burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Laoština

Laoština je druhý najdôležitejší jazyk tajskej jazykovej rodiny blízky
thajčine (vzťah je podobný ako medzi češtinou a slovenčinou). 
Zapisuje sa slabično-fonetickým písmom indického pôvodu. Od roku 1956 je úradným jazykom v Laose (dovtedy sa dlho šírila len ako hovorový jazyk). Nárečia rozšírené v susednom Thajsku je vhodnejšie pričleňovať k thajčine, pretože na ne oddávna má značný vplyv.
Korelát

Korelát je jav alebo predmet, ktorý je v korelácii, t. j. je súvzťažný s iným javom alebo predmetom.
Koreň idealizmu

Koreň idealizmu je príčina vysvetľujúca vznik a existenciu idealizmu. O koreňoch idealizmu hovrí napr. Lenin, ktorý rozlišoval gnozeologické a triedne korene idealizmu.
Kasta

Kasta je prísne ohraničená a uzavretá spoločenská skupina s presne vymedzenými právami a povinnosťami členov líšiaca sa spoločenským postavením od iných členov spoločnosti; klasickú formu nadobudla v hinduizme (brahmani, vaišovia, šúdrovia, páriovia).
Koreň slova

Koreň slova je nedeliteľný základ slova (-žen-, ženba, oženiť, ženský, vyženiť).
Georges Vacher de Lapouge

Georges Vacher de Lapouge (* 12. december 1854, Neuville-de-Poitou, Francúzsko – † 20. február 1936, Poitiers) bol francúzsky antropológ, predstaviteľ antroposociológie. 
Vychádzal z interpretácie antropometrických údajov a porovnávacej štatistickej analýze lebkového indexu (čiže percentuálneho vzťahu najväčšej šírky hlavy k jej najväčšej dĺžke). Pojem indexu lebky zaviedol švédsky anatóm Anders Adolf Retzius v štyridsiatych rokoch 19. storočia. 
Podľa Lapougea je predmetom antroposociológie vzájomná reakcia rasy a sociálneho prostredia. Pod vplyvom sociálneho darvinizmu Lapouge zavádza vedľa pojmu prirodzeného výberu aj pojem sociálneho výberu, pričom rozlišuje šesť jeho základných foriem: vojenský, politický, náboženský, morálny, právny a ekonomický. Všetky tieto formy majú koniec koncov zhubný vplyv na spoločenský vývoj, pretože v dôsledku ich pôsobenia sa stále zmenšuje počet predstaviteľov — podľa Lapougea — najhodnotnejšieho rasového typu, a to svetlovlasého dolichocefala a navyše mu hrozí úplný zánik. Jeden z Lapougeových zákonov — zákon epôch — hovorí: 
S týmto zákonom súvisí hlboký Lapougeov pesimizmus postulujúci zmiznutie najlepších.
Lapouge ja autorom práce "L'Aryen et son rôle social" (Árijci a ich úloha v spoločnosti), ktorá bola základom pre nacistický antisemitizmus.
Kaštieľ

Kaštieľ (z lat. "castellum", t. j. pevnosť) bolo mestské a vidiecke sídlo šľachtica alebo bohatého zemana, ktoré vystriedalo stredoveký hrad.
Skromnejšie sídla zemanov, ale aj mestské šľachtické obydlia nazývame kúriami.
Kaštiele stoja väčšinou voľne na rovine, počnúc barokom obyčajne v parku. Pôvodne plnili predovšetkým obranné funkcie a boli dôkladne opevnené. Neskôr, najmä od konca 16. a začiatkom 17. storočia v dôsledku zmien vojenskej techniky a taktiky upadal ich obranný význam a čoraz viac rástla ich reprezentatívna funkcia a komfort, čoho dôkazom bolo zariaďovanie objektov prepychovým nábytkom, umeleckými dielami a doplnkami, ale i dotváranie priľahlej krajiny k čo najväčšiemu estetickému pocitu. Z pôvodného pevnostného rázu si zachovali niektoré formálne znaky (nárožné bašty a arkiere, ozdobné atiky a strieľne, vnútorné dvory, mohutné veže a brány).
Kaštiele na Slovensku.
Na Slovensku sa zachovali početné typy kaštieľov. Ojedinele sú zastúpené pôvodne gotické kaštiele mnoho ráz prestavované, napr. goticko-renesančný z Parížoviec (dnes stojí v areáli skanzenu v Pribyline), či pôvodne gotický kaštieľ v Humennom. Omnoho hojnejší je výskyt renesančných a klasicistických kaštieľov.
Renesančné kaštiele sa vyskytujú vo viacerých architektonických typoch, napr. typ výrazných kubických tvarov a prostých proporcií (Betlanovce, Divinka, Hájniky), s nárožnými baštami a arkiermi (Mokraď, Považské Podhradie, Dolná Mičiná, Necpaly, Diviaky), nepravidelného tvaru, trojkrídlové alebo štvorkrídlové kaštiele s vnútorným arkádovým nádvorím (Bošany, Častkovce, Zemianske Kostoľany, Fričovce, Pečovská Nová Ves, Horné Lefantovce, Brunovce, Bytča, Strážky, Pruské, Topoľčianky) s osobitnými hradbami opevnené kaštiele (Divín, Hronsek, Nižná Šebastová, Sereď).
Z menej početných barokových kaštieľov medzi typické patria najmä v Bernolákove, vo Veľkom Bieli, v Bijacovciach, v Dubnici nad Váhom a v Markušovciach.
Klasicistické kaštiele mávajú uprostred hlavného priečelia stĺpový portikus s tympanónom, po boku hlavnej budovy nižšie hospodárske krídla, záhradné priečelie nadväzuje výhľadom na park (napr. kaštiele v Dolnej Krupej, v Pečeňadoch a v Topoľčiankach).
Kaštiele sa ojedinele stavali aj v druhej polovici 19. storočia či dokonca v 20. storočí (Abrahám, Budmerice, Lehnice, Kunerad).
Z hľadiska využiteľnosti sa niektoré kaštiele stali i kultúrnymi strediskami (kaštieľ v Strážkach alebo v Bytči).
Dnešné využitie kaštieľov je rôznorodé. Niektoré našli využitie ako objekty pre muzeálne expozície (Betliar, Markušovce, Dolná Krupá, Strážky, Topoľčianky), ďalšie slúžia ako hotely či penzióny (Fričovce, Topoľčianky), iné vo vlastníctve rôznych spoločenských organizácií, obcí či štátu využívajú konkrétne subjekty na rôzne účely (radnice, sídla firiem, školy, internáty, domovy sociálnych služieb a pod.). Väčšina kaštieľov však v súčasnosti chátra a ich ďalší osud je neistý.
Korfská deklarácia

Korfská deklarácia je dohoda podpísaná v roku 1917 na gréckom ostrove Korfu medzi srbskou vládou (Nikola Pašić) a Juhoslovanským výborom (Trumbič). V Korfskej deklarácii sa vyžadovalo zjednotenie juhoslovanských národov v spoločnom štáte na čele so srbskou dynastiou Karadjordjevičovcov.
Kastília

