burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Letohrádok

Letohrádok alebo zriedkavo letohrad je samostatne stojaci obytný dom, vybudovaný v záhrade, parku či v prírode, ktorý slúži najmä na letné ubytovanie (v minulosti letné sídlo šľachtica) ale prípadne aj na trvalé bývanie (najčastejšie jednej rodiny). Stávajú najmä v tichom ústraní a blízko lesov, aby poskytli svojim obyvateľom čo najviac pokoja a zdôraznili rozdiel medzi ruchom mesta a pokojnou atmosférou svojho okolia. 
Bývajú postavené v konkrétnom slohu a skladajú sa zo skupiny miestností, ktoré sú obohatené o arkiere, verandy, alebo sú rozčlenené pomocou veží, vežičiek alebo vikierov. Sú symetricky a harmonicky umiestnené do svojho okolia, aby nenarušovali dojem záhrad, lesíkov alebo záhonov. Napriek tomu, že slúžia väčšinou na sezónne ubytovanie, bývajú prepychovo zariadené. Menšie letohrádky mávajú len jedno podlažie, väčšie ponechávajú na prízemí miestnosti používané cez deň a na poschodí sa nachádzajú spálne alebo hosťovské izby. Miestnosti spojené so služobníctvom a kuchyňou sú v suteréne alebo v bočných krídlach budovy.
TEDOM C12 G

TEDOM C12 G je mestský nízkopodlažný autobus vyrábaný firmou TEDOM sídliacou v Třebíči v Česku. Je poháňaný na stlačený zemný plyn. Koncepčne vychádza z autobusu Tedom Kronos 123, ktorý má pôvod v talianskej firme Mauri. Od typu Kronos sa autobus odlišuje množstvom konštrukčných úprav (napr. úpravou predného čela).
Prevádzka na Slovensku.
V Košiciach boli v prevádzke 19 autobusov tohto typu. Prevádzka autobusov tohto typu v Košiciach bola ukončená v roku 2022. Dodávky týchto vozidiel boli realizované v rokoch 2007 až 2008. Dostali evidenčné čísla 5601 – 5619. 
Ďalších 30 autobusov bolo sprevádzkovaných v Bratislave, dodávky prebehli v rokoch 2009 až 2010. Dopravný podnik ich obstaral formou prenájmu na 8 rokov s možnosťou odkúpiť si vozidlá po uplynutí nájomnej lehoty, ktorú využil. Vozidlá boli dodané v celočervenom nátere, postupne obdržali nálepky s motívom mesta Bratislava. V súčasnosti sú všetky vozidlá vyradené. 
Pričom jeden autobus na linke 32 pod číslom 2127 čelná zrážka s osobným vozidlom znaćky SEAT na Majerníkovej ulici dňa 22.5.2017. Vozidlo bolo vyradené dňa 17.9.2018. V roku 2018 bol ponúknutý na predaj, ale následne dňa 9.10.2019 bol v areáli Depa Jurajov Dvor/Trnávka. zošrotovaný. 
Autobus priamo v premávke pod číslom 2105 mal požiar na linke 65/1 na moste Vajnory-Nadjazd dňa 22.11.2016 pričom zhorel do tla. V roku 2018 bolo vozidlo zošrotované v areáli Depa Jurajov dvor/Trnávka 
Vo februári 2021 boli na predaj ponúknuté už čiastočne rozobraté vozidlá #106, 2114, 2119 a 2126. Vraky týchto autobusov odkúpila česká spoločnosť Retrobus a neskôr boli zošrotované. V lete roku 2022 ponúkol DPB na predaj už nepojazdné autobusy #1102, 1104, 1105, 2108, 2112, 2113, 2123 a 2125, ale nikto o ne neprejavil záujem a tak boli následne v septembri 2022 zošrotované. Počas leta 2023 bolo na predaj ponúknutých ďalších 13 autobusov (1101, 1103, 1107, 1109, 2104, 2111, 2115, 2116, 2117, 2118, 2121, 2122 a 2124), väčšinou v pojazdnom stave. Osem z nich odkúpila zbrojárska firma, ďalšie dve vozidlá boli predané súkromnej osobe. 
Autobus 1108 bol po vyradení z prevádzky zachovaný do zbierky historických autobusov DPB. 
Autobus 2107 bol po vyradení z prevádzky zachovaný a využívaný ako technologické vozidlo autobusov DPB. 
Pred tým vozidlá jazdili na linkách:
Fenylketonúria

Fenylketonúria (PKU) alebo Föllingova choroba, fenylketonurická oligofrénia je vrodená porucha látkovej premeny aminokyseliny fenylalanín, charakterizovaná vylučovaním kyseliny fenylpyrohroznovej močom. Je dedičná. 
Bežne je fenylalanín v ľudskom tele premieňaný na tyrozín enzýmom fenylalanín-hydroxylázou, ktorého gén sa nachádza na q-ramienku 12. chromozómu. Neodbúraný fenylalanín sa premieňa na kyselinu fenylpyrohroznovú, ktorá sa vylučuje v moči, ale jej prebytky sa hromadia v telesných tekutinách a tkanivách. Najcitlivejšie na zvýšené množstvo tejto kyseliny sú neuróny, duševný vývoj sa oneskoruje, vzniká slabomyselnosť (fenylpyrohroznová oligofrenia). Postihnutí jedinci sú menej pigmentovaní (nedostatok tyrozínu, čo je prekurzor melanínu). Ide o autozomálne recesívnu mutáciu, tzv. pleitropný efekt génu.
28. jún je vyhlásený za Medzinárodný deň fenylketonúrie s cieľom zvýšiť povedomie verejnosti o tomto ochorení.
Liečba.
Liečba pozostáva z prísnej celoživotnej nízkobielkovinovej diéty, na ktorú pacienti nastupujú čo najskôr po narodení. Nedodržiavanie nízkobielkovinovej diéty vedie k zastaveniu mentálneho vývoja dieťaťa a trvalému poškodeniu mozgu. Ochorenie je včas diagnostikované vďaka povinnému novorodeneckému skríningu. Dieťa narodené matke, ktorá má zle liečenú fenylketonúriu, môže mať problémy so srdcom, malú hlavu a nízku pôrodnú hmotnosť. Ochorenie je dedičné.
Babiogórski Park Narodowy

Babiogórski Park Narodowy () je národný park, založený v roku 1954, v južnom Poľsku na hranici zo Slovenskom. Je jedným z 23 národných parkov v Poľsku. Park bol vyhlásený 30. októbra 1954 a v rokoch 1977, 1997 rozšírený. Od roku 1976 patrí medzi biosférických rezervácií programu UNESCO "Človek a biosféra" a táto rezervácia sa rozrástla v roku 2001.
Chráni hlavne severný a východný svah masívu Babia hora, čo je najvyšší vrchol Beskýd. Lesy zaberajú väčšinu územia, až .
Heisei

Heisei môže byť:
Tadeusz Dołęga-Mostowicz

Tadeusz Dołęga-Mostowicz (* 10. august 1898, Okuniew, Bielorusko – † 18., 20. alebo 22. september 1939, okolie mesta Kuty, Ukrajina) bol poľský spisovateľ, prozaik a scenárista.
Cavan

Cavan môže byť:
Cavan (mesto v Írsku)

Cavan (ír. "An Cabhán") je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Cavan. Žije tu 3 954 obyvateľov , spolu s predmestiami 4 796 obyvateľov. Je to správne stredisko rovnomenného grófstva a zároveň jeho najľudnatejšie sídlo.
Mesto sa nachádza na križovatke regionálnych ciest R188, R198 a R212, obchvatom ho obchádza cesta I. triedy N3, na ktorú sa na východnom okraji mesta napája cesta II. triedy N55. Najbližšími väčšími mestami sú Longford ( na juhozápad), Navan ( na juhovýchod), Monaghan ( na severovýchod). severne od mesta prechádza hranica Severného Írska.
V 13. storočí vznikol na mieste dnešného mesta hrad i františkánsky kláštor. Od 15. storočia sa tu usporadúvali trhy, v roku 1610 získal Cavan mestské práva. Začiatkom 19. storočia bol vybudovaný hlavný mestský bulvár (dodnes nesie názov Farnham Street), ktorý lemujú viaceré dôležité budovy (napr. budova súdu z roku 1825) a kostoly. Na konci 19. storočia sa mesto stalo dôležitou železničnou križovatkou, ktorá spájala Midlands so západným a so severným Írskom. Budova miestnej radnice bola dokončená v roku 1909. V roku 1938 začali práce na kostole sv. Patrika a Felima historizujúceho charakteru. V roku 1960 bola zrušená železničná doprava do mesta.
Spektrum (budova)

Spektrum (predtým TP S.A. Tower alebo Twarda Tower) je výšková budova vo Varšave na ulici Twarda 14/16 v mestskom obvode Warszawa-Śródmieście v centrálnej obchodnej štvrti. Sídli tu investor stavby, telekomunikačný operátor Telekomunikacja Polska S.A. (TP S.A.), a iné spoločnosti.
Má 30 nadzemných podlaží a 5 podzemných, celková výška je 128 metrov a hĺbka pod zemou 16,5 m. Celková úžitková plocha budovy je 50 000 m², z čoho využiteľných je 41 000 m². Postavená bola v roku 2003.
Dom kultúry Ružinov

Dom kultúry Ružinov (DK Ružinov) je kultúrne zariadenie v Bratislave nachádzajúce sa v mestskej časti Ružinov. Konajú sa tu pravidelné kultúrne a spoločenské podujatia, ako aj výstavy a veľtrhy. 
Najvýznamnejšími miestnosťami DK Ružinov sú Dolný vestibul, Veľká sála, a Malá sála.
Oxford Tower

Oxford Tower alebo Intraco II je mrakodrap vo Varšave na ulici Chałubińskiego 8 v mestskej štvrti Warszawa-Śródmieście. Postavený bol v rokoch 1975-1979.
Má 46 poschodí, výška po strechu je 140 m a po vrchol 150 m.
Intraco I

Intraco I je výšková budova vo Varšave, ktorá bola postavená v roku 1975.
Má 39 poschodí a výšku 138 metrov. Nachádza sa na ulici Stawki 2 v mestskom obvode Warszawa-Śródmieście.
Belturbet

Belturbet (ír. "Béal Tairbirt") je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Cavan. 
V roku 2011 tu žilo 1 378 obyvateľov.
Mesto leží na rieke Erne, od hranice so Severným Írskom, na ceste I. triedy N3. Najbližšími mestami sú Ballyconnell ( na ZSZ), Killeshandra ( na JJZ), Clones ( na severovýchod); do Cavanu je to JJV smerom a do Enniskillen v Severnom Írsku (SSZ smerom).
Mesto vzniklo pri jednom z brodov cez rieku Erne. Začiatkom 13. storočia tu stála malá pevnosť, v 17. storočí sa Belturbet stal významným obchodným strediskom. 28. decembra 1972 tu pri bombovom atentáte zahynuli dvaja mladí ľudia (Geraldine O'Reilly a Patrick Stanley). 
V súčasnosti je hlavným zdrojom príjmov mesta cestovný ruch (rybolov, plavby po rieke, turistika). Každoročne posledný júlový týždeň sa tu koná festival "Belturbet Festival of The Erne". Severne od mesta je pri rieke vybudovaná lodenica.
Stadio Giuseppe Meazza

Stadio Giuseppe Meazza známy tiež pod názvom San Siro je futbalový štadión v talianskom Miláne. Je to domáci štadión dvoch futbalových veľkoklubov: AC Miláno a Inter Miláno. Štadión má kapacitu 80 018 divákov a je jedným z 23 európskych päťhviezdičkových štadiónov. Meno nesie na počesť slávneho milánskeho futbalistu 30. rokov Giuseppe Meazzu. Na tomto štadióne sa odohrali MS vo futbale v roku 1934.
Cootehill

Cootehill (ír. "Muinchille") je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Cavan. Žije tu 1 892 obyvateľov .
Nachádza sa na ľavom brehu rieky Dromore v nadmorskej výške Severne od mesta prechádza hranica grófstva Monaghan. Mesto leží na križovatke ciest R188, R189 a R190. Cavan je vzdialený na juhozápad, Shercock na juhovýchod, Bailieborough na JJV, Clones na severozápad, Monaghan na SSV.
Cootehill vznikol na konci 17. storočia ako stredisko obchodu a remesiel, s tradíciou spracovania ľanu. V 19. storočí mesto ekonomicky prekvitalo, v roku 1837 tu otvorila Ulster Bank jednu zo svojich prvých pobočiek. V meste sídli spoločnosť Abbott Laboratories, ktorá sa zaoberá výrobou detskej stravy. 
Mesto je dnes strediskom cestovného ruchu, okolie mesta ponúka možnosti rybolovu, plávania, kajakingu, turistiky. VJV od mesta, pri ceste do Shercocku, sa nachádza megalitické pohrebisko.
Łucka City

Łucka City je obytná výšková budova vo Varšave na adrese Łucka 15 v mestskom obvode Wola. Je to najvyššia obytná budova v Poľsku, obsahuje 342 bytov s výmerou od 37 do 243 m². 
Jej výška po strechu je 106 m, po vrchol 120 m. Má 30 poschodí, postavená bola v rokoch 2000-2004.
Reliéf

Reliéf môže byť:
Austroslavizmus

Austroslavizmus bol politický smer 19. a 20. storočia hlásajúci orientáciu na vyriešenie problémov slovanských národov v Rakúskom cisárstve a neskôr Rakúsko-Uhorsku jedine pod vedením viedenského cisárskeho dvora.
Bol rozšírený najmä medzi českými liberálmi v polovici 19. storočia. Ako prvý ho navrhol Karel Havlíček Borovský v roku 1846 ako protinávrh k panslavizmu. Neskôr ho rozvinul do uceleného politického konceptu český politik František Palacký. Austroslavizmus bol tiež čiastočne podporovaný ďalšími slovanskými národmi v Rakúskom cisárstve.
Program.
Austroslavizmus predpokladal mierovú spoluprácu menších slovanských národov strednej Európy žijúcich na území Habsburskej monarchie, ktorým by nedominovali po nemecky hovoriace elity. Palacký navrhoval federáciu ôsmich národných krajov s výraznou samosprávou. Po porážke českej revolúcie v Prahe v júni 1848 tento program prestal byť dôležitým. Premena Rakúskeho cisárstva na Rakúsko-Uhorsko v roku 1867 tento program len oslabila, pretože Slovania na rozdiel od Maďarov nezískali toľko túženú samosprávu pri rakúsko-maďarskom vyrovnaní.
Ako politický koncept pretrval austroslavizmus až do pádu Rakúsko-Uhorska v roku 1918. Táto myšlienka bola niekoľkokrát použitá v neveľmi významných návrhoch federalizácie Rakúsko-Uhorska.
Portrét

Portrét je vo výtvarnom a sochárskom umení popisné zobrazenie konkrétneho jedinca, najčastejšie človeka, veľmi výnimočne aj zvieraťa, ktoré má dlhú a bohatú históriu. 
Maliarstvo.
Prvé portréty vznikali už v staroveku, v stredoveku ich obľuba veľmi klesla a vznikali len veľmi výnimočne, aj to väčšinou až v období neskorej gotiky. Zobrazenia významných osobností (napríklad panovníkov, svätcov) sú väčšinou zidealizované a nezakladajú sa na skutočnej podobe, ani vtedy ak ide o portrét žijúceho človeka. V tomto období sa teda väčšinou nehovorilo o portrétoch, ale o portrétnych rysoch zobrazenia. Mohutný rozvoj zaznamenal portrét v období renesancie, ešte výraznejší dôraz sa naň kládol v období baroka, ktoré doviedlo umenie portrétovania na hranicu jeho možností. No záujem o portrét bol v každom období umenia. Obľúbené formy portrétu boli v maliarstve kresba alebo maľba (na drevo, plátno, sklo).
Sochárstvo.
V sochárstve je významný prvok rímsky sochársky portrét, ale stretávame sa s ním aj v neskoršom období, a to aj v podobe náhrobnej plastiky (náhrobný kameň, hrobka) alebo na pamätných tabuliach. Môže mať podobu busty, voľne stojacej sochy, súsošia alebo reliéfu.
Iné oblasti.
S portrétmi sa stretávame aj na minciach, pamätných medailách, známkach alebo bankovkách. 
Súčasné portrétovanie.
V 19. storočí sa s nástupom fotografie stal klasický maliarsky či sochársky portrét skôr výnimočnou záležitosťou. Najrozšírenejší druh portrétu je v súčasnosti fotografický portrét, ale dokumentárnu funkciu portrétu prebral aj film, televízia a ďalšie elektronické médiá.
Prenesený význam slova.
V prenesenom slova zmysle ide aj o akékoľvek iné vystihnutie konkrétneho jedinca, napríklad v literatúre je to "literárny portrét" (v podobe biografií, opisov), vo filme "filmový portrét", v oblasti hudby "hudobný portrét" a podobne. Použitie slova v tomto prípade vždy záleží na celkovom kontexte patričného vyjadrenia.
Banco Ambrosiano

Banco Ambrosiano je bývalá milánska banka, ktorej väčšinový podiel vlastnila Vatikánska banka.
Propaganda Due a krach banky.
Hrala dôležitú úlohu v sprisahaní v súvislosti s Propaganda Due v Taliansku v 70. a 80. rokoch. Počas neskoršieho vyšetrovania nekalých praktík v Banco Ambrosiano bolo zistené, že jej prezident Roberto Calvi a jeho pomocníci založili viac ako 200 fiktívnych bánk, aby sťažili transparentnosť transakcií. Kľúčovú úlohu pri tom hrala banka Cisalpina na Bahamách. Banka zrejme slúžila na pranie špinavých peňazí a umožnila pomocou firmy World Finance Corporation v Miami investovať peniaze z predaja kokaínu z latinskej Ameriky na legálnych finančných trhoch.
Cisalpina bola popri Calvim spravovaná aj arcibiskupom Paulom Casimirom Marcinkusom, šéfom Vatikánskej banky (Istituto per le Opere di Religione), ktorá bola spoluvlastníkom Banco Ambrosiano. Ilegálne aktivity sa ale zjavne vymkli spod kontroly. V Banco Ambrosiano vznikla miliardová finančná diera, ktorá znamenala jej koniec. V roku 1972 sa pokúsili majitelia banky zrealizovať myšlienku, že zaplátajú vzniknutú dieru pomocou falšovaných cenných papierov. Na ich nákup malo byť použitých 950 miliónov dolárov, papiere boli zjavne obstarané cez taliansku mafiu.
Prezident banky Roberto Calvi mal výborné kontakty na Vatikán. Údajne dokázal previesť obrovské sumy do socialistického Poľska, ktorými bola podporovaná odborová organizácia Solidarita. Predovšetkým mal ale vynikajúce kontakty na taliansku Mafiu. V roku 1982 bol obžalovaný z prania špinavých peňazí, sprenevery a spoluúčasti na dlhom zozname politických a finančných zločinov, spolu s Michele Sindonom, prezidentom Franklin National Bank a arcibiskupom Marcinkusom.
Calvi ušiel motorovým člnom do Juhoslávie, potom do Rakúska a odtiaľ súkromným lietadlom do Anglicka. 18. júna, 1982, deň po tom, ako sa musel vzdať funkcie predsedu predstavenstva Banco Ambrosiano, bol nájdený obesený pod mostom Blackfriars Bridge v Londýne. V ten istý deň vypadla Calviho sekretárka Graziella Corrocher z okna banky v Miláne a pád neprežila. V obidvoch prípadoch sa hovorilo o samovražde alebo vražde.
Banka v roku 1987 skolabovala a Vatikán vykázal približne 3 miliardy dolárov ako nedobytné pohľadávky.
Licio Gelli, zakladateľ lóže P2, bol na úteku zatknutý vo Švajčiarsku, ale podarilo sa mu ujsť z väzenia a po premlčaní trestného stíhania sa znova vrátil do Talianska. Pri vyšetrovaní celého komplotu prišli o život piati vyšetrovatelia talianskej polície.
Obnova.
Banka bola koncom 80. rokov obnovená ako Nuovo Banco Ambrosiano. Po fúzii s Banca Cattolica del Veneto vystupovala istý čas pod názvom Banco Ambrosiano Veneto, nazývanej tiež Banco Ambroveneto. Po fúzii s Milánskou sporiteľňou Cassa di Risparmio delle Provincie Lombarde sa v roku 1998 rozvinula do novej veľkej banky Banca Intesa (banka, ktorá sprivatizovala slovenskú VÚB).
Filmy a filmové citáty.
Škandál bol v upravenej podobe spracovaný v roku 1990 do filmu Krstný otec 3 na motívy slávnej knihy Maria Puza - Krstný otec.
Externé odkazy.
Henrich V. (Anglicko)

Henrich V. (* 16. september 1387, Monmouth, Wales – † 31. august 1422, Bois de Vincennes, Francúzsko) bol kráľ Anglicka.
Životopis.
Narodil sa ako najstarší syn Henricha IV. Bol vzdelaný a zručný vo všetkých vtedajších športoch. Okrem iného bol aj dobrým muzikantom. 
Na trón zasadol roku 1413. Už vo svojich dvadsiatich šiestich rokoch bol považovaný za zdatného bojovníka. Osvedčil sa v dlhej kampani proti Walesu. 
Roku 1415 obrátil svoju pozornosť na Francúzsko a obsadil Harfleur. Jeho vojenská misia na území Francúzska vyvrcholila slávnou bitkou o Agincourt, kde Henrich porazil veľkú presilu francúzskeho vojska a takmer vyhladil francúzsku šľachtu. Tá prišla po fatálnej strategickej chybe o vyše 5000 mužov modrej krvi a ďalších 1000 z nich bolo zajatých.
Roku 1417 sa opäť vrátil do Francúzska, kde v troch krátkych kampaniach zdolal Normandiu. Roku 1420 po dohode v Troyes si vzal za manželku dcéru francúzskeho kráľa a de facto sa tým stal virtuálnym vládcom Francúzska. Miesto na francúzskom tróne má patriť jeho synovi.
Politika.
V domácom prostredí bol Henrich považovaný za zdatného vládcu, zbožného a ťažko pracujúceho muža. Vynikal v administratíve ako aj vo veciach zahraničnej politiky.
Smrť a následník.
Henrich V. zomrel v roku 1422 na dyzentériu vo Francúzsku, kde sa vrátil kvôli udržaniu si pozície. Rok pred ním tu v boji zomrel jeho brat, gróf z Clarence.
Nasledovníkom na tróne sa stal jeho iba 9 mesačný syn Henrich VI., zdediac tak neutešenú situáciu vlády na dvoch podlomených stoličkách.
Au Café

Au Café je reštaurácia v Bratislave v mestskej časti Petržalka na Viedenskej ceste pri Tyršovom nábreží a Sade Janka Kráľa. Nachádza sa v budove z roku 2003, ktorá bola postavená ako voľná replika pôvodnej budovy, asanovanej v roku 1966. 
Au Café bola postavená v roku 1827, odkedy slúžila ako obchod s kávou. Neskôr k nej bola pridaná aj reštaurácia. Vyše 100 rokov Au Café fungovala ako reštaurácia a obchod s kávou. V polovici 20. storočia začala budova chátrať a upadať, čo viedlo k jej asanácii začiatkom roku 1966. Traduje sa historka, podľa ktorej budovu dali asanovať preto, lebo sa počas otváracích hodín prepadol strop. Po asanovaní budovy sa na jej mieste plánovala výstavba polyfunkčnej budovy, zo zámeru sa nakoniec upustilo. Po zmene režimu v roku 1989 sa viackrát uvažovalo o jej znovupostavení. Prvou fázou bola stavba základov pre novú budovu (s odlišnou dispozíciou oproti pôvodnej budove) v prvej polovici 90. rokov. Z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov vtedajší majiteľ vo výstavbe nepokračoval. Až na začiatku 21. storočia odkúpil pozemok Ľubo Roman (majiteľ neďalekého Leberfingeru ), ktorý nechal budovu dostavať a otvoril v nej reštauráciu nadväzujúcu na tradíciu starého Aucafé. Budova sa nachádza na brehu rieky Dunaj, odkiaľ ponúka výhľad na historické centrum Bratislavy a na Bratislavský hrad.
Magnetický náboj

Magnetický náboj (Qm ) je hypotetická fyzikálna veličina, analogická k elektrickému náboju, ktorá vyjadruje mieru schopnosti telesa pôsobiť magnetickou silou.
Charakteristika.
Nosičom magnetického náboja je hypotetická elementárna častica zvaná magnetický monopól. Predstavuje žriedla magnetického poľa, zdroj magnetických siločiar. Veličinu predpovedal Paul Dirac pri pokuse skĺbiť kvantovú mechaniku a všeobecnú teóriu relativity. 
Elektrodynamika s magnetickými nábojmi.
Variant elektrodynamiky s existenciou magnetických nábojov popisujú rovnice, ktoré sa niekedy nazývaju Diracove. Index e označuje veličiny zodpovedajúce elektrickému náboju, index m magnetickému. 
Maxwellove rovnice sú teda limitou Diracovych pri formula_1 = 0. Teoretický podklad pre existenciu magnetického náboja vyplýva v klasickej teórii z fenoménu kvantovania elektrického náboja a singularity Maxwellových rovnic v špecifických prípadoch. V prospech existencie magnetického náboja hovoria aj niektoré najmodernejšie fyzikálne teórie. 
Elementárne kvantum magnetického náboja.
Vysvetliť kvantovanie elektrického náboja sa ukázalo ako veľmi zložitá vec. Zatiaľ jediným uspokojivým sa ukázalo Diracovo zdôvodnenie "Qm × Qe = r" kde "r" je elementárne kvantum momentu hybnosti. Elektrický náboj v Diracovom zdôvodnení sa dá nahradiť ťažiskom všetkých vo vesmíre, a tak platí, že ak vo vesmíre je aspoň jeden bodový magnetický náboj, všetky elektrické náboje sú kvantované. Elementárne kvantum magnetického náboja súvisí s elementárnym kvantom elektrického podľa vzťahu 
"Qe / Qm = α / 2" , kde "α" je konštanta jemnej štruktúry.
Ján Greguš (hudobník)

Ján Greguš (* 1951, Handlová) je slovenský spevák, skladateľ a textár. Jeho dcérou je speváčka Yvette Gregušová.
Zo života.
V 80. rokoch vystupoval s hudobnou skupinou Metrum.
S piesňou "Daniela" niekoľkokrát vystupoval v televíznej relácii Repete.
Medzi známe piesne, ku ktorým napísal text patrí "Veľmi Ťa ľúbim, mama", na ktorej hudobne spolupracoval s Pavlom Zajáčkom. Pieseň naspievala ako 8-ročná jeho dcéra Yvette Gregušová a v určitých slovenských rozhlasových staniciach sa hrá na želanie pre jubilantov.
Väčšina jeho piesni má náboženský charakter. Redakcia náboženského vysielania Slovenského rozhlasu v 90. rokoch pripravila reláciu o jeho živote.
Yvette Gregušová

Yvette Gregušová je slovenská speváčka, dcéra speváka Jána Greguša.
Ako 8-ročná naspievala pieseň „Veľmi Ťa ľúbim, mama“, ktorá vyšla na albume "Láska z neba". Text k piesni napísal Ján Greguš a hudbu k nej napísali Ján Greguš spolu s Pavlom Zajáčkom. Pieseň sa v určitých slovenských rozhlasových staniciach hrá na želanie pre jubilantov.
Naspievala aj pieseň „Ocko môj“, ktorá vyšla na albume "Ján Greguš a Yvette". Spolu s otcom Jánom naspievali viacero piesní. Napríklad „Pieseň pre Ivetku“ z albumu "Láska z neba", „Ježiško spi“ na albume "Láska, nádej, spása" a „Zvoňte zvony“ na albume "Ján Greguš a Yvette."
Účinkovala aj v relácii STV – "Objavy Majstra N".
Lemur

Lemur môže byť:
Lemury môže byť:
Mochovce

Mochovce môže byť:
Láska z neba

Láska z neba je album spevákov Jána Greguša a dcéry Ivety Gregušovej z roku 1998, ktorý vyšiel na CD aj MC.
Láska, nádej, spása

Láska, nádej, spása je album Jána Greguša, ktorý vyšiel na CD v roku 1999.
Bicorn

Bicorn, niekedy zvaný tiež krivka trojrohého klobúka (Cundy and Rollett 1989, s. 72), je názov pre súbor kriviek štvrtého stupňa, ktorých štúdiu sa venovali James Joseph Sylvester v roku 1864 a Arthur Cayley v roku 1867 (archív MacTutor). Bicorn je určený parametrickými rovnicami: 
formula_1
formula_2
a karteziánskou rovnicou.
formula_3
Oblasť ohraničená krivkou z intervalu formula_4 je
formula_5
Pre a=1
formula_6
Zakrivenie a uhol sú dané pre formula_7.
Ján Greguš a Yvette

Ján Greguš a Yvette je album Jána Greguša a Yvette Gregušovej, ktorý vyšiel na CD v roku 2001.
The Animals (UK album)

The Animals je debutový album britskej skupiny The Animals, ktorý vydalo hudobné vydavateľstvo EMI v roku 1964. Oproti americkému debutu tejto skupiny s rovnakým názvom je britská edícia odlišná.
Animal Tracks (UK album)

Animal Tracks je druhý britský album skupiny The Animals. Tento album vyšiel v roku 1965 a dosiahol šiestu pozíciu v britských hudobných rebríčkoch.
Propaganda Due

Propaganda Due (P2) bola organizácia pôvodne založená v roku 1887 v Ríme ako slobodomurársky náprotivok Kongregácie pre náuku viery a zanikla s príchodom fašizmu. V roku 1944 ju znovu založil Licio Gelli. Členovia P2 sa zorganizovali z vedúcich osobností hospodárstva, armády, politiky, mafie a tajných služieb. 
Jedným z hlavných cieľov P2 bolo v prípade volebného víťazstva Komunistickej Strany Talianska prevziať moc pomocou štátneho prevratu. Lóža fungovala oficiálne do roku 1976, keď bol odvolaný jej predsedajúci majster, ale operovala ilegálne až do roku 1981 ako pseudo-slobodomurárska alebo "čierna" či "zdanlivá - kamuflážna" lóža. 
Založenie.
V roku 1944 bola P2 znovu založená ako slobodomurárska lóža továrnikom (vlastníkom továrne na matrace) Liciom Gellim s oficiálnym uznaním veľlóže Grande Oriente d’Italia. Gelli sa stal v roku 1967 „majstrom lóže“. Počas obdobia, keď bola lóža vedená Liciom Gellim, bola P2 zapletená do mnohých talianskych zločinov a záhad, vrátane celoštátneho úplatkárskeho škandálu Tangentopoli, kolapsu Vatikánom riadenej Banco Ambrosiano a vrážd žurnalistu Mina Pecorelliho a bankára Roberta Calviho (riaditeľ Banco Ambrosiano). P2 bola odhalená v rámci vyšetrovania kolapsu finančného impéria Michele Sindonu.
Cieľ.
Cieľom talianskej tajnej lóže P2 bolo po hroziacom volebnom víťazstve Komunistickej Strany Talianska zabrániť prevzatiu moci komunistami. P2 to chcela dosiahnuť pomocou štátneho prevratu a prevziať vládu nad krajinou. O Liciovi Gellim sa tvrdí, že mal spojenie s CIA.
Základná stratégia bola transformovať taliansky štát pomocou spojenia špičkových politikov, veľkopodnikateľov, armádnych a policajných veliteľov ako aj šéfov tajných služieb s cieľom vytvoriť autoritatívny režim.
Najväčšiu aktivitu mala P2 v 70. rokoch, kedy bola vedúca špička zapletená do veľkého množstva kriminálnych a teroristických akcií. Podľa informácií spolupracovnika CIA a Mossadu Richard Brenneke financovala americká vláda lóžu P2 sumou vo výške do 10 miliónov dolárov mesačne.
Dikastérium pre náuku viery

Dikastérium pre náuku viery (; do roku 2022 Kongregácia pre náuku viery) je centrálna inštitúcia rímskokatolíckej cirkvi na ochranu cirkvi pred kacírstvom, teda odlišným vierovyznaním, založená pápežom Pavlom III. nariadením „Licet ab initio“ z 21. júla 1542 ako "Congregatio Romanae et universalis Inquisitionis" ().
Pred reformou rímskej kúrie pápežom Františkom z roku 2022 sa táto inštitúcia volala Kongregácia pre náuku viery ().
Prefekti dikastéria.
Neúplný zoznam prefektov na čele dikastéria pre náuku viery (predtým kongregácie pre náuku viery):
Animalisms

Animalisms je tretím britským albumom skupiny The Animals. Tento album má podobný zoznam skladieb ako jeho americká verzia, ktorá vyšla pod názvom "Animalization", ktorá vyšla o dva mesiace neskôr. 
Britská reedícia tohto albumu z roku 1996 s odlišným obalom je kombináciu albumov "Animalisms", "Animalization" a skladieb z nezávislého EP z roku 1963, ktoré bolo nahrané pod názvom "The Alan Price Rhythm and Blues Combo".
V júni 1966 album "Animalisms" dosiahol štvrté miesto v britských rebríčkoch.
TEDOM C12 D

TEDOM C12 D je model mestského nízkopodlažného autobusu vyrábaný firmou TEDOM sídliacou v českom meste Třebíč. 
Prevádzka na Slovensku.
Na Slovensku je typ C12 D prevádzkovaný v troch prevádzkach, a to v Bardejove šiestimi vozidlami a v prevádzkach Lučenec a Rimavská Sobota dokopy siedmimi vozidlami.
Dale Allan Gardner

Dale Allan Gardner (* 8. november 1948, Fairmont, Minnesota, USA – † 19. február 2014, Colorado Springs, Colorado) bol americký kozmonaut z letov raketoplánmi.
Životopis.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole vyštudoval univerzitu v Illinois a získal tam v roku 1970 titul inžiniera fyziky. Vstúpil do armády a stal sa námorným leteckým dôstojníkom testovacej eskadry v Point Mugu v Kalifornii. V čase prijatia do tímu kozmonautov NASA bol slobodný a bezdetný. 
Lety do vesmíru.
Po prvýkrát letel raketoplánom koncom leta roku 1983, keď mal 35 rokov. Šesťdenného letu STS-8 sa zúčastnila táto päťčlenná posádka: veliteľ Richard Truly, ďalej Daniel Brandenstein, Guion Bluford, Dale Gardner a William Thornton. Na naliehanie armády štart z Kennedyho vesmírneho strediska na myse Canaveral aj pristátie na základni Edwards Air Force Base boli v noci kvôli plánovaným vojenským cieľom. V noci tiež vypustili indickú telekomunikačnú družicu "Instat 1B".
O rok neskôr, v roku 1984 letel na raketopláne Discovery. Jej veliteľom bol Frederick Hauck a miesto v pilotnom kresle zaujal nováčik David Walker. Ako letoví špecialisti leteli Joseph Allen a Dale Gardner. Ovládanie „kanadskej ruky“ mala na starosti Anna Fisherová. Hneď potom, čo sa dostali na obežnú dráhu, vypustili kanadskú družicu "Anik D2" a na druhý deň vojenskú družicu "Leasat 1". Potom sa im podarilo odchytiť z obežných dráh družice "Westar 6" a "Palapa B2" a vrátiť sa s nimi na Zem, po 7 letových dňoch na Kennedyho vesmírne stredisko. Vďaka splneným úlohám bola misia pre NASA zárobkovým podnikom. Počas svojich 2 letov strávil vo vesmíre 14 dní. Je zapísaný ako 126 kozmonaut Zeme.
Po letoch.
V roku 1993 pracoval vo firme TRW, Inc. v Colorado Springs.
Zoznam členov Francúzskej akadémie

Zoznam bývalých a súčasných členov Francúzskej akadémie podľa kresiel (franc. ) od roku 1634.
Digitálny voyeurizmus

Digitálny voyeurizmus je druh voyeurizmu. Je zhodný s "bežným" voyeurizmom (sledovanie cudzích ľudí a získavanie informácií, aj pikantných, o nich pre vlastné potešenie a vzrušenie z tejto činnosti), no využívajú sa pri tom súčasné technológie, napríklad:
Zákon.
V USA a prakticky kdekoľvek na svete je problém so svojvoľným fotografovaním cudzích ľudí na ulici, najmä žien pre ich príťažlivý vzhľad.
Karol II. (Rakúsko)

