burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čaradický potok

Čaradický potok je potok v Tekove, na území okresov Zlaté Moravce a Levice. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 11,1 km a je tokom III. rádu. Na hornom toku preteká Čertovou dolinou, v jej ústí leží rekreačné stredisko bývalého Calexu a osada Široký prieloh s kaštieľom. Nad obcou Kozárovce bola vybudovaná rovnomenná vodná nádrž.
"Prameň:" v Pohronskom Inovci na južnom úpätí vrchu Drienka (756,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 585 m n. m.
"Smer toku:" prevažne severojužný, na dolnom toku juhovýchodný
"Geomorfologické celky:" 1.Pohronský Inovec, podcelok Veľký Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina
"Prítoky:" sprava prítok z oblasti Sejovského vrchu (295,2 m n. m.), Svätý potok, zľava má iba krátke prítoky
"Ústie:" do Hrona pri obci Kozárovce, v priestore tzv. Slovenskej brány, v nadmorskej výške okolo 178 m n. m.
"Obce:" Čaradice a Kozárovce
Bočovka

Bočovka je potok na Podunajskej nížine, v okrese Zlaté Moravce. Je to ľavostranný prítok Širočiny a meria 11,6 km. Na dolnom toku je na ľavom brehu viditeľná erózna činnosť zrážkovej vody (výmole).
"Prameň:" v Pohronskom Inovci na severozápadnom svahu Krivej (713,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 660 m n. m.
"Smer toku:" od prameňa na krátkom úseku na juhozápad, potom sa stáča na juh, na dolnom toku tečie na západ
"Geomorfologické celky:" 1.Pohronský Inovec, podcelok Veľký Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina
"Prítoky:" zľava z osady Olichov, sprava nemá významné prítoky
"Ústie:" do Širočiny južne od obce Čierne Kľačany v nadmorskej výške okolo 185 m n. m.
"Obce:" iba Volkovce
Lancelot Brown

Lancelot „Capability“ Brown (* 1716, Kirkharle, Northumberland, Anglicko – † 6. február 1783, Londýn, Anglicko) bol jedným z posledných veľkých anglických architektov 18. storočia a bol známy ako "najväčší záhradník Anglicka". Navrhol viac než 170 záhrad a parkov v Spojenom kráľovstve, najmä v okolí panských sídiel a vidieckych domov, z ktorých väčšina stojí aj ešte aj dnes.
Zoznam niektorých zo záhrad v Spojenom kráľovstve navrhnutých Brownom:
Súčanka

Súčanka je vodný tok na strednom Považí, na území okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Váhu a meria 19,7 km. Na dolnom toku meandruje, úsek medzi obcami Dolná Súča a Skalka nad Váhom je chráneným územím (PP Súčanka), ochraňuje sa zachované koryto podhorského potoka s vzácnymi spoločenstvami hydrofauny.
"Prameň:" v Bielych Karpatoch, v podcelku Súčanská vrchovina, na západnom svahu Čerešienok (758,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 680 m n. m.
"Smer toku:" od prameňa najprv na juhozápad, oblúkom sa potom stáča na juhovýchod, medzi Hornou a Dolnou Súčou tečie na východ, napokon opäť na juhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1.Biele Karpaty, podcelky Súčanská vrchovina a Bošácke bradlá, 2.Považské podolie, podcelok Ilavská kotlina, časť Bielokarpatské podhorie
"Prítoky:" sprava z oblasti Kohútky, spod Bašty (642,0 m n. m.), Bojkov potok, Závrská, spod Krasína, zľava z oblasti Debšína, z osady Krásny Dub, potok Dúbrava, prítok z úpätia vrchu Nad oborou (657,6 m n. m.)
"Ústie:" do Váhu južne od obce Skalka nad Váhom, už v katastri mesta Trenčín, v nadmorskej výške okolo 215 m n. m.
"Obce:" osada Trnávka, Horná Súča, Dolná Súča a Skalka nad Váhom
Podhradský potok

Podhradský potok je názov niekoľkých vodných tokov na Slovensku:
Podhradský potok (prítok Váhu, Pruské)

Podhradský potok je potok na strednom Považí, preteká okresom Ilava. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 8,3 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Vršatské bradlá, v nadmorskej výške približne 600 m n. m. pri obci Vršatské Podhradie. Tečie prevažne juhovýchodným smerom cez Podhradskú dolinu. Zľava priberá prítok spod sedla Chotuč a vstupuje do Považského podolia, kde najprv preteká cez Bielokarpatské podhorie. Následne vstupuje do Ilavskej kotliny, tečie cez obec Pruské a okrajom osady Podvažie, kde na krátkom úseku tečie na juh. Južne od osady ústi v nadmorskej výške okolo 237 m n. m. do Váhu.
Božena Mačingová

Božena Mačingová (vl. menom Etela Božena Čonková, rodená "Mačingová", pseudonymy Božena Bourová, Teta Betka, Teta Božena a i.; * 2. jún 1922, Košice – † 23. november 2017, Košice) bola slovenská spisovateľka, autorka literatúry pre deti a mládež.
Životopis.
Narodila sa v rodine typografa a vzdelanie získavala v Košiciach. V rokoch 1937 – 1938 pracovala ako úradníčka, v roku 1939 sa presťahovala do Prešova a neskôr do Veľkého Šariša. V roku 1950 sa vrátila do Košíc a pracovala ako úradníčka, od roku 1952 ako redaktorka Československého rozhlasu.
Tvorba.
Vo svojej tvorbe sa zameriavala na písanie kníh pre deti a mládež, rozhlasovú a televíznu dramatickú tvorbu a na publicistiku. Svoje diela začala uverejňovať od roku 1945. Písala rozprávky zo zvieracej ríše, ktoré mali výchovné zameranie, ale tiež romány a poviedky so sociálnou tematikou.
Podhradský potok (prítok Váhu, Ilava)

Podhradský potok je potok na strednom Považí, preteká okresom Ilava. Je to ľavostranný prítok Váhu a meria 18,9 km. Na hornom toku preteká najprv Rovnianskou dolinou a následne Podhradskou dolinou. Pred obcou Košeca meandruje. Na dolnom toku tečie súbežne s Kočkovským kanálom na pravom brehu.
"Prameň:" v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, na severných stráňach vrchu Diel (827,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 820 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku viac-menej na západ, pričom vytvára tri oblúky, za obcou Košecké Podhradie na severozápad, na dolnom toku potom k ústiu na juhozápad
"Geomorfologické celky:" 1.Strážovské vrchy, podcelky Zliechovská hornatina a Trenčianska vrchovina, 2.Považské podolie, podcelok Ilavská kotlina
"Prítoky:" sprava z doliny Tuchyňa, spod Stupičia (798,8 m n. m.), Košecký potok, Nozdrovický potok, zľava potok z osady Košecké Rovné, zo Strednej doliny, Kopčiansky potok, prítok spod Vápeča (955,5 m n. m.) a Porubský potok
"Ústie:" do Kočkovského kanála pri meste Ilava v nadmorskej výške cca 235 m n. m.
"Obce:" Zliechov, Košecké Podhradie, Košeca a mesto Ilava
Paterson

Paterson (IPA: ) môže byť:
Porubský potok

Porubský potok je názov niekoľkých vodných tokov na Slovensku:
Porubský potok (prítok Podhradského potoka)

Porubský potok je potok na Strednom Považí, na území okresu Ilava. Je to ľavostranný prítok Podhradského potoka s dĺžkou 9,7 km. 
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Trenčianska vrchovina, na východnom úpätí vrchu Hoľazne () v nadmorskej výške približne Na hornom toku priberá viaceré krátke prítoky zo strání vrchov Vápeč (), Štefanec () a Hoľazne () a preteká obcou Horná Poruba smerom na sever. Za obcou sa stáča na severozápad, tečie cez osadu Štyri Lipy a vstupuje na územie mesta Ilava. Zľava priberá Iliavku, vstupuje do Ilavskej kotliny a tečie cez mesto. Neďaleko centra mesta sa v nadmorskej výške cca vlieva do Podhradského potoka.
Slatinský potok

Slatinský potok je názov vodných tokov na Slovensku:
Melánia Nemcová

Melánia Nemcová, rodená Servátková (* 28. október 1918, Veľký Šariš – † 16. august 2006, Bratislava) bola slovenská etnografka, publicistka a choreografka.
Reálne gymnázium navštevovala a ukončila v Prešove a ako učiteľka nastúpila učiť najprv do Stropkova v roku 1938 a o rok neskôr so svojím budúcim manželom odišli učiť na Kysuce, do Nesluše. Potom učila ešte v Hornom Vadičove a v roku 1940 sa vrátila späť na východné Slovensko do Plavnice.
Po 6 rokoch dostali ponuku do Strážskeho, kde manžel prestaval kaštieľ na školu a kde sa začal stavať závod Chemko Strážske. Vtedy Melánia Nemcová založila detský folklórny súbor pri škole, ktorý bol akýmsi predchodcom súboru Strážčan. Súbor bol taký populárny, že sa zúčastnil nakrúcania folklórneho filmu "Na zelenej lúke" v réžii vtedy začínajúceho režiséra Ladislava Rychmana ("Starci na chmeli").
V tom čase pohostinne urobila jednu choreografiu v PUĽSe, kam ju po úspechu angažovali v roku 1954 a pracovala tam až do roku 1972. V tom období vytvorila asi 16O choreografií a viedla súbor aj ako jeho umelecká šéfka. V období od roku 1965 až do roku 1972, kedy absolvovala veľké turné po USA a Kanade.
Po odchode z PUĽSu pracovala ešte ako krajská inšpektorka na východoslovenskom KNV v Košiciach a veľmi úzko spolupracovala s Krajským osvetovým strediskom v Košiciach.
Slatinský potok (prítok Váhu)

Slatinský potok je potok na strednom Považí, preteká územím okresu Púchov. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 11,7 km a je tokom III. rádu. Niekedy sa nazýva aj Podhradie. 
Pramení v Strážovských vrchoch, v Mojtínskom krase, na území obce Mojtín v nadmorskej výške približne 615 m n. m. Od prameňa tečie prevažne severozápadným smerom úžinou Tretích vrát, potom cez krasovú oblasť s bralnatými stenami severozápadne od obce Mojtín, pričom tečie hlboko zarezanou dolinou a zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Rohatej skaly (866,0 m n. m.). Následne opúšťa krasovú oblasť cez tiesňavu Druhých vrát, preteká cez chatovú osadu a zľava priberá Mraznicu. Ďalej priberá pravostranný prítok z oblasti Podmalenice a vzápätí aj ľavostranný prítok zo severovýchodného svahu Svinorného (604,3 m n. m.). Potom zľava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Butkova (764,5 m n. m.), pokračuje viac severoseverozápadným smerom a opätovne prerezáva skalný masív v podcelku Trenčianska vrchovina, pričom vytvára tzv. Belušské vráta, tiež Prvé vráta, tiesňavovitý prielom vo vápencoch manínskeho príkrovu (v najužšej časti široký iba 10 m). Po jeho opustení priberá pravostranný prítok prameniaci západne od osady Podmalenica a preteká osadou Belušské Slatiny, podcelok Podmanínska pahorkatina), kde zľava priberá krátky prítok zo severovýchodného úpätia Butkova a termálne minerálne pramene (prirodzené aj z dvoch vrtov). Potom tečie na krátkom úseku na sever, stáča sa na severozápad, vstupuje do výbežku Ilavskej kotliny a tečie cez osadu Čerencové, kde sprava priberá prítok z oblasti samoty Jurové. Následne sa stáča západoseverozápadným smerom, podteká diaľnicu D1 i cestu I/61 a preteká južnou časťou intravilánu obce Beluša, časťou Hloža. Tu sa z neho oddeľuje zľava bočné rameno - Hložský potok, tečúci na juhojuhozápad súbežne so železničnou traťou k ceste z Podhoria do Ladiec, kde zľava prijíma Podhorský potok, následne sa stáča na západoseverozápad a ústi na území Ladiec do Nosického kanála. Hlavný tok ďalej podteká železničnú trať Bratislava – Žilina, z pravej strany priberá vedľajšie rameno Pružinky a podteká Nosický kanál. Napokon sa stáča na juhozápad a v nadmorskej výške cca 245 m n. m. sa vlieva do rieky Váh.
Chocholnica

Chocholnica je potok na Strednom Považí, preteká územím okresov Trenčín a Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Bošáčky a meria 22,3 km. Pred obcou Chocholná-Velčice sa rozvetvuje na dve ramená, ktoré sa opätovne spájajú za obcou. Na dolnom toku sa výrazne vlní a tečie viac-menej súbežne s Biskupickým kanálom na ľavom brehu.
"Prameň:" v Bielych Karpatoch, v podcelku Lopenícka hornatina, na východných svahoch vrchu Kykula (746,4 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 660 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku na juhovýchod, za Chocholnou sa stáča na juhozápad
"Geomorfologické celky:" 1.Biele Karpaty, podcelky Lopenícka hornatina a Bošácke bradlá, 2.Považské podolie, podcelok Trenčianska kotlina, časť Bielokarpatské podhorie
"Prítoky:" sprava spod Dúžnika (807,2 m n. m.), Adamovský potok, Kochanovský potok, Melčický potok, Ivanovský potok, prítok z osady Morské oko, Haluzický potok, zľava spod Machnáča (771,1 m n. m.) a spod Skalického vrchu (437,7 m n. m.)
"Ústie:" do Bošáčky neďaleko obce Trenčianske Bohuslavice v nadmorskej výške okolo 185 m n. m.
"Obce:" Chocholná-Velčice
Vrzavka

Vrzavka môže znamenať:
Veľké Tokio

Veľké Tokio je najväčšia metropolitná oblasť na svete podľa počtu obyvateľov. Rozkladá sa na ploche , čo je viac ako rozloha Bratislavského, Trnavského a Nitrianskeho kraja dokopy a žije tu okolo 35 miliónov obyvateľov, čo je zhruba rovnaký počet ako počet obyvateľov Poľska.
Skladá sa z prefektúr Chiba, Kanagawa, Saitama a Tokio.
Vrzavka (potok)

