Prevencia depresie u mladistvej populácie

Depresia je afektívna porucha (t.j. psychická porucha), pričom v popredí je porucha nálady čo ovplyvňuje ostatné psychické funkcie ako myslenie a konanie. Depresia je častou psychickou poruchou s významnými zdravotnými a ekonomickými dôsledkami. Napriek rozdielom v organizácii zdravotnej starostlivosti u nás aj vo svete sú nerozpoznanie, resp. neskorá diagnostika a liečba depresie veľmi časté. Variabilita prejavov a priebehov sťažuje rozpoznanie poruchy pacientovi aj lekárovi prvého kontaktu. (Kořínková, 2005)
Depresia sa radí medzi afektívne poruchy, ktorých základným prejavom je chorobná nálada, ktorá neodpovedá reálnej životnej situácii chorého a narušuje jeho uvažovanie, chovanie a somatické funkcie. Jej dôsledkom vznikajú adaptačné ťažkosti a sociálne zlyhávanie. (Trebatická a kol., 2017)
Depresia u mladistvých.
Adolescencia sa považuje za kritické vývinové obdobie na identifikáciu vysokorizikových jedincov a významné pre prevenciu výskytu tejto poruchy. (Trebatická a kol., 2017)
Klinické príznaky sú v jednotlivých vývinových obdobiach rôzne modifikované. Pri depresívnych poruchách u detí hrajú veľkú úlohu genetické, neuroendokrinné a neurochemické biologické faktory, ale aj psychosociálne faktory vrátane negatívnych životných udalostí. Depresívna porucha sa môže vyskytovať počas celého života človeka, teda aj v detskom a adolescentnom veku. Symptomatika sa mení s vekom dieťaťa. V mladšom školskom veku sa často vyskytujú poruchy správania, agresivita, somatizačné problémy. Deti a adolescenti majú často znížené sebavedomie a sebahodnotenie, neodôvodnene alebo nadmerne sa obviňujú, majú smutnú náladu, objavujú sa samovražedné myšlienky. Niekedy je klinický obraz značne menlivý, môže prechádzať od stavov agitovanosti a rušivého správania až po opačné prejavy charakterizované uzatvorenosťou, sociálnym stiahnutím sa. (Trebatická a kol., 2017)
Prejavy.
K prejavom teda patrí znížená schopnosť tešiť sa z obvyklých vecí, znížené sebahodnotenie, pocit viny, obavy, niekedy až myšlienky na smrť, tieto prejavy sú väčšinou ovplyvnené náladou. Depresia sa prejavuje aj v konaní – nerozhodnosť, utiahnutosť. Ďalej sa môžu vyskytovať poruchy spánku, znížená chuť do jedla, zhoršená nálada, ktorá ale nemusí vždy znamenať, že sa u pacienta vyskytuje depresia. Ďalej bývajú uvádzané telesné ťažkosti alebo úzkosť. (Trebatická a kol., 2017)
Diagnostika.
Charakterizuje sa patologicky skleslou náladou, znížením energie a aktivity, zhoršenou schopnosťou prežívať radosť. Ďalej sa môže prejaviť poklesom záujmov a zhoršením koncentrácie. Pri depresií býva prítomná výrazná unaviteľnosť, ktorú pociťujeme aj po minimálnej námahe. Skleslá nálada, ktorú pri depresii pociťujeme sa zo dňa na deň nemení, neviaže sa k okolnostiam a v priebehu dňa sa môže meniť. Sú prítomné aj rozdiely, ktoré sú individuálne a najmä v adolescencii sa môžu vyskytovať atypické prejavy. 
Veľmi častým javom pri depresii je nerozpoznanie, resp. neskorá diagnostika a liečba depresie. Dôvodom môže byť že až 50% pacientov s depresiou sami nevyhľadajú pomoc pretože nerozpoznajú príznaky alebo ich považujú za obvyklú súčasť veku alebo inej choroby. (Trebatická a kol., 2017)
V prípade, že sa pacient rozhodne vyhľadať pomoc obracia sa väčšinou na praktického lekára alebo iného špecialistu – nepsychiatra, ktorí depresiu často nevedia rozpoznať. (Kořínková, 2005)
Liečba.
Liečba depresie detí a adolescentov pozostáva z farmakoterapie, psychoterapie alebo ich kombinácie. Mala by zodpovedať závažnosti depresie, preferencií pacienta, vývinovej úrovni pacienta, súvisiacim rizikovým faktorom a dostupnosti služieb. S liečbou by mala súčasne prebiehať aj edukácia o prínosoch liečby a súvisiacich rizikách, o očakávaniach týkajúcich sa monitorovania pacienta a o následných opatreniach. Mali by byť edukovaní pacienti aj ich rodina. (Trebatická a kol., 2017)
Prevencia.
Primárna prevencia.
Primárnou prevenciou depresie sú postupy zamerané na zvyšovanie odolnosti a psychického zdravia, dôležitá je správna životospráva a dostatok odpočinku, ďalej eliminácia stresu a posilňovanie životných postojov. (Králová a kol., 2019)
Pomôcť môžu aj meditácie alebo dychové cvičenia. Rozvíjanie sociálnych a emocionálnych zručností a asertívneho správania. Pozornosť treba upriamiť na preventívne psychologické aktivity v materských školách, základných školách a stredných školách, družinách a detských kluboch. Dôležité je nezanedbať fyzickú aktivitu a cvičenie, pretože sú efektívnou nefarmaceutickou prevenciou depresie.
Sekundárna prevencia.
Sekundárna prevencia, podobne ako primárna zahŕňa psychoedukáciu mládeže, ktorá je zameraná na dodržiavanie zdravého a vyváženého životného štýlu, prípadne jeho zmena. Ďalej zahŕňa zmenu stravovacích návykov, vyhýbanie sa negatívnemu mysleniu, pravidelný a upokojujúci spánok, pravidelné telesné cvičenie, duchovné cvičenia, relaxáciu, muzikoterapiu a farmakoterapiu. (Králová a kol., 2019)
Terciárna prevencia.
Terciárna prevencia zahŕňa psychiatrickú hospitalizáciu a rehabilitačné postupy u pacientov v akútnej fáze ochorenia s narušením sociálnej adaptácie. (Králová, 2020)
Tieto postupy zahŕňajú nasledovné aktivity:
Štatistika.
Depresia celosvetovo postihuje viac ako 300 miliónov ľudí. Na Slovensku (2018) je postihnutých duševným ochorením viac než 850 000 ľudí, z čoho je riadne diagnostikovaných len 201 000, čo predstavuje 27%. Každý rok zažije psychickú depresívnu epizódu zhruba 1 z 15 ľudí, diagnostikovaný a adekvátne liečený je v priemere iba 1 z 5.
Organizácie.
Existuje viacero organizácii, ktoré sa zaoberajú duševným zdravím: