burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Medzinárodný menový systém

Medzinárodný menový systém (iné názvy: medzinárodná menová sústava, medzinárodná monetárna sústava, medzinárodný monetárny systém) je usporiadanie medzinárodných finančných vzťahov, ktoré umožňuje medzinárodný platobný styk, teda pohyb peňazí medzi štátmi. 
Je významným činiteľom pri rozvíjaní procesov ekonomickej interdependencie. Základnou otázkou, z ktorej vychádzajú medzinárodné menové vzťahy je, ako určiť menové kurzy.
Európsky menový inštitút

Európsky menový inštitút (EMI) bol predchodca Európskej centrálnej banky (ECB). Začal spoluprácu medzi národnými bankami členských štátov Európskej únie.
Vytvorený bol 1. januára 1994 a bola to kľúčová menová inštitúcia druhej fázy Ekonomickej a menovej únie Európskej únie. Rozpustený bol vytvorením Európskej centrálnej banky a Európskeho systému centrálnych bánk.
Prvým prezidentom EMI bol Alexandre Lamfalussy.
Whistle register

Whistle register je pomenovanie pre extrémne vysoké tóny.
Najlepší a najznámejší predstavitelia whistle register :
Ivan Hodúr

Ivan Hodúr (* 7. október 1979, Šaľa) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hral na poste stredopoliara.
S futbalovom začínal v Seredi, odkiaľ smerovali jeho kroky do tímu FC Nitra. Už počas svojej druhej sezóny sa stal v Nitre lídrom mužstva. Hovorilo sa o ňom ako o novom Moravčíkovi, no nezabránil zostupu Nitry do druhej ligy v roku 2000. Po dlhoročnom pôsobení v českom mužstve Slovan Liberec absolvoval jarnú časť sezóna 2007/08 v FK Mladá Boleslav. 17. júna 2008 podpísal dvojročný kontrakt s MFK Ružomberok, ktorý však nevyšiel a 4. marca 2009 ho slovenský klub prepustil. Zakrátko sa však dohodol na príchode do svojho prvého klubu, FC Nitra. V sezóne 2012/13 hral za Spartak Trnava a 2013/14 za DAC 1904 Dunajská Streda.
V drese slovenskej reprezentácie odohral dvanásť duelov, bez streleného gólu.
Ovplyvňovanie výsledkov zápasov.
V decembri 2013 mu disciplinárna komisia Slovenského futbalového zväzu zakázala činnosti na 14 rokov za ovplyvňovanie výsledkov zápasov. V máji 2014 mu rovnaká komisia trest zvýšila na 25 rokov.
Regnitz

Regnitz je dlhá rieka v Bavorsku (spolu s s prítokom Pegnitz až ). Povodie má rozlohu .
Tok.
Rieka vzniká pri meste Fürth sútokom riek Rednitz a Pegnitz, ktoré pramenia v pohorí Fränkische Alb a preteká kopcovitou krajinou Bavorska aby pri Bambergu vyústila do rieky Mohan.&lt;br&gt;
Priemerný prietok rieky je /s a vodná doprava je možná na dolnom toku. Na rieke ležia mestá Erlangen, Möhrendorf,Baiersdorf,Hausen,Forchheim,Bamberg.
Beh na 800 metrov

Beh na 800 metrov je atletická disciplína. Je to najkratšia disciplína behov na stredne dlhé trate.
Forchheim

Forchheim je nemecké okresné mesto v Bavorsku a je sídlom severofranského okresu Forchheim. Mesto patrí do metropolitného regiónu Nürnberg. 
Forchheim je staré kráľovské mesto a brána do pohoria Fränkische Schweiz. Mesto leží blízko kanálu Mohan-Dunaj. Lokalita bola jedným z viacerých miest snemov Franskej ríše. V roku 875 tu franský kráľ Ludovít Nemec podľa dohôd so Svätoplukom I. schválil pripojenie Čiech k Svätoplukovej ríši. V roku 900 tu snem schválil po skone východofranského kráľa Arnolfa jeho iba 6 - ročného syna Ľudovíta Dieťaťa za kráľa východofranskej ríše (zomrel už v roku 911 ako 16 ročný).
Radoslav Zabavník

Radoslav Zabavník (* 16. september 1980, Košice) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hral na poste obrancu alebo defenzívneho záložníka.
Futbal začal hrať za klub MFK Košice, odkiaľ sa cez MŠK Žilina dostal do bulharského klubu CSKA Sofia. V roku 2005 prestúpil za 400 000 eur do českého mužstva AC Sparta Praha. Od roku 2008 hrával v ruskom mužstve Terek Groznyj pôsobiaceho v najvyššej ruskej súťaži. V zimnom prestupovom období v sezóne 2009/2010 sa rozhodol nepredĺžiť zmluvu s Terekom a stal sa voľným hráčom. 1. februára 2010 podpísal zmluvu do konca sezóny s bundesligovým klubom 1. FSV Mainz 05. V júli 2013 sa po skončení zmluvy s 1. FSV Mainz 05 dohodol na angažmáne s druholigovým nemeckým klubom SV Sandhausen. V sezóne 2013/14 bol často zranený a v auguste 2014 sa s ním klub dohodol na ukončení zmluvy, a tak sa Radoslav vrátil na Slovensko. Pre zdravotné problémy ukončil profesionálnu kariéru a venuje sa trénovaniu mládeže. Futbalu sa venuje od sez. 2017/18 rekreačne, keď hráva za štvrtoligový tím OŠK Rosina.
Reprezentácia.
V drese slovenskej reprezentácie odohral 41 stretnutí, strelil v nich jeden gól. Počas úspešnej kvalifikácie Slovenska na Majstrovstvá sveta 2010 bol dôležitým defenzívnym pilierom mužstva.
Mohansko-dunajský prieplav

Mohansko-dunajský prieplav (iné názvy: Kanál/Prieplav Mohan-Dunaj; po nemecky "Main-Donau-Kanal / MDK /, Europakanal, Neuer Kanal") je prieplav, ktorý prepája na nemeckom území rieky Mohan a Dunaj od mesta Bamberg cez Nürnberg až po Kelheim. Táto umelá vodná cesta spája prostredníctvom spojenia riek Main [Mohan] a Donau [Dunaj] v konečnom dôsledku Severné more s Čiernym morom vnútrokontinentálnou plavebnou trasou.
Kanál v súčasnom stave bol dokončený v roku 1992 a je dlhý 171 km.
Keďže rieka Mohan (Main) ústiaca do Rýna pri meste Mainz je riekou upravenou v dĺžke 384 km vzdutím hladiny (kanalizovanou), označenie Rýn - Mohan - Dunaj kanál je nesprávne. 
Vzdutie hladiny je dlhšie, ale po km 384, ústie MDK, je rieka Mohan splavná pre plavidlá - súlodia 185 m x 11,45 m, ponor 2,7 m.
Vzduchová zbraň

