burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Gulliverove cesty

Gulliverove cesty (1726, vylepšené vydanie 1735) je román Jonathana Swifta, ktorý je satirou na ľudskú podstatu a zároveň paródiou cestopisného literárneho podžánra. Je to Swiftova najoslavovanejšia práca a jedno z anglických klasických diel. Dielo bolo viackrát sfilmované (pozri Gulliverove cesty (rozlišovacia stránka)).
Gulliverove cesty je fantastické rozprávanie príhod, kde sa hlavný hrdina (lodný lekár) stretáva s rôznymi bytosťami zo sveta rozprávok. V spôsobe vykresľovania života sa ale objavuje mnoho realistických rysov. Dielo je rozdelené na štyri cesty. Swift zosmiešňuje ľudskú hlúposť, strieľa si, preháňa, ironizuje.
Román je satira na jeho súčasníkov, zradný minister je karikatúrou vtedajšieho premiéra Roberta Walpolea. Voltaire sa ho podujal prekladať do francúzštiny, tak sa touto paródiou na vtedy populárne cestopisy nadchol. Swift, ako bolo jeho zvykom, toto dielo vydal pod pseudonymom Richard Sympson, aby sa vyhol žalobám.
Pholidota

Pholidota môže byť:
Vznetový motor

Vznetový motor je piestový spaľovací motor, v ktorom sa zmes paliva a vzduchu zapaľuje pôsobením vysokej teploty vzduchu stlačeného v pracovnom priestore motora. Najčastejšie ide o naftový motor (palivom je nafta) ktorý sa nevhodne označuje ako dieselový motor. Ide o historické označenie podľa vynálezcu prvého motora, ktorý pracoval na tomto princípe.
Pracovný cyklus.
Vznetový motor najčastejšie pracuje ako štvortaktný, ale môže byť skonštruovaný aj ako dvojtaktný. Teoretickým modelom pre výpočet parametrov obehu vznetového motora je Seiligerov cyklus. Pre vysokovýkonné motory s dlhým spaľovaním je použiteľný aj jednoduchší Dieselov cyklus
Základné parametre cyklu.
Údaje platia pre neprepĺňaný motor.
Palivá.
Ako palivá sa najčastejšie používajú ťažšie odpariteľné látky, napríklad motorová nafta. Sú možné aj iné palivá:
Zápalná zmes.
Vznetový motor spaľuje nehomogénnu zmes s vysokým prebytkom vzduchu. Súčiniteľ prebytku vzduchu je λ &gt; 1 a takáto zmes sa nazýva aj chudobná. K vznieteniu paliva dochádza po jeho vstreknutí do spaľovacieho priestoru.
Príprava zmesi.
Zmes sa u vznetových motorov tvorí až tesne pred a počas spaľovania. Rozprášené palivo, vstreknuté do horúceho vzduchu cez trysku vstrekovača sa začína odparovať a premiešavať s náplňou valca. Lokálne zloženie zmesi sa spojito mení od steny valca, kde je čistý vzduch, k povrchu kvapky paliva. V okolí kvapôčok vznikne oblasť s vhodným zložením kde vplyvom vysokej teploty dôjde k vznieteniu a začatiu spaľovania. Proces postupného odparovania a zapájania sa ďalších častí paliva do horenia počas prebiehajúceho spaľovania pokračuje.
Vstrekovanie.
Prípravu zmesi realizuje vstrekovacie zariadenie, ktoré musí zabezpečiť dostatočne jemné rozprášenie paliva a vhodné rozloženie lúčov paliva v spaľovacom priestore.
Vysokotlakové vstrekovanie.
Moderné vznetové motory využívajú technológiu vysokotlakového vstrekovania označovanú aj ako "common rail", "HDi" (High pressure Direct injection) prípadne inak. Vznetový motor s priamym vstrekovaním, zvyčajne preplňovaný je riadený elektronicky. Jedno palivové čerpadlo zásobuje spoločný tlakový zásobník (podľa neho je nazvaný) až do tlaku 2 500 barov. Táto technológia znižuje spotrebu, znečistenie, hluk zo spaľovania a vibrácie.
Spaľovací priestor.
Podľa konštrukcie spaľovacieho priestoru a miesta vstreku rozoznávame vznetové motory:
Regulácia výkonu.
Výkon vznetového motora sa reguluje množstvom paliva pri približne rovnakom objeme vzduchu na jeden pracovný cyklus. Mení sa teda bohatosť - kvalita zmesi. Preto sa takýto typ regulácie nazýva kvalitatívna. Regulácia je realizovaná premenlivým množstvom paliva, ktoré dodá vstrekovacie zariadenie. Funkcia popisujúca objemový priebeh dodávky paliva v závislosti na čase sa nazýva aj zákon vstreku. 
Pri vyšších dávkach paliva spaľovanie trvá dlhší čas, dohorievanie prebieha aj počas expanzného zdvihu. Z analýzy takéhoto tepelného obehu motora potom vyplynie mierny pokles účinnosti pri vyššom zaťažení.
Konfesné právo

Konfesné právo je súbor právnych noriem definujúcich postavenie a pôsobenie registrovaných cirkví a náboženských spoločností v štáte. Upravuje predovšetkým otázky ľudských práv (individuálna náboženská sloboda, sloboda viery) a slobody združovania (právne postavenie náboženských spoločností), svedomia (problém výhrad svedomia), majetkovej spôsobilosti cirkví, prípadne vzniku a zániku cirkevného manželstva.
Konfesné právo nie je samostatným právnym odvetvím. Jeho normy sú súčasťou viacerých iných právnych odvetví: napr. ústavného práva, správneho práva, občianskeho a pracovného práva, prípadne trestného práva. 
Konfesné právo na Slovensku.
Základným prameňom, ktorý upravuje problematiku konfesného práva na Slovensku je "zákon č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností v znení neskorších predpisov". Táto problematika je však upravená aj v medzinárodných a vnútroštátnych zmluvách a dohodách, ktoré boli uzatvorené medzi štátom a Svätou stolicou či ostatnými cirkvami a náboženskými spoločnosťami, napr.:
Cirkevné právo

Cirkevné právo (lat. "ius ecclesiasticum") môže byť:
Kľukový hriadeľ

Kľukový hriadeľ je technická súčiastka používaná v zariadeniach využívajúcich premenu priamočiareho vratného pohybu na rotačný a naopak prostredníctvom kľukového mechanizmu. Je to základná súčasť väčšiny piestových strojov.
Kľukový hriadeľ je zložený z krátkych valcových čapov, navzájom pevne spojených ramenami. Čapy ktoré sú umiestnené v osi otáčania hriadeľa sa nazývajú kľukové, čapy ktoré sú voči tejto osi vyosené sa nazývajú ojničné. Na ojničné čapy sa nasadzuje ojnica, z toho je odvodený ich názov. 
Presadenie čapov môže byť v jednej rovine - pri plochom kľukovom hriadeli, alebo vo viacerých rovinách pri priestorovom kľukovom hriadeli.
Konštrukcia a výroba.
Konštrukciu a výrobný postup konkrétneho kľukového hriadeľa ovplyvňujú: 
Kľukový hriadeľ môže byť vyrobený z jedného kusu materiálu odlievaním alebo zápustkovým kovaním s následným trieskovým obrábaním čapov. Takéto riešenie sa používa pre menšie piestové stroje.
Pre väčšie stroje sa používa "'montovaný hriadeľ" z jednotlivých osobitne vyrobených častí. Jednotlivé časti môžu byť vyrobené odlievaním, ručným alebo zápustkovým kovaním, lisovaním a trieskovým obrábaním. Časti sú vzájomne spojené zalisovaním, zvarením alebo skrutkami.
Pre rýchlobežné stroje obsahuje kľukový hriadeľ navyše závažia na ramenách, slúžiace na dynamické vyváženie posuvných hmôt piestovej skupiny (piest, ojnica, piestny čap, piestne krúžky).
Súčasťou konštrukcie kľukového hriadeľa sú väčšinou aj vnútorné kanáliky, ktoré slúžia na rozvod motorového oleja pre mazanie ložísk hriadeľa a prípadné chladenie piestovej skupiny.
Namáhanie kľukového hriadeľa.
Kľukový hriadeľ je počas práce namáhaný najmä nasledovnými spôsobmi:
Niektoré z týchto síl sa odstraňujú, alebo sa aspoň znižuje ich účinok na únosnú mieru prostredníctvom vyvažovania kľukového mechanizmu a tlmenia torzného kmitania.
Materiály pre kľukové hriadele.
Kľukové hriadele menej namáhaných strojov sú vyrábané z konštrukčných, alebo zušľachtených uhlíkových ocelí s pevnosťou v ťahu 500 až 700 MPa. Pre vysokozaťažené hriadele sa používa zušľachtená oceľ s pevnosťou v ťahu nad 1000 MPa. Odlievané hriadele sa vyrábajú zo sivej, legovanej, očkovanej, tvárnej alebo temperovanej liatiny.
Dieselov motor (pôvodný)

Dieselový motor alebo Dieselov motor alebo hovorovo diesel (angl. true diesel engine) je vznetový (spravidla naftový) rovnotlakový motor (t. j. vznetový motor s rovnotlakovým spaľovaním paliva, ktorým je spravidla ťažšie kvapalné palivo, napr. nafta), v užšom zmysle len taký, v ktorom je palivo rozprašované do kompresného priestoru stlačeným vzduchom z kompresora.
Mnohé súčasné vznetové motory často nie sú dieselové motory podľa vyššie uvedenej definície, lebo nie sú rovnotlakové (strata približnej rovnotlakovosti je dôsledkom vyššej rýchlosti mnohých dnešných motorov) a často nemajú kompresor. V mnohých štátoch a často nepresne aj v slovenčine sa však názov Dieselov motor (teda diesel engine, Diesel-Motor atď.) používa na označenie všetkých, t.j. aj moderných, vznetových (najmä vznetových naftových) motorov (pozri dieselový motor).
Vývoj motora.
Dieselový motor vynašiel nemecký vynálezca Rudolf Diesel v spolupráci s firmou MAN. Vývoj začal teoretickým popisom, získaním patentu č. 67 207 s názvom "Spôsob práce a druh prevedenia spaľovacieho motora" dňa 28. februára 1892. Prvý prototyp, na uhoľný prach bol postavený v auguste 1893. V roku 1896 postavil druhý prototyp so vstrekovaním benzínu, ktorý bol veľmi rýchlo nahradený vstrekovaním petroleja. Zmena paliva prispela k pokojnejšej prevádzke prototypu. 
Až tretí prototyp, dokončený v decembri 1896 a odskúšaný v roku 1897 je považovaný za predchodcu štvordobého vznetového motora. Mal výkon 14,7 kW pri otáčkach 170 min-1. Mal ekonomickú prevádzku, ale kvôli veľkosti, hmotnosti a komplikovanosti vysokotlakového kompresora sa používal iba ako lodný, alebo stacionárny motor.
Princíp.
V pracovnom valci pracovný piest stlačí čistý vzduch, ktorý tam bol predtým nasatý alebo dopravený plniacimi čerpadlami, tak veľmi, že teplota tohto vzduchu stúpne na približne 500 – 800 °C. Krátko pred koncom tohto stláčania sa do tohto horúceho vzduchu dopraví a rozpráši palivo. Toto palivo sa pôsobením tepla horúceho vzduchu vznieti a spaľuje na začiatku nasledujúceho pracovného, čiže expanzného zdvihu piesta, a to pri stálom (alebo len málo zvýšenom tlaku) vo valci (preto ide o tzv. rovnotlakový motor). Pri pracovnom zdvihu tlačí tlak splodín spálenej horľaviny na piest a vykonáva mechanickú prácu. 
V pôvodných dieselových motoroch sa palivo do vzduchu stlačeného vo valci dopravuje stlačeným vzduchom vyrábaným v kompresore motora. Prítomnosť kompresora má však aj isté nevýhody. Preto v rokoch 1910 – 1912 vznikli prvé takéto motory bez kompresora; kompresor v nich bol nahradený dvoma spôsobmi: 1. priamym vstrekom paliva do valca jeho vlastným hydraulickým tlakom, 2. konštrukciou spaľovacích komôrok.
Delfín severný

