burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
PowerPlay Studio

PowerPlay Studio je slovenské nezávislé herné štúdio, sídliace v Bratislave. PowerPlay Studio je obchodná značka firmy Powerplay Manager s.r.o. od roku 2007. Zmenu prezentácie firmy sprevádzala zmena loga aj názvu značky, vrátane získania ochrannej známky na Úrade Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO). Podľa správy Slovenskej asociácie herných developerov sa PowerPlay Studio niekoľko rokov umiestňuje na 2. mieste vo veľkosti a zárobku medzi slovenskými hernými štúdiami, hneď za Pixel Federation. Je často spomínané medzi najlepšími hernými štúdiami na Slovensku. Spoločnosť sa zaoberá tvorbou najmä športových hier na mobilné zariadenia, sociálne siete a na webové platformy. Štúdio bolo spomenuté vo výročnej správe medzinárodnej audítorskej spoločnosti Deloitte ako jeden z najrýchlejšie rastúcich technologických startupov v Strednej Európe v roku 2014. Na konci roka 2019 bolo PowerPlay Studio vybrané do programu Google for Startups Accelerator.Jeho úlohou je pomôcť startupom v oblasti médií, zábavy a mobilných hier. V roku 2021 dosiahlo PowerPlay Studio obrat 5,5 milióna eur.
História.
Spoločnosť bola založená a zaregistrovaná 9. januára 2007. Založili ju traja priatelia, pričom jej CEO MUDr. Ivan Krechňák bol povolaním doktor. K hrám sa dostal počas dlhých nočných služieb v zdravotníctve. Hry ho pohltili na toľko, že sa stal testerom na vyhľadávanie chýb v pripravovaných herných tituloch. Po založení firmy trvalo štúdiu takmer 2 roky, kým vydalo prvú hru. V tom čase ňu čakalo viac ako 100 000 hráčov, mnohí už obviňovali PowerPlay Studio len zo zberu emailov. Hra zaujala napríklad aj HC Slovan Bratislava, ktorý v roku 2012 využil hru na propagáciu 90. výročia svojho založenia. Hokejový PowerPlay Manager sa dodnes nachádza na zozname portálu General Managers Games, databázy manažérskych hier, medzi top hrami v ľadovom hokeji. Krstným otcom hry bol Peter Štastný.
Athletics Mania.
Medzi tituly z produkcie PowerPlay Studio patrí napríklad hra Athletics Mania, ktorá rýchlo získala milióny hráčov po celom svete. Athletics Mania získala na Slovensku niekoľko cien. Štúdio sa tak dokázalo presadiť po predchádzajúcom neúspechu s hrou Ski Legends. Athletics Mania získala ako svoju hlavnú tvár Jána Volka, slovenského atletického šampióna. Zároveň je hra e-športovým partnerom atletickej súťaže Zlatá tretra, priamo v hre sa nachádza ďalšie množstvo atlétov a olympionikov, ktorí pripojili svoje meno a tvár k tomuto titulu. Ide napríklad o českého desaťbojára Romana Šebrle, bronzového olympionika vo vrhu guľou z Nového Zélandu Toma Walsha alebo aj 11. najrýchlejšieho bežca na 800 metrov všetkých čias, Amela Tuka z Bosny, či trojnásobnej olympijskej víťazky v hode kladivom Anity Włodarczyk, ktorá je zároveň držiteľkou svetového rekordu v hode kladivom žien.
Podpora slovenských športovcov.
PowerPlay Studio finančne podporuje niektoré tváre slovenského športu. Okrem Jána Volka ide aj o zlatú olympijskú medailistku Zuzanu Rehák-Štefečekovú, či strieborného olympionika Mateja Beňuša.
Hry.
Medzi ostatné hry z portfólia patrí napríklad Biathlon Mania, Ski Jump Mania 1,2,3, Tennis Mania, Powerplay Managers – Basketball, Soccer a Handball.
Háganský potok

Háganský potok je potok v severozápadnej časti okresu Poprad. Je to ľavostranný prítok rieky Poprad, meria 13,6 km a je tokom IV. rádu.
Opis toku.
Pramení vo Vysokých Tatrách pod Tatranskou magistrálou, južne od vrchu Klin v nadmorskej výške okolo 1310 m n. m. Tečie severojužným smerom Štôlskou dolinou a preteká osadou Vyšné Hágy. Následne podteká Cestu slobody, pokračuje juhovýchodným smerom paralelne s cestou do Štôly, opäť sa stáča južným smerom a vstupuje do intravilánu obce. Tu do neho ústi pravostranný Štôlsky potok, pod obcou sa stáča na juhovýchod, priberá ľavostranný Stratený potok, preteká okrajom Batizoviec a podteká diaľnicu D1. Napokon tečie okrajom mesta Svit a za vetrolamom východne od mesta sa v nadmorskej výške cca 699 m n. m. vlieva do rieky Poprad.
Háganský potok je chovným revírom, ktorý obhospodaruje MO SRZ Svit.
V roku 2015 museli rybári zo Svitu riešiť neoprávnený odvod vody do Batizovského potoka.
Zoznam piesní Daniela Mikletiča

Toto je zoznam textov piesní, ktoré napísal slovenský textár, scenárista novinár, režisér, producent, ale aj spevák Daniel Mikletič.
Napísal 500 až 550 piesní.. Počas činnosti vydavateľstva SQ Music nahral aj album, kde s ním spieval ďalší popredný textár Martin Sarvaš. Album s pretextovanými americkými šlágrami niesol názov Duo Haligali – Drobnosti majstrov (z klenotnice populárnej hudby). 
Zoznam.
(h: ) – doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Klinček kartuziánsky

Klinček kartuziánsky ("Dianthus carthusianorum") je trvalá bylina bežne rastúca na suchých lúkach kvitnúca purpurovými alebo tmavo ružovými kvetmi. Radí sa do čeľade silenkovité ("Caryophyllaceae").
Rastie na slnečných skalách a svahoch, na suchých trávnikoch, skalných stepiach a na okraji lesa. Rastie po celom území Slovenska, vyskytuje sa v nadmorských výškach do 2500 m.
Rastlina je známa tým, že kvitne počas celého leta (niekedy aj v septembri). Stonka rastliny dosahuje výšku 20 až 50 cm.
Opis rastliny.
Klinček kartuziánsky je trváca rastlina. Listy má protistojné, sediace, čiarkovité, končisté (dlhé až 7 cm, široké 0,5 cm). Kvety sú nakopené (v počte 6 - 12) v koncovom zväzočku vidlíc.
Kalich má valcovitý tvar. Plod – tobolka je podlhovastá s početnými ploskými semenami. Kvet je tmavoružový až fialový, opeľujú ho najmä motýle.
Výskyt.
Klinček kartuziánsky sa vyskytuje najmä v Európe a v Turecku, rastlina sa v poslednom čase začala rozširovať aj na územie Severnej Ameriky.
Rastlina vyrastá vo väčších skupinách, ale aj jednotlivo.
Cukor a soľ