Vzduchová zbraň je zbraň vystreľujúca strelivo na základe stlačeného vzduchu či iného plynu. Medzi najviac rozšírené vzduchové zbrane dnes patrí vzduchová puška a vzduchová pištoľ.
História.
Vynález pušky vybavenej zásobníkom vzduchu sa pripisuje francúzskemu výrobcovi Martinovi le Bourgeoys, aj keď sa nedochovala žiadna pôvodná vzorka. Najstaršie známe exempláre sú približne z roku 1644 z nemeckého Kitzingu, ktoré vyrobil Hans Khoeler. Zásobník vzduchu pozostával z guľovitej banky s ventilom, ktorý bol pôsobením pretlaku vzduchu uzavretý. Z pušky sa demontoval a plnil stlačeným vzduchom pomocou jednoduchej pumpy. V tom čase neexistovala žiadna vhodná miera, množstvo vzduchu sa iba odhadovalo počtom stlačení pumpy, čoho dôsledkom boli časté prasknutia zásobníkov. Banka sa potom priskrutkovala späť na zbraň a do hlavne sa nabila olovená guľka. Pri výstrele sa stlačila ihla, ktorá otvorila vzduchový ventil a umožnila krátke vyrazenie prúdu plynu, ktorý vymrštil guľku zo zbrane.
Zbraň na princípe stlačeného vzduchu a pružiny využívala valec a piest; piest sa stiahol späť oproti pružine a potom sa vymrštil, čím spôsobil stlačenie vzduchu vo valci, ktorý vymrštil guľku z hlavne. Tieto zbrane neboli veľmi úspešné, ale zbraň so vzduchovým zásobníkom – či už s guľovitou bankou pripevnenou pod mechanikou, alebo so skrutkovacou pažbou, v ktorej bola banka so vzduchom zabudovaná – bola v priebehu celého 18. storočia veľmi obľúbená, najmä športovými strelcami. Medzi najdlhšie používané modely tohto typu patril model Girardoni, využívaný v pechote rakúskej armády v rokoch 1790 až 1805. S príchodom perkusného systému palných zbraní sa vzduchové zbrane prestali používať.
Znovuobjavenie.
Myšlienka vzduchových zbraní sa vzkriesila v 19. storočí a systém stlačeného plynu a pružiny sa zdokonalil, čoho výsledkom je široká škála vzduchových zbraní na športové účely. Typ so vzduchovým zásobníkom sa použil znovu, ale teraz so zásobníkom a pumpou, tvoriacich jeden celok tak, že pred každým výstrelom bolo potrebné znovu napumpovať na dosiahnutie požadovaného tlaku. Približne v roku 1860 sa prvýkrát použil opätovne naplniteľný zdroj, pričom bol používaný oxid uhličitý, ktorý bol vstrekovaný do zásobníka umiestneného v zbrani, pričom spúšť uvoľňovala akumulovanú energiu. Tento systém bol veľmi úspešný, ale komerčne sa začal využívať až v 40. rokoch 20. storočia, keď sa začali používať zaliate patróny plnené oxidom uhličitým. Pri nabíjaní sa automaticky prepichli a obsah zadržal ventil, ktorý sa ovládal spúšťou. Veľký úspech mali tiež pôvodné zbrane na guľky či harpúny, ktoré využívali malý tlakový valec plnený stlačeným vzduchom. Dnes sa väčšina týchto zbraní využíva v športe alebo je súčasťou rybárskeho náradia.
Fränkische Schweiz

Fränkische Schweiz alebo Franské Švajčiarsko je región v oblasti Fransko v Bavorsku s kultúrnymi a geologickými pozoruhodnosťami. Pre tento región je najmä charakteristická hornatá krajina s mnohými jaskyňami, hradmi a ruinami.
Geografia.
Fränkische Schweiz tvorí severnú časť regiónu Fränkische Alb. Hranice tohto regiónu sú vymedzené riekou Mohan na severe, Regnitz na západe a Pegnitz z východu alebo aj diaľnicou A 70 zo severu,A 9 z východu a A 73 zo západu. Presnejšie je táto oblasť vymedzená povodím rieky Wiesent.
Okresy miest Bamberg, Bayreuth, Forchheim a Lichtenfels patria taktiež pod tento región. Najznámejšie obce v tejto oblasti sú Pottenstein (Horné Fransko), Gößweinstein, Muggendorf (Horné Fransko), Ebermannstadt, Streitberg a Waischenfeld.
V obci Tüchersfeld sa nachádza múzeum Fränkische Schweiz s obsiahlou regionálnou zbierkou.
Geológia.
V regióne Fränkische Schweiz sa zväčša nachádzajú kriedové a dolomitové útvary z obdobia bielej jury, ktoré sa rokmi zvetrali do množstva hlbokých roklín a plošín s nálezmi fosílií, najmä amonitov.
Kruhovský potok

Kruhovský potok môže byť:
Lubenský potok

Lubenský potok môže byť:
Abú Bakr Kákí Chamís

Abú Bakr Kákí Chamís (, po anglicky "Abubaker Kaki Khamis"; * 21. jún 1989, Elmuglad) je sudánsky atlét, venujúci sa behu na 800 m. Juniorský svetový rekord zabehol 6. júna 2008 na Bislettských hrách v Oslo.
Skewesovo číslo

Skewesove čísla sú v teórii čísel prirodzených čísel. Po prvýkrát ich použil juhoafrický matematik Stanley Skewes. Obe Skewesove čísla boli v dobe svojho vynájdenia najmenšími známymi hornými odhadmi pre riešenie dvoch súvisiacich problémov teórie čísel.
Prvé Skewesovo číslo býva často nazývané iba Skewesovo číslo.
Hodnota prvého Skewesovho čísla je "e""e""e"79 s približnou hodnotou 
10108,85 × 1033, hodnota druhého Skewesovho čísla je 101010963.
História vzniku.
Skewesova čísla vznikli ako horné odhady pre riešenie nasledujúceho problému:
Nech π("x") značí počet prvočísiel menších než "x" a "Li"("x") logaritmický integrál, tj. hodnotu formula_1. Napríklad z vety o prvočíslach plynie asymptotický vzťah formula_2 (tj. formula_3), ktorý zhruba vraví, že „hodnoty funkcií π a "Li" sú pre veľké argumenty "x" približne rovnaké“. Prirodzenou otázkou preto je, ktorá z týchto funkcií je väčšia?
Pre malé prirodzené čísla "x" prevažuje funkcia "Li", ako možno ľahko spočítať. Skewesov učiteľ John Edensor Littlewood dokázal v roku 1914, že tomu tak nie je pre všetky čísla – existuje "n" prirozené také, že π("n")&gt;"Li"("n"), a teda nejmenšie také "n" (Littlewood dokázal dokonca viac – funkcia (π - "Li")("x") mení v obore prirodzených čísel znamienko nekonečnekrát). Problémom Littlewoodovho dôkazu bolo, že bol „neefektívny“, nebolo z neho možné určiť (ani približne) hodnotu "n".
Stanley Skewes vymyslel prvý efektívny dôkaz v roku 1933. Dokázal, že za předpokladu Riemannovej hypotézy je nejmenšie "n", pre ktoré π("n")&gt;"Li"("n"), menšie než formula_4 (približne formula_5). Tento horný odhad dostal názov Skewesovo číslo (neskôr premenované na prvé Skewesovo číslo).
V roku 1955 Skewes dokázal vynechať predpoklad Riemannovej hypotézy, v takom prípade bol schopný odhadnúť veľkosť "n" hodnotou formula_6 nazvanou druhé Skewesovo číslo.
Forbes

Forbes môže byť:
Lucia Hrivnák Klocová

 
 