Delfín severný ( alebo "Lagenorhynchus thicolea") je druh z čeľade delfínovité.
Je to sociálny druh delfína, ktorý vytvára húfy po 100-200 jedincov, ktoré sa niekedy spájajú do tisícov. Produkuje rozmanité zvuky a pripája sa k iným veľrybotvarým cicavcom, vyskakuje do výšky a jazdí na vlnách vodných brázd. Jeho hlavnou potravou sú ryby a kalmáre stredne hlbokých vôd (do 200 m). Podobný druh, delfín južný - "Lissodelphis peronii", sa vyskytuje v južných oceánoch. Delfín severný má štíhle telo, s relatívne malými prsnými plutvami a chvostovou plutvou, čo naznačuje, že tento delfín je rýchly plavec. Chrbtovú plutvu nemá. Delfín severný „dopláca“ na svoju družnosť: v strednom Pacifiku mu hrozí udusenie v obrovských sieťach na chytanie hlavonožcov. V 80. rokoch hynulo ročne okolo 20 000 delfínov, čím sa zredukovali ich počty o 70 %.
Piest

Piest je základná súčasť piestových strojov, ktorá tvorí najčastejšie utesnené pohyblivé dno valca, s výnimkou piestových strojov s krúživým, alebo rotačným pohybom. Piest sprostredkuje prenos sily (energie) medzi tlakom piestom utesnených tekutín a pohyblivým mechanizmom spojeným s piestom. Prenos síl môže realizovať oboma smermi aj u toho istého stroja:
Na plnenie svojej funkcie potrebuje piest aj ďalšie súčasti ktoré sú s ním spojené. Celý celok sa nazýva piestová skupina a jej jednotlivé prvky sú závislé od typu piestového stroja.
Piesty strojov s priamočiarym pohybom.
Väčšina piestových strojov využíva priamočiary pohyb (vratný) pohyb piesta vo valci. Piest je u nich spojený najčastejšie s kľukovým mechanizmom, zriedka s výstredníkovým mechanizmom. Oba mechanizmy zároveň transformujú pohyb piesta na rotačný pohyb hriadeľa a naopak. Pri piestových vstrekovacích čerpadlách je piest poháňaný zvyčajne vačkou.
Rozdelenie piestov.
Podľa tvaru telesa piesta :
Vstrekovacie čerpadlá vznetových motorov majú piestiky valcového tvaru so špeciálne tvarovanými hranami, ktoré riadia začiatok a koniec vstreku odkrývaním a zakrývaním prepúšťacích otvorov. Súčasťou regulácie je ich natáčanie okolo osi hlavného pohybu.
Piesty strojov s rotačným pohybom.
Niektoré piestové stroje využívajú rotačný pohyb piesta - napríklad Rootsovo dúchadlo. Ak je tento pohyb komplikovanejší - napríklad odvaľovanie po kružnici nazýva sa aj krúživý. Piest je u týchto strojov spojený s ďalšími pohyblivými časťami stroja hriadeľom prechádzajúcim osou rotujúceho piesta, alebo ozubeným prevodom s ozubením vytvoreným vnútri krúživého piesta (Wankelov motor).
Regulačná tyč

Regulačná tyč je tyč, ktorá sa používa v jadrovom reaktore na regulovanie výkonu reaktora. Keď sa tyče zasunú, výkon reaktora sa zníži a opačne.
Keď je regulačná tyč v reaktore, absorbuje časť neutrónov uvoľnených štiepením jadra, čo spôsobí, že nie sú k dispozícii na ďalšie štiepenie jadra. Týmto spôsobom sa zabraňuje nekontrolovanému nárastu reťazovej reakcie v reaktore. Čím hlbšie do reaktora sa tyč zasunie, tým viac neutrónov absorbuje a tým viac klesá výkon reaktora.
Piestový stroj

Piestový stroj je zariadenie premieňajúce mechanickú energiu na tlakovú a tepelnú energiu, alebo naopak. Premena energie je v oboch prípadoch realizovaná pohybom piesta.
Podľa smeru premeny energie nazývame tieto stroje:
Rozdelenie piestových strojov.
Podľa hlavného pracovného pohybu a smeru pôsobenia pracovného média na piest:
Ďalej podľa zapojenia stroja:
Disekcia axily

