burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Zborovský potok

Zborovský potok je vodný tok v Kysuckých Beskydách na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Bystrice s dĺžkou približne 4 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení v strednej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na južnom úbočí vrchu Upratiská (), v nadmorskej výške cca Od prameňa tečie prevažne juhozápadným smerom lesnatým územím a priberá viaceré prítoky. Pokračuje sčasti zastavaným územím, stáča sa na západ a priberá významnejší pravostranný prítok. Oblúkom sa opäť stáča na juhozápad a smeruje do centra obce Zborov nad Bystricou. Prechádza na územie Kysuckej vrchoviny, križuje cestu II/520 a v nadmorskej výške cca ústí pravostranne do Bystrice v povodí rieky Kysuca.
Zborovský potok pramení a preteká iba katastrálnym územím obce Zborov nad Bystricou v okrese Čadca. Potok má len niekoľko bezmenných prítokov.
Mastodon (sociálna sieť)

Mastodon je open-source a bezplatná sociálna sieť založená v roku 2016 nemeckým vývojárom Eugenom Rochko. Funguje ako decentralizovaná federatívna sieť, postavená na protokole ActivityPub, ktorý umožňuje vzájomnú komunikáciu používateľov z rôznych serverov. Na rozdiel od centralizovaných sietí ako Twitter, Facebook alebo Instagram, Mastodon nevyžaduje od používateľov registráciu na jednej konkrétnej platforme. Každý server, nazývaný tiež inštancia, funguje nezávisle, ale dokáže komunikovať s ostatnými servermi, čím vytvára globálnu sieť bez potreby centrálneho riadenia.
Federatívna sieť.
Mastodon využíva distribuovanú architektúru na báze federácie, v ktorej sú jednotlivé servery navzájom prepojené pomocou otvoreného protokolu ActivityPub. Tento protokol umožňuje asynchrónnu komunikáciu a distribúciu obsahu medzi rôznorodými servermi, ktoré môžu byť spravované rôznymi komunitami či jednotlivcami. Servery medzi sebou komunikujú prostredníctvom API volaní definovaných týmto štandardom, čo umožňuje výmenu správ, príspevkov, notifikácií a ďalších dát v rámci celej federatívy.
Každý server v sieti si vedie vlastnú databázu používateľských účtov, príspevkov a vzájomných prepojení, čo znamená, že servery sú z hľadiska ukladania dát nezávislé. Inštancie na Mastodone tiež implementujú kontrolné mechanizmy, ako je šifrovanie dát počas prenosu pomocou HTTPS protokolu. Decentralizovaná štruktúra umožňuje každému serveru stanoviť vlastné pravidlá pre obsah a moderáciu, používatelia si môžu vybrať servery s preferovanými politikami súkromia a bezpečnosti, alebo si môžu vytvoriť vlastný server na základe open-source kódu.
ActivityPub.
ActivityPub je otvorený štandard pre decentralizované sociálne siete, ktorý používa Mastodon, ale aj ďalšie služby ako napríklad PeerTube, PixelFed či Pleroma. Tento protokol bol vyvinutý ako zjednodušená náhrada protokolu OStatus a v roku 2018 bol publikovaný organizáciou W3C. Softvér, ktorý podporuje tento štandard, umožňuje používateľom komunikovať medzi rôznymi stránkami a aplikáciami.
Štruktúra softvéru.
Zdrojový kód Mastodonu je napísaný v Ruby on Rails a Node.js. Frontend využíva knižnice React.js a Redux. Na ukladanie dát ako hlavný databázový systém je použitý PostgreSQL a Redis zabezpečuje spracovanie úloh a cacheovanie. Celý softvér publikovaný pod licenciou Affero GPL, čo znamená, že ho môže ktokoľvek používať a modifikovať. Klientské aplikácie pre API Mastodonu sú dostupné pre Windows, macOS, Linux, iOS a aj  Android. Umožňujú tak prístup z rôznych zariadení.
Rozdiel medzi Mastodonom a Twitterom.
Mastodon sa líši od Twitteru (X) najmä tým, že používateľom ponúka širšie možnosti samosprávy a prispôsobenia prostredníctvom otvoreného API. To isté sa týka aj bezpečnosti, ktorá je rozložená po viacerých inštanciách. Na rozdiel od Twitteru, kde sa príspevky zobrazujú podľa algoritmu, Mastodon ponúka chronologické zobrazenie a to v každom rozhraní a nepodporuje reklamné príspevky.
Jana Beňová

Mgr. art. Jana Beňová (* 24. november 1974, Bratislava) je slovenská poetka, prozaička a publicistka.
Životopis.
V rokoch 19931998 absolvovala magisterské štúdium divadelnej dramaturgie na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Neskôr absolvovala viacero štipendijných a rezidenčných literárnych pobytov.
Prispievala do literárnych časopisov "Dotyky", "Fragment" a "Slovenské pohľady". V rokoch 20022009 pôsobila ako reportérka a v rokoch 20032014 ako prispievateľka názorovej spisovateľskej rubriky v denníku "SME". V rokoch 20092012 pracovala ako redaktorka edičného oddelenia Divadelného ústavu v Bratislave. Od roku 2012 pôsobí na voľnej nohe a od roku 2015 spolupracuje s "Denníkom N"
ako prispievateľka pravidelnej názorovej rubriky a autorka knižných recenzií.
Za román "Café Hyena: Plán odprevádzania" získala v roku 2012 Cenu Európskej únie za literatúru a bol preložený do desiatich jazykov.
Rivalita medzi Millwall FC a West Ham United FC

Rivalita medzi Milwall FC a West Ham United FC je jednou z najdlhších a najostrejších derby zápasov v anglickom futbale. Rivalita vznikla v East Ende medzi vtedajším Millwall Athletic a Thames Ironworks. Kluby boli od seba vzdialené iba tri míle. Zápas bol historický známy aj ako Dockers derby, keďže obe skupiny fanúšikov pracovali ako robotníci v lodeniciach na rieke Temža. Každá skupina fanúšikov pracovala pre konkurenčné firmy, to zintenzívnilo napätie medzi tímami.
Millwall a West Ham spolu odohrali 99 vzájomných duelov. Millwall sa tešil z výhry 38-krát, West Ham vyhral 34 zápasov a 24 zápasov skončilo remízou. Kluby boli prevažne v rôznych divizíach. Napriek tomu si derby zachovali vášeň a obe skupiny priaznivcov stále považujú druhý klub za svojho hlavného rivala. Naposledy sa tieto tímy stretli v sezóne 2011/12 keď oba kluby pôsobili v Championship.
História.
Prvý zápas týchto dvoch tímov sa odohral 9. decembra 1898 medzi vtedajším Millwallom Athletic a Thames Ironworks. Z víťazstva sa tešil Millwall po výsledku 2-1. Thames Ironworks boli rozpustení v roku 1900 kvôli sporom o chod klubu. Nasledujúci mesiac boli znovu uvedený na trh už ako West Ham United.
V priebehu rokov sa kluby sťahovali na iné štadióny. V roku 1904 bol West Ham presťahovaný na Boleyn Ground a boli súčasťou Essexu až do zmeny hraníc Londýna v roku 1965. V roku 1910 sa Millwall presťahoval cez rieku Temža do New Cross v juhovýchodnom Londýne a kluby už neboli susedmi východného Lonýdna. Oba kluby sa presťahovali no zostali od seba vzdialené necelé štyri míle.
Rivalita a fanúšikovia.
Rivalita medzi tímami je hlboko zakorenená v tradícii a kultúre britského futbalového chuligánstva a bola zobrazená v knihách a filmoch, ktoré sa špecificky zameriavajú na nepriateľstvo medzi dvoma chuligánskymi firmami klubov, Inter City Firm a Millwall Bushwackers. Násilie sa medzi fanúšikmi vyskytlo sporadicky, čo malo za následok smrť priaznivca Millwallu v roku 1976 a vraždu fanúšika West Hamu v roku 1986. Naposledy pri nepokojoch v Upton Parku v roku 2009 boli rozšírené nepokoje medzi fanúšikmi na štadióne a jeho okolí, čo viedlo k početným zraneniam a pred začiatkom zápasu bol pobodaný fanúšik Millwallu.
Prehľad derby.
K "4. aprílu 2012"
Posledné vzájomné zápasy.
Výsledky posledných piatich vzájomných zápasov:
Kvetoslava Fulierová