Karol II. František Štajerský, (* 3. jún 1540, Viedeň, Rakúsko – † 10. júl 1590, Graz) bol od r. 1564 rakúsky a štajerský arcivojvoda z rodu Habsburgovcov, syn rímskonemeckého cisára, českého a uhorského kráľa Ferdinanda I. Habsburského a Anny Jagelovskej.
Najmladší Ferdinandov syn zdedil po otcovej smrti v r. 1564 tri vnútrorakúske vojvodstvá (Štajersko, Korutánsko, Kransko) a k tomu Goricu a Istriu. Za svoje sídlo si zvolil Graz.
V roku 1573 sa stal generálnym miestodržiteľom Chorvátska a vindickej marky. Ako neochvejný zástanca a šíriteľ katolíctva povolal v r. 1576 do svojich krajín jezuitov a vo svojom sídelnom meste v r. 1586 založil univerzitu.
Karol Štajerský vošiel do dejín ako zakladateľ vedľajšej, štajerskej línie Habsburgovcov.
Rodinné pomery.
Ešte počas života Karolovho otca sa začalo uvažovať o jeho sobáši s anglickou kráľovnou Alžbetou I., prípadne o sobáši so škótskou kráľovnou Máriou Stuartovnou. Často prerušované rokovania napokon nepriniesli výsledok a skončili neúspechom.
Až 26. augusta 1571 sa Karol oženil s Máriou Annou Bavorskou (* 1551 – † 1608), ktorá ako dcéra bavorského vojvodu Albrechta V. a jeho manželky Anny, Karolovej staršej sestry, bola jeho pokrvnou neterou. Počas veľmi harmonického manželstva sa im narodilo 15 detí, z ktorých sa štyri nedožili dospelosti:
Robert Lee Gibson

Robert Lee Gibson (* 30. október 1946, Cooperstown, New York, USA) je bývalý mnohonásobný americký kozmonaut z letov s raketoplánmi. 
Život.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole pokračoval v štúdiách na univerzite, získal titul leteckého inžiniera a stal sa testovacím pilotom armády v stredisku Patuxent River. V čase výberu (rok 1978) do tímu kozmonautov NASA bol ženatý a s manželkou mal jedno dieťa. Jeho manželka je tiež astronautka Margaret Rhea Seddonová.
Lety do vesmíru.
Po prvýkrát letel vo februári 1984 na palube raketoplánu Challenger pri osemdennej misii STS-41-B, desiatom lete raketoplánu vôbec. Mal 38 rokov. Posádku raketoplánu tvorili: Vance Brand, Robert Gibson, Bruce McCandless, Ronald McNair a Robert Stewart. Počas letu boli na obežnú dráhu vypustené družice "Westar 6", "Palapa B2", tie však nezačali fungovať. Štart aj pristátie sa uskutočnili na Floride v Kennedyho vesmírnom stredisku.
Po dvoch rokoch druhý let na palube Columbie, kde bola sedemčlenná posádka, ktorej Robert Gibson velil. Sprevádzali ho pilot Charles Bolden, trojica letových špecialistov Franklin Chang Díaz, Steven Hawley a George Nelson a dvaja špecialisti pre náklad, inžinier Robert Cenker z firmy RCA a súčasný zástupca republikánskej strany za štát Florida v Snemovni reprezentantov Bill Nelson. Štart bol z mysu Canaveral. Počas letu vypustili družicu "Satcom". Pristáli na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii. 
Po tretíkrát letel v decembri 1988 na raketopláne Columbia a to už ako veliteľ s hodnosťou fregatný kapitán Robert L. Gibson. V posádce mal pplk. Gardnera, plk. Mullana, pplk. Rossa a fregatného kapitána Shepherda. Bol to utajovaný let, vojenský, iba štvordenný, počas ktorého bola vypustená špionážna družica Lacrosse v cene 500 mil. dolárov. Aj tentokrát pristáli v Kalifornii.
Aj štvrtý let absolvoval ako veliteľ. V posádke boli mjr. Curtis Brown Jr., pplk. Mark Lee, Jerome Apt a traja nováčikovia: Jane Davisová, prvá černošská astronautka Mae Jemisonová a japonský astronaut dr. Mamoru Mohri. Počas letu vykonali desiatky rôznych experimentov. Pristáli na základni Edwards.
Posledný piaty let absolvoval v roku 1995 na Atlantise. Spolu s ním leteli pplk. Charles Precourt, dr. Ellen Bakerová, Gregory Harbaugh, dr. Bonnie Dunbarová , Rusi Anatolij Soloviov a Nikolaj Budarin. So sebou mali laboratórium Spacelab, počas letu sa pripojili k stanici Mir (raketoplán po prvýkrát) a došlo k novému rekordu, keď sa tam naraz stretlo 10 kozmonautov. Naspäť na Zem (pristáli opäť na základni Edwards) so sebou priviezli tiež troch kozmonautov z Miru, Vladimíra Dežurova , Gennadija Strekalova a Normana Thagarda. Na Mire naopak zostali Soloviov a Budarin.
Celkovo vo vesmíre strávil 36 dní, je zapísaný ako 132 kozmonaut Zeme.
Po letoch.
V rokoch 1992-1994 bol zamestnaný v Johnsonovom kozmickom stredisku v Houstone.
Registrované partnerstvo

Registrované partnerstvo (pôv. z dánskeho "registreret partnerskab") je inštitút spolužitia osôb, ktoré tvoria pár, a ktoré zaregistrovali tento zväzok na príslušnom orgáne podľa príslušných zákonov. Tento inštitút neexistuje vo všetkých štátoch a väčšinou je obmedzený na dvojicu osôb rovnakého pohlavia. Niekedy je považovaný za úspech boja za zrovnoprávnenie párov homosexuálne orientovaných osôb. Prvý raz bol zavedený v Dánsku v roku 1989.
Ciele.
Cieľom registrácie môže byť:
Registrované partnerstvo osôb rovnakého pohlavia vo svete.
V súvislosti s homosexuálnym hnutím vznikajú v rôznych krajinách verejnoprávne inštitúty partnerstva ako obdoba manželstva pre homosexuálne páry alebo ako voľnejšia či nižšia forma párového zväzku pre všetky páry. 
Registrované partnerstvo podobného typu je uzákonené v nasledujúcich krajinách:
Česko.
V Česku bol návrh zákona o registrovanom partnerstve schválený poslaneckou snemovňou Parlamentu Českej republiky 16. decembra 2005, ale prezident republiky Václav Klaus zákon vetoval. Veto bolo nakoniec prehlasované poslaneckou snemovňou dňa 15. marca 2006 pomerom hlasov 101:57. Zákon o registrovanom partnerstve začal platiť od 1. júla 2006.
Slovensko.
Na Slovensku bol návrh zákona o partnerstvách osôb rovnakého pohlavia pri rokovaniach parlamentu zamietnutý v prvom čítaní (stav jar 2008). Politická reprezentácia nie je naklonená prijatiu tohto zákona. Spoločensky konzervatívnejšie strany z pravej strany politického spektra, najmä KDH a SNS ho striktne odmietajú, ľavicové a liberálne strany zas v záujme koaličných rokovaní nepovažujú tému tohto zákona za otvoriteľnú a nutnú rokovaním prípadne dosť naliehavú. Značnú úlohu v odmietaní zákona má aj vplyv katolíckej cirkvi. Inštitút takzvaného životného partnerstva bol navrhovaný volebným programom vtedajšej koaličnej strany Sloboda a Solidarita. Do programového vyhlásenia vlády sa to však už nedostalo. 
Podobné inštitúty.
Manželstvo.
Erotické páry a rodina nie vždy podliehali verejnoprávnej registrácii a nie vždy mali formu dnešného manželstva. V mnohých dobách boli síce dôležitou, ale súkromou záležitosťou, podobne ako dnes napríklad priateľstvo. Rovnako rola páru aj rodiny v rámci komunity či obce bola a je v rôznych kultúrach rôzna. Manželstvo tiež v mnohých kultúrach nemalo podobu partnerství, často malo skôr povahu vlastníckeho vzťahu. Inštitucionalizované manželstvo je však dnes hlavnou podobou registrovaného partnerstva dvoch osôb. V prípade manželstva sa za pôvodny účel pokladá založenie rodiny. 
V niekoľkých krajinách je v súčasnosti pre párové zväzky osôb rovnakého pohlavia určená rovnaká právna inštitúcia ako pre manželstvo osôb opačného pohlavia.
Sviatosť duchovného zbratania.
Priateľstvo v našich kultúrach väčšinou žiadnym oficiálnym inštitútom nepodliehajú. John Boswell však objavil, že vo východných cirkvách existoval v stredoveku špeciálny obrad pre citovo zblížené dvojice. Do slovenčiny sa prekladá ako Sviatosť duchovného zbratania.
Kváder