Disekcia axily je chirurgický zákrok, pri ktorom sa odstraňujú lymfatické uzliny v oblasti pazuchy. Najčastejším dôvodom je podozrenie na metastázy do týchto uzlín pri zhubnom nádore prsníka, kedy sa zákrok kombinuje s mastektómiou alebo prsník zachovávajúcou operáciou. Zatiaľ, čo európska chirurgická škola disekciu preferuje, americká škola k nej pristupuje len v prípade biopsiou dokázanej metastázy.
Význam.
Požaduje sa odstránenie minimálne 10 lymfatických uzlín, no extrémne radikálne techniky, ktoré mnohokrát výrazne znižovali následnú kvalitu života sa dnes už nepoužívajú. Rozsah ich postihnutia je najdôležitejším prognostickým faktorom rakoviny prsníka, i keď jeho význam v posledných rokoch klesá. Významný je fakt, že aj u malých invazívnych zhubných nádorov sa udáva výskyt mikrometastáz v týchto uzlinách až 20%.
Hoci to nie je jednoznačné, na základe viacerých štúdii sa zdá, že axilárna disekcia zlepšuje aspoň u malého počtu pacientiek čas prežitia. Minimálne ovplyvňuje prežitie pacientiek s malým nádorom a klinicky negatívnymi (nehmatnými) uzlinami a rovnaký nulový efekt má i u žien s veľkým nádorom a rozsiahlymi metastázami.
Komplikácie.
Lokálne recidívy nie sú časté a závisia skôr od počtu odstránených uzlín a správnej techniky disekcie, než od ich rozsahu metastatického postihnutia. Rádioterapia bez disekcie má vyšší výskyt lokálnych recidív, no kombinácia ožiarenia a následnej disekcie so sebou prináša vyššie riziko pooperačných komplikácii.
Mastektómia

Mastektómia (gr. "mastos" – prsník, gr. "ektomé" – vybratie) je chirurgický zákrok, pri ktorom sa odstraňuje celá mliečna žľaza, až na výnimky i s prsným dvorcom a bradavkou. Jeho najčastejšou indikáciou je zhubný nádor prsníka, kedy sa pravidelne kombinuje s axilárnou disekciou.
Lokorecidíva

Lokorecidíva je odborný lekársky termín, ktorý označuje znovuobjavenie sa choroby (najčastejšie zhubného nádora) v mieste, odkiaľ bola predtým odstránená - chirurgicky, celkovou alebo miestnou liečbou a podobne.
Leopard škvrnitý

Leopard škvrnitý (iné názvy: leopard, panter, pardál; zastarano: "levhart" alebo "levopard" ; lat. "Panthera pardus") je mäsožravý cicavec z čeľade mačkovité. 
Leopard škvrnitý je výzorom a potravou veľmi premenlivý a veľmi rozšírený (strava zahŕňa chrobáky lajniaky či veľké cicavce). Veľká korisť mu vystačí na 2 týždne. Rodia sa v priemere 2 mláďatá po 90 - 105 dňoch gravidity. Mláďatá sa rodia slepé. Veľká hlava má silné čeľustné svaly, ktoré umožňujú zahryznúť sa do koristi, usmrtiť ju a roztrhať, aj plecia a predné nohy sú veľmi svalnaté. Leopard je vynikajúci lezec a vďaka nesmiernej sile vytiahne korisť na korunu stromu, kde ju hneď požiera alebo si ju skryje na neskôr. 
U leoparda škvrnitého sa vyskytuje melanizmus. Výsledkom genetickej mutácie je to, že koža a srsť obsahuje veľa tmavého pigmentu-melanínu. Melanické leopardy, známe ako „čierne pantery“, žijú hlavne vo vlhkých hustých pralesoch a voľakedy sa považovali za samostatný druh. Na púšťach sú leopardy krémovožlté, v trávnatých oblastiach tmavožlté.
Papierová chromatografia

Papierová chromatografia (angl. "paper chromatography" — PC) je analytická metóda používaná na separáciu a identifikáciu zložiek kvapalných zmesí a roztokov. Pre svoju jednoduchú realizáciu patrí k najčastejšie používaným chromatografickým technikám.
História.
Papierovú chromatografiu vyvinul Richard Willstätter na základe opisu separačných techník od Michaila Cveta.
Princíp.
Stacionárnu fázu pri papierovej chromatografii tvorí voda absorbovaná na chromatografickom papieri a mobilnú fázu kvapalina (napr. butanol, pentán, acetón). Pri papierovej chromatografii sa kladie veľký dôraz na čistotu mobilnej fázy a homogénnu štruktúru papiera. Niekedy je možné namiesto chromatografického papiera použiť obyčajný filtračný papier.
Mobilná fáza postupne pomocou kapilárnych síl vzlína po papieri, na ktorom sú v jednej línii (na tzv. štarte) nanesené pomocou kapiláry separované zmesi a štandardy (t. j. zložky, ktoré v zmesi očakávame). Jednotlivé zložky zmesi sú rôzne rozpustné vo vode absorbovanej na papieri a v mobilnej fáze a preto sú mobilnou fázou unášané rôznou rýchlosťou. 
Po určitom čase sa škvrna nanesenej zmesi rozdelí na viacero škvŕn v rôznej vzdialenosti od štartu. Samotný štart nie je nikdy ponorený v mobilnej fáze.
Podmienkou toho, aby sa zmes dala rozdeliť papierovou chromatografiou je, že všetky zložky musia byť farebné, alebo ľahko vyfarbiteľné. Na vyfarbovanie (tzv. vyvolanie) chromatogramu sa používa najčastejšie amoniak, pary jódu, ninhydrín a UV žiarenie.
Pre každú vytvorenú škvrnu možno vypočítať "retardačný ("alebo "retenčný) faktor" "R"F:
Hodnota retardačného faktora je pri rovnakých podmienkach (teplota, rozpúšťadlo atď.) reprodukovateľná a slúži na identifikáciu zložiek v zmesi.
Stellarium

