Odstúpenie Georgea Washingtona z funkcie vrchného veliteľa

Rezignácia Georgea Washingtona na funkciu vrchného veliteľa znamenala koniec jeho vojenskej služby v americkej vojne za nezávislosť a jeho návrat do civilného života v Mount Vernone.
Jeho dobrovoľný čin bol opísaný ako „jeden z najväčších štátnických činov“ a pomohol vytvoriť precedens civilnej kontroly nad armádou. Po podpísaní Parížskej zmluvy o ukončení vojny 3. septembra 1783 a po tom, ako posledné britské jednotky 25. novembra opustili New York, Washington 23. decembra toho istého roku rezignoval na funkciu vrchného veliteľa kontinentálnej armády pred Kongresom Konfederácie, ktorý v tom čase zasadal v Štátnom dome v Annapolise v štáte Maryland. Nasledovala jeho rozlúčka s Kontinentálnou armádou 2. novembra v Rockinghame pri Princetone v štáte New Jersey a rozlúčka s dôstojníkmi 4. decembra v newyorskej Fraunces Tavern.
Washingtonovu rezignáciu zobrazil John Trumbull v roku 1824 obrazom v životnej veľkosti "Generál George Washington rezignuje na svoju funkciu", ktorý je teraz vystavený v rotunde Kapitolu Spojených štátov.
Dejiny.
Washington prišiel do Annapolisu 19. decembra 1783 a pri Three Mile Oak ho privítali generál William Smallwood a generál Horatio Gates. Na druhý deň napísal Kongresu o spôsobe odstúpenia, či už osobne alebo písomne. Predseda Kontinentálneho kongresu Thomas Mifflin vymenoval výbor v zložení Thomas Jefferson, James McHenry a Elbridge Gerry, ktorý mal určiť podrobnosti. V pondelok 22. decembra si Kongres uctil Washingtona hostinou v Mannovej krčme, na ktorej sa zúčastnilo dvesto až tristo pánov. Neskôr v ten istý večer usporiadal guvernér Marylandu William Paca v Štátnom dome verejný ples na jeho počesť. Zúčastnilo sa na ňom takmer šesťsto hostí. Historik Willard Sterne Randall opisuje tento večer: „George Washington, slávny tanečník, ohromil francúzskych dôstojníkov svojou zručnosťou a pôvabom v menuete.“
V utorok 23. decembra na poludnie viedol Charles Thomson, tajomník Kontinentálneho kongresu, Washingtona v sprievode jeho dvoch pobočníkov, plukovníka Davida Humphreysa a plukovníka Benjamina Walkera, do senátnej sály marylandského parlamentu. Hoci je Martha Washingtonová zobrazená na niektorých maľbách tejto udalosti, v skutočnosti sa na nej nezúčastnila. Potom Washington predniesol svoje poznámky k zhromaždeniu:Šťastný z potvrdenia našej nezávislosti a zvrchovanosti a spokojný s príležitosťou, ktorá sa Spojeným štátom naskytla, aby sa stali váženým národom, s uspokojením sa vzdávam menovania, ktoré som prijal s rozpakmi.
Považujem za nevyhnutnú povinnosť uzavrieť tento posledný slávnostný akt svojho úradného života tým, že zverím záujmy našej najdrahšej krajiny do ochrany všemohúceho Boha a tých, ktorí nad nimi majú dohľad, do jeho svätej ochrany.
Po dokončení práce, ktorá mi bola pridelená, odchádzam z veľkého divadla činu a s láskou sa lúčim s týmto augustovým orgánom, pod ktorého príkazmi som tak dlho pôsobil, ponúkam tu svoje poverenie a odchádzam zo všetkých povinností verejného života.
—George WashingtonAko posledný akt svojej rezignácie Washington odovzdal prezidentovi Mifflinovi svoje poverenie a prejav. Nasledujúci deň, 24. decembra, Washington odišiel do svojho sídla Mount Vernon.