Geografia jedla

Geografia jedla je oblasťou humánnej geografie. Zameriava sa na modely výroby a spotreby potravín na miestnej až globálnej úrovni. Sledovanie týchto zložitých modelov pomáha geografom pochopiť nerovnaké vzťahy medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami vo vzťahu k inováciám, výrobe, preprave, maloobchodu a spotrebe potravín. Je to tiež téma, ktorá sa čoraz viac dostáva do pozornosti verejnosti. Hnutie za opätovné prepojenie "priestoru" a "miesta" v potravinovom systéme sa rozrastá, na čele ktorého stojí výskum geografov.
Dejiny.
Priestorové rozdiely vo výrobe a spotrebe potravín sa zaznamenávajú už tisícky rokov. Platón sa vyjadril o deštruktívnom charaktere poľnohospodárstva, keď hovoril o erózii pôdy na svahoch hôr v okolí Atén a uviedol: "[V predchádzajúcich rokoch] Atény prinášali oveľa hojnejšie úrody. V porovnaní s tým, čo bolo vtedy, tu zostali len kosti premárneného tela; všetky bohatšie a mäkšie časti pôdy sa rozpadli a z pôdy zostala len kostra". Spoločnosti mimo starovekého Grécka zápasili s tlakom na výživu rozširujúceho sa obyvateľstva. Obyvatelia Veľkonočného ostrova, Mayovia v Strednej Amerike a najnovšie aj obyvatelia Montany zažívajú podobné ťažkosti s produkciou v dôsledku viacerých vzájomne prepojených faktorov súvisiacich s hospodárením s pôdou a zdrojmi. Tieto udalosti boli predmetom rozsiahleho štúdia geografov a ďalších zainteresovaných strán (štúdium potravín sa neobmedzuje len na jednu disciplínu a venuje sa mu obrovské množstvo rôznorodých zdrojov).
Moderní geografi sa spočiatku zameriavali na potraviny ako na ekonomickú aktivitu, najmä z hľadiska poľnohospodárskej geografie. Až v poslednom období sa pozornosť geografov obrátila na potraviny v širšom zmysle: "Vznik agropotravinárskej geografie, ktorá sa snaží skúmať otázky pozdĺž potravinového reťazca alebo v rámci systémov zabezpečovania potravín, čiastočne vyplýva z posilnenia prístupov politickej ekonómie v 80. rokoch 20. storočia".
Prekrývajúce sa oblasti štúdia.
Potravinám sa venuje pozornosť tak z oblasti prírodných, ako aj spoločenských vied, pretože sú mostom medzi prírodným a spoločenským svetom. Niektoré z prvých číselných údajov o produkcii potravín pochádzajú z byrokratických zdrojov spojených so starovekými civilizáciami starovekého Egypta a Rímskej ríše. Vplyv na dokumentovanie potravinových sietí mali aj obchodníci. Raní indickí kupci a obchodníci mapovali polohu obchodných miest spojených s uzlami produkcie potravín.
Výroba potravín.
Výroba potravín bola prvým prvkom potravín, ktorému sa venovala rozsiahla pozornosť geografov v oblasti kultúrnej geografie, najmä v geografii poľnohospodárstva.
Produkcia potravín je celosvetovo nerovnomerná. Dôvodom sú dve hlavné zložky, ktoré sa podieľajú na výrobe potravín a ktoré sú tiež nerovnomerne rozdelené. Týmito zložkami sú environmentálna kapacita oblasti a ľudská kapacita. Environmentálna kapacita je jej schopnosť "prijať určitú činnosť alebo mieru činnosti bez neprijateľného vplyvu". Ovplyvňuje ju klíma, typy pôdy a dostupnosť vody. Ľudská kapacita vo vzťahu k produkcii potravín je veľkosť populácie a množstvo poľnohospodárskych zručností v rámci tejto populácie. Keď sú tieto dve úrovne ideálne a v spolupráci s finančným kapitálom, je možné vytvoriť intenzívnu poľnohospodársku infraštruktúru, čo jasne znázorňuje zelená revolúcia.
Súčasne má na schopnosť krajiny vyrábať potraviny vážny vplyv množstvo ďalších faktorov:
Škodcovia sa stávajú odolnými voči pesticídom alebo pesticídy môžu zabíjať užitočný a potrebný hmyz. Príklady tohto javu sa vyskytujú po celom svete. Tanzánia zažila v roku 2005 obzvlášť hroznú nákazu pásomnicami. Na vrchole infekcie bolo viac ako 1000 lariev na meter štvorcový. V roku 2009 Libéria zažila výnimočný stav, keď začala invázia húseníc afrického pásomníka, čo sa stalo regionálnou potravinovou krízou. Húsenice prešli 65 mestami a 20 000 ľudí muselo opustiť svoje domovy, trhy a farmy. Takéto straty môžu stáť milióny až miliardy v závislosti od veľkosti a trvania a majú vážny vplyv na potravinovú bezpečnosť. FAO vytvorila medzinárodný tím, oddelenie pre rastlinnú výrobu a ochranu, ktorý sa snaží "znížiť závislosť od pesticídov" a "dokázať, že používanie pesticídov sa často dá výrazne znížiť bez toho, aby to ovplyvnilo výnosy alebo zisky poľnohospodárov" v týchto a ďalších ťažko postihnutých oblastiach.