Stellarium je počítačový program na simuláciu planetária. Je zadarmo, licencovaný pod GNU GPL. Je dostupný pre operačné systémy Linux, Mac OS X a Windows. Využíva grafickú knižnicu OpenGL na renderovanie takmer realistickej 3D oblohy v reálnom čase. Pomocou programu Stellarium je možné pozorovať aj veľmi slabé hviezdy, ktoré by inak boli viditeľné iba pomocou ďalekohľadu.
Program vyvíja francúzsky programátor Fabien Chéreau od roku 2001.
Jamestown (Svätá Helena)

Jamestown je hlavné mesto Svätej Heleny.
Nachádza sa na severozápadnom pobreží, má rozlohu 3,6 km² a v roku 2008 ho obývalo 714 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1659 a najväčší rozkvet dosiahlo pred otvorením Suezského prieplavu v roku 1869.
La Paz

La Paz môže byť:
Nassau

Nassau je hlavné mesto Bahám a v roku 2011 v ňom žilo 252 400 obyvateľov. Mesto sa nachádza na ostrove New Providence, ktorý leží asi 16 kilometrov južne od medzinárodného letiska Lynden Pindling, odkiaľ je denné spojenie s USA, s Kanadou, so Spojeným kráľovstvom a s Karibikom.
Nouméa

Nouméa je hlavné mesto Novej Kaledónie. Nachádza sa na polostrove v južnej časti ostrova Grande Terre.
Je domovom väčšiny populácie ostrova, hlavne Európanov, Polynézanov, Indonézanov a Vietnamcov, ako aj Melanézanov.
Žije tu okolo 90 000 obyvateľov a hustota zaľudnenia je okolo 2 000 obyvateľov na km². Rozloha mesta je 45,7 km². V celej metropolitnej oblasti žije vyše 146-tisíc obyvateľov. Niekedy sa Nouméa označuje aj ako "Paríž Pacifiku".
Papeete

Papeete je hlavné mesto Francúzskej Polynézie. Nachádza sa na ostrove Tahiti v súostroví Ostrovy Spoločnosti.
V roku 2017 tu žilo 26 926 obyvateľov. Zomrel tu známy francúzsky spevák Joe Dassin
Pago Pago

Pago Pago je hlavné mesto Americkej Samoy. Nachádza sa na ostrove Tutuila a žije v ňom okolo 11 500 obyvateľov (2000). 
Pago Pago je v skutočnosti len jednou z dedín, nachádzajúcich sa v aglomerácii rovnakého názvu Pago Pago. V aglomerácii sa nachádza Fagatogo, sídlo úradu vlády a Utulei, sídlo guvernéra štátu. Keďže sa názov "Pago Pago" používa v spojení s celým prístavom a oblasťou, je de facto považované za hlavné mesto krajiny. 
Hlavným zdrojom obživy je turistika a konzervárenský priemysel na spracovanie tuniakov. V rokoch 1878-1951 sa tu nachádzala základňa Námorníctva Spojených štátov pre zásobovanie uhlím.
Do roku 1980 tu bolo možné pomocou kabínkovej lanovky sledovať výhľad do okolia a vidieť tak časť ostrova z neďalekého vrchu. Po nehode stíhačky amerického vojenského letectva zostala lanovka nefunkčná, no silnejú hlasy o obnovenie celej atrakcie.
Pretória

Pretória je jedno z troch hlavných miest Južnej Afriky. Je to piate najväčšie mesto v JAR po Johannesburgu, Kapskom Meste, Durbane a Bloemfonteine.
Putrajaya

Putrajaya je administratívne hlavné mesto Malajzie.
Saint John’s

Saint John's je hlavné mesto a najväčšie mesto Antiguy a Barbudy, nachádzajúce sa v Karibiku, na súostroví Malé Antily, na Záveterných ostrovoch. Je obchodným centrom krajiny a hlavným prístavom na ostrove Antigua. Na rozlohe 10 km² tu žije zhruba 31 000 obyvateľov (2005).
História.
Mesto je administratívnym centrom krajiny už od dôb kolonizácie v roku 1632. Vláda tu sídli od roku 1981, odkedy krajina získala nezávislosť.
Hospodárstvo.
St. John's je jedným z ekonomicky najviac vyspelých a kozmopolitných oblastí v Malých Antilách. Je vyhľadávanou destináciou turistov z Európy a USA.
Dôležitým priemyselným odvetvím je rybolov. Na juhu mesta sa nachádza jediná pálenica rumu na ostrove, The Antigua Rum Distillery.
Obyvateľstvo.
Obyvatelia mesta, tak ako aj v celej krajine, sú zmiešaného afro-európskeho pôvodu. Žije tu tiež menšina Britov, Portugalcov a blízkovýchodných arabských kresťanov.
Kultúra.
V meste môžeme nájsť múzea Museum of Antigua and Barbuda (Národné múzeum štátu Antigua a Barbuda) a Museum of Marine Art, obsahujúce okrem iného aj veci z potopených lodí, St. John's Cathedral (Katedrála svätého Jana), botanickú záhradu a medzinárodné letisko V. C. Bird International Airport. V meste sa nachádza okrem národného štadiónu aj multifunkční štadión Sir Vivian Richards Stadium, kde sa v roku 2007 uskutočnili majstrovstvá sveta v krikete. Okrem toho tu ešte možno nájsť lekársku univerzitu American University of Antigua.
Sucre