Kvetoslava Fulierová (* 1932 Olomouc, Česko) je slovenská výtvarníčka českého pôvodu.
Životopis.
Vzdelanie získala na Vysokej škole umeleckého priemyslu, na oddelení grafiky (Z. Zuna, J. Bruckner).
Christmas Time (František Griglák)

Christmas Time je názov debutového štúdiového albumu slovenského gitaristu Fera Grigláka. V roku 1944 tento album s vianočnými piesňami na CD a MC vydalo hudobné vydavateľstvo Ena Records.
Getty Images

Getty Images je americká fotobanka so sídlom v meste Seattle vo Washingtone. Je dodávateľom fotografií s archívom, ktorý má okolo 80 miliónov statických snímok a ilustrácií. Spoločnosť má distribučné pobočky po celom svete a zamestnáva približne 1 700 osôb. Spoločnosť v roku 1995 založili Mark Getty a Jonathan Klein. Dcérskymi spoločnosťami sú iStock, Unsplash či Photos.
Dejiny.
Mark Getty pracoval ako investičný bankár, keď spolu s Jonathanom Kleinom natrafili na myšlienku fotografickej agentúry. V roku 1995 sa Mark Getty spojil s Jonathanom Kleinom a založil spoločnosť Getty Images. Podnik v roku 2008 získala súkromná investičná spoločnosť Hellman &amp; Friedman. V priebehu roka 2018 ho rodina Gettyovcov získala späť od Carlyle Group. V tom čase mala firma údajne hodnotu okolo 3 miliárd dolárov. V priemere Getty Images ročne zarobí viac ako miliardu dolárov.
Henry Blake (guvernér Hongkongu)

Sir Henry Arthur Blake (, Sidney Lauuv prepis: Buk1 Lik6 ; 8. január 1840, Limerick – 23. február 1918, Youghal, Írsko) bol mierový sudca, policajný úradník a guvernér v britských kolóniách.
Život.
Pôvod a osobný život.
Henry Arthur Blake sa narodil v Limericku v západnom Írsku Peterovi Blakeovi (1809-1850), okresnému inšpektorovi írskej polície, a Jane Blakeovej (rodenej Laneovej). Jeho predkovia pochádzali zo šľachtického rodu Blakeovcov. Je tiež príbuzný Johna Browna, grófa z Altamontu. Blakeov ded Richard Blake bol starostom mesta Galway. Blake bol dvakrát ženatý. Prvýkrát sa oženil s Jeannie Irwinovou v roku 1862, ale tá o štyri roky neskôr zomrela. Druhýkrát sa oženil 7. februára 1874 s Edith Bernal Osbornovou, s ktorou mal dvoch synov a jednu dcéru Olive, ktorá sa vydala za Johna Bernarda Arbuthnota. Počas jeho pôsobenia vo funkcii guvernéra Bahám sa jeho deti zúčastnili na maškarnom večierku v arabských kostýmoch, ktorých podobizeň zachytil maliar Winslow Homer na obraze Children Under a Palm. Obraz sa následne objavil v televíznom programe BBC s názvom Fake or Fortune? 
Práca v Írsku.
Blake začal pracovať ako úradník v Írskej banke, ale na tejto pozícii vydržal len 18 mesiacov, kým v roku 1857 rezignoval a začal pracovať pre írsku políciu. O dva roky neskôr sa stal inšpektorom. V roku 1876 bol vymenovaný za sudcu v meste Tuam.
Guvernér Hongkongu.
Dňa 25. novembra 1898 bol Blake vymenovaný za guvernéra Hongkongu, ktorým bol do novembra 1903. Päť mesiacov pred jeho príchodom do Hongkongu britská vláda vyjednala s dynastiou Čching dohodu o prenájme Nových teritórií Británii na 99 rokov. Počas svojho pôsobenia Blake vyslal do Nových teritórií svojich podriadených, aby zabezpečili kontrolu nad miestnym obyvateľstvom. Tí sa postavili na odpor proti britskému prevzatiu Nových teritórií, čo viedlo k vypuknutiu Šesťdňovej vojny, ktorú Briti vyhrali. Blake následne nadviazal spoluprácu s miestnymi obyvateľmi a zabezpečil, aby si mohli zachovať svoje tradičné zákony a zvyky.
Post guvernéra v ostatných kolóniách.
Guvernérovi Hongkongu predchádzala správa Bahám v rokoch 1884 až 1887, New Foundlandu v rokoch 1887 až 1888 a Jamajky v rokoch 1888 až 1898. Po Hongkongu bol v rokoch 1903 až 1907 ešte guvernérom britského Cejlónu.
Turistická značkovaná trasa číslo 8105

 Turistická značkovaná trasa číslo 8105 je krátka žltá trasa v Malých Karpatoch, ktorá spája obec Vinosady so zelenou turistickou trasou 5104. Dĺžka trasy je 4,9 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.
Barancov potok

Barancov potok je vodný tok v Kysuckých Beskydách a Kysuckej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Bystrice s dĺžkou približne 4 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení v strednej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na západnom úbočí Kalinového vrchu (), v nadmorskej výške cca Od prameňa tečie prevažne západným smerom lesnatým územím, kde priberá niekoľko menších prítokov. Pokračuje okrajom osady Hackovci a stáča sa na juhozápad. Opúšťa Kysucké Beskydy a vstupuje do Krásňanskej kotliny, podcelku Kysuckej vrchoviny. Vteká do mesta Krásno nad Kysucou, v zastavanom území križuje cestu II/520 a v nadmorskej výške cca ústí pravostranne do Bystrice v povodí rieky Kysuca.
Barancov potok pramení a preteká iba katastrálnym územím mesta Krásno nad Kysucou v okrese Čadca. Potok má len niekoľko bezmenných prítokov.
Blumental Blues (album, Fermata)

Blumental Blues je dvanásty štúdiový album slovenskej jazz rockovej skupiny Fermata. Album v roku 2019 vydalo na CD a LP hudobné vydavateľstvo Pavian Records.
EFL Cup 2024/2025

