burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vlajka Indie

Vlajka Indie – tvoria ju tri vodorovné pásy: šafranová, biela a zelená. V bielom páse je modré koleso – čakra (slnko s lúčmi). Vlajka je podobná vlajke Nigeru, vlajke Írska a vlajke Pobrežia Slonoviny.
Historické súvislosti.
V 19. storočí založili Briti v Indii kolóniu a spravovali ju až do roku 1947, keď India získala nezávislosť. Vlajka vznikla práve počas zápasu o nezávislosť, ktorý viedol Mahatma Gándhí. Pôvodná britská kolónia sa rozdelila na dve nezávislé krajiny – prevažne hinduistickú Indiu a prevažne moslimský Pakistan.
Interpretácie.
Šafranovo žltý pruh vlajky predstavuje hinduistickú vieru, zelený pruh zastupuje moslimov a biela na strednom pruhu je farbou mieru. 
Iná interpretácia vraví, že šafranová je farbou odvahy a obetovania, biela je farbou mieru a pravdy a zelená farbou viery a rytierskosti. Koleso v strede je starobylým znakom brahmanizmu. Nazýva sa aj "Dharma Chakra" (Koleso zákona) a jedným z atribútov boha Višnu. Jeho dvadsaťštyri vnútorných polí predstavuje počet hodín dňa, nekončiaci chod života a modrá farba kolesa je farbou mora a oblohy.
Rímsky Tref

Rímsky Tref () je taliansky bridžový licitačný systém, ktorý používali Walter Avarelli a Georgio Belladonna, hráči slávneho bridžového družstva Blue Team.
Otvorenia v tomto systéme sú nasledujúce:
Po otvorení 1 - 1 je umelým negatom po otvoreniach 1// (forsujúcich na jedno kolo) odpoveď na najbližšom stupienku je negatívna s 0-9 HCP.
Fáza (termodynamika)

Fáza alebo termodynamická fáza alebo fáza termodynamickej sústavy je v termodynamike časť termodynamickej sústavy s rovnakými vlastnosťami (homogénna oblasť termodynamickej sústavy). Pojem homogenita sa rozumie v nadatómarnej úrovni. Teda napríklad viaczložkový tuhý (alebo aj iný) roztok sa považuje za jedinú fázu. Pri roztokoch sa "nehomogenita" prejavuje až na atómarnej úrovni, kde však už nemá zmysel hovoriť o makroskopických vlastnostiach (teplota, magnetické vlastnosti, mechanické vlastnosti atď.). K najbežnejším príkladom patrí fáza kvapalná, plynná a pevná, k menej známym je feromagnetická alebo paramagnetická fáza. Pri zmene tzv. stavovej veličiny (napríklad teploty, tlaku, magnetické pole, ...) dochádza v mnohých látkach k fázovým prechodom.
Canapé

Canapé je bridžová licitačná metóda, keď s dvojfarebným listom licitujeme najprv kratšiu farbu a v nasledujúcom kole dlhšiu farbu (oproti prirodzeným zásadám, podľa ktorých sa najprv licituje dlhšia farba). V niektorých licitačných systémoch otvorenia na prvom stupni sú vždy "canapé", v iných systémoch otvorenia na prvom stupni môžu, ale nemusia byť "canapé".
Metóda "canapé" bola vypracovaná francúzskym bridžovým teoretikom Pierrom Albarranom.
Fáza

Fáza môže byť:
Carnotov cyklus

 
Carnotov cyklus, presnejšie vratný Carnotov cyklus, Carnotov obeh (vratný Carnotov obeh) alebo Carnotov proces (vratný Carnotov proces) je ideálny tepelný obeh pozostávajúci z vratných zmien (dvoch adiabát a dvoch izoteriem), ktorý prebieha medzi dvoma zásobníkmi tepla rôznej teploty. Má najvyššiu možnú tepelnú účinnosť v danom rozsahu teplôt.
Carnotov cyklus opisuje prácu ideálneho tepelného stroja a vyvodzuje jeho maximálnu teoretickú účinnosť. Teoreticky tento cyklus prvýkrát opísal Nicolas Léonard Sadi Carnot, po ktorom je aj pomenovaný.
Diagramy Carnotovho cyklu.
Jednotlivé fázy Carnotovho cyklu je možné podľa potreby znázorniť v rôznych diagramoch. p-V diagram vyjadruje závislosť tlaku od objemu, T-S diagram vyjadruje závislosť teploty od entropie. 
V oboch typoch diagramov krivky jednotlivých zmien ohraničujú oblasť ktorej obsah zodpovedá práci vykonanej strojom. 
Energetická bilancia Carnotovho cyklu.
úsek 1-2 izotermická expanzia (indexy podľa obrázku):
úsek 2 -3 adiabatická expanzia
úsek 3-4 izotermická kompresia:
úsek 4-1 adiabatická kompresia:
Účinnosť Carnotovho cyklu.
a po zjednodušení:
Účinnosť Carnotovho cyklu závisí iba od teplôt v stavoch 1,2 a 3,4.
Realizácia Carnotovho cyklu.
Teoretickou realizáciou Carnotovho cyklu je ideálny "Carnotov tepelný motor".
Jozef Dekret-Matejovie

Jozef Dekret-Matejovie alebo Jozef Decrett (* 12. júl 1774, Dobroč pri Čiernom Balogu – † 18. január 1841, Banská Bystrica) bol slovenský horár, ktorý na strednom Slovensku (Horehronie) zaviedol v ťažbe dreva pílu namiesto sekier, ale predovšetkým bol priekopníkom v obnove lesov.
Jeho zásluhou sa na Slovensku začalo s výsevom v lesoch z vlastných zdrojov, spúšťaním dreva rigolmi a zaviedlo všeobecné používanie ručnej píly. Jeho národné cítenie bolo porovnateľné so štúrovcami. J. D. Matejovie vyrastal v drevorubačskom prostredí. Bol samouk, lesný praktik a obhajca progresívnych myšlienok pri obhospodarovaní lesov. Založil tradíciu lesnej prvovýroby. Významnosť lesného hospodárstva videl v zachovaní, zabezpečovaní a všestrannom zveľaďovaní lesov. V tom je aj jeho odkaz pre súčasnosť "„Zachovať lesy potomstvu, lebo oni sú predpokladom udržania života na Zemi“".
Život.
Jozef sa narodil v rodine lesného robotníka Jána Decretta a jeho manželky Márie, neskôr lesného dozorcu a nakoniec strážcu hrabieľ (česiel na zachytávanie dreva, plaveného po riekach). Absolvoval piaristické gymnázium v Brezne a v roku 1787 nastúpil do lesnej služby, najskôr ako nádenník, potom pomocný horár a horár. V roku 1807 bol vymenovaný za hlavného horára a v roku 1808 za lesného pojazdného v Brezne. Od roka 1814 až do dôchodku 1837 vykonával funkciu komorského lesmajstra. V tom čase uskutočňoval vymeriavanie pozemkov a spracoval štatút lesných osád v okolí Čierneho Hrona, ktorý platil takmer ďalších 150 rokov.
V roku 1825 pozval robotníkov z oblasti rakúskeho Štajerska, aby naučili miestnych konzervatívnych drevorubačov používať nové metódy ťažby dreva a predovšetkým prekonali ich odpor k práci s pílou. Pre drevorubačov, ktorí sa odhodlali používať pílu presadil vyššie mzdy a za nízke pne príplatky.
No hlavná Dekretova zásluha nie je zefektívnenie ťažby, ale plánovité zalesňovanie hôr, zdevastovaných niekoľkými storočiami ťažby dreva pre potreby miestneho rozvinutého baníctva, hutníctva a sklárstva. Dovtedy sa odlesňovanie bránilo len úradným obmedzovaním ťažby dreva a zákazmi pasenia kôz na holinách. Zalesňovanie inak ako prirodzenou cestou (náletmi) bolo neznáme. Dekretovi sa podarilo presadiť plánovitú výsadbu a sám ju aktívne realizoval, opätovné zalesňovanie pokladal za najvýznamnejšiu prácu. Do roku 1838 zalesnil , ktoré boli predtým bez porastu.
V jeho práci pokračovali aj jeho nástupcovia a podarilo sa tak na začiatku dvadsiateho storočia opäť zalesniť prakticky celú oblasť.
Blue Team