Cukor a Soľ je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2006 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Dávno zomrel Rock ‘n’ Roll

Dávno zomrel Rock ‘n’ Roll je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2011 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Mandolína (album)

Mandolína je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2015 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Spolu (album)

Spolu je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2016 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
30 (album Adama Ďuricu)

30 je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2018 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Park 360

Park 360 (predtým Festivalpark) je multifunkčný areál s plochou 40 hektárov ležiaci na ploche bývalého vojenského letiska v Hradci Králové. Základnú časť areálu pojme až 40 tisíc návštevníkov, 20 tisíc stanov a má viac ako 10 tisíc parkovacích miest. V prípade potreby je možné kapacitu zväčšiť až trojnásobne. Vďaka rozsiahlemu priestoru, sieti asfaltových komunikácií, radu rôzne rozmiestnených stavieb, ale aj množstvo urastených stromov je možné areál využiť pre indoorové aj outdoorové akcie. V Parku 360 sa pravidelne organizujú festivaly Hip Hop Kemp a Rock for People.
Súčasť Parku 360.
V časti areálu je nová Adrenalinzóna s unikátnym paintballovým ihriskom a ďalším športovým vyžitím ako slackline, lukostreľba, skákacie topánky, trampolína motorové skateboardy.
Súčasťou Parku 360 je od septembra 2011 aj autodróm CzechRing – 3. najväčší autodróm v Česku s jedinečným mimoúrovňovým krížením. Chod autodrómu zaisťuje automobilový pretekár Karel Pohner.
Ďalšou atrakciou areálu je motokárová dráha, ktorá je v prevádzke od jari do jesene.
Pri dvore

Pri dvore je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Vedľa ulice sa nachádza Walterskirchenova záhrada a čerpacia stanica na alternatívne palivá, ktorú využíva aj DPB.
Uhliská (prítok Bratkovčíka)

Uhliská sú potok na Orave, na území mesta Trstená a v marginálnom rozsahu i na území obce Liesek v okrese Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Bratkovčíka. Meria 2,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v geomorfologickom celku Oravská kotlina, v nadmorskej výške vo vzdialenosti 3 km na sever od vrchu "Kuhajdová" s , na území obce Liesek v jej poľnohospodárskom extraviláne 200 m od hranice medzi obcou Liesek a mestom Trstená, severovýchodovýchodne od intravilánu mesta Trstená v okrese Tvrdošín.
Opis toku.
Od prameňa tečie západným smerom a po krátkom 200 m úseku územím obce Liesek preteká v cez hranicu medzi obcou Liesek a mestom Trstená na územie mesta Trstená, preteká zmiešaným poľnohospodárskym a z menšej časti aj lesným extravilánom územím mesta Trstená západným smerom, stáča sa na juhozápadozápad a tento smer si zachováva až do svojho ústia, svojim pravým brehom obteká vrch a les s názvom "Uhlisko" a pole s názvom "Uhliská", v poľnohospodárskom extraviláne mesta Trstená v nadmorskej výške ústi ako ľavostranný prítok do Bratkovčíka, ktorý ďalej ústi do Oravice. Potok "Uhliská" nemá prítoky.
Pôvod názvu.
Hydronymum "Uhliská" na území mesta Trstená má pôvod v charakteristickom výskyte "miesta, kde sa pálilo drevné uhlie" označovaného ako "uhliská". Výsledkom tejto motivácie pomenovania je dnešný názov poľa "Uhliská" v priestore extravilánu mesta Trstená, úpätím ktorého v svojej dolnej časti toku potok preteká. Z názvu poľa "Uhliská" bolo prenesením názvu na iný topografický objekt utvorené jednoslovné hydronymum ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä v hydronymii.
Názov vodného toku "Uhliská" bol štandardizovaný v roku 1976. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum "Uhliská" sú jedinečným hydronymom (jún 2022).
Veterný vrch (vrch vo Veľkej Fatre)

Veterný vrch () je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Liptovské Revúce, približne severne od Banskej Bystrice.) 
Poloha.
Nachádza sa v juhovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Vrchom vedie hranica medzi Žilinským a Banskobystrickým krajom a zároveň okresmi Banská Bystrica a Ružomberok. Zasahuje na katastrálne územia obcí Liptovské Revúce a Staré Hory. Najbližšími sídlami sú južne situovaná osada Valentová, patriaca k obci Motyčky, juhozápadne ležiace Staré Hory a severovýchodným smerom obec Liptovské Revúce. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis.
Veterný vrch je súčasťou mohutného hrebeňa, ktorý vedie z masívu Krížnej () východným smerom cez Šturec () na Zvolen (). Severným smerom sa nachádza vrch Ostré brdo (), Ploská () a Čierny kameň (), východným Čierna hora (), Šturec () a Bukovec (), južným Jelenská skala () a Stará hora () a západným Majerova skala (), Krížna, Repište (), Frčkov () a Ostredok (). Severná časť hrebeňa je odvodňovaná riekou Revúca do Váhu, vodu z južných svahov odvádza potok Rybie do Starohorského potoka a Bystrice v povodí Hrona. Vrcholom vedie turistická magistrála z Krížnej na Donovaly. Na východnom úpätí sa nachádza Východné Prašnické sedlo, ktorým v minulosti viedla jedna z cestných spojníc Pohronia a Liptova.
Výhľady.
Vrch i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, neumožňujúci rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité veľkofatranské vrcholy a blízke Starohorské vrchy, pri priaznivých podmienkach tiež Kremnické vrchy, Poľanu a Nízke Tatry.
Heger

Heger (iné zápisy: Héger, Hégér, historicky aj Heeger; prechýlene Hegerová, Hégerová, Hégérová) je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku a v Česku. Priezvisko "Heeger" sa vyskytuje aj napr. v Spojených štátoch.
Podľa údajov z roku 1995 žilo na Slovensku 175 nositeľov tvaru "Heger(ová)", 166 nositeľov "Héger(ová)" a 19 nositeľov tvaru "Hégér(ová)". Najviac Hegerovcov žilo v Bratislave (minimálne 46), pričom výskyt priezviska "Hégér(ová)" sa viazal takmer výlučne na etnicky prevažne maďarskú obec Pribeta v okrese Komárno. Priezvisko "Héger(ová)" malo spomedzi miest a obcí najpočetnejšie zastúpenie v Košiciach (aspoň 28 nositeľov).
Július Heeger

