burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jindřich Zelený

Jindřich Zelený (* 13. november 1922, Bítovany – 11. september 1997, Praha) bol český filozof, pedagóg a publicista. Zaoberal sa výskumom logiky Marxovho myslenia.
Eduard Zeller

Eduard Zeller (* 22. január 1814, Kleinbottwar, Nemecko – † 19. marec 1908, Stuttgart) bol nemecký teológ a filozof, od 1872 profesorom v Berlíne. Historik antickej a nemeckej filozofie.
Hermann Zeltner

Hermann Zeltner (* 5. júl 1903, Norimberg, Nemecko – † 25. november 1975, Erlangen) bol nemecký filozof, profesor v Erlangene. 
Vychádzajúc z fenomenológie (Husserl, Heidegger), zaoberal sa otázkami nemeckého idealizmu ( Schelling, vývinom od Kanta cez Hegela k Karl Marxovi) a modernými problémami sociálnej filozofie a kritiky ideológie.
Zénón z Kitia

Zénón z Kitia (iné mená: Zénón z Kitionu, Zenón z Kitia ;; * asi 336 pred Kr. - † asi 264 pred Kr.) bol zakladateľ stoicizmu, resp. staršieho stoicizmu (školu založil v Aténach r. 308 pred Kr.; je nazvaná podľa „"stoa poikile"“ - stĺpová chodba vyzdobená freskami).
Bol žiakom kynika Kratesa, potom Stilpóna a Diodora z megarskej školy a napokon platonika Polemona.
Z diela Zenóna sa nám zachovalo iba niekoľko zlomkov. Zenón rozlišoval tri časti filozofie: logiku, fyziku a etiku. Zaviedol termín „pojem“ („"katalépsis"“). Podľa Zenóna je predstava („"fantasia"“) odtlačok („"typosis"“) veci v duši. Kritériom pravdy je podľa neho kataleptická predstava spojená s postihovaním skutočnosti.
Zénón zo Sidónu

Zénón zo Sidónu/Sídónu alebo Zenón zo Sidónu/Sídónu (* okolo 150 pred Kr. – † okolo 70 pred Kr.) bol grécky filozof, predstaviteľ epikureizmu, žiak Apollodora z Atén.
Milan Zigo

Prof. PhDr. Milan Zigo, CSc. (* 1934 - † 2017) bol slovenský filozof, prekladateľ, profesor Univerzity Komenského v Bratislave. 
Venoval sa dejinám filozofie, ich vzťahu k dejinám prírodných vied, najmä fyziky, a teórii svetonázorovej výchovy.
Ulrich Zwingli

Ulrich Zwingli (Huldreich) (* 1. január 1484, Wildhaus, Švajčiarsko – † 11. október 1531, Kappel am Albis) bol švajčiarsky humanistický teológ, katolícky kňaz, jeden z popredných predstaviteľov reformácie vo Švajčiarsku. Bol obeťou križiackej vojny katolíckych kantónov proti Zürichu. 
Bol kňazom, študoval teológiu Erazma Rotterdamského a toto štúdium v duchu via antiqua spojením tomizmu a humanizmu ovplyvnilo jeho filozofickú formáciu. Začal vystupovať približne od roku 1517, keď presadzoval názor, že jediným prameňom náboženskej autority je Písmo. Centrum jeho prívržencov sa stalo mesto Zűrich. 
Jeho základné dogmatické dielo bolo 67 téz o reformácii. V ňom:
Celé jeho učenie bolo ešte radikálnejšie ako Lutherovo. Vláda zűrišského kantónu prijala jeho 67 téz o reformácii a on svoje učenie a reformy začal prakticky uvádzať do života spolu s rovnako zmýšľajúcimi kňazmi a s pomocou mestskej rady:
Pozitivizmus

Pozitivizmus je súčasný filozofický smer, ktorý vychádza z toho, čo je pozitívne, čiže dané, faktické.
Na toto pozitívne aj obmedzuje svoju výskumnú aktivitu, všetko, čo je mimo tohto pozitívne daného, považuje za transcendentné, metafyzické a výskum zameraný na metafyzické považuje za neužitočný a nevedecký. Pozitivizmus v spore s novokantovstvom a filozofiou života utvára v poslednej tretine 19. storočia prvú ideovú formáciu poklasickej filozofie. Zakladateľom pozitivizmu ako filozofického smeru je August Comte.
Vo fyzike je pozitivizmus chápaný ako filozofické stanovisko, podľa ktorého majú vo vede zmysel iba tie veličiny, ktoré sú priamo merateľné. Úloha vedy potom spočíva v tom, aby harmonizovala a skĺbila dokopy dané veličiny a výsledky ich meraní - avšak bez toho, aby sa starala o pozadie odpovedajúcej reality, ktorá tieto výsledky spôsobila.
Pozitivizmus Augusta Comta.
V prvej polovici 19 storočia vzniká sociológia ako samostatná veda vyčlenením sa z filozofie. Názov pozitivizmus má svoje základy v "pozitívnej filozofii" Augusta Comte(1798–1857). Comte rozlišuje vývojové štádia ľudstva, ktoré vychádzajú zo schopnosti ľudí poznávať a vstupovať do spoločenských procesov. Tieto procesy su nevyhnutné v ľudskej spoločnosti na základe pokroku.
Teologické – vyznačuje sa všeobecným výkladom spoločnosti ( podstata spočíva na Bohu a jeho vôli obdobie feudalizmu )
Metafyzické – vysvetlenie a fungovanie spoločností založené na základnej téze poväčšine však špekulatívne vyvodené z filozofických koncepcií čo znemožnuje spoločnosť racionálne usporiadať a riadiť ( obdobie revolučných prevratov ako napr. Veľká francúzska revolúcia)
Pozitívne – racionálne založené vysvetlenie a fungovanie  ľudskej spoločnosi 
Vedecké riadenie ľudských spoločností musí prevziať Comtom
založená nová veda, ktorú nazval sociológia.  Hlavnou úlohou pozitivistickej sociológie je
jej predpokladaná schopnosť pretvoriť spoločnosť na funkčnú spoločnosť založenú
na spoločenskej zhode a vyvážených sociálnych vzťahoch. 
Skúmanim sociálnych javov sa dá dospieť k formulácii zákonistostí a ľudia,
ktorí disponujú týmito znalosťami dokážu kontrolovať sociálne dianie. 
Pozitivizmus - myšlienkový prúd uznávajúci jedinú metódu – presné vedecké skúmanie, na základe ktorého možno dospieť k ozajstnému poznaniu skutočnosti.
Základom všetkého je jav, fakt. Jediné, čoho sme schopní, je po prvé konštatovať fakty dané formou javu, po druhé pokúsiť sa ich usporiadať podľa určitých zákonov a po tretie z takto poznaných zákonitostí predvídať budúce javy a podľa nich sa riadiť. „Savoir pour prévoir“: vedieť, aby sme
mohli predvídať, to je zmysel každej vedy. Tento pozitivizmus sa naplní živým obsahom len vtedy, keď si uvedomíme zákonitú postupnosť vývinu. Podľa Comteho spoločnosť môže byť riadená odborníkni, na jednej strane technici schopní zveľadovať premyslenú výrobu a na druhej stranej sociológovia odborníci na organizovanie spoločenských vzťahov.
Logika