Vrzavka je potok v okrese Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Kamečnice, meria 11 km a je tokom V. rádu. 
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na juhovýchodnom úpätí Veľkej Javoriny (970,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 670 m n. m. Tečie prevažne juhovýchodným smerom cez osady Cetuna a Vrzavka v Myjavskej pahorkatine. Zľava priberá Javorinu, stáča sa na juh a preteká cez obec Bzince pod Javorinou a priamo v obci sa v nadmorskej výške okolo 225 m n. m. vlieva do Kamečnice.
Kate Beckinsalová

Kate Romany Beckinsalová (* 26. júl 1973, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská herečka.
Veľké Mexiko

Veľké Mexiko je druhá najväčšia metropolitná oblasť na svete podľa počtu obyvateľov po Veľkom Tokiu a pred metropolitnou oblasťou New Yorku. Žije tu okolo 18 miliónov obyvateľov.
Kamečnica

Kamečnica je potok na Strednom Považí, na území okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to pravostranný prítok Klanečnice a má dĺžku . Medzi obcou Lubina a osadou Hrušové sa vetví na dve ramená, za obcou Bzince pod Javorinou meandruje.
"Prameň:" v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na južnom úpätí Veľkej Javoriny () v nadmorskej výške cca 
"Smer toku:" na hornom toku viac-menej na juhovýchod, na dolnom toku na východ, pričom vytvára výrazný oblúk smerujúci na sever, pred ústím tečie na krátkom úseku opäť na juhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1.Biele Karpaty, podcelok Javorinská hornatina, 2.Myjavská pahorkatina, 3.Považské podolie, podcelok Trenčianska kotlina
"Prítoky:" sprava prítok () spod Prostredného vrchu (), spod Krásneho vrchu (), spod Saláškov (), zľava z osady Ličkovci, spod Rohu (), dva prítoky z oblasti Maleníka a potok Vrzavka
"Ústie:" do Klanečnice na okraji mesta Nové Mesto nad Váhom v nadmorskej výške okolo 
"Obce:" Lubina a jej osady (Podkozince, Hrnčiarové a iné), Hrušové (okrajom) a Bzince pod Javorinou
Natalia Oreirová

Natalia Marisa Oreirová Iglesiasová (* 19. máj 1977, Montevideo, Uruguaj) je uruguajsko-argentínska herečka, speváčka a módna návrhárka. Preslávila sa najmä úlohou Milagros v telenovele "Divoký anjel". Tiež je držiteľkou uruguajského hereckého ocenenia, ktoré sa odovzdáva raz za päť rokov. V roku 2018 naspievala pieseň "United By Love", ktorá bola jednou z oficiálnych hymien majstrovstiev sveta vo futbale.
Životopis.
Od svojich 8 rokov chodila na kurzy herectva, v dvanástich vyhrala konkurz na účinkovanie v reklame a do sedemnástich rokov vystupovala vo viac než tridsiatich spotoch (medzi nimi aj v reklame na Pepsi alebo Niveu). Vtedy sa rozhodla pre hereckú kariéru a odsťahovala sa do Buenos Aires (Argentína). Dochádzala na konkurzy do televízie a po niekoľkých odmietnutiach dostala malú úlohu v telenovelách "Dulce Ana" a "Inconquistable corazón". Prvú hlavnú úlohu hrala v seriáli "Modelos 90-60-90", potom v "Ricos y famosos". Po dokrútení týchto seriálov si ju všimli filmoví producenti a Natalia dostala ponuku k nakrúteniu filmu "Un argentino en Nueva York" (1998), ktorý bol v Argentíne tak úspešný, že v prvom týždni porazil i "Titanic". Pri tejto príležitosti mala možnosť naspievať k filmu úvodnú pieseň, čím dokázala, že je i nadaná speváčka.
Dňa 26. januára 2012 Natalia porodila svoje prvé dieťa, ktorému spolu s manželom Ricardom Mollom, ktorý je jeho otcom dali meno Merlín Atahualpa. Ricardo už má z predošlého vzťahu 2 dcéry.
Tŕstie

Tŕstie môže byť:
Garou

Pierre Garand, známy pod prezývkou Garou (* 26. jún 1972, Sherbrooke, Quebec, Kanada) je kanadský spevák a muzikálový herec.
Tŕstie (potok)

Tŕstie je potok na západnom Slovensku, preteká územím okresu Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Jablonky a meria 18 km. Na hornom toku preteká dolinou Horné Borotovo, medzi mestom Stará Turá a obcou Vaďovce preteká hlbokým údolím, kde aj meandruje.
"Prameň:" v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na východnom úpätí vrchu Čupec (818,9 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 700 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku na juh, po vstupe do Myjavskej pahorkatiny sa stáča na juhojuhovýchod, na dolnom toku opäť na juh
"Geomorfologické celky:" 1.Biele Karpaty, podcelok Javorinská hornatina, 2.Myjavská pahorkatina
"Prítoky:" sprava z oblasti Mizerky, Kostolník, zľava prítok z juhozápadného úpätia Veľkej Javoriny (970,0 m n. m.), Brezovský potok a prítok spod Krásneho vrchu (370,9 m n. m.)
"Ústie:" do Jablonky v obci Hrachovište v nadmorskej výške okolo 212 m n. m.
"Obce:" mesto Stará Turá a jeho osady Topolecká, Jazviny, Trebešín, obce Vaďovce a Hrachovište
Alicia Keys

Alicia Augello-Cook Dean (* 25. január 1981, Manhattan, New York, USA), známa pod umeleckým menom Alicia Keys, je americká speváčka, skladateľka, hudobná producentka a herečka. Svoj debutový album, "Songs in A Minor" vydala prostredníctvom J Records a dosiahol komerčný úspech. Predalo sa celosvetovo cez 12 miliónov kópií čím sa stala najpredávanejšou novou R&amp;B umelkyňou roku 2001. V roku 2002 jej album vyniesol 5 cien Grammy, vrátane ceny pre Najlepšieho nováčika a Pieseň roka za „Fallin“. Stala sa tak druhou Američankou, ktorá vyhrala 5 cien Grammy počas jedného večera. Jej druhý štúdiový album s názvom "The Diary of Alicia Keys", bol vydaný v roku 2003 a tiež bol veľmi úspešný s predajom 8 miliónov kópií. Za album získala ďalšie 4 ceny Grammy. V roku 2005 vydala svoj prvý koncertný album, "Unplugged", ktorý debutoval na prvej priečke v Spojených štátoch. Po Nirvane v roku 1994 sa stala prvou umelkyňou, ktorá mala "MTV Unplugged" album na prvej priečke.
Alicia sa objavila v niekoľkých televíznych seriáloch, vrátane "Show Billa Cosbyho (The Cosby Show)". Svoj filmový debut mala vo filme "Zabiť eso (Smokin' Aces)" a tiež sa v roku 2007 objavila vo filme "Dievča na stráženie (The Nanny Diaries)". Jej tretí štúdiový album, "As I Am", bol vydaný v tom istom roku a predalo sa 5 miliónov kópií, za ktorý Alicia obdržala 3 ceny Grammy. Nasledujúci rok sa objavila vo filme "Múr nárekov (The Secret Life of Bees)", za ktorý získala nomináciu NAACP Image Award. V decembri 2009 vydala svoj štvrtý album s názvom "The Element of Freedom", ktorý sa stal jej prvým albumom na vrchole rebríčka v Spojenom kráľovstve. V novembri 2012 vyšiel jej piaty album, "Girl on Fire", ktorý sa znovu umiestnil na prvej priečke v USA. V júni 2013 vydala svoj druhý koncertný album, "VH1 Storytellers".
Alicia počas svojej kariéry obdržala mnoho ocenení a predala vyše 55 miliónov albumov a 90 miliónov singlov. Tým sa stala jedným z najpredávanejších umelcov všetkých čias. Magazín "Billboard" ju menoval najlepšou R&amp;B skladateľkou dekády 2000. V roku 2010 VH1 zahrnul Aliciu do zoznamu 100 najlepších umelcov všetkých čias. Magazín "Billboard" ju zaradil do prvej desiatky zoznamu Top 50 R&amp;B/Hip-Hop umelcov za posledných 25 rokov. Vo februári 2012 sa dostala na 14. miesto v zozname VH1's 100 Greatest Women in Music a v roku 2015 na 33. miesto v zozname VH1 „50 Greatest Women of the Video Era“.
13. októbra 2008 koncertovala v Bratislave v Expo Aréne.
Kostolník (potok)