Kváder je trojrozmerné teleso – mnohosten, ktorého steny tvorí šesť pravouhlých štvoruholníkov (obvykle obdĺžnikov, ale existujú i špeciálne prípady). Kváder obsahuje tri skupiny rovnobežných hrán zhodnej dĺžky (v rámci skupiny). Tieto dĺžky sú obvykle označované ako dĺžka, šírka a výška kvádra. Inak povedané kváder je kolmý rovnobežnosten, ktorého podstavou je pravouholník.
Vlastnosti.
Objem formula_1 a povrch formula_2 kvádra sa počíta z dĺžky jeho hrán formula_3:
Povrch kvádra sa rovná dvojnásobku súčtu plôch jednotlivých strán:
Kváder má tri rôzne dĺžky stenových uhlopriečok, ktoré sú dĺžkou uhlopriečok obdĺžnikov vo vzťahu k jeho stranám, a počítajú sa z Pytagorovej vety:
Dĺžku uhlopriečky kvádra (vzdialenosť dvoch vrcholov, ktoré neležia na rovnakej stene) vypočítame taktiež pomocou Pytagorovej vety:
uhly medzi stenami a uhlopriečkami:
Kváder má šesť stien obdĺžnikového tvaru (je špeciálnym prípadom hranola) z ktorých dve protiľahlé sú vždy zhodné, osem vrcholov a dvanásť hrán z ktorých štvorice rovnobežných majú vždy zhodnú dĺžku.
Špeciálny prípad.
Pravidelný štvorboký hranol.
Špeciálnym prípadom kvádra pre formula_15 je pravidelný štvorboký hranol. Ten má najmenej jednu dvojicu protiľahlých stien štvorcovú – túto potom nazývame základňa alebo podstava. Tretiu hranu kvádra (nenachádzajúcu sa na podstave) potom nazývame výška hranola formula_16.
Vzorce pre objem a povrch sa zjednodušia na:
Kocka.
Špeciálnym prípadom kvádra (a zároveň špeciálnym prípadom pravidelného štvorbokého hranola pre formula_19 je kocka.
Bratislavská zmluva

Bratislavská zmluva alebo bratislavský mier bola dohoda medzi rímskonemeckým kráľom Maximiliánom I. Habsburským a novozvoleným uhorským kráľom Vladislavom II. Jagelovským uzavretá v Bratislave v roku 1491.
Potvrdzovala staršie dohody (z roku 1462) medzi Maximiliánovým otcom cisárom Fridrichom III. Habsburským a uhorským kráľom Matejom Korvínom o nástupníctve na uhorskom tróne.
Maximilián v snahe o získanie uhorskej koruny vyhnal po Korvínovej smrti uhorské posádky z Dolného Rakúska, vtrhol do Uhorska (dobyl veľkú časť územia po Stoličný Belehrad a Záhreb), no pre vzburu vojska bol donútený uzavrieť s novým panovníkom Vladislavom II. Jagelovským v Bratislave zmluvu, ktorou Vladislav II. priznal Habsburgovcom nárok na uhorský trón v prípade vymretia rodu Jagelovcov.
Zmluva, bola potvrdená v roku 1515 a stala sa základom habsburského panstva v Uhorsku v rokoch 1526 – 1918.
D2 (album)

D2 (Remixy) (na obale albumu štylizované ako D▪2) je remixový album speváčky Dary Rolins, ktorý vydalo 10. marca 2008 hudobné vydavateľstvo Sony BMG. Nahrávka obsahuje 20 remixov z celkovo 17 skladieb z predchádzajúcich dvoch albumov. Súčasťou albumu sú aj tri novinky.
O albume.
Jeho názov je pokračovaním názvu predchádzajúceho albumu "D1" inšpirovaný označením diaľnice, ktorou sú spojené jej dva domovy, Bratislava s Prahou. Voľné pokračovanie cesty D1 vedie naprieč žánrami: od hip-hopu cez r´n´b, dance, garage, 2step, house... pričom každý z autorov mal možnosť výberu (úplne podľa vlastného uváženia či vkusu) z predchádzajúcich dvoch albumov "What’s my name" a "D1". Na albume sa podieľali nielen českí a slovenskí umelci (abecedne: DJ Boss, DJ Braun, DJ Viktor Hazard feat. Rytmus, Jan Kleník, DJ Moskito, DJ Neo, PSH, Robert Burian, DJ Toky, DJ Trafik feat. Orion, Veneer, DJ Wich), ale tiež napríklad Brit MJ Colem alebo americkí Naughty By Nature. Súčasťou albumu sú aj tri nové skladby: „Let's Go“ (Big Fish feat. Nironic), „Fell Like I'm Dancing“ (DJ Wich) a „Volný pád“ (DJ Trafik feat. Orion), čo je zároveň prvým radiovým singlom z albumu.
Krst albumu prebehol štýlovo - Sunarom (mliekom určeným na výživu dojčiat), nakoľko Dara bola tri týždne pred pôrodom dcéry Laury (27. marca 2008).
What’s my name

What’s my name je štúdiový album speváčky Dary Rolins, ktorý vydalo 18. marca 2001 hudobné vydavateľstvo Epic Records. Na albume sa producentsky podieľal Jan Kleník z Ohm Square a jednou skladbou prispel aj frontman skupiny Monkey Business Roman Holý.
Odvážnosť