EFL Cup 2024/2025 je 65. ročníkom anglického ligového poháru (EFL Cup) tiež známeho ako Carabao Cup. V súťaži sa v tejto sezóne predstavilo 92 tímov. Víťaz súťaže sa môže kvalifikovať do play-off predkola Konferenčnej ligy UEFA 2025/2026. Obhajcom pohára je Liverpool.
Rozdelenie tímov.
Všetkých 92 tímov z prvých štyroch anglických líg sa prihlásilo do tejto sezóny Carabao Cupu. Tímy z Premier League sa do súťaže dostali v 2. kole.
1. kolo.
V tejto fáze hralo 70 tímov. Kolo bolo geografický rozdelené na severnú a južnú časť.
2. kolo.
V 2. kole hralo 48 tímov. Do súťaže sa dostali aj tímy z Premier League. Aj 2. kolo bolo rozdelené podľa geografickej polohy na severnú a južnú časť.
3. kolo.
V 3. kole hralo 32 tímov. Do súťaže sa dostali aj zvyšné tímy z Premier League, ktoré mali povinnosti v európskych súťažiach.
4. kolo.
Vo 4. kole hralo 16 tímov. 
Štvrťfinále.
Do štvrťfinále postúpilo osem víťazov z osemfinále. Do štvrťfinále sa dostali iba tímy z Premier League.
Semifinále.
Štyri víťazne tímy zo štvrťfinále hrali semifinále, ktoré sa hralo na dva zápasy (doma a vonku). 
Prvé zápasy
Odvety
Finále.
Finále sa hrá 16. marca 2025 na štadióne Wembley.
Nový cintorín (Kežmarok)

Nový cintorín je cintorín založený v 80. rokoch 20. storoča v meste Kežmarok. Najstaršie hroby, ktoré sa tu nachádzajú, sú z roku 1989. Cintorín má dom smútku - obradnú sieň a ústredný kríž.
Poloha.
Cintorín sa nachádza na vyvýšenom mieste nad mestom v oblasti Kamenná baňa. Z cintorína je výhľad na Vysoké Tatry, susedí s kláštorom sestier redemptoristiek a mestským lesoparkom.
V Kežmarku sa v súčasnosti nachádzajú tri cintoríny. Nový cintorín a Starý cintorín sa na pochovávanie a návštevy využívajú dodnes. Ortodoxný židovský cintorín je prístupný len po predchádzajúcej dohode s jeho správcom.
Skiras z Tarentu

Skiras () bol grécky autor flyackých komédií na území tzv. Veľkého Grécka v 3. storočí pred Kr..
Skiras pochádzal zrejme z Tarentu (medzi autorov flyackej komédie ho priradil Varro). Z jeho diel sa zachoval jediný fragment, ktorý je pasážou hry parodujúcej dramatické dielo Hippolytos od Euripida (citoval ho Athénaios pre sicílsky výraz "ἀσχέδωρος", ktorý znamená „diviak“).
Nazareth (album)

Nazareth je názov debutového štúdiového albumu škótskej hard rockovej skupiny Nazareth, ktorý bol vydaný v roku 1971. Zo známych piesní kapely sa na ňom nachádza ich hitový singel „Dear John“ a nahrávka coververziu skladby „Morning Dew“.
Exercises (album)

Exercises je druhý štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth, ktorý bol vydaný v roku 1972. Hoci ich hudba je na obale v texte popisovaná ako „bluesovo zafarbený hard rock“, táto nahrávka má dosť ďaleko od štandardnejšieho štýlu kapely. Prekvapivo obsahuje množstvo akustických aranžmánov, niekoľko skladieb so sláčikovým orchestrom a tradičné škótske hudobné kompozície. 
Producentom albumu bol Roy Thomas Baker. Bol v začiatkoch kariéry, bola to jeho tretia produkcia. Neskôr sa preslávil spoluprácou s kapelou Queen, ktorej produkoval päť z ich najslávnejších albumov: "Queen", "Queen II", "Sheer Heart Attack", "A Night at the Opera" a "Jazz". Nahrávka piesne „1692 (Glencoe Massacre)“ je reálne inšpirovaná zmasakrovaním osemdesiatich členov rodiny MacDonaldovcov v škótskom Glencoe. Na albume nie sú žiadne coververzie od iných autorov, je na ňom aj ranná verzia skladby „Razamanaz“, nazvaná , „Woke Up This Morning“.
Melody (televízna stanica)

Melody je francúzska súkromná televízna stanica venovaná francúzskej a medzinárodnej hudbe od 60. do 90. rokov 20. storočia. Kanál patrí do skupiny SECOM a režíruje ho Bruno Lecluse. Melody bola spustená 6. decembra 2001 pod názvom Télé Melody.
História.
Melody je retro hudobná stanica so sídlom v Lille, ktorá bola založená v roku 2001. Stanica hrá celý rad klasických hitov z rôznych desaťročí druhej polovice 20. storočia. Výber skladieb zahŕňa nadčasovú klasiku od francúzskych a medzinárodných umelcov, ako aj vzácne pôvodné hity. Na stanici sa pravidelne vysielajú piesne umelcov vrátane Johnny Hallydaya, Patricka Bruela, Jacquesa Brela, Clauda Françoisa, Sheily, Sylvie Vartan či Dalidy. Melody okrem tuzemskej tvorby vysiela aj veľké medzinárodné hity ako napr. ABBA, Elton John, Michael Jackson či James Brown.
Melody

Melody môže byť:
Razamanaz

Razamanaz je tretí štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth, ktorý bol vydaný v máji roku 1973. 
Bol to prvý album kapely, ktorým sa kapela umiestnila v rebríčkoch. Produkoval ho Roger Glover, basgitarista zo skupiny Deep Purple, s ktorou bola kapela v tom čase na turné. Na albume sa nachádza viacero známych, osvedčených hitov kapely, ako sú napríklad „Razamanaz“, „Alcatraz“, či „Bad Bad Boy“. Skladba z predošlého albumu, "Exercises" (1972), „Woke Up This Morning“, bola pre tento album nahraná v novej verzii.
Zoznam členov Académie des beaux-arts (rytectvo)

Toto je zoznam bývalých a súčasných členov Académie des Beaux-Arts v sekcii IV: rytectvo.
Sobolová (potok)

Sobolová je vodný tok v Kysuckých Beskydách a Kysuckej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Bystrice s dĺžkou približne 4 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení v strednej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na južnom úbočí vrchu Kýčera (), v nadmorskej výške cca Od prameňa tečie prakticky celou dĺžkou južným smerom, sprvu lesnatým územím, kde priberá niekoľko menších prítokov. Pokračuje rovnomenným údolím, kde sa mierne esovito vlní a opúšťa lesy Kysuckých Beskýd. Vstupuje do Bystrickej brázdy, podcelku Kysuckej vrchoviny a pokračuje poľnohospodárskou krajinou cez osadu Sobolovia. O niečo južnejšie preteká osadou Rajnohovci, kde križuje cestu II/520 a v nadmorskej výške cca ústí pravostranne do Bystrice v povodí rieky Kysuca. 
Potok Sobolová pramení na katastrálnom území obce Stará Bystrica, no veľká časť jeho toku tvorí hranicu s územím Novej Bystrice. Oblasť patrí do okresu Čadca v Žilinskom kraji. Potok má len niekoľko menších bezmenných prítokov.
Moustache

