Gama/delta T-lymfocyt

Gama/delta T-lymfocyt (iné názvy: gama-delta [alebo gama delta] T-lymfocyt, gama/delta [alebo gama-delta alebo gama delta] T-bunka, γδ T-lymfocyt, γδ T-bunka; ) je T-lymfocyt, ktorý majú na svojom povrchu charakteristický receptor T-lymfocytov (TCR).
Väčšina T lymfocytov sú aβ (alfa/beta) T-lymfocyty s TCR zloženým z dvoch glykoproteínových reťazcov nazývaných α (alfa) a β (beta). Naproti tomu gama/delta (γδ) T-lymfocyty majú TCR, ktorý je tvorený jedným γ (gama) reťazcom a jedným δ (delta) reťazcom. Táto skupina T-lymfocytov je menej obvyklá ako aß T-lymfocyty. Najvyššie zastúpenie majú v črevnej sliznici v populácii lymfocytov známych ako intraepiteliálne lymfocyty (IEL).
Antigénne molekuly, ktoré aktivujú gama/delta T-lymfocyty, sú stále do značnej miery neznáme. Sú zvláštne v tom, že nevyžadujú spracovanie antigénu a prezentáciu peptidových epitopov hlavným histokompatibilným komplexom (MHC), hoci niektoré rozpoznávajú molekuly MHC triedy Ib. Môžu byť tiež aktivované signálmi nebezpečenstva (napríklad proteíny tepelného šoku (HSP)).
Subpopulácie γδ T-lymfocytov existujú aj v epidermálnom kompartmente kože myší. Vznikajú počas vývoja plodu a exprimujú invariantný a kanonický receptor T-lymfocytov Vγ3 Vδ1.
Gama/delta T-lymfocyty vrodenej a adaptívnej imunity.
Okolnosti, ktoré vedú k odpovedi gama/delta T-lymfocytov, nie sú úplne známe. Tvoria systém lymfocytov, ktorý sa vyvíja pod vplyvom iných leukocytov v týme a na periférii. Vyvíjajú sa z nich funkčne odlišné subpopulácie, ktoré majú veľa priamych a nepriamych efektov na zdravé tkanivá, imunitné bunky, patogény a infikované tkanivá, a na odpoveď hostiteľa na tieto stimuly.
Tak ako iné „netradičné“ subpopulácie T-lymfocytov, ktoré nesú invariantné TCR, (napríklad prirodzené zabíjačské T bunky), aj gama/delta T-lymfocyty sú charakteristické tým, že sú na hranici medzi evolučne primitívnejšou vrodenou imunitou, ktorá umožňuje rýchlu odpoveď na rôzne patogény a nebezpečné stimuly, a adaptívnou imunitou, kde B- a T-lymfocyty spôsobujú pomalšiu, ale vysoko antigénne špecifickú imunitnú odpoveď. To vedie k dlhotrvajúcej pamäti proti tým istým antigénom.
Za súčasť adaptívnej imunity sa gama/delta T-lymfocyty môžu považovať preto, že u nich dochádza k preusporiadaniu génov pre TCR, aby produkovali diverzitu receptorov. Rôzne subpopulácie však môžeme tiež považovať za súčasť vrodenej imunity, pretože špecifický TCR môže fungovať ako receptor na rozpoznávanie vzorov. Napríklad veľké množstvo ľudských Vγ9/Vδ2 T lymfocytov reaguje v priebehu hodín na bežné molekuly produkované mikróbmi, a vysoko obmedzené intraepiteliálne Vδ1 T-lymfocyty reagujú na epiteliálne bunky vystavené stresu, ktoré nesú signály nebezpečenstva.
Nedávne práce ukázali, že ľudské Vγ9/Vδ2 T-lymfocyty sú tiež schopné fagocytózy - procesu pripisovanému výlučne myeloidnému radu buniek vrodenej imunity (neutrofilom, monocytom, dendritickým bunkám).
Gama/delta T-lymfocyty a autoimunitné ochorenia.
Autoimunitné ochorenia sú následkom abnormálnej odpovede imunitného systému. Pri takejto chorobe sa produkujú autoprotilátky alebo autoreaktívne T-lymfocyty. Úlohou gama/delta T-lymfocytov v autoimunitných ochoreniach je pomáhať B-lymfocytom v produkcii autoprotilátok prostredníctvom cytokínov podporujúcich zápal.
IL-17A je dôležitý pre rozvoj autoimunitných chorôb. Hlavným zdrojom sú Th17 polarizované CD4+ alfa/beta T-lymfocyty, ale k produkcii IL-17A prispievajú aj gama/delta T-lymfocyty. Spolu s inými chemokínmi hrajú úlohu pri patogenéze a regulácii imunitných reakcií. Taktiež interagujú s rôznymi bunkami prirodzenej a adaptívnej imunity a modulujú ich funkcie. Gama/delta T-lymfocyty zosilňujú alebo potláčajú zápal, záleží to na mieste a stupni choroby.
Vznikajú na periférii a môžu sa zhromažďovať v zapálenom tkanive. Tieto bunky môžu byť aktivované aj bez ligandu receptoru T-lymfocytov – môžu veľmi rýchlo vyvolať zápal pri autoimunitnej chorobe.
Gama/delta T-lymfocyty a rakovina.
Rozoznanie antigénov, ktoré nie je obmedzené molekulami hlavného histokompatibilného komplexu, a vysoká sekrécia cytokínov naznačujú, že gama/delta T-lymfocyty by boli efektívne v imunoterapii nádorov. Pokusy u mnohých druhov rakovín (obličiek, pľúc, leukémie) ukázali, že gama/delta T-lymfocyty sú bezpečné a dobre tolerované, no na druhej strane existujú správy, ktoré hovoria, že tieto bunky spôsobujú rozvoj rakoviny (napríklad cez produkciu IL-17 v nádorovom mikroprostredí, ktorý podporuje angiogenézu a rast buniek, alebo kvôli ich schopnosti zvýšiť počty myeloidných supresorových buniek).