Július Heeger (* 11. august 1851, Liptovský Svätý Mikuláš† 6. február 1914, Budapešť) bol uhorský dopravný inžinier.
Narodil sa v rodine Jána Heegera a jeho manželky Jozefíny, rod. Tenglerovej. Ako inžinier rakúskych štátnych železníc pôsobil na stavbe trate TemešvárOrșova v dnešnom Rumunsku. Po zoštátnení rakúskych železníc pracoval ako hlavný inžinier, následne ako vedúci obchodného oddelenia uhorských železníc v Segedíne a neskôr ako vedúci výstavby. V roku 1888 zaviedol signalizačné zariadenie na železničných priechodoch.
Magnetová ulica

Magnetová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Križuje sa len s Olbrachtovou ulicou.
Tatranský pohár 2021

Tatranský pohár 2021 bol 74. ročník hokejového turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade v termíne od 19. do 22. augusta 2021 aj s medzinárodnou účasťou. Turnaja sa nezúčastnil pôvodne pozvaný tím Cardiff Devils, ktorému kvôli zdĺhavému procesu vybavovania pracovných povolení nestihli prísť načas zahraniční hráči a preto ich na turnaji nahradil tím MHK 32 Liptovský Mikuláš.
Malá Stolová

Malá Stolová () je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad obcou Čeladná, približne juhovýchodne od Frenštátu pod Radhoštěm. Patrí do CHKO Beskydy.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Radhošťská hornatina a jej časti Radhošťský hřbet. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a na katastrálnom území obce Čeladná. Najbližšími sídlami sú na severovýchodnom úpätí ležiaca Čeladná, severozápadne ležia Kunčice pod Ondřejníkem a Frenštát pod Radhoštěm.
Opis.
Malá Stolová leží na severnom okraji Radhošťského hrebeňa, vedúceho od Radhošťa () východným smerom. Uzlovým vrchom je Čertův mlýn (), kde sa z hrebeňa odpája severne smerujúca rázsocha Kněhyně, ktorú zakončuje Velká Stolová na západnej a Malá Stolová na východnejšej vetve. Východne susedí Malý Smrček () a mohutný Smrk (), južným smerom Magurka (), Kněhyně () a Čertův mlýn (), západným Tanečnice (), Zmrzlý vrch (), Nořičí hora () a Velká Stolová () a severným Skalka () a Ondřejník (). Svahy masívu odvodňujú prítoky Čeladenky do Ostravice v povodí Odry. Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no červená značka vedie traverzom úbočím. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, neumožňujúci rozhľad. Na úbočí sa nachádza niekoľko čistín, z ktorých je možný výhľad na okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd a okolité podhorie, výnimočne je vidieť časť Malej Fatry a Hrubý Jeseník.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická značka, no blízkym okolím vedie:
Tatranský pohár 2020

Tatranský pohár 2020 bol 73. ročník turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade od 1. do 3. septembra 2020 a zúčastnili sa ho tímy HK Poprad, HC Slovan Bratislava, HK Dukla Ingema Michalovce a Slovensko U20.
Naše hriechy

Naše hriechy je štúdiový album Adama Ďuricu. V roku 2021 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Universal music.
Búrka (album)

Búrka je štúdiový album Márie Čírovej. V roku 2008 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Street Production.
Red Bull Ring

Red Bull Ring je pretekársky okruh nachádzajúci sa blízko mesta Spielberg v spolkovej krajine Štajersko v Rakúsku.
Okruh vznikol v roku 1969 s pôvodným názvom Österreichring, ako náhrada za starší okruh na letisku Zeltweg. V roku 1996 bol okruh premenovaný na už známejší názov A1-Ring, na ktorom sa pretekalo do roku 2003. Koncom roka 2003 a začiatkom roka 2004 sa začali na okruhu búracie práce, ktoré ale boli pozastavené.
Okruh v roku 2004 odkúpil známy rakúsky podnikateľ a spoluzakladateľ spoločnosti Red Bull GmbH, Dietrich Mateschitz, ktorý zrekonštruoval trať v rokoch 2008 až 2009 za sumu 70 mil €.
Red Bull Ring bol znovu otvorený 15. mája 2011 a prvé preteky po rekonštrukcii sa konali 6. júna 2011, kedy hostil preteky Nemeckých majstrovstiev cestovných vozidiel (DTM), v auguste toho roku takisto Formulu 2.
Formula 1 sa na okruh vrátila po dlhých 11 rokoch, 11. júna 2014, preteky vyhral Nico Rosberg na Mercedese.
Na okruhu sa konajú od roku 2016 aj preteky Moto GP, prvé preteky vyhral Andrea Iannone na Ducati.
Tlstá (vrch v Nízkych Tatrách)

Tlstá () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne južne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Liptovský Mikuláš a Ružomberok a zasahuje na katastrálne územia obcí Partizánska Ľupča a Liptovské Revúce. Najbližším sídlom je na juhozápadnom úpätí situovaná Liptovská Lúžna, na východnom úpätí osada Železnô (Partizánska Ľupča), severným smerom sa nachádza Ludrová a Ružomberok a západným Liptovská Osada. Vrchom vedie hranica Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Tlstá je súčasťou mohutného hrebeňa, ktorý vedie z masívu Latiborskej hole () severozápadným smerom na Salatín (). Západným smerom sa nachádza Žiar (), Smrekovica () a Červená Magura (), severným Magura (Strapatá) (), Klin () a Salatín, východným Veľké Železné () a Malá Tlstá () a južným Veľká hoľa (), Skalka () a Košarisko (). Vrch patrí do povodia Váhu; južné svahy odvodňuje Lúžňanka, severné a západné jej prítok Ráztočná do Revúcej, voda z východne sa zvažujúcich svahov odteká Tlstým potokom do Ľupčianky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol Tlstej pokrýva súvislý, no riedky les, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru, Malú a Veľkú Fatru, Kremnické a Štiavnické vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím vedie:
Tatranský pohár 1929

Vôbec prvý turnaj, známy dnes ako Tatranský pohár, sa pôvodne nehral pod týmto názvom, a tak to bolo ešte niekoľko nasledujúcich rokov. Pôvodne hrali hokejisti o Pohár Palace sanatoria Dr. Szontágha. Už z názvu je zrejmé, kto daroval hlavnú cenu turnaja. Hlavným organizátorom turnaja bol Skiklub Bratislava, spoluorganizátorom bol Športový klub Vysoké Tatry. Na mieste, kde sa dnes nachádza futbalové ihrisko v Novom Smokovci postavila správa sanatória v roku 1929 úplne nové klzisko, ktoré bolo dejiskom turnajových zápasov. Prvý turnaj o Tatranský pohár sa konal od nedele 29. decembra 1929 až do stredy 1. januára 1930. Pohárové zápasy sa hrali 3 x 15 minút hrubého času.
2. slovenská futbalová liga 2022/2023