Kastília alebo Kastílsko je historické územie Španielska s hlavným mestom Madrid.
Toto nejasne definované územie je dnes približne rozdelené medzi autonómne spoločenstvá Kastília-León, Kastília-La Mancha a Madrid, respektíve aj Extremaduru. 
Dejiny.
Vznikla v dôsledku rozširovania kresťanských dŕžav na úkor moslimov počas reconquisty. Svoj názov získalo podľa početných pohraničných hradov – po latinsky "castellum". 
Pôvodne to bola súčasť astúrskeho kráľovstva, od 9. stor. nezávislé grófstvo, od 1035 kráľovstvo (Kastílske kráľovstvo), ktoré neskôr tvorilo jadro krajín Kastílskej koruny. 1479 únia s Aragónskom. 1516 (po pričlenení Navarry) vznik jednotného španielskeho štátu.
V rámci Španielska bolo neskôr jej územie rozdelené medzi historické provincie Stará Kastília ("Castilla la Vieja") a Nová Kastília ("Castilla la Nueva") – pričom obe mali postavenie kráľovstviev – a sčasti aj Extremaduru, ktorej územie sa odvtedy ku Kastílii nepočíta.
Korint

Korint je mesto v Grécku, nachádzajúce sa na Istmickej šiji, ktorá spája Peloponéz s pevninou.
Katalánsko

Katalánsko (po katalánsky "Catalunya", po okcitánsky "Catalonha", po španielsky "Cataluña") je autonómne spoločenstvo a historické územie v severovýchodnom Španielsku s hlavným mestom Barcelonou. Žijú tu prevažne Katalánci.
27. októbra 2017 parlament Katalánska jednostranne vyhlásil nezávislosť pod názvom Katalánska republika.
Dejiny.
Vytváralo sa počas reconquisty dobývaním a dosídľovaním území ovládaných Arabmi. Pôvodne španielska marka Franskej ríše, ktorá sa rozpadla na samostatné kniežatstvá, do 12. stor. patriace k Francúzsku. Od 1137 únia Katalánska s Aragónskom. Katalánci sa zúčastnili na kolonizácii Baleár, spory medzi nimi a aragónskymi kráľmi upevnili ich zvláštne postavenie, ktoré stratili 1714 v rámci centralizácie štátu.
1812 bolo Katalánsko Napoleonom I. pripojené k Francúzsku, po obnovení španielskej monarchie 1814 hnutie za nezávislosť, ktoré vyvrcholilo 1932
vyhlásením autonómie a 6. októbra 1934 samostatnej republiky v rámci španielskej federácie. Nezávislá republika bola presne po 10 hodinách existencie zrušená po zásahu španielskych síl pod vedením generála Bateta. Pokus skončil uväznením členov katalánskej vlády a pozastavením štatútu autonómie zo strany španielskej vlády.
V roku 1977 bola obnovená autonómia, 1979 potvrdená referendom.
V roku 1990 získala arančina (miestna okcitánčina) postavenie kooficiálneho jazyka (spolu s katalánčinou a španielčinou) v údolí Val d'Aran v Katalánsku, od roku 2006 v celom Katalánsku.
Katalánsko je prvý španielsky pevninský región, v ktorom boli zakázané býčie zápasy.
27. októbra 2017 vyhlásil katalánsky parlament nezávislosť Katalánska pod názvom Katalánska republika; španielska vláda v Madride v ten istý deň odvolala katalánsku vládu, rozpustila katalánsky parlament a obmedzila autonómiu.
Korózia (rozlišovacia stránka)

Korózia (lat.) môže byť
Katalóg

Katalóg môže byť:
Korózny

Korózny (lat.) alebo korozívny znamená vyvolávajúci, spôsobujúci koróziu.
Abecedný katalóg

Abecedný katalóg je katalóg založený na abecednom princípe.
Korporácia

Korporácia môže byť:
Prídavné mená k slovu korporácia znejú korporačný, korporátny (obe majú význam: súvisiaci s korporáciou, vzťahujúci sa na korporáciu, týkajúci sa korporácie a pod.) a korporatívny (viacero významov: pozri pod korporatívnosť).
Korporativizmus

Korporativizmus (, - združenie) je politická ideológia založená na monopolnej úlohe korporácií, organizovaných, hierarchicky zoradených, povinných združení pre vyhradené oblasti spoločenského priestoru. Vyskytuje sa tu obmedzený počet monopolných organizácií ("korporácií"), ktoré pri vyjednávaní so štátom pri dodržiavaní základnej idei ľudskej pracovnej spolupatričnosti zastupujú záujmy svojich členov a súčasne sa podieľajú aj na uskutočňovaní štátnej politiky. Korporativizmus predpokladá obmedzený počet nekonkurenčných organizácií s povinným alebo polopovinným členstvom v nich, členstvo je profesne organizované podobne ako u stredovekých cechov. Tieto korporácie, pôsobiace často paralelne s parlamentom, sú kontrolované a usmerňované štátom.
Medzi teoretické zdroje korporativizmu možno zaradiť encykliku pápeža Leva XIII. Rerum novarum, encykliku Quadragesimo anno pápeža Pia XI., či práce Adama Müllera, Gabriela D’Annunzia a Alceste de Ambrisa.
Politická kritika korporativizmu.
Existuje názor, že štátna kontrola verejných foriem súkromného vlastníctva (vytváranie holdingov a štátom alebo pološtátnymi mafiami priamo alebo nepriamo kontrolovaných či chránených firiem a korporácií - napr. akciových spoločností) je základom ekonomického fašizmu a ten stojí často na počiatku fašizmu politického. Na druhú stranu je faktom, že existujú prosperujúce a demokratické štáty viac či menej ovplyvnené ekonomickým korporativizmom (napr. Rakúsko či Švédsko).
Tento názor je však nesprávny. Preotáčaný tak, aby zakryl podstatu problému. V skutočnosti je to presne naopak. Každý ekonomicky slabý štát zákonite podľahne tlaku korporácií, lobovaniu a korupcii, čo vytvorí základ ekonomického a politického fašizmu. 
Príklady korporativizmu.
V Európe.
Najvýznamnejším praktickým uplatnením korporativizmu sa stala talianska medzivojnová ekonomika. Mocensky veľmi silné korporácie boli jedným z cieľov Mussoliniho politického programu. V 30. rokoch 20. storočia došlo k ekonomickému posunu ku korporativizmu v Portugalsku. Podobne bol riadený aj Rakúsky štát. Po druhej svetovej vojne našiel korporativizmus čiastočné uplatnenie napr. n Juhoslávii. Aj v iných európskych povojnových ekonomikách došlo k čiastočnej aplikácii korporativizmu, prispôsobenému novým pomerom a často označovanému ako "neokorporativizmus". Definícia tohto smeru sa často obmedzuje na partikulárne presadzovanie záujmov rôznych profesijných organizácií (napr. lekárskych, advokátskych komôr ad.). V poslednej dobe sa mnohí odborníci zhodujú na tom, že neokorporativizmus prekonáva v celosvetovom meradle vážnu krízu.
V Ázii.
Korporatívne bol a je riadený Hongkong. Polovicu parlamentu vymenovala britská kráľovná, od roku 1997 ju menuje čínska vláda v Pekingu. Druhá polovica parlamentu je menovaná profesijnými a podnikateľskými organizáciami a odborovými organizáciami. Tento model sa v poslednej dobe neoficiálne uplatňuje i v rámci čínskeho parlamentu v Pekingu. Korporativistické tendencie sú zrejmé aj v Južnej Kórei, Singapure a ďalších ázijských štátoch.
Katarzia