Moustache alebo La Moustache môže byť:
Obuvák

Obuvák je nástroj s krátkou rukoväťou, ktorá sa rozprestiera do dlhšej hlavy podobnej lyžici, ktorá sa má držať na vnútornej zadnej strane priliehavého strihu topánky, aby človek mohol ľahko posúvať pätu pozdĺž priehlbiny k podrážke. Obuváky majú rovnaký základný tvar, ale dĺžka alebo sila rukoväte sa líši. Obuváky s dlhou rúčkou sú potrebné pri dlhších čižmách, zatiaľ čo nazúvaky s pevnými rukoväťami sú užitočné pri obúvaní masívnych čižiem alebo ťažkých železných topánok. Niekedy ich používajú ľudia, ktorí sa kvôli menej pružným kĺbom chcú menej namáhať alebo ohýbať.
Pôvodne sa obuváky vyrábali zo zvieracích rohov, kopýt alebo skla; luxusné boli vyrobené zo slonoviny, mušle, striebra alebo kosti. Aj keď sú dnes ešte stále dostupné nazúvacie lyžice vyrobené z býčích kopýt, najčastejšie sa používajú kov, plast a drevo.
Obuváky vznikli v neskorom stredoveku alebo renesancii; v angličtine sa „schoying horne“ spomína v 15. storočí, hoci francúzske slovo "chausse-pied" sa nachádza až v poslednej polovici 16. storočia. Alžbeta I. kúpila od svojho obuvníka Garretta Johnsona v rokoch 1563 až 1566, 18 topánkových rohov, potom v roku 1567 objednala štyri ďalšie z ocele od kováčov Gilberta Polsona a Richarda Jeffreyho a potom do roku 1586 nepotrebovala viac. Pravdepodobne ich používalo veľa ľudí v jej domácnosti, dokonca vrátane jej súkromného kuchára Noaha Holladaya, ktorý ho získal ako vianočný darček.
Viac ako 20 známych anglických obuvákov je podpísaných a datovaných do rokov 1593 až 1613 a vyrobených Robertom Mindumom. Všetky sú tiež označené menami svojich majiteľov. Patria sem muži aj ženy, vrátane „Jane - jeho manželky“ v roku 1612. Na jednej je typický nápis: „THIS IS AMBRES BVCKELLS SHOING HORNE MADE BY ROBART MINDVM ANNO DOMINI 1598“. Na všetkých je aj iná rytá výzdoba, vrátane heraldických medailónov, geometrických vzorov a kvetov, pokrývajúcich väčšinu plôch, v štýle charakteristickom pre neskoršie scrimshaw (typicky označované rytiny a rezby napr v. slonovine). Ich tvar je veľmi podobný moderným príkladom a najdlhší je dlhý 11 palcov (cca 28cm) päť je otočených späť na užšom konci v akomsi háku. Viaceré majú v sebe prepichnuté otvory, pravdepodobne na šnúrku alebo kožené popruhy, ktoré sa používajú na vytiahnutie z topánky alebo na zavesenie. Jeden majiteľ („Hamlet Radesdale“, 1593) je opísaný ako občan Londýna, ktorý je debnárom; zdá sa, že žiadny z vlastníkov nie je zaznamenaný inak. Joan Evans vzhľadom na povahu nápisov predpokladá, že Robert Mindum ich vytvoril v rámci svojho hobby a dal ich svojim priateľom. Zachoval sa aj ním podobne popísaný a zdobený prachový roh. Britské múzeum má tiež podobný popísaný a zdobený roh od iného výrobcu.
Zbierka.
V súčasnosti je Martien Tuithof z Holandska zapísaný v Guinessovej knihe rekordov za najväčšiu zbierku obuvákov.
Royal Ontario Museum

Royal Ontario Museum (ROM) je múzeum v kanadskom Toronte.
Založené bolo v roku 1912 provinčnou legislatívou, pre verejnosť bolo otvorené 19. marca 1914. Pôvodne bolo zložené z piatich múzeí, ktoré boli spojené v roku 1955. V roku 1968 bolo múzeum oddelené od University of Toronto. Zbierka ROM obsahuje 18 miliónov umeleckých, kultúrnych a prírodovedných artefaktov. Vo fiškálnom roku končiacom 31. marca 2019 múzeum zaznamenalo rekordný počet návštevníkov, 1,34 miliónov, čím sa opäť stalo najnavštevovanejším múzeom v Kanade. Múzeum je známe svojimi zbierkami čínskeho a staroegyptského umenia, americkej etnológie a kanadským umením. Ponúka tiež prírodovedecké zbierky. V roku 2024 múzeum oznámilo plán transformácie, ktorá pridá 600 metrov štvorcových výstavných priestorov a sprístupní prízemie budovy zadarmo.
Loud ’n’ Proud

Loud ’n’ Proud je štvrtý štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth. Album bol vydaný v novembri ako druhý zo štúdiových albumov kapely z roku 1973. Bol to zároveň aj druhý album, ktorý akupine Nazareth produkoval basgitarista kapely Deep Purple, Roger Glover.
Tento album v rebríčku UK Albums Chart dosiahol 10. miesto a stal sa tak v Spojenom kráľovstve najlepšie hodnoteným albumom od kapely Nazareth. Na prvom mieste bol aj v rakúskych rebríčkoch. V roku 1976 bol album za predaj 100 000 predaných kópií v Kanade certifikovaný platinou. Jeho singel, coververzia piesne „This Flight Tonight“ od Joni Mitchell, dosiahol v britských rebríčkoch 11. miesto a v nemeckých rebríčkoch bol prvý. Na Joni Mitchell, ktorá nahrala túto skladbu v roku 1971 na svoj album "Blue", táto verzia veľmi zapôsobila a niekedy túto pieseň na koncertoch prezentovala ako skladbu od kapely Nazareth.
Turistická značkovaná trasa číslo 5143

 Turistická značkovaná trasa číslo 5143 je krátka zelená trasa v Trnavskej pahorkatine a Malých Karpatoch, ktorá spája obce Budmerice a Píla. Dĺžka trasy je 7,1 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.
Kašubova Kolíska

Kašubova Kolíska je vodný tok v Kysuckých Beskydách a Kysuckej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok riečky Vychylovky s dĺžkou približne 4,5 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení vo východnej časti Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na juhovýchodnom úbočí vrchu Bugaj (), v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie lesnatým územím juhovýchodným smerom a priberá niekoľko prítokov. Pokračuje odlesnenou oblasťou cez osadu Šadibolovci a stáča sa južným smerom, kde vteká do údolia, zovretého na východe Kašubovou Kýčerou () a na juhozápade Talapkovým Soliskom (). Stáča sa opäť na juhovýchod, opúšťa lesy Kysuckých Beskýd a vstupuje do Bystrickej brázdy, podcelku Kysuckej vrchoviny. Odlesnenou poľnohospodárskou krajinou preteká cez osadu Vychylovka, miestnu časť Novej Bystrice, kde križuje cestu II/520 a v nadmorskej výške cca ústí pravostranne do Vychylovky, prítoku Bystrice v povodí rieky Kysuca. 
Potok Kašubova Kolíska pramení a celou dĺžkou preteká len katastrálnym územím obce Nová Bystrica v okrese Čadca v Žilinskom kraji. Potok má len niekoľko menších bezmenných prítokov.
Rampant (album)

