Jana Seymourová

Jana Seymourová (* 1508/1509 – † 24. október 1537) bola tretia manželka kráľa Henricha VIII. Jeho manželkou sa stala len desať dní po poprave jeho druhej manželky Anny Boleynovej. Zomrela dva týždne po pôrode svojho jediného syna Eduarda VI. kvôli popôrodným komplikáciam.
Detstvo.
Jana sa narodila v roku 1508 alebo 1509 ako piate dieťa Sira Johna Seymoura z Wiltshire a Margery Wentworthovej. Po matkinej línii bola príbuzná s Eduardom III. a tiež s rodom Percy (vplyvný šľachtický stredoveký rod). Pre toto príbuzenstvo bola tiež príbuzná s kráľom Henrichom VIII. ako jeho sesternica z piateho kolena.
Bola tiež príbuzná so svojou predchodkyňou Annou Boleynovou. Boli sesternice z druhého kolena a mali spoločnú prastarú mamu, Elizabeth Cheneyovú.
Dátum narodenia.
Presný dátum jej narodenia je nejasný – zvyčajne sa udáva rok 1509, ale v dobových záznamoch je poznačené, že na jej pohrebe išlo za sebou v zástupe 29 žien. V tom čase bolo zvykom, že každá žena zo zástupu označovala jeden rok nebohej, čo znamená, že v čase smrti mala Jana Seymourová 29 rokov, a teda sa musela narodiť v roku 1508.
Vzdelanie.
Na rozdiel od jej predchodkýň Anny Boleynovej a Kataríny Aragónskej, nebola Jana Seymourová veľmi vzdelaná. Vedela len napísať a prečítať svoje meno. Namiesto toho bola od detstva vzdelávaná vo vyšívaní a vedení domácnosti, čo bolo pre vtedajšie ženy veľmi dôležité.
Uvedenie na kráľovský dvor.
V roku 1530 bola uvedená na kráľovský dvor a v roku 1532 sa stala dvornou dámou Kataríny Aragónskej. Po uznaní neplatnosti manželstva Kataríny Aragónskej a Henricha VIII., kráľovou druhou manželkou sa stala Anna Boleynová a Jana Seymourová sa stala jej dvornou dámou.
Henrich VIII. mal s Annou Boleynovou len dcéru, budúcu Alžbetu I. Dve ďalšie tehotenstvá skončili predčasným pôrodom chlapcov. Henrichov tlak na Annu, aby porodila syna, bol stále väčší, čo jej samozrejme nepridávalo na pokoji a príťažlivosti, a tak sa mohla len bezmocne prizerať, ako si kráľ hľadá novú manželku.
Henrichov záujem o Janu Seymourovú sa začal približne vo februári 1536, keď ju stretol na svojich letných cestách. Jana bola úplne odlišná od Henrichovej manželky Anny. Jana bola bledá blondínka, zatiaľ čo Anna mala tmavé vlasy a olivovú pleť. Jana sa tak stala Henrichovou milenkou. Hoci je všade vykresľovaná ako pokojná, poddajná a zdržanlivá osoba, neochvejne odmietala byť len kráľovou milenkou. Napriek tomu, že Henrich VIII. bol ženatý s Annou Boleynovou, vkladal do Jany nádeje, že mu porodí syna.
Manželstvo.
Vzťah s Henrichom VIII..
Jej zásnuby s Henrichom VIII. sa konali 20. mája 1536, čo bol jeden deň po poprave Anny Boleynovej. Svadba sa konala o desať dní neskôr vo Whitehalle. Jana Seymourová bola vyhlásená za kráľovnú 4. júna toho istého roku. Korunovaná však nikdy nebola. Henrich VIII. naznačil, že je ochotný ju korunovať, ak mu porodí syna – dediča trónu.
Henrich Janu veľmi miloval, no o tom čo cítila Jana k nemu, nič nevieme. Jana bola plachá, mierna a poddajná. Svojho manžela veľmi obdivovala a plnila úlohu kráľovnej Anglicka. Starala sa aj o Henrichove dcéry z prvého a druhého manželstva, o dcéru Kataríny Aragónskej – Máriu aj o dcéru po Anne Boleynovej – Alžbetu. Ľud Janu miloval, kráľove dcéry si ju tiež obľúbili. Bola katolíčka a svojho manžela sa snažila priviesť späť ku katolíckej viere, jej snaha však bola márna.
Ako je z dobových záznamov známe, Jana Seymourová bola veľmi formálna a prísna. Blízky vzťah si udržiavala len s príbuznými – švagrinou Annou Stanhopeovou (manželka Janinho brata Eduarda Seymoura) a svojou sestrou Alžbetou.
Kráľovský dvor za Jany Seymourovej.
Extravagantný a výstredný spoločenský život, ktorý bol preferovaný a svoj vrchol dosiahol za Anny Boleynovej bol nahradený striktnou dekoráciou. Príkladom sú napríklad požiadavky na šaty dvorných dám, ktoré mali presne stanovený počet perál, ktoré boli našité na dámskych sukniach. Francúzska móda, ktorú zaviedla Anna Boleynová, bola zakázaná.
Jana Seymourová a politika.
V politike sa Jana Seymourová tiež javila veľmi konzervatívne. Angažovala sa len v národných záležitostiach. V roku 1536 žiadala manžela, aby odpustil trest účastníkom "Púte Gréckeho odboja". Henrich VIII. odmietol a pripomenul jej osud jej predchodkyne, ktorá sa "„starala do jeho záležitostí“".
Jana Seymourová a jej nevlastné dcéry.
Jana Seymourová bola katolíckej viery, známej ako "stará viera". Z toho dôvodu a z dôvodu jej lojality k jej predchodkyne Kataríne Aragónskej Jana vynaložila veľké úsilie k tomu, aby Henrichovo prvé dieťa, Mária Tudorová bola opäť pripustená na kráľovský dvor za všetky deti, ktoré by mala Jana Seymourová s Henrichom VIII.
Jana sa tiež pokúsila zmieriť Máriu Tudorovú s Henrichom. Krátko pred svojou smrťou prejavila snahu priviesť späť na kráľovský dvor aj Alžbetu, dcéru Anny Boleynovej tým, že ju pozvala na krstiny syna Eduarda.
Tehotenstvo.
Začiatkom roku 1537 Jana Seymourová otehotnela. Počas tehotenstva sa u nej vyskytovala veľká chuť na prepelice, ktoré pre ňu na Henrichov príkaz dovážali až z Calaisu a Flámska. Pôrod sa začal v septembri 1537 a 12. októbra 1537 porodila na Hampton Court Palace Henrichovi syna Eduarda – prvého mužského potomka a dediča trónu, budúceho anglického kráľa Eduarda VI.
Smrť Jany Seymourovej.
Potom, čo sa zúčastnila 15. októbra 1537 princových krstín, bolo jasné, že je vážne chorá. Janin pôrod bol veľmi ťažký, pôrodné bolesti trvali dva dni a tri noci. Povesti hovoria, že zomrela na následky cisárskeho rezu, ktorý nariadil Henrich preto, aby sa dieťa nenarodilo mŕtve. V skutočnosti dostala vysokú horúčku a otravu krvi a dvanásť dní po pôrode, teda 24. októbra 1537, zomrela na Hampton Court Palace. Bola pochovaná v Kaplnke svätého Juraja na Windsorskom hrade. V úlohe hlavného smútiaceho bola jej nevlastná dcéra Mária, neskoršia kráľovná Mária I. Jana Seymourová bola jediná z Henrichových manželiek, ktorá mala kráľovský pohreb.
Po čase bol nad jej hrob napísaný tento nápis:
Henrich jej smrť bral veľmi ťažko. Po jej smrti bol v smútku najbližšie tri mesiace a najbližšie tri roky sa neoženil, aj keď rokovania ohľadom ďalšieho manželstva sa začali krátko po jej smrti. Ak by nebolo politických okolností, ostal by vdovec, ale vzhľadom na to, že mal iba jediného mužského potomka a v dobe extrémnej úmrtnosti v detskom veku to je naozaj nedostatočný počet, musel sa štvrtýkrát oženiť. Jana Seymourová bola Henrichova najobľúbenejšia manželka. Historici sa domnievajú, že dôvodom jeho veľkej lásky k nej bol fakt, že mu porodila mužského dediča. Keď Henrich VIII. v roku 1547 zomrel, na jeho žiadosť ho pochovali vedľa nej.
Situácia po jej smrti.
Janini dvaja bratia, Thomas Seymour a Eduard, použili jej pamiatku na vylepšenie ich vlastnej situácie. Thomas Seymour vyhlasoval, že sa usiluje o princeznú Alžbetu, ale po Henrichovej smrti sa oženil s vdovou po Henrichovi, Katarínou Parrovou. Za vlády Henrichovho syna kráľa Eduarda VI. sa Eduard Seymour vyhlásil za ochrancu mladého kráľa, čím sa prakticky stal panovníkom Anglicka. Nakoniec však obom bratom bola odobratá moc a boli popravení.
Jej syn Eduard VI. vládol Anglicku po smrti svojho otca ešte pred dosiahnutím plnoletosti, ale zomrel na tuberkulózu v šestnástich rokoch.