burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Branislav Ondruš

Mgr. Branislav Ondruš (* 28. marec 1973, Levoča) je slovenský politik, štátny tajomník ministra práce SR, bývalý poslanec Národnej rady SR a súčasný poslanec európskeho parlamentu. V minulosti pôsobil ako riaditeľ Tlačového a informačného odboru Úradu vlády SR, ako moderátor spravodajskej relácie Noviny na JOJ-ke ako aj televíznych novín v televízii Markíza.
Branislav Ondruš pochádza z Levoče, ale vyrastal v Spišskej Novej Vsi. V rokoch 1991 - 1996 študoval politológiu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V roku 1994 študoval na Thames Valley University európske politické systémy, čo sa odrazilo v jeho pôsobení ako politického experta ešte počas štúdia v rokoch 1995 - 1996 v Rade Európy v Štrasburgu. Po skončení školy v roku 1996 nastúpil do televízie Markíza ako moderátor televíznych novín, ekonomický redaktor a komentátor. V roku 1999 sa stal najprv hovorcom Strany demokratickej ľavice a 21. októbra 2000, na šiestom zjazde strany v Košiciach, bol zvolený za jej prvého podpredsedu (v období keď táto strana bola v koalícii so Slovenskou demokratickou koalíciou, Maďarskou koalíciou a Stranou občianskeho porozumenia). Začiatkom roka 2002 nastúpil do televízie Joj, v ktorej spolu s Danou Roháčovou otvorili 2. marca 2002 o 19:00 jej vysielanie reláciou Noviny. Po prepade SDĽ odišiel na čas z politiky. (Vo voľbách v septembri 2002 získala SDĽ len 1,36% hlasov a nedostala sa do parlamentu.) V roku 2012 kandidoval za stranu Smer, dostal sa do parlamentu a získal kreslo tajomníka ministerstva práce.
5. decembra 2007 Mladí ľavičiari (občianske združenie sociálno-demokratickej mládeže) zverejnili informáciu "zo zdroja blízkeho týždenníku Slovo", že pod pseudonymom Jakub Topol píše Branislav Ondruš. Gabriel Šípoš v článku z 29. apríla 2008 na svojom blogu zverejnil viacero dohadov, že Ondruš používa pseudonym Topol zámerne na utajovanie konfliktu záujmov. Šípoš zistil, že Slovo uverejnilo štyri články, v ktorých Topol dokonca citoval Braňa Ondruša ako tretiu osobu, v odborných a pozitívnych súvislostiach. 
Ondruš je aj bývalým (2006 - 2010) poslancom zastupiteľstva mesta Stupava za mestskú časť Mást. 
Ondruš je ženatý, má štyri deti: Luciu (1994), Katarínu (1995), Jakuba (1998) a Martina (2002).
Silvia Belešová

Mgr. Silvia Belešová, rod. Glendová (* 1979) je bývalá slovenská hovorkyňa.
Život.
Narodila sa v rodine Tibora Glendu, ktorý sa neskôr stal predsedom krajskej organizácie strany SMER – sociálna demokracia (SMER-SD) a v rokoch 20062020 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky (SR) za SMER-SD.
V roku 2002 úspešne ukončila štúdium nemeckého jazyka a literatúry na Filozofickej fakulte Univerzity Konštatína Filozofa v Nitre, pričom už počas štúdia začala pracovať v regionálnom rádiu. Od septembra 2002 pracovala ako hovorkyňa SMERu-SD a následne od 11. júla 2006 až do roku 2010 pôsobila ako hovorkyňa vlády Roberta Fica, resp. riaditeľka tlačového a informačného odboru Úradu vlády Slovenskej republiky. Neskôr, od 2. septembra 2013 do roku 2015 pracovala ako hovorkyňa podpredsedu vlády SR pre investície Ľubomíra Vážneho.
Od 14. augusta 2004 do 30. apríla 2019 bola konateľkou Agentúry SMER, s.r.o., vydavateľsko-propagačnej spoločnosti v plnom vlastníctve strany SMER-SD.
Osobný život.
Bola dlhoročnou partnerkou podnikateľa a politika Petra Oremusa. 28. mája 2011 sa vydala za podnikateľa Miroslava Beleša.
Za tú našu slovenčinu

Heslo Za tú našu slovenčinu je jedným zo základných volacích kódov slovenskej národoveckej reprezentácie.
Pôvodne vzniklo ako jedno z volebných hesiel ("Za slovenské haleny", "Za všeobecné volebné právo", "Za tú našu slovenčinu") v rámci kampane pred voľbami do Uhorského parlamentu v roku 1906. 
Slovenská národná strana, ktorá vo voľbách roku 1901 získala 3 parlamentné mandáty, strácala postupne pozície voči silnejúcej Slovenskej ľudovej strane. V snahe získať prostriedky na čoraz nákladnejšiu predvolebnú agitáciu sa obe strany snažili získať peniaze od amerických Slovákov (v r. 1899-1918 sa z dnešného územia Slovenska vysťahovalo do USA 394 713 osôb, podľa amerického sčítania ľudu z roku 1910 tam žilo 284 444 Slovákov). 
Organizovaním týchto zbierok sa zaoberal najprv Ústredný slovenský národný výbor (založený v New Yorku 17. 10. 1905, predseda Š. Furdek). 
Heslo Za tú našu slovenčinu bolo zvolené za ústredný motív a súčasť znaku Slovenskej ligy založenej v Clevelande 26. 5. 1907.
Konferencia vo Wannsee

Konferencia vo Wannsee bolo stretnutie vysokých predstaviteľov nacistického Nemecka, ktoré sa konalo 20. januára 1942 vo vile na brehu jazera Wannsee na predmestí Berlína.
Takzvané „riešenie židovskej otázky“ bolo pre nacistov otázkou života a smrti. Heydrich pôvodne organizoval stretnutie na 9. decembra 1941, ale v dôsledku nepriaznivej situácie na východnom fronte a vstupu USA do vojny, ktorá si vyžadovala pozornosť viacerých vysoko postavených pozvaných bola presunutá na 20. januára 1942.
Išlo o organizačné a prípravné stretnutie. Jediným bodom rokovania bola koordinácia pre konečné riešenie židovskej otázky. Schôdza bola prísne tajná, ale po vojne v roku 1947 americkí vyšetrovatelia našli v jednom z ríšskych ministerstiev kópiu zápiskov, ktoré zhotovil na konferencii ríšsky sekretár Martin Luther. Tieto poznámky sú jediným dôkazom o konaní, priebehu a záveroch konferencie.
Konferencia trvala asi 90 minút a zúčastnilo sa na nej 15 osôb:
Konferencia je niekedy považovaná za jedno z najdôležitejších stretnutí kompetentných nacistov a predohru k začiatku masového vyvražďovania židov a iných politických či rasových nepriateľov nacizmu. Pravdepodobnejšie sa však išlo iba o druhoradé stretnutie s cieľom šírenia poznatkov o dovtedajších postupoch vraždenia klasickými metódami. Do januára 1942 boli totiž povraždené statísíce obyvateľov Sovietskeho zväzu židovskej národnosti strelnými zbraňami.
Film.
V produkcii HBO a BBC natočil Frank Pierson v roku 2001 televízny film podľa zápiskov Martina Luthera. Film s názvom "Conspiracy" je koncipovaný ako rekonštrukcia skutočnej konferencie.
Fyzikalizmus (filozofia)

Fyzikalizmus môže byť:
USS Tennessee

USS Tennessee môze byť:
Išlo o pomenovanie plavidiel na počesť 16. štátu USA Tennessee. Okrem loďstva USA, sa tento názov vyskytol aj u dvoch lodí Konfederácie, pozri CSS Tennessee.
Tennessee (rozlišovacia stránka)

Tennessee môže byť:
Poyntingov-Robertsonov efekt

Poyntingov-Robertsonov efekt je efekt spočívajúci v tom, že sa obežné dráhy malých častíc medziplanetárnej hmoty v dôsledku pôsobenia žiarenia Slnka stále viac približujú k Slnku.
Dynamický účinok slnečného žiarenia ovplyvňuje ostatné častice, ktoré sa riadia zákonmi nebeskej mechaniky (pre častice rádovo 3,10−5 cm tlak žiarenia vykompenzuje gravitáciu úplne). Meteoroid pohlcuje žiarenie a potom ho postupne vyžaruje aj do smeru v ktorom letí. Keďže žiarenie má určitú hmotnosť, chová sa voči meteoroidu ako odporujúce prostredie. Tým sa zníži rýchlosť meteoroidu, prevládne gravitačná sila a meteoroid klesne na dráhu bližšie k Slnku. Pretože odporujúce prostredie pôsobí neustále, nie je dráha meteoru uzavretá. Meteoroid krúži po špirálovitej dráhe k Slnku, až sa v jeho blízkosti vyparí. Mení sa rovina dráhy, ale sklon a uhol dráhy meteoroidu sa nemení. Mení sa veľká polos a výstrednosť dráhy. Tento efekt má veľký vplyv na separáciu meteoroidov podľa hmotnosti.
Ľuboš Novotný

Ľuboš Novotný (* 11. marec 1947, Trnava) je slovenský spevák. Známy z účinkovania s Evou Kostolányiovou.
Životopis.
Ako 7-ročný začal chodiť na hudobnú školu v Trnave k pánom Klánovi a Bittovi na husle. 
Absolvoval PdFUK v Trnave. V roku 1971 naspieval prvú slovenskú soulovú pieseň „V storočnej aleji“, ktorú hudobne zložil jazzový hudobník Ladislav Gerhardt a text k nej napísal známy textár Ľuboš Zeman. V Revue Bratislava v roku 1971 – 1972 účinkovali s Františkom Krištofom Veselým, Jozefom Kuchárom a daľšími. V roku 1972 na Bratislavskej lýre získal v duete s Evou Kostolányiovou II. ocenenie v Cene diváka za pieseň „Zmysel nemých slov“. Hrával s bratislavským a pražským tanečným rozhlasovým orchestrom, Malokarpatskou kapelou a Zlatou krídlovkou. Spieval aj spolu so speváčkou Marikou Škultétyovou. Vo fonotéke Slovenského rozhlasu by sa podľa autora článku z novín Novinky z radnice (Trnava) Martina Jurča malo nájsť 27 skladieb, ktoré naspieval.
KnowARC

KnowARC ("Grid-enabled Know-how Sharing Technology Based on ARC Services and Open Standards") (KnowARC) je projekt zameraný na výskum a vývoj, financovaný v období 2006-2009 6-tym rámcovým programom Európskej Komisie prostredníctvom Direktorátu F: Emerging Technologies and Infrastructures, Directorate-General for Information Society and Media, v časti Information Society Technologies Priority. Desať partnerov zo 7-mich európskych krajín združuje tento projekt a koncentruje sa v ňom na vývoj v oblasti Gridových technológií. 
KnowARC má za cieľ vylepšiť a rozšíriť jedinečnú technológiu obsiahnutú v ARC Grid middlewari. Projekt sa snaží aj o výrazný nárast povedomia a o rozšírenie používateľskej základne tohto middlewaru novej generácie. Výsledkom projektu bude výrazne rozšírený ARC, ktorý sa stane Gridovým softvérom sledujúcim štandardy, kompatibilným s inými middlewarmi, ponúkajúcim základ pre zdieľanie know-how v súkromnej a verejnej sfére. KnowARC transformuje ARC do koherentného, funkčného Gridového softwéru novej generácie, ktorý bude spĺňať požiadavky priemyslu na kvalitu, bude pripravený na inštaláciu na množstve platforiem a bude súčasťou rôznych distribúcií operačných systémov.
Matematizácia

Matematizácia môže byť:
Tolerancia

Tolerancia môže byť:
Legitimita (Husserl)

Legitimita je podľa Husserla bezprostredné "videnie". Teda nielen iba zmyslovo zakúšajúce videnie, ale videnie vôbec ako originárne, dávajúce vedomie akéhokoľvek druhu. Je posledným zdrojom legitimity všetkých racionálnych tvrdení. Tieto tvrdenia majú legitimujúcu funkciu len preto a len potiaľ, pokiaľ sú originárne dávajúce.
Jak divý

Jak divý alebo jak (lat. "Bos mutus", "Bos grunniens mutus", "Bos grunniens", zriedkavo: "Poephagus mutus", "Poephagus grunniens mutus", "Poephagus grunniens") je druh z čeľade turovité, rodu Bos, podrodu Poephagus (ktorý niektorí autori klasifikujú ako samostatný rod "Poephagus"). Zdomácnený druh jaka divého je jak domáci alebo jak (lat. "Bos grunniens", "Poephagus grunniens").
V tibetčine slovo "jak" označuje len samca tohto druhu, samica sa označuje pojmom "dri" alebo "nak". Vo väčšine jazykov, ktoré toto slovo prebrali, označuje slovo jak obidve pohlavia.
Opis.
Ide o mohutného živočícha, samec dorastá v kohútiku až do výšky 2 metre a hmotnosti až , kým samica zvyčajne dosiahne iba tretinu veľkosti a zdomácnené jaky iba výšku okolo 1 metra.
Jaky sa vyznačujú mimoriadne dlhým trupom, ich hrudník tvorí štrnásť párov rebier (namiesto zvyčajných 13). Hlavu majú obidve pohlavia ozdobenú mohutnými rohmi, ktoré dorastajú až do dĺžky jedného metra a pri koreni až do polomeru . Srsť, ktorá ich chráni pred zimou, má hnedočiernu až čiernu, hustú, vlnitú a v spodnej časti a končatinách splýva do výraznej hrivy. Zdomácnené kusy môžu mať srsť aj bielu.
Výskyt.
Jak žije v oblasti Himalájí na juhu Strednej Ázie, na tibetskej náhornej plošine až po územie Mongolska. Zo zmyslov má veľmi dobre vyvinutý čuch, zrak je naopak jeho slabá stránka. Je to veľmi plaché zviera, ktoré žije v čriedach.
Rozmnožovanie.
Obdobie párenia zdomácnených jakov je v septembri, samice majú najskôr mláďatá vo veku 3 – 4 rokov, obyčajne každé dva alebo tri roky (v závislosti od prísunu potravy) v období od apríla do júna po deviatich mesiacoch. Predpokladá sa, že jaky divé sa v otázkach reprodukcie správajú obdobne, no chýbajú presné údaje. Mláďatá dospievajú vo veku jedného roka a dožívajú sa veku aj viac ako 20 rokov.
Zoznam postáv zo Simpsonovcov

Toto je zoznam postáv zo seriálu "Simpsonovci":
Google Image Search

Google Image Search je vyhľadávacia služba, pomocou ktorej Google umožňuje užívateľom vyhľadávať na internete obrázky. Bola zverejnená v roku 2001 a existuje vo všetkých jazykových verziách, v ktorých je samotný vyhľadávač. Kľúčové slová pri hľadaní obrázkov sú založené na názve súboru, slovami, ktoré na daný obrázok odkazujú a textom, ktorý je na danej stránke pri obrázku. Pri vyhľadávaní sú zobrazené miniatúry obrázkov. Keď na niektorú kliknete, obrázok je zobrazený hore a nižšie je obsah stránky na ktorej sa obrázok nachádza. Je to jednoduchšie pretože takto môžete ľahšie zistiť z akej stránky daný obrázok pochádza.
Frankfurt (Main) Hauptbahnhof

Frankfurt Hauptbahnhof je hlavná železničná stanica v Frankfurte nad Mohanom. Je jedným z hlavných železničných uzlov Nemecka a denne cez ňu prechádza približne 350 000 ľudí. Je to tiež koncová stanica liniek frankfurtského metra U4 a U5. Budovu stanice navrhli architekti Hermann Eggert a Johann Wilhelm Schwedler. Stanica bola otvorená v roku 1888.
Vďaka vysokej frekvencii vlakov od regionálnych až po vysokorýchlostné ICE má veľmi dobré spojenie so všetkými časťami Nemecka i so susednými krajinami.
Bart Simpson

Bartholomew „Bart“ Jojo Simpson je fiktívna postava zo seriálu Simpsonovci. V pôvodnom znení ho dabuje Nancy Cartwrightová, v českej verzii je to Martin Dejdar. Je desaťročným žiakom Springfieldskej základnej školy a najstarším a jediným synom Homera a Marge. Jeho idolom je klaun Krusty, najlepším priateľom je spolužiak Milhouse Van Houten. Nerád sa učí. Má mladšie sestry 8 – ročnú Lisu a 1 – ročnú Maggie.
Pavel Novák (spevák)

 Pavel Novák (* 10. marec 1944, Přerov – † 11. február 2009, Přerov) bol český spevák, skladateľ, hudobník a spisovateľ, ktorý sa stal známym v šesťdesiatych rokoch minulého storočia. Bol jednou z najvýraznejších postáv českej populárnej hudby. V šesťdesiatych rokoch sa výrazne podieľal na masovom presadení rockového mužského speváckeho štýlu. Mal veľkú zásluhu na presadení sa češtiny do populárnej hudby (české texty prevzatých skladieb). 
Životopis.
Po maturite na gymnáziu v Přerove (1962) študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci (biológia, telesná výchova). Absolvoval v roku 1967. Spievať začal v roku 1961 so súborom tradičného jazzu Dixiland Přerov. S týmto súborom nahral v roku 1962 prvú rozhlasovú nahrávku. Krátku dobu spieval aj s orchestrom Alfa. V roku 1964 bol jedným zo spoluzakladateľov skupiny Synkopa. S touto skupinou nahral v roku 1966 veľmi úspešnú pieseň „Vyznání“. V rozhlasovej "Houpačce" prekonala táto pieseň všetky doterajšie rekordy. Začal pôsobiť nielen ako spevák, ale aj ako hudobný skladateľ a textár. Postupne dostal ponuky k natáčaniu s Ostravským rozhlasovým orchestrom, či s Tanečným orchestrom Československého rozhlasu (TOČR). V roku 1967 založil vlastnú skupinu Vox. S týmto hudobným zoskupením natočil celý rad hitov („Asi“, „Chodím“, „Viktoria“...). S Voxom pôsobil Pavel Novák zhruba 10 rokov a potom založil skupinu Proto. V nej sa obklopil mladými rockovými hudobníkmi a natočil s nimi okrem toho aj úspešnú skladbu „Morava“. Od začiatku deväťdesiatych rokov vystupuje s vlastnou skupinou Family a veľkú časť svojich koncertných aktivít smeruje na koncerty pre deti. Za viac ako 40 rokov pôsobenia na domácej hudobnej scéne vystupoval a natáčal prakticky so všetkými špičkovými domácimi orchestrami. Koncertoval v Nemecku, Francúzsku, USA, Austrálii, Mongolsku, Poľsku, Juhoslávii, Belgicku. Je autorom niekoľkých kníh ("Jak jsem zpíval klokanům", "Vyznání", "I smrt se bojí"...).
Zomrel 11. februára 2009 v přerovskej nemocnici na rakovinu.
Judith Resniková

Judith Arlene Resniková ( * 5. apríl 1949, Akron, Ohio, USA – † 28. január 1986, nad Floridou) bola americká astronautka, ktorá tragicky zahynula 28. januára 1986 v raketopláne Challenger nad Floridou. 
Život.
Mladosť a výcvik.
Vyštudovala univerzitu Carnegie – Meilon v Pittsburghu v roku 1970 a stala sa inžinierkou elektrotechniky. Nastúpila v spoločnosti RCA v Moorestowne v New Jersey, kde pracovala na vývoji integrovaných obvodov. Po ďalších siedmich rokoch na univerzite v Marylande obhájila doktorát. Nastúpila ako vývojová pracovníčka do firmy Xerox Corporation v El Sequendo v Kalifornii. Do tímu astronautov NASA bola prijatá v januári 1978 ako astronaut špecialista do ôsmej skupiny, vtedy ešte slobodná. Rada hrala na klavír. Bavila ju matematika. Vydala sa a skoro na to aj rozviedla. Bola židovského vyznania.
Lety do vesmíru.
Judith Resniková, štvrtá žena vo vesmíre, 147. človek zo Zeme, na obežnú dráhu po prvýkrát vzlietla v raketopláne Discovery v roku 1984. Bola to šesťdenná misia STS-41-D. Štart prebehol zo zvyčajného kozmodrómu na myse Canaveral. Posádku Discovery tvorili Henry Hartsfield (veliteľ), Michael Coats (druhý pilot), letoví špecialisti dr. Judith Resniková, dr. Steven Hawley a Richard Mullane a konečne „prvý cestujúci“ v raketopláne, Charles Walker, inžinier od firmy McDonnell Douglas. Vypustili družice SBS 4, Leasat 2 a Telstar 3. Návrat bol na základňu Edwards Air Force Base.
Po druhýkrát dostala príležitosť v tragickom lete raketoplánu Challenger. Misia označená STS-51-L skončila 73 sekúnd po štarte z Floridy výbuchom. Celá posádka v zložení Francis Scobee, Michael Smith, Judith Resniková, Ellison Onizuka, Ronald McNair, Gregory Jarvis a Sharon McAuliffeová zahynula. 
Počas svojich 2 letov strávila vo vesmíre 6 dní.
Jiří Korn

Jiří Korn (* 17. máj 1949, Praha) je český spevák popmusic, muzikálu a popu, gitarista, basgitarista, tanečník a herec. 
Jeho hudobná kariéra začala v šesťdesiatych rokoch so skupinou Rebels (nahrali veľký hit "Šípková Růženka") a pokračovala v sedemdesiatych rokoch v rámci skupiny Olympic, kde sa stal interpretom napr. piesne „Únos“. Po skončení angažmán v skupine Olympic spevák začal sólovú kariéru. V osemdesiatych rokoch účinkoval aj v úspešnom televíznom cykle "Možno príde aj kúzelník". V deväťdesiatych rokoch došlo k premene Kornovej kariéry na tanečnú a kritikmi aj viacej oceňovanú hudbu, v posledných rokoch je členom vokálneho kvarteta 4TET. 
Účinkoval v niekoľkých filmoch (napr. vo filme "Honza málem králem"), od deväťdesiatych rokov spojil kariéru s muzikálmi ("Bídníci", "Dracula", "Monte Cristo" atď.) a vystupoval aj v ľadovej revue "Mrázik". V roku 2019 načítal audioknihu Queen – Neznámá historie (vydala Audiotéka). 
Hrá biliard na úrovni celoštátneho majstra. Občas šokuje spoločnosť výstredným výberom oblečenia. Jeho bývalá manželka, Kateřina Kornová, je herečka, moderátorka, v súčasnosti vlastní kadernícky salón.
Diskografia.
Rebels
4TET
Shanghai Masters

Shangai Masters, tiež známy ako "World Snooker Roewe Shangai Masters" (podľa hlavného sponzora), je profesionálny snookerový turnaj. Je to jeden z bodovaných turnajov.
História a dotácia turnaju.
Turnaj bol uvedený v sezóne 2007/2008 a je to druhý bodovaný turnaj odohrávajúci sa v Číne ako výsledok rastúcej popularity snookeru v krajine. Ako na China Open dostávajú divokú kartu ôsmi sľubní čínski snookeristi. Turnaj sa hrá v Shangai Grand Stage v Šanghaji v auguste a je to prvý bodovaný turnaj sezóny. Dotácia turnaja pre rok 2007 bola celkovo £250,000 ($496,411) pričom víťaz obdržal £48,000 ($95,311).
Louis Daguerre

Louis-Jacques-Mandé Daguerre (* 18. november 1787, Cormeilles-en-Parisis - † 10. júl 1851, Bry-sur-Marne) bol francúzsky maliar, vedec, priekopník fotografovania, ktorý v tridsiatych rokoch 19. storočia vyvinul prvú praktickú metódu fotografovania - daguerrotypiu.
Narodil sa v meste Cormeilles-en-Parisis v severnom Francúzsku, kde sa stretol s Josephom Nicéphorom Nièpce, ďalším priekopníkom fotografovania. Po Nièpceho smrti roku 1833 pokračoval v úsilí vytvoriť praktický spôsob fotografovania, čo sa mu podarilo v roku 1837, keď vyvinul spôsob fotografovania, dnes pomenovaný ako daguerrotypia. Daguerrovou metódou sa obraz zaznamenával na dosku potiahnutú jodidom strieborným, expozícia trvala asi 15 až 20 minút. K ďalšiemu zdokonaleniu fotografovania prispel v roku 1839 anglický vedec William Henry Fox Talbot.
Habsbursko-lotrinská dynastia

Habsbursko-lotrinská dynastia alebo habsbursko-lotrinský rod bola európska panovnícka dynastia v 18. – 20. storočí, v rodovej línii priamy pokračovateľ rodu Habsburgovcov. 
Vznik rodu.
Smrťou Karola VI. Habsburského, ktorý nezanechal mužského potomka vymrela po meči habsburská dynastia. Sobášom jeho najstaršej dcéry Márie Terézie s lotrinským vojvodom Františkom I. Štefanom však prišlo k spojeniu oboch rodov a rodovej následnosti pod spoločným menom.
Začiatkom 20. storočia sa pod vplyvom spoločensko-politických udalostí museli v jednotlivých európskych krajinách zriecť svojich dynastických a panovníckych nárokov. Členovia rodu, hlásiaci sa k rodovému dedičstvu, žijú dodnes v mnohých krajinách sveta. 
Prvým významným predstaviteľom bol najstarší syn Františka I. Štefana a Márie Terézie Jozef II. od r. 1765 rímskonemecký cisár a od r. 1780 vládca na českom a uhorskom tróne. Jeho nástupcom bol jeho brat Peter Leopold. Vydajom svojich dcér František Štefan a Mária Terézia zabezpečili vplyv rodu i v iných krajinách Európy – Mária Kristína bola manželkou saskotešínskeho vojvodu a držiteľa Nizozemska Alberta, Mária Amália parmského vojvodu Ferdinanda, Mária Karolína kráľa Obojej Sicílie Ferdinanda I. a Mária Antónia (Antoinetta) sa vydala za francúzskeho kráľa Ľudovíta XVI.
Syn cisára Leopolda II. František sa v r. 1804 stal prvým rakúskym cisárom, druhorodený syn Ferdinand III. (* 1769 - † 1824) zdedil po otcovi secundogenitúru habsburského rodu a založil toskánsku vetvu. Ďalší zo synov Leopolda II., Karol (* 1771 - † 1847) sa preslávil ako vojvodca v bojoch s francúzskym cisárom Napoleonom Bonapartom, Jozef (* 1776 - † 1847) sa stal uhorským palatínom, Ján (* 1782 - † 1859) bol ríšskym správcom v Nemecku, Rainer Jozef (* 1783 - † 1853) lombardským miestokráľom a najmladší zo synov, Rudolf (* 1788 - † 1831) sa stal kardinálom a olomouckým arcibiskupom.
Cisár František I. mal dvoch synov Ferdinanda, zv. Dobrotivý, a Františka Karola, z ktorých starší Ferdinand sa stal otcovým nástupcom na rakúskom, českom a uhorskom tróne, mladší František Karol sa po bratovej smrti zriekol následníctva v prospech svojho prvorodeného syna Františka Jozefa.
Z dcér Františka I. sa Mária Lujza stala manželkou francúzskeho cisára Napoleona I. a parmskou vojvodkyňou, Mária Leopoldína brazílskeho cisára Pedra I. a Karolína Ferdinanda saského kráľa Fridricha Augusta II.
Cisár Ferdinand I. zomrel bezdetný, jeho mladší brat František Karol mal s manželkou Žofiou Bavorskou okrem najstaršieho Františka Jozefa ešte troch synov, z ktorých druhorodený Ferdinand Maximilián ako mexický cisár skončil život v r. 1867 na popravisku.
Rod ďalej pokračoval synom cisára Františka Jozefa I. Rudolfom. Cisárov mladší brat Karol Ľudovít mal troch synov – Františka Ferdinanda, po smrti korunného princa Rudolfa následníka trónu, Otta Františka a Ferdinanda Karola. Po sarajevskom atentáte (r. 1914) na Františka Ferdinanda sa novým následníkom trónu stal jeho synovec Karol, syn arcivojvodu Otta Františka. Z Karolovho manželstva s parmskou vojvodkyňou Zitou vzišiel nový predstaviteľ habsburského arcidomu, ich najstarší syn Otto.
Aramiľ

Aramiľ (rus.Арамиль) je mesto vo Sverdlovskej oblasti v Rusku. Nachádza sa na rieke Iseť (prítok rieky Ob) 25 km juhovýchodne od Jekaterinburgu. Počet obyvateľov je 15 076 (2002). V roku 1989 13 584.
Bolo založené v roku 1675 ako sloboda neďaleko prameňa rieky Aramilky. Mesto získalo postavenie mesta v roku 1966.
Marge Simpsonová

Marjorie Jacqueline „Marge“ Simpsonová, rod. Bouvierová (* 24. máj 1972), je fiktívnou postavou amerického animovaného seriálu Simpsonovci.
Opis postavy.
Je milujúcou a trpezlivou manželkou Homera Simpsona a starostlivou matkou Barta Simpsona, Lízy Simpsonovej a Maggie Simpsonovej. Jej najvýraznejší rys je jej polmetrový modrý drdol na hlave; v mladosti mala však vlasy dlhé a rozpustené. Aj jej matka má podobné. A je veľmi pyšná, že nikdy nestretla nikoho s vyššími vlasmi. V českom vysielaní ju dabuje Jiří Lábus.
Marge strávi väčšinu svojho času robením domácich prác, opatrovaním Maggie, napomínaním Barta alebo chránením ho pred zlosťou Homera. Marge stelesňuje klasickú americkú pani domu z päťdesiatych rokov.
Matt Groening jej dal meno po svojej matke Margaret „Marge“ Groeningovej.
Arťomovskij

Arťomovskij (rus.Артёмовский) je mesto vo Sverdlovskej oblasti v Rusku. Nachádza sa na rieke Bobrovka (prítok Irbit), 120 km severovýchodne od Jekaterinburgu. Počet obyvateľov je 34 980 (2002). V roku 1989 41 247.
Založený v roku 1665 ako osada Jegoršino (rus. Егоршино). V roku 1871 boli objavené zásoby uhlia. Počas éry Sovietskeho zväzu bolo vzniklo mestečko Imeni Arťoma (rus. имени Артёма) neďaleko uhoľných baní. V roku 1938 boli obé mestá spojené do jedného pod názvom Arťomovskij.
Pavel Zajáček

Mgr. Art. Pavel Zajáček (* 29. jún 1951, Modra) je slovenský dirigent, hudobný skladateľ a hráč na trombón, klavirista, gitarista, bubeník, harmonikár. Je spoluzakladateľom skupiny Za-ja-ce, Založil orchestre: Orchester Pavla Zajáčka, Big Band Pavla Zajáčka. Jeho brat Jozef Zajáček bol klavirista, harmonikár a spevák . Brat Peter Zajáček je saxofonista, gitarista a stavebný inžinier, brat Marián Zajáček je bubeník.
Životopis.
V rokoch 1968 – 1974 vyštudoval Konzervatórium v Žiline. O roku 1972 – 1984 viedol skupiny "Za-ja-ce", s ktorou absolvoval turné v zahraničí a účinkoval na festivaloch (Bratislavská lýra, "Slovenský festival politickej piesne v Martine", "Hudobný festival mladých v Bojniciach", "festival politickej piesne v Berlíne" a i.) Od roku 1976 bol člen "Tanečného orchestra Československého rozhlasu v Bratislave". Neskôr v roku 1977 sa stal členom "VV Systému" Vlada Valoviča.
V rokoch 1987 – 1991 študoval na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Je autorom hudby k viacerým piesňam, a ako autor hudby sa aj sa zúčastnil na festivale populárnych piesní Bratislavská lýra ("Jánska noc, 1978"; "Keby som mal sestru, Lieky proti láske, 1979"; "Kde si slnko hľadá milenky, 1980"; "Rozhovor v daždi, 1981"; "Na dvanástom poschodí, 1983"; "Moja prvá láska, 1984")
Od roku 1990 bol dirigentom "Big Bandu Radio Bratislava". S "Big Bandom" vystúpil aj na "Bratislavských jazzových dňoch ’92" v roku 1992. V roku 1993 absolvoval turné po Holandsku a Nemecku. V roku 1994 založil "Orchester Pavla Zajáčka", s ktorým účinkuje v programoch Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu.
V roku 1998 hudobne spolupracoval na filme "Postmortem" v hlavnej úlohe s Charlie Sheenom. V júni 2001 pri príležitosti jeho okrúhlych narodenín sa uskutočnil v "Koncertnom štúdiu Slovenského rozhlasu" koncert nazvaný "Stále mi chutí žiť!". Hosťami programu boli napr. Milan Markovič, Peter Lipa, Vašo Patejdl, Karol Malý, Robo Kazík, Lýdia Volejníčková, Peter Stašák,vokálna skupina "TREND", dievčenský spevácky zbor "Canens", skupina "ZA-JA-CE","Orchester Pavla Zajáčka" a ďalší.
V roku 2006 so svojim orchestrom (Orchester Pavla Zajáčka") vystupoval aj na súťaži Superstar v Slovenskej televízii. V roku 2006 zhudobnil texty k pôvodnému slovenskému muzikálu Cudzinec (príbeh starodávneho izraelského proroka Eliáša), ktorý aj dirigoval.
S orchestrom pravidelne účinkoval aj v zábavno-hudobnom programe, Ivana Krajíčka - Repete. V zahraničí vystupoval v Nemecku, Rakúsku, Holandsku, na Kanárskych ostrovoch a ďalších.
Od roku 2010 odborne vedie a vystupuje so "Speváckou skupinou Loza", kde hrá aj na harmoniku . Vedie aj "Dychovú hudbu Zajáčkovci".
Dielo.
Diskografia.
hudobné albumy na ktorých sa spolupodieľal so svojimi orchestrami alebo vystupoval ako hráč na trombón alebo zložil hudbu:
Lisa Simpsonová

Lisa Simpsonová je jedna z hlavných postáv animovaného seriálu Simpsonovci. Jej celé meno je Líza Maria Simpsonová. V seriáli jej hlas nahovorila Helena Štáchová (anglicky v pôvodnom znení Yeardley Smith).
Popis postavy.
Je sestrou Barta Simpsona a Maggie Simpsonovej a dcérou Homera a Marge. Žije spoločne s rodinou v Springfielde.
Líza je veľmi inteligentné dievča, jej IQ je 159. Jej najväčším koníčkom je hra na saxofón, má rada predovšetkým jazz a blues. Je Feministka.Jej obľúbené LP je "Birth of the Cool" od Milesa Davisa. Líza je budhistka, rada sa zaoberá historickými, filozofickými alebo vedeckými problémami. Rada sa učí a snaží sa recyklovať odpad. Pod stromčekom by však najradšej videla poníka. Má mačku Sněhulku. Je vegetariánkou.
Matt Groening jej dal meno po svojej sestre Lise Groeningovej.
Dolphin (softvér)

Dolphin je slobodný a open source správca súborov, ktorý je súčasťou balíka KDE Applications, ktorý obsahuje aplikácie používané primárne s plochou KDE Plasma 5. Vo štvrtej iterácii, nazývanej KDE Software Compilation 4, sa Dolphin stal predvoleným správcom súborov desktopových prostredí založených na KDE. Je ho možné voliteľne nainštalovať na K Desktop Environment 3. Konqueror bol nahradený ako predvolený správca súborov pre KDE SC 4, ale stále je predvoleným webovým prehliadačom a môže byť použitý ako alternatívny správca súborov pre skúsených používateľov.
V predchádzajúcich verziách K Desktop Environment Konqueror slúžil ako predvolený správca súborov a webový prehliadač. Po mnoho rokoch však používatelia kritizovali Konqueror ako príliš zložitý na jednoduchú navigáciu v súboroch. Ako odpoveď boli tieto dve funkcie rozdelené do dvoch samostatných aplikácií. Pod KDE SC 4, Dolphin bol zjednodušený pre prehliadanie súborov, zatiaľ čo zdieľal čo najviac kódu s Konqueror-om. Konqueror je naďalej vyvíjaný predovšetkým ako webový prehliadač.
V roku 2014 sa začalo pracovať na portovaní Dolphin do KDE Frameworks 5. To je teraz kompletné a verzia 5 bola založená ako súčasť KDE aplikácií 15.08 v auguste 2015.
Dolphin a KDE3.
Po tom ako sa začal vývoj pre KDE4, verzia pre KDE3 bola zrušená. Napriek tomu je program stále neoficiálne dostupný pod menom „D3lphin“. D3lphin obsahuje mnoho opráv chýb a nový bočný panel. Udržuje ho Marcel Juhnke.
Helena Štáchová

Mgr. Helena Štáchová (* 18. november 1944, Praha − † 22. marec 2017) bola česká herečka, bábkoherečka, scenáristka, speváčka, dabérka a od roku 1996 riaditeľka bábkového Divadla Spejbla a Hurvínka. Pre televíziu dabovala Lisu Simpsonovú v animovanom seriáli "Simpsonovci".
V roku 1970 účinkovala v hudobno zábavnom televíznom programe "Dobrý večer s Waldemarem".
Alžbeta Kristína Brunšvicko-wolfenbüttelská

Alžbeta Kristína Brunšvicko-wolfenbüttelská (* 28. august 1691, Braunschweig, Nemecko – † 21. december 1750, Viedeň, Rakúsko) bola brunšvicko-wolfenbüttelská princezná, česká a uhorská kráľovná z rodu Welfovcov, dcéra vojvodu Ľudovíta Rudolfa (* 1671 – † 1735) a Kristíny Lujzy Öttingenskej (* 1671 – † 1747), vnučky významného brunšvicko-wolfenbüttelského vojvodu Antona Ulricha.
Manželstvo.
V lete roku 1708 sa vydala za habsburského arcivojvodu Karola, ktorý v tom čase pod menom Karol III. bojoval vo vojne o španielske dedičstvo. Sobáš mal posilniť protifrancúzsku koalíciu. