burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
FC Dila Gori

Football Club Dila Gori je gruzínsky profesionálny klub, ktorý sídli v meste Gori. Tím pôsobí v najvyššej gruzínskej klubovej súťaží Erovnuli Liga. Klub bol založený v roku 1949 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Tengiz Burjanadze Stadium s kapacitou 5 000 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1949. Názov „Dila“ dostal klub podľa názvu básne, ktorú napísal Josif Vissarionovič Stalin, ktorý sa v meste narodil a prežil tu svoju mladosť.
Po vzniku nezávislej gruzínskej futbalovej ligy (Erovnuli Liga) v roku 1990 bola Dila Gori súčasťou ligy v prvých sezónach. Dila Gori v roku 2001 zostúpila do druhej gruzínskej ligy a v roku 2009 zaznamenali prepad až do tretej ligy. Od roku 2011 je stálym účastníkom Erovnuli Ligy a v roku 2015 sa prvýkrát v histórii tešili z titulu v lige. Okrem tohto úspechu vyhrali aj jeden domáci pohár v sezóne 2011/12.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
FK Auda

Futbola klubs Auda je lotyšský futbalový klub, ktorí sídli v meste Kekava neďaleko hlavného mesta Riga. Tím pôsobí v najvyššej lotyšskej klubovej súťaži Virslīga. Klub bol založený v roku 1969 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Auda s kapacitou 520 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1969. V prvých rokoch klub hral v nižších lotyšských súťažiach. V roku 1991 sa klub prvýkrát objavil vo Virslīge. Auda sa pohybovala medzi najvyššou lotyšskou ligou a 2. ligou. V roku 2004 Auda po troch sezónach vo Virslīge zostúpila do 2. ligy a v najvyššej súťaži sa objavila až po 17 rokoch kedy v roku 2021 vyhrali 2. ligu.
19. októbra 2022 vyhrala Auda svoju vôbec prvú veľkú trofej, keď sa stali víťazmi lotyšského pohára. Vo finále zdolali RFS 1:0 a zahrali si predkolá Konferenčnej ligy UEFA.
Auda v európskych súťažiach.
Po získaní lotyšského pohára si Auda vôbec prvýkrát zahrala predkolá niektorej z európskych súťaží. Ich prvým súperom bol slovenský klub Spartak Trnava.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Július Szöke

Július Szöke (* 1. august 1995, Hnúšťa) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara v slovenskom klube ŠK Slovan Bratislava
Klubová kariéra.
Železiarne Podbrezová.
Szöke vyrastal v mládežníckom tíme Železiarne Podbrezová. Za A-tím debutoval 20. júla 2012 v 2. lige pri víťazstve 1:0 nad Partizán Bardejov. Svoj prvý gól za klub strelil 18. mája 2013 pri víťazstve 4:0 nad TJ Baník Ružiná. V sezóne 2012/13 odohral za Podbrezovú 12 zápasov.
Hosťovanie v Ružomberku.
V januári 2014 odišiel Szöke na polročné hosťovanie do MFK Ružomberok. Prvý zápas odohral 15. marca proti Dunajskej Strede (prehra 0:2).
Hosťovanie v Zlatých Moravciach.
Po hosťovaní v Ružomberku bol Szöke poslaný na hosťovanie do ViOn Zlaté Moravce do konca sezóny 2014/15. Dňa 19. júla si pripísal prvý štart za Zlaté Moravce pri remíze 1:1 s MFK Ružomberok. V sezóne odohral za ViOn 22 zápasov (21 v lige).
Návrat do Podbrezovej.
Po návrate zo Zlatých Moraviec strávil Szöke jesennú časť sezóny 2015/16 v Podbrezovej.
Šachťor Karagandy.
V marci 2016 prestúpil Szöke do kazašského klubu Šachťor Karagandy. V klube debutoval 12. marca pri prehre 1:2 s Astanou. Prvýkrát skóroval 16. októbra pri víťazstve 2:1 nad Zhetysu. Szöke sa s Karagandy úspešne zachránil v najvyššej kazašskej súťaži a v sezóne 2016 odohral 29 zápasov v ktorých strelil tri góly.
V sezóne 2017 odohral za Karagandy 29 zápasov v ktorých strelil tri góly.
Šachťor Soligorsk.
V januári 2018 sa Szöke pripojil k bieloruskému klubu Šachťor Soligorsk ako voľný hráč. V Soligorsku debutoval 11. marca v štvrťfinále bieloruského poháru proti Dnepr Mogilev (výhra 3:1). V bieloruskej futbalovej lige (Vyšejšaja Liha) debutoval 31. marca pri remíze 0:0 s Dynamom Brest. Prvý gól za Soligorsk strelil 17. júna pri výhre 4:0 nad Luch Minsk. V sezóne 2018 odohral v lige 28 zápasov.
Dňa 26. mája 2019 sa s tímom tešil zo zisku bieloruského poháru. Jeho tím zvíťazil vo finále nad Vitebskom 2:0, Szöke však vo finále nehral.
V sezóne 2020 sa Szöke stal so Soligorskom majstrom Bieloruska a tento úspech zopakovali aj v sezóne 2021. Počas pôsobenia v Soligorsku patril Szöke medzi najdrahších hráčov v Bielorusku.
Ironi Kirjat Šmona.
V januári 2022 odišiel Szöke ako voľný hráč do izraelského klubu Hapoel Ironi Kirjat Šmona. V klube debutoval 8. januára pri víťazstve 6:2 nad Hapoel Nof HaGalil.
Aris Limassol.
Po polroku v Izraeli prestúpil Szöke do cyperského klubu Aris Limassol kde podpísal dvojročnú zmluvu. Za Aris debutoval 26. júla v prvom zápase druhého predkola Konferenčnej ligy UEFA 2022/23 proti Neftči Baku (výhre 2:0). V Cypriot First Division debutoval 28. augusta v mestskom derby proti AEL Limassol. Svoj prvý gól strelil 24. februára pri remíze 1:1 s Pafos. S Arisom Limassol sa v sezóne 2022/23 stal po prvýkrát v histórii klubu majstrom ligy. Szöke sa po dvoch majstrovských titulov v Bielorusku tešil z titulu aj na Cypre.
Štatistiky.
Klubové.
"K 3. augustu 2023"
Úspechy hráča.
Šachťor Soligorsk
Aris Limassol
Obecné voľby v okrese Trenčín 1931/1932

Obecné voľby v okrese Trenčín prebehli tak, ako na väčšine územia Slovenskej krajiny v dvoch etapách. Prvá, najväčšia časť obcí, volila 27. septembra 1931. Volilo 29 z 54 obcí vtedajšieho trenčianskeho okresu. V roku 1932 sa volilo už iba v menšej miere. V sídle okresu, v Trenčine, a v obci Hanzlíková sa volilo 6. marca 1932. V zvyšných 23 obciach sa mandáty prerozdelili na základe dohody politických strán. Napriek celoslovenskému poklesu podpory si ľudáci v okrese udržali nadštandardnú podporu a s vysokým náskokom získali najviac hlasov voličov pred sociálnymi demokratmi a agrárnikmi. 
Výsledky.
Výsledky v obciach, kde voľby prebehli v oboch dátumoch.
Rudolf Ziči