Odvážnosť, statočnosť (fortitudo), alebo guráž je pevná a stabilná vôľa splniť si svoju poznanú osobnú povinnosť vždy a aj napriek veľkým prekážkam, a teda nevzdať sa sledovania svojho posledného cieľa vytrvať pri poznanom dobre aj v nebezpečenstvách a ťažkostiach.
Preto statočnosť je racionálne uvážené slobodné rozhodnutie podujať sa na prekonávanie poznaných prekážok, na vynaloženie potrebných námah, ktoré sú nevyhnutne spojené s týmto prekonávaním prekážok, a to vždy úmerne hodnote dobra, a dosiahnutie ktoré priamo ide.
To znamená, že ak ide o najvyššie dobrá – statočný človek je pripravený obetovať aj svoj život. Statočnosť nie je popretie strachu, ani nie neprítomnosť strachu. Naopak – statočnosť je rozhodná vôľa a pevné úsilie konať to, čo je potrebné konať, a to aj napriek preciťovanému a poznanému strachu, ba v statočnosti je už obsiahnuté aj rozhodnutie strach v sebe premôcť, prekonať, eliminovať ho. Tento charakter statočnosti Aristoteles vysvetľuje takto: „Statočný človek je neohrozený, ako sa na človeka patrí. Bude sa teda síce báť aj takých nadľudských vecí, ako sa má a ako je rozumné… Lebo statočný človek trpí a koná, ako je rozumné a ako sa patrí.“
Statočnosť sa teda nestotožňuje s opovážlivou smelosťou, príznačnou neuváženým a bezhlavým vrhaním sa do veľkých nebezpečenstiev, a to aj vtedy, keď konanie prípadne nie je ani potrebné, alebo keď je vonkoncom beznádejné, nezmyselné a racionálne neodôvodniteľné, a tobôž nie je identická so siláckou smelosťou, príznačnou veľkými slovami pred konaním a potom zbabelosťou, keď je čas na konanie.
Statočnosť doplňujú alebo ju podporujú cnosti: sebadôvera, odvaha, rozvaha v kritických chvíľach, veľkorysosť v podnikaní, veľkodušnosť v stykoch s ľudmi, štedrosť, vytrvalosť aj vtedy, keď činnosť neprináša uspokojenie, keď je neúspešná, trpezlivosť v utrpení, v bolestiach, smútku a v nezdare, stálosť a pevnosť, vernosť, spoľahlivosť atď.
So statočnosťou sú v rozpore vlastnosti: baživosť po sláve a poctách, megalománia, malomyseľnosť, ustrašenosť, zbabelosť, poddávanie sa pocitu menejcennosti, zmäkčilosť a nemiestna krotkosť, ľahostajnosť, lakomstvo, nemiestna ústupčivosť a poddajnosť, siláctvo, sklon k zbytočnému riskovaniu atď. Najťažšími skúškami statočnosti sú tie nebezpečenstvá, v ktorých ide priamo o život, v nebezpečenstvách života, alebo keď ide o najvyššie hodnoty človeka – tu sa prejavuje statočnsoť pevnosťou ducha, pokojom a rozvahou.
Neurotechnológia

Neurotechnológie sú zoskupením rôznych techník, ktorých cieľom je zdokonalenie činnosti a výkonnosti ľudského mozgu. Sú založené hlavne na praktickom využití vedeckých poznatkov a technológií, ale aj na poznatkoch starobylých duchovných učení. 
Regulácia stavov vedomia je u neurotechnológií dosahovaná vďaka audio-vizuálnej stimulácii AVS. Táto je obyčajne realizovaná pomocou jednoduchších periodických optických stimulov, privádzaných na LED diódy okuliarov a súčasnou prepracovanou zvukovou stimuláciou, tiež periodického charakteru, cez stereoslúchadlá (psychowalkman). Umožňujú viac, alebo menej komplikované priebehy AVS (kde sa frekvencia a typ stimulácie postupne mení) a sú určené pre rôzne špecifické ciele. Počas stimulácie dochádza v mozgu daného človeka k "efektu strhávania rytmov", ktorý spôsobuje postupné prelaďovanie z jedného stavu vedomia do iného. Pri mnohých zámeroch už samotné "prepnutie" do iného stavu mozgu je žiadaným a konečným cieľom relaxovať, zaspať či dobiť energiu. Pri zložitejších cieľoch pomáha synchronizácii (kooperácii) práce ľavej a pravej hemisféry mozgu. U bežného človeka je väčšina aktivít mozgu lokalizovaná prevažne v jednej z hemisfér, pričom, veľmi zjednodušene povedané, ľavá korešponduje prevažne s lineárnymi a logickými úlohami a pravá skôr s intuitívnym, podvedomým a priestorovým spracovaním informácií.
Audiovizuálny stimulátor

Audiovizuálny stimulátor alebo hovorovo psychowalkman je (prenosný) prístroj na reguláciu stavov vedomia pomocou audiovizuálnej stimulácie (AVS). Súčasťou prístroja sú zvyčajne okuliare so svetelnými diódami a stereoslúchadlá. 
Periodické optické stimuly sú privádzané na LED diódy okuliarov a súčasne pôsobí cez stereoslúchadlá prepracovaná periodická zvuková stimulácia. Frekvencia a typ stimulácie sa postupne mení. Je určená pre rôzne špecifické ciele. 
Počas stimulácie dochádza v mozgu k efektu strhávania rytmov, ktorý spôsobuje postupné prelaďovanie z jedného stavu vedomia do iného. Pri mnohých zámeroch už samotné "prepnutie" do iného stavu mozgu je žiadaným a konečným cieľom (relaxovanie, zaspanie, dodanie energie). Na Slovensku sa používa najmä ako pomôcka pri učení cudzích jazykov.
Pri zložitejších cieľoch pomáha stimulácia synchronizácii (kooperácii) práce ľavej a pravej hemisféry mozgu. U bežného človeka je väčšina aktivít mozgu lokalizovaná prevažne v jednej z hemisfér, pričom, veľmi zjednodušene povedané, ľavá korešponduje prevažne s lineárnymi a logickými úlohami a pravá skôr s intuitívnym, podvedomým a priestorovým spracovaním informácií.
Vedné odbory, ktoré sa zaoberajú zdokonalením činnosti a výkonnosti ľudského mozgu pomocou audiovizuálnej stimulácie sa nazývajú neurotechnológie. Sú zoskupením rôznych techník, založených hlavne na praktickom využití vedeckých poznatkov a technológií, ale aj na poznatkoch starobylých duchovných učení.
Monaghan

Monaghan môže byť:
Monaghan (mesto v Írsku)

Monaghan (ír. "Muineachán") je mesto v severovýchodnej časti Írska, správne stredisko grófstva Monaghan. 
V roku 2016 tu žilo 8 012 obyvateľov, čím je najľudnatejším sídlom v grófstve, ktoré má len niečo vyše 60-tisíc obyvateľov.
Poloha.
Mesto leží na kanáli Ulster, v centrálnej časti rovnomenného grófstva, západne od hranice so Severným Írskom. Nachádza sa na križovatke ciest I. triedy N2, N12, cesty II. triedy N54 a regionálnych ciest č. R162, R186, R188, R189. Najbližšie väčšie mestá sú: Armagh ( na severovýchod), Cavan ( na juhozápad), Drogheda ( na juhovýchod) a Enniskillen ( na severozápad).
Dejiny a súčasnosť.
Monaghan s okolím bol dejiskom tzv. bitky pri Clontibret, v máji 1595, medzi anglickou korunou a vojskami Hugha O'Neilla. V roku 1591 sa celé územie dostalo pod kontrolu MacMahonovcov, ktorých vodcu neskôr popravili, čo viedlo k tzv. Deväťročnej vojne. 17. mája 1974 počas večernej dopravnej špičky zahynulo pri bombovom atentáte 7 ľudí. Mesto zaznamenáva v súčasnosti dynamický rast, je centrom stavebníctva, nábytkárskeho priemyslu a cestovného ruchu. Každoročne v septembri sa tu koná hudobný festival Harvest Time Blues Festival.
Historickú časť mesta tvoria štyri navzájom prepojené námestia - Market Square, Church Square, The Diamond a Old Cross Square. Z kultúrnych pozoruhodností tu stojí tzv. Market House z r. 1792 (dnes galéria), múzeum grófstva Monaghan, slnečné hodiny zo 17. storočia, pamätník Rossmore Memorial z r. 1876, budova Aviemore House (1760) a katedrála sv. Macartana (1861-91).
V meste sa narodil Charles Gavan Duffy (1816–1903), prvý premiér Nového Južného Walesu v Austrálii.