Logika (z gr. slova λόγος "logos") je veda zaoberajúca sa vyplývaním. Skúma, aké formy môžu mať úsudky, ktoré sú bezosporné a snaží sa budovať formálny systém, ktorý najlepšie zachytí inferenčnú štruktúru prirodzeného jazyka. Logika sa zaoberá najmä analýzou formálnej stavby úsudkov ako základných jednotiek usudzovania. Ich forma má bezprostredný vzťah k jazyku v ktorom sú formulované. Logika sa sústreďuje na tie stránky jazyka, ktoré majú dopad na správnosť usudzovania.
Od čias Platóna a Aristotela je logika jednou zo základných disciplín filozofie, ktorá predchádza ostatným disciplínam, pretože skúma čisto formálne základné zákony a základné formy všetkého pojmovo-vedeckého myslenia. 
Ako spoločenská veda, logika skúma a zatrieďuje štruktúru tvrdení a argumentov cez štúdium spoločenského systému dôsledku a cez štúdium argumentov v prírodnom jazyku. Oblasť logiky zahŕňa základné témy ako štúdium omylov a paradoxov a špeciálne analýzy vysvetľujúce použitie pravdepodobnosti a argumentov obsahujúcich príčinu. Logika je dnes často používaná v dôkazovej teórii. Je súčasťou filozofie, jednou časťou klasického trojcestia (trívia), ktorá obsahuje gramatiku, logiku a rétoriku. Od polovice 19. storočia sa spoločenská logika študuje v súvislosti so základmi matematiky, kde bola často nazývaná ako symbolová logika. Vývoj spoločenskej logiky a jej implementácií do počítačov je základom informatiky.
Logika je teória logického vyplývania. V rámci teórie logického vyplývania sa vybudovalo množstvo klasických aj neklasických logických kalkulov.
Základné členenie logiky je nasledovné:
Mystika

Mystika (z gr. "mystikos=tajuplný") bola pôvodne tajným náboženstvom alebo tajnou náboženskou organizáciou, do ktorej mohli byť prijatí alebo zasvätení len vyvolení. Neskôr to bolo vôbec úsilie uchopiť nadprirodzeno, transcendentno, božské prostredníctvom odvracania sa od zmyslového sveta a hrúženia sa do hĺbok "vlastného" bytia (meditácie), splynutie s bohom prostredníctvom rozplývania obsahu vedomia v ňom: mystické zjednotenie (lat. unio mystica). Mystiku sprevádza náboženská viera v možnosť bezprostredného osobného kontaktu s Bohom alebo s inými nadprirodzenými silami či skúsenosť bezprostredného zažívania neuchopenej skutočnosti pomocou meditácie, askézy a extázy. Objavuje sa skoro v každom svetovom náboženstve.
V Číne sa mystika pestovala najmä v rámci taoizmu, v Indii v celom rade odrôd počnúc prírodnou mystikou a po abstraktnú a preduchovnelú mystiku buddhizmu a neskorého brahmanizmu.
V rámci islamu v iránskej mystike sufizmu.
V starovekom Grécku existovali kulty mystérií od čias siedmich mudrcov až po novoplatonizmus. Pre filozofiu sa stali významnými orfické, eleusínske, dionýzske, isidine a mitraistické mystériá, pretože mnoho filozofov nadväzovalo na učenia mystérií. Mystikou bol aj gnosticizmus a manicheizmus.
Stredovekú mystiku stelesňujú predovšetkým diela Bernarda z Clairvaux a Huga zo Svätého Viktora. Vrcholom sú mystické spisy Terézie Ávilskej a Jána z Kríža, reformátorov karmelitánskeho rádu. Karmelitánska tradícia zostala živá i v nasledujúcich storočiach. V 20. storočí je najvýznamnejšou predstaviteľkou karmelitánskej mystiky Terézia Benedikta od Kríža (Edita Steinová).
V Nemecku začínajú dejiny filozofie tzv. ženskou mystikou Hildegardy z Bingen a dielami Majstra Eckharta, Heinricha Seusa, Johannesa Taulera, Jana van Ruysbroeka, Geerta Groota, Gansfoorta, dielom Theologia Deutsch; mystika tu pokračuje aj po reformácii Sebastianom Franckom, Paracelsom, Valentinom Weiglom, Jakobom Böhmem, Abrahamom von Franckenbergom, Angelom Silesiom, Oetingerom, Hamanom až vyústenie do širokého prúdu nemeckého idealizmu a nemeckej romantiky.
Podľa Bondyho mystika obľubuje negatívne vymedzovanie.
Podľa Gregora mystika to nie sú meditácie vychudnutých askétov, ani úporné čítanie záhadných kníh, ale sú to práve hraničné prežívania človeka, keď je zahnaný na dno, do kúta, ponížený a urazený. Práve vtedy k nemu Boh prehovorí a hoci toto poslanie často prijíma nevedomky a nedá sa vo svojej úplnosti ani reprodukovať, určujú tieto zážitky vedome či podvedome celý ďalší život a konanie človeka.
Dialektika

Dialektika môže byť:
Asertívne komunikačné techniky

Asertívne komunikačné techniky sú formy medziľudskej komunikácie, ktoré nie sú ani agresívne ani pasívne, sú charakterizované asertívnym správaním, t. j. umožňujú primeraným spôsobom vyjadrovať svoje pocity, názory a potreby v interakcii s inými ľuďmi. 
Asertívne správanie je jasné, priame, snaží sa vyjadriť to, čo chce, aby druhí pochopili. 
Komunikácia v psychológii je sociálna interakcia, pri ktorej sa verbálne alebo neverbálne odovzdávajú informácie; konkrétny spôsob komunikácie, dorozumievania sa, označujeme pojmom komunikačná technika. Ako zručnosť označujeme schopnosť použiť komunikačné techniky v príslušnej situácii. 
Asertívne komunikačné techniky a zručnosti sú formy medziľudskej komunikácie, ktoré nie sú ani agresívne ani pasívne. Patria ku kontramanipulatívnym technikám. Účastník asertívnej komunikácie, keďže chce, aby boli rešpektované jeho záujmy, snaží sa rešpektovať záujmy iných.
Niektoré asertívne komunikačné schopnosti a techniky.
Asertívnu komunikáciu sprevádza zisk nasledovných komunikačných schopností: 
V pozadí týchto schopností môžeme objaviť vždy aspoň niektorú z asertívnych komunikačných techník (ktoré modelovo popisujú asertívny spôsob komunikácie). Niektoré z nich sú známe pod nasledovnými názvami: 
Asertivita ako súčasť vzdelávania.
"Filozofický základ" asertivity a spolu s nácvikom asertívnych techník napomáha zvyšovať sociálnu a emocionálnu inteligenciu, rozvíjať sociálne zručnosti. Vzhľadom na to sa stala asertivita i na Slovensku uznávanou súčasťou školského systému (prostredníctvom predmetu "etická výchova") už od úrovne 1. ročníka základnej školy.
Antropológia

Antropológia je veda alebo súbor vied o človeku, a to presnejšie v týchto možných významoch:
Význam a) je v strednej Európe skôr starší (pochádza z kontinentálnej Európy), význam b) je v strednej Európe skôr novší (pochádza z USA a čiastočne Francúzska). 
Najstaršími časťami antropológie sú de facto biologická antropológia (fyzická antropológia) a filozofická antropológia, ale ako vyslovene samostatná veda sa prvá samostatne vyčlenila biologická antropológia.
Nominalizmus

Nominalizmus je názor, že univerzálie, všeobecné pojmy, sú mená (nomina), ktoré označujú, reprezentujú predmety rovnakého druhu. Protiklad realizmu. Nominalizmus je učenie, ktoré neuznáva existenciu všeobecného ani vo svete vecí, ani v myslení. V najradikálnejšej forme sa nominalizmus objavil v 11. storočí, keď Ján Roscellinus pripisoval všeobecnosť iba menám.
Nominalizmus je učenie, podľa ktorého sú univerzálie iba mená (lat. "nomina"), ktoré nič neznamenajú, ale len označujú. Sú to teda slová, ktoré práve tak ako vlastné mená sú znakmi pre reálne veci. Tieto slová sa potom na základe určitých podobných empirickych znakov rôznych vecí používajú nielen na označenie danej veci, ale aj mnohých vecí (triedy podobnych vecí).
Určitú empirickú vec označujem ako 'mačka'; vidím však, že existuje viacero vecí, ktoré majú podobné empirické znaky (veľkosť, tvar tela, správanie atď.) ako vec, ktorú som pomenoval 'mačka'. Preto označujem ako 'mačka' aj tieto veci. Slovo 'mačka' sa teda interpretuje čisto extenzionálne a nemá nijaký význam. Nominalizmus je väčšinou výrazom empiristickej pozície. 
Stredoveký nominalizmus.
Je smer v stredovekej filozofii, ktorý pokladal pojmy iba za mená (nomina); reálne jestvujú iba jednotlivé veci s ich individuálnymi vlastnosťami. V spore o univerzálie tak predstavitelia nominalizmu stáli proti stredovekému realizmu.
Nikelín

Nikelín je minerál kryštalizujúci v hexagonálnej sústave, chemicky arzenid niklu - NiAs.
Názov nikelín použil po prvýkrát Beudant. Minerál ako prv označil "kupfernickel" v roku 1694 Urban Hjärne. James Dwight Dana v roku 1868 odporúčal používať názov nikolit.
Charakteristika.
Nikelín vytvára kryštály iba zriedkavo, ak vzniknú, tak sú to malé pyramidálne jedince. Zvyčajne sa vyskytuje v celistvej, obličkovitej alebo stĺpcovitej podobe. Má svetlomedenočervenú farbu, ktorá na vzduchu pomaly černie, pri vrype vzniká hnedastý až čierny prášok. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych žilách. Vyskytuje sa spolu s kobaltovými a inými niklovými minerálmi.
Poznávanie.
Je rozpustný v kyseline dusičnej. Roztok sa pritom sfarbuje do zelena. Pri zohrievaní sa prejavuje cesnakovým zápachom (typický pre minerály s obsahom arzénu). Ľahko sa taví.
Lokality.
Na Slovensku.
Dobšiná (pri Rožňave, Slovenské rudohorie).
Ekonomický význam.
Významná niklová ruda.
Nontronit

Nontronit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky zložitý kremičitan vápenato-železitý - (Ca0,5,Na)0,3Fe3+2(Si,Al)4O10(OH)2·nH2O, patriaci do skupiny smektitových ílových minerálov.
Charakteristika.
Vytvára najčastejšie zemité, skrytokryštalické agregáty, zriedkavejšie sa vyskytuje v celistvých masách. Má zelenú, žltozelenú alebo hnedozelenú farbu, vryp nontronitu je svetlozelený. Lesk kyprých odrôd je matný, celistvé masy majú lesk voskový.
Vznik.
Nontronit vzniká pri exogénnych pochodoch pri zvetraní hornín bohatých na železo a horčík, najmä bázických vyvrelých hornín. Typický je pri zvetrávaní biotitu a bazaltov. Častý je pri hydrotermálnej metamorfóze oceánskeho dna.
Poznávanie.
V produktoch zvetrania môžeme predpokladať prítomnosť nontronitu podľa zemitých agregátov zelenkavožltej alebo zelenej farby. Rozkladá sa v kyseline chlorovodíkovej a zanecháva rôsolovitý zvyšok.
Výskyty na Slovensku.
Badín (Banská Bystrica okres), Kecerovský Lipovec (pri: Košiciach), Sampor a Veľká Lúka (pri: Sliači, Zvolen okres), Sitnianska Lehôtka (pri: Krupine, Zvolen okres).
Olivenit

Olivenit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky zásaditý arzeničnan meďnatý - Cu2(AsO4)(OH).
Charakteristika.
Olivenit vytvára prizmatické, ihlicovité alebo tabuľkovité kryštály. Tento minerál však môže tvoriť aj guľovité alebo obličkovité agregáty, môže byť kusový. Býva olivovozelený, hnedý, žltkastý, sivý alebo biely, vryp má olivovozelený. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál so skleným až hodvábnym leskom.
Vznik.
Vzniká v oxidačných zónach ložísk sulfidov medi. Vyskytuje sa tu spolu s malachitom, azuritom, kalcitom a i.
Poznávanie.
Rozpúšťa sa v kyselinách. Pri zahrievaní vydáva zreteľný cesnakový zápach.
Olivín

Olivín, alebo skupina olivínu, je názov minerálnej skupiny rombických kremičitanových minerálov so všeobecným vzorcom M2SiO4, kde M môže byť Fe, Mg, Ni, Mn. Skupinu olivínu tvoria predovšetkým dva koncové členy:
Napriek tomu, že podľa IMA ide o neplatný druh, názov olivín sa bežne používa, pretože na presné rozlíšenie jednotlivých minerálov sú potrebné chemické analýzy obsahov jednotlivých prvkov, čo v teréne nie je vo veľkej väčšine prípadov možné. Tieto minerály sa vyskytujú hlavne v bázických a ultrabázických vyvretých horninách (napr. bazaltoch), občas sa nachádzajú aj v mramoroch). Drahokamová odroda sa nazýva chryzolit.
Výskyt.
Významné svetové náleziská olivínu šperkovej kvality vo svete sú:
Výskyty na Slovensku.
Na Slovensku sa olivíny dajú nájsť v okolí Žiaru nad Hronom (Šibeničný vrch), Sedlíc a Fiľakova. Menšie kryštály (max. niekoľko mm) sa bežne vyskytujú v bazaltoch a peridotitoch.
Opál

Opál je amorfný minerál, chemicky hydratovaný oxid kremičitý - SiO2·nH2O.
Charakteristika.
Opál je amorfný a má rôznorodý habitus -- môže byť celistvý, hroznovitý, obličkovitý, kvapľovitý, guľovitý, hľuzovitý, prípadne môže vytvárať konkrécie. Drahý opál je mliečnobiely alebo čierny a prekrásne hrá rozličnými dúhovými farbami, zvyčajne červenou, modrou a žltou (opalizuje). So zohrievaním vody, ktorá je v ňom viazaná, sa jeho farba často mení. Napríklad ak sa drahý opál zohreje v dlani, bude sa mimoriadne lesknúť. Ohnivý opál je žltý alebo červenkastý a môže, ale nemusí opalizovať. Obyčajný opál je sivý, čierny alebo zelený a hrou farieb sa nevyznačuje. Vryp opálu je biely. Tento minerál môže byť priehľadný až nepriehľadný. Jeho lesk sa mení od skleného až po smolný, mastný alebo perleťový, najčastejšie však býva sklený. Opálovou hmotou býva niekedy fosilizované drevo, hovoríme o drevnom opále.
Vznik.
Formuje sa pri nízkych teplotách z vody bohatej na SiO2, a to najmä v okolí horúcich prameňov.
Poznávanie.
V ultrafialovom svetle opál často fluoreskuje a je nerozpustný v kyselinách. Zohrievaním sa rozkladá, stráca molekuly vody a môže sa zmeniť na kremeň- chalcedón. Ak je vystavený dlhší čas pôsobeniu vzduchu, jeho štruktúra sa stáva krehkou; príčinou tohto javu je strata vody a s tým súvisiaci vznik prasklín.
Výskyty na Slovensku.
Častý v pyroklastikách slovenských neovulkanitov, v andezitoch, tufoch, tufitoch, limnokvarcitoch ai.
Herľany, Ponická Huta (pri Banskej Bystrici), Svätý Anton (bývalý Antol pri Banskej Štiavnici), Krupina, Šášovské Podhradie, Dubník (pri Červenici). Opál z okolia Červenice bol certifikovaný pod označením Slovenský opál.
Ortoklas