Blue Team bolo legendárne talianske bridžové družstvo, ktoré mnoho rokov panovalo na svetovej bridžovej scéne.
Talianska bridžová federácia menovala v roku 1950 za trénera reprezentačného družstva Carla A. Perrouxa. Ten usporiadal kvalifikačné zápasy vybraných, väčšinou mladých, hráčov. Vytvoril rôzne tímy, ktoré pre účely kvalifikácie boli pomenované farbami. Z kvalifikačných zápasov vyšiel víťazne "Modrý tím", ktorý zvíťazil nad "Červeným tímom", a ktorý sa pod týmto názvom stal najznámejším družstvom v histórii bridžu. Družstvo tvorili hráči z Ríma a Neapolu. Dvaja rímski hráči z tímu, Avarelli a Belladonna, vytvorili nový licitačný systém, ktorý nazvali Rímsky Tref (Fiori Romano / Roman Club). Okrem viacznačného otvorenia 1 tref, boli použité mnohé konvenčné otvorenia, ktoré na druhom stupni, okrem silových vlastností, vyjadrovali aj rozlohové vlastnosti listov (dvojfarebných a trojfarebných). Základným princípom systému sa stala dražba metódou canapé. Podstatou tohto systému je dražba najprv kratšej dlžky, a pokiaľ sa nenájde zhoda, draží sa skutočná dlžka (aspoň päťlistá) v druhom kole. Takto sa stávalo, že otvorenie jedným vo farbe bolo učinené aj na trojliste – aj v drahej farbe. Rímsky tref zaviedol do dražby aj mnohé iné nové prvky, napr. na hodnotenie sily farebných listov systém nepoužíval bodovacie metódy ani hracie ani rýchle zdvihy, ale hodnotil ich stratovými zdvihmi; ako odpoveď na informačnú kontru dražil partner, vo väčšine prípadov, svoju najkratšiu farbu ap.
Dôkladná príprava priniesla svoje ovocie. V roku 1957 vyhral Blue Team v New Yorku vysoko nad americkou reprezentáciou, ktorá sa skladala zo samých hviezd, včítane Ch. Gorena, a Taliansko sa stalo Majstrom sveta. Na tomto zápase bola evidentná prevaha licitačného systému Talianov, ktorí často končili v lepších záväzkoch. Až na rok 1960, keď na Olympiáde v Turíne vyhrali reprezentanti Francúzska, obhajoval Blue Team titul až do roku 1969 (vrátane dvoch olympiád), keď sa rozpadol. Viacerí hráči prešli do profesionálneho bridžového cirkusu, ktorý založila svetoznáma egyptská filmová hviezda a jeden z najlepších hráčov sveta, Omar Sharif.
Po rozpade tímu bridžovú scénu ovládli Američania, menovite Dallaské esá. Celá vec mala ale jeden háčik. Legendárny Blue Team sa medzitým rozpadol a svet ani Američania nedostali odpoveď na otázku, kto je na svete najlepší a nikto nevedel povedať, ako by dopadlo stretnutie týchto dvoch gigantov. Našli sa viacerí fanúšikovia a organizátori, ktorí tieto otázniky chceli odstrániť. Ich snaženie bolo nakoniec korunované úspechom a Blue Team sa zišiel znovu, aby sa stretol s Dallaskými esami na "Stretnutí storočia" v decembri roku 1971 v Las Vegas. Za obrovského záujmu celého sveta porazil Blue Team Aces of Dallas vysoko. Svoje víťazstvo potvrdil Blue Team o rok na Bridžovej olympiáde v Miami, keď sa vo finále znovu stretol s Dallaskými esami a opäť vysoko zvíťazil. V rokoch 1973 až 1975 si pripísal Blue Team ešte ďalšie 3 tituly majstra sveta.
Filoktétes

Filoktétes alebo Filoktétés alebo Filoktetes (po grécky "Filoktétes"/iný prepis: Filoktétés) bol v starogréckej mytológii tesálsky kráľ a jeden z argonautov, o ktorom hovorila veštba, že bez jeho luku a šípov, ktorý zdedil od Herkula/Herakla pretože bol členom jeho družiny, nemožno dobyť Tróju. 
Na ceste do Tróje ho náhodou uhryzol had, a keďže bolo jeho zranenie pre výpravu neznesiteľné, Odyseus ho vysadil na ostrove Lemnos. Po desiatich rokoch trójskej vojny sa však poňho vrátili, lebo sa dozvedeli spomínanú veštbu. A veštba sa naplnila: Filokteta Odyseus lsťou dopravil do Tróje, kde otráveným šípom, ktorý nikdy neminul cieľ, zasiahol pôvodcu vojny Parida, na ktorého preniesol jeho chorobu.
Zmydelňovanie

Zmydelňovanie, alebo saponifikácia (zmydelňovanie esterov) je alkalicky katalyzovaná hydrolýza esterov za vzniku príslušného alkoholu a alkalickej soli mastnej kyseliny (vyššej karboxylovej kyseliny). Reakcia alkoholu a karboxylovej kyseliny na ester a späť je rovnovážna reakcia, ktorej pri zmene podmienok môžeme ovplyvniť posunutie rovnováhy v prospech produktov alebo reaktantov.
Ak je reakcia posúvaná na stranu produktov, ide o esterifikáciu, ak na stranu reaktantov ide o hydrolýzu esterov. Ide o dve navzájom opačné reakcie. Ak sa hydrolýza katalyzuje zásadou ide o zmydeľňovanie. Zmydeľňovanie môžeme rozdeliť na dve reakcie, samotnú hydrolýzu esteru na mastnú kyselinu a alkohol a reakciu mastnej kyseliny so zásadou, za vzniku soli:
Dej dostal názov podľa postupu pri výrobe mydla, pri ktorom je esterom tuk a ako hydrolytické činidlo sa používajú roztoky hydroxidov (zásad NaOH alebo KOH). Vzniká sodná alebo draselná soľ kyseliny (sodné mydlo a draselné mydlo) a alkohol (glycerol).
Najsvätejšia Trojica (rozlišovacia stránka)

Najsvätejšia Trojica alebo Svätá Trojica je náboženský termín, pozri Najsvätejšia Trojica.
Svätá Trojica môže byť aj:
Teplota topenia