Rampant je piaty štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth. Album bol vydaný v roku 1974. Bol to tretí a posledný album, ktorý skupine Nazareth produkoval basgitarista kapely Deep Purple, Roger Glover.
Tento album kapela Nazareth nahrávala v roku 1974 s pomocou mobilného štúdia kapely Rolling Stones na brehu Ženevského jazera v Montreux (Švajčiarsko). Produkoval ho basgitarista Deep Purple Roger Glover. Kapela Deep Purple v tom čase s pomocou tohto štúdia produkovala ich album "Burn".
Tento album je oproti predošlým štandardom kapely Nazareth mierne odlišný. V niektorých skladbách, napríklad „Glad When You're Gone“, „Jet Lag“, či úvodná, „Silver Dollar Forger“, je ovplyvnená južanským rockom. Kritik AllMusic Donald A. Guarisco porovnáva zvuk albumu ako kríženec medzi zvukom ranných albumov kapely AC/DC a „hardrockových“ nahrávok skupinyLynyrd Skynyrd. Medzi stabilné skladby repertoáru kapely patria z tohto albumu „Shanghai'd in Shanghai“, no hlavne pieseň „Sunshine“, ktorou sa nastavil istý štandard pre kompozíciu pomalých skladieb, ktoré sa stávali hitmi kapely Nazareth. 
Sample zo skladby „Loved and Lost“ použil v nahrávke „Enemy Lines“ DJ Shadow, ktorá vyšla na jeho albume "The Less You Know, the Better" (2011).
Hair of the Dog (album)

Hair of the Dog je šiesty štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth. Album bol vydaný dňa 3. apríla 1975. Bol nahraný v Escape Studios, Kent, s dodatočným nahrávaním a mixovaním v AIR Studios v Londýne. "Hair of the Dog" je najznámejším a, s viac ako dvoma miliónmi predaných kópií po celom svete, aj najpredávanejším albumom kapely Nazareth.
Po troch predchádzajúcich albumoch, ktoré kapele produkoval basgitarista skupiny Deep Purple, Roger Glover, sa producentom tohoto projektu stal ich gitarista Manny Charlton, ktorý potom pre kapelu Nazareth produkoval niekoľko ich nasledujúcich albumov.
Panna Mária z Philermos

Panna Mária z Philermos (tiež "Phileremos", "Philerme", "Filerimos"; anglicky: Our Lady of Philermos, grécky: Εικόνα της Υπεραγίας Θεοτόκου της Φιλερήμου, rusky: Филермская икона Божией Матери, srbsky: Пресвета Богородица Филермоса) je byzantská ikona Bohorodičky (gr. "Theotokos"). Považuje sa za najstarší zachovaný obraz Panny Márie. Jej autorom má byť evanjelista Lukáš. Ikona bola pôvodne uložená v kláštore Phileremos na ostrove Rhodos a neskôr na Malte. Je uctievaná ako patrónka Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu. V súčasnosti je uložená v Národnom múzeu Čiernej Hory v Cetinje.
História.
Podľa prvej verzie autorom ikony je svätý Lukáš a zasvätil ju Matke Božej. Okolo roku 46 n.l. mala byť odvezená do Antiochie, rodiska sv. Lukáša, a potom do Jeruzalema. Okolo roku 430 mala byť prevezená do kostola Blacherne v Konštantinopole. V roku 626 ikona zachránila Konštantinopol pred Peržanmi, v roku 1204 ju zobrala latinská armáda a preniesla do Palestíny a odtiaľ na ostrov Malta.
Druhá verzia uvádza, že autorom ikony je evanjelista Lukáš. Na Rodos mala byť prevezená z Jeruzalema, keď bol ostrov ešte pod vládou východných cisárov. Toto je je však sporné, pretože okrem invázií Peržanov v roku 620 a Arabov v rokoch 633665, ostrov Rodos ovládali východní cisári až keď ho v roku 1306 obsadili Špitálnici svätého Jána.
Tretia verzia podľa Magistrálnej buly Rádu johanitov z roku 1497 uvádza, že podľa miestnej tradície sa ikona dostala na Rodos zázrakom, keď priplávala na mori v čase cisára Leva III. (717741).
Podľa ďalšej verzie ju Špitálnici svätého Jána v roku 1395 z Jeruzalema priviezli na ostrov Rhodos a umiestnili do kostola na vrchu Phileremos, podľa ktorého bola pomenovaná. Kvôli tureckej okupácii ostrova v roku 1523 bola prenesená do Talianska a následne do Nice. Keď sa maltézski rytieri dohodli so španielskym kráľom Karolom V. o novom sídle, ikona bola prenesená na Maltu do Valletty (1530 – 1798). Po obsadení ostrova Napoleonom ju maltézski rytieri odviezli v roku 1799 do Ruska a odovzdali ju ruskému cisárovi Pavlovi I.
Jej kovový rám bol nahradený zlatým rámom a zdobením drahými kameňmi. Lem tvorí dvojitý rad 270 diamantov, medzi ktorými sú trojlístky diamantov a rubínov, pričom biele ramená maltézskeho kríža sú zo smaltu. V cárskom Rusku jej boli venované špeciálne každoročné sviatky až do októbrovej revolúcie v roku 1917, keď bola prevezená do Kodane, potom do Berlína a Belehradu. V Čiernej Hore je od roku 1941. Na verejnosti bol prvýkrát vystavená v roku 2002.
Jafet

Jafet (, ) je postava zo Starého zákona, jeden z troch Noemových synov.
Meno.
Výklad mena Jafet je problematický, rovnako aj etymológia. Jeho význam sa uvádza ako „rozšírenie“, „uvoľnenie“
V Starom zákone.
V Starom zákone sa jeho meno vyskytuje v:
Voči svojmu otcovi sa „správal s povinnou úctou […] a dostal za to prisľúbenie, že sa rozšíri a bude sa podieľať na Semových výsadách a ovládne Kanaáncov“ Po potope sveta sa Jefet podľa Biblie stal predkom mnohých kmeňov a národov, ktoré sa v historických časoch spájajú s oblasťami na severu a západu stredného Východu, hlavne Anatólie a oblasťami Egejského mora. Táto skutočnosť môže byť chápaná ako rozšírenie sa gréckeho sveta na semitské územie.
Judaistická tradícia.
V starozákonných apokryfoch (pseudoepigrafy) sa Jafet najčastejšie vyskytuje v knihe Jubileí, iné (druhá kniha Henochova, NHC V,5, Biblické starožitnosti) o ňom informujú výrazne menej (iba v rámcí genealogických informácií o Noemovej rodine). V rukopisoch Mŕtveho mora sa Jafet opakovane spomína v (esejskom) komentári ku knihe Genezis (4Q252, 4Q253, 4Q254, 4Q254a).
V hagade sa uvádza, že [pri vymenovaní Noemových synov] „synovia nie sú vymenovaní podľa veku, lebo najstarší bol Jafet, ale podľa múdrosti.“ Tvrdenie o tom, že bol najstarší syn sa opakovane vyskytuje u tanaitov a amoraitov. Podľa iného textu, keďže Jafet pri zakrytí otca mal menšiu úlohu ako jeho brat aj jeho potomkovia sa dočkali menšej odmeny. Postavili chrám počas vlády perského kráľa Kýrosa II. (Semov potomok bol kráľ Šalamún, ktorého chrám bol posvätnejší). Podľa ďalšieho rabínskeho spisu Boh požehnal Jafeta tým, že jeho potomkovia budú úplne bieli a dal im za dedičstvo púšte a polia.
Islamská tradícia.
Pre islam je Jafet (arab. Jáfith) požehnaný syn Noemov. Priamo v Koráne sa Jafetovo meno nespomína, ale jeho prítomonosť/existencia je nepriamo naznačená vo viacerých súrach (VIII, 64; X, 73; XI, 40; XXIII, 27 a XXVI, 119).
Biblický príbeh o Noem a jeho nahote je známy aj v islamskej tradícii, ale neuvádza sa Noemove pestovanie vína a opitosť. Islamský učenec al-Kisá’í uvádza výrazne odlišnú verziu príbehu: počas plavby v arche, Noe nemohol spať kvôli úzkosti. Vyšiel na palubu a zaspal na Semovej hrudi. Vietor odhalil jeho nahotu a Sem a Jafet ho prikryli. Cham sa však z toho smial tak nahlas, že sa Noe zobudil. Za tento svoj skutok bol prekliaty, z jeho rodu sa mali rodiť čierni otroci, zatiaľ čo z Semovho proroci a z Jafetovho králi a hrdinovia.
Nový zákon a patristika.
V Novom zákone nie je Jafet priamo spomenutý, ale jeho potomkovia sú postavami v knihe Zjavenie Jána. V ranokresťanskej literatúre (Irenej z Lyonu, Lactantius, Hippolytos Rímsky, Klement Alexandrijský, Origenes, Epifanius zo Salamis, Eusebios z Kaisareie) sú časté narážky na Noema a jeho potomkov, ale bez podrobnejšieho rozpracovania.
Close Enough for Rock ’n’ Roll

