Arpád svoje vojská a obsadil krajinu medzi riekami Bodrog, Tisa a až po Ugoču, kde vládol knieža Salan. Po obsadení Užského kniežatstva mal Salan vyslať poslov, aby sa šli pozrieť, aký ľud vstúpil na jeho územia a zakázal Maďarom prekročiť rieku Bodrog. Arpád mal Salana nie „pyšne, ale ponížene“ a najmä kvôli „priateľstvu“ požiadať o časť územia pre svoj dobytok a ľudí. Mal ho tiež požiadať o dve fľašky dunajskej vody, aby zistil, či je lepšia než voda v Done a mech trávy z planiny, aby sa presvedčil, či je lepšia než tráva v Skýtii. Arpád mal Salanovi poslať dary, vrátane „dvanástich bielych koní“. V rámci diplomatických výmen mali Maďari dostať pre seba získať územie až po rieku Slanú. Nakoniec mal Salan prísť o celé svoje panstvo, a to aj napriek údajnej pomoci Byzantskej ríše. Utiecť mal do bulharskej Alby (dnešný Belehrad).
Salanova vláda je spájaná s dobou vlády bulharského cára Simeona (893927), no podľa niektorých historikov sa môže týkať aj moravsko-bulharských bojov v roku 882, ktoré zrejme skončili Svätoplukovým obsadením teritória od rieky Ipeľ až po Szolnok v dnešnom Maďarsku a s kontrolou soľnej cesty do Sedmohradska.
Ovládané územie.
V prípade, ak aj Salan naozaj existoval, nie je presná hranica jeho územia známa. Podľa Havlíka sa malo jeho vojvodstvo nachádzať medzi Dunajom a Zadvou, Slanou, Bodrogom a Tisou. Územie medzi Bodrogom a Slanou mal odstúpiť Uhrom a neskôr mal Starým Maďarom odstúpiť aj územie medzi Matrou a Tisou. Niekedy býva Salanovo územie označované aj ako „Salanova ríša“. Mala sa skladať z menších kniežatstiev.
Podľa iných názorov jeho vojvodstvo zahŕňalo dnešné severné Srbsko, veľkú časť dnešného stredného Maďarska, dnešné východné Slovensko a časť dnešnej západnej Ukrajiny a severného Rumunska, pričom podľa iných zdrojov jeho vojvodstvo zahŕňalo len dnešnú Báčsku oblasť Srbska a Maďarska.
Obraz v kultúre.
Salan sa objavuje ako hrateľná postava vo počítačových hrách Crusader Kings II a Crusader Kings III.