Katarzia (z gr. "Katharsis" = očistenie, oslobodenie) je vnútorná očista, predovšetkým zážitkom. Výsledný povznášajúci a očisťujúci účinok, dosahovaný najmä prežívaním deja umeleckého diela. Katarziu možno chápať aj ako dianie alebo opatrenie, ktoré má viesť k dosiahnutiu stavu očisty.
podľa Aristotela.
Ucelenú teóriu katarzie vypracoval Aristoteles. Podľa neho je katarzia očistenie, ku ktorému dochádza pod vplyvom otrasnej prudkosti dramatického zážitku, ktorého efekt podnecuje k premýšľaniu a dodatočnému duševnému spracovaniu. Dochádza k prechodnému uvoľneniu sebauvedomenia. Divák sa takmer stotožňuje s hrdinom drámy, preberá jeho pocity a v predstavách aj sám žije v jeho svete. Už nie je viac tým človekom, ktorým býva vo svojich všedných dňoch, táto jeho existencia dočasne zaniká. Pocity hrdinu drámy prenikajú divákom, ktorý spoznáva napätia zvláštnych osudových situácií ľudskej existencie, a keď sa tragédia skončí, odznie posledné slovo a zmiznú masky, pozornosť sa pomaly vracia do zvyčajného rámca, prežité emócie a vášne očistili dušu od rozličných afektov a napätí, ktoré sa v nej nakopili.
Korpuskula

Korpuskula môže byť:
Kortesy

Kortesy (špan.) je stavovské zhromaždenie v Španielsku, parlament v Španielsku a Portugalsku.
Katechéza

Katechéza (gr.) je poučovanie o náboženstve. V katolicizme to sú snahy vyvíjané cirkvou, aby získala ďalších učeníkov a aby pomáhala ľuďom veriť, že Ježiš Kristus je Syn Boží, aby tak skrze vieru mali život v jeho mene. Katechéza ďalej slúži cirkvi k tomu, aby ľudí v tomto pozemskom živote vychovávala a učila a tým budovala Kristovo telo.
Ferdinand Lassalle

Ferdinand Lassalle (* 11. apríl 1825, Vroclav, Poľsko – † 31. august 1864, Carouge, Švajčiarsko) bol nemecký ekonóm, publicista židovského pôvodu, činiteľ nemeckého robotnickeho hnutia, autor železného mzdového zákona. 
Hlavné dielo: "Filozofia Herakleita Temného z Efezu".
Katechizmus

Katechizmus (z latinského "catechismus", &lt; gr. κατεχισμός "katechismos" &lt; κατέχειν "katechein" pevne držať, vyučovať, inštruovať) označuje súhrn kresťanskej náuky, výklad hlavných zložiek kresťanského učenia. V prenesenom zmysle sa pojem katechizmus používa pre akýkoľvek ucelený súhrn informácií zásadného významu, ktorý slúži ako kľúčové smernice alebo učebný materiál pri nejakej opakovanej či dlhodobej činnosti, ktorých znalosť a dodržiavanie sa vyžaduje (napr. "Katechizmus slušného správania" alebo "katechizmus ochrany pamiatok"). Pre katechizmus v jeho klasickej forme je typické členenie do článkov so štruktúrou "otázka-odpoveď" prispôsobenou metóde učenia prebranej látky - memorovanie. Každý článok obsahuje výklad, prípadne definície pojmov.
V pôvodnom význame znamenal "katechizmus" ústnu výučbu dospelých a detí, tzv. katechumenov, ktorí sa pripravovali na krst. Postupne sa slovo začalo používať ako názov knihy, obsahujúce výklad základných článkov kresťanskej viery. Názov katechizmus používajú viaceré kresťanské cirkvi, ktorých vierouka sa odlišuje, a preto majú v oficiálnom názve ďalšie spresňujúce slová, napríklad "Katechizmus katolíckej cirkvi", "Pravoslávny katechizmus". Verzie katechizmu sa líšia nielen podľa konkrétnej formy vierovyznania, ale aj podľa toho, pre koho sú či boli určené - odlišný obsah majú katechizmy určené pre kňazov, pre laikov, pre deti a mládež, ...
Rôzne vydanie katechizmov počas histórie v detailoch odrážajú vývoj výkladu vierouky a zmenu náhľadu na niektoré otázky.
Medzi najznámejšie katechizmy patria:
Kortizón

Kortizón (lat.) je steroidný hormón patriaci do skupiny kortikoidov. Je vytváraný kôrou nadobličiek.
Hormón objavil americký chemik Edward Calvin Kendall. Za objav získal v roku 1950 Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu. Spolu s ním získali cenu aj Philip S. Hench a Tadeus Reichstein za objavy hormónov kôry nadobličiek.
Stredoveká latinčina

Stredoveká latinčina je v širšom zmysle latinčina v časovom úseku od zániku antickej latinčiny po taliansku renesanciu a humanizmus, keď vznikne latinčina humanistická, novoveká, čiže v časovom intervale približne 500/600-1300/1500. Významnou osobnosťou vymedzujúcou začiatok stredovekej latinčiny by mohol byť Cassiodorus a zasa koniec stredovekej latinčiny Dante a Francesco Petrarca.
V užšom zmysle slova nazývame stredovekou latinčinou ten svojrázny jazykový útvar, keď už nebola nikomu materčinou, keď už každému, kto ňou hovoril, bola jazykom cudzím, učeným, ktorý sa už bolo možno naučiť iba v školách, teda od vzniku románskych jazykov, zhruba od 9. stor.
Stredoveká latinčina je predmetom skúmania latinskej filológie ako časti medievalistiky.
Po rozpade západného rímskeho impéria ostala latinčina úradným jazykom v barbarských kráľovstvách a vo Východorímskej (byzantskej) ríši. V Gálii, Hispánii, Itálii, Dalmácii a na západných ostrovoch stredomria boli Rimania väšinovým obyvateľstvom, zatiaľ čo germánski vládcovia boli iba vládnúca menšina. Rimania tvorili vzdelanú väčšinu a zastávali dôležité funkcie. Latinčina sa však u ľudí používala vo svojej ľudovej forme a i tá sa postupne zjednodušovala. Tak sa stávalo, že ani Rimania nepoznali svoj jazyk a ťažko sa vyjadrovali. Toto zjednodušovanie sa dialo v určitých oblastiach a preto sa z jedného jazyka stalo viac románskych jazykov. Už v 6st. sa v Dalmácii vytvoril románsky jazyk. Postupné upadanie latinčiny sa začalo v 9 st., kedy sa už hovorí o románskych jazykoch. V byzantskej ríši sa však rímska menšina postupne hellenizovala. Obyčajnému ľudu východorímskej ríše (Grékom) to bol cudzí jazyk a i aristokracia bola prevažne grécka. Tak cisár Iraklios v 7 st. zrušil latinčinu a uznal prvenstvo jedinému jazyku, gréčtine Koine(nov. gr. Koini), ktorá sa však vtedy prestávala u ľudu používať a nahradil ju ľudový jazyk. V nasledujúcich storočiach bola Byzancia čisto grécky štát. Latinčina na západe sa postupne trnsformovala na románske jazyky. Spisovná latinčina bola iba jazykom vznešených textov.
Katedra

Katedra môže byť:
Koryto vodného toku

Koryto vodného toku je znížený pás dna doliny, ktorým trvalo alebo časť roka prúdi voda. Ak je vodným tokom rieka, nazýva sa riečne koryto alebo riečisko. 
Riečne koryto.
Vodou zaplavená časť riečneho koryta sa nazýva riečisko (v užšom zmysle). Riečiskom prúdi rieka v smere spádu. Riečne koryto má každá riečna dolina, ktorou preteká aspoň občasný tok. Rozlišujeme:
Kóša

Kóša je sanskritský výraz znamenajúci „obal“, napr. annamája-kóša.
Anorganická látka

Anorganická látka alebo neústrojná látka je látka, ktorá sa neriadi zákonmi živej prírody. 
S návrhom, aby sa látky charakteristické pre neživú prírodu nazývali anorganické, prišiel v roku 1807 Jöns Jakob Berzelius. Jednou z najdôležitejších anorganických látok je uhličitan sodný. Anorganické látky skúma anorganická chémia.
Katedra filozofie a dejín filozofie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Katedra filozofie a dejín filozofie (v skratke "KFDF") Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave je popredné slovenské filozofické pracovisko na Univerzite Komenského v Bratislave. Katedra sa konštituovala v decembri 1989 na troskách predchádzajúcej "Katedry marxisticko-leninskej filozofie FiF UK"; prvým porevolučným vedúcim katedry sa stal Miroslav Marcelli.
Košava

Košava je prudký vietor s obrovskými vlnami na hladine Dunaja.
Chemická látka

Chemická látka je látka stáleho alebo premenného zloženia, ktorú tvoria nezlúčené alebo zlúčené atómy jedného alebo viacerých chemických prvkov. Chemická látka je charakterizovaná zložením, štruktúrou a vlastnosťami.
Jozef Koščo

Doc. PhDr. Jozef Koščo, CSc. (* 15. október 1920, Spišská Nová Ves – † 18. marec 2018) bol slovenský psychológ a univerzitný pedagóg, ktorý sa významne zaslúžil o rozvoj poradenskej psychológie.
Život.
Narodil sa v Spišskej Novej Vsi, kde v roku 1940 zmaturoval na štátnom reálnom gymnáziu. Ako stredoškolský študent sa angažoval v skautingu, organizovaní mimoškolských podujatí a takmer tri roky bol dopisovateľom dvoch dobových denníkov. 
V štúdiu pokračoval v odbore filozofia – dejepis na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity (názov Univerzity Komenského v rokoch 19391945). Už v marci 1942 nastúpil ako asistent v Štátnom psychotechnickom ústave v Bratislave. V roku 1944 absolvoval vysokoškolské štúdium a v roku 1945 získal titul doktora filozofie, po úspešnom zložení skúšok a obhájení rigoróznej práce "Mladík a povolanie". 
V roku 1947 úspešne absolvoval komisionálne skúšky na získanie titulu komisára psychotechnickej služby, v roku 1964 získal hodnosť kandidáta vied a habilitoval sa na docenta prácou "Dejiny psychológie". Žiadosť o získanie hodnosti doktora vied zamietol Ústredný výbor KSS, čím mu znemožnil postup k vedecko-pedagogickej hodnosti profesora. Od roku 1957 pôsobil ako vedúci vedecký pracovník.
Dielo.
Spolu s T. Pardelom napísal dielo "Predmet a systém psychologických vied. Kapitoly zo všeobecnej psychológie I.", 1975.
Katedra pedagogiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Katedra pedagogiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave je pracovisko FF UK v Bratislave, najstaršie pedagogicko-vedecké pracovisko na Slovensku so sídlom v Bratislave.
Košická kráľovská akadémia

Košická kráľovská akadémia ("Academia regia Cassoviensis") bola vysoká škola, ktorá vznikla na podklade Ratio educationis z r. 1777 na pôde dovtedajšej Košickej univerzity.
História.
Akadémia poskytovala vysokoškolské štúdium na dvoch fakultách: filozofickej a právnickej. Akadémia zároveň stále disponovala právom promovať absolventov. Košická kráľovská akadémia ďalej pôsobila od školského roku 1850 – 1851 ako Cisársko-kráľovská právnická akadémia ("Caesareo-regia iuris academia"). Právnická akadémia definitívne ukončila svoju činnosť krátko po vzniku Československej republiky, v roku 1922. Na Košickú univerzitu aj Košickú kráľovskú akadémiu v súčasnosti nadväzuje súčasná Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Organická látka

Organická látka alebo ústrojná látka je látka typická pre živú prírodu. Špecifickými vlastnosťami organických látok sú horľavosť, nestálosť, biologická aktivita a i. Organické látky sú predmetom skúmania organickej chémie.
Pozri aj.
Organická chémia
Košická kotlina

Košická kotlina predstavuje v rámci geomorfologického členenia Slovenska samostatný geomorfologický celok. 
Polohopis.
Rozprestiera sa v juhovýchodnej časti Slovenska. Na západe susedí so Slovenským krasom a Volovskými vrchmi, na severe s Čiernou horou, Šarišskou vrchovinou, Spišsko-šarišským medzihorím a Beskydským predhorím, a na východe má spoločnú hranicu so Slanskými vrchmi. Južná hranica je totožná so štátnou hranicou s Maďarskom.
Delenie.
Košická kotlina v rámci geomorfologického členenia zahŕňa tri podcelky:
Charakteristika.
Košická kotlina je oblasť pretiahnutého tvaru smerom od severu k juhu. Terén je pestrý a variabilný, rozľahlé roviny sa striedajú s nevysokými kopcami. Najvyššími vrcholmi sú Diaľna (384 m) a Červený grúnik (305 m). Porast v tejto oblasti tvoria prevažne listnaté lesy s hojným výskytom dubu, buku, hrabu a brezy. Najvýznamnejšími riekami Košickej kotliny sú Torysa, Hornád, Bodva a Ida. 
Podnebie radí Košickú kotlinu medzi teplé oblasti. V zimných mesiacoch sa teploty pohybujú v rozmedzí od -1 do -3 °C, v letných mesiacoch medzi 18 až 20 °C. Počet dní so snehovou pokrývkou je menší než 50, počet letných dní je 60 až 70.
Chránené územia.
Košická kotlina nepatrí medzi chránené krajinné oblasti, a napriek tomu aj tu nájdeme veľmi hodnotné prírodovedné aj krajinárske lokality. Patria k nim štátne prírodne rezervácie Gýmešský jarok, Humenec a Zbojnícky zámok, chránené nálezisko Mirkovská kosatcová lúka a chránená plocha Kokošovská dubina. Tieto chránené lokality boli zriadené pre uchovanie miestnej flóry a fauny, ktorá je tu druhovo veľmi pestrá a bohatá.
Gotická katedrála

Gotická katedrála je termín v architektúre, ktorý sa používa pre označenie konkrétneho typu veľkého kostola s chórovou ochodzou, vencom kaplniek a priečnou loďou. Nemusí byť katedrálou v užšom zmysle, t.j. sídlom biskupa.
Gotická katedrála podľa R. Huygheho mala nesporne jednotný ráz od vznosného priečelia a hrotitých veží až k trblietavým relikviárom na oltári; tento jednotný ráz sa prejavoval v použitých slohových formách a v hlbokých pohnútkach, ktoré ich inšpirovali.
Prvá látka (Aristoteles)