Lucia Hrivnák Klocová (* 20. november 1983, Martin) je slovenská atlétka, venujúca sa behu na 800 metrov a behu na 1 500 metrov. Jej trénerom je Pavel Slouka. V súčasnosti je členkou klubu AK ZŤS Martin. Jedinú medailu z vrcholových podujatí získala posiaľ na Majstrovstvách Európy v atletike 2010 v behu na 800 metrov.
Výkonnostný rast.
Rok - čas
Vrcholové podujatia.
Peking 2008.
Na olympijských hrách v Pekingu 2008 postúpila z rozbehu časom 1:59,42 min. V semifinálovom behu skončila 3. časom 1:58,80 min a do finále nepostúpila. Celkovo obsadila 11. miesto.
Majstrovstvá Európy v atletike 2010.
V behu na 800 metrov skončila pôvodne na 4. mieste, keď dobehla o deväť stotín za bronzovou pozíciou. Takmer o sedem rokov neskôr, vo februári 2017 dodatočne získala bronzovú medailu po diskvalifikácii víťazky Marie Savinovovej.
Letné olympijské hry 2012.
Na Letných olympijských hrách 2012 16. najlepším časom 4:07,79 postúpila do semifinále v behu na 1 500 a zároveň vytvorila slovenský rekord.
Jozef Kabaň

Jozef Kabaň (* 4. január 1973, Námestovo) je slovenský automobilový dizajnér. Šéfdizajnér modelov Volkswagen Lupo, Seat Arosa, Bugatti Veyron (exteriér), Škoda Octavia, Fabia a Superb tretej generácie a Kodiaq. 8. februára 2017 bol oficiálne predstavený ako jeden z dvoch šéfdizajnérov BMW. Od 29. marca 2019 sa stal šéfdizajnérom pre značku Rolls-Royce a v súčasnosti je viceprezidentom pre globálny design koncernu SAIC najmä pre značky MG a Roewe.
Životopis.
Jozef Kabaň sa narodil 4. januára 1973 v Námestove. Vyrastal v neďalekej Vavrečke. Jeho nadanie a nadšenie pre kreslenie áut si všimli už učiteľky na Ľudovej škole umenia v Námestove, do ktorej chodil ako žiak základnej školy. Po strednej Škole úžitkového výtvarníctva v Kremnici (umelecký dizajn) pokračoval od roku 1991 štúdiom produktového a priemyselného dizajnu na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Ako študent sa zúčastnil dizajnérskej súťaže pre značku Škoda, v ktorej získal 2. miesto a možnosť pracovať pre koncern VW, najskôr ako praktikant a neskôr ako dizajnér exteriéru automobilov. Volkswagen sa ho rozhodol finančne podporovať v ďalšom štúdiu na londýnskej Royal College of Art v odbore „dizajn vozidiel“. Stal sa prvým Slovákom, ktorý túto školu absolvoval. V poslednom roku štúdia získal cenu „Giorgio Giugiaro Award for Design Innovation“.
V roku 1999 sa dostal do tímu dizajnu superšportu Bugatti Veyron vedeného šéfdizajnérom VW Hartmutom Warkussom, v ktorom bol zodpovedný za návrh exteriéru. Podieľal sa tak na vývoji od prvých nákresov (prvá štúdia bola zverejnená v Tokiu 1999) až po začiatok produkcie v roku 2003 (v auguste 2003 bol vyrobený prvý plne funkčný prototyp). V roku 2003 odišiel Warkuss do dôchodku a tak bol Kabaň prezentovaný ako dizajnér Veyronu, napriek tomu, že vtedy už od VW prešiel k Audi. Tu sa za tri roky vypracoval na vedúceho Centra pre dizajn exteriéru. Od februára 2008 zastáva funkciu vedúceho oddelenia designu značky Škoda. V roku 2014 predstavil dizajnovú štúdiu Škody VisionC, z ktorej vychádzajú súčasné modely tretej generácie Octavia, Fabia a Superb.
Začiatkom roku 2017 odišiel do automobilky BMW group kde navrhoval všetky nové BMW okrem elektrických (BMW i) a športových (BMW M), za ktoré bol zodpovedný Domagoj Dukec.
Hlasová oktáva

Oktáva (z lat. "octavus" – ôsmy) je hudobný interval medzi prvým a ôsmym tónom diatonickej stupnice, v rovnomerne temperovanom ladení obsahuje dvanásť poltónov. Oktáva je najkonsonantnejší hudobný interval (nepočítajúc primu, čo je súzvuk dvoch tónov s rovnakými frekvenciami), a preto tvorí základný stavebný prvok takmer všetkých hudobných stupníc. Dva tóny vzdialené o oktávu majú v európskej hudbe rovnaké meno (napr. C).
Pomer frekvencií tónov vzdialených o oktávu je 2:1. Tón o oktávu vyšší teda dostaneme zdvojnásobením frekvencie základného tónu. Príklad: komorné A (a’) má 440 Hz, tón o oktávu vyšší (a’’) má 880 Hz, tón o oktávu nižší (a) má 220 Hz.
Oktávový systém.
Ako už bolo povedané, tóny vzdialené o oktávu sú v európskej hudbe označované rovnakým písmenom. Všetky počuteľné tóny sa teda dajú zoradiť do oktáv, ktoré majú rôzne označenia. Ako základný tón sa pre toto názvoslovie používa tón C. Zápis je možné vykonať viacerými spôsobmi: c’ = c1; ‚C = C1.
Aj jednotlivé tóny majú svoje názvy, napr. ‚D (kontra D); f# (malé Fis); g’’(dvojčiarkové G) a podobne.
Oktávová transpozícia.
Aby sa obmedzili pomocné linky v notovom zápise, používa sa oktávová transpozícia. Používajú sa označenia:
Tón o oktávu vyšší ako základný tón je ôsmy tón diatonickej stupnice (napr. C dur), tón o dve oktávy vyšší ako základný tón je pätnásty tón diatonickej stupnice (dá sa to ľahko odpočítať), preto označenie "15ma" a "15mb".
Hlasový rozsah.
V hlasovom rozsahu rozlišujeme dolné polohy, plný hlas, hlavový tón a whistle register.
Hlasové rozsahy najpopulárnejších speváčok sveta:
Peter Korčok

Peter Korčok (* 12. august 1974, Šahy) je bývalý slovenský atlét, ktorý sa venoval chodeckým tratiam – chôdzi na 20 km a 50 km. Reprezentoval Slovensko na Majstrovstvách sveta 2005, kde skončil 10. v chôdzi na 50 km , je účastníkom OH 2000, 2004 a 2008.
V novembri 2008 ukončil aktívnu kariéru.
V rokoch 2009 – 2011 bol riaditeľom VŠC DUKLA Banská Bystrica, v súčasnosti je prezidentom Slovenského atletického zväzu a viceprezidentom Slovenského olympijského výboru. V roku 2016 bol šéfom úspešnej slovenskej olympijskej výpravy na OH v Rio de Janeiro.
Landkreuzer P. 1000 Ratte