Close Enough for Rock ’n’ Roll je siedmy štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth. Album bol vydaný v marci 1976.
Skladba, ktorá album uvádza, „Telegram“, je o prežívaní rockovej kapely počas koncertných turné. Je to kompozícia v štyroch častiach, ktorá popisuje ich stavy „po opici“, o ich cestovaní lietadlom a limuzínou, o colniciach, o rádiách, dievčatách, raňajkách, tlačových recepciách, zvukových skúškach, o šou, vyjadrenou gitarovým riffom, ktorý prerastie do krátkej verzie hitu od kapely The Byrds, potom sa vráti k vlastnému riffu a k svojmu príbehu. V texte tejto nahrávky je aj názov albumu. Odkazuje na príslovie medzi gitaristami: „Nezáleží na tom, či je vaša gitara perfektne zladená, pokiaľ je dostatočne blízko pre rokenrol (close enough for rock ’n’ roll).“ Pieseň „Telegram“ (časti 1–3) sa nadlho stala „otváračom koncertov“ skupiny Nazareth, tak ako je to počuť aj na koncertnom albume "Snaz" z roku 1981.
Hair of the Dog

Hair of the dog je hovorový anglický výraz popisujúci liečbu z tzv. „opice“ vyvolanej alkoholom.
Hair of the dog môže tiež označovať:
Play ’n’ the Game

Play ’n’ the Game je ôsmy štúdiový album škótskej hard rockovej skupiny Nazareth. Album bol vydaný v novembri 1976.
Na obale albumu je uvedené: „"Tento album je celý venovaný Billovi Fehillymu, ktorého viera a duch sú stále s nami."“ Bill Fehilly bol manažér kapely, ktorý zomrel krátko predtým pri leteckom nešťastí.
"Play ’n’ the Game", podobne ako predchádzajúci album, zostal v Spojenom kráľovstve nepovšimnutý, avšak skupina bola veľmi populárna v Kanade, kde kapela Nazareth počas 70. rokov získala asi 50 zlatých a platinových platní.
Zoznam skladieb.
Bonusové skladby k 30. výročiu v r. 2006.
10. „Good Love“ (B-strana singla)
Protest študentov 16. novembra 1989

Protest študentov 16. novembra 1989, známy tiež ako Pochod študentov 16. novembra 1989 alebo Pochod bratislavských vysokoškolákov, sa uskutočnil v predvečer Medzinárodného dňa študentstva 16. novembra 1989 ako neohlásená a nepovolená manifestácia bratislavských študentov.
Jedným z impulzov pre zrod študentského protestu bol súd komunistickej moci s predstaviteľmi tzv. bratislavskej päťky, ktorí si chceli 21. augusta 1989 dôstojne uctiť pamiatku obetí invázie vojsk Varšavskej zmluvy z roku 1968 na schodoch Univerzity Komenského v Bratislave (Miroslav Kusý a Ján Čarnogurský boli uväznení, Hana Ponická, Anton Selecký a Vladimír Maňák boli stíhaní na slobode).
Voľba na štvrtok 16. novembra nebola náhodnána druhý deň mali mať študenti voľno a mnohí opustili mesto. O 17. hodine sa na bratislavskom Mierovom námestí (dnešnom Hodžovom námestí) zišlo viac ako 200 študentov prevažne z Filozofickej fakulty Univerzity Komenského, ktorých prišli podporiť aj poslucháči Prírodovedeckej fakulty, Matematicko-fyzikálnej fakulty a Lekárskej fakulty UK, ako aj niekoľko stredoškolákov z vtedajšieho bratislavského Gymnázia Alexandra Markuša.
Keď ich obkľúčili žlto-biele autá Verejnej bezpečnosti, študenti sa pochytali za ruky a vydali sa na pochod cez Námestie SNP na Hviezdoslavovo námestie, kde si pripomenuli Sviečkovú manifestáciu z marca 1988. Odtiaľ pokračovali na Vajanského nábrežie k pamätníku výročia založenia Československej republiky a k budove univerzityk miestu, kde v roku 1968 zastrelili Danku Košanovú. Kričali „slobodu bratislavskej päťke“, „chceme školskú reformu“, „chceme demokraciu“, „chceme slobodu“, „chceme dialóg“.
Pochod viedol po trase Mierové námestie (dnes "Hodžovo námestie") – Poštová ulica – Námestie SNPKlobučníckaPrimaciálne námestieNámestie 4. apríla ("Hlavné námestie")Rybárska bránaHviezdoslavovo námestieMostová ulicaNámestie Ľ. ŠtúraVajanského nábrežieŠafárikovo námestieSuvorovova ulica ("Dobrovičova").
Od budovy UK sa študenti vybrali pred ministerstvo školstva na Suvorovovej ulici (dnes "Dobrovičova"), kde ich obkľúčili policajti s obuškami a chystali sa mi proti nim zasiahnuť. Vtedy vyšiel z budovy tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska Gejza Šlapka a riaditeľ odboru vysokých škôl Ministerstva školstva SSR Ján Porvazník, a tak sa policajti stiahli. Viacerí študenti predniesli požiadavky, ktoré sa týkali nutnosti riešiť nedostatky spoločenského zriadenia. Vystúpila študentka 4. ročníka žurnalistky Henrieta Hrinková a ďalší študenti (Milan Novotný, Marián Sedílek, Svetoslav Bombík, Robert Gál, Radoslav Števčík, Stanislav Šimko), ktorí priamo na kameru štábu Československej televízie povedali, čo požadujú.
Reportáž z protestu aj s vyjadreniami študentov odvysielali vo večernej relácii Aktuality. Situáciu monitorovali príslušníci Štátnej bezpečnosti (ŠtB), ktorí aj vďaka televíznemu záznamu dokázali identifikovať hlavných aktérov protestu. Ak by neprišla Nežná revolúcia, pravdepodobne by mnohých študentov čakali postihy vrátane vylúčenia zo štúdia. Na druhý deň však nasledovala povolená, ale násilne potlačená demonštrácia 17. novembra 1989 v Prahe a situácia sa vyvinula inak.
RPM (časopis)

RPM (skratka z „Records, Promotion, Music“, a neskôr ) bola kanadská publikácia hudobného priemyslu, ktorá obsahovala rebríčky skladieb a albumov pre Kanadu. Publikáciu založil kanadský vydavateľ a manažér hudobného priemyslu, Walt Grealis, vo februári 1964, pričom jej existenciu podporoval majiteľ nahrávacej spoločnosti Stan Klees.
Popis.
Časopis "RPM" prestal vychádzať v novembri 2000. Názov časopisu sa v priebehu rokov menil, volal sa aj "RPM Weekly" a "RPM Magazine".
Rebríček Top Singlov v hodnoteniach "RPM" bol pôvodne založený na hláseniach o vysielaní nahrávok a správach od nahrávacích spoločností. Počnúc júnom 1964 sa rebríček začal zameriavať na správy o predaji nahrávok v obchodoch. V septembri 1988 začali v "RPM" v svojom rebríčku Top Singlov zohľadňovať výhradne rádiové vysielanie skladieb.
Prvých niekoľko týždňov svojej existencie časopis nezostavoval národný rebríček, ale jednoducho vytlačil aktuálne zoznamy zo 40 staníc na hlavnom trhu. Vo vydaní z 22. júna 1964 bola predstavená celoštátna tabuľka a prvým celoštátnym singlom číslo jedna bola pieseň „Capel of Love“ od skupiny The Dixie Cups. Pred zavedením národnej hitparády "RPM" bola kanadská hiparáda CHUM Chart zverejňovaná torontskou rozhlasovou stanicou CHUM považovaná za národný rebríček.. Posledným singlom číslo jedna v rebríčku magazínu bola skladba „Music“ z rovnomenného albumu od speváčky Madonny.
V "RPM" bolo niekoľko formátových rebríčkov: Top Singles (všetky žánre), Adult Contemporary, Dance, Urban, Rock/Alternative a pre country hudbu Country Tracks (alebo Top Country Tracks). Dňa 21. marca 1966 RPM rozšírilo svoj rebríček Top Singles zo 40 pozícií na 100. Dňa 6. decembra 1980 sa hlavným rebríčkom stalo Top-50 a takto zostal až do 4. augusta 1984, potom sa vrátili k Top-100 singlového rebríčka.
Novodobé ocenenia Juno Awards majú svoj pôvod v každoročnom prieskume, ktorý od svojho založenia uskutočnila spoločnosť "RPM". Čitatelia časopisu boli vyzvaní, aby poslali poštou hlasovacie lístky a aby označili svoj výber pod rôznymi kategóriami ľudí alebo spoločností. Anketa "RPM" Awards sa v roku 1970 pretransformovala na formálny ceremoniál udeľovania cien Gold Leaf Awards a v nasledujúcich rokoch sa z nich stali ceny Juno Awards.
Zoznam kozmických letov (2024)

Tento článok pojednáva o uskutočnených a plánovaných kozmických letoch v roku 2024. Konkrétne je zameraný na orbitálne kozmické lety.
Zoznam členov Académie des beaux-arts (kinematografia)

Toto je zoznam bývalých a súčasných členov Académie des Beaux-Arts v sekcii VII: kinematografia.
Kreslo 1.
Toto kreslo bolo v roku 1998 presunuté do sekcie V.
Juraj Hanák

Ing. Juraj Hanák (* 20. jún 1942, Nitra) je slovenský ekonóm a politik HZDS v 90. rokoch 20. storočia.
Životopis.
Po ukončení vysokoškolského štúdia absolvoval štyri semestre postgraduálneho štúdia v Prahe pre vedúcich pracovníkov výpočtových stredísk, ako aj stáž v Maďarsku na sálové počítače. V priebehu 70. a 80. rokov 20. storočia postupne pracoval na pozíciách technik pre výskum, vedúci prevádzky sálového počítača, vedúci výpočtového strediska, vedúci oddelenia tvorby cien až po funkciu podpredsedu okresného národného výboru pre plán a rozpočet.
Po roku 1989 sa začal politicky angažovať. V roku 1992 sa uvádza ako prednosta Mestského úradu Nitra. V parlamentných voľbách v roku 1992 bol zvolený za poslanca SNR za HZDS. V tomto roku hlasuje za prijatie Deklarácie SNR o zvrchovanosti SR, ako aj za Ústavu SR. Počas II. vlády V. Mečiara pôsobil aj ako splnomocnenec vlády pre integráciu štátnej správy. Počas parlamentnej krízy na začiatku roku 1994 zostal na strane Vladimíra Mečiara a do parlamentu kandidoval aj v predčasných parlamentných voľbách v roku 1994, no za poslanca už nebol zvolený. Avšak v komunálnych voľbách 1994 je zvolený do nitrianskeho mestského zastupiteľstva a stáva sa viceprimátorom Nitry. V komunálnych voľbách 1998 sa uchádzal aj o post primátora Nitry. Tentokrát už ako nezávislý kandidát. V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik Slovenskej republiky.
Holienkov

Holienkov je vodný tok v Kysuckých Beskydách a Kysuckej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok riečky Vychylovky s dĺžkou približne 3,6 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení vo východnej polovici Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na južnom úbočí vrchu Javorina () v lokalite Brýzgalky, v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie lesnatým územím južným smerom do údolia s názvom Pri skalke, východným úpätím vrchu Brýzgalky (). Stáča sa mierne na severovýchod a priberá niekoľko menších a jeden významnejší ľavostranný prítok. V strednej časti sa údolie nazýva Holienkove soliská a už na okraji Kysuckých Beskýd ho zoviera od východu vrch Grúň () a od západu Hričovský vrch (). Potok vteká do odlesnenej krajiny Bystrickej brázdy, podcelku Kysuckej vrchoviny a pokračuje cez osadu Vychylovka, miestnu časť Novej Bystrice. Križuje cestu II/520 a v nadmorskej výške cca ústí pravostranne do Vychylovky, prítoku Bystrice v povodí rieky Kysuca. 
Potok Holienkov pramení a celou dĺžkou preteká len katastrálnym územím obce Nová Bystrica v okrese Čadca v Žilinskom kraji. Potok má len niekoľko menších bezmenných prítokov.
Danka Košanová

Margita Dana Košanová (* 24. júl 1953, Sološnica† 21. august 1968, Bratislava) je jedna z obetí streľby sovietskych vojsk v prvý deň okupácie Československa piatimi armádami Varšavskej zmluvy na Šafárikovom námestí v Bratislave.
Pred Univerzitou Komenského sa v tento deň spontánne zišlo množstvo ľudí, aby sa postavili vojenskej okupácii Československa. Popoludní na schodoch budovy Univerzity Komenského zasiahla guľka aj 15 ročnú študentku Danu Košanovú. Guľka ju zasiahla do oblasti bedier, po prevoze do nemocnice zomrela.
Danka sa stala symbolom nevinných obetí zločinov, ktoré na území Slovenska spáchali okupačné armády. Krátko po jej smrti v roku 1968 pribudla na Šafárikovom námestí pamätná tabuľa, pripomínajúca zločin sovietskej armády. Neskôr bola odstránená. Vrátila sa tam po novembri 1989.
Okrem Dany Košanovej sovietski vojaci zastrelili na Šafárikovom námestí aj Stanislava Siváka (odrazená guľka) a lodného kapitána Jána Holíka, ktorého guľka zasiahla priamo do hlavy. Na Slovensku sovietski vojaci zabili 18 ľudí (niektoré zdroje uvádzajú vyše dvojnásobok 37). V Bratislave to boli až štyria z nich. Pred budovou Hlavnej pošty na Námestí SNP bol zastrelený 16-ročný učeň Peter Legner.
Pochovaná je na Martinskom cintoríne v Bratislave.
Rádio X