Ortoklas je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hlinitokremičitan draselný - KAlSi3O8. Patrí do skupiny živcov.
Charakteristika.
Tento dôležitý horninotvorný minerál vytvára prizmatické alebo tabuľkovité kryštály, ktoré bývajú často zdvojčatené. Vyskytuje sa aj v celistvej, lištovitej alebo zrnitej podobe. Môže byť biely, červenkastý, bezfarebný, žltý, sivý alebo zelený, vryp má biely. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál so skleným až perleťovým leskom.
Vznik.
Vzniká v mnohých vyvretých horninách, napríklad v žulách, pegmatitoch, ryolitoch, trachytoch, syenitoch. Okrem toho býva prítomný aj v premenených horninách a úlomky sú bežnou súčasťou mnohých usadených hornín.
Poznávanie.
Ortoklas je nerozpustný v kyselinách a je takmer netaviteľný.
Výskyty na Slovensku.
Bežný minerál granitov, granodioritov a mnohých ďalších vyvrelých, premenených a zriedkavo aj usadených hornín.
Pyrotit

Pyrotit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky sulfid železnatý s vakanciami - Fe(1-x)S (kde x=0-0,17).
Charakteristika.
Tento minerál zriedka vytvára tabuľkovité alebo ploché kryštály. Vyskytuje sa aj v celistvej alebo zrnitej podobe. Jeho farba sa mení od bronzovožltej po medenočervenú, na vzduchu sa však stáva matným a nadobúda hnedé dúhové sfarbenie, vryp má tmavosivý až čierny. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.
Vznik.
Vzniká v magmatických ložiskách často s pyritom, častý je aj na hydrotermálnych rudných žilách.
Poznávanie.
Pyrotit je magnetický.
Výskyty na Slovensku.
Pezinok (Malé Karpaty), Dúbrava (Nízke Tatry, okres Liptovský Mikuláš), Smolník (Slovenské rudohorie).
Palygorskit

Palygorskit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný kremičitan hlinito-horečnatý - (Mg,Al)2Si4O10(OH)·4H2O.
Charakteristika.
Palygorskit sa vyskytuje vo forme doskovitých, lupenitých a kožovitých výplní v puklinách hornín. Býva sivý, biely, žltkastý až hnedastý. Vryp má biely. Je to nepriehľadný minerál s matným leskom.
Vznik.
Vzniká ako produkt zvetrávania serpentinitov.
Poznávanie.
Býva pórovitý, je veľmi ľahký a plátky palygorskitu väčšinou plávajú na vode. Pripomína kúsky zvetraného dreva.
Výskyty na Slovensku.
Na Slovensku sú známe výskyty Jelšava, Lubeník, Ratkovská Suchá a Rovné.
Polybazit

Polybazit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky komplexný sulfid striebra, medi a antimónu - (Ag,Cu)16Sb2S11.
Charakteristika.
Polybazit vytvára tabuľkovité pseudohexagonálne kryštály, na povrchových plochách často s ryhovaním. Môže mať aj celistvý habitus. Má železnočiernu farbu a čierny vryp. Je nepriehľadný a na čerstvom povrchu má kovový lesk.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych žilách spolu s ďalšími sulfidmi a ďalšimi minerálmi striebra.
Poznávanie.
Polybazit sa pri zahrievaní v plameni taví už pri nízkej teplote.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Hodruša-Hámre, Kremnica, Nová Baňa, Rudno nad Hronom (Chlum ložisko, Vyhne.
Posnjakit

Posnjakit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný zásaditý síran meďatý - Cu4(SO4)(OH)6·H2O.
Charakteristika.
Posnjakit vytvára kryštáliky alebo práškovité povlaky zelenomodrej až tyrkysovej farby. Je to zriedkavý priehľadný až nepriehľadný minerál so skleným leskom. Práškovité povlaky sú matné.
Vznik.
Vzniká na ložiskách sírnikov medi ako druhotný minerál. Je veľmi zriedkavý. Objavený bol len v roku 1967.
Poznávanie.
Je podobný langitu, spolu s ktorým sa vyskytuje na ložisku v Španej doline a na Pieskoch v Starohorských vrchoch.
Výskyty na Slovensku.
Dobšiná] (Jóremeny), Gelnica, Henclová (Suchý vrch, tvorí povlaky a tiež kryštáliky a zhluky tabuľkovitého habitu veľké až 1 mm. Má typicky svetlomodrú farbu so zelenkavým odtieňom), Novoveská Huta (pri Spišskej Novej Vsi), Špania Dolina.
Proustit

Proustit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky tioarzenitan strieborný - Ag3AsS3.
Charakteristika.
Vytvára prizmatické, romboedrické a skalenoedrické kryštály. Môže mať aj celistvý alebo kompaktný habitus. Má sýtu šarlátovočervenú farbu aj vryp. Na svetle černie. Je to priesvitný až priehľadný minerál, lesk prechádza z diamantového po polokovový.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych žilách spolu s ďalšími sírnikmi a inými minerálmi striebra.
Poznávanie.
Ľahko sa taví a je rozpustný v kyseline dusičnej.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Hodruša-Hámre, Nová Baňa.
Pseudomalachit

Pseudomalachit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky zásaditý fosforečnan meďnatý – Cu5(PO4)2(OH)4.
Charakteristika.
Vytvára najčastejšie krátkostĺpcovité, vláknité narastené kryštály, lúčovito vláknité, obličkovité a hroznovité agregáty. Je to tmavozelený priesvitný až priehľadný minerál s mastnoskleným leskom. Vryp má modrastozelený. 
Vznik.
Pseudomalachit vzniká v oxidačnej zóne ložísk medených rúd, v trhlinách vápencov, dolomitov, pieskovcov.
Poznávanie.
Je rozpustný v kyseline chlorovodíkovej, ale na rozdiel od malachitu pri rozpúšťaní nešumí.
Výskyty na Slovensku.
Betliar (pri: Rožňava, Rožňava okres), Ľubietová (pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres), Poniky (Farbište – ložisko, pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres).
Psilomelán