Prvá látka je podľa Aristotela základ všetkého bytia. Prvotná látka nie je určená (ani určiteľná) ničím,
čo určuje reálne (konkrétne) stavy súcna. Vytvára určitý "potenciálny" predpoklad existencie. I keď je základom všetkého bytia, nemožno ju s bytím stotožňovať a nemožno ju dokonca považovať ani za číru, existujúcu súčasť konkrétneho bytia.
Najjednoduchšou určenosťou tejto prvotnej látky sú štyri prvky - oheň, vzduch, voda, zem, s ktorými sa stretávame už u predsokratovských mysliteľov. Predstavujú určitý medzistupeň medzi prvou látkou, ktorá je zmyslovo nepostihnuteľná, a skutočne existujúcim svetom, ktorý je zmyslovo vnímateľný. Pri zmyslami vnímateľných veciach (ktorých štúdium tvorí predmet prírodných vied - fyzík) možno rozlíšiť dve dvojice vzájomne protikladných vlastností: teplo a chladno, vlhko a sucho. Štyri základné spojenia týchto vlastností potom charakterizujú štyri základné prvky: oheň je spojením teplého a suchého, vzduch je spojením teplého a vlhkého, voda je spojením chladného a vlhkého a zem je spojením chladného a suchého.
Tieto štyri prvky sú potom vlastným základom skutočnosti (zmyslovo vnímateľných vecí). Súčasne je možná aj premena jedného prvku na druhý, čo je umožnené tým, že všetky prvky sú v zásade (konkrétnejšou) modifikáciou jednej a tej istej prvej látky.
Kategória

Kategória môže byť:
Kategória bytia

Kategória bytia je základná ontologická kategória, ktorá sa považuje za výsledok poznania
toho, čo je "spoločné" skúsenostnej i transcendentnej (nadzmyslovej) sfére skutočnosti.
Kategória času

Kategória času je kategória, ktorá je výsledkom poznania času, čiže významový útvar, ktorý vznikol na základe uvedomovania si (napr. poznávania, predstavovania si) času.
Kategória času je jednou zo základných podmienok možnosti existencie vedy.
Veľmi dôležitá je gramatická kategória času, pretože je konštituentom významu ústredného slovného druhu - slovies.
Gramatická kategória času

Gramatická kategória času je gramatická kategória, ktorá sa opiera v skutočnosti o reálnu formu bytia a charakterizuje iba sloveso. Reálnym východiskom konštituovania gramatickej kategórie času je časové zaraďovanie dejov so zreteľom na čas prehovoru (referovania o nich). Deje, ktoré sa uskutočňujú v čase prehovoru (teraz), paralelne s časom prehovoru v širšom zmysle, sa gramaticky zaraďujú ako prítomné. Tie, ktoré sa uskutočňovali (uskutočnili) pred časom prehovoru (predtým), sa gramaticky zaraďujú ako minulé, a tie, čo sa budú uskutočňovať (uskutočnia) po čase prehovoru (potom), sa gramaticky zaraďujú ako budúce. Časové zaradenie dejov sa uvedomuje v súlade s plynutím reálneho času "predtým - teraz - potom" alebo v protiklade "predtým - potom".
Pavel Andrejevič Kostyčev

Pavel Andrejevič Kostyčev (* 12. február 1845 Kurnauchovo, Ruské impérium† 21. november 1895, Petrohrad, Ruské impérium) bol ruský pedológ, priekopník vedeckej pedológie. Ako prvý uviedol myšlienku, že pôda z pohľadu botanika a biológa je úplne iný systém, ako pôda z pohľadu geológa. Správne zadefinoval úlohu rastlín a mikroorganizmov pri tvorbe černozeme. V 80. rokoch 19. storočia pôsobil vo Francúzsku a Nemecku, pracoval v laboratóriu L. Pasteura. Bol oponentom Vasilija Dokučajeva.
Látka (fyzika)

Látka je jedna z dvoch základných foriem hmoty. Štruktúrnou jednotkou látky sú častice s nenulovou pokojovou hmotnosťou (molekula, atóm, ión, elektrón, protón, neutrón). Látka je forma hmoty, ktorou sa prejavuje jej štruktúra.
Látkoslovie

Látkoslovie je literárnovedná disciplína, ktorá sa zaoberá súpisom látok a problémom ich sťahovania (migrácie).
Kategória formy

Kategória formy je kategória, ktorá je podľa niektorých filozofických učení výsledkom poznania formy.
Kostým

Kostým môže byť:
Max von Laue

Max von Laue (* 9. október 1879, Pfaffendorf, Nemecko – † 24. apríl 1960, Berlín) bol nemecký fyzik.
V roku 1914 mu bola udelená Nobelova cena za objav difrakcie röntgenového žiarenia na kryštáloch.
Gnozeologická kategória

Gnozeologická kategória je kategória, ktorá je výsledkom poznania niektorej univerzálnej stránky poznania.
Tadeusz Kotarbiński

Tadeusz Marian Kotarbiński (* 31. marec 1886, Varšava – † 3. október 1981, tamtiež) bol poľský filozof, metodológ, zástanca reizmu a zakladateľ praxeológie.
Kotarbiński bol prezident Poľskej akadémie vied v rokoch 19541963 a prezident Poľskej filozofickej spoločnosti do roku 1977.
Laurázia

Laurázia je názov dvoch hypotetických prapevnín severnej pologule. Zvyčajne sa ňou myslí mezozoická Laurázia.
Prvá Laurázia, tzv. Protolaurázia, bola prapevnina, ktorá vznikla po rozpade Rodínie (asi 800 mil. rokov pred Kr.) 
Táto Proto-Laurázia sa rozpadla, ale čoskoro sa spojila s južnými úlomkami Rodínie, teda s východnou a západnou Gondwanou, čím vznikla prapevnina Pannotia, ktorá existovala cca od 600 do 540 miliónov rokov pred Kr. (teda do začiatku kambria). Túto súčasť Rodínie už nazývame Laurázia. V nasledujúcom období sa z Laurázie oddelilo niekoľko častí (takže sa svojim spôsobom rozpadla). Neskôr, už ako súčasť Pangey, pred asi 250 miliónmi rokov došlo k opätovnému zjednoteniu Laurázie (hovoríme o tzv. mezozoickej Laurázii). Zahŕňala Severnú Ameriku, Európu (tzv. Severoatlantický kontinent) a Áziu. Lauráziu z juhu omývalo more Tethys. Pri rozpade Pangey pred asi 150 miliónmi rokov sa Laurázia rozpadla na kontinenty Laurentia a Eurázia.
Gramatická kategória

Gramatická kategória je gramatický význam slova, ktorý sa uplatňuje vo vete a vyjadruje pomocou ohýbacích prípon (rod, pád, číslo, osoba, čas, spôsob, slovesný vid); základná jednotka gramatickej stavby jazyka. 
Rozlišujú sa:
Každá gramatická kategória je bilaterálna jednotka: má svoj obsah aj formálne vyjadrenie.
Kotíni

Kotíni (z ) bol pravdepodobne keltský kmeň sídliaci v 1. storočí pred Kr. až 2. storočí po Kr. na území Slovenska. 
Charakteristika.
Boli zrejme identickí s archeologickou púchovskou kultúrou alebo tvorili jej podstatnú časť. Žili v horách stredného Slovenska severne od ilýrskych Osov, západne od Anartov a východne od Kvádov. Podľa ojedinelých názorov žili na Morave alebo v južnom Poľsku. Spomína ich k roku 10 pred Kr. tuskulské elógium. V 1. storočí po Kr. podľa Tacita pracovali pre Sarmatov (Poľsko) a Kvádov (juhozápadné Slovensko) v baniach na železo.
Napokon sa spomínajú v súvislosti s markomanskými vojnami, keď okolo 172 po Kr. nepomohli Rimanom proti Markomanom, začo ich Markus Aurélius, najneskôr 180 po Kr., (?všetkých) presťahoval do Dolnej Panónie. V Dolnej Panónii sa 223 - 251 naozaj spomínajú "kotínski občania" - "cives Cotini". Ich opustené sídla ovládli Kvádi.
Ján Laurentzy