Landkreuzer P.1000 Ratte bol extrémne ťažký tank vyvíjaný Nemcami počas 2. svetovej vojny. Bol navrhnutý v roku 1942 spoločnosťou Krupp, ktorá vyrábala pre Hitlera železničné delá. Z ich dielní pochádzalo aj známe delo Dora. V roku 1943 bol projekt zastavený Albertom Speerom a žiaden tank sa nikdy nevyrobil. S váhou 1000 ton bol P. 1000 päťkrát ťažší, ako tank Maus a bol by to najväčší tank, aký by kto kedy postavil.
História.
Vývoj začal v roku 1941 štúdiom sovietskych ťažkých tankov, ktoré firma Krupp robila. Toto štúdium dalo tiež zrod myšlienky superťažkého tanku Maus. Štúdium viedlo k návrhu riaditeľa spoločnosti Krupp Grota, špeciálneho dôstojníka námorníctva, ktorý 23. júna 1942 ponúkol Hitlerovi návrh 1000 tonového tanku, ktorého meno bolo Landkreuzer. Mal byť vyzbrojený námornými delami a pancierovanie malo byť také silné, že by iba podobné zbrane, akými bol vyzbrojený, by ho mohli poškodiť. Kvôli jeho nesmiernej váhe mal byť vybavený troma 1,2 m širokými terasami na každej strane s celkovou šírkou 7,3 m. To malo zlepšiť stabilitu a rozloženie hmotnosti, ale len váha samotná by zničila cesty a mosty, čo robilo tank extrémne nepraktickým. Ale aj tak sa čakalo, že jeho výška 2,1 m by ho mala urobiť schopným ľahko prekročiť rieky. Hitler bol očarený Grotovým konceptom a prikázal spoločnosti Krupp začať s vývojom. 29. decembra 1942 boli nákresy hotové a projekt dostal meno Ratte (potkan)
Pohon.
Landkreuzer mal byť poháňaný dvoma dieselovými motormi MAN V12Z32/44 24, ktoré sa používali v U-Bootoch s výkonom 8500 konských síl alebo ôsmimi dieselovými motormi Daimler-Benz MB 501 20 s výkonom 2000 konských síl. (používaný v E-bootoch). Spolu museli motory dávať výkon aspoň 16000 konských síl, aby mohli týmto tankom pohnúť. 
Výzbroj.
Hlavnú výzbroj mali tvoriť dve námorné delá kalibru 280 mm SK C/34, namontované v upravenej veži, ktorá sa používala v nemeckých vojnových lodiach. Jedna takáto veža bola zrejme postavená, ale nevie sa, kde. Vedľajšiu výzbroj mali tvoriť 128 mm protitankové delo, používané v Jagdtigroch a Mausoch, dva guľomety kalibru 15 mm Mauser MG 151/15 a osem protilietadlových diel Flak 38 kalibru 20 mm. Presná poloha protitankového dela kalibru 128 mm nie je známa, predpokladá sa, že malo byť namontované v hlavnej veži, alebo by mohlo byť namontované vo vlastnej menšej veži, čo je logickejšie. Hoci vývoj ďaleko nedospel, verí sa, že veža bola skutočne postavená a potom bola použitá ako pozemná delostrelecká batéria. Niekoľko takých postavení prežilo druhú svetovú vojnu, mnoho používalo delové veže z poškodených alebo zničených vojnových lodí, veľmi podobných veži, ktorá mala byť použitá v Lankreuzeri. Napriek zmienkam, že veža z Landkreuzera mala byť použitá ako pozemná delostrelecká batéria, neexistuje dôkaz, že niekedy vôbec existovala. Veže z vojnovej lode Gneisenau boli použité ako súčasti pobrežnej obrany v Nórskom Trondheime, podľa čoho sa niektorá domnievajú, že niekde tam skončila aj veža z Landkreuzera.
Landkreuzer P. 1500 Monster

Landkreuzer P.1500 Monster bol nemecký prototyp superťažkého tanku z obdobia 2. svetovej vojny. Reprezentoval vrchol nemeckého vývoja superťažkých tankov.
Koncepcia.
23. júna 1942 navrhlo nemecké ministerstvo výzbroje 1000 tonový tank Lankreuzer P.1000 Ratte. Adolfa Hitlera projekt zaujal a tak bol schválený. V decembri toho istého roku navrhla spoločnosť Krupp väčší, 1 500 tonový tank Landkreuzer P.1500 Monster. V roku 1943 však boli oba projekty zastavené Albertom Speerom.
Účel.
Landkreuzer P.1500 Monster mal byť mobilná delostrelecká pevnosť, ktorej delo kalibru malo mať dostrel a jeho 7 tonové projektily mali zničiť akýkoľvek opevnený cieľ. Išlo by sa o najväčšiu mobilnú delostreleckú jednotku, aká by bola kedy postavená.
Špecifikácia.
Landkreuzer P.1500 Monster bol najväčší projekt superťažkého tanku, ktorý bol kedy navrhnutý. Nemecký tank Panzer VIII Maus bol zasa najväčším tankom, aký bol kedy postavený. Pre porovnanie, Landkreuzer P.1500 Monster vážil 1 500 ton, Maus 188 ton a nemecký ťažký tank Tiger 1 vážil len 57 ton. Lankreuzer P.1500 Monster mal mať čelný pancier hrubý 250 mm a poháňať ho mali 4 dieselové motory, ktoré sa používali v ponorkách. Hlavnú výzbroj malo tvoriť 80 cm delo, vedľajšiu dve ťažké húfnice kalibru 15cm sFH 18 a guľomety MG 151.
Záver.
Vývoj superťažkých tankov prinášal mnohé problémy spojené s ich hmotnosťou. Tieto vozidlá nemohli používať cesty ani mosty, nemohli byť transportované železnicou, motory mali obrovskú spotrebu. Čím bol tank väčší a ťažší, tým boli tieto problémy väčšie, až sa tank stal nemožným a nepoužiteľným. Problémy robil aj pohon – motory z ponoriek síce dokázali Landkreuzerom pohnúť, ale aj tak sa hýbal pomaly a bol by veľmi zraniteľný útokom zo vzduchu.
Panzer VII Löwe

Panzer VII Löwe (lev) bol projekt superťažkého tanku, ktorý navrhla spoločnosť Krupp počas 2. svetovej vojny. Projekt nikdy neopustil technické výkresy, bolo od neho upustené v prospech projektu Panzer VIII Maus.
Verzie.
Leicher Löwe ľahšia verzia s motorom, ktorý mal výkon 1000 konských síl a dával tanku maximálnu rýchlosť 27 km/h, vážila 76 ton, predný pancier mal hrúbku 100 mm, vežu mala namontovanú vzadu a výzbroj tvorilo delo kalibru 105 mm L/70 a spriahnutý guľomet.
Schwerer Löwe ťažšia verzia s motorom, ktorý mal výkon 1000 konských síl a dával tanku maximálnu rýchlosť 23 km/h, vážila 90 ton, predný pancier mal hrúbku 120 mm, vežu mala namontovanú v strede podvozku, výzbroj tvorilo delo kalibru 105 mm a spriahnutý guľomet.
Keď Hitler videl návrhy, prikázal upustiť od ľahšej verzie a ťažšiu verziu prikázal upraviť tak, aby výzbroj tvorilo delo kalibru 150 mm, predný pancier mal hrúbku 140 mm a maximálna rýchlosť bola 30 km/h. Žiaden prototyp ani jednej z verzií nebol nikdy postavený. Niektoré prvky z ťažšej verzie boli použité pri tanku Königstiger. Tank Löwe bol megalomanský a zároveň nereálny projekt, ktorý nemal šancu úspešného bojového nasadenia. Stroj bol príliš ťažký na to, aby prešiel cez mosty.
Avignonské proroctvo

Avignonské proroctvo je francúzsko-švajčiarsky mysteriózny osemdielny miniseriál.
Bridžové formáty

Bridžové formáty sú formáty počítačových súborov, ktoré sa používajú v bridžových počítačových programoch.
Portable Bridge Notation.
Najpoužívanejší bridžový formát Portable Bridge Notation (PBN) sa používa sa vo všetkých druhoch počítačových programov. Prípona súboru - PBN.
Richard's Bridge Notation.
Bridžový formát ktorý vymyslel Richard Pavlíček. Formát je navrhnutý tak, aby s ním mohli efektívne pracovať databázové systémy. Prípona súboru - RBN.
Popis formátu je na adrese .
Bridge Base.
Formát ktorý používa server BBO. Prípona súboru - LIN.
Deep Finesse.
Formát používaný programom Deep Finess - analyzátor rozdaní a optimálnych kontraktov. Prípona súboru - DAT.
OKbridge (email formát).
Formát používaný serverom OKbridge pri e-mailovej komunikácii. Prípona súboru - EML.
OKbridge (recorded deal formát).
Formát používaný serverom OKbridge. Prípona súboru - REC.
Duplimate.
Formát používaný programami určenými na automatickú duplikáciu rozdaní. Prípona súboru - DUP.
Entwicklung