Rudolf Ziči (celým menom "gróf Rudolf Emil Miksa Kálmán Zichy de Zich et Vásonkeö"; * 11. jún 1833, Pešť† 16. január 1893, Haniska) bol gróf, statkár a verejný činiteľ, ktorý pôsobil a žil v Haniske pri Košiciach a v Košiciach.
Životopis.
Rudolf Ziči sa narodil vo významnej rodine Zičiovcov v Budapešti. Jeho otec bol gróf Karol Antonín Ziči (* 1779 – † 1834) a matka Mária Krescencia grófka zo Seilernu a Aspangu (* 1799 – † 1875). Rudolf mal spolu devätnásť súrodencov, z toho sedem vlastných a dvanásť nevlastných pochádzajúcich z otcových dvoch predošlých manželstiev a matkinho manželstva so Štefanom Sečénim, ktoré uzavrela po smrti svojho manžela Karola.
Rudolf slúžil v rokoch 1854 – 1863 ako vojak v cisárskej armáde a neskôr si vzal za manželku Jakobínu Péchyovú, čím získal Hanisku s kaštieľom a jej majetkami. Tak sa do Hanisky dostali Zičiovci, ktorí mali v 19. a 20. storočí významný vplyv na ekonomický a duchovný rozvoj obce. Keďže Rudolf s manželkou bývali v kaštieli priamo v Haniske, prejavovali záujem o každodenné starosti a potreby ľudí. Ekonomicky a hospodársky podporovali miestnych ľudí, výstavbu, rekonštrukciu, školské a cirkevné zariadenia v obci. Rudolf na svojich majetkoch zamestnával výhradne obyvateľov Hanisky. Aj takýmto spôsobom ich podporoval. So svojou manželkou Jakobínou vychovali sedem detí, no starali sa aj o siroty. Spolu s manželkou dali postaviť v Haniske internátnu školu pre dievčatá a finančne ju podporovali.
V rokoch 1871 – 1872 zastával funkciu hlavného župana v Košiciach a angažoval sa v rôznych kultúrnych a dobročinných spolkoch. Podporoval vznik múzea v Košiciach, Hasičský spolok a Spolok na podporu chudobných študentov.
Rudolf zomrel 16. januára 1893 v Haniske, kde je pochovaný v rodinnej hrobke v kostole svätého Jána Nepomuckého.
Mária Krescencia zo Seilernu

Mária Krescencia grófka zo Seilernu a Aspangu (, vysl. "[kresans]", niekedy tiež po maďarsky ako "Seylern-Aspang Crescentia"; * 13. marec 1799, Brno† 30. júl 1875) bola rakúsko-uhorská šľachtičná z grófskeho rodu Seilern-Aspang. Jej prvým manželom bol gróf Karol Ziči a druhým významný maďarský politik Štefan Sečéni.
Život.
Mária Krescencia sa narodila ako "Maria Crescentia Caroline Maximiliana grófka zo Seilernu a Aspangu", dcéra grófa Karola zo Seilernu a Aspangu (17561806) a jeho manželky Maxmiliany z Wurmbrand-Stuppach (17701830).
3. augusta 1819 sa vydala za ovdovelého grófa Karola Zičiho, ktorý bol o 20 rokov starší, a mala s ním sedem detí.
V roku 1818 sa zoznámila so Štefanom Sečénim a 2. augusta 1824 začal ich hlbší vzťah. Po smrti Karola Zičiho v roku 1834 sa 4. februára 1836 za Széchenyiho vydala a stala sa tak Maďarkou. V tomto manželstve mala dvoch synov a dcéru, ktorá však zomrela krátko po narodení.
O výstavbe Széchenyiho reťazového mosta v Budapešti sa hovorí, že Mária Krescencia chcela často navštevovať Pešť suchou nohou, preto vraj jej manžel Štefan Sečéni začal plánovať stavbu mosta. Maďarský spisovateľ Ferenc Herczeg o tom napísal hru "A Híd" („Most“).
3. marca 1846 zasadila prvý platan na dnešnom námestí Slobody (Szabadság tér) v Pešti.
Žliabky

Žliabky () je názov vrchu vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Ľubietová, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a na katastrálnom území obce Ľubietová. Najbližšími sídlami sú východne situované Osrblie, juhozápadne ležiace Strelníky a západne Ľubietová, severným smerom sa nachádza Brusno, Nemecká, Predajná, Lopej a Podbrezová.
Opis.
Žliabky ležia na severozápade Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom severným smerom z vrchu Vepor () na Čierťaž (). Východne sa nachádza Dolinka (), Jeleňová (), Suchá () a Gazdov (), južne Ostrý grúň (), Vepor (), Hrb () a Čiefov vrch (), západne Okrúhle (), Farská hora (), Vysoká () a Brzáčka () a severne Muráň (), Holý vrch (), Kolba (), Čierťaž (), Veľké Čelno (), Mitrová () a Smolová (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu z východnej časti odvádza Jeleňovský potok do Osrblianky, zo západne sa zvažujúcich svahov odteká potokom Peklo do Brusnianky. Vrcholom vedie značená turistická trasa. Južne sa nachádza Sedlo pod Hrbom, kde je významná križovatka turistických trás i horská chata.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Nízke Tatry, Veľkú Fatru, Kremnické vrchy a Poľanu.
Bezpečné priecestie

Bezpečné priecestie () je poľská osvetová kampaň, ktorá vyzýva účastníkov cestnej premávky (vodičov, chodcov, cyklistov...), aby boli opatrní a dodržiavali pravidlá cestnej premávky na železničných priecestiach. Ide o jednu z najväčších kampaní v Poľsku a svojho druhu aj v Európe a jej organizátorom je štátom vlastnená akciová spoločnosť PKP Polskie Linie Kolejowe, ktorá je správcom a prevádzkovateľom železničnej infraštruktúry v Poľsku.
Cieľom kampane je zmeniť prístup verejnosti a odstrániť neopatrnosť a nevhodné správanie všetkých účastníkov cestnej premávky vo vzťahu k železničným priecestiam, ako je jazda na červenú, obchádzanie spustených závor alebo nerešpektovanie značky „Stoj, daj prednosť v jazde“.
Popis projektu.
Kampaň spočíva najmä v pripomínaní pravidiel cestnej premávky týkajúcich sa železničných priecestí, organizujú sa aj vzdelávacie programy pre deti predškolského veku a žiakov základných a stredných škôl. Na podporu kampane sa vydávajú osvetové materiály a televízne a rozhlasové spoty, ktoré informujú účastníkov cestnej premávky o zásadách bezpečnosti na železničných priecestiach a o tom, ako postupovať v krízových situáciách. Súčasťou projektu je aj organizovanie inscenovaných zrážok automobilov a chodcov s železničnými vozidlami s cieľom simulovať nehody na železničných priecestiach. V rámci kampane aj boli železničné priecestia v Poľsku vybavené žltými nálepkami s jedinečným číselným kódom priecestia a informáciami o tom, kam možno volať v prípade núdze (najmä v situácii, keď v priestore priecestia uviazne auto).
Prvá verzia kampane Bezpečné priecestie sa objavila v roku 2005, keď sa všetky jej aktivity konali počas letných prázdnin. Od roku 2009 prebieha kampaň celoročne.
Obecné voľby v okrese Malacky 1931