Teplota topenia alebo teplota tavenia je teplota, pri ktorej látka mení skupenstvo z tuhého na kvapalné. Kryštalická látka, ktorá sa skladá z jediného prvku, alebo jedinej zlúčeniny má svoju charakteristickú teplotu topenia. Celá premena z tuhej látky na kvapalnú prebehne pri konštantnej teplote. Niekedy sa označuje i ako teplota tuhnutia, čo je teplota zmeny skupenstva v opačnom smere: z kvapalného na tuhé skupenstvo. Mnohé látky majú teplotu topenia a tuhnutia rovnakú, pri niektorých sa však vyskytuje rozdiel, ktorý sa nazýva hysterézou.
Kryštalické látky z viacerých fáz (zliatina) alebo amorfné látky (sklo, keramické látky, termoplasty, tuky) nemajú určitú teplotu topenia, mäknú a menia sa na kvapalinu v rozmedzí určitých teplôt tzv. "intervale tavenia".
Teplota topenia mierne závisí od tlaku, menej ako teplota varu. Chemickým prvkom s najvyššou teplotou topenia je volfrám – 3 410 °C. Naproti tomu hélium existuje v tuhom skupenstve iba pri teplotách blízkych absolútnej nule a tlaku 20-krát vyššom ako je atmosférický tlak. 
Teplota tavenia zliatin.
Pri zliatinách je teplota (interval teplôt) tavenia závislá od zloženia zliatiny. Pri zliatinách dvoch v sebe úplne rozpustných zložiek plynulo prechádza od teploty tavenia jednej k teplote tavenia druhej. Pri zliatinách s čiastočnou rozpustnosťou, alebo s úplnou nerozpustnosťou, ktoré tvoria eutektikum je vo väčšine prípadov táto teplota pre akékoľvek zloženie nižšia ako teplota tavenia čistých zložiek z ktorých je zliatina zložená. Minimum sa dosiahne práve pri eutektickom zložení, pri ktorom sa zároveň interval teplôt zúži na jednu teplotu tzv. "eutektický bod". Napríklad pre zliatinu železa s uhlíkom platí:
Význam.
Teplota tavenia má význam pre mnohé technické oblasti, napríklad: odlievanie, zváranie alebo pokovovanie. V minulosti slúžila teplota topenia ľadu (tuhnutia vody) ako jedna z referenčných hodnôt pre stanovenie teplotných stupníc: Celziovej – 0 °C, upravenej Fahrenheitovej – 32 °F a Réaumurovej – 0°R.
Príklady teplôt topenia.
Tabuľka uvádza teploty topenia vybraných látok v "°C a "kelvinoch" (pri normálnom tlaku).
Teplota varu

Teplota varu alebo teplota sýtosti je teplota, pri ktorej tlak nasýtených pár sa vyrovná tlaku plynu nad povrchom kvapaliny. Pri vare látky je vyparovanie veľmi silné a pary sa tvoria aj vnútri kvapaliny. Teplota varu látky závisí od tlaku a od čistoty látky.
Teploty varu.
Tabuľka udáva teploty varu látky (pri normálnom tlaku)
Obor (hviezda)

Obor je hviezda, v ktorej sa zastavili termonukleárne reakcie premeny vodíka na hélium v jej jadre. Obry patria do triedy svietivosti III Yerkesovej spektrálnej klasifikácie. Hviezdy malej hmotnosti ostanú na rovnakej jasnosti, kým sa z nich stanú biele trpaslíky. Z masívnejších hviezd sa stanú omnoho jasnejšie jasné obry alebo nadobry.
Medzi najznámejšie obry patria:
Sústava (termodynamika)

Sústava alebo systém je súhrn častíc vyplňujúcich určitý priestor, ktorý je predmetom skúmania. Sústava je ohraničená od svojho okolia skutočnými alebo iba myslenými stenami.
Rozlišujeme sústavy:
Uzavretá sústava

Uzavretá sústava alebo uzavretý systém môže byť:
Podobor

Podobor je trieda hviezd, ktoré sú jasnejšie ako hviezdy hlavnej postupnosti alebo trpaslíky, ale nie také jasné ako obry. Predpokladá sa, že sú to hviezdy, ktoré prestali spaľovať vodík na hélium v jadre a stávajú sa z nich obry. Podobry majú väčší priemer a nižšiu teplotu ako hviezdy podobnej hmotnosti v hlavnej postupnosti. V Yerkesovej spektrálnej klasifikácii je ich trieda svietivosti IV.
Thuban

Thuban (α Dra/α Draconis/Alfa Draconis) je dvojhviezda v súhvezdí Drak. 
Táto hviezda bola pred 5000 rokmi Severkou. V jej blízkosti bol totiž v tých časoch Severný svetový pól, ktorý sa neskôr dôsledkom precesie presunul k Polárke. Severný svetový pól bol od Thubanu vzdialený iba 10´, čiže asi tretinu mesačného priemeru. Vtedy začínali Egypťania stavať pyramídy. Thuban bol vraj stále viditeľný priezorom Chufuovej pyramídy. Dnes to už tak nie je; pól sa posunul k Polárke a Thuban obieha okolo pólu tak ako ostatné hviezdy.
Thuban je spektroskopická dvojhviezda s obežnou dobou 51, 38 dňa. Je zaujímavé, že podľa starého označenia gréckym písmenom bol Thuban označený ako najjasnejšia hviezda súhvezdia (α Dra). Jeho jasnosť odvtedy pravdepodobne značne poklesla. Najjasnejšou hviezdou je teraz Etamin.
Štruktúrny vzorec

Štruktúrny vzorec vyjadruje počet atómov jednotlivých prvkov a ich usporiadanie v molekule. Väzby medzi atómami sa značia spojovacími čiarami (rozvinutý štruktúrny vzorec). Ak sú vyznačené spojovacími čiarami iba väzby medzi význačnými skupinami atómov, ide o racionálne vzorce. Každá spojovacia čiara medzi atómami znamená spoločný elektrónový pár sprostredkujúci väzbu (väzbový molekulový orbitál).
Obor

Obor môže znamenať:
Maurícius (svätec)

Svätý Maurícius († 209, Agaunum) bol veliteľ legendárnej rímskej tébskej légie v 3. storočí.
Podľa kresťanskej tradície táto légia úplne tvorená kresťanmi bola povolaná z egyptských Téb na územie dnešného Švajčiarska na pomoc cisárovi Maximianovi. Légia bojovala udatne, ale odmietla splniť Maximianov rozkaz, ktorým prikázal týrať miestnych kresťanov. Maximianus prikázal za trest popraviť každého desiateho člena légie. Keď aj po tomto treste vojaci povzbudzovaní Mauríciom odmietli jeho rozkaz, prikázal druhýkrát popraviť každého desiateho. Keďže ani tento trest neprinútil légiu k poslušnosti, prikázal Maximianus popraviť všetkých jej zostávajúcich 6 600 členov. Táto udalosť sa odohrala v dnešnom Švajčiarsku, na mieste nazývanom Agaunum, teraz Saint Maurice-en-Valais. 
Podľa svätého Maurícia boli napríklad pomenované mesto St. Moritz vo Švajčiarsku, alebo ostrov Maurícius v Indickom oceáne.
Štefan Prvomučeník

Svätý Štefan (po grécky "Stefanos", po latinsky "Stephanus") (? – † 33 ukameňovaním v Jeruzaleme), tzv. Prvomučeník bol prvý kresťanský mučeník a jeden zo šiestich diakonov druhej cirkvi (archidiakon).
Bol podľa knihy Nového zákona Skutky apoštolov ukameňovaný pre vieru v Ježiša Krista na smrť. (Sk 6-7)
Svätý Štefan je uctievaný v katolíckej, pravoslávnej aj anglikánskej cirkvi. Sviatok sv. Štefana sa v západnej cirkvi slávi 26. decembra, hneď po vianočných sviatkoch. V byzantskom obrade (v gréckokatolíckej i pravoslávnej cirkvi) sa slávi o deň neskôr – 27. decembra. 
Na Západe sú jeho atribúty palma, kniha a kamene. V byzantskom obrade býva neraz znázorňovaný aj na diakonských dverách ikonostasu, keďže bol archidiakonom, často s kadidlom v ruke.
Tábor padlých žien

Tábor padlých žien (angl. "The Camp of Fallen Women") slovenský film natočený podľa rovnomenného románu Antona Baláža.
Príbeh z roku 1949 odohravajúci sa v tábore určenom na prevýchovu bratislavských prostitútok.
Svätý Štefan

Svätý Štefan môže byť:
Juraj Kukura

Juraj Kukura (* 15. marec 1947, Prešov) je slovenský herec.
Po ukončení stavebnej priemyslovky v Bratislave vyštudoval herectvo na VŠMU (1973). Začínal v Divadle na Korze, neskôr na Novej scéne (1971 – 1976). V rokoch 1976 – 1984 pôsobil v Činohre SND v Bratislave, až kým neodišiel do Nemecka. Zo začiatku účinkoval v mníchovskom divadle Kammerspiele, neskôr v Bazileji, Bonne a od roku 1985 v Schauspielhause v Hamburgu, kde dodnes žije. V roku 2002 sa stal riaditeľom bratislavského Divadla Aréna. Je ženatý a má jedného syna. 
V Nemecku patrí k obľúbeným divadelným a televíznym hercom. Hral v niekoľkých dieloch seriálu Miesto činu, v seriáloch Via Mala, Hotel Raj Helicops, Kobra 11
Ocenenia.
Za postavu "Martina" v "Koze" bol ocenený cenou "Dosky 2004" za najlepší mužský herecký výkon. Za hlavnú rolu v inscenácii pražského Činoherného klubu "Bratři Karamazovi" získal prestížnu cenu Divadelních novin za najlepší herecký výkon sezóny 2014/2015, ktorá sa udeľuje v rámci všetkých divadelných žánrov. Za postavu "Fjodora Karamazova" bol nominovaný na výročnú "Cenu Thálie" českej Hereckej asociácie a na "Cenu divadelnej kritiky 2015", udeľovanej renomovaným českým časopisom Svět a divadlo. Roku 2017 prevzal z rúk českého prezidenta Miloša Zemana štátne vyznamenanie, medailu Za zásluhy.
Liter

Liter je jednotka objemu. Označuje sa pomocou dvoch oficiálnych značiek: malého písmena l a veľkého písmena L. Liter je metrická jednotka, ale nie je jednotkou sústavy SI. Keďže však ide o dekadický násobok jednotky SI, môže sa používať so sústavou SI. Jednotkou sústavy SI pre objem je kubický meter (m³).
Pôvod.
Názov jednotky je odvodený od staršej francúzskej jednotky "litron", ktorej meno sa dostalo z gréčtiny cez latinčinu.
Prevody.
Jeden liter 
Jeden mililiter 
Vysvetlenie.
Liter sa najčastejšie používa pre meranie objemu telies, alebo veľkosti ich nádob (napríklad pre tekutiny, alebo sypké materiály), zatiaľ čo kubické metre (a od nich odvodené jednotky) sa najčastejšie používajú pre telesá merané podľa ich rozmerov, alebo výtlaku. Liter sa taktiež často používa pre niektoré vypočítané veličiny, ako napríklad hustota (kg/L), čo umožňuje jednoduché porovnávanie s hustotou vody.
Jeden liter vody váži takmer presne jeden kilogram. Podobne: 1 ml vody váži približne 1 g, 1000 litrov vody váži približne 1000 kg (1 tonu). Tento vzťah vyplýva z historickej definície jednotky, ale od roku 1964 nie je súčasťou definície.
Značka.
Pôvodne, nasledujúc pravidlá SI, podľa ktorých iba značky jednotiek, ktoré sú skratkou z mena osoby, začínajú veľkým písmenom, bola pre liter iba jedna značka l (malé písmeno l).
V mnohých anglicky hovoriacich krajinách je najzvyčajnejší tvar ručne písanej arabskej číslice 1 iba jeden vertikálny ťah,
t. j. chýba mu ťah smerom hore, ktorý bol pridaný v mnohých iných kultúrach.
Z tohto dôvodu sa dá číslica 1 ľahko pomýliť s písmenom l. Na niektorých písacích strojoch, hlavne starších, sa musel používať kláves l na napísanie číslice 1. Navyše v niektorých písmach sú tieto dva znaky takmer nerozoznateľné. Toto spôsobovalo čiastočné znepokojenie, hlavne v lekárskej obci. Ako dôsledok bola v roku 1979 pre liter prijatá alternatívna značka L (veľké písmeno L).
Juraj Kubánka

Juraj Kubánka (* 31. október 1928, Turie, ČSR – † 19. júl 2021) bol slovenský choreograf a tanečník, jeden z priekopníkov choreografie ľudového tanca na Slovensku. Základné prvky ľudového tanca spojil s novým moderným náhľadom na tanec a jeho vyjadrovacie možnosti.
V rokoch 19471949 študoval na Lekárskej fakulte UK v Bratislave. V roku 1957 absolvoval štúdium choreografie tanca na VŠMU v Bratislave. Od roku 1949 pôsobil v SĽUK-u ako choreograf, tanečník a režisér. Príležitostne si zahral vo filme.
Šimon Jurovský

Šimon Jurovský pôvodným menom Weiss-Nägel (* 8. február 1912 Ulmanka (dnes Uľanka) časť Banskej Bystrice † 8. november 1963 Praha, pochovaný v Bratislave) bol slovenský hudobný skladateľ, autor baletov, spevohier, komornej, scénickej a filmovej hudby.
Životopis.
V roku 1922-1928 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Ružomberku, 1928-1931 na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. V 1931-1936 nastúpil na Hudobnú a dramatickú akadémiu v Bratislave, kde u profesora Alexandra Moyzesa študoval kompozíciu, u Jozefa Vincoureka dirigovanie a u E. Suchoňa klavír. V rokoch 1937-1939 pracoval ako referent gramofónového a snímkového archívu v Slovenskom rozhlase. Z rozhlasu odišiel v roku 1939 do Viedne, aby tam u J. Marxa študoval kompozíciu na "Hochschule für Musik und darstellende Kunst".
Ako dirigent účinkoval v "Speváckom zbore bratislavských učiteliek" (1939-1942) a v "Bratislavskom robotníckom spevokole" (1945-1947). Medzitým pracoval ako hudobný režisér v Slovenskom rozhlase. V roku 1948 sa tam stal vedúcim hudobného odboru, kým ho v roku 1951 menovali vedúcim hudobného odboru na Povereníctve školstva a osvety. Z povereníctva prešiel v roku 1955 za riaditeľa SĽUKu. 1. októbra roku 1956 sa stal umeleckým šéfom Opery Slovenského národného divadla. Túto funkciu vykonával až do svojej smrti v roku 1963.
Vo svojich skladbách nadviazal na postimpresionistickú orientáciu slovenskej medzivojnovej tvorby, pričom inklinoval k zužitkovaniu typických prvkov hudobného folklóru. Po 1948 jeho hudobný prejav ideovo ovplyvnilo obdobie socialistického schematizmu. Jeho vrcholné diela sa však stali progresívnou súčasťou slovenskej hudobnej kultúry, v ktorých prevládli moyzesovské folklórne prvky s prevahou lyrických melódií. Autor jedného z prvých slovenských baletov "Rytierska balada" (1956-1960), skomponoval aj spevohru "Vietor od Poľany" (inscenovaná 1973), nedokončená ostala opera "Kapitán Nálepka". V skladateľskej činnosti sa systematicky venoval aj hudobno-dramatickej tvorbe, čo dokumentovali jeho scénické kompozície k rozhlasovým i divadelným hrám a najmä k celovečerným i dokumentárnym filmom. S jeho pôsobením v SND sa spájalo inscenačné stvárnenie pôvodných slovenských i inonárodných opier.
Bartolomej (apoštol)

Svätý Bartolomej, nazývaný tiež "Natanael", (žil asi začiatkom 1. stor. v galilejskej Káne) bol jedným z dvanástich apoštolov Ježiša Krista. Pravdepodobne pochádzal z rodiny roľníka o čom svedčí jeho plné meno. V aramejčine znelo Natanael Bar-Tolmai, pričom hebrejské „bar tolmai“ znamená oráčov syn.
V evanjeliách podľa Matúša, Marka a Lukáša sa Bartolomej spomína vždy s Filipom. Ani v jednom z týchto troch evanjelií sa však v súvislosti s Bartolomejom nevyskytuje pomenovanie Natanael. Naproti tomu v Jánovom evanjeliu je zasa nazývaný Natanaelom a ani raz Bartolomejom.
Celkovo možno povedať, že z hľadiska verejného účinkovania, zachyteného v Novom zákone, zohral nie veľmi dôležitú úlohu. Jeho meno sa vyskytuje iba v zozname apoštolov a ako svedok Ježišovho nanebovstúpenia po zmŕtvychvstaní.
Medzi apoštolov sa dostal Filipovou zásluhou. O prvom stretnutí Ježiša Krista s Bartolomejom hovorí šesť veršov prvej kapitoly Jánovho evanjelia:
Podľa legiend po Kristovom nanebovstúpení účinkoval na Strednom východe, od Malej Ázie až po Indiu; správy o jeho pôsobení sa objavili dokonca v Etiópii. Zomrel pravdepodobne v Arménsku kam priniesol kresťanstvo. Pohanských obyvateľov krajiny si pohneval šírením viery, uzdravovaním chorých a „posadnutých“, za čo bol umučený. Podľa tradície ho vraj zaživa stiahli z kože a potom ukrižovali dolu hlavou. Táto hrozná smrť je dôvodom, prečo je patrónov garbiarov.
V 10. storočí sa jeho ostatky dostali do Ríma a boli uložené v kostole San Bartolomeo all'Isola. Neskôr, v roku 1238, sa Bartolomejova lebka dostala do Frankfurtu nad Mohanom, kde je uložená v svätcovi zasvätenej katedrále. Inú svätcovu relikviu, rameno, vlastní Canterburská katedrála.
Utrpenie svätého Bartolomeja našlo svoj odraz i v dielach výtvarných umelcov. Zrejme najznámejším z nich je Michelangelov Bartolomej na freske "Posledného súdu" v Sixtínskej kaplnke ako postava so stiahnutou vlastnou kožou v ľavej ruke (a s umelcovou podobizňou).
Bartolomejovi je po celej Európe zasvätených množstvo kostolov a chrámov (na Slovensku napr. v Čadci, Prievidzi, Košiciach, v Česku napr. majestátna gotická katedrála v Plzni).
Svätý Martin

Svätý Martin môže byť:
Katolíctvo

Katolíctvo môže byť:
Os (geometria)

Os je priamka, vzhľadom na ktorú sa určujú geometrické alebo fyzikálne vzťahy bodov, či telies. Os môže rozdeliť teleso (napr. uhol) na dve rovnaké časti.
Agent Štátnej bezpečnosti

Agent Štátnej bezpečnosti, skrátene agent ŠtB, bol tajný spolupracovník ŠtB, ktorý plnil úlohy pri odhaľovaní, rozpracovávaní a dokumentovaní protištátnej trestnej činnosti a úlohy, ktoré mali zabrániť takejto trestnej činnosti.
V širšom slova zmysle je to vedomý spolupracovník ŠtB. Toto pomenovanie sa používa ako najdôležitejšia kategória v Registračných protokoloch agentúrnych a operatívnych zväzkov Štátnej bezpečnosti. Ďalšie kategórie, ako napr. informátor ŠtB a dôverník ŠtB, mohli byť aj nevedomí spolupracovníci.
V užšom ponímaní bol agent vedomým tajným spolupracovníkom kontrarozviedky ŠtB v rokoch 19481989.
Úlohy agenta ŠtB.
Agenti ŠtB tvorili operačnú sieť po celom území Česko-Slovenska a činnosť vykonávali vo všetkých prostrediach spoločenského, kultúrneho a hospodárskeho života. Ku koncu obdobia komunistickej totality evidovala Hlavná správa kontrarozviedky ŠtB 1 575 aktívnych agentov, regionálne správy evidovali ďalších cca 7 300. Budúci agent vstupoval do vzťahu s ŠtB tzv. viazacím aktom, ktorý bol fixovaný písomným záväzkom alebo ústnym súhlasom, podpisom záväzku mlčanlivosti, príp. podpisom potvrdenia o prevzatí odmeny. Agenta riadil profesionálny operatívny pracovník ŠtB, ktorý určil krycie meno, inštruoval o spojení, dával konkrétne úlohy, preberal informácie, príp. odovzdával odmeny.
Spôsob práce agenta.
Agent získaval poznatky :
Agentúrna sieť dodávala svoje poznatky ojedinele aj po Novembri 1989 až do rozpustenia ŠtB 15. februára 1990. Obmedzenia pre uplatnenie sa bývalých agentov ŠtB vo verejnom živote po páde komunistickej totality mal riešiť lustračný zákon.
Bunkový cyklus

Bunkový cyklus je cyklický sled udalostí v eukaryotickej bunke medzi dvomi bunkovými deleniami. 
Fázy bunkového cyklu.
Cyklus sa skladá z niekoľkých fáz.
Fázy bunkového cyklu sú:
V bunke existujú mnohé dohľadové systémy, ktoré napríklad monitorujú poškodenie DNA alebo neschopnosť dokončiť kritické procesy. Tieto „kontrolné stanoviská“ môžu zablokovať ďalší postup fázami bunkového cyklu ak nie sú splnené určité podmienky. Napríklad existuje kontrolný mechanizmus, ktorý kontroluje replikáciu DNA a zabraňuje vstupu bunky do fázy mitózy pred tým ako je celá replikácia dokončená. Podobne aj vretienkový kontrolný bod blokuje prechod z metafázy do anafázy v priebehu mitózy ak nie sú všetky chromozómy pripojené k mitotickému (deliacemu) vretienku.
Ak tento systém zachytí problém, tak vyšle množstvo signálnych molekúl, ktoré dávajú povel na zastavenie delenia. Tieto signály rozhodujú aj o tom, či bunka poškodenie opraví alebo začne proces programovanej bunkovej smrti inak tiež apoptózy. Programovaná smrť bunky zaisťuje, že sa poškodená bunka ďalej nemnoží a nerozširuje sa. Napríklad proteín p53 dostáva signály zapríčinené poškodením DNA, stimuluje tvorbu inhibičných proteínov, ktoré zastavia replikačný proces. Bez správnej funkcie p53, by sa hromadili poruchy DNA. Priamym dôsledkom je progresia poškodeného génu do štádia nádoru. Dnes je známe množstvo nádorového bujnenia vrátane niektorých nádorov prsníka a hrubého čreva, ktoré sú združené s defektom v p53.
Niektoré bunky ako napríklad neuróny, sa nikdy nedelia a ostávajú v G0 fáze. Aj keď posledné výskumy ukazujú, že neuróny, v ktorých prebieha bunková smrť sa môžu vrátiť do bunkového cyklu. Pridanie inhibítorov bunkového cyklu môže zabrániť apoptóze.
Regulácia bunkového cyklu.
Bunkový cyklus regulujú cyklíny a cyklín-dependentné kinázy. Leland H. Hartwell, R. Timothy Hunt a Paul M. Nurse dostali v roku 2001 Nobelovu cenu za objav týchto regulačných molekúl.
Divadelná sezóna

Divadelná sezóna je prevádzkové obdobie divadla, ktoré vychádza z existencie divadelných prázdnin v letných mesiacoch. Divadelná sezóna začína v septembri a končí v júni nasledujúceho roka, a teda sa nekryje s kalendárnym ani fiškálnym rokom. Divadelné prázdniny nie sú totožné s dovolenkou divadelných pracovníkov, keďže divadelná prevádzka sa zväčša začína už v polovici augusta, sériou tzv. oprašovacích skúšok.
Starina (vodná nádrž)

Starina je najväčšia vodná nádrž na pitnú vodu na Slovensku, zároveň je najväčším zdrojom pitnej vody v strednej Európe. Nachádza sa v najvýchodnejšom cípe Slovenska, v severovýchodnej časti Zemplína na území okresu Snina, v katastri obce Stakčín.
Je vybudovaná na hornom toku rieky Cirocha v Bukovských vrchoch, na území Národného parku Poloniny.
Vodná nádrž má objem 59,8 mil. m³ vody a rozprestiera sa na ploche , priehradný múr má výšku , dĺžka hrádze je 345 m, šírka 7 m. Bola vybudovaná v rokoch 1981 až 1988 pre zásobovanie regiónu východného Slovenska (najmä Prešova a Košíc) pitnou vodou. Jej výstavbe predchádzalo vysťahovanie 7 rusínskych dedín z dôvodu ochranného pásma zdroja pitnej vody nad nádržou v 70. rokoch 20. storočia. Vrstvy pieskovcov a ílovcov sa vytvorili v treťohornom mori.
Precision

Precision je bridžový Licitačný systém vypracovaný v šesťdesiatych rokoch 20. storočia americkým bridžistom C. C. Weiom. V literatúre sa systém nazýva aj "Precision Club".
"Precision" je systémom "silného trefu" – iba otvorenie 1 je silné a forsujúce (ukazuje list od 16HCP), všetky ostatné otvorenia majú silu ohraničenú do 15HCP (hoci v originálnej verzii bola jedna výnimka – otvorenie 2BT ukazovalo 22-23HCP na pravidelnej rozlohe). Po otvorení 1 a pozitívnej odpovedi pôvodný "Precision" používal hlášky typu Talianske OSW, formy relay.
Charakteristickým otvorením v prvej verzii "Precision" boli 2 ukazujúce list so silou 11-15HCP a trojfarebnou rozlohou s krátkosťou károvou, v súčasných obmenách "Precision" najčastejšie používa iné dohovory.
Otvorenia 1 a 1 sú s päťlistami, 2 ukazuje list so šiestimi trefami alebo piatimi trefami a drahým štvorlistom, a 1BT ukazuje 13-15HCP.
V pôvodnom systéme 1 bolo prirodzené, v súčasnosti väčšina párov používa "prípravné 1" so všetkými rozlohami listov, ktoré nemožno vyjadriť otvoreniami 1, 1, 2 a 1BT.
Otvorenie v prvej verzii "Precision" vyzerali takto:
Väčšina súčasných variantov "Precision" používa iné otvorena 1, 2 a 2BT, a občas aj 1BT a 2. Napríklad Match Point Precision používa otvorenia 1BT so silou 12-15, ale bez drahého štvorlistu, 2 je iba jednofarebná rozloha s trefami alebo dvojfarebný s trefami a kárami, a 2 sú slabé dva, a všetky listy, ktoré sa nezmestia do týchto otvorení sa otvárajú cez 1 (od rozlôh 4=4=0=5, cez pravidelné listy s drahými štvorlistami, až po prirodzené kárové otvorenia).
Divadlo (organizácia)

Divadlo možno chápať nielen ako samotné divadelné umenie alebo ako budovu, ale aj ako organizáciu, ktorá formálne zastrešuje divadelnú prevádzku.
Štruktúra divadelnej prevádzky a jej zložky.
Členenie štruktúry divadelnej prevádzky závisí najmä od cieľov, funkcií a zamerania divadla, od charakteru a špecifickosti činností, ekonomických možností, počtu zamestnancov, pôsobiska, vybavenia a ďalších faktorov. Preto je nasledujúci model organizácie prezentovaný ako ideálny model organizačnej štruktúry jednozložkového divadla, pretože v divadelnej praxi, čo divadlo, to iný model organizácie.
Riaditeľ.
Na čele divadla stojí jeho riaditeľ, ktorý má k dispozícii svoj aparát – sekretariát, tlačový tajomník a ďalších pracovníkov zo sekcie Public Relations (PR).
Štefan Markuš

Štefan Markuš (* 7. máj 1936, Níreďháza, Maďarsko) je slovenský materiálový vedec a politik. Predseda Slovenského helsinského výboru (SHV), hovorca Fóra inteligencie Slovenska (FIS), člen výboru Slovenskej asociácie Rímskeho klubu (SARK), člen Helsinského občianskeho zhromaždenia (HCA). V rokoch 19992004 bol veľvyslancom SR v Maďarsku.
Život.
Rodina Štefana Markuša sa spolu s ďalšími slovenskými rodinami z okolia Nyíregyházy prisťahovala do Hornej Seče v apríli 1947 v rámci výmeny obyvateľstva na miesta 47 rodín maďarskej národnosti, ktoré boli predtým násilne vysťahované do Maďarska.
Štefan Markuš v roku 1956 maturoval na Priemyselnej škole strojníckej na Fajnorovom nábreží v Bratislave. Po absolvovaní Fakulty technickej a jadrovej fyziky ČVUT v Prahe pracoval dva roky na Odbornom učilišti (OU) Závodov S. M. Kirova v Tlmačoch. Od roku 1962 pôsobil jeden rok v Štátnom výskumnom ústave drevárskom (ŠVÚD) ako inžinier – asistent.
V Ústave mechaniky strojov Slovenskej akadémie vied v Bratislave pôsobil do roku 1967 ako interný ašpirant. Od roku 1967 po získaní vedeckej hodnosti CSc. a v roku 1984 DrSC. pôsobil do roku 1995 v Ústave materiálov a mechaniky strojov SAV ako vedecký pracovník, neskôr ako riaditeľ.
Vydal tri monografie, viac ako 80 publikovaných príspevkov a tri vynálezy. V roku 2003 mu vo vydavateľstve Veda vyšla kniha s názvom "Maďari pod lupou". Nikdy nebol členom žiadnej politickej strany.
Štefan Markuš je bratom Jozefa Markuša, predsedu Matice Slovenskej, o ktorého činnosti sa však vyjadruje značne kriticky.
Útek do Budína

Útek do Budína (česky Útěk do Budína) je koprodukčný (česko-slovensko-maďarský) film natočený podľa rovnomenného románu Vladislava Vančuru.
Poznámka: Pre televíziu bol spracovaný ako päťdielny seriál.
Asimilácia

Asimilácia môže znamenať:
Inscenácia

Inscenácia môže byť:
Newton (jednotka)

Newton (čítaj ňjútn) značka N je základná jednotka sily podľa medzinárodnej sústavy SI. 
Je pomenovaná po Isaacovi Newtonovi za jeho prácu na klasickej mechanike.
Definícia.
Jeden "newton" je množstvo sily, ktoré udeľuje telesu s hmotnosťou 1 kilogram zrýchlenie 1 m·s−2. Je to sila, ktorá udeľuje 1 kilogramu zrýchlenie 1 meter za sekundu za sekundu. 
Vysvetlenie.
Pojmy hmotnosť a sila sú často zamieňané v bežnom živote, ale vo vede a technike sa musia rozlišovať.
Newton sa začal používať približne okolo roku 1904, ale organizáciou General Conference on Weights and Measures (CGPM) bol prijatý ako SI jednotka sily až v roku 1948.
Gradácia

Gradácia môže znamenať:
Heraldická povesť

Heraldická povesť je druh povesti, ktorá rozpráva o vzniku rodov a erbov (napr. "Štiavnické jašteričky" - Jozef Melicher).
Os

Os môže byť:
Os alebo OS môže byť aj skratka pre:
Sokoliar Tomáš

Sokoliar Tomáš (angl. "Tomas and the Falcon King") je koprodukčný (česko-slovensko-poľsko-maďarsko-nemecko-francúzsky) film natočený podľa rovnomennej novely Jozefa Cígera Hronského.
Rudolf Kárpáty

Rudolf Kárpáty (; * 1. november 1857, Spišská Nová Ves – † 17. jún 1917, Budapešť) bol slovenský maliar, istý čas žiak Benczúrovej tzv. Majstrovskej školy, kde sa pestovala historická kompozícia. Neskôr sa venoval výlučne maľovaniu krajín.
Texans for Truth

Texans for Truth (skrátene v USA označované aj TfT) je politická právnická organizácia, ktorej cieľom bolo zabrániť znovuzvoleniu Georga W. Busha vo voľbách v roku 2004. V septembri 2004 skupina začala viesť kampaň v takzvaných „swing states“ (štáty, kde sú šance dvoch hlavných kandidátov vyrovnané) v ktorej spomínali Bushovú službu v texaskej Národnej leteckej garde.
Nusakan

Nusakan (β CrB / β Coronae Borealis / Beta Coronae Borealis) je spektroskopická dvojhviezda v súhvezdí Severná koruna. Má zdanlivú hviezdnu veľkosť 3,68. 
Hlavná zložka má spektrálny typ F0 a patrí medzi chemicky pekuliárne hviezdy. Sústava je od nás vzdialená 114 svetelných rokov.
Súradnice:
Phact

Phact alebo Alfa Columbae (α Col/α Columbae) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Holubica.
Má zdanlivú hviezdnu veľkosť 2,6.
Súradnice:
Kovalentná väzba

Kovalentná väzba (z lat. "co-", súčasne, "valere," vládnuť) je typ chemickej väzby, ktorá vzniká medzi dvoma atómami, ktoré majú jeden alebo viac nespárených elektrónov, a rozdiel ich elektronegativít je malý. Kovalentná väzba je silnejšia ako vodíková väzba a je približne rovnako silná ako iónová väzba.
Pri tvorení väzby sa elektrónové oblaky nespárených elektrónov navzájom prekryjú a splynú. Spoločný elektrónový oblak sprostredkuje väzbu medzi atómami. Tým si atómy doplnia počet elektrónov zvyčajne na taký, aký majú atómy najbližšieho vzácneho plynu v periodickej tabuľke. 
Polarita väzby.
Na základe rozdielu elektronegativít (χ) prvkov tvoriacich väzbu sa rozlišuje polárna a nepolárna kovalentnú väzbu. Pri nepolárnej väzbe je hodnota rozdielu 0 až 0,4. Polárna väzba je tvorená prvkami, ktorých rozdiel elektronegativít je väčší ako 0,4 a menší než 1,7. Väzby s rozdielom elektronegativít vačším ako 1,67 nazývame iónové väzby.
Príklad.
Napríklad zlúčením dvoch atómov vodíka vzniká molekula vodíka H2, v ktorej je spoločný dvojelektrónový orbitál patriaci obidvom atómom. Pri vodíku sa prekrývajú dva orbitály typu s (s"—s"). Oba atómy majú potom taký elektrónový obal ako atóm najbližšieho vzácneho plynu, hélia.
Podobne môže vzniknúť väzbový molekulový orbitál prekrytím a splynutím jednoelektrónových orbitálov "p—p", ako je to napríklad pri zlučovaní dvoch atómov chlóru na molekulu Cl2. Splynutím jedného orbitálu "s" a jedného orbitálu "p" môže vzniknúť napríklad kovalentná väzba medzi vodíkom a chlórom, čím vzniká chlorovodík (HCl).
Pri vzniku zlúčenín kovov skupín sa uplatňujú pri tvorení kovalentnej väzby aj orbitály "d" predposlednej elektrónovej vrstvy, takže môžu vznikať väzbové molekulové orbitály "s—d", "p—d", "d—d".
História objavu.
Objav kovalentnej väzby sa pripisuje Gilbertovi Lewisovi, ktorý v roku 1916 opísal poskytovanie elektrónového páru medzi atómami. Predstavil "Lewisov zápis" alebo "elektrónový bodový zápis", v ktorom sú valenčné elektróny (vo vonkajšej elektrónovej vrstve atómu) zakreslené ako body okolo atómu. Páry elektrónov nachádzajúce sa medzi atómami predstavujú kovalentné väzby. Viacnásobné páry reprezentujú viacnásobné väzby – dvojitú alebo trojitú.
Pre pochopenie kovalentnej väzby je potrebné poznať kvantovú mechaniku. Walter Heitler a Fritz London ako prví v roku 1927 úspešne opísali kvantovo-mechanický model kovalentnej väzby v molekule vodíka. Ich práca bola založená na valenčných väzbových modeloch.
Väzbovosť.
Pri kovalentných zlúčeninách sa nehovorí o mocenstve prvkov, ale o ich väzbovosti. Atóm prvku je toľkoväzbový, koľko kovalentných väzieb tvorí. V štruktúrnych vzorcoch zvýrazňujeme kovalentnú väzbu spojovníkom:
Konštantín Palkovič

PhDr. Konštantín Palkovič CSc. (* 12. október 1919, Brodské, † 10. október 2008) bol slovenský jazykovedec a publicista. 
Študoval na gymnáziu v Skalici a v Malackách. Absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, kde v rokoch 1961 - 1985 pôsobil ako vysokoškolský pedagóg. Jeho vedeckým záujmom bola dialektológia, historická jazykoveda, ale zároveň aj súčasný spisovný jazyk a jeho jazyková kultúra.
Henrieta Nagyová

Henrieta Nagyová (* 15. december 1978, Nové Zámky) je bývalá slovenská tenistka. Do profesionálneho tenisu vstúpila v roku 1994 a najvyššie dosiahla 21. miesto v rebríčku WTA (17. september 2001). V roku 2000 bola účastníčkou OH v Sydney.
Armáda

Armáda môže byť:
Karina Habšudová

 Karina Habšudová (* 2. august 1973, Bojnice) je bývalá slovenská profesionálna tenistka. 
Ako juniorka vyhrala Us Open (1991) vo dvojhre, Wimbledon a Australian Open vo štvorhre. Taktiež sa v roku 1991 stala celkovou juniorskom majsterkou sveta vo dvojhre aj vo štvorhre. V roku 1998 v Austrálii vyhrala spolu s Karolom Kučerom pre Slovensko Hopmanov pohár. Reprezentovala Slovensko na olympijských hrách v Atlante roku 1996 a v Sydney roku 2000.
Pohár Federácie (FED Cup).
Karina Habšudová reprezentovala tím Slovenska v 21 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 18-9 v dvojhre a 8-5 vo štvorhre, naposledy v roku 2001.
Ľudovít Jakubóczy

Ľudovít Jakubóczy (* 16. máj 1898, Horné Naštice † 1. máj 1954, Bratislava) bol slovenský herec. 
Životopis.
Narodil sa v chudobnej mnohopočetnej rodine umeleckého stolára Štefana Jakubóciho a matky Anny, rodenej Beňovej. Ako dvanásťročný sa učil za umeleckého stolára v Budapešti. Divadlo začal v roku 1911 v Budapešti. V rokoch 1916 - 1919 člen profesionálneho kočovného divadla Újpesti sínhaz v Budapešti. Po vojne hral ochotnícky v Trenčíne (1919 - 1925), Šahách (1925 - 1928) a Banskej Bystrici (1928 - 1945). Od roku 1945 až do svojej smrti bol členom činohry SND v Bratislave.
Thespis

Thespis (6. stor. pred Kr.) bol grécky herec a je považovaný za zakladateľa prvých divadelných foriem. 
Thespis na jarných dionýziách, uviedol na javisko prvého herca (protagonista), ktorý rozprával dej príbehu. Zaviedol dramatický dialóg medzi hercom a zborom (chórom). Hercom bol vždy muž, ktorý hral aj ženské úlohy. 
Thespis zavrhol masku vyrobenú z dreva a zaviedol do divadla masku, vyrobenú z pomaľovanej látky a sadry. Herci nosili obuv s hrubými podrážkami a farebné kostýmy, opásané vysoke nad pásom. Ich odev mal viacero funkcií - pestré kostýmy a vysoké podrážky mali zabezpečiť to, aby herca bolo vidieť aj zo zadného radu divadla a sadrová maska zosilňovala jeho hlas, tak aby ho bolo dobre počuť.
Miloš Štefanovič

Dr. Miloš Štefanovič alebo Miloš Vladimír Štefanovič (pseudonymy: "Nebojsa", "Vladimír", "Vladimírovič", "Zvolenčan"; * 2. november 1854 – † 21. november 1904) bol slovenský advokát a verejný činiteľ. 
Životopis.
Ľudovú školu vychodil v Krupine, stredoškolské štúdium absolvoval na slovenských gymnáziách v Martine, Revúcej a Bratislave. Po skončení štúdia na právnickej fakulte pracoval v rokoch 1880 - 1884 ako advokátsky koncipient v kancelárii Matúša Dulu v Martine a neskôr v advokátskej kancelárii Michala Mudroňa, ktorú potom po ňom aj prevzal. V 90. rokoch 19. storočia patril k čelným predstaviteľom Slovenskej národnej strany.
Bol jeden z iniciátorov a vedúcich činiteľov aliančnej spolupráce Slovákov, Srbov a Rumunov v Uhorsku v boji za národné práva a proti maďarizácii verejného života.
V dňoch 17. až 25. mája roku 1894, na memorandovom monstreprocese v Kluži proti rumunským činiteľom zo Sedmohradska, vystupoval v úlohe obhajcu spolu so slovenskými advokátmi, ktorými boli Matúš Dula a Štefan Fajnor. Na protest proti politickému manipulovaniu procesu sa všetci traja obhajcovia vzdali svojej úlohy.
Od roku 1903 bol hlavným riaditeľom Tatrabanky v Martine.
Pamiatky.
V bratislavskom Starom Meste je na jeho počesť pomenovaná ulica.
Svetoslav Bombík

Svetoslav (Sveťo) Bombík (* 9. december 1963 – † 12. január 1995) bol slovenský politik Verejnosti proti násiliu, diplomat, politológ a historik, jeden z lídrov študentského hnutia v novembri 1989, zakladateľ a prvý riaditeľ Slovenského inštitútu medzinárodných štúdií. 
Nežná revolúcia ho zastihla ako poslucháča filozofickej fakulty, kde okrem dejín študoval slovenský jazyk a literatúru. V novembri 1989 sa postavil do čela celoslovenského študentského štrajkového výboru. 24. novembra 1989 v prvej relácii Štúdia Dialóg Slovenskej televízie vystupoval (spolu so Zuzanou Mistríkovou) ako zástupca koordinačného výboru vysokých škôl.
V januári 1990 bol kooptovaný do Slovenskej národnej rady a stal sa jej najmladším poslancom. Bol poslancom za volebný obvod 88 Púchov za VPN. Pôsobil v zahraničnom výbore parlamentu, kde inicioval nadviazanie prvých kontaktov s Kongresom USA. 
Po vypršaní mandátu (pred voľbami 8. a 9. júna 1990 do Federálneho zhromaždenia aj do SNR) a ukončení štúdií pracoval na Ministerstve zahraničných vecí SR. Ako diplomat i politológ presadzoval dve priority: pripútanie Slovenska k Západu a stredoeurópsku spoluprácu. Svojím spochybňovaním cyrilo-metodskej tradície a široko akceptovaných osobností národných dejín (napríklad Ľ. Štúra) sa v očiach mnohých stal „kacírom“ a to napriek tomu, že bol presvedčeným zástancom slovenskej štátnosti.
Tragicky zahynul pri autohavárii v januári 1995 vo veku 31 rokov. V roku 1995 vyšla kniha jeho esejí „Bližšie k Európe“.
Aristofanes

Aristofanes alebo Aristofanés (; *asi 445 pred Kr., Atény – †380 pred Kr., tamže) bol najvýznamnejší antický tvorca komédií. Je považovaný za zakladateľa politickej komédie. Aristofanes vo svojej tvorbe kritizoval politikov, vážených občanov mesta, rétorov aj sofistov. Bol milovaný národom pre jeho schopnosť verne vykresliť život a city.
Jeho najznámejšie diela: "Oblaky", "Jazdci", "Lysistrata".
The Beatmen

The Beatmen bola slovenská hudobná skupina, ktorá vznikla koncom roku 1964. 
Skupina sa v roku 1965 predstavila dvomi koncertmi v pražskom Divadle Spejbla a Hurvínka na Vinohradoch a v máji toho istého roku hrala v Prahe v divadle Rokoko, v Lucerne, v PKO, predtým nikdy nehrali pred toľkým obecenstvom, len v menších priestoroch, ako je Divadlo za rampami a hlavne Astorka. 
V roku 1966 na jar mali koncert v Mníchove, v Kunstmuseum München ako jedna z prvých skupin z východného bloku na Západe. Ďalším úspechom skupiny bolo účinkovanie na koncerte Manfreda Manna v bratislavskej Športovej hale ako predkapela tiež na jar 1966. V lete 1966 sa skupina rozišla s Dežom Ursinym a ostatní členovia odišli hrať do západného Nemecka a pridal sa k ním ako sólo gitarista Juraj ″Georgie″ Eperješi (Peter Petro sa vrátil do ČSR a nahradil ho Arn Biller). 
The Beatmen bola prvá skupina Deža Ursinyho, hrajúca piesne, ktoré boli, ako bolo vtedy módou, podobné tým od Beatles. Niektoré piesne boli prebraté od Beatles a niektoré sa aj zachovali.
Peter Dubovský

Peter Dubovský môže byť:
Hydra (mesiac)

Hydra alebo Pluto III, predbežne označený ako S/2005 P 1, je prirodzený satelit Pluta. Patrí medzi dva objekty objavené v júni 2005 pomocou HST. Tento mesiačik dostal meno podľa príšery hydry, ktorá strážila podsvetie, čiže bola v službách boha podsvetia Pluta.
Jeho priemer sa odhaduje na 44130 km.
Nix (mesiac)

Nix alebo Pluto II, predbežne označená ako S/2005 P 2, je prirodzený satelit Pluta. Patrí medzi dva objekty objavené v júni 2005 pomocou HST. Podľa gréckej mytológie je Nyx bohyňa temnoty a noci, matka Chárona. Aby nedošlo k zámene mien s asteroidom 3908 Nyx, bol vybraný egyptský prepis jej mena. Priemer mesiaca sa odhaduje medzi 40 a 130 km. Predpokladá sa, že má gravitáciu 0,0016,2 alebo 0,0018,3 m/s.
Syrma

Syrma alebo Iota Virginis (ι Vir/ι Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna.
Je to žltá hviezda so zdanlivou hviezdnou veľkosťou 4,08 a spektrálnej triedy F6 III vo vzdialenosti asi 600 ly od Slnka.
Subra

Subra alebo Omikron Leonis (ο Leo / ο Leonis) je hviezda v súhvezdí Lev.
Je spektrálnej triedy A3 a zdanlivej hviezdnej veľkosti 3,8 vo vzdialenosti 116 ly.
Súradnice (2000.0):
Sulafat

Sulafat alebo Gama Lyrae (γ Lyr / γ Lyrae) je hviezda v súhvezdí Lýra. Na oblohe má vo vzdialenosti 13,8“ optického sprievodcu jasnosti 12,0 magnitúd. Hlavná zložka má spektrálnu triedu uvádzanú ako B9 III až A0 III a zdanlivú hviezdnu veľkosť 3,3.
Nachádza sa vo vzdialenosti 635 ly.
Súradnice (2000.0):