Psilomelán je spoločný názov pre oxidy mangánu ako hollandit, príp. romanèchit, najpravdepodobnejší vzorec je (Ba,H2O)2Mn5O10. Ako minerálny druh bol zamietnutý Komisiou pre nové mineály a minerálne názvy pri IMA v roku 1982.
Charakteristika.
Vytvára najčastejšie hroznovité, kvapľovité alebo obličkovité útvary, často je kusový, vláknitý, prípadne vytvára povlaky a výplne trhlín. Je to takmer čierny, až hnedočierny minerál, má čierny vryp. Je to nepriehľadný minerál s polokovovým až matným leskom.
Vznik.
Psilomelán vzniká v oxidačnej zóne mangánových ložísk, býva prítomný aj v sedimentoch a hydrotermálnych žilách.
Poznávanie.
Je rozpustný v kyseline chlorovodíkovej a pri rozpúšťaní uvoľňuje chlór.
Výskyty na Slovensku.
Borinka, Hôrka, Hričovské Podhradie, Krásnohorské Podhradie, Michalová, Mikušovce, Smolník.
Pumpellyit

Pumpellyit je skupina minerálov metamorfného pôvodu, obsahujúcich vo svojej štruktúre jednoduché silikátové reťazce [Si2O7]6- so všeobecným vzorcom Ca2(Fe2+,Fe3+,Al,Mg,Mn)(Fe3+,Mn3+,Al)2(SiO4)(Si2O7)(OH)2·H2O.
Pumpellyit bol prvýkrát opísaný v roku 1925 a pomenovaný je podľa amerického geológa Raphaela Pumpellyho. Patria sem minerály:
Pyrargyrit

Pyrargyrit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky tioantimonitan strieborný - Ag3SbS3.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára prizmatické alebo skalenoédrické kryštály, niekedy zdvojčatené. Býva však aj celistvý alebo vtrúsený. Pyrargyrit má typickú tmavočervenú až čiernu farbu a tmavočervený vryp. Je to priesvitný minerál s diamantovým až polokovovým leskom.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych žilách, kde sa vyskytuje spolu s inými komplexnými sírnymi soľami, so striebrom a s ďalšími minerálmi, napr. s pyritom, galenitom, kremeňom, dolomitom a kalcitom.
Poznávanie.
Pyrargyrit sa rozpúsťa v kyseline dusičnej a ľahko sa taví.
Výskyt.
Výskyty pyrargyritu sú už veľmi vzácne. Často býva vtrúsený do rúd striebra.
Lokality.
Na Slovensku.
Na Slovensku je známy z Banskej Štiavnice a Hodruše-Hámrov pri Banskej Štiavnici.
Vo svete.
Najznámejšie mineralogické výskyty sú známe z nemeckého pohoria Harz, Vestfálska a Saska. Vyskytuje sa tiež v Guanajuato v Mexiku, v pohorí Altaj.
Pyrofylit

Pyrofylit je minerál kryštalizujúci v triklinickej, alebo monoklinickej sústave, chemicky zásaditý kremičitan hlinitý - Al2Si4O10(OH)2.
Charakteristika.
Pyrofylit vytvára tabuľkovité kryštály, často deformované. Prevažne sa však vyskytuje v podobe lístkovitých, vláknitých, lúčovitých alebo šupinkovitých agregátov. Býva aj celistvý. Farbu má hnedú, sivú, modrastú, zelenkastú, žltkastú, hnedú. Je to priehľadný až priesvitný minerál, ktorý má na čerstvom lome perleťový lesk: tento lesk môže zmatnieť.
Vznik.
Tvorí sa v kryštalických bridliciach spolu s mastencom, andaluzitom, sillimanitom. Nachádza sa aj na hydrotermálnych žilách.
Poznávanie.
Pyrofylit je na dotyk mastný, podobne ako mastenec. Pri zohrievaní vytvára vločky a je nerozpustný vo väčšine kvapalín.
Strontianit

Strontianit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky uhličitan strontnatý - SrCO3.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára prizmatické a často aj ihlicovité kryštály. Vyskytuje sa tiež v celistvej, zrnitej alebo vláknitej podobe. Môže byť biely, žltkastý, hnedastý, zelenkavý alebo červenkastý. Vryp má biely. Je priehľadný až priesvitný, lesk má sklený až mastný.
Vznik.
Vyskytuje sa na hydrotermálnych žilách bohatých na sulfidy, u nás je veľmi zriedkavý.
Poznávanie.
Rozpúšťa sa so šumením v zriedenej kyseline chlorovodíkovej, prášok farbí plameň do karmínova.
Realgár

Realgár (z arab. "rahdž al-gár" – "jaskynný prach") je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky tetrasulfid tetraarzénu – As4S4.
Charakteristika.
Realgár vytvára krátke prizmatické kryštály s ryhovanými plochami. Tento minerál sa vyskytuje aj v podobe celistvých, kompaktných alebo zrnitých agregátov. Má žiarivočervenú alebo oranžovočervenú farbu, oranžovočervený až oranžovožltý vryp. Je to priehľadný až priesvitný minerál s matným až mastným leskom.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych ložiskách, vyskytuje sa spolu s auripigmentom, na Slovensku sa najväčšie nálezisko nachádzalo pri obci Tajov v Kremnických vrchoch.
Poznávanie.
Pri zahrievaní sa prejavuje silným cesnakovým zápachom.
Použitie.
Realgár sa používal ako červený pigment v maliarstve. Najlepší maliarsky realgár pochádzal z čínskej provincie Hunan, známy je však už zo 14. storočia pred Kr., kedy sa používal v starom Egypte na výzdobu hrobiek.
Výskyty na Slovensku.
Cigeľka (pri: Bardejov, Bardejov okres), Červenica (Dubník ložisko, pri: Prešov, Prešov okres), Handlová (pri: Prievidza, Prievidza okres), Králiky (pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres), Lovčica-Trubín (pri: Žiar nad Hronom, Žiar nad Hronom okres), Nováky (pri: Prievidza, Prievidza okres), Stebník (pri: Bardejov, Bardejov okres), Šumiac (pri: Brezne), Tajov (pri: Banská Bystrica, Banská Bystrica okres)
Rodochrozit

Rodochrozit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky uhličitan mangánatý – MnCO3.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára zriedkavo klencové, skalenoédrické, prizmatické alebo tabuľkovité kryštály. Väčšinou sa však vyskytuje v celistvej, zrnitej alebo hroznovitej forme a vytvára aj konkrécie. Má typickú ružovú až červenkastú farbu. Vryp je biely. Patrí k priehľadným až priesvitným minerálom so skleným až perleťovým leskom. 
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych žilách a v premenených či sedimentárnych mangánových ložiskách.
Poznávanie.
Rodochrozit sa so šumením rozpúšťa v teplej kyseline chlorovodíkovej.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Boliarov, Hodruša-Hámre, Hôrka, Krásnohorské Podhradie, Kremnica, Michalová, Poniky (Drienok ložisko), Prakovce, Rákoš, Rožňava, Smolník.
Rodonit

Rodonit je minerál kryštalizujúci v triklinickej sústave, chemicky kremičitan mangánatý s prímesami Fe, Ca a Mg - (Mn+2,Fe+2,Mg,Ca)SiO3.
Charakteristika.
Rodonit vytvára tabuľkovité kryštály, často so zaoblenými hranami. Vyskytuje sa aj v celistvej alebo zrnitej podobe. Býva ružový až ružovočervený, ale aj hnedasto červený, vryp má biely. V rodonite sa často nachádzajú čierne žilky mangánových minerálov, ktoré vznikli pri hydrotermálnych premenách. Je to priehľadný až priesvitný minerál. Na kryštálových plochách má sklený lesk, ktorý prechádza na štiepnom povrchu do lesku perleťového.
Vznik.
Vzniká v premenených horninách s obsahom mangánu a v metasomaticky premenených sedimentoch. Ide najmä o skarny a mramory.
Poznávanie.
Rodonit sa pomerne ľahko taví, pričom vzniká sklovitá hmota, niekedy aj sfarbená.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Heľpa, Rožňava, Smolník, Žakarovce.
Cinabarit