Voľby do obecných zastupiteľstiev malackého okresu v roku 1931 prebehli v 27 obciach (z 31), vrátane sídla okresu, Malaciek. Všade sa volilo 27. septembra 1931. V obciach Bílkove Humence, Niklašov a Plavecký Svätý Mikuláš sa mandáty rozdelili bez volieb, na základe dohody miestnych odbočiek politických strán. V obci Kiripolec sa volilo až v roku 1932. Vo voľbách zvíťazila ľudová strana, avšak s výrazne nižším ziskom ako v posledných parlamentných voľbách v roku 1929 a posledných obecných voľbách v roku 1927. Druhí skončili sociálni demokrati, ktorí si v tomto okrese, odkiaľ pochádzal aj jej najvýznamnejší slovenský predstaviteľ - Ivan Dérer, významne polepšili. Významne posilnili aj v samotných Malackách, kde získali o 600 hlasov naviac. Vtedajšia opozícia tento výsledok chápala ako dôsledok toho, že kandidačné listiny sociálnej demokracie boli vytlačené vo väčšom formáte než u ostatných strán.
Zdroj výsledkov volieb.
Slovenský národný archív v Bratislave, fond Krajinský úrad v Bratislave 1928 - 1939, Administratívne oddelenia - organizačné útvary 1931 (KÚ-adm.), č. j. 769 - Hlásenia okresných úradov o výsledku volieb do obecných zastupiteľstiev
Timachidas z Rodosu

Timachidas () bol starogrécky historik, básnik a gramatik.
Timachidas, pochádzajúci z Rodosu, bol činný okolo roku 100 pred Kr. Jedno z jeho diel sa volalo "Deipna" (Δείπνα) „Večera“ alebo „Večera s oslavou“. Bolo to lexikografické dielo (z 11 a viac kníh, písané v hexametroch) známe tiež ako "Glossai" („glosár“), ktoré obsahovalo aj komentáre k rôznym autorom a dielam (napr. k Euripidovej hre "Médeia", Aristofanovým "Žabám", Menadrovej hre a iným). Timachidas je často citovaný Athénaiom (celkovo štrnásťkrát, raz napr. pri rodskom víne) a príležitostne aj v iných antických písomných zdrojoch.
Timachida mnohokrát stotožňujú ako spoluautora (s Tharsagorom) tzv. "Lindskej kroniky" z roku 99 pred Kr., zaznamenanej na mramorovej doske, objavenej v roku 1909 dánskou expedíciou v dlažbe byzantského kostola sv. Štefana v meste Lindos. Lindská kronika uvádza každé zasvätenie vykonané v chráme bohyne Atény v Lindose (Timachidov pradedo bol "hierothytas" [obetný kňaz] v Lindose v roku 148 pred Kr.) od mýtických čias až po čas spísania (čiastočne obsahuje apokryfné správy týkajúce sa darov chrámu a zázračných zjavení bohyne).
Suchá (vrch vo Veporských vrchoch)

Suchá () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne juhozápadne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Osrblie. Najbližším sídlom je severovýchodne situované Osrblie, severne sa nachádza Podbrezová, Lopej a Predajná, západne Ľubietová a Strelníky a východne Čierny Balog.
Opis.
Suchá leží na severozápade Veporských vrchov, v rázsoche, vedúcej juhovýchodne z vrchu Kolba (), ktorá cez Jeleňovú () pokračuje na Oprchliu (). Východne sa nachádza Gajdoška (), Kraklová (), Tajchová () a Havaška (), južne Zákľuky (), Gazdov (), Turníky (), Hájny grúň () a Vepor (), západne Ostrý grúň (), Jeleňová (), Hrb (), Žliabky (), Kolba (), Čierťaž () a Veľké Čelno () a severne Mitrová (), Smolová () a Dolinka (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu z južných a východných svahov odvádza Osrblianka a zo severných jej prítok Anderlová. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Nízke Tatry a Poľanu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z Osrblia.
Temné hmoty (seriál)

Temné hmoty () je fantasy, dobrodružný a mysteriózny televízny seriál. Bol natočený podľa rovnomennej knižnej predlohy od spisovateľa Philipa Pullmana.
Čierna perla

Čierna perla ( "Perla negra") je argentínska telenovela z produkcie televízie Telefe v rokoch 1994 – 1995. Hlavné úlohy stvárnili herci Andrea Del Boca a Gabriel Corrado. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Markíza od 29. júna 1998 do 19. apríla 1999.
Milady

Milady ( "Milady, la historia continúa") je argentínska telenovela z produkcie televízie Telefe v rokoch 1997 – 1998. Hlavné úlohy stvárnili herci Florencia Raggi, Osvaldo Laport a Gabriel Corrado. V záporných úlohách účinkovali Susana Campos a Florencia Ortiz. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Markíza prvýkrát od 3. novembra 1999 do 21. apríla 2000 a druhýkrát od 7. januára 2002 do 1. júla 2002.
Kubáňska štátna univerzita

Kubáňska štátna univerzita je ruská verejná univerzita v Krasnodare. Je to jedna z najväčších a najstarších univerzít na juhu Ruska.
História univerzity.
Univerzita bola založená v roku 1920 v Krasnodare. Jej prvým zvoleným rektorom bol Nikandr Marks, bývalý generál ruskej cárskej armády, historik a špecialista na starovekú ruskú paleografiu.
V roku 1994 bola univerzita uznaná za jednu z popredných inštitúcií vysokoškolského vzdelávania v Rusku.
V rokoch 2004 a 2005 bola univerzita zaradená medzi 100 najlepších vysokoškolských inštitúcií v Rusku a získala Zlatú medailu za európsku kvalitu.
V roku 2008 Michail Astapov, bývalý vedúci Krasnodarského regionálneho odboru vzdelávania, bol vymenovaný za rektora univerzity.
Kubáňska štátna univerzita vzdeláva zahraničných odborníkov od roku 1970. Jej zahraniční absolventi pochádzajú z viac ako 120 krajín. V súčasnosti univerzita naďalej vzdeláva študentov z Ázie, Ameriky, Afriky a Európy.
Táňovo

Táňovo () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Detvianska Huta, približne juhovýchodne od Hriňovej.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Sihlianska planina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Detva a na katastrálnom území obce Látky. Najbližším sídlom je na západnom úbočí situovaná osada Táňovo, severne sa nachádza jej materská obec Látky a Detvianska Huta, severozápadne leží Hriňová, západne Korytárky a Kriváň, južne Mýtna, Kotmanová, Katarínska Huta, Cinobaňa a Málinec.
Opis.
Táňovo leží na juhozápadnom okraji Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom z Vrchdobroče () východným smerom cez Surovinu (). Severne sa nachádza vrch Rubiska (), Luľovka (), Stračí vrch (), Magura (), Bykovo () a Chocholná (), východne Črchľa (), Sokolovo (), Jasenina (), Klaťa () a Brložno (), južne Diel (), Tri chotáre (), Vangerka () a Strieborná () a západne Jaseňový vrch (), Surovina (), Vrchdobroč () a Košútka (). Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ, kde vodu zo západných a severných svahov odvádza potok Smolná, z východných Revúca a z juhozápadných Banský potok. Vrcholom vedie červená turistická značka. Na vrchole je rozhlasový vysielač.
Výhľady.
Vrchol pokrýva len riedky nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Javorie, Poľanu, Nízke Tatry a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Viktória Forster

 
 
 
Viktória Forster (* 8. apríl 2002, Hronec) je slovenská atlétka, venujúca sa behu na krátke vzdialenosti. Je aktuálnou (2023) držiteľkou národných rekordov v behu na 60, 100 a 100 m cez prekážky.
Kariéra.
V Hronci sa ako jej mama venovala päť rokov biatlonu. Potom však vďaka breznianskej trénerke Jane Chrenovej presedlala na atletiku. Od roku 2017 sa Forsterová pripravuje v klube ŠK ŠOG Nitra a je aj členka klubu Vojenské športové centrum Dukla Banská Bystrica. Trénuje ju Katarína Adlerová.
Na Svetových univerzitných hrách v čínskom Čcheng-tu získala zlatú medailu v behu na 100 m prekážok s časom 12,72 s, čím utvorila nový národný rekord a zároveň sa kvalifikovala sa na olympijské hry 2024 v Paríži. Na olympiáde súťaží v 100 m a 100 m cez prekážky.
Jeleňová

Jeleňová () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne juhozápadne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Banská Bystrica a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Ľubietová a Osrblie. Najbližším sídlom je severovýchodne situované Osrblie, západne sa nachádza Ľubietová a Strelníky a východne Čierny Balog.
Opis.
Jeleňová leží na severozápade Veporských vrchov, v rázsoche, vedúcej juhovýchodne z vrchu Kolba (). Severne sa nachádza Čierťaž (), Veľké Čelno (), Mitrová () a Smolová (), východne Gajdoška (), Kraklová (), Tajchová (), Havaška () a Gazdov (), južne Zákľuky (), Turníky (), Hájny grúň (), Ostrý grúň () a Vepor () a západne Hrb (), Žliabky () a Kolba (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu odvádza Osrblianka a jej prítoky Jeleňovský potok z južných a Anderlová zo severných svahov. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Poľanu, Veľkú Fatru a Nízke Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesom. V okolí vedú:
Spoločnosť Milana Rastislava Štefánika

Spoločnosť Milana Rastislava Štefánika (SMRŠ) je občianske združenie, ktoré rozvíja a organizuje svoju činnosť s cieľom uchovávať odkaz brigádneho generála ozbrojených síl Francúzska, Milana Rastislava Štefánika, slovenského astronóma, vedca a vynálezcu, fotografa, vojenského letca, diplomata, politika a štátnika. Spoločnosť bola založená v roku 1990, avšak jej idea vznikla už v roku 1989.
Poslanie a činnosť.
Základným poslaním združenia je sprostredkovávať poznatky a prezentovať život a dielo M. R. Štefánika, významného činiteľa česko-slovenského národnooslobodzovacieho boja a 1. ministra vojny Dočasnej vlády česko-slovenskej.
Veľké úsilie SMRŠ zameriava na šírenie dobrého mena Slovenskej republiky v zahraničí a podporu kultúrnych a duchovných aktivít či národných hodnôt. Osobitným poslaním spoločnosti je podnecovať záujem mládeže o poznávanie a pochopenie postojov a hodnôt, ktoré Štefánik vyznával.
V súčinnosti s inými spoločenskými organizáciami a združeniami, ako aj štátnou a verejnou správou spoločnosť podporuje budovanie a obnovu pamätníkov spojených s menom generála Štefánika. V rámci medzinárodnej činnosti sa snaží budovať vzťahy s organizáciami v krajinách, kde Štefánik pôsobil: Česko, Francúzsko, Rusko, Taliansko, Spojené štáty a Japonsko.
V roku 2023 SMRŠ podpísala Memorandum o spolupráci so Slovenským olympijským a športovým výborom.
Vydavateľská činnosť.
Spoločnosť od roku 1990 vydáva časopis Bradlo a ako spoluvadavateľ sa podieľa aj na vydávaní publikácií spojených so životom a dielom Štefánika.
Miestne kluby.
Miestne kluby sú základnou organizačnou zložkou SMRŠ a sú zakladané v miestach s najmenej piatimi členmi spoločnosti. Klub plní úlohy v okruhu svojej pôsobnosti v zmysle stanov a koordinácie s výborom SMRŠ. V súčasnosti (2023) kluby pôsobia v týchto mestách: Banská Bystrica, Bratislava, Brezno, Brezová pod Bradlom, Dudince, Košice, Liptovský Mikuláš, Nitra, Partizánske, Piešťany, Poprad, Prievidza, Spišská Nová Ves, Stará Turá, Šurany, Trenčianske Teplice, Trenčín, Zvolen.
Vyznamenania SMRŠ.
Spoločnosť ako mnohé podobné inštitúcie udeľuje za zásluhy o činnosť spoločnosti, ako aj za zásluhy o propagáciu pamiatky a odkazu M. R. Štefánika niekoľko vyznamenaní. Systém ocenení spoločnosti, ktorý vznikol v roku 2020 je určený pre jej členov a sympatizantov, ako aj pre spoločenské organizácie spolupracujúce so SMRŠ. V súčasnosti sú udeľované tieto vyznamenania:
Jan Krmela

Prof. Ing. Jan Krmela, Ph.D. (* 1978, Zábřeh) je český strojný a dopravný inžinier a vysokoškolský pedagóg pôsobiaci na Fakulte priemyselných technológií v Púchove Trenčianskej univerzity Alexandra Dubčeka v Trenčíne (FPT TnUAD). Je vedúcim Katedry numerických metód a výpočtového modelovania. Venuje sa kompozitom, automobilovým pneumatikám, výpočtovým simuláciám, špecifickým mechanickým skúškam a 3D tlači.
Životopis.
Titul Ing. získal v odbore Dopravné prostriedky – cestná vozidlá na Dopravnej fakulte Jana Pernera Univerzity Pardubice v roku 2001. 
Titul Ph.D. v odbore Dopravné prostriedky a infraštruktúra mu bol udelený na tiež inštitúcii v roku 2004.
Titul docent získal v odbore Dopravné prostriedky a infraštruktúra na Dopravnej fakulte Jana Pernera Univerzity Pardubice v roku 2010.
V roku 2023 ho prezidentka SR Zuzana Čaputová vymenovala za profesora v odbore materiály na FPT TnUAD.
Elizabeth Magie