Ján Laurentzy (* 22. december 1775, Liptovský Mikuláš – † 1819) bol slovenský filozof, evanjelický kňaz, publicista, predstaviteľ osvietenstva.
Vyučoval na gymnáziu v Lučenci.
Bol prívržencom F. Bacona. V ročenkách Učenej spoločnosti malohontskej Solenniách uverejnil štyri dizertácie.
Kategória hmoty

Kategória hmoty je jeden z hlavných významových útvarov, ktoré intervenujú vo filozofickej reflexii. Pokiaľ kategória hmoty je v rámci kategoriálnej matrice filozofickej reflexie spojená s kategóriou nestvorenosti, možno danú filozofickú reflexiu označiť ako materialistickú. Kategória hmoty je výsledkom reflexie hmoty. Povahu tej ktorej kategórie hmoty určujú kategórie, ktoré intervenujú v reflexii hmoty.
Kotlina

Kotlina je rovinaté územie obklopené zo všetkých strán pohoriami.
Typickým príkladom na Slovensku je napríklad Turčianska, Handlovská alebo Žiarska kotlina.
Ontologická kategória

Ontologická kategória je kategória, ktorá je najvšeobecnejším výsledkom poznania niektorej univerzálnej stránky bytia, napr. kategória bytia, kategória nebytia, kategória diania atď.
Je dôležité odlišovať ontologické kategórie od toho, čoho výsledkom poznania sú, napr. kategóriu bytia od bytia. Ktorákoľvek kategória totiž jestvuje len potiaľ, pokiaľ jestvuje aspoň jediné bdejúce vedomie, zatiaľ čo to, čo sa touto kategóriou mieni, môže jestvovať aj keby sme uspali všetkých ľudí tak, že by ani nesnívali.
Dá sa vysloviť hypotéza, že niet ani jedného významového útvaru, medzi konštituenty ktorého by nepatrila aspoň jediná ontologická kategórie alebo iný ontologický významový útvar (ontologická predstava, ontologické tušenie ap.), z ktorého sa môže vyvinúť ontologická kategória.
Kotol

Kotol môže byť:
Louis Lavelle

Louis Lavelle (* 15. júl 1883, Saint-Martin-de-Villeréal, Francúzsko – † 1. september 1951, Parranquet) bol francúzsky filozof, jeden z hlavných predstaviteľov francúzskeho spiritualizmu. 
Roku 1934 založil spolu s Le Sennom smer 'Philosophie de l'Esprit'. Od roku 1941 pôsobil ako profesor na Collège de France.
Lavelle nadväzuje na myslenie Platonovo, na Malebrancha, Leibniza, Maine de Birana a Bergsona, anticipuje nejeden názor existencializmu.
Kategória podstaty

Kategória podstaty je podľa Aristotelesa základný prostriedok pre postihnutie bytia. Všetky ostatné kategórie slúžia na jej určenie.
Parný kotol

Parný kotol je technické zariadenie na výrobu prehriatej pary požadovaného tlaku a teploty. Je to uzatvorená nádoba zvyčajne z ocele, do ktorého je privádzaná voda. Kotol sa ohrieva teplom získaným spaľovaním paliva - dreva, zemného plynu, nafty, mazutu atď.., alebo elektrickým ohrevom. Prehriatim vody pod zvýšeným tlakom vzniká prehriata para, ktorá ďalej slúži ako nosič tepla pre vykurovanie, alebo ako zdroj energie pre parnú turbínu.
Ľavica

Ľavica môže byť:
Kategória príčinnosti

Kategória príčinnosti je jeden z najstarších filozofických pojmov vôbec.
Kótovanie (výkres)

Kótovanie (z fr.) je priraďovanie rozmerov predmetu na jeho obraze. Využíva sa pri tvorbe technických výkresov a je normalizované . Pre jednotlivé technické odvetvia existujú odchýlky v spôsobe kótovania. 
Kótovacie prvky.
Pre realizáciu kótovania sa používajú nasledovné prvky:
Kótovanie v strojárstve.
Dĺžkové kóty sa uvádzajú v milimetroch. Kótovacie čiary sa ukončujú šípkami.
Kótovanie v stavebníctve.
Dĺžkové kóty sa uvádzajú bez jednotiek milimetroch (pri situáciách aj v metroch). Kótovacie čiary sa ukončujú šikmými čiarami (v 45° uhle doprava vzhľadom na orientáciu kótovacej čiary). 
Výškové kóty sa v pôdoryse kreslia v metroch umiestnené v obdĺžníku. Môžu mať relatívne hodnoty s presnosťou na tri desatinné miesta ako kladné alebo záporné hodnoty od nuly (+ 0,000). Alebo sa uvádzajú v absolútnych hodnotách ako nadmorská výška.
Vo výkresoch je hodnota kóty nadriadená zobrazeniu. Rozmery sa nemôžu určovať meraním z výkresu.
Kategória priestoru

Kategória priestoru je kategória, ktorá je výsledkom poznania priestoru. Je jednou zo základných podmienok možnosti existencie vedy.
Nová ľavica

Nová ľavica je protestné hnutie študentstva a inteligencie v západných krajinách proti buržoáznej spoločnosti, jej inštitúciám, spôsobu života, mravným hodnotám a ideálom. Zrodilo sa začiatkom 60. rokov 20. storočia.
Kov

Kov (alebo zriedkavo metál) je z chemického hľadiska kryštalická, elektropozitívna látka s voľnými valenčnými elektrónmi.
Tieto elektróny sú spoločné pre všetky atómy kovu a môžu sa v ňom voľne pohybovať. Vlastnosť kovov viesť elektrický prúd prostredníctvom voľných elektrónov sa volá elektrónová vodivosť kovov. Kovy sú vodiče prvej triedy.
Vlastnosti.
Vysoká elektrická a tepelná vodivosť je závislá od teploty kovu. Stúpajúca teplota spôsobí zvýšenie elektrického odporu, klesajúca teplota zlepšuje vodivosť. Pri teplotách blízkych 0 K vedie kov elektrickú energiu absolútne (bez elektrického odporu). Tento jav sa nazýva supravodivosť. V pevnom skupenstve majú kovy plasticitu (kujnosť, tvarovateľnosť), sú schopné odrážať svetlo a sú nepriehľadné (neprechádza cez ne svetlo). Tieto vlastnosti súvisia s prítomnosťou voľných elektrónov.
V prírode sa kovy vyskytujú prevažne v zlúčeninách - rudách. Niektoré kovy, ktoré ťažšie vytvárajú zlúčeniny, sa dajú nájsť aj v rýdzej forme. Kovy, ktoré ľahko vytvárajú zlúčeniny naopak nemôžu existovať v rýdzej forme, na vzduchu postupne korodujú (obvykle kyslíkatá zlúčenia, alebo zlúčenina s väzbou na voľné plyny - sírová, dusíková ...). Koróziu kovov výrazne podporuje voda.
Toxické kovy sú kovy majúce toxické účinky (sú pre ľudský organizmus jedovaté) napr. kadmium, ortuť, olovo, ťažké kovy.
Feromagnetické kovy sú kovy s magnetickými vlastnosťami (Co, Ni, Fe).
Materiály ktoré sú zložené z atómov (molekúl) viacerých kovov (alebo kovov s nekovami pri zachovaní vlastností kovu) nazývame zliatiny.
Najbežnejšie zliatiny:
Medzi známe čisté kovy (z chemického hľadiska) patria:
Kategória procesuality