Cinabarit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky sulfid ortutnatý - HgS. Starší názov je rumelka.
Charakteristika.
Cinabarit vytvára tabuľkovité, romboédrické alebo stĺpcovité kryštály, ktoré sú veľmi často zdvojčatené. Niekedy má celistvý, kôrovitý alebo zrnitý habitus. Tento minerál je charakteristický svojou hnedočervenou alebo šarlátovou farbou. Je priehľadný až nepriesvitný a vyznačuje sa diamantovým alebo polokovovým alebo matným leskom.
Vznik.
Vzniká v okolí sopečných sopúchov a termálnych prameňov. Sprievodnými minerálmi bývajú pyrit, kalcit, markazit, niekedy opály a auripigment. Vyskytuje sa aj na hydrotermálnych žilách a v usadených horninách súvisiacich s nedávnou sopečnou aktivitou.
Poznávanie.
Na rozdiel od podobného realgáru, rumelka na vzduchu ani po dlhom čase farbu nemení.
Sadrovec

Sadrovec alebo gypsum je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave (jednoklonnej), chemicky dihydrát síranu vápenatého - CaSO4·2H2O.
Charakteristika.
Sadrovec vytvára tabuľkovité kryštály, často zdvojčatené. Tento minerál sa však vyskytuje aj v zrnitej alebo vláknitej podobe. Sadrovec býva bezfarebný, biely, sivý, zelenkavý, žltkastý až hnedý. Je to priehľadný až nepriehľadný minerál, má sklený lesk, celistvé formy sú matné, vláknitá forma má lesk hodvábny. Vryp sadrovca je biely.
Vznik.
Tvorí sa ako evaporit v okolí termálnych prameňov a vzniká aj v usadených horninách. Niekedy nachádzame kryštály sadrovca aj spolu s inými minerálmi na rudných žilách, aj tu však má sekundárny pôvod.
Poznávanie.
Sadrovec je veľmi mäkký, rozpúšťa sa v kyselinách, veľmi mierne sa rozpúšťa dokonca vo vode.
Výskyty na Slovensku.
Novoveská Huta (Slovenské rudohorie), Vlkanová (pri Banskej Bystrici), Banská Štiavnica (sekundáry), a mnohé menšie výskyty.
Sépiolit

Sépiolit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky zásaditý kremičitan horečnatý – Mg4Si6O15(OH)2·6H2O.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára práškovité a zemité masy, býva kusový alebo celistvý. Farba sépiolitu býva biela, sivobiela, sivá, modrozelená, niekedy až červená. Lesk je matný, je nepriehľadný.
Vznik.
Vyskytuje sa ako produkt druhotnej premeny hadcov (serpentinitov).
Poznávanie.
Pomýliť si ho možno napr. s niektorými druhmi nespevneného vápenca. Sépiolit sa však nerozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej.
Sericit

Sericit je jemne zrnitá svetlá sľuda, odroda muskovitu, alebo paragonitu. Vytvára tabuľkovité kryštály, zhluky a agregáty najčastejšie v rôznych premenených horninách. Vryp sericitu je biely a je dokonale štiepateľný.
Výskyty.
Často je súčasťou fylitov, nachádza sa aj v pegmatitoch a zriedkavo na rudných žilách. Na Slovensku sa vyskytuje v Slovenskom rudohorí, a v Nízkych Tatrách (Magurka).
Sfalerit

Sfalerit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky sulfid zinočnatý s prímesou Fe - (Zn,Fe2+)S.
Charakteristika.
Sfalerit tvorí tetraedrické aj dodekaedrické kryštály niekedy so zaoblenými plochami. Tento minerál často tvorí žilky, vtrúseniny alebo zrnité a celistvé agregáty. Jeho farba sa pohybuje od čiernej, hnedej, žltej až červenej, po zelenú, sivú a bielu. Môže byť aj bezfarebný. Biela alebo bezfarebná, priehľadná varieta sfaleritu sa nazýva kleiofán. Vryp máva tmavohnedý až bezfarebný. Býva priehľadný až nepriehľadný, má mastný až diamantový lesk.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych rudných žilách najmä spolu s galenitom, chalkopyritom a pyritom.
Poznávanie.
Sfalerit vylučuje pri pôsobení zriedenej kyseliny chlorovodíkovej nepríjemný zápach pripomínajúci sírovodík. V čistej forme je netaviteľný, no so stúpajúcim obsahom železa sa taví čoraz ľahšie.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Hodruša-Hámre, Pezinok, Jasenie, Rožňava, Švedlár, Vaľkovňa, ložisko Lívius-Samuel
Habitus

Habitus môže byť:
Síra (nerast)

Síra je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky je tvorená molekulami síry S8.
Charakteristika.
Síra je krehký nekov. Vytvára tabuľkovité a dipyramidálne kryštály. Vyskytuje sa však aj v celistvej a práškovitej podobe alebo tvorí povlaky a náteky. Má jasnú citrónovožltú až žltkastohnedú farbu a biely vryp. Síra patrí k priehľadným až priesvitným minerálom so skleným až mastným leskom.
Vznik.
Vytvára sa okolo sopečných kráterov a termálnych prameňov.
Poznávanie.
Síra sa taví pri nízkej teplote a vylučuje oxid siričitý.
Skolecit

Skolecit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky hydratovaný hlinitokremičitan vápenatý - Ca[Al2Si3O10]·3H2O.
Charakteristika.
Tento zeolitový minerál vytvára tenké, pozdĺžne ryhované prizmatické kryštály. Vyskytuje sa aj v podobe vláknitých, lúčovite usporiadaných agregátov. Je priehľadný až priesvitný. Má sklený alebo hodvábny lesk.
Vznik.
Vzniká v dutinách bazaltov.
Poznávanie.
Skolecit sa pri zahrievaní ohýba do červovitých útvarov a taví sa.
Skupina turmalínu

Turmalíny sú skupina trigonálnych minerálov všeobecného vzorca AD3G6(BO3)3[T6O18]Y3Z, kde:
Charakteristika.
Minerály tohto radu vytvárajú hranolovité kryštály, často pozdĺžne ryhované, ktoré môžu mať na priereze zaoblený trojuholníkový tvar. Vyskytujú sa však aj v podobe celistvých a kompaktných agregátov. Turmalínový rad tvoria nasledovné minerály: 
Vznik.
Tvoria sa v granitoch, pegmatitoch a niektorých premenených horninách. Vyskytujú sa tu spolu s mnohými ďalšími minerálmi, napr. s berylom, zirkónom, kremeňom a živcom.
Ortuť