Elizabeth J. Magie Phillips (* 9. máj 1866, Macomb, Illinois, USA† 2. marec 1948, Arlington County, Virgínia) bola americká dizajnérka hier, spisovateľka a feministka. Je tvorkyňou stolovej hry "The Landlord’s Game", ktorá slúžila ako predchodca dnešnej hry Monopoly.
Jej otec bol James Magie, vydavateľ novín a abolicionista, ktorý sprevádzal Abrahama Lincolna na jeho politických cestách v Illinois. Začiatkom 80. rokov 19. storočia pracovala ako stenografka a zároveň sa venovala písaniu príbehov, poézii, herectvu a inžinierstvu. V roku 1906 pracovala aj ako novinárka.
Vytvorila stolovú hru, ktorá odrážala jej politické názory založené na teóriách Henryho Georgea s názvom "The Landlord’s Game". Dňa 5. januára 1904 jej Úrad pre patenty a ochranné známky Spojených štátov udelil patent č. 748 626 na túto hru.
V roku 1910 sa vydala za Alberta Phillipsa a spoločne sa presťahovali na východné pobrežie USA. V roku 1924 patentovali modifikovanú verziu hry a získali patent č. 1 509 312. Keďže pôvodný patent vypršal v roku 1921, toto bolo vnímané ako pokus získať kontrolu nad hrou, ktorá sa stala populárna medzi študentmi.
V roku 1932 spoločnosť Parker Brothers, ktorá vydávala Monopoly, kúpila jej patenty za 500 dolárov.
Jej prínos k vytvoreniu hry Monopoly bol objavený náhodou, keď v roku 1973 profesor ekonómie Ralph Anspach začal dlhú právnu bitku s Parker Brothers kvôli jeho hre „Anti-Monopoly“. Počas súdneho procesu objavil patenty Elizabeth Magie.
Tharsagoras

Tharsagoras () bol starogrécky historik.
Staroveké literárne správy zaznamenali aj tradície spojené so zasväteniami zhromaždenými v rôznych svätyniach. V roku 99 pred Kr. lindská komisia poverila dvoch miestnych historikov, Tharsagora a Timachida, aby na základe inventáru predložili chronologický zoznam najpozoruhodnejších vykonaných zasvätení a zoznam votívnych darov v chráme bohyne Atény v Lindose od mýtických čias až po helenistické obdobie (navrhli väčšinu nápisu, ktorý čiastočne obsahuje aj apokryfné správy týkajúce sa darov chrámu a zázračných zjavení bohyne). Tento nápis (tzv. "Lindská kronika") obsahuje aj lindský dekrét nariaďujúci samotné zhotovenie diela a aj jeho kompozíciu. 
O Tharsagorovi je známe len to, že bol syn Strata, pochádzajúceho z dému "Ladarma" (Lindos) a že bol zrejme členom prominentnej rodiny, pretože kňaz s totožným menom sa nachádza v dvoch zoznamoch lindských kňazov z polovice 2. storočia pred Kr. Timachida a jeho rodinu možno v epigrafických záznamoch v Lindose vysledovať počas niekoľkých generácií (pokiaľ nie je Timachidas, onen autor diela "Deipna", z ktorého cituje Athenaios, ani jeden z nich nie je potvrdený mimo miestneho kontextu a Lindská kronika je jediným zachovaným príkladom ich učenosti). Obaja zostavovatelia Lindskej kroniky boli teda pravdepodobne členmi rodín činných v kultovom a politickom živote Lindosu. 
Lindská kronika je zaznamenaná na mramorovej doske, ktorú v roku 1909 objavila dánska expedícia v dlažbe byzantského kostola sv. Štefana v meste Lindos.
3. slovenská futbalová liga 1993/1994

3. slovenská futbalová liga 1993/1994 bol 1. ročník tretej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. 
Liga bola rozdelená na 2 skupiny po 16 tímov. Víťaz skupiny Západ Ozeta Dukla Trenčín postúpil do 2. ligy. Víťazom skupiny Východ sa stal Svidník, no po protestoch na výsledky 30. kola v skupine Východ (Sp. N. Ves - Svidník 0:6 a Poprad - Budkovce 0:9) padlo rozhodnutie, že zo skupiny Východ nepostúpi ani jedno mužstvo. Z 3. ligy Západ vypadla ŠKF Sereď. Bola to posledná sezóna, v ktorej sa za víťazstvo udeľovali 2 body.
Georgizmus

Georgizmus je ekonomická ideológia založená na spisoch amerického ekonóma Henryho Georgea. Georgisti tvrdia, že jednotlivci by mali vlastniť hodnotu, ktorú vytvárajú, ale ekonomická hodnota pôdy (vrátane prírodných zdrojov) by mala patriť rovnako všetkým členom spoločnosti.
Hlavným odporúčaním georgistickej politiky je daň z hodnoty pôdy. Príjmy z tejto dane by sa použili na zmiernenie alebo odstránenie existujúcich daní (ako sú dane z príjmu, obchodu alebo nákupov), ktoré sú nespravodlivé a neefektívne.
Henry George popularizoval myšlienku získavania verejných príjmov z pôdy a privilegovaných prírodných zdrojov vo svojej knihe „Pokrok a chudoba“ (1879). Filozofia georgizmu je ovplyvnená skoršími mysliteľmi ako John Locke, Baruch Spinoza a Thomas Paine. Mnohí ekonómovia, od Adama Smitha a Davida Ricarda po Miltona Friedmana a Josepha Stiglitza, poznamenali, že daň z hodnoty pôdy je ekonomicky efektívna v porovnaní s inými daňami.
Zástancovia dane z hodnoty pôdy tvrdia, že by znižovala ekonomickú nerovnosť, zvýšila ekonomickú efektívnosť, odháňala špekulácie s pôdou a podporovala optimálne využívanie pôdy. Georgizmus získal významnú popularitu a vplyv na konci 19. a začiatkom 20. storočia, čo viedlo k vzniku politických strán, inštitúcií a komunít na základe jeho princípov.
Ján Leško

Ján Leško, akademický sochár (* 2. máj 1954, Trebišov) je slovenský sochár, dizajnér a umelec.
Životopis.
Narodil sa v Trebišove, kde žije a tvorí do dnes. Študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave sochársku prípravku u prof. Ladislava Snopeka a dizajn u doc. Tibora Schottera a doc. Alexandra Bilkoviča. Po skončení štúdia sa venoval pedagogickej činnosti na katedre dizajnu Technickej univerzity v Košiciach.
V súčasnosti (2023) je v slobodnom povolaní. Spolupracuje s rôznymi firmami na Slovensku pri navrhovaní dizajnu výrobkov, najmä v oblasti úžitkového umenia – realizácie sedacieho nábytku. Tvorí aj v oblasti architektonického dizajnu a voľnej sochárskej tvorby. V poslednom čase sa venuje aj komornej plastike. Spolupracoval aj pri návrhu a realizácii pešej zóny v Liptovskom Mikuláši nominovanej na cenu CE.ZA.AR. Pravidelne vystavuje na Fóre dizajnu, ktorý je súčasťou veľtrhu Nábytok a bývanie Nitra. V roku 2023 sa stal druhým finalistom súťaže o vyhotovenie súsošia sv. Cyrila, Metoda a Gorazda na Bratislavskom hrade. Jeho sochárske diela zdobia mnohé námestia a budovy na Slovensku (Trebišov, Vranov nad Topľou, Prešov, Slovenské Nové Mesto, Veľké Kapušany, Hlinné, Haniska pri Košiciach).
Magura (882,8 m n. m.)

Magura () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Ochtiná, približne východne od Revúcej.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hrádok. Leží na hranici Košického a Banskobystrického kraja a okresov Rožňava a Revúca a zasahuje na katastrálne územie obcí Ochtiná, Rochovce a Magnezitovce, ako aj mesta Jelšava. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situované Rochovce a juhozápadne obec Magnezitovce, severne sa nachádzajú Slavošovce, východne Ochtiná a južne Jelšava.
Opis.
Magura leží v hrebeni, ktorý vedie z mohutného Kohúta () juhovýchodným smerom cez Ostrý vrch () na Hrádok (). Východne sa nachádza Dúbrava (), Repisko (), Turecká () a Štít (), južne Trojštít (), Hrádok (), Slovenská skala (), Veľká šteť () a Dúbrava (), západne Železník (), Skalica () a Ostrý vrch () a severne Homôľka (), Skalka (), Príslop () a Vysoká hora (). Masív patrí do povodia rieky Slaná; do riečky Štítnik odteká voda Bredáčskym potokom zo severných a Dolinským potokom z južných svahov, zo západnej časti hrebeňa odteká Mníšanským potokom do rieky Muráň. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva po ťažbe nesúvislý, riedky lesný porast, ktorý umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Slovenský kras, Volovské a Stolické vrchy, nezriedka aj prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no traverzom západným úbočím prechádza zeleno značená turistická trasa z Jelšavy cez rázc. Hrádok, horáreň na Ostrý vrch.
Daň z hodnoty pôdy

Daň z hodnoty pôdy je daň z hodnoty pôdy bez úprav. Na rozdiel od dane z nehnuteľnosti sa nezapočítava hodnota budov, movitého majetku a ďalších vylepšení. Daň z hodnoty pôdy je všeobecne preferovaná ekonómami, pretože (na rozdiel od iných daní) nezpôsobuje ekonomickú neefektivitu a znižuje nerovnosť.
Daň z hodnoty pôdy býva nazývaná „dokonalou daňou“ a ekonomická efektivita tejto dane je akceptovaná už od osemnásteho storočia. Ekonómovia od Adama Smitha a Davida Ricarda túto daň presadzovali, ale najviac ju spájame s americkým ekonómom, filozofom a politikom Henrym Georgem. George tvrdil, že zdaňovanie hodnoty pôdy je najlogickejším zdrojom verejných príjmov, pretože zásoba pôdy je obmedzená a hodnoty pôdy sú zvyšované okolitou komunitou a verejnými investíciami.
Daň z hodnoty pôdy je progresívna daň, pretože dopadá najviac na vlastníkov cennej pôdy, čo sú zvyčajne bohatí ľudia. Pretože množstvo pôdy je obmedzené, daňové bremeno nemôže byť prenesené na nájomníkov.
Zdaňovanie hodnoty pôdy je v súčasnosti uplatňované v celom Dánsku, Estónsku, Litve, Rusku, Singapure a Tchaj-wane; je tiež používaná v niektorých častiach Austrálie, Mexika (Mexicali) a Spojených štátov (napríklad v Pensylvánii).
Denis Vavro

Denis Vavro (* 10. apríl 1996, Partizánske) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v dánskom klube FC Kodaň.
Klubová kariéra.
Vavro sa narodil v Partizánskom kde aj začal s futbalom. V roku 2011 sa pripojil k mládežníckemu tímu MŠK Žilina.
MŠK Žilina.
V A-tíme MŠK debutoval 20. apríla 2013 pri víťazstve 2:1 nad AS Trenčín.
V prvých sezónach v Žiline nedostával veľa priestoru. To sa zmenilo v sezóne 2015/16 kedy sa prebojoval do základnej zostavy. Dňa 23. júla 2015 strelil svoj prvý gól za Žilinu v odvete druhého predkola Európskej ligy UEFA 2015/16 proti Dacia Kišinov, proti moldavskému klubu zvíťazili 4:2 v konečnom zúčtovaní 6:3 a Žilina tak postúpila do tretieho predkola. Vo Fortuna lige prvýkrát skóroval 4. marca pri prehre 2:3 so Zemplínom Michalovce. V sezóne odohral Vavro 36 zápasov vo všetkých súťažiach a strelil tri góly.
V sezóne 2016/17 sa so Žilinou stal majstrom Fortuna ligy. Vavro odohral v sezóne 27 zápasov a strelil šesť gólov.
FC Kodaň.
Dňa 26. augusta 2017 prestúpil Vavro do dánskeho klubu FC Kodaň kde podpísal zmluvu na päť rokov. Za Kodaň debutoval 10. septembra pri víťazstve 4:3 nad Midtjyllandom v ktorom zaznamenal asistenciu. Po prvýkrát skóroval za Kodaň dňa 21. apríla 2018 pri víťazstve 4:1 nad Horsens. V úvodnej sezóne odohral 35 zápasov a zahral si s tímom v skupinovej fáze Európskej ligy UEFA 2017/18.
V sezóne 2018/19 bol Vavro kľúčovým hráčom pri zisku titulu v dánskej Superligaen.
SS Lazio.
Po úspešných sezónach v Dánsku prestúpil Vavro dňa 4. júla 2019 do talianskeho klubu SS Lazio. Taliansky klub zaplatil za Vavra 10 miliónov eur a s tímom podpísal päťročnú zmluvu. Za rímsky veľkoklub debutoval dňa 25. augusta pri víťazstve 3:0 nad Sampdoriou. V talianskej Serie A nedostával veľa priestoru. V základnej zostave Lazia hrával iba v skupine Európskej ligy UEFA 2018/19. V sezóne 2018/19 odohral za Lazio dokopy 17 zápasov vo väčšine zápasov nastúpil ako náhradník.
Hosťovanie v SD Huesca.
Dňa 1. februára 2021 bol Vavro poslaný na polročné hosťovanie do španielskej La Ligy do tímu SD Huesca. Na svoj prvý zápas v Španielsku čakal do 15. marca kedy nastúpil ako náhradník pri prehre 1:4 s Barcelonou. Na jar odohral Vavro 11 zápasov.
Návrat do Kodane.
Dňa 24. januára 2022 sa Vavro vrátil do dánskeho klubu FC Kodaň kde prišiel na polročné hosťovanie s opciou na trvalý prestup. V sezóne 2021/22 sa stal po druhýkrát dánskym majstrom.
Dňa 6. júla Kodaň uplatnila opciu na trvalý prestup. Vavro sa tak natrvalo vrátil do Kodane kde podpísal zmluvu do leta 2026. V sezóne 2022/23 s tímom obhájil titul v lige a triumfoval aj v dánskom pohári.
Reprezentačná kariéra.
Vavro bol prvýkrát pozvaný do seniorskej reprezentácie v januári 2017 na dva priateľské zápasy v Abú Zabí. Debutoval 8. januára v priateľskom zápase proti Ugande v ktorom dokázal streliť aj premiérový gól, no bola z toho nakoniec prehra 1:3.
Vavro bol nominovaný na Majstrovstvá Európy vo futbale 2020, turnaj sa hral v lete 2021, no na turnaji neodohral ani jeden zápas kvôli pozitívnemu testu na koronavírus.
Štatistiky.
Klubové.
"K 7. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 7. augustu 2023"
Úspechy hráča.
MŠK Žilina
FC Kodaň
Hokejová liga majstrov 2023/2024

Hokejová liga majstrov 2023/2024 je 9. ročník najprestížnejšej európskej klubovej hokejovej súťaže.
Tento ročník je prvou sezónou so súčasným formátom 24 tímov v základnej časti po tom, ako bol oznámený nový formát. Kvalifikácia bude len po športovej stránke. Šesť zakladajúcich líg bude okrem úradujúceho majstra zastupovať po troch tímoch, pričom päť „challenge líg“ bude reprezentovať po jednom tíme.
Formát.
Od sezóny 2023/2024 sa formát zmenil. Počet tímov sa znížil z 32 na 24. 8 štvorčlenných skupín nahradí jedna spoločná, a každý tím odohrá 6 zápasov: 3 doma, 3 vonku. 16 najlepších tímov postúpi do play-off.
Žrebovanie zápasov prebehlo nasledovne: tímy boli rozdelené do 4 košov, v každom koši bolo po 6 tímov. Nasadenie do koša bude závisieť od úspechu tímu v jeho národnej lige a od umiestnenia príslušnej ligy v rebríčku CHL. Každému tímu boli vyžrebované 2 tímy z každého koša, okrem koša v ktorom bol daný tím nasadený.
V play-off tímy vytvoria dvojice na základe celkového poradia základnej časti.
Prvýkrát od sezóny 2015/16 nezískali víťazi Kontinentálneho pohára IIHF miesto na divokú kartu.
Rebríček líg podľa koeficientu Hokejovej ligy majstrov.
Celkom 24 tímov z 11 európskych krajín.
Harmonogram.
Harmonogram súťaže je nasledovný.
Základná časť.
Základná časť sa hrá na jednu spoločnú tabuľku a každý tím odohrá 6 zápasov: 3 doma a 3 vonku.
Slovenská florbalová 1. liga mužov 2022/23

Slovenská florbalová 1. liga mužov v sezóne 2022/23 bol 17. ročník prvej ligy mužov, druhej najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz florbalu (SZFB). Súťaže sa zúčastnilo 10 družstiev.
Systém súťaže.
Súťaž sa po dvoch kvôli pandémii nedohraných ročníkoch a jednom ročníku bez play-off vrátila do riadneho formátu so základnou časťou a play-off, avšak z menšími zmenami kvôli nenaplneniu plného počtu družstiev. Po základnej časti, v ktorej odohrá každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, bude nasledovať play-off ôsmich najvyššie umiestnených družstiev. Play-off sa hrá na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 a prípadný 5. zápas sa odohrajú na ihrisku lepšie umiestneného tímu. V štvrťfinále si družstvá na 1., 2. a 3. priečke po základnej časti postupne vyberajú súperov z tímov na 5. až 8. mieste. V semifinále si najlepšie umiestnený tím po základnej časti vyberá súpera z dvoch najhoršie umiestených tímov po základnej časti. Play-off o 3. miesto sa tradične nehrá, o bronzových medailách rozhoduje lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Víťaz súťaže priamo postupuje do extraligy a porazený finalista odohrá baráž proti predposlednému tímu. Kvôli zníženému počtu účastníkov v tejto sezóne nevypadáva nikto.
Účastníci.
V súťaži účinkovalo 10 družstiev, keďže plný počet 12 družstiev sa do nej neprihlásil.
Play-off.
Štvrťfinále.
DTF team Detva – FPS Banská Bystrica 3:0 (5:2, 9:4, 8:2)
ŠK Juventa Žilina – Žatva 90 Dolný Kubín 2:3 (9:2, 7:5, 7:8, 2:3, 2:4)
FBK RAptORs – FBK Púchov 3:2 (6:3, 5:2, 4:5pp, 3:9, 8:3)
FbO Žochár Topoľčany – VŠK PdF UK Hurikán Bratislava 3:1 (6:7, 6:5, 7:6sn, 4:2)
Semifinále.
DTF team Detva – Žatva 90 Dolný Kubín 3:0 (8:6, 6:5, 7:6)
FBK RAptORs – FbO Žochár Topoľčany 3:1 (8:4, 6:2, 6:7pp, 3:2)
Finále.
DTF team Detva – FBK RAptORs 3:1 (5:4pp, 5:4, 2:8, 5:4)
Baráž o postup do extraligy.
Vicemajster ligy FBK RAptORs sa v baráži stretol s porazeným tímom playdown série extraligy TEMPISH CAPITOL Floorball Club. Séria sa hralal na tri víťazné zápasy. 1., 2. a prípadný rozhodujúci 5. zápas sa hrajú v hale extraligového tímu.
TEMPISH CAPITOL Floorball Club – FBK RAptORs 3:1 (8:4, 3:2sn, 4:7, 7:2)
Tím TEMPISH CAPITOL Floorball Club sa udržal v extralige. 
Kvalifikácia o prvú ligu.
Kvalifikácie sa zúčasťnujú víťazí regionálnych 2. líg: Bratislava, Západ, Stred a Východ. V prípade, že víťaz ligy nemá záujem alebo právo na postup, môžu byť pozvané nižšie umiestené družstvá. Hrá sa systémom každý z každým v hale jedného z účastníkov. Prvé dve družstvá získaju právo účasti v prvej lige pre ďalšiu sezónu.
Účastníci.
Z regiónu Bratislava sa neprihlásilo žiadne družstvo.
Ostrý vrch (870,1 m n. m.)

Ostrý vrch () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Slavošovce, približne východne od Revúcej.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hrádok. Leží na hranici Košického a Banskobystrického kraja a okresov Rožňava a Revúca a zasahuje na katastrálne územie obcí Slavošovce a Magnezitovce. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Čierna Lehota, východne sa nachádzajú Slavošovce, južne obec Magnezitovce a Chyžné a juhozápadne Revúcka Lehota.
Opis.
Ostrý vrch leží v hrebeni, ktorý vedie z mohutného Kohúta () juhovýchodným smerom cez Bielu skalu () na Maguru () a Hrádok (). Severne sa nachádza Biela skala (), Faltenov vrch (), Lehotská hoľa (), Stolica (), Skalka (), Príslop () a Veľký Radzim (), východne Hriadky (), Vysoká hora (), Dúbrava (), Repisko () a Turecká (), južne Homôľka (), Magura (), Hrádok (), Veľká šteť (), Dúbrava (), Železník () a Skalica () a západne Hlaviny (), Dachov diel () a Malý Kohút (). Masív patrí do povodia rieky Slaná; severovýchodne sa zvažujúce svahy odvodňuje do riečky Štítnik Čierny, Slavošovský a Rejdársky potok. Juhozápadné svahy hrebeňa odvodňuje riečka Muráň a do nej odteká z južných svahov Ostrého vrchu Mníšanský potok a zo západných Hladomorný potok. Na vrchole je križovatka značených turistických chodníkov. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva po ťažbe nesúvislý, riedky lesný porast, ktorý umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Slovenský kras, Volovské a Stolické vrchy, no tiež prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.
Jurriën Timber

Jurriën David Norman Timber (* 17. jún 2001, Utrecht, Holandsko) je holandský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom Arsenale.
Mládežnícka kariéra.
Timber sa narodil v Utrechte. S futbalom začal v klube DVSU, ktorý sídli v jeho rodisku. Neskôr pôsobil v mládežníckom tíme Feyenoordu. V roku 2014 sa pripojil k akadémii Ajaxu Amsterdam.
Klubová kariéra.
Ajax.
V Ajaxe začínal v rezervnom tíme Jong Ajax. Za prvý tím Ajaxu debutoval 7. marca 2020 pri víťazstve 3:1 nad Heerenveen.
Viac priestoru dostával až v ďalšej sezóne kedy nastúpil do 20 zápasov v holandskej Eredivisie. Dňa 4. mája 2021 strelil svoj prvý gól pri víťazstve 4:0 nad Emmen. V sezóne 2020/21 sa s Ajaxom stal po 35-krát holandským majstrom.
Arsenal.
Dňa 14. júla 2023 prestúpil Timber do anglického klubu Arsenal za poplatok 34 miliónov libier. V Arsenale debutoval 6. augusta v anglickom superpohári Community Shield proti Manchestru City, Arsenal zvíťazil po penaltovom rozstrele 2:1 a vyhral Community Shield.
Reprezentačná kariéra.
Timber reprezentoval Holandsko na rôznych mládežníckych úrovniach. S reprezentáciou Holandska do 17 rokov vyhral
Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 17 rokov v roku 2018.
Za seniorskú reprezentáciu Holandska debutoval dňa 2. júna 2021 v priateľskom zápase proti Škótsku (remíza 2:2).
Timber bol súčasťou konečnej nominácie Holandska na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 v Katare. Na turnaji odohral až na prvý zápas proti Senegalu všetky zápasy. S Holandskom dokráčal do štvrťfinále kde vypadli s Argentínou po penaltovom rozstrele.
Štatistiky.
Klubové.
"K 8. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 8. augustu 2023"
Úspechy hráča.
Ajax Amsterdam
Arsenal
Holandsko U17
Individuálne
Adam Zreľák

Adam Zreľák (* 5. máj 1994, Stará Ľubovňa) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste útočníka v poľskom klube GKS Katowice.
Klubová kariéra.
S futbalom začal v Ľubotíne, neskôr pôsobil v Lipanoch. V roku 2009 sa pripojil k mládežníckemu tímu MFK Ružomberok.
MFK Ružomberok.
V Ružomberku debutoval 3. marca 2013 pri víťazstve 3:0 nad Senicou. Po prvýkrát skóroval 6. apríla pri víťazstve 3:2 nad Duklou Banská Bystrica. V jarnej časti sezóne 2012/13 odohral 11 zápasov.
Dňa 17. mája 2014 strelil Zreľák hattrick pri víťazstve 5:0 nad Spartakom Myjava.
ŠK Slovan Bratislava.
V januári 2015 sa Zreľák pripojil k úradujúcemu majstrovi ŠK Slovan Bratislava. Za Slovan debutoval 27. februára pri prehre 0:2 s MŠK Žilina. Vo svojom druhom zápase za Slovan strelil svoj prvý gól pri víťazstve 2:0 nad Zlatými Moravcami. V jarnej časti sezóny 2014/15 odohral 15 zápasov a strelil štyri góly.
Jablonec.
Dňa 6. septembra 2016 prestúpil Zreľák do českého klubu FK Jablonec. Na jeseň však neodohral za Jablonec ani jeden zápas kvôli zlomenie chodidla. Za český klub debutoval až 4. marca 2017 pri remíze 0:0 s Bohemians Praha. Dňa 19. marca strelil dva góly pri víťazstve 5:0 nad Vysočina Jihlava, boli to jeho prvé a zároveň aj jediné góly v Jablonci.
1. FC Norimberg.
V júli 2017 prestúpil Zreľák do nemeckého klubu 1. FC Norimberg v 2. Bundeslige. Hodnota prestupu bola podľa Transfermarktu jeden milión eur. V Norimbergu debutoval 30. júla pri víťazstve 3:0 nad Kaiserslauternom. V polovici septembra sa Zreľák opäť zranil keď si zlomil predpriehlavkovú kosť na pravej nohe. Zranenie ho vyradilo takmer do polovice februára. Prvý gól za Norimberg strelil 15. apríla pri remíze 1:1 s Ingolstadtom. V sezóne 2017/18 odohral Zreľák 13 zápasov v ktorých strelil jeden gól. S Norimbergom skončil na druhom mieste v 2. Bundeslige, čím si zaistili postup do Bundesligy.
Pri svojom debute za Norimberg v Bundeslige skóroval pri remíze 1:1 s Eintrachtom Frankfurt. V sezóne 2018/19 však Zreľáka opäť postihli zranenia kvôli ktorým odohral iba 17 zápasov vo všetkých súťažiach v ktorých strelil tri góly. Norimberg sa v Bundeslige neudržal a zostúpil do 2. Bundesligy.
Warta Poznań.
Dňa 11. februára 2021 sa Zreľák pripojil ako voľný hráč k poľskému klubu Warta Poznań kde podpísal dvojročný kontrakt. Za tím debutoval 8. marca pri víťazstve 2:0 nad Wisła Płock.
Prvýkrát skóroval 6. augusta pri víťazstve 3:0 nad Górnik Łęczna. V sezóne 2021/22 odohral dokopy 30 zápasov v ktorých strelil deväť gólov.
Reprezentačná kariéra.
Zreľák reprezentoval Slovensko v kategóriách do 19 a 21 rokov.
V seniorskej reprezentácii debutoval 19. novembra 2013 v priateľskom zápase proti Gibraltáru, v ktorom Slovensko zaznamenalo remízu 0:0. Pre Gibraltár to bol prvý medzinárodný zápas v histórii. Svoj prvý gól v reprezentácii strelil 27. mája 2016 v priateľskom zápase proti Gruzínsku (výhra 3:1), pre Zreľáka to bol iba druhý zápas v reprezentácii.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 8. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 8. augustu 2023"