Sucre (historické názvy: Charcas, La Plata alebo Chuquisaca) je oficiálne hlavné mesto Bolívie. 
Je sídlom Najvyššieho súdneho dvora, Ústavného súdu, Súdnej rady a Hlavnej republikovej prokuratúry, vláda však sídli v La Paze. Mesto, ktoré má v súčasnosti asi 230 000 obyvateľov, sa nachádza v strede južnej časti krajiny v nadmorskej výške . Je jedným z najvyššie položených hlavných miest na svete. 
V roku 1991 bolo jeho historické centrum zaradené do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Dejiny.
Mesto založili Španieli v prvej polovici 16. storočia.
Architektúra.
Sucre je jedným z miest s najlepšie zachovalou španielskou architektúrou v Amerike. Nachádzajú sa tu námestia, záhrady a parky so žulovými fontánami, čo dohromady tvorí harmonický celok. Múry väčšiny budov sú biele, vďaka čomu získalo Sucre prezývku Biele mesto.
Turistika.
Tisíce turistov, ktorí každoročne navštívia Sucre, obdivujú predovšetkým jeho historické jadro, ale veľkému záujmu sa tiež teší paleontologické nálezisko Cal Orko, nachádzajúce sa niekoľko kilometrov od mesta, a rôzne archívy a historické dokumenty, ako je napr. prvá vlajka Argentíny, ktorá je uložená v Casa de la Libertad. Národná knižnica uchováva viac ako 100 000 zväzkov vydaných od roku 1493. Cieľom turistov je aj františkánsky kláštor La Recoleta, ktorý stojí na úpätí kopca Cerro Churuquella.
Valletta

Valletta je hlavné mesto Malty.
Má rozlohu a žije tu 6 966 obyvateľov (2011). Celé mesto je lokalitou svetového dedičstva UNESCO.
Valparaíso (mesto)

Valparaíso je druhé najväčšie čilské mesto a najvýznamnejší prístav, hlavné mesto rovnomenného regiónu. Leží v strednom Čile, 120 kilometrov severozápadne od Santiaga, na pobreží Tichého oceánu. 
Názov mesta vznikol zo španielskeho výrazu pre „Rajské údolie“.
Hoci hlavným mestom štátu je Santiago, Národný kongres sídli tu. V meste je napríklad najstaršia burza v Latinskej Amerike, prvý zbor dobrovoľných hasičov na celom kontinente, alebo prvá čilská verejná knižnica.
V roku 2003 potvrdil čilský kongres Valparaíso ako kultúrne centrum Čile. Od roku 2003 je jeho historické centrum zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
S deviatimi univerzitami je mesto dôležitým vzdelávacím centrom. 
Dňa 12. apríla 2014 vypukol v meste veľký požiar, pri ktorom zhorelo 500 domov. Prezidentka Michelle Bacheletová vyhlásila stav katastrofy.
NGC 4001

NGC 4001 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. apríla 1852.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,3.
NGC 4002

NGC 4002 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 4003

NGC 4003 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4004

NGC 4004 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4005

NGC 4005 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Otto Struve 16. marca 1869.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4006

NGC 4006 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4007

NGC 4007 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4008

NGC 4008 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4009

NGC 4009 je hviezda v súhvezdí Lev, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
NGC 4010

NGC 4010 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. apríla 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 4011

NGC 4011 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
NGC 4012

NGC 4012 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4013

NGC 4013 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 6. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 4014

NGC 4014 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4015

NGC 4015 (tiež Arp 138) je je pár interagujúcich galaxií v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorý objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878. Na jednu z nich sa pozeráme z boku. Halton Arp ich zaradil do svojho katalógu podivných galaxií v kategórii materiál vychádzajúci z eliptických galaxií.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4016

NGC 4016 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 30. marca 1854.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 4017

NGC 4017 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 4018

NGC 4018 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4019

NGC 4019 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4020

NGC 4020 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 4021

NGC 4021 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 4022

NGC 4022 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4023

NGC 4023 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 26. apríla 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4024

NGC 4024 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 4025

NGC 4025 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 17. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4026

NGC 4026 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 12. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 4027

NGC 4027 (tiež známa ako Arp 22) je špirálová galaxia s priečkou v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. februára 1785. Je to pekuliárna galaxia, pretože má jedno špirálové rameno o mnoho väčšie a výraznejšie. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s jedným špirálovým ramenom.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
NGC 4027 je súčasťou kopy galaxií NGC 4038, v ktorej je tiež pár galaxií Tykadlá (NGC 4038 a NGC 4039).
Bola v nej pozorovaná supernova SN 1996W
NGC 4028

NGC 4028 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. decembra 1783.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4029

NGC 4029 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4030

NGC 4030 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. januára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.
NGC 4031

NGC 4031 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 6. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 4032

NGC 4032 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 4033

NGC 4033 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 4034

NGC 4034 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4035

NGC 4035 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 4036

NGC 4036 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
NGC 4037

NGC 4037 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4040

NGC 4040 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 30. marca 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 4041

NGC 4041 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4042

NGC 4042 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 16,4.
NGC 4043

NGC 4043 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4044

NGC 4044 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. januára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4045

NGC 4045 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4046

NGC 4046 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 10. apríla 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4047

NGC 4047 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 4048

NGC 4048 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. marca 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 4049

NGC 4049 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4050

NGC 4050 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 4051

NGC 4051 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 6. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.
NGC 4052

NGC 4052 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Južný kríž, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. marca 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,8.
NGC 4053

NGC 4053 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4054

NGC 4054 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 17. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 4055

NGC 4055 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4056

NGC 4056 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,5.
NGC 4058

NGC 4058 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm George Mary Searle 24. marca 1868.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4059

NGC 4059 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4060

NGC 4060 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 4061

NGC 4061 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4062

NGC 4062 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 20. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
NGC 4063

NGC 4063 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil David Peck Todd 2. januára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4064

NGC 4064 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 29. decembra 1861.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 4065

NGC 4065 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4066

NGC 4066 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. februára 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 4067

NGC 4067 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 4068

NGC 4068 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 12. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 4069

NGC 4069 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,2.
NGC 4070

NGC 4070 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4071

NGC 4071 je planetárna hmlovina v súhvezdí Mucha, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4072

NGC 4072 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 3. apríla 1872.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 4073

NGC 4073 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 4074

NGC 4074 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4075

NGC 4075 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 14. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4076

NGC 4076 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4077

NGC 4077 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4078

NGC 4078 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4079

NGC 4079 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4080

NGC 4080 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4081

NGC 4081 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 18. júna 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4082

NGC 4082 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 4083

NGC 4083 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 4084

NGC 4084 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 26. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4085

NGC 4085 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 12. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4086

NGC 4086 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 2. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 4087

NGC 4087 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. februára 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 4088

NGC 4088 (tiež Arp 18) je prechodná špirálová galaxia (prechod medzi typom s priečkou a bez priečky) v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s oddelenými časťami špirálových ramien.
NGC 4088 a NGC 4085 (ktorá leží 11′ od nej) sú členami kopy galaxií M109 v súhvezdí Veľká Medvedica. Táto veľká kopa galaxií obsahuje medzi 41 a 58 galaxií vrátane špirálovej galaxie M109.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
Supernovy.
Boli v nej pozorované dve supernovy:
NGC 4089

NGC 4089 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 4. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4090

NGC 4090 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 2. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 4091

NGC 4091 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 2. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 4092

NGC 4092 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4093

NGC 4093 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 4. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 4094

NGC 4094 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4095

NGC 4095 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4096

NGC 4096 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
NGC 4097

NGC 4097 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4098

NGC 4098 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4099

NGC 4099 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4100

NGC 4100 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Kopete

Kopete je multi-protokolový open source instant messaging klient pre desktopové prostredie KDE. Slovo "kopete" vzniklo z čilského slova Copete, ktoré označuje alkoholický nápoj.
Protokoly.
Kopete podporuje nasledovné protokoly:
Ronnie O’Sullivan

Ronnie O'Sullivan (* 5. december 1975, Anglicko) je profesionálny hráč snookeru. Pre svoju veľmi rýchlu hru si vyslúžil prezývku "The Rocket" (raketa). Mnohými hráčmi a fanúšikmi je O'Sullivan pre hru jedinečnej úrovne považovaný za najtalentovanejšieho hráča v histórii snookeru. 
O'Sullivan začal budovať svoju kariéru pomerne skoro. Prvý century break zahral v desiatich rokoch a maximálny break 147 už v pätnástich, na profesionálnu dráhu prešiel v 16 rokoch. Ronnie O'Sullivan je vôbec najmladší víťaz bodovaného turnaja, keď vyhral turnaj UK Championship v sedemnástich rokoch. Okrem svojho talentu je Ronnie O'Sullivan známy aj pre výrazný temperament.
Život.
Narodil sa 5. decembra 1975 v Birminghame Ronniemu a Marii O'Sullivanovcom. Keď mal Ronnie O'Sullivan sedemnásť rokov, bol jeho otec odsúdený za vraždu, rok potom bola odsúdená aj jeho mama za daňové úniky. Pre tieto udalosti nebola kariéra Ronnieho O'Sullivana priamočiara, pričom prešiel kritickým obdobím, keď bol závislý od rôznych liekov, alkoholu a mäkkých drog. To sa prejavilo aj na jeho vtedajšej hre, kedy sa striedali dni, keď podával výborné výkony a dni, keď veľmi slabé. V roku 1998 neprešiel antidopingovým testom a bol mu odobratý titul z turnaja Irish Masters. V roku 2004 sa po profesionálnej stránke ujal Ronnieho O'Sullivana šesťnásobný majster sveta Ray Reardon — pod jeho vedením získal v roku 2004 svoj druhý majstrovský titul. 
Ronnie O'Sullivan je držiteľom rekordu za najrýchlejší maximálny nábeh v histórii snookeru — na svetovom šampionáte 21. apríla 1997 ho dosiahol za 5 minút a 20 sekúnd v roku 1998 proti Pricovi. Z jeho všetkých pätnástich maximálnych brejkov patrí päť ku najrýchlejším v histórii snookeru. V súčasnosti drží rekord v počte maximálnych nábehov. Ten ostatný zahral v roku 2018 na English Open proti Allanovi Taylorovi.
Vojny hmyzu

Vojny hmyzu () je názov science fiction románu od Roberta Asprina. Na rozdiel od väčšiny jeho ostatných románov, tento nepatrí k humoristickým dielam. V slovenskom preklade kniha zatiaľ nevyšla.
Obsah.
Román by sa dal zaradiť do oblasti vojnovej sci-fi. Nevystupujú v ňom ľudia, ale dej sa točí okolo vojny inteligentnej rasy jašterov a rasy hmyzu. „Neľudská“ mentalita oboch rás je v knihe veľmi dobre vystihnutá, no história a pozadie vojnového konfliktu je len naznačené.
Dej románu sa odohráva vo dvoch rovinách:
Obe dejové línie sa vzájomne prelínajú.
Mačka rybárska