Ortuť (lat. "Hydrargyrum"; tvar na -ný/-natý znie "ortutný/ortutnatý", nie "ortuťný/ortuťnatý" ) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Hg a protónové číslo 80. Je to jediný kov, a okrem brómu jediný prvok, ktorý je za normálnych atmosférických podmienok v kvapalnom stave. Kvôli veľkému povrchovému napätiu nevsiakne do podkladu, ale vytvára mierne sploštené kvapky. Tak ako iné kovy, je elektricky vodivý. Má katalytické vlastnosti, a preto sa používa na výrobu rôznych chemických zlúčenín, ako napríklad acetaldehyd a pod. Ortuťové výpary sú veľmi toxické.
Názov.
Ortuť poznali už v staroveku, kde ju nazývali buď "živé striebro" (argentum vivum), "tekuté striebro" (Theofrastos z Eresu) alebo "strieborná voda" (Dioskorides), odkiaľ pochádza aj súčasný latinský názov "hydrargyrum" (gr. hydro = voda, argyros = striebro). Nemecký názov "Quecksilber" je odvodený od živého striebra. Alchymisti jej priraďovali zvláštny význam a nazvali ju podľa posla bohov Merkúra, z čoho sa zachoval dnešný anglický názov "mercury". Slovenský názov je prebraný z praslovanského pomenovania "ortuť".
Alchýmia.
Ortuť je totožná s tvorivými silami vyššieho vedomia. Bola dôležitým prvkom pri alchymistických pokusoch.
Zdroje a využitie.
Hlavnou rudou ortute je cinabarit. V menšom množstve sa vyskytuje aj ako čistý kov. Používa sa v plynových výbojkách a ortuťových teplomeroch (laboratórnych, lekárskych a podobne). Vďaka kombinácii vodivosti a kvapalného skupenstva je základom analytickej metódy polarografie.
Obmedzenie.
Smernica RoHS obmedzuje použitie ortuti a ďalších 5 látok (kadmium, olovo, šesťmocný chróm, polybrómované bifenyly (PBB) a polybrómované difenylétery (PBDE)) pri výrobe elektrických a elektronických zariadení, ktoré sa vo veľkých množstvách dostáva na skládky, a tým prispieť k ochrane ľudského zdravia a životného prostredia. Obmedzenie sa preto netýka priemyselných, telekomunikačných, zdravotníckych, vedeckých atď. zariadení s dlhou životnosťou, ktoré sa vyrábajú v malých množstvách a pri ktorých sa dá predpokladať, že neskončia na skládke.:
Skoryl

Skoryl je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky zložitý borokremičitan železa a sodíka – NaFe+3Al6(BO3)3Si6O18(OH)4. Patrí do skupiny turmalínu.
Charakteristika.
Minerály tohto radu vytvárajú hranolovité kryštály, často pozdfžne ryhované, ktoré môžu mať na priereze zaoblený trojuholníkový tvar. Turmalíny sa vyskytujú aj v podobe celistvých a kompaktných agregátov. Turmalínový rad tvorí sedem rozličných odrôd: elbait (viacfarebný), skoryl (čierny), buergerit a dravit (hnedý), rubelit (ružový), verdelit (zelený) a uvit (čierny, hnedý a žltozelený). Kryštály bývajú často na jednom konci ružové a na druhom zelené a môžu dosahovať značnú veľkosť; vryp je bezfarebný. Sú to priehľadné až nepriehľadné minerály so skleným leskom.
Vznik.
Tvoria sa v granitoch, pegmatitoch a niektorých premenených horninách. Vyskytujú sa tu spolu s mnohými ďalšími minerálmi, napr. s berylom, zirkónom, kremeňom a živcom.
Poznávanie.
Turmalíny sú nerozpustné v kyselinách. Tmavšie sfarbené odrody sa tavia ťažšie ako červené a zelené odrody.
Výskyty na Slovensku.
Betliar (pri: Rožňava, Rožňava okres), Dobšiná (pri: Rožňava, Rožňava okres), Hnilčík (pri: Spišská Nová Ves), Hnúšťa-Likier (pri: Tisovec, Rimavská Sobota okres), Mlynky (pri: Dobšiná, Spišská Nová Ves okres), Slovinky (Ostrý vrch, pri: Krompachy, Spišská Nová Ves okres), Ľubietová (pri B.Bystrici).
Smithsonit

Smithsonit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky uhličitan zinočnatý - ZnCO3.
Charakteristika.
Smithsonit vytvára klencové kryštály, ktoré majú často zakrivené plochy; niekedy vznikajú aj skalenoédrické kryštály. Tento minerál však môže mať aj celistvý, hroznovitý, obličkovitý, zrnitý a nátekovitý habitus. Býva biely, sivý, žltý, zelený, modrý, ružový, purpurový a hnedý; vryp má biely. Je to priehľadný minerál so skleným až perleťovým leskom. 
Vznik.
Vzniká v oxidačných zónach medeno-zinkových ložísk. Vyskytuje sa tu spolu s malachitom, azuritom, pyromorfitom, ceruzitom a hemimorfitom.
Poznávanie.
Smithsonit sa rozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej.
Výskyty na Slovensku.
Ardovo, Hnúšťa - Likier, Ochtiná (Dúbrava pri: Rožňava, Vaľkovňa (Lívius-Samuel), Veľké Pole (ložisko Ján Nepomucký), Banská Štiavnica.
Stephanit

Stephanit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky tioantimonitan strieborný - Ag5SbS4.
Charakteristika.
Stephanit vytvára krátke prizmatické alebo tabuľkovité kryštály, niekedy zdvojčatené. Tento minerál však môže mať aj celistvý habitus. Typický stefanit má železnočiernu farbu a čierny vryp. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.
Vznik.
Tvorí sa na rudných žilách spolu so striebrom, sírnikmi a s ďalšími sírnymi soľami, napr. s akantitom, polybázitom a proustitom.
Poznávanie.
Stephanit sa rozpúšťa v kyseline dusičnej, pričom vzniká oxid arzenitý a oxid siričitý. Tento minerál sa veľmi ľahko taví.
Striebro (minerál)

Striebro je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky skoro čisté striebro - Ag.
Charakteristika.
Kryštály striebra v tvare kociek sa vyskytujú veľmi zriedkavo. Vyskytuje sa v podobe vlákien, stromčekovitých útvarov a drôtikov. Niekedy býva celistvé. Farba striebra je striebrobiela, na vzduchu však černie, vryp je takisto striebrobiely. Striebro je nepriehľadné a má kovový lesk.
Vznik.
Vzniká na rudných žilách a v oxidačných zónach rudných ložísk (tzv. cementačné striebro, vyzrážané z rozložených strieborných minerálov ako stephanit, polybazit atď.). Spolu so zlatom tvorí striebro prirodzenú zliatinu, zvanú elektrum.
Poznávanie.
Je rozpustné v kyseline dusičnej a je taviteľné. Je vynikajúcim vodičom elektrického prúdu a tepla.
Výskyty na Slovensku.
V minulosti najmä v Hodruši-Hámroch a v Banskej Štiavnici (Štiavnické vrchy).
Titanit

Titanit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky kremičitan titaničito-vápenatý - CaTiSiO5.
Charakteristika.
Titanit vytvára klinovité alebo prizmatické kryštály, ktoré bývajú často zdvojčatené. Vyskytuje sa aj v celistvej forme alebo vytvára lamelárne zrasty. Môže byť hnedý, žltý, zelený, sivý, červený ale aj bezfarebný. Vryp má biely. Je to priehľadný až nepriehľadný minerál s diamantovým až mastným leskom.
Vznik.
Nachádza sa v mnohých vyvretých horninách ako akcesorický minerál.
Poznávanie.
Titanit sa rozpúšťa v kyseline sírovej.
Výskyty na Slovensku.
Čierny Balog (pri: Brezno), Sihla, sedlo Tlstý javor, okres Brezno, dolina Sopotnica, južné svahy Nízkych Tatier pod Prašivou, Hričovské Podhradie (pri: Žilina, Žilina okres).
Tenorit