Kategória procesuality je jeden z fundamentálnych významových útvarov súčasného významového univerza, ktorý je výsledkom poznania procesuality.
Chórová lavica

Chórové lavice bývajú rozostavené po obidvoch stranách chóru, zväčša v dvoch nerovnako
vysokých radoch, aby na nich mohli sedieť a kľačať duchovní v kláštorných, biskupských a v nadačných kostoloch (počnúc 13. stor.). Bohato vyrezávané. Jednoltivé sedadlá sa nazývajú stally, sú navzájom oddelené bočným operadlom (accoudoir). Zadná stena sa nazýva dorsalle.
Drahý kov

Drahý kov alebo ušľachtilý kov je kov, ktorý sa na vzduchu nemení a vyskytuje sa v rýdzej forme alebo vo forme zlúčenín (napr. zlato, platina).
V dnešnom ponímaní je drahý kov materiál používaný v šperkárstve (čisté kovy, alebo zliatiny) - zlato, striebro, platina, meď.
Piotr Lavrovič Lavrov

Piotr Lavrovič Lavrov (po rusky: "Пётр Лаврович Лавров"; alias - "Миртов", alebo Mirtov) (* 14. jún 1823, Melechovo, Rusko – † 6. február 1900, Paríž, Francúzsko) bol ruský filozof, antropológ a ideológ národníctva.
Špeciálnovedná kategória

Špeciálnovedná kategória je kľúčový pojem istej špeciálnej vedy (napr. fyziky); špeciálnovedné kategórie sú nosnými piliermi, určovateľmi a usmerňovateľmi vedeckého hľadania, ukazovateľmi ciest formovania vedeckých hypotéz a výstavby vedeckých teórií. Všetky ostatné pojmy špeciálnej vedy sa musia vyjadriť (definovať) prostredníctvom špeciálnovedných kategórií. Sú základnou podmienkou možnosti špeciálnej vedy.
Kategória substancie

Kategória substancie je jeden z funadamentálnych významových útvarov intervenujúcich v ľudskej
reflexii sveta. V skupine kategórií, ktoré intervenovali napríklad vo filozofickej reflexii sveta, dominovala kategória substancia prinajmenšom do začiatku novoveku. V novovekom významovom univerze dochádza postupne k syntéze kategórie substancie s kategóriou subjektu alebo s kategóriou procesuality.
Syntaktická kategória

Syntaktická kategória je trieda výrazov nejakého jazyka, ktoré sa môžu navzájom zastupovať v ľubovoľných výrazoch daného jazyka, v ktorom sa vyskytujú, ak napriek tomu zostávajú samé výrazmi tohto jazyka.
Milan Kovačka

Milan Kovačka (* 2. apríl 1931, Martin – † 9. január 2019, Martin) bol slovenský ekonóm, špecialista na ekonomickú štatistiku a štatistické metódy aplikované v ekonómii. Pôsobil na Fakulte riadenia a Fakulte hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity v Bratislave.
Gustave Le Bon

Gustave Le Bon (* 7. máj 1841, Nogent-le-Rotrou, Francúzsko – † 13. december 1931, Paríž) bol francúzsky psychológ, zakladateľ sociálnej psychológie. 
Rozpracúval teóriu masovej spoločnosti a psychológiu davu.
Maxim Maximovič Kovalevskij

Maxim Maximovič Kovalevskij (* 8. september 1851 – † 5. apríl 1916, Petrohrad, Rusko) bol ruský sociológ, právnik, politický činiteľ; stúpenec klasického pozitivizmu, jeden z organizátorov Moskovskej psychologickej spoločnosti (1884).
Umová kategória

Umová kategória je podľa Kanta to v myslení, čím sa vopred formuje to, s čím pracuje naše poznávanie. Podľa Kanta existuje 12 umových kategórií, ktoré sú zoskupené do štyroch skupín podľa kvantity, kvality, relácie a modality.
Kovorytectvo

Kovorytectvo je umelecké rytie do kovu.
Édouard Le Roy

Édouard Louis Emmanuel Julien Le Roy (* 18. jún 1870, Paríž, Francúzsko – † 10. november 1954, tamže) bol francúzsky filozof, predstaviteľ katolíckeho modernizmu, stúpenec H. Bergsona.
Venoval sa matematike, paleontológii a antropológii.
Jeho starší súčasník Henri Poincaré charakterizoval jeho filozofiu ako antiintelektualistickú a nominalistickú: "Zhrňme stručne jeho učenie, ktoré vyvolalo mnohé diskusie. Veda je vytvorená iba z konvencií a len tejto okolnosti vďačí za svoju zdanlivú istotu. Vedecké fakty a "a fortifiori" zákony sú umelým výtvorom vedca. Veda nám teda nič nemôže povedať o pravde, slúži nám iba ako pravidlo konania."
Kategória vývojovosti

Kategória vývojovosti je významový útvar dominujúci v súčasnom type významového univerza. Kategória vývojovosti je syntézou poznania vývojovosti alebo vývinu. Kategória vývojovosti dnes intervenuje (s tendenciou dominovať) už nielen v historických a iných spoločenských vedách a v biologických disciplínach, ale aj vo vedách fyzikálnych a v teologických disciplínach a v nábožensko-filozofickom myslení. Samozrejme, že pritom sama podlieha spontánnym zmenám i cieľavedomému stvárňovaniu alebo de(kon)štrukcii.
Henry Le Roy

Henry Le Roy (* 1598 – † 1679) bol francúzsky filozof, ktorý preniesol karteziánsku konštrukciu zvieraťa na ľudskú dušu a vyhlásil dušu za modus tela a idey za mechanické pohyby.
Kategorickosť

Kategorickosť je bezpodmienečná platnosť, napr. kategorický imperatív. Opakom kategorickosti je hypotetickosť.
René Le Senne

René Le Senne (* 8. júl 1882, Elbeuf, Francúzsko – † 1. október 1954, Neuilly-sur-Seine) bol francúzsky filozof.
Vyšiel z Hamelina a Bergsona. Stál blízko kresťanskému existencializmu.
Kategoriológia

Kategoriológia je učenie o kategóriách, o ich povahe a oblasti platnosti. Kategoriológia dnes ráta s existenciou veľmi veľkého, doposiaľ neprehľadného počtu kategórií. Dôležitou úlohou kategoriológie je odhaľovanie konfigurácie kategórií intervenujúcich pri vzniku/tvorbe významových svetov.
Zakladateľom kategoriológie je Aristoteles.
Kategorizovanie entít

Kategorizovanie entít je zaraďovanie entít do rôznych tried, medzi ktorými sú špecifikované vzájomné vzťahy.
Jakov Pavlovič Kozeľskij

Jakov Pavlovič Kozeľskij (* asi 1728 - † 1794) bol ruský filozof, predstaviteľ osvietenstva a mechanistického materializmu.
Katóda

V elektrochémii sa pojmom katóda ( κάθοδος ("kathodos"), 'zostup' alebo 'cesta dole') označuje elektróda, na ktorej prebieha redukcia. V prípade vloženia vonkajšieho napätia na elektródy (pri elektrolýze) má katóda záporný náboj, pri elektrickom článku kladný náboj.
V elektronike sa možno s týmto názvom stretnúť pri súčiastkach, ako sú dióda, elektrónka alebo tyristor, kde katóda zvyčajne predstavuje elektródu so záporným napätím. V prípade polovodičové diódy je katóda polovodič typu N a v priepustnom smere je pripojená k zápornému napätiu.
Opakom katódy je anóda.
Kozmetika