2. slovenská futbalová liga 2022/2023 bol 30. ročník druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Majstrom sa stal FC Košice a vybojoval si tak postup do ďalšieho ročníka najvyššej súťaže. Na priečkach zaručujúcich zostup sa umiestnili FK Rača Bratislava a FK Dubnica nad Váhom. Cestu na štadióny si v tejto sezóne našlo 127 585 divákov a padlo v nej 686 gólov.
Priebeh sezóny.
Tabuľka.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Kristin Kreuková

Kristin Kreuková (; * 30. december 1982, Vancouver, Britská Kolumbia, Kanada) je kanadská herečka známa vďaka postave Lany Langovej z televízneho seriálu "Smallville".
Detstvo a mladosť.
Kreuková sa narodila vo Vancouveri v Britskej Kolumbii, Deanne Che a Petrovi Kreukovi. Jej otec je holandského pôvodu a matka je čínskeho pôvodu, narodila sa v Indonézii. Jej matka a stará matka, žili v Singapure a na Šalamúnových ostrovoch, kým sa neusadili vo Vancouveri. Má mladšiu sestru, Justine Kreukovú. 
V detstve sa venovala karate a gymnastike na národnej úrovni ale skončila v jedenástom ročníku, kvôli skolióze. Plánovala študovať psychológiu alebo forenznú vedu, ale počas strednej školy ju kontaktoval kastingový riaditeľ televízneho seriálu "Edgemont", stanice CBC.
Kariéra.
Po obsadení do televízneho seriálu "Edgemont", ktorý mal päť sérii a sedemdesiat epizód, získala hlavnú úlohu, v televíznej drámy "Snehulienka", kde si zahrala po boku Mirandy Richardsonovej. V roku 2004 získala hlavnú ženskú rolu v televíznom seriáli "Smallville". V televíznom seriály si zahrala po boku Toma Wellinga a jej herecký výkon získal pozitívne recenzie. Bola tiež štyri krát nominovaná na ocenenie Saturn Award. V rovnakom roku stvárnila menšiu rolu vo filme "Eurotrip".
V roku 2007 sa pridala k hereckému obsadeniu ako Jimi Mistry, Neve Campbellová a John Light, v kanadskom filme "Hranice". Hlavnú úlohu stvárnila tiež vo filme "Legenda o Chun-Li", z roku 2009.
V roku 2010 hosťovala v štyroch epizódach televízneho seriálu "Chuck" a spoločne s hercom Jayom Ryanom, si zahrala v televíznom seriály "Kráska a zviera", z roku 2012. Seriál mal štyri série a natáčanie skončilo v roku 2016. 
V roku 2017 poskytla Kreuková svoj hlas princeznej Shuyan, v Shuyan Saga, sérii grafických románov zasadených do fantasy sveta starovekých čínskych bojových umení. O rok neskôr, stvárnila hlavnú úlohu v kanadskom televíznom seriály "Bremeno pravdy", ktorý sa natáčal do roku 2021. Stvárnila tiež menšiu úlohu v televíznom seriály "Reacher". 
Súkromný život.
Od roku 2017 žije v Toronte, v Ontáriu. Je pescetariánkou. Objavila sa v mnohých reklamách a je tvárou Neutrogeny. Vo voľnom čase rada pozerá filmy, píše, číta, tancuje, pletie a venuje sa gymnastike.
Zachránené životy

Zachránené životy je turecký televízny seriál, ktorý vysielala TV Doma od 27. júna 2022 do 23. februára 2023. Hlavné postavy stvárnili herečka İrem Helvacıoğlu a herec Ulaş Tuna Astepe.
Circuit Paul Ricard

Circuit Paul Ricard je pretekársky okruh, nachádzajúci sa v meste Le Castellet blízko Marseille vo Francúzsku, postavený francúzskym podnikateľom Paulom Ricardom. Svojou polohou 10 km od Azúrového pobrežia je dobrým lákadlom na návštevu podujatia.
Stavba okruhu sa začala v roku 1969, premiéry sa dočkal o rok neskôr v roku 1970 a v danej dobe bol považovaný za jeden z najbezpečnejších okruhov. Prvé preteky Formuly 1 na tomto okruhu sa konali v roku 1971 a vyhral ich britský pretekár Jackie Stewart na monoposte Tyrrell 003. Preteky Formuly 1 sa tu konali do roku 1990, opätovne sa sem prestížne preteky vrátili v roku 2018. 
Okruh Paula Ricarda má na trati zabudovaný zavlažovací systém, vďaka ktorému sa dajú nasimulovať podmienky jazdy na mokrej trati. Slúži tiež často ako neoficiálny testovací okruh pred sezónou.
Smartwings Poland

Smartwings Poland sp. z o. o. (predtým "Travel Service Polska") je poľská charterová letecká spoločnosť, pobočka českého dopravcu Smartwings. Hlavné letisko pre spoločnosť je Letisko vo Varšave. Spoločnosť pracuje od roku 2012. Aktuálne realizuje lety do exotických krajín, ako je napr. Turecko.
Flotila.
Súčasná flotila.
Flotila spoločnosti Smartwings Poland pozostáva z nasledujúcich lietadiel:
Na dosah

Na dosah je štúdiový album Márie Čírovej. V roku 2011 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Forza Music.
Fosforylová skupina

Ako fosforylová skupina alebo fosforyl sa bežne označuje chemická skupina, ktorej vzorec je −PO32−. Skladá sa z atómov fosforu a kyslíka. Táto skupina môže byť prítomná v rôznych protónovaných stavoch. Fosforylová skupina hrá dôležitú úlohu vo fosforylácii. Fosforylová skupina by sa nemala zamieňať s fosfátovou (−OPO32-). 
Správny názov tejto skupiny je fosfonát (predpona fosfonáto-), skupina je totiž odvodená od skupiny −PO3H2 (podobne ako u sulfonátu), ktorej predpona je fosfóno-. Ako fosforyl sa správne označuje skupina &gt;P(O)−, ktorá má tri väzby. Fosfonát je teda konkrétnym prípadol fosforylu.
Toto označenie sa bežne používa pre skupiny, kde je fosforylová skupina naviazaná na iné atomy, napríklad fosforylchlorid (POCl3). Takisto sa používa pri popise katalytických mechanizmov (konkrétne fosforylácia).
Biochemický význam.
Niektoré biochemicky významné molekuly obsahujú fosfoanhydridové skupiny, kde je fosforylová skupina viazaná na fosfátovú skupinu (fosforečnan). Medzi takéto zlúčeniny patria napríklad pyrofosfát alebo ATP. Štiepením tejto anhydridovej väzby dochádza k uvoľneniu veľkého množstva energie. Preto sa zlúčeniny, ktoré obsahujú túto skupinu, označujú ako vysokoenergetické fosfáty.
V biochemických reakciách, ktorých sa účastní fosfát, sa fosforylová skupina presúva z jednej molekuly (zvyčajne ATP) na iný substrát. Prenosy tejto skupiny hrajú veľmi dôležitú úlohu v mnohých oblastiach biochémie, napríklad prenose energie či signálu alebo spracovaní génov. Podľa toho, aká reakcia s fosforylovou skupinou prebieha, sa rozlišuje niekoľko druhov enzýmov, napríklad kinázy, fosfatázz a fosfodiesterázy. V ľudskom genéme existuje asi 2000 kináz a asi 1000 fosfatáz, ktorých úlohou je presun fosforylovej skupiny na rôzne substráty. V kvasinkách je to najčastejšie kódovaná enzýmová funkcia.
Vianočný album (Mária Čírová)

Vianočný album je štúdiový album Márie Čírovej. V roku 2015 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Soundtech.
OBN

OBN môže byť:
OBN (televízna stanica)

OBN (skratka z Open Broadcast Network), je televízna stanica v Bosne a Hercegovine. Pôvodne bola spustená v roku 1996 po skončení občianskej vojny z iniciatívy OHR (Úrad vysokého predstaviteľa), aby ponúkla alternatívu k existujúcim nacionalistickým kanálom.
Logá.
Od roku 1996 používa kanál používa 3. logo. Prvé logo kanála sa používalo od roku 1996 do roku 1999, druhé od roku 1999 do roku 2005 a tretie (súčasné logo) sa používa od roku 2005.
Uhoľný potok (prítok Papradnianky)

Uhoľný potok je potok na Hornom Považí, na území okresu Považská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Papradnianky, meria 1,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v geomorfologickom celku Javorníky v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky, v nadmorskej výške , 1 km juhozápadne od vrchu "Uhoľné" s ležiaceho v severnej časti územia obce Brvnište v tesnej blízkosti obecnej hranice medzi obcou Brvnište v okrese Považská Bystrica a obcou Štiavnik v okrese Bytča.
Opis toku.
Od prameňa vyteká juhozápadným smerom, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, v nadmorskej výške vteká do intravilánu obce Brvnište, kde v nadmorskej výške ústi do Papradnianky ako jej ľavostranný prítok. Vodný tok "Uhoľný potok" nemá prítoky.
Pôvod názvu.
Hydronymum "Uhoľný potok" má pôvod v názve vrchu "Uhoľné" s ležiaceho na území obce Brvnište, na západnom svahu ktorého vodný tok pramení a preteká. Zo slovného základu toponyma "Uhoľné" rozšírením o formant "-ný" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) "Uhoľný potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Motivantom pomenovania vrchu "Uhoľné" bol charakteristický výskyt lokalít na svahoch vrchu spájaných s produkciou drevného uhlia. Obec Brvnište má najstarší písomný doklad svojej existencie z roka 1598 v podobe "Brwnisste". Názov vodného toku "Uhoľný potok" bol štandardizovaný v roku 2019. V priestore slovenskej hydronymie hydronymum "Uhoľný potok" nie je jedinečným hydronymom (jún 2022).
Červená Magura

Červená Magura () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne južne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území mesta Ružomberok, okrajovo aj obce Liptovská Lúžna. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná Liptovská Lúžna, juhozápadne leží Liptovská Osada a severným smerom sa nachádza Ružomberok. Vrcholom vedie hranica Národného parku Nízke Tatry, do ktorého patrí severná časť hrebeňa.
Opis.
Červená Magura je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie západným smerom z masívu Salatína (). Severne susedí Kačianka () a Vyšný Brankov (), východne Magura (), Salatín, Klin () a Tlstá (), južným smerom Veľká hoľa (), Skalka (), Košarisko (), Veľká Chochuľa () a Kozí chrbát () a západným Žiar (), Rakytov () a Smrekovica (). Vrch patrí do povodia Váhu a odvodňujú ho prítoky Revúcej. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol Červenej Magury pokrýva nesúvislý riedky les, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, pri priaznivých podmienkach tiež Malú Fatru, Oravskú Maguru i Beskydy a Chočské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím vedie:
Červený potok (prítok Popradu)

Červený potok je ľavostranný prítok rieky Poprad, do ktorej sa vlieva pri ČOV Poprad-Matejovce. 
Pramení pri tatranskej osade Tatranská Lesná. Do Červeného potoka sa vlieva Novolesniansky potok nad obcou Mlynica. Červený potok je rozdelený na dva rybárske revíry v správe MO SRZ Poprad. Červený potok č. 1 je lovným revírom od ústia pod obcou Mlynica po ústie Novolesnianskeho potoka. Červený potok č. 2 je chovným revírom od ústia Novolesnianskeho potoka po hranicu Tatranského národného parku.
Tatranský pohár 2019

Tatranský pohár 2019 bol 72. ročník turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade od 22. do 25. augusta 2019 a zúčastnili sa ho tímy HK Poprad, Les Aigles de Nice, HK Dukla Ingema Michalovce, Comarch Cracovia, HC Košice a DVTK Jegesmedvék Miškovec. Finálový zápas 72. Tatranského pohára medzi maďarským Miškovcom a Michalovcami bol odložený z dôvodu zdravotných problémov hráčov maďarského celku. Po dohode oboch celkov sa za finálový zápas považoval ich vzájomný extraligový zápas 16. kola Tipsport ligy, ktorý sa odohral 25. októbra 2019.
Novolesniansky potok

Novolesniansky potok je potok v povodí rieky Poprad. Pramení pod Horným Smokovcom, preteká obcou Nová Lesná a vlieva sa do Červeného potoka pri obci Mlynica.
Je lovným revírom v správe MO SRZ Poprad od jeho ústia pri obci Mlynica po hranicu Tatranského národného parku.
RTL 2

RTL 2 alebo RTL2 alebo RTL II môže byť:
Uhoľný potok

Uhoľný potok môže byť:
Moje Vianoce

Moje Vianoce je štúdiový album Márie Čírovej. V roku 2019 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Soundtech.
Rainy River

Rainy River môže byť:
2S23 Nona-SVK

2S23 Nona-SVK je sovietsky práporový samohybný mínomet kombinujúci výhody húfnice a mínometu, inštalovaný na podvozku obrneného vozidla BTR-80. Je určený na ničenie delostreleckých a mínometných batérií, raketometov, obrnených cieľov a veliteľských stanovíšť na vzdialenosť až 12,8 km.
Konštrukcia.
Nona-SVK bola vytvorená v roku 1990 na báze obrneného vozidla BTR-80. Disponuje kanónom rovnakého kalibru ako mínomet 2S9 Nona-S postavený na pásovom podvozku, výroba delostreleckého systému na kolesovom podvozku je však 1,5-2 krát lacnejšia. Kolesový podvozok je zároveň spoľahlivejší a obratnejší, aj keď má slabšiu priechodnosť. Nona-SVK dokáže na ceste vyvinúť rýchlosť až 80 km/h a dojazd má 600 km. Vo vode pláva rýchlosťou 10 km/h. Na výrobu trupu sa používajú valcované plechy z pancierovej ocele, ktoré dokonale chránia pred guľkami ručných zbraní ako aj úlomkami delostreleckých granátov a mín.
Hlavnou zbraňou Nona-SVK je 120 mm kanón 2A60, ktorý je modifikáciou 2A51. Jeho námer je od −4 do +80°. Zásoba munície je 30 kusov, pričom 2S23 je schopná strieľať riadené strely Kitolov-2. Pomocnou zbraňou je 7,62 mm guľomet PKT, ktorý je namontovaný na streche veliteľskej veže. Streľbu vykonáva veliteľ sám pomocou systému diaľkového ovládania so zariadením TKN-ZA. Po stranách veže je šesť dymových granátometov 902B Tuča s granátmi ZD-4. Nona-SVK vezie okrem zásoby munície aj 4 útočné pušky AKS-74, 2 prenosné protilietadlové raketové systémy Igla-1 a 15 ručných granátov F-1.
Magura (1 416,4 m n. m.)

Magura () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne južne od Ružomberka.) 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovská Štiavnica. Najbližším sídlom je južným smerom situovaná Liptovská Lúžna, juhozápadne leží Liptovská Osada a severným smerom sa nachádza Ružomberok, Ludrová a Liptovská Štiavnica. Južným úbočím vedie hranica Národného parku Nízke Tatry, do ktorého patrí vrcholová a severná časť hrebeňa.
Opis.
Magura je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie západným smerom zo Salatína () na Červenú Maguru (). Severne susedí Vyšný Brankov (), Bohúňovo () a Úplazy (), východne Salatín a Klin (), južne Tlstá (), Veľká hoľa (), Skalka (), Košarisko () a Veľká Chochuľa () a západne Žiar (), Červená Magura a Smrekovica (). Vrch patrí do povodia Váhu; južnú časť odvodňujú prítoky Lúžňanky do Revúcej, voda zo severných častí odteká Ludrovčankou do Váhu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a vrch je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.
Výhľady.
Vrchol Magury pokrýva lesný porast so skalnými bralami, umožňujúcimi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, pri priaznivých podmienkach tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru a Štiavnické vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južným úbočím a hrebeňom na východe prechádza červeno značkovaná trasa z Liptovskej Lúžnej cez Ráztocké sedlo a Salatín do Ludrovej.
Oškerda

Oškerda je mestská časť Kysuckého Nového Mesta. Do roku 1973 samostatná obec. Žije tu asi 498 obyvateľov.
Poloha.
Nachádza sa južne od Kysuckého Nového Mesta na ľavom brehu rieky Kysuca. Susedné obce sú Radoľa, Rudinka, Snežnica a Brodno.
Dejiny.
Založil ju v 14. storočí na zákupnom práve dedičný richtár, žilinský mešťan Oškrd. Obec sa v prameňoch spomína v roku 1438. Patrila panstvu Strečno. V roku 1598 mala 7 domov. V roku 1927 obec vyhorela.
Po roku 1945 sa obec rozrástla. Obyvatelia väčšinou pracovali v závode Drevina Brodno-Oškerda, kde vyrábali zrubové chatky s prvkami ľudovej kultúry. Tu zhotovili aj slovenskú kolibu pre svetovú výstavu v Montreale v roku 1967.
Tarzícius

Tarzícius alebo Tarcisius je latinské meno. Frekvencia používania tejto verzie mena sa v rôznych jazykoch líši, napr. v anglicky hovoriacich krajinách prevláda variant Tarcisius, zatiaľ čo v slovenčine sa používa takmer výlučne podoba Tarzícius. Toto meno a jeho odvodeniny sú stále živé medzi katolíkmi a v románskych jazykoch, čomu napomáha úcta k svätému Tarzíciovi, patrónovi oltárnikov.
Delená ulica

Delená ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len so Samovou ulicou.
Spádová ulica (Bratislava)

Spádová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Na vyhliadke (Bratislava)

Na vyhliadke je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Novoveskou ulicou.
Joma

Joma môže byť:
Na pravom poludní

Na pravom poludní je štúdiový album Simony Martausovej. V roku 2014 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Joma.
Paul Lendvai

Paul Lendvai (* 24. august 1929, Budapešť) je rakúsky novinár, televízny komentátor stanice ORF a spisovateľ maďarského pôvodu. Fundovaný znalec juhovýchodnej a východnej Európy, a Maďarska pôsobil ako politický komentátor rakúskeho denníka Der Standard. V rokoch 1982 až 1987 bol vedúcim východoeurópskeho redakčného tímu ORF.
Životopis.
Po maturite, ktorú absolvoval s vyznamenaním, vyštudoval právo na Maďarskej kráľovskej univerzite Petra Pázmaňa (dnes Univerzita Loránda Eötvösa) v rodnej Budapešti. Od roku 1947 pracoval ako novinár. Písal pre Szabad Nép a bol tiež vedúcim zahraničného spravodajstva v Maďarskej tlačovej agentúre (MTI). V roku 1957 sa vysťahoval do Rakúska.
V roku 2011 založil so svojou treťou manželkou Zsókou Lendvai viedenské vydavateľstvo Nischen Verlag, ktoré sa zameriava na maďarskú prekladovú literatúru. Bol jedným z najtvrdších medzinárodných kritikov Orbánovho režimu.
Santa Monica Boulevard

Santa Monica Boulevard je ulica a hlavná západo-východná dopravná tepna v Los Angeles County. Vedie od Ocean Avenue v Santa Monice neďaleko Tichého oceánu po Sunset Boulevard na Sunset Junction v Los Angeles. Prechádza cez štvrte Beverly Hills a West Hollywood. Časť z nej je označená ako California State Route 2.
Nico Daws

Nico Daws (* 22. december 2000, Mníchov, Nemecko) je kanadsko-nemecký hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme New Jersey Devils v National Hockey League. Narodil sa v Nemecku, ale keďže vyrastal v Kanade má kanadské občianstvo. Kanadu reprezentuje aj na medzinárodnej úrovni.
V roku 2019 sa stal šampiónom ontáriskej juniorskej ligy OHL. O rok neskôr bol vyhlásený za najlepšieho brankára tejto súťaže.
V roku 2020 bol súčasťou kanadskej reprezentácie na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov, kde získal zlatú medailu.
Kariéra.
Juniorský hokej.
Daws hokejovo vyrastal v meste Burlington, odkiaľ v roku 2017 prestúpil do Ontario Hockey League. Tu nastupoval za tím Guelph Storm, s ktorým v roku 2019 získal ligový titul.
V sezóne 2019/20 už nastupoval ako prvý brankár tímu a stal sa dokonca najlepším brankárom sezóny. V 38 zápasoch si pripísal 92,4% úspešnosť zákrokov. V roku 2020 bol súčasťou juniorského výberu, s ktorým na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov získal medailu. Zasiahol iba do dvoch duelov, z ktorých jeden vyhral. O miesto v bránke sa delil s veľkým talentom kanadského hokeja Joelom Hoferom.
Jeho výkony vylepšili jeho pozíciu na drafte a až ako 20-ročný bol draftovaný v 3. kole (celkovo 84.) New Jersey Devils.
Nemecká extraliga.
Pandemickú sezónu 2020/21 strávil v rodnom Nemecku, kde v najvyššej súťaži Deutsche Eishockey Liga odchytal za tím ERC Ingolstadt 10 zápasov, v ktorých si pripísal 89,8% úspešnosť zákrokov a 4 víťazstvá.
Vstup do NHL.
Pôsobenie medzi seniormi Dawsovi pomohlo vo výkonnosti a aj napriek tomu, že sezónu 2021/22 začínal vo „farmárskom“ tíme New Jersey Utica Comets (AHL), po zranení oboch hlavných brankárov Devils (Mackenzie Blackwood a Jonathan Bernier) zažil svoj debut v NHL. Devils, ktorí sa zúfalo snažili nájsť náhradu za svoj brankársky tandem vyskúšali vo svojom bránkovisku až 5 brankárov. Daws z nich odchytal najväčšiu porciu zápasov (25), v ktorých si pripísal 89,3% úspešnosť zákrokov a 10 víťazstiev.
Budúcnosť Dawsa v NHL sa tak bude odvíjať podľa ďalších krokov Devils v lete 2022.
Štýl.
Webový portál eliteprospects.com opísal v roku 2020 Dawsa ako veľkého brankára, ktorý sa drží hlboko v bránke a využíva svoju veľkosť na vykrývanie bránkového priestoru. Nedovoľuje veľa dorážok a vyniká práve v pozičnosti.
Kontrakt.
5. mája 2021 Daws podpísal s New Jersey Devils trojročný dvojcestný kontrakt, ktorý mu na úrovni NHL vynesie 850 833 amerických dolárov ročne. Platnosť zmluvy vyprší na konci sezóny 2023/24.
Osobný život.
Dawsova matka je Nemka, jeho otec Kanaďan. Otec (Steve Daws) sa v 80-tych rokoch venoval taktiež hokeju v juniorskej akadémii. Hrával na pozícii ľavého krídelníka.
Malý Salatín (vrch v Nízkych Tatrách)

Malý Salatín () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Štiavnica, približne juhovýchodne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Ružomberok a Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Štiavnica a Partizánska Ľupča. Najbližšími sídlami sú severne situované Liptovské Sliače, Ludrová a Liptovská Štiavnica, severozápadne mesto Ružomberok a južným smerom ležiaca Liptovská Lúžna a osada Železnô. Masív je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Malý Salatín je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Latiborskej hole () severozápadným smerom cez Tlstú () a cez Salatín () ďalej na sever. Západne susedí Bohúňovo (), Úplazy () a Vyšný Brankov (), južne sa nachádza Magura (), Salatín a Ramžené (), východne Červený grúň (), Šlosiar () a Predná Magura () a severne Chopec () a Príslop (). Vrch patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza z východnej časti Salatínsky potok do Ľupčianky, zo severnej a západnej prítoky Ludrovčanky. Vrcholom vedie značený turistický chodník z Vyšného Sliača a masív je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.
Výhľady.
Vrchol pokrýva lesný porast so skalnými bralami, umožňujúcimi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, susednej Veľkej Fatry a Liptovskú kotlinu, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.
Samova ulica (Bratislava)

Samova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Tatranský pohár 2018

Tatranský pohár 2018 bol 71. ročník turnaja v ľadovom hokeji. Konal sa na Zimnom štadióne v Poprade od 30. augusta do 2. septembra 2018 a zúčastnili sa ho tímy HK Poprad, Le Rapaces de Gap, HC Orli Znojmo, HC Vítkovice Ridera, HC Košice a DVTK Jegesmedvék Miškovec.
Ulica 1. mája (Bratislava)

Ulica 1. mája je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Delenou ulicou.
Kosatcová ulica (Bratislava)

Kosatcová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa s 2 ulicami: Delená a ulica bez názvu.
Hradištná ulica (Bratislava)

Hradištná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Uhroveckou ulicou.
Uhrovecká ulica

Uhrovecká ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Hradištnou ulicou.
Kalištná ulica

Kalištná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Helsinský výbor pre ľudské práva na Slovensku

Helsinský výbor pre ľudské práva na Slovensku, , skratene HVS je nezisková organizácia založená v roku 2012. HVS vznikol so zámerom podporovať hodnoty mieru, právneho štátu, demokracie a ochrany ľudských práv. Organizácia sa podujala pokračovať v tradícií pôvodného Československého Helsinského výboru (1988) a jeho nástupcu Helsinského výboru Slovenska (1993).
Misia.
Hlavným cieľom Helsinského výboru pre ľudské práva na Slovensku (HVS) je zvyšovanie povedomia o ľudských právach a celkové zlepšovanie ľudskoprávneho prostredia na Slovensku. HVS stavia na odkaze Novembra 89, preto je jeho hlavnou prioritou chrániť ľudské práva, slobodu a demokraciu na Slovensku a vo svete. Tento záväzok Helsinský výbor napĺňa najmä prostredníctvom vzdelávania mladých ľudí v oblasti demokracie a ľudských práv, monitorovaním ľudskoprávnej situácie na Slovensku, aktívneho zapájania sa do tvorby politík, pôsobením v poradných orgánoch vlády, organizovaním konferencií, workshopov a publikačnou činnosťou.
Mottom obnoveného Helsinského výboru je prvý odsek kodanského dokumentu: „Zúčastnené štáty vyjadrujú svoje presvedčenie, že ochrana a podpora ľudských práv a základných slobôd je jedným z hlavných cieľov vládnutia a potvrdzujú, že uznanie týchto práv a slobôd tvorí základ slobody, spravodlivosti a mieru.“
Ulica Jána Poničana

Ulica Jána Poničana je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa s 5 ulicami: Charkovská, Novoveská, 1. mája, Kosatcová a Ivana Bukovčana.
Obecné chránené územie

Obecné chránené územie (skratka OCHÚ) je lokalita, spravidla s výmerou do 100 ha, s kultúrnym, vedeckým, ekologickým, estetickým alebo krajinotvorným významom. Môže ho vyhlásiť obec všeobecne záväzným nariadením, v ktorom sú uvedené podmienky jeho ochrany.
Malý Salatín

Malý Salatín môže byť:
Solvina

Solvina je známy druh českého čistiaceho prostriedku na odstraňovanie nečistôt z ľudskej pokožky (hlavne rúk), ktorý v súčasnosti vyrába čáslavský podnik Zenit. Ide o zavedený výrobok na trhoch v Česku a Slovensku s dlhou tradíciou výroby siahajúcou do prvej polovice 20. storočia, ktorý sa predáva najčastejšie vo forme malého vedierka naplneného polotuhou hmotou. Do roku 1948 bola Solvina vyrábaná v podniku Aloisa Kouta, keď po jeho znárodnení došlo k pričleneniu do závodu Kosmos Čáslav. Hmota sa pôvodne dodávala v kovových téglikoch, neskôr v povoskovanom papieri a od 80. rokov 20. storočia v plastovom tégliku. V roku 1992 sa výroba Solviny presunula do novo vzniknutej spoločnosti Zenit Čáslav, ktorá vznikla vyčlenením z podniku Kosmos Čáslav. V súčasnosti sa vyrába aj v menších baleniach vo forme pasty, či od roku 2003 vo forme gélu.
Solvina má podľa používateľov a výrobcu blahodarný vplyv na kožu, ktorú hydratuje. Produkt sa stále vyrába a na rozdiel od minulosti aj vo väčšej škále vôní.
Solvina sa skladá z anionických tenzidov, ktoré sú zastúpené na 5 % až 15 %. Ďalej obsahuje amfoterné tenzidy (menej ako 5 %), abrazívum, vodu, parfém na zvýraznenie vône, konzervačné prostriedky a pomocné látky na stuženie. Celkovo ju tvorí 17 prísad. Pôvodne se používal pre solvinu sklársky piesok ako čistiace abrazivo, napriek tomu bol neskôr nahradený špeciálne upravenými dubovými pilinami. Tým sa minimalizovalo dráždenie pokožky pieskom, pretože pokožka bola často predtým vystavovaná záťaži chemických látok, čo ju robilo viac senzitívnou na ďalšiu námahu. K ďalšej zmene v zložení došlo po roku 1989, keď sa zmenila časť ekologických a hygienických noriem.
Vianočný album

Vianočný album môže byť:
Modranská železnica

Modranská železnica alebo Modra hlavná stanica je kultúrny priestor a pomyselná železničná stanica nachádzajúca sa na poli medzi zberným dvorom a vinárstvom na Dolnej ulici v Modre. Ide o historický železničný vozeň z roku 1892 obklopený železničiarskymi artefaktmi.
Priestor bol slávnostne otvorený 30. apríla 2022 o 17. hodine a jeho prednostom je Peter Bittner.
Napriek tomu, že v kultúre sa železnica s Modrou niekedy spája (napr. v texte pesničky „Vymyslená“ od skupiny Elán), v skutočnosti do Modry žiadna železničná trať nevedie.
Bohúňovo (vrch v Nízkych Tatrách)

Bohúňovo () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Štiavnica, približne juhovýchodne od Ružomberka.) 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovská Štiavnica. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca Liptovská Štiavnica a Ludrová, severozápadne a západne Ružomberok a južným smerom Liptovská Lúžna. Vrcholom vedie hranica Národného parku Nízke Tatry, do ktorého patrí južná časť hrebeňa.
Opis.
Bohúňovo je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie severozápadným smerom zo Sedla pod Malým Salatínom na Kohút (). Západne sa nachádza Ostré (), Brankov () a Vyšný Brankov (), južne Červená Magura (), Magura () a Salatín (), východne Úplazy (), Malý Salatín () a Chopec () a severne Kriváň () a Príslop (). Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy odvodňujú prítoky Ludrovčanky, voda z východných častí odteká jej prítokom Komorníckym potokom. Vrcholovou časťou vedie značený turistický chodník z Ludrovej a časť vrchu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.
Výhľady.
Vrchol Bohúňova pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry, pri priaznivých podmienkach tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.
Stredná zdravotnícka škola (Poprad, Levočská 5)

Stredná zdravotnícka škola je verejná stredná odborná škola nachádzajúca sa na Levočskej ul. 5 v Poprade. Zriaďovateľom školy je Prešovský samosprávny kraj.
História školy.
Stredná zdravotnícka škola v Poprade bola ustanovená dňom 3. septembra 1963 na základe rozhodnutia Ministerstva zdravotníctva ČSR v Prahe č. 621. V školskom roku 1963/1964 prichýlila škola prvých 129 študentov. Pôvodná budova postupne prestávala stačiť pre zabezpečenie riadneho chodu vyučovania s ohľadom na nutnosť vybudovania odborných učební potrebám vyučovacieho procesu. Preto z rozhodnutia štátnych orgánov bola škola 2. júla 1979 premiestnená do modernejšej budovy na Levočskej ulici č. 5, v ktorej sídli doteraz. Zaujímavosťou je, že až v roku 1991 maturoval prvý chlapčenský absolvent denného štúdia v histórii školy - Martin Saukulič.
Súčasnosť školy.
V súčasnosti škola poskytuje štúdium v troch študijných odboroch: praktická sestra, zdravotnícky asistent a sanitár. V školskom roku 2020/21 študovalo na škole 234 žiakov v 8 triedach. Stredná zdravotnícka škola sa dočkala po viac ako polstoročí vlastnej telocvične. Výstavba sa začala v roku 2019 a stála takmer 1,1 milióna euro. Investíciu financoval Prešovský samosprávny kraj z vlastného rozpočtu.