Dire Straits

Dire Straits boli britská rocková skupina, sformovaná v roku 1977 frontmanom Markom Knopflerom (gitara a spev), jeho bratom Davidom Knopflerom (gitara), Johnom Illsleym (basgitara) a Pickom Withersom (bicie) ku ktorým sa pridal manažér Ed Bicknell. Hoci bola skupina utvorená v časoch, kedy vládol punk rock, Dire Straits tvorili podľa zásad „tradičného“ rocku, i keď s okliešteným zvukom, ktorý bol príťažlivý pre poslucháčov presýtených nadmernou produkciou „štadiónového rocku“. O Markovi Knopflerovi sa v časoch začiatku skupiny hovorilo, že žiadal manažérov krčiem, aby znížili výkon zosilňovačov tak, aby sa zákazníci mohli medzi sebou rozprávať, aj keď skupina hrala. Napriek tomuto skromnému prístupu k rock and rollu sa Dire Straits stali veľmi populárnymi.
Ich najznámejšie pesničky sú „Sultans of Swing“, „Romeo and Juliet“, „Money for Nothing“, „Tunnel of Love“, „Walk of Life“ a „Brothers in Arms“.
História.
Dire Straits nahrali a vydali svoj prvý samostatný album s rovnomenným názvom v 1978, ktorý síce nevyvolal veľký ohlas, ale singel „Sultans of Swing“, vydaný o päť mesiacov neskôr sa stal nečakane hitom a predaj albumu vzrástol. Čoskoro ho nasledoval druhý album "Communiqué" v roku 1979. Oba albumy sú charakterizované prirodzeným zvukom a boli nahrané v pôvodnom zložení kapely s bratmi Knopflerovými, Illsleym a Withersom.
Počas nahrávania tretieho albumu "Making Movies" David Knopfler 25. júla 1980 po nezhodách najmä s bratom kapelu opustil. Album bol nahrávaný v New Yorku (Power Station) a predstavil klaviristu Roya Bittana (zo skupiny Bruca Springsteena). Druhú gitaru hral na albume Sid McGinnis. Album naznačil posun ku komplexnejšiemu aranžmán a produkcii, ktoré už pokračovali počas ich celej karéry. Pred nastávajúcim turné On Location tour (október 1980 - júl 1981) prišli do kapely dvaja noví členovia. Gitarista Hal Lindes (ako náhrada za Davida Knopflera), ktorý v kapele zotrval do nahrávania Brothers in Arms (1985). Novým členom na klávesoch sa stal Alan Clark, ktorý v nej zotrval až do konca (1992). 
V septembri 1982 skupina vydala album Love Over Gold, v ktorom boli naplno rozvinuté rozsiahle melodické gitarovo-klávesové aranžmány, hlboko vykreslená nálada a atmosféra. Album obsahuje len 5 skladieb. Najdlhšia skladba Telegraph Road trvá 14:18 a najkratšia Industrial Disease trvá 5:50. Album obsahuje aj Private Investigations, ktorá sa stala obľúbenou pesničkou v rádiu a stala sa číslom 2 v UK hitparáde. Po nahraní albumu skupinu opustil druhý pôvodný člen Pick Withers (bicie).
Posledné dva koncerty (22.7. a 23.7.1983) turné Love over Gold boli nafilmované a nahrané. Kapela ich vydala ako živý dvojalbum s názvom Alchemy Live v roku 1984. Na bicích hrá už Terry Williams. Album obsahuje fantastické verzie skladieb z predošlých štúdiových albumov, ktoré sa prirodzene počas predošlých rokov koncertovaní vyvinuli do dlhých prepracovaných kompozícií. Album zachytáva kapelu vo fantastickej kondícii, kde sa jednotliví členovia skvele dopĺňajú a takmer každý okamih je hraný do dokonalosti. Skladby sú plné Knopflerových gitarových sól, Clarkových klávesov (na druhých klávesoch hral na turné Tommy Mandel) a podporené skvelým výkonom Terryho Williamsa za bicími. Populárnou pesničkou sa stala live verzia Sultans of Swing, kde kapela naplno rozbalila svoje umenie. Pesnička trvá 10:47, oproti pôvodnej štúdiovej verzii je predĺžená o 5 minút.
V 1985 vydaný album "Brothers in Arms" sa stal medzinárodným hitom a podnietil produkciu niekoľkých singlov vrátane hitu „Money for Nothing“, ktorý bol prvým videoklipom vysielaným na MTV v Británii.
Komerčnému úspechu "Brothers in Arms" veľmi pomohlo aj to, že to bol prvý plne digitálne nahraný a produkovaný album dostupný na (vtedy) novom formáte CD, čo pre užívateľov novej technológie z neho robilo „povinný“ album vo veľmi obmedzenej škále hudby vtedy dostupnej na CD. Navyše nový formát ponúkol vynikajúci priestor na prezentáciu Knopflerových precíznych produkčných schopností z predchádzajúcich albumov, čo viedlo mnohých priaznivcov ku kúpe všetkých ich nahrávok. Vďaka tomu spolu s úspešným vystúpením na Live Aid sa Dire Straits stali najpredávanejšou skupinou sveta v polovici osemdesiatych rokov. Popularita skupiny prekročila hranice Spojeného kráľovstva a USA: v mnohých častiach sveta ako India, Juhovýchodná Ázia a Afrika, sa Dire Straits stali jednou z dobre známych a obdivovaných skupín.
Aj keď už po úspechu „Sultans of Swing“ malo Dire Straits slušnú základňu fanúšikov, mnohí ľudia poukazujú na to, že až vystúpenie na Live Aid s pesničkou „Money For Nothing“ bol zlomový moment v kariére Dire Straits. Bol to zriedkavý čas, keď Dire Straits hrali túto pesničku spolu so Stingom. Toto predstavenie bolo považované za zlatý klinec Live Aid a odštartovalo medzinárodný úspech piesne a skupiny. Po tomto úspechu nasledovalo dlhé obdobie nečinnosti. Počas nasledujúcich šiestich rokov vydali len zbierku hitov a jednu živú nahrávku. Posledný štúdiový album skupiny "On Every Street" bol vydaný v 1991, vyvolal zmiešané ohlasy kritikov a mal primeraný úspech. Mark Knopfler sa neskôr začal venovať sólovým projektom a soundtrackom k filmom. Členovia Dire Straits sa rozhodli skupinu v 1995 po vydaní "Live at the BBC" rozpustiť a všetkých deväť sa vydalo na sólovú dráhu.
Zloženie skupiny sa počas rokov menilo. Stálymi členmi boli len Mark Knopfler a John Illsley. Knopfler zostal základnou hybnou silou skupiny a napísal väčšinu jej piesní. Najlepší z albumov "Sultans of Swing" obsahoval len dve piesne ktoré nezložil Knopfler sám: „Money for Nothing,“ zloženú spolu so Stingom, a „Tunnel of Love“, ktorá obsahovala inštrumentálne časti založené na hudbe z muzikálu"Carousel". V pesničke „The Bug“ z "On Every Street" spieva Vince Gill, ktorý neprijal pozvanie na pridanie sa ku kapele nastálo.