Mačka rybárska ("Prionailurus viverrinus") je olivovosivá, s čiernymi škvrnami a krátkym chvostom. Jej výskyt sa viaže najmä na rieky, jazerá, močiare a pobrežné mangrovové porasty. Na život pri vode je prispôsobená prevažne spôsobom správania. Prsty na nohách má oblanené slabo a zuby nie sú práve najvhodnejšie na chytanie klzkej koristi. Miestami je to bežný druh, no viazanosť na habitaty v blízkosti vôd znamená zhoršené životné podmienky v prípadoch odvodňovania, intenzívneho poľnohospodárstva, rozširovania ľudských sídiel a znečistenia. Vedecké meno tejto mačky viverrinus reflektuje jej vzhľad: dlhé zavalité telo a pomerne krátke nohy (viverrinus znamená cibetkovitý). Ako naznačuje meno, mačka rybárska sa živí predovšetkým tým, čo jej ponúka voda. Je to lovec rýb, žiab, hadov, vodného hmyzu, krabov, rakov a lastúrnikov. Jej „udicou“ sú pazúrikaté labky, okrem toho sa ponára a prenasleduje korisť pod vodou. Loví aj malé zemné cicavce, ako sú myši.
Benzínový motor

Benzínový motor je spaľovací motor na ľahko odpariteľné kvapalné palivá, ako sú napríklad: prírodné a syntetické benzíny, petrolej, liehovo-benzínové a benzénové zmesi. Benzínové motory pracujú ako zážihové, t.j. zapálenie zmesi je iniciované cudzím zdrojom.
Podľa spôsobu prípravy zmesi STN rozoznáva:
Vulkánci

Vulkánci sú fiktívny humanoidný druh s veľmi vysokou inteligenciou. Vyskytujú sa v svete Star Trek. Obývajú planétu Vulkán. Základným rysom Vulkáncov je postava podobná človeku, ale silnejšia a emocionálne vyrovnanejšia. Spravidla podriaďujú city logike a uprednostňujú potreby väčšiny nad potrebami jednotlivca. V tele Vulkáncov, ktoré má vyššiu teplotu ako ľudské, koluje zelená krv, preto má aj ich koža zelený nádych. Sú schopní telepatie na jednoduchej úrovni.
Kultúra.
Vulkánske dejiny sú však do istej miery zhodné s romulánskymi, a to hlavne preto, že majú spoločných predkov, z ktorých sa vyvinuli dve rozdielne etniká. Medzi týmito spoločnými predkami bol veľký spor. Na Vulkáne zostali priaznivci Suraka a jeho učenia (logiky, vzdanie sa emócií) a ostatní odleteli z Vulkánu a založili na planéte Romulus, pomerne intgiránske Romulanské impérium. V minulosti boli Vulkánci veľmi agresívny druh. Dá sa to usúdiť z ich mytológie a z vnímania ich minulosti. S príchodom Surakovho učenia sa Vulkánci vzdali emócií a podriadili svoj život logike. Uznávajú zásadu, že „"Potreby väčšiny prevažujú nad potrebami menšiny, alebo jednotlivca"“. Práve Vulkanci boli prvý mimozemšťania, ktorí nadviazali oficiálny kontakt s obyvateľmi Zeme.
Oproti ľuďom sú Vulkánci relatívne kultúrne vyspelejší. Objavili skôr atómovú energiu aj medzihviezdne lety. V časoch svojho staroveku boli podobní ľuďom, ale potom ich vodca Surak zaviedol na Vulkáne filozofiu sebaovládania a potlačovania emócií. Tí, ktorí s ním nesúhlasili, odleteli na planéty Romulus a Remus. Vulkánci spolu s Andoriánmi, ľudmi a Tellaritmi v roku 2161 založili Spojenú federáciu planét. Vulkánci vzbudzujú dojem, že nemajú emócie, v skutočnosti ich vedia len rapídne potlačiť.
Seriály a filmy.
Spock sa objavuje v pôvodnej sérii "Star Trek (seriál)".
Tuvok v ".
T'Pol v "
Najväčší priestor Vulkáncovm venoval prvý "Star Trek (seriál)". Často v ňom vystupujú v sporoch s Andoriánmi a ľuďmi, lebo ich obmedzovali vo vyvíjaní nových technológii. V ostatných sériách sa Vulkánci objavovali pomenej, hrali len vedľajšie postavy.
Prvý kontakt.
Vulkánci ako prvý mimozemský druh, ktorý pristál na Zemi, mali veľmi dôležitú úlohu v histórii ľudstva. Vulkánci pristáli desať rokov po 3. svetovej vojne v 2063. Desať rokov po 3. svetovej vojne bola skoro celá Zem zničená. Skoro všetky väčšie mestá boli zničené a vlády štátov nefungovali. Vulkánci pomohli Zem obnoviť, za čo im bolo ľudstvo vďačné.
Leopard obláčikový

Leopard obláčikový (iné názvy: leopard obláčkový, staršie mačka leopardovitá, lat. "Neofelis nebulosa") je najmenší druh podčeľade veľkých mačiek.
Má nepravidelné škvrny s čiernym okrajom a tmavším stredom na žltohnedej, sivej alebo striebristej podkladovej srsti.