Kozmetika je starostlivosť o zachovanie telesnej krásy, resp. odstránenie jej nedostatkov na vedeckom podklade. Využiva poznatky viacerych odborov, napr. dermatológie, plastickej chirurgie, chémie, biológie, sociológie.
Kozmetické prípravky delíme na 1. prípravky základnej hygieny – šampóny, prípravky na vlasy, kúpeľove prípravky, zubné pasty, prípravky zubnej hygieny, prípravky na starosť o pleť a ruky, mydlá holiaca kozmetika. 2. prípravky dekoratívnej kozmetiky – farebné prípravky – rúže púdre, očné tiene, laky na nechty.
Lege artis

Lege artis (lat.) je v medicíne postup zdravotníckeho pracovníka, ktorý je v súlade so súčasnými poznatkami vedy (opak je vitium artis).
Legitimácia

Legitimácia môže byť:
Kaučuk

Kaučuk je polymérový materiál prírodného alebo syntetického pôvodu, vyznačujúce sa veľkou pružnosťou, teda schopnosťou sa účinkom vonkajšej sily výrazne deformovať a potom opäť zaujať pôvodný tvar. Je to teda tzv. elastomér. Kaučuky sú základnou surovinou pre výrobu gúm. Guma vzniká z kaučuku vulkanizáciou, čo je teplom alebo katalyzátorom (urýchľovač) podporovaná reakcia vulkanizačného činidla (napr. síry alebo sírnych zlúčenín). Tá vedie k vzniku disulfidických mostíkov medzi makromolekulami gumy a k tvorbe riedkej trojrozmernej polymérnej siete. Čím dlhšie vulkanizácia prebieha, tým viac mostíkov vzniká a tým je výsledná guma tvrdšia. Vulkanizáciou sa zvyčajne zásadne zlepšia vlastnosti kaučuku, napríklad pevnosť v ťahu, vratnosť deformácie, štruktúrna pevnosť, odolnosť a rozpustnosť. 
Prírodný kaučuk.
Z chemického hľadiska ide o cis -1,4-polyizoprén. Z tropického stromu kaučukovníka brazílskeho sa narezávaním jeho kôry získava surový kaučuk (latex). Ten sa upravuje zrážaním napr. kyselinou mravčou, perie vodou a vysuší na materiál zvaný krepa. Jeho ďalšími úpravami (prídavkom plnív, ďalších aditív a vulkanizáciou) sa vyrába guma.
Syntetické kaučuky.
Vyrába sa polymerizáciou alebo kopolymeráciou niektorých nenasýtených uhľovodíkov, môže mať rôzne zloženie. Medzi najbežnejšie druhy patria polybutadienové kaučuky, etylén – propylénové gumy a izoprenové kaučuky (ich monomérom je izoprén, teda sú chemickú obdobou prírodného kaučuku). Medzi syntetické gumy patria aj silikónové kaučuky, čo sú zosieťované Polysiloxány, ale aj Polychloroprene a iné halogénované kaučuky. Z kaučuku na báze uhľovodíkov sa guma vyrába prídavkom plnív, antioxidantov, vulkanizačných činidiel a následnou vulkanizáciou.
História.
Prírodný kaučuk bol v Európe známy približne od polovice 18. storočia. Kaučukovníky pre jeho výrobu sa pestovali až do druhej polovice 19. storočia len v Južnej Amerike, neskôr aj v juhovýchodnej Ázii. Rozhodujúce pre širšie využitie prírodného (a neskôr i syntetického kaučuku) bol vynález vulkanizácie, ktorý sa zvyčajne pripisuje američanovi Charlesovi Goodyearovi a datuje sa do roku 1844. Prvými synteticky pripravenými kaučukmi bol polyizoprén (1909 v Nemecku) a polybutadién (1910 v Rusku). Významný bol aj vynález butadién-styrén termoplastického kaučuku, ktorý vyrobili nemeckí chemici v roku 1935.
Grécka kozmogónia

Grécka kozmogónia mala mnoho verzií, pričom všeobecne bola dlho rozšírená viera, že existujúce usporiadanie sveta nie je večné, ale že kedysi vzniklo. Tento názor Gréci zdieľali vedno s inými spoločnosťami na nižšom stupni vývoja. V najstarších gréckych kozmogóniách sa zachovali jednak vlastné kmeňové tradície, jednak do nich preniklo mnoho prvkov z kozmogónií Predného východu.
Najstaršiu, ešte celkom mytologickú kozmogóniu, obsahuje Hesiodova Teogónia.
Legitimita

Legitimita môže byť:
Kaučukovník

Kaučukovník () je strom, ktorý rastie v tropických oblastiach. Jeho domovom je Južná Amerika (konkrétne Amazonský prales), je však rozšírený aj do oblastí v strednej Amerike, v juhovýchodnej Ázii a v strednej Afrike. Latexové mlieko, ktoré po narezaní vyteká z jeho kôry, je východiskovou surovinou pre výrobu prírodného kaučuku. Drevo kaučukovníka sa používa na výrobu kvalitného nábytku.
Karl Kautsky

Karl Johann Kautsky (* 18. október 1854, Praha – † 17. október 1938, Amsterdam, Holandsko) bol nemecký historik, ekonóm; jeden z vodcov a teoretikov nemeckej sociálnej demokracie a II. internacionály, ideológ centrizmu.
Odmietol Bernsteinov revizionizmus. Bol tiež odporcom Lenina a sovietskej diktatúry proletariátu.
Legitimovanie

Legitimovanie môže byť:
Jan Legowicz

Jan Legowicz (* 9. august 1909, Mostyska – † 27. október 1992, Varšava) bol poľský historik filozofie, špecializujúci sa na stredovekú filozofiu.
Kauzalizmus

Kauzalizmus (lat.) je učenie, ktoré uznáva platnosť príčinnosti.
Kozmos

Kozmos (zo starogr. kosmos = pôvodne: "ozdoba, ozdobená osoba"; neskôr: "niečo usporiadané, poriadok, lad, krása"; nakoniec: "svet, vesmír") môže byť:
KOZMOS môže byť aj časopis, pozri KOZMOS (časopis)
Kavatina

Kavatina (tal.) je lyrická pieseň alebo ária bez koloratúrnych ozdôb.
Lekárnik

Lekárnik je odborník na prípravu liekov, farmaceut alebo majiteľ lekárne.
Konstantin Dmitrijevič Kavelin

Konstantin Dmitrijevič Kavelin () (* 4. november 1818, Petrohrad, Rusko – † 5. máj 1885, Petrohrad) bol ruský filozof, historik a politický činiteľ. 
V mladosti bol stúpencom západníctva. V 50. rokoch sa stal liberálom. K filozofii sa obracia v 60. rokoch s cieľom zdôvodniť svoje politické a etické názory: filozofia je podľa
neho veda o individuálnej ľudskej duši, čiže psychológia, ktorá vysvetľuje mravný, duchovný svet bez ohľadu na hmotný substrát. Filozofia takto predstavuje konkrétne poznanie individuálnej ľudskej duše.
Lemma

Lemma (gr. lemma = predpoklad) je pomocný predpoklad, používaný pri dôkaze teorém; hypoteticko-disjunktívny úsudok (lemmatický sylogizmus). Podľa počtu dôsledkov vo väčšej premise (rovnako členov disjunkcie v menšej premise) lemma vystupuje ako dilema (dvojčlenná lemma), trilemma (trojčlenná), polylemma (mnohočlenná).