Séria Entwicklungs bola úplne nová séria tankov pre nemeckú armádu. Zahrňovala všetky druhy tankov, od ľahkých po superťažké. Mala nahradiť sériu používaných tankov (Panzerkamfwagen). Na rysovacích doskách vzniklo 6 typov.
E-5.
E-5 bol 10-tonový ľahký prieskumný tank. 
E-10.
E-10 bol ľahký tank patriaci do hmotnostnej kategórie 10- 15 ton. Mal nahradiť Panzer 38(t) a dizajn bol na ňom založený. Panzer 38(t) bol československý tank, ktorý Nemci za 2. svetovej vojny používali. Taktiež sa plánovalo vyrobiť nový ľahký stíhač tankov, ktoré mali nahradiť Jagdpanzer 38(t) Hetzer.
E-25.
E-25 bol stredný tank hmotnostnej kategórie 25-50 ton, vychádzal z konštrukcie Panzerkampfwagen III a IV, ktoré mal nahradiť. Plánovalo sa tiež vytvoriť stíhač tankov s konštrukciou E-25, čosi ako bol Waffenträger proti Panzerkampfwagen IV.
E-50 Standardpanzer.
E-50 Standardpanzer bol štandardný stredný tank, ktorý mal nahradiť Panzerkampfwagen V Panther a Panzerkampfwagen VI Tiger, mal vážiť okolo 50 až 75 ton.
E-75 Standardpanzer.
Ťažký tank, ktorý mal nahradiť tanky Panzer VI/B Konigstiger, Jagdtigre a do istej miery aj Panzer VI Tiger. Dizajn bol veľmi podobný E-50, ale ťažší, mal vážiť medzi 75 a 100 tonami.
E-100.
E-100, „vrchol“ série Entwicklungs, 130- 140 tonový kolos, z celej série najmenej potrebný. Keď bola séria Entwicklungs predložená na posúdenie Adolfovi Hitlerovi, ten sa vo svojej posadnutosti megalomániou rozhodol dať zelenú iba superťažkémui E-100. 
Vývoj začal počiatkom roku 1943 vo firme Adler, pod vedením konštruktéra dr. Jensche a už koncom roka začal stavba prototypu, ale pretože Waffenamt (zbrojný úrad) znižoval prioritu projektu, práce sa neuveriteľne spomalili. V roku 1945 bol jediný skoro kompletný prototyp ukoristený britskými vojskami, ktoré ho poslali do Británie na posudzovanie. Potom bol zošrotovaný.
Výzbroj.
Hlavnú výzbroj tvoril kanón kalibru 150 mm KwK44 L/38 alebo 174 mm (najskôr by vznikali obe verzie), naľavo potom bol lafetovaný guľomet MG 42 kalibru 7,92 mm. Druhý guľomet bol umiestnený vpredu pri radistovi a musel byť dodatočne vysunovaný pri boji. Posádka mala mať k dispozícii vedľa svojich osobných zbraní, taktiež na svoju dobu skvelú útočnú pušku StG 44.
Trojskok

Trojskok je technická atletická disciplína.
Jonathan Edwards

Jonathan Edwards môže byť:
Igor Žofčák

Igor Žofčák (* 10. apríl 1983, Michalovce) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub MFK Zemplín Michalovce ako stredový záložník. Na drese nosí číslo 10.
Žofčák je odchovancom Michaloviec, no profesionálnu kariéru začal v Ružomberku. V roku 2007 si ho vyhliadla Sparta Praha, z ktorej v roku 2008 hosťoval v Jablonci. V roku 2010 sa vrátil na Slovensko, konkrétne do Slovana Bratislava. V roku 2015 si vyskúšal aj angažmán v Maďarsku. V roku 2016 sa vrátil do Michaloviec. Zahral si aj za Slavoj Trebišov. V úvode sezóny 2019/20 zvažoval koniec kariéry, nakoniec sa rozhodol ostať aktívnym hráčom. Za Michalovce ale hráva len príležitostne.
Hral aj za reprezentáciu Slovenska, v štrnástich dueloch nedal žiadny gól.
Bratislavsko-trnavská aglomerácia

Bratislavsko-trnavská aglomerácia patrí medzi najväčšie urbanizované oblasti na Slovensku. Rozkladá sa v osi Bratislava-Trnava v Bratislavskom a Trnavskom kraji. Presný počet obyvateľov a rozsah oblasti nie je presne definovaný.
Bratislavsko-trnavsko-nitrianska aglomerácia

Bratislavsko-trnavsko-nitrianska aglomerácia je široká metropolitná oblasť na juhozápadnom Slovensku s hlavnými metropolitnými centrami Bratislava, Trnava a Nitra. Celkový počet obyvateľov Bratislavského, Trnavského a Nitrianskeho kraja je okolo 1,86 milióna.
Celkový počet obyvateľov aglomerácie nie je presne definovaný, v troch hlavných metropolitných centrách žije spolu okolo 580-tisíc obyvateľov.
Zoznam aglomerácií na Slovensku

Toto je zoznam hlavných a najvýznamnejších mestských zoskupení a aglomerácií na Slovensku a ich počtu obyvateľov.
Košicko-prešovská aglomerácia

Košicko-prešovská aglomerácia je jedno z najväčších a najvýznamnejších mestských zoskupení na Slovensku. Tvoria ju predovšetkým mestá Prešov a Košice a ich sféra vplyvu.
V meste Košice žije okolo 240-tisíc obyvateľov, v Prešove okolo 90-tisíc. Celkovo v aglomerácii žije 555 800 obyvateľov.
Podľa štúdie firiem Colliers International, Dentons a Skanska z roku 2019 patrí aglomerácia Košíc medzi TOP 5 najrýchlejšie rastúcich miest v Európe.
Banskobystricko-zvolenská aglomerácia

Banskobystricko-zvolenská aglomerácia je aglomerácia zoskupenia dvoch miest, Banskej Bystrice a Zvolena, v ktorých žije spolu okolo 125-tisíc obyvateľov. Podľa niektorých zdrojov má celá aglomerácia okolo 200-tisíc obyvateľov.
Za minulého režimu sa plánovala výstavba súmestia Banská Bystrica - Zvolen rozmermi väčšieho, ako súčasná Bratislava. Postavená však bola len štvorpruhová cesta medzi Zvolenom a Bystricou, medzi ktorej protismernými pruhmi mala viesť rýchlodráha.
Žilinsko-martinská aglomerácia

Žilinsko-martinská aglomerácia je aglomerácia na severe stredného Slovenska v Žilinskom kraji. Zahŕňa jadro a prímestské pásmo žilinskej a martinskej aglomerácie, kde žije spolu okolo 238 tisíc obyvateľov. 
V širšej aglomerácii Žiliny, ktorá spája oblasť miest Bytča – Žilina – Strečno – Rajec – Kysucké Nové Mesto – Čadca, dosahuje počet obyvateľov približne 260 000. Spolu s turčianskou aglomeráciou miest Martin a Turčianske Teplice dosahuje až 370 000 obyvateľov.
Žilinská aglomerácia.
Jadro aglomerácie tvoria okrem mesta Žilina aj obce Bitarová, Brezany, Divinka, Dolný Hričov, Gbeľany, Horný Hričov, Hôrky, Lietavská Lúčka, Mojš, Nededza, Ovčiarsko, Porúbka, Rosina, Stráňavy, Strečno, Teplička nad Váhom, Turie, Varín a Višňové. K 31. decembru 2017 tu žilo 113 503 obyvateľov.
Prímestské pásmo malo 147 694 obyvateľov a tvoria ho navyše mestá Rajec a Rajecké Teplice a obce Belá, Divina, Dolná Tižina, Ďurčiná, Hričovské Podhradie, Jasenové, Kamenná Poruba, Kľače, Konská, Kotrčiná Lúčka, Krasňany, Kunerad, Lietava, Lietavská Svinná-Babkov, Lysica, Nezbudská Lúčka, Podhorie, Stránske, Stráža, Svederník, Šuja a Zbyňov.
Martinská aglomerácia.
Jadro aglomerácie tvorí mesto Martin, Turany a Vrútky a obce Bystrička, Diaková, Dolný Kalník, Dražkovce, Karlová, Košťany nad Turcom,
Lipovec, Sučany, Turčianske Kľačany, Turčiansky Peter a Žabokreky. K 31. decembru 2017 tu žilo 79 957 obyvateľov.
Prímestské pásmo dopĺňajú obce Belá-Dulice, Benice, Ďanová, Horný Kalník, Ležiachov, Necpaly, Príbovce, Sklabiňa, Sklabinský Podzámok, Trebostovo, Trnovo, Turčianska Štiavnička, Turčianske Jaseno, Turčianske Kľačany, Turčiansky Peter, Valča a Záborie. V oblasti žilo 90 842 obyvateľov.
Mokrý potok

Mokrý potok môže byť:
Ehsan Hadadi

Ehsan Hadadi (* 20. január 1985, Teherán), perz. , je iránsky atlét, venujúci sa hodu diskom. Na Majstrovstvách sveta v roku 2007 skončil na siedmom mieste výkonom 64,53 m.
Hybridné jadro

Hybridné jadro je jadro operačného systému, ktoré kombinuje vlastnosti monolitického jadra a mikrojadra. Táto kategória je kontroverzná, kvôli podobnosti s monolitickým jadrom. Jadrá sa zvyčajne rozlišujú na monolitické a mikrojadrá (nanojadrá a exojadrá sú extrémnejšie verzie mikrojadier).
Myšlienkou tejto kvázi-kategórie je mať štruktúru jadra podobnú mikrojadru, ale implementovanú ako monolitické jadro. Na rozdiel od mikrojadra, všetky (alebo skoro všetky) služby bežia v jadrovom pamäťovom priestore.
Príkladom hybridného jadra je Windows NT (NT, 2000, 2003, XP, Vista) a BeOS.
Husajn Táhir as-Sab’a

Husajn Táhir as-Sab’a (), v prepise tiež Hussein Taher Al-Sabee (* 14. november 1979, Dahrán) je saudskoarabský atlét, skokan do diaľky. Jeho osobný rekord je 835 cm a urobil ho v máji roku 2004.
Meranie výkonu spaľovacích motorov

Meranie výkonu spaľovacích motorov je merací proces pomocou ktorého sa stanoví výkonová charakteristika spaľovacieho motora, rep. konkrétne číselné hodnoty jeho výkonu vo vybraných bodoch charakteristiky. 
Jednotkou pre udávanie výkonu je 1 watt (W), ale pre bežné spaľovacie motory je to jednotka príliš malá, preto sa používa častejšie 1 kilowatt (kW).
Metodiky merania.
Meranie môže prebiehať za rôznych vonkajších podmienok, preto existujú rôzne metodiky merania. Tomu zodpovedajú aj rôzne namerané hodnoty podľa rôznych metodík pre rovnaký motor.
Meranie podľa SAE.
Meranie podľa SAE (Society of Automotive Engineers) je metodika, ktorá sa používala v 70. rokoch 20. storočia. Pri tejto metóde merania výkonu motor podstupuje meranie na dynamometri bez pripojeného tlmiča sania, vzduchového filtra aj tlmiča výfukových plynov. Ide teda o meranie maximálneho výkonu, ktorý je z motora možné získať.
Meranie podľa DIN.
Meranie podľa DIN (Deutsches Institut für Normung) je metodika, ktorá sa používala do 80. rokov 20. storočia. Pri tejto metóde sa meranie uskutočňovalo na motore, ktorý bol plne vybavený filtrom, tlmičom nasávaného vzduchu, tlmičom výfukových plynov a elektrickú energiu dodával pripojený alternátor. Meracie zariadenie sa pripojilo namiesto prevodovky. Takto nameraný výkon nezohľadňoval odpory vzniknuté v prevodovom ústrojenstve a valivý odpor pneumatík a ložísk hnanej nápravy.
Miestna doprava

Miestna doprava je druh vnútroštátnej dopravy. Spravidla ide o vykonávanie dopravy na najmenšej administratívnej úrovni krajiny1. Na Slovensku je synonymum miestnej dopravy obecná doprava. Podľa kritéria použitej dopravnej cesty je vo väčšine prípadov homogénna. 
Miestna nákladná doprava.
Z hľadiska nákladnej dopravy sem patrí jednoduché zásobovanie v rámci obce. Vo väčších mestách je dobrým príkladom napríklad zásobovanie zo skladu do predajne, poprípade preprava balíkov a poštových zásielok.
Miestna osobná Slovensku.
Z hľadiska osobnej dopravy sem patrí preprava osôb v rámci obce. V konkrétnom prípade sa takáto doprava nazýva mestská doprava, mestská autobusová doprava alebo mestská hromadná doprava. Zriaďuje sa len v prípade, že na obsluhu obce (spravidla mesta) nepostačuje vnútrooblastná doprava, alebo je potreba komplexnejšej obsluhy územia (veľký počet obyvateľov, ktorý je potrebné prepraviť rýchlo v rámci mesta, veľká hustota obyvateľstva). Táto doprava je charakteristická vysokou dynamikou (počet zastávok, počet dverí určených na nástup, počet spojov).
Prevádzkovatelia miestnej osobnej dopravy sú v prípade väčších miest dopravné podniky2 prevádzkujúce MHD na rôznych trakciách (autobus, električka, trolejbus), alebo divízie dopravcov SAD vykonávajúce MAD v menších mestách. Diskutabilné je zaradenie Tatranskej elektrickej železnice a Trenčianskej elektrickej železnice.
Poznámky.
1 Hoci je na Slovensku najmenšia admninistratívna jednotka katastrálne územie – do miestnej dopravy sa zaraďuje aj doprava v rámci hraníc obce, ktorá môže mať viac katastrálnych území. Takisto sa na Slovensku nachádzajú dve mestá, ktoré sa rozkladajú na území viac obcí (Bratislava a Košice). V takomto prípade radíme dopravu v rámci týchto miest do miestnej dopravy.
2 Niektoré dopravné podniky prevádzkujú aj vnútrooblastné, či dokonca zahraničné linky, ktoré v žiadnom prípade nemožno zaradiť medzi miestnu dopravu (hoci samotní dopravcovia zaraďujú tieto linky medzi MHD). Prioritne však vykonávajú miestu osobnú dopravu, preto sem možno takýchto dopravcov, ako príklad, zaradiť.
Filip Polc

Filip Polc (* 10. apríl 1982, Pezinok) je slovenský reprezentant v horskej cyklistike v zjazdových disciplínach.
Cyklistike sa venoval od útleho veku. S horským bicyklom sa zoznámil v roku 1994 a o tri roky neskôr už absolvoval viacero podujatí na Slovensku aj v Česku. Okrem zjazdov a dual-slalomov absolvoval aj niekoľko pretekov v cross country, neskôr sa však už plne sústredil na zjazdové disciplíny.
Sezóna 1997.
Ako 15-ročný absolvoval viacero pretekov v rámci Slovenska aj Česka. Na Donovaloch sa koncom júna stal kadetským majstrom SR v cross country, o týždeň neskôr juniorským vicemajstrom SR v zjazde a v tejto sezóne začiatkom októbra získal titul majstra Slovenska v dual-slalome. Okrem domácich podujatí sa zúčastnil aj na MS talianskom Nevegale, kde skončil v zjazde kategórie elite na 110. mieste a na ME vo Francúzsku dojazdil v zjazde juniorov na 32. pozícii.
Sezóna 1998.
DH - zjazd
majster SR v kategóriách juniorov a elite 
MS v Mont St. Anne (Kan.) - 5. miesto (elite) 
ME v Špindlerovom Mlýne (Česko) - 3. miesto (junior) 
DS - dual slalom
majster SR v kategórii elite 
ME v Špindlerovom Mlýne (Česko) - 3. miesto (elite) 
XC - cross country
majster SR v kategórii kadetov
Majstrovstvá sveta v atletike 2003

Majstrovstvá sveta v atletike 2003 sa konali v francúzskom Paríži 23. augusta31. augusta. Slovensko nezískalo medailu. Najúspešnejšou krajinou v počte dosiahnutých medailí sa stali Spojené štáty, ktoré získali 17 medialí (8-8-1). Počet krajín, ktoré získali medailu bol 43.
Je tu niekto?

Je tu niekto je tretí album skupiny Iné Kafe. Bol to prvý album po odchode Doda a Waya zo skupiny.
Zoznam skladieb.
Autorom všetkých piesní (hudby aj textov) je Vratko Rohoň, v zátvorke sú uvedení spoluautori textov
Wimshurstov generátor

Wimshurstov generátor je elektrostatický generátor na výrobu elektrického prúdu s vysokým napätím. Generátor vynašiel anglický vynálezca James Wimshurst v rokoch 1880 a 1883.
Princíp.
Generátor pozostáva z dvoch diskov, ktoré sa točia v protismere, čím sa na kontaktoch pripojených vodičov vytvárajú až niekoľkocentimetrové elektrické iskry.
Abraham Chepkirwok

Abraham Chepkirwok (* 18. november 1988, Kapchorwa, Uganda) je ugandský atlét, venujúci sa behu na 800 metrov.
Aiden

Aiden bola rocková skupina zo Seattlu, štát Washington, ktorá vznikla v roku 2003. Vydali 7 štúdiových albumov. Lídrom skupiny bol William Francis, ktorý bol až do skončenia kapely jediný pôvodný člen. Kapela ukončila oficiálnu činnosť rozlúčkovým turné "Last sunrise tour" v roku 2016.
Wilson Kipketer

Wilson Kipketer (* 12. december 1972, Kapchemoyiwo, Keňa) je bývalý dánsky bežec na stredné trate. Je držiteľom svetových rekordov v behu na 800 m v hale aj na otvorenom štadióne, rovnako aj najlepšieho výkonu histórie v behu na 1000 m v hale. Počas svojej dominancie na atletických ováloch si držal neporaziteľnosť nepretržite počas troch rokoch. Práve v tomto období zabehol 8 z 11 najrýchlejších časov v behoch na stredné trate. Aj napriek tomu sa mu nepodarilo získať ani jednu zlatú olympijskú medailu. Stal sa však trojnásobným svetovým šampiónom na troch po sebe idúcich MS v atletike (1995 v Göteborgu, 1997 v Aténach, 1999 v Seville).
Medzinárodný športový súd

Medzinárodný športový súd (anglicky: Court of Arbitration for Sport "(CAS)", francúzsky: Tribunal arbitral du sport "(TAS)") je najvyšší športový súd. Hlavné sídlo má Lausanne, vo Švajčiarsku. Menšie sídla sú New Yorku a Sydney.
Súd založil Juan Antonio Samaranch, aby riešil problémy počas olympijských hier, v roku 1984 ako jednu z odnoží Medzinárodného olympijského výboru.
Obrazopis

Obrazopis je v ortodoxii a pravosláví náuka o náboženských námetoch vôbec. Ikonografia opisuje a rozoberá námety zobrazenia, zaoberá sa ich typológiou a poznávacími znakmi, atribútmi a i. typmi, zatiaľ čo ikonológia vykladá jeho význam v intenciách dobových filozofických, historických a náboženských predpokladov.
Kazimír Verkin

Kazimír Verkin (* 27. marec 1972, Brezno) je bývalý slovenský atlét, venujúci sa chôdzi na 20 km a 50 km. Reprezentoval Slovensko na olympijských hrách 2004, kde skončil časom 4:13:11 hod. na 36. mieste.
Na olympijských hrách 2008 v Pekingu obsadil časom 4:21:26 hod posledné 47. miesto.
Arménske písmo

Arménske písmo sa používa na zápis arménskeho jazyka. Vytvoril ho Mesrop Maštoc v roku 405 alebo 406.
František Nádašdy

František I. Nádašdy (* 6. október 1555, Šárvár – † 4. január 1604 Sárvár) bol uhorský šľachtic, významný bojovník proti Osmanom, manžel Alžbety Bátoriovej.
Život.
Bol synom významného uhorského veľmoža Tomáša I. Nádašdyho. Bol hlavným županom v stoliciach Šopron, Vaš a Fogaraš a magistrom kráľovských koniarní, tiež kráľovským vojenským radcom. Bol aktívny počas celej 15-ročnej vojny s Osmanmi. Za svoju statočnosť vo vojne proti Turkom sa stal v roku 1578 hlavným veliteľom uhorských vojsk. V bojoch sa preukazoval veľkou statočnosťou a odvahou. Voči Turkom konal pomerne kruto. Po boji prikazoval hromadné popravy zajatcov. Jeho oddiel bol známy tým, že do útoku vyrážal s uťatými hlavami Turkov. V osmanskom vojsku vyvolával veľký rešpekt a bol známy ako "Čierny Beg". V hodnosti hlavného veliteľa Zadunajských vojsk sa v roku 1602 zúčastnil bitky o Budín a Pešť proti Osmanskej ríši. Jeho vojská dobyli Pešť a úspešne odrazili predvoj Osmanov pri ich útoku na Budín.
Nádašdy bol verným stúpencom Habsburgovcov. Bol vychovávaný na kráľovskom dvore od svojich 12-tich rokov spolu s deťmi cisára Maximiliána II. Habsburského.
Dielo.
Zanechal po sebe "Pojednanie o vojenskej taktike" na základe svojich skúseností z protitureckých vojen obsahujúce kritiku vedenia cisárskych vojsk v poli. Na svojom vodnom hrade Sárvár podporoval rozvoj umení, udržiaval a rozvíjal tlač kníh. Hrad bol centrom, kde sa zdržiavali viacerí protestantskí uhorskí humanisti a učitelia, napr. Štefan Magyari - kňaz a spisovateľ, Ján Silvester - autor maďarsko-latinskej gramatiky.
Osobný život.
Od roku 1575 bol manželom Alžbety Bátoriovej, známej Čachtickej panej. Mal s ňou 5 detí, z ktorých dve zomreli v ranom veku. Maďarské pramene uvádzajú 6 potomkov: Andrej, Anna, Katarína, Pavol, Uršuľa, Mikuláš. Sobášom s Alžbetou Báthoryovou sa Nádašdy stal jedným z najbohatších mužov v monarchii. Nádašdyovci boli stúpencami reformácie kresťanskej cirkvi.
Hrady a kaštiele v majetku F. Nádašdyho po r. 1575.
Šárvár, Kápuvár, Velike, Čepreg, Egervár, Šoproň, Kerestúr (Deutschkreutz), Kysek, Léka (Lockenhaus), Nádasd, Zemplínska Teplica, Čachtice (hrad Čachtice, blízky kaštieľ Částkovce), Vranov, Ečed, Făgăras (vodný hrad na území dnešného Rumunska), Nyírbátor, Piešťany (kaštieľ), Bratislava (palác), Viedeň (palác), Buják, Füzér, Čókakó, Čičava
Dvojbodka

Dvojbodka (:) je interpunkčné znamienko. V slovenčine sa píše:
Eco (kniha)

Eco je kniha Gary P. Radforda o významnom talianskom filozofovi, semiotikovi a spisovateľovi Umbertovi Ecovi. Vyšla v edícii Osobnosti filozofie.
Radford tu síce rozoberá Ecove slávne romány Meno ruže a Foucaultovo kyvadlo, ale v skutočnosti chce prostredníctvom Ecovho encyklopedického videnia skutočnosti ukázať, aké je ľudské myslenie ohraničené a obmedzené tým, čo sme sa v minulosti naučili a čo sme či už teoreticky alebo empiricky prijali ako jedinú možnú pravdu.
Gary P. Radford

Gary P. Radford (* 1960) je americký pedagóg a spisovateľ.
Sériový vrah

Sériový vrah je osoba, ktorá zavraždila tri a viac osôb s určitými prestávkami medzi jednotlivými vraždami, motiváciou pre usmrtenie je väčšinou vlastné psychologické (a často tiež sexuálne) uspokojenie. Osoba často trpí niektorou formou poruchy osobnosti (psychopatia), to však neznižuje jej trestnú zodpovednosť za čin, ktorá zostáva zachovaná. Pomerne bežne sériový vrah vystupuje navonok normálne, tento stav adaptácie sa nazýva „maska normálnosti“. Často majú jeho obete niečo spoločného (vek, pohlavie, rasu alebo sociálne postavenie).
V rámci psychopatologického profilu je najdôležitejšie detstvo, keď je možné často nájsť spoločné znaky u viacerých sériových vrahov. Patrí k nim podpaľačstvo, ničenie vecí, tiež zoosadizmus (u väčších zvierat ako psy a mačky, často v samote pre vlastné potešenie) a tiež nočné pomočovanie. V rámci sociálneho zázemia v drvivej väčšine ide o osoby vyrastajúce v disfunkčnej rodine (neúplná rodina, otec tyran, sexuálne zneužívanie).
Kuruovci

Kuruovci bol mytologický rod zo staroindického eposu Mahábhárata, ktorý vládol v dávnej minulosti, ešte pred začatím kalijugy. Z tohoto rodu sa časom vymanili Pánduovci, ktorým Kuruovci odmietli vrátiť ich časť kráľovstva. Výsledkom bolo zničenie starobylého rodu v bratovražednej vojne.
Za Kuruovcov sa považuje 100 synov slepého kráľa Dhrtaráštru, a to hlavne Durjódhana a Duhšasána. Na bojisko vychádzali s ich hlavnými spojencami – Bhíšmom, Drónom, Karnom, Kripom a ďalšími.
Hrdinní Dróna a Bhíšma bojovali proti Pánduovcom nedobrovoľne, prinútila ich k tomu česť. Radca Kuruovcov, Vidura, zachránil Pánduovcov z horiacej budovy, a Jujutsú, 101. syn Dhrtaráštru, ktorého mal so slúžkou, sa priamo na bojovom poli obrátil na stranu Pánduovcov.
Hlavné mesto rodu Kuruovcov bol Hastinápur, ktoré je dnes známe ako Dillí.
Philipp Christoph Zeller

Prof. Philipp Christoph Zeller (* 9. apríl 1808, Steinheim an der Murr, Nemecko – † 27. marec 1883, Štetín, Poľsko) – bol veľmi významný, ale v entomologickej komunite relatívne menej známy nemecký entomológ.
Životopis.
Narodil sa v nemeckom meste Stenheim an der Murr, ktoré je vzdialené asi 2 míle od mestečka Marbach, rodiska Friedricha Schillera.
Jeho rodina sa neskôr presťahovala do Frankfurtu nad Odrou, kde Philipp navštevoval gymnázium, kde sa nevyučoval prírodopis. Už tu sa venoval štúdiu entomológie. Po skončení gymnázia navštevuje Berlínsku univerzitu, kde študuje filológiu. V roku 1835 sa stal učiteľom základnej školy prvého stupňa v Glogau. Neskôr sa stáva inštruktorom na základnej škole druhého stupňa vo Frankfurte nad Odrou. V roku 1860 bol vymenovaný za staršieho inštruktora na najvyššej technickej strednej škole v meste Meseritz. Zomrel v roku 1883 v nemeckom meste Stettin, kde sa presťahoval v roku 1869.
Entomologické aktivity.
Entomológii sa venuje už počas svojho štúdiu na gymnáziu, predovšetkým pod vplyvom a za pomoci entomológa Aloisa Metznera. Vedomosti z entomológie rozvinul predovšetkým prepisovaním kníh s touto tematikou. Spočiatku študoval rad chrobákov (Coleoptera) a dvojkrídlovce (Diptera). Obdivoval hlavne prácu Johanna Wilhelma Meigena (1764 – 1845) o dvojkrídlovcoch (Diptera), ktorý bol významný dipterológ svetového mena. Neskôr sa venuje i štúdiu motýľov. Tu sa viac venoval popisu druhov, ako ich systematike a fylogenetickým vzťahom. Jeho precíznosť a presnosť vyvrcholili v najvýznamnejšej práci o motýľoch 19. storočia – v monografii: ""The Natural History of the Tineinae"." Toto monumentálne, 13-zväzkové dielo bola započaté v roku 1855 a dokončené v roku 1873. Ďalšími hlavnými spoluautormi tohto diela boli Angličania: Henry Tibbats Stainton (1822 – 1892), John William Douglas (1814 – 1905) a švajčiarsky entomológ Johann Friedrich Heinrich Konrad Frey (1822 – 1890). Táto práca bola vydaná v anglickej, francúzskej, nemeckej a latinskej verzii. Írsky entomológ Alexander Henry Haliday (1807, 1806? – 1870) spravil väčšinu anglických prekladov tejto práce. Philipp Christoph Zeller sa svojou prácou pokladá za jedného z najväčších lepidopterológov 19. storočia.
Počas svojho života pomenoval 186 rodov motýľov, prevažne zo skupiny nočných druhov (Heterocera).
Jeho zbierku hmyzu získal po jeho smrti Thomas Grey, 6. barón z Walsinghamu (1843 – 1919) a ten ju neskôr daroval do British Natural History Museum v Londýne. Dvojkrídlovce (Diptera) ako súčasť zbierky C. R. von Osten-Sackena v Zoologickom múzeu v Petrohrade (St. Petersburg).
Petrolacosaurus

Petrolacosaurus jeden z prvých diapsidných plazov, mal štíhle jašteričie telo.Nohy však mal dlhšie ako dnešné jašterice a chvost mal rovnako dlhý ako hlavu a telo dohromady. Pravdepodobne lovil hmyz, k čomu mu dopomáhali malé ostré zuby. Žil v období vrchného karbónu. Patril do radu Araeoscelidia.
Veľkosť.
Petrolacosaurus bol asi 40 cm dlhý.
Výskyt.
Severná Amerika (Kansas)