Kostolník je potok na západnom Slovensku, na Kopaniciach, na rozhraní okresov Myjava a Nové Mesto nad Váhom. Je to pravostranný prítok Tŕstia, meria 16 km a je tokom V. rádu. 
Na hornom toku sa koryto na troch krátkych úsekoch rozvetvuje. Na strednom toku boli neďaleko mesta Stará Turá v lesnatom prostredí vybudované dve vodné nádrže, Dubník II. (Bánov) a Dubník I., pod priehradným múrom dolnej priehrady je ešte sústava troch malých rybníkov. K obci Kostolné tečie potok vhĺbeným údolím s výraznejším ohybom koryta, ktoré sa vzápätí vetví na dve ramená (227,3 m n. m.), spájajúce sa na začiatku obce.
Prameň.
v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na južnom svahu Vrchu Slobodných (686,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 540 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie na hornom toku severojužným smerom, priberá krátke pravostranné prítoky a na okraji Bielych Karpát, pri osade Šľahorovci sa stáča na juhovýchod. Ďalej už tečie v Myjavskej pahorkatine, pri osade Blanárov Vrch priberá významnejší ľavostranný prítok a následne pri osade Bielčikovci pravostranný prítok a preteká kopaničiarskou oblasťou na pomedzí obcí Poriadie, Rudník a mesta Stará Turá. Pri osade Vankovci sa oblúkom stáča na severovýchod a ústi do vodnej nádrže Dubník II. Juhozápadne od mesta vyteká z nádrže smerom na juhovýchod, vzápätí napája aj vodnú nádrž Dubník I., z ktorej pokračuje výraznejšie rozšíreným korytom k obci Kostolné. Intravilánom obce tečie oblúkom vypnutým na východ a juhojuhovýchiodným smerom tečie k svojmu ústiu.
Ústie.
Do Tŕstia sa vlieva severozápadne od obce Hrachovište v nadmorskej výške približne 215 m n. m.
Javorina (prítok Vrzavky)

Javorina je potok v okrese Nové Mesto nad Váhom. Je to ľavostranný prítok Vrzavky, meria 8,1 km a je tokom VI. rádu. 
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Javorinská hornatina, na východnom svahu Jelenca (925,1 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 640 m n. m. Tečie prevažne juhovýchodným smerom, na dolnom toku cez Myjavskú pahorkatinu a cez kopanice obce Bzince pod Javorinou. Do Vrzavky ústi v nadmorskej výške cca 242 m n. m. severne od obce Bzince pod Javorinou.
Javorina

Javorina môže byť:
Svitavský potok

Svitavský potok je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Svinice, meria 9,3 km a je tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v juhozápadnom výbežku Strážovských vrchoch, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, na severovýchodnom svahu Ostrého vrchu, pod sedlom Lúčky (550 m n. m.) a pri rovnomennej osade, v nadmorskej výške približne 530 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, preteká Svitavskou dolinou a postupne sa stáča severojužným smerom na hornom toku. V dolnej časti doliny už tečie juhojuhovýchodným smerom, následne vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, do podcelku Nitrianska pahorkatina (časť Bánovská pahorkatina) a severojužným smerom preteká okrajom obce Neporadza na pravom brehu. Pod obcou tečie prechodne juhovýchodným smerom, potom cez lokalitu Matejove Lazy opäť severojužným smerom, severne od obce Svinná mení smer toku na juhojuhovýchod a sprava priberá občasný prítok z lokality Za jelšami. Východne od tejto obce sa napokon stáča na juh, podteká štátnu cestu č. 9 a na východnom okraji intravilánu obce sa v nadmorskej výške cca 233,5 m n. m. vlieva do Svinice.
Ľuborča (potok)

Ľuborča je potok na strednom Považí, v okrese Trenčín. Je to pravostranný prítok Váhu a meria 13,3 km.
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Súčanská vrchovina, na severovýchodnom svahu vrchu Čerešienky (758,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 710 m n. m. V pramennej oblasti priberá prítok spod Javorníka (782,5 m n. m.) zľava. Na hornom toku tečie východojuhovýchodným smerom, z oboch strán priberá niekoľko kratších prítokov, preteká okolo samoty Antonstál s poľovníckym zámočkom a postupne sa stáča viac na juhovýchod. Vstupuje do Považského podolia, najprv preteká Bielokarpatským podhorím a následne Ilavskou kotlinou. Preteká cez Ľuborču, miestnu časť mesta Nemšová, a pokračuje na juh. Južne od miestnej časti ústi v nadmorskej výške okolo 220 m n. m. do Váhu.
Bobrowski von Boberstein

Bobrowski von Boberstein (z Bobrówki) sú starý poľský šľachtický rod. Do šľachtického stavu boli povýšení v roku 1212 za vlády kráľa Leška Bieleho. Na baróna bol povýšený Michal Bobrowski († 1735). Medzi vysokú šľachtu boli prijatí 19. júna 1800 povýšením rodu do stavu grófov Františkom II. 
Členovia rodu sa sobášili medzi popredné rody monarchie, ale aj do zahraničia. Časom sa Bobrowski dostali aj do Ruska, kde vlastnili rozsiahle pozemky. V Petrohrade si postavili dom.
Rodinný majetok sa nikdy nededil, ale zostal spoločný. Rodina sa však rozdelila na 4 vetvy, ktoré mali aj prídomok podľa panstva, kde žili. Tak vznikli Bobrowski von Boberstein-Bobrau (Bobrówka), Boberstein-Andrichau (Andrychow), Boberstein-Inwald (Inwald) a Boberstein-Grossgraz (Grojec Wielki). Bobrowski vždy verne slúžili Habsburgovcom, čo im prinieslo veľké majetky a pocty. V 19. storočí sa radili medzi najbohatšie rody v Sliezsku a Poľsku. Veľký podiel na tom mala sobášna politika a hospodárenie s rodinným majetkom.
Ivanovský potok

Ivanovský potok je potok na strednom Považí, na území okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Chocholnice, meria 11 km a je tokom V. rádu. 
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Lopenícka hornatina, na západnom svahu vrchu Dúžnik (807,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 620 m n. m. Na hornom toku tečie severojužným smerom dolinou Biele brehy, pokračuje cez Bošácke bradlá a vstupuje do Považského podolia. Tu sa stáča na juhovýchod, zľava priberá prítok (306,2 m n. m.) spod Dubického vrchu (719,1 m n. m.), preteká cez osady v Bielokarpatskom podhorí (Na Kašarovke, Malinné, Borotovec) a Ivanovskou dolinou vteká na dolnom toku do Trenčianskej kotliny. Preteká obcou Ivanovce a neďaleko nej ústi v nadmorskej výške okolo 192 m n. m. do Chocholnice.
Akira Kurosawa

Akira Kurosawa (, * 23. marec 1910, Omori, Tokio, Japonsko – † 6. september 1998, Setagaja, Tokio) bol známy japonský filmový režisér a scénarista. Kurosawa v jeho mene písaná znakmi 黒澤 by sa dala preložiť ako čierna bažina.
V roku 1954 stvoril legendárny film "Sedem samurajov", ktorý je považovaný za jeho najväčšie a najslávnejšie dielo. Podľa tohto filmu bola neskôr natočená americká verzia príbehu, "Sedem statočných". Medzi jeho ďalšie významné filmy patria napríklad sugestívne "Sny Akiru Kurosawu" a "Rašomon", ktorý je zložený zo štyroch rozprávaní rovnakého príbehu rôznymi ľuďmi. Jeho obľúbeným hercom bol Toširo Mifune, ktorého často obsadzoval do hlavných hereckých úloh.
Mika Nakašimová

Mika Nakašimová (), (* 19. február 1983, Hioki, prefektúra Kagošima, Kjúšu, Japonsko) je japonská speváčka, modelka a herečka. Vo svete sa stala známa hlavne vďaka filmu Resident Evil.
Západná India

Západná India (ak sa myslia len ostrovy, tak alternatívne: Západoindické ostrovy, Západoindické súostrovie; angl. "West Indies", "West India", "West Indian Islands", šp. "Indias Occidentales", fr. "Indes Occidentales") môže byť: 
Západná India môže byť aj:
Západná India alebo Západoindické ostrovy môže byť aj krátkodobý britský koloniálny útvar v Antilách v rokoch 1958-1962, synonymá: Západoindická federácia, Federácia Západoindických ostrovov, Karibská federácia, pozri Západoindická federácia
Anglikánska cirkev

Anglikánska cirkev môže byť:
Hod

Hod môže byť:
HOD je skratka pre „Head of Department“ (vedúci oddelenia) v americkom filmovom priemysle, napríklad HOD Plasterer, HOD Painter atď.
Blažej Krasnovský

Ing. Mgr. Blažej Krasnovský (* 3. január 1951, Bunkovce – † 17. august 1999, kataster obce Tesárske Mlyňany ) bol slovenský politik, ekonóm , redaktor, vydavateľ, publicista, básnik a spisovateľ, autor literatúry pre deti a mládež.
Životopis.
Základnú školu ukončil v rodisku, potom študoval na Strednej všeobecnej vzdelávacej škole v Sobranciach, kde maturoval v roku 1969 a v štúdiu pokračoval na Obchodnej fakulte Vysokej školy ekonomickej v Bratislave, ktorú ukončil absolutóriom v roku 1977. V rokoch 19721995 pracoval v Slovenskej poisťovni, kde zastával rôzne významné funkcie, medzi inými aj funkciu riaditeľa. Popri svojej náročnej práci sa dal na štúdium teológie, ktoré ukončil titulom Mgr. na Gréckokatolíckej bohosloveckej fakulte UPJŠ v Prešove v roku 1996. Od roku 1991 zastával rôzne vrcholné ekonomické funkcie v akciových spoločnostiach, bol členom predstavenstiev a dozorných rád vo viacerých slovenských bankách, bol predsedom Dozornej rady Fondu národného majetku a stal sa i riaditeľom sekcie kapitálového trhu, členom Výkonného výboru Fondu národného majetku, pripravoval stratégiu nutnej ekonomickej transformácie. V novembri 1989 spoluzakladal KDH v regióne východného Slovenska. Od roku 1998 zastával funkciu podpredsedu KDH pre ekonomiku. Tragicky zahynul pri autonehode v katastrálnom území obce Tesárske Mlyňany. Bol šéfredaktorom časopisu Slovo, oficiálneho časopisu Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku, vedúcim redaktorom časopisu pre kresťanskú kultúru Verbum, zakladajúcim členom Spolku sv. Cyrila a Metoda, v 1991, bol členom výboru Spolku sv. Vojtecha v Trnave a členom ekonomickej rady Košického apoštolského exarchátu.
Tvorba.
Svoje prvé diela začal uverejňovať v roku 1971, knižne debutoval v roku 1984 zbierkou "Na linke dôvery". Vo svojej tvorbe využíval náboženské a kresťanské motívy, odsudzoval konzumný spôsob života a materializmus. Venoval sa písaniu meditatívnej, intímnej a občianskej lyriky, je tiež autorom rozhlasových literárnych pásiem a kompozícií, ale tiež televíznych scenárov ("Nedeľná chvíľka poézie"). Vo svojom vydavateľstve Slovo, ktoré založil v roku 1990 vydal 50 knižných titulov, medzi ktorými bola poézia, próza, antológie, zborníky poézie, ale tiež drámy od mladých východoslovenských spisovateľov.
Indické jazyky

Indické jazyky môžu byť:
Stredné indoárijské jazyky (časovo)

Stredné indoárijské jazyky alebo stredoindoárijské jazyky alebo indoárijské jazyky strednej doby alebo stredné indické jazyky alebo prákrity sú skupina indoárijských jazykov.
Sú doložené na nápisoch od 3. storočia pred Kr. do 5. - 6. storočia po Kr., ale aj ako literárne jazyky. Najarchaickejší stredný indoiránsky jazyk je pálí, jazyk budhistického kánonu z 5. storočia pred Kr.
Hlavné stredné indoárijské jazyky sú:
Nové indoárijské jazyky

Nové indoárijské jazyky, novoindoárijské jazyky alebo novoindické jazyky sú skupina indoárijských jazykov. 
Tieto jazyky sa začali formovať v 10. storočí po Kr. Vyvinuli sa z prákritov. Dnes sa používajú ako úradné jazyky v Indii, Pakistane, Bangladéši, na Srí Lanke a na Maldivách. Špeciálne postavenie má rómčina. 
Existuje viacero klasifikácií týchto jazykov. Veľmi často je sporné, či ide o jazyky alebo nárečia.
Veľká väčšina hovoriacich dnes hovorí týmito novoindoárijskými jazykmi a nárečiami:
Novšie sa sem zaraďujú aj dardské jazyky (bez núristanských jazykov).
Britčina

Britčina môže byť:
Slavkovský potok

Slavkovský potok môže byť:
Slavkovský potok (prítok Torysy)

Slavkovský potok je potok na rozhraní Spiša a Šariša, preteká územím okresov Levoča a Sabinov. Je to pravostranný prítok Torysy, meria 14,3 km a je tokom VI. rádu. Na hornom toku (po sútok s Antalovym potokom) sa označuje ako "Dolina". Na dolnom toku meandruje a na krátkom úseku sa vetví na dve ramená, ktorými preteká obcou Brezovička.
Prameň.
Potok vzniká v Levočských vrchoch, v podcelku Levočské planiny, na juhojuhozápadnom svahu vrchu Hoľa (949,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 850 m n. m., východne od osady Podproč v lokalite Orlovec.
Smer toku.
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juh, potom sa stáča na juhovýchod a oblúkom ďalej na severoseverovýchod. Pod sútokom s Rovinkou tečie k osade Vlčia prechodne východným smerom, od osady Vlčia už tečie výhradne na sever.
Ústie.
Slavkovský potok ústi do Torysy na východnom okraji obce Brezovica v nadmorskej výške cca 443 m n. m.
Obce.
Potok preteká cez katastrálne územie týchto obcí:
Dubovický potok

Dubovický potok je potok v dolnom Šariši, na území okresu Sabinov. Je to pravostranný prítok Torysy, má dĺžku 7,2 km a je tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v pohorí Bachureň na severnom svahu vrchu Žliabky (1 028,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie severoseverovýchodným smerom, postupne sa stáča a pokračuje východoseverovýchodným smerom, pričom zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Predných Bandoviec (753,8 m n. m.), sprava najprv prítok zo severného úpätia Dlhých dielov (823,1 m n. m.), potom prítok zo severovýchodného svahu Dlhých dielov a zľava prítok z východného svahu Predných Bandoviec. Následne sa stáča smerom na sever, sprava priberá prítok spod Sedla pod Marduňou (751 m n. m.) a preteká obcou Dubovica. V obci priberá dva ďalšie prítoky: z pravej strany prítok z oblasti Kríčkov, z ľavej strany prítok zo severovýchodného svahu Bukovej (709,1 m n. m.) a vteká do Spišsko-šarišského medzihoria, do podcelku Šarišské podolie. Za obcou sa stáča viac na severoseverovýchod a vstupuje na územie mesta Lipany. Tu sa južne od centra mesta vlieva v nadmorskej výške cca 375,5 m n. m. do Torysy.
Jan Vermeer

Jan Vermeer alebo Johannes Vermeer, Vermeer van Delft či Johannes van der Meer (* 31. október 1632, Delft, Holandsko† 15. december 1675, Delft) bol holandský maliar, ktorý žil a pracoval v Delfte. Od 19. storočia je jedným z najobdivovanejších holandských barokových maliarov.
Lúčanka

Lúčanka je názov vodných tokov na Slovensku:
Lúčanka (prítok Torysy)

Lúčanka je potok v dolnom Šariši, na území okresu Sabinov. Je to ľavostranný prítok Torysy, meria 9,6 km a je tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v pohorí Čergov na južnom svahu Hýrovej (1 070,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 875 m n. m. 
Smer toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku na juh, potom sa stáča na západ, od sútoku s Kalinovským potokom sa postupne stáča a pokračuje severojužným smerom. Pri obci Lúčka vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ. Na dolnom toku preteká územím mesta Lipany juhozápadným smerom až k ústiu.
Ústie.
Lúčanka sa vlieva do Torysy na východnom okraji intravilánu mesta Lipany v nadmorskej výške cca 372,5 m n. m.
Drienický potok

Drienický potok je potok v dolnom Šariši, preteká územím okresu Sabinov. Je to ľavostranný prítok Torysy, meria 8,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v pohorí Čergov na juhojuhozápadnom svahu Lysej (1 067,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 920 m n. m. 
Smer toku.
V pramennej oblasti tečie na krátkom úseku na západ, potom sa stáča a ďalej pokračuje viac-menej severojužným smerom. Na dolnom toku, za obcou Drienica, sa oblúkom stáča na západojuhozápad. 
Ústie.
V Šarišskom podolí na území mesta Sabinov sa v nadmorskej výške 319,7 m n. m. vlieva do Torysy.
Veľký potok (prítok Torysy)

Veľký potok je potok v dolnom Šariši, preteká územím okresov Sabinov a Prešov. Je to ľavostranný prítok Torysy a má dĺžku 13,6 km. Za obcou Šarišské Sokolovce sa od hlavného koryta odpája tzv. Náhon, ktorý tečie juhovýchodným smerom cez obec Uzovce k osade Jur, kde vteká do potoka Dzikov.
Prameň.
Potok pramení v pohorí Čergov na východnom svahu vrchu Lysá (1 067,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 905 m n. m.
Smer toku.
V pramennej oblasti tečie najprv juhovýchodným smerom, následne tečie severojužným smerom, na krátkom úseku potom opäť na juhovýchod. Od sútoku s prítokom z juhozápadného svahu Hradovej hory až pod obec Šarišské Sokolovce pokračuje severojužným smerom, na dolnom toku následne vytvára výrazný oblúk smerujúci na západ a napokon sa stáča a tečie k ústiu juhovýchodným smerom.
Ústie.
Veľký potok ústi do Torysy severoseverozápadne od mesta Veľký Šariš v nadmorskej výške cca 273 m n. m.
Obce.
Preteká katastrálnym územím týchto obcí:
Dzikov

Dzikov je potok v dolnom Šariši, na území okresov Sabinov a Prešov. Je to ľavostranný prítok Torysy a meria 14,1 km. Na dolnom toku meandruje a vytvára niekoľko výrazných oblúkov.
Prameň.
Pramení v pohorí Čergov na južnom svahu Hradovej hory (871,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 700 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa tečie viac-menej severojužným smerom, v blízkosti obce Ratvaj tečie juhovýchodným smerom, odtiaľ k sútoku s Malým potok juhojuhovýchodným smerom. Ďalej tečie opäť severojužným smerom, pričom vytvára oblúk ohnutý na západ. Medzi obcou Gregorovce a sútokom s Kanašským potokom pokračuje na juhovýchod, napokon tečie južným až juhojuhozápadným smerom k ústiu.
Ústie.
Dzikov sa vlieva do Torysy juhovýchodne od mesta Veľký Šariš v nadmorskej výške približne 255 m n. m.
Obce.
Potok preteká katastrálnym územím týchto obcí:
Peter Glocko

Peter Glocko (* 2. jún 1946, Muráň† 26. jún 2019) bol slovenský spisovateľ, scenárista a autor literatúry pre deti a mládež.
Životopis.
Narodil sa v robotníckej rodine a vzdelanie získaval v Partizánskom a v Bratislave. Pracoval ako robotník v Slovnafte, neskôr ako gumárenský laborant v Partizánskom. V roku 1966 sa stal redaktorom vo vydavateľstve Mladé letá, v rokoch 1969 – 1975 bol redaktorom vo vydavateľstve Osveta v Martine, od roku 1975 potom pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Smena. Bol redaktorom vydavateľstva Slovenský spisovateľ a žil v Bratislave.
Tvorba.
Svoje prvé diela publikoval od roku 1964 v časopisoch Mladá tvorba, Romboid, Slovenské pohľady, ale tiež v časopisoch pre mládež Kamarát a ďalších. Knižný debut mu vyšiel v roku 1970. Venoval sa tvorbe pre dospelých i pre deti a mládež. Často využíval folklórne a ľudové zdroje, ktoré upravoval, no zároveň zachovával ich folklórne hodnoty. Písal detské rozprávky, romány, ale tiež filmové scenáre.
Nagy de Tarczál

Nagy de Tarczál je šľachtický rod žijúci v Zempínskej stolici, ktorý dostal šľachtický titul od Rudolfa II. dňa 25. septembra roku 1592 na Pražskom hrade. Rod bol pomerne bohatý, až do revolúcie, ktorá vypukla v rokoch 1848-49. Majetok začal upadať po poprave Jozefa Nagya v Arade dňa 6. októbra 1849, ktorý bol generálom v Kossuthovom povstaní. Po tejto udalosti stratili dve tretiny pôdy, ktorá im bola odobratá z dôvodu rebélie proti Habsburgovcom a Rakúsku. Do tejto doby však vlastnili množstvo polí, lesov, viníc a lúk v okolí Tarczálu. Rod bol silne maďarsko orientovaný a to bol jeden z dôvodov, prečo sa postavili na stranu Kossutha. Boli spriaznení s množstvom významných zemianskych rodín. Prevažne sa ženili a vydávali v rámci okolia Tarczálu, ale tiež aj okolitých stolíc. Živili sa predovšetkým ako statkári. Ich rodokmeň sa dá podrobne sledovať od Štefana, ktorý získal zemiansky titul. Napriek tomu od 1. svetovej vojny o nich nemáme žiadne informácie.
Viera Handzová

Viera Handzová (vydatá Viera Miháliková) (* 12. máj 1931, Kokava nad Rimavicou † 15. jún 1997, Bratislava) bola slovenská spisovateľka, publicistka a prekladateľka; dcéra spisovateľa Ctibora Jána Handzu a prvá manželka spisovateľa Vojtecha Mihálika.
Životopis.
Narodila sa v rodine evanjelického farára, vzdelanie získavala v Ľubietovej, 1942 – 1950 študovala na gymnáziu v Banskej Bystrici, v 1950 – 1954 v Bratislave na filozofickej fakulte Univerzity Komenského odbor ruština – slovenčina. 
Od roku 1953 pracovala ako redaktorka v Slovenskom vydavateľstve krásnej literatúry, v rokoch 1956 – 1969 pracovala ako prekladateľka a profesionálna spisovateľka. V rokoch 1969 – 1970 sa vrátila k redaktorskej práci, tentoraz však vo vydavateľstve Obzor, v rokoch 1970 – 1973 bola redaktorkou časopisu Nové slovo, v rokoch 1974 – 1981 bola vedúcou redaktorkou vydavateľstva Smena. Po roku 1981 sa venovala profesionálne vlastnej tvorbe.
Tvorba.
Predstaviteľka tzv. strednej generácie slovenskej povojnovej prózy, ktorej dielo bolo súčasťou oficiálneho prúdu socialistickej literatúry, obsahovalo však nesporné rozprávačské majstrovstvo. Debutovala zbierkou poviedok s povstaleckou tematikou "Madlenka" (1957).
Vo svojich dielach sa venovala téme Slovenského národného povstania, generačných vzťahov a problémov, ľudských osudov, rodinných a spoločenských problémov, problematike žien, morálky, názorov na svet, vojne a mnohým iným. Písala poviedky, romány, ale i cestopis, v ktorých často dominujú jej osobné zážitky a autobiografické prvky. Okrem vlastnej tvorby sa venovala i prekladaniu z ruštiny a češtiny.
Ternianka

Ternianka je potok v dolnom Šariši, preteká územím okresu Prešov. Je to pravostranný prítok Sekčova a má dĺžku . 
"Prameň:" v pohorí Čergov pod sedlom Čergov () v nadmorskej výške cca 
"Smer toku:" na juhojuhovýchod, za obcou Terňa pokračuje na juhovýchod, ďalej vytvára výrazný oblúk vypnutý k severu (ním preteká obcou Záhradné), napokon sa stáča na východ
"Geomorfologické celky:" 1. Čergov, 2. Ondavská vrchovina (krátky úsek), 3. Beskydské predhorie a podcelok Záhradnianska brázda.
"Prítoky:" sprava spod Ostrého kameňa (), z oblasti Jaseniakov, z úpätia Hradovej hory (), prítok () spod Bukovca (), prítok () spod sedla Stráže (), dva prítoky (druhý ) spod Maliniaka (), zľava prítok spod Kaliska () a Mošurovanka
"Ústie:" do Sekčova južne od obce Tulčík v nadmorskej výške 
"Obce:" Terňa a Záhradné
Mošurovanka

Mošurovanka je potok v dolnom Šariši, na území okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Ternianky a meria 7,6 km. 
Pramení na okraji pohoria Čergov pri osade Závadka v nadmorskej výške okolo 550 m n. m. Na krátkom úseku tečie najprv juhojuhovýchodným smerom cez Ondavskú vrchovinu, vytvára oblúk a sprava priberá Závadský potok. Potom preteká obcou Mošurov, už v Beskydskom predhorí v podcelku Záhradnianska brázda, zľava priberá potok (342,5 m n. m.) pritekajúci od Žatkoviec a ďalší od Veľkého Slivníka. Krátko tečie na juh a vzápätí sa opäť stáča na juhojuhovýchod, preteká obcou Záhradné a priamo v obci ústi v nadmorskej výške okolo 299 m n. m. do Ternianky.
Pavel Hrúz

Pavel Hrúz (* 14. jún 1941, Banská Bystrica – † 15. august 2008, Banská Bystrica) bol slovenský spisovateľ.
Životopis.
Narodil sa v rodine krajčíra a vzdelanie získaval v Banskej Bystrici (1955-1959, elektrotechnická a spojárska priemyslovka) a v Bratislave (Elektrotechnická fakulta SVŠT v Bratislave). V roku 1964-1968 pracoval ako elektroinštalatér v Banskej Bystrici, robotník v pivovare v Rimavskej Sobote, technik vysielača na Kráľovej Holi.
Od roku 1968 sa stal redaktorom v Matičnom čítaní, odkiaľ ho v roku 1971 prepustili. 1971-1974 bez zamestnania, 1974-1975 správca tenisových kurtov v Banskej Bystrici, 1975-1990 robotník, neskôr energetik v Stavoindustrii v Banskej Bystrici. Od roku 1990 pracoval v literárnej redakcii Slovenského rozhlasu v Banskej Bystrici.
Tvorba.
Svoje prvé diela začal uverejňovať už počas stredoškolských štúdií v denníku Smer a neskôr aj v Mladej tvorbe. Debutoval knihou poviedkových čŕt zo študentského prostredia "Dokumenty o výhľadoch" (1966). Po roku 1972 publikoval len v samizdate (zbierku poviedok "Zvuky ticha" (1976), poviedky v samizdatovom zborníku Československý fejeton (1977)), na Slovensku mu znovu vychádzali knihy až po roku 1989, keď mu okrem nových prác vyšli i diela napísané a vydané ako samizdaty. V roku 1998 získal literárnu Cenu Dominika Tatarku. Je spoluautorom bedekru Banská Bystrica a okolie.
Vo svojich prózach sa sústredil na detail, rozprávanie o zdanlivo bezvýznamných témach, ale i ľuďoch, ktorí sú mimo "veľkého" spoločenského diania, spravidla na pokraji spoločnosti, s úsilím o autentickosť prostredia a života, čomu podriaďoval aj výrazové prostriedky.
Dlhý potok

Dlhý potok je názov niekoľkých potokov na Slovensku:
Dlhý potok (prítok Ladianky)

Dlhý potok je potok v dolnom Šariši, na území okresu Prešov. Je to pravostranný prítok Ladianky a meria 9,3 km. 
Pramení na južnom okraji Ondavskej vrchoviny na juhozápadnom svahu Strednej hory (516,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 500 m n. m. Od prameňa tečie najprv na západ, potom sa stáča na juh a vstupuje do Beskydského predhoria, do podcelku Záhradnianska brázda. Zľava priberá prítok (395,4 m n. m.) spod Haľagoša (642,0 m n. m.), preteká obcou Podhorany, priberá ľavostranný prítok z oblasti Košariska a na dolnom toku sa potok výraznejšie vlní. Esovito sa stáča a pri obci Lada sa v nadmorskej výške okolo 266 m n. m. vlieva do Ladianky.
Ladianka

Ladianka je potok v dolnom Šariši, v severovýchodnej časti okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Sekčova a má dĺžku 13,5 km.
"Prameň:" v Ondavskej vrchovine na južnom svahu vrchu Haľagoš (642,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 580 m n. m.
"Smer toku:" od prameňa najprv na juhojuhovýchod, pri osade Podhrabina sa stáča na juh a od obce Lipníky pokračuje na západ
"Geomorfologické celky:" Ondavská vrchovina, Beskydské predhorie, podcelok Záhradnianska brázda
"Prítoky:" sprava z obce Čelovce, Trstianka (282,1 m n. m.), Dlhý potok, zľava Pušovský potok, prítok z oblasti Dlhých holdov, z oblasti Kráľovčíka, Okružniansky potok, Trnkovský potok (264,8 m n. m.) a Kapušiansky potok
"Ústie:" do Sekčova pri obci Kapušany v nadmorskej výške okolo 260 m n. m.
"Obce:" Proč, Pušovce (okrajom), Podhrabina, Lipníky, Nemcovce (okrajom), Lada (okrajom) a Kapušany (okrajom)
Ms. Dynamite

Ms. Dynamite, vlastným menom Niomi Arleen MacLean-Daley (* 26. apríl 1981, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská hiphopová a R&amp;B speváčka, rapperka, textárka a producentka. Je držiteľkou ceny Mercury Prize, dvoch cien BRIT Award a troch cien MOBO Award.
Šebastovka

Šebastovka je potok v dolnom Šariši, vo východnej časti okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Sekčova a meria 13,6 km. 
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Šimonka, na severnom svahu vrchu Tri chotáre (1 025,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 980 m n. m. Od prameňa tečie najprv na juhozápad cez Okusovú dolinu, potom sa stáča na západ, tečie popod ruiny hradu Šebeš na pravom brehu a vstupuje do Košickej kotliny. Zľava priberá Šebastovík, stáča sa na juhozápad a preteká obcami Podhradík a Vyšná Šebastová a opätovne sa stáča viac na západ. Vteká na územie mesta Prešov, tečie severnou časťou mesta cez miestne časti Nižná Šebastová a Šarišské Lúky a pri osade Kúty sa v nadmorskej výške 247,5 m n. m. vlieva do Sekčova.
Andrej Chudoba

Andrej Chudoba, vl. menom Ondrej Hudoba (* 21. november 1927, Malé Krškany – † 21. január 2014, Pukanec) bol slovenský prozaik, básnik a scenárista.
Životopis.
Narodil sa v rodine roľníka a vzdelanie získaval v Leviciach, Krškanoch, Bátovciach, a napokon opäť v Leviciach, kde študoval v rokoch 1945 – 1949 na učiteľskej akadémii. V rokoch 1951 – 1952 pracoval ako učiteľ v Žemberovciach, v rokoch 1952 – 1954 ako robotník-rysovač v Tlmačoch, v rokoch 1954 – 1955 ako pomocný účtovník v Pukanci a v rokoch 1955 – 1959 ako robotník a plánovač v Hodruši-Hámroch. Medzi rokmi 1959 – 1963 sa venoval iba literárnej činnosti. V roku 1963 pracoval znovu ako učiteľ, tentoraz v Pukanci, kde pôsobil až do roku 1990, kedy odišiel do dôchodku, no ostal tam žiť i naďalej. Zomrel v meste Pukanec ako 86 ročný 21. januára 2014.
Tvorba.
Svoje prvé literárne pokusy začal uverejňovať už počas učiteľských štúdií v rôznych časopisoch (Mladá tvorba, Tvorba a i.). Knižný debut mu vyšiel v roku 1958 (zbierka básní), debutová próza mu knižne vyšla v roku 1962. V poézii sa venuje písaniu silne citovo zafarbenej prírodnej i ľúbostnej lyriky, ktorá sa nesie v zmysle všelásky. V próze sa jeho tvorba zakladá na vykresľovaní vzťahov medzi mužom a ženou, na láske ako cite i vášni, pričom sa nesnaží ísť do ľudskej podstaty a hĺbky, aby dospel k dramatickým riešeniam, ale venuje sa vykresľovaniu ľudí i citov až do samých detailov. Jeho diela sa odohrávajú väčšinou vo vojnovom a povojnovom období a sú situované do prostredia Levíc a okolia, ktoré dobre pozná z vlastného života.
Delňa (potok)

Delňa je potok v dolnom Šariši, tečie územím okresu Prešov. Je to ľavostranný prítok Torysy a má dĺžku 16 km. Nad obcou Kokošovce napája vodnú nádrž Sigord s rekreačnou funkciou (kúpanie, vodné športy, rybolov). Na dolnom toku sa výraznejšie vlní a pri meste Prešov napája rovnomenné letné kúpalisko.
"Prameň:" v Slanských vrchoch, v podcelku Šimonka, na západnom úpätí vrchu Šimonka (1 092,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 650 m n. m.
"Smer toku:" prevažne na západ, medzi osadou Sigord a obcou Dulova Ves vytvára výrazný oblúk smerujúci na juh
"Geomorfologické celky:" 1.Slanské vrchy, podcelok Šimonka, 2.Košická kotlina, podcelok Toryská pahorkatina
"Prítoky:" sprava dva prítoky spod sedla Červená mláka (855 m n. m.), Malá Delňa, Šťavica, Kamenný potok (433,3 m n. m.), prítok (324,5 m n. m.) z oblasti Ortášov, z oblasti Kopaníc, zľava z Rácovej doliny
"Ústie:" do Torysy severne od obce Haniska v nadmorskej výške 233 m n. m.
"Obce:" Zlatá Baňa, osada Sigord, Kokošovce, Dulova Ves a južným okrajom mesta Prešov