Tenorit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky oxid meďnatý - CuO.
Charakteristika.
Tenorit sa najčastejšie vyskytuje práškovitý, zemitý, kusový, ako výplne puklín. Je to čierny alebo sivočierny minerál. Vryp tenoritu je tiež čierny. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom.
Vznik.
Vzniká na ložiskách minerálov medi ako sekundárny minerál, často s chryzokolom, malachitom, olivenitom a inými.
Výskyty na Slovensku.
Špania Dolina, Piesky, Richtárová (Starohorské vrchy), Novoveská Huta (okres Spišská Nová Ves).
Tetradymit

Tetradymit je minerál kryštalizujúci v trigonálnej sústave, chemicky sulfid-telurid bizmutitý – Bi2Te2S. Patrí do trigonálneho hexagonálno-skalenoedárneho oddelenia. 
Charakteristika.
Vytvára štvorčatne zrastené kryštály, ktoré majú vzhľad málo deformovaného štvorstenu. Jeho farba je oceľovosivá, postupne mení farbu do žltkasta, neskôr až do čierna. Je to nepriehľadný minerál s kovovým leskom. Tetradymit bol prvýkrát opísaný na Slovensku – neďaleko Župkova v roku 1831.
Vznik.
Na Slovensku sa našiel na nálezisku v andezitových tufoch neďaleko Župkova v pohorí Vtáčnik, severozápadne od Žarnovice. Jeho vznik nie je dostatočne doriešený. (Zvyčajne sa vyskytuje ako sprievodný minerál na hydrotemálnych ložiskách zlata).
Poznávanie.
Je veľmi krehký, vyznačuje sa silnou fluorescenciou.
Výskyty na Slovensku.
Župkov, Pohronský Inovec (pri Novej Bani).
Drahokam

Drahokam je minerál, alebo minerálna odroda, ktorý je cenený pre svoje výnimočné estetické vlastnosti a používaný na ozdobné účely. (V širšom zmysle je drahokam to isté, čo drahý kameň.)
Povinné vlastnosti drahokamu sú:
Cena.
Ich cena závisí najmä od kvality, veľkosti (udávanej v metrických karátoch) a zriedkavosti, ale aj od existencie umelých konkurenčných produktov (rubín, zafír) a od módy. Cena rastie s veľkosťou. Cudzorodé primiešaniny či uzavreniny (vrátane trhliniek a iných porušení) cenu veľmi znižujú.
Vznik a výskyt.
Buď sa ťažia v sekundárnych náleziskách (riečne a morské náplavy alebo púštne piesky) alebo sa získavajú z materskej horniny.
Získané kamene sa upravujú brúsením a leštením: nepriehľadné druhy na oblé tvary, priehľadné druhy na tvary s veľkým počtom faziet (rovných plôšiek).
Polodrahokam

Polodrahokam je minerál, ktorý nespĺňa niekoľko (aspoň jednu) z podmienok drahokamov. Je ich pomerne veľa. Ich cena preto závisí pomerne veľa od farby a módy.
Tetraedrit

Tetraedrit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky komplexný sulfid medi, zinku, striebra a železa - (Cu,Fe,Ag,Zn)12Sb4S13.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára tetraedrické kryštály, z čoho je odvodený aj jeho názov. Kryštály bývajú často zdvojčatené a ich plochy majú tvar trojuholníka. Tetraedrit sa často vyskytuje aj v podobe kompaktnej masy alebo môže mať zrnitý či celistvý habitus. Jeho farba je sivá až čierna a farba vrypu sa mení od čiernej po hnedú. Je nepriehľadný a má kovový lesk.
Vznik.
Vyskytuje sa na hydrotermálnych žilách spolu so sírnikmi, uhličitanmi, kremeňom a baritom.
Poznávanie.
Tetraedrit sa rozpúšťa v kyseline dusičnej.
Výskyty na Slovensku.
Banská Štiavnica, Dobšiná, Dúbrava, Gelnica, Medzev (Fichtenhubel), Rudňany, Slovinky (Ostrý vrch)Helcmanovce
, Smolník, Špania Dolina, Vaľkovňa (ložisko Lívius-Samuel), Vlachovo, Žakarovce
Tirolit

Tirolit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky zložitý, hydratovaný arzeničnan-uhličitan meďnato-vápenatý - CaCu5(AsO4)2(CO3)(OH)4·6H2O.
Charakteristika.
Tirolit vytvárakrátke prizmatické kryštáliky a zhluky s vejárovitým usporiadaním. Je to zelený, modravozelený minerál s perleťovým leskom. Vryp tirolitu je svetlozelený.
Vznik.
Vzniká na hydrotermálnych ložiskách sírnikov medi rozkladom ako druhotný minerál. U nás je pomerne vzácny.
Poznávanie.
Je charakteristický svojím perleťovým leskom a nižšou tvrdosťou, v kyseline chlorovodíkovej sa rozpúšťa.
Výskyty na Slovensku.
Ľubietová (Podlipa, Svätodušná, pri Banská Bystrica), Novoveská Huta (pri Spišská Nová Ves), Poniky (Drienok ložisko, Farbiště ložisko, pri Banská Bystrica), Špania Dolina (pri Banská Bystrica).
Torbernit

Torbernit je minerál kryštalizujúci v tetragonálnej sústave, chemicky hydratovaný fosforečnan medi a uranylu – Cu(UO2)2(PO4)2·8−12H2O.
Minerál je pomenovaný na počesť švédskeho mineralóga Torberna Bergmana.
Charakteristika.
Tento minerál vytvára najčastejšie lupenité alebo práškovité agregáty, niekedy sa vyskytuje zemitý. Farba torbernitu je zelená, vryp má svetlozelenú farbu. Je to priesvitný minerál s perleťovým leskom.
Vznik.
Vyskytuje sa ako druhotný uránový minerál, na Slovensku sa chudobné nálezy uvádzajú z pieskovcov a zlepencov v okolí Novoveskej Huty, z Nízkych Tatier (Vikartovský chrbát), drobné výskyty v Slovenskom rudohorí.
Poznávanie.
Je veľmi krehký, vyznačuje sa silnou fluorescenciou.
Výskyty na Slovensku.
Kálnica (pri: Nové Mesto nad Váhom, Trenčín okres), Novoveská Huta (pri: Spišská Nová Ves), Východná (Liptovský Mikuláš okres), Vikartovský chrbát (pri Poprade), Brezno
Tremolit

Tremolit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky kremičitan vápnika, železa a horčíka Ca2(Mg,Fe2+)5Si8O22(OH)2. Patrí do skupiny amfibolu.
Charakteristika.
Tento minerál sa vyskytuje vo forme dlhých steblovitých kryštálov, ktoré bývajú niekedy zdvojčatené. Často vytvára aj stĺpcovité, vláknité a ihlicovité agregáty, prípadne má celistvý alebo zrnitý habitus. Býva bezfarebný, biely, sivý, zelený, ružový alebo hnedý; vryp má biely. Tremolit je priehľadný až priesvitný a vyznačuje sa skleným leskom. Patrí do jedného radu s aktinolitom.
Vznik.
Vzniká v kontaktne premenených dolomitoch a serpentinitoch.
Poznávanie.
Tremolit je nerozpustný v kyselinách.
Výskyty na Slovensku.
Kremnica (pri Žiari nad Hronom), Žiar nad Hronom, Banská Štiavnica, Breznička.