IRŠ Rádio X je študentské internetové rádio sídliace na internáte Veľký Diel v Žiline.
Rádio X oficiálne pôsobí ako študentská organizácia Žilinskej univerzity. K novembru 2024 má 36 členov. Vnútorne sa člení na oddelenia techniky, dramaturgie, moderátorov, PR a grafiky.
História.
Po vzniku IRŠ Rapeš na pôde Ubytovacieho zariadenia Hliny začalo 12. októbra 1987 vysielanie aj sesterské IRŠ Rapeš Veľký Diel, ktoré od svojho založenia obýva časť suterénu internátneho bloku E. Dňa 11. decembra 2009 sa IRŠ Rapeš Veľký Diel rozhodlo definitívne odlúčiť od Hlín, a od 5. októbra 2010 vysiela pod vlastným názvom Rádio X.
Rádio X sa od svojho založenia zúčastňuje celoslovenskej súťaže IRŠ RádioRallye. Ešte pod označením IRŠ Rapeš (zahŕňajúcim aj IRŠ Rapeš Hliny) získalo v roku 2007 prvé miesto. Počas svojej samostatnej existencie získalo Rádio X prvé miesto na RádioRallye 2012 a 2015, a v rokoch 2013 a 2017 túto súťaž (v spolupráci s IRŠ Rapeš) hostilo v Žiline.
Vysielanie.
Rádio X vysiela nepretržite na 9 okruhoch:
Moderované relácie Rádia X pokrývajú široké spektrum tém, vrátane zábavných a hudobných programov, publicistických relácií a študentského spravodajstva. Okrem toho sa v relácii „Živák“ pravidelne objavujú známejší aj menej známi interpreti alebo kapely, ktoré počas relácie odohrajú ukážku svojej tvorby priamo v štúdiu Rádia X.
V trinástom týždni každého semestra organizuje Rádio X „Nonstop“, teda nepretržité živé vysielanie o dĺžke 24 až 34 hodín.
Činnosť.
Okrem vysielania sa Rádio X venuje organizácii podujatí cielených prevažne na študentov Žilinskej univerzity. Medzi najčastejšie sa opakujúce patria karaoke večery, turnaje v stolnom futbale, kvízové večery alebo predaj vareného vína pod názvom „Rádiacky Všehodžús“.
Páv

Páv môže byť:
O krátkosti života (Seneca)

O krátkosti života (latinsky: De Brevitate Vitae alebo Ad Paulinum de brevitate vitae) je morálna esej, ktorú napísal Lucius Annaeus Seneca známy tiež ako Seneca mladší, či jednoducho iba ako Seneca, rímsky stoický filozof, niekedy okolo roku 49 nášho letopočtu svojmu priateľovi Paulínovi. Filozof píše o mnohých stoických princípoch povahy času, konkrétne o tom, že ľudia veľa času premrhajú v nezmyselných činnostiach. Príroda podľa eseje dáva ľuďom dostatok času na to, čo je skutočne dôležité a človek ho musí náležite využiť.
Dielo je adresované mužovi, ktorý sa volá Paulinus – pravdepodobne Pompeius Paulinus, rytier z Arelate – a zvyčajne sa datuje do obdobia okolo roku 49 nášho letopočtu. Z kapitol 18 a 19 "De Brevitate Vitae" je jasné, že Paulinus bol "praefectus annonae", úradník, ktorý dohliadal na zásobovanie Ríma obilím, a preto bol dôležitým mužom. Bol pravdepodobne blízkym príbuzným Senekovej manželky Pompeie Pauliny.
Čo sa týka dátumu kedy bol list napísaný, muselo to byť po smrti Caligulu (41 n. l.), ktorú Seneca spomína v §18.5. Okrem toho sú známe dve obdobia, kedy Paulinus mohol slúžiť ako "praefectus annonae", 48 – 55 a 62 – 71 n. l., a historicii uprednostňujú skoršie obdobie. Už skôr bol navrhnutý dátum 49 n. l., pretože Seneca píše v § 13.8 „že Sulla bol posledným z Rimanov, ktorí rozšírili "pomerium" (hranica Ríma). Keďže ho potom Claudius rozšíril v roku 49/50 nášho letopočtu, dielo zrejme bolo napísané pred týmto dátumom. Miriam Griffin však tvrdila, že Seneca cituje pedanta, ktorý tvrdí, že Claudiusovo rozšírenie bolo nezákonné, čo by znamenalo, že Seneca písal po tomto dátume. Griffin sa domnievala, že Seneca napísal "De Brevitate Vitae" ako ospravedlnenie pre Paulinusa, aby odišiel do predčasného dôchodku v roku 55 nášho letopočtu.
Obsah.
V kapitole 1 Seneca odpovedá na ľudskú sťažnosť, že život je príliš krátky, s názorom, že život je dostatočne dlhý, ak je dobre riadený. Kapitoly 2 až 9 sa zaoberajú mnohými spôsobmi, ktorými ľudia, ktorí sú pohltení nezmyselnými aktivitami ("occupati") mrhajú životom a strácajú čas. Kapitoly 10 až 17 poukazujú na kontrast medzi filozofickým prístupom k voľnému času ("otium") a pomýleným spoločným prístupom. To vyvrcholí v kapitolách 18 až 20, ktoré oceňujú emancipáciu múdrych, ktorí sa dokážu povzniesť nad životy iných, utápajúcich sa v nekonečných rozptýleniach.
Témy.
V liste Seneca tvrdí, že strácame príliš veľa času, pretože si ho náležite nevážime. Vynakladáme veľké úsilie na ochranu iných cenností, ako sú peniaze a majetok, ale keďže sa čas javí ako nehmotný, dovoľujeme iným, aby nám vzali čas. Múdri ľudia na druhej strane chápu, že čas je najcennejší zo všetkých zdrojov a môžu sa oslobodiť plytvania s ním a vytvoriť si zmysluplný život.
Seneca vyzýva svojich čitateľov, aby žili v prítomnosti a prispôsobili sa zmysluplnému životu v súlade s prírodou. Len tak môže človek skutočne odomknúť minulosť aj budúcnosť aby sme dosiahli skutočnú cnosť.
Zoznam členov Académie des beaux-arts (hudba)

Toto je zoznam bývalých a súčasných členov Académie des Beaux-Arts v sekcii V: hudba.
Májovský potok

Májovský potok je vodný tok v Kysuckých Beskydách a Kysuckej vrchovine na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok riečky Vychylovky s dĺžkou približne 2,4 km. Preteká územím Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Priebeh toku.
Potok pramení na východnom okraji Kysuckých Beskýd, v geomorfologickom podcelku Rača, na východných svahoch vrchu Májov () v lokalite Mláky, v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie lesnatým územím juhozápadným smerom do údolia, kde postupne mení smer na južný. Priberá ľavostranný prítok spod Rycierovej hory () a onedlho opúšťa Kysucké Beskydy. Vteká do Bystrickej brázdy, podcelku Kysuckej vrchoviny, kde pokračuje do osady Šudovci na severovýchode Vychylovky, miestnej časti Novej Bystrice. Tu sa v nadmorskej výške cca vlieva pravostranne do Vychylovky, prítoku Bystrice v povodí rieky Kysuca. 
Májovský potok pramení a celou dĺžkou preteká len katastrálnym územím obce Nová Bystrica v okrese Čadca v Žilinskom kraji. Potok má len niekoľko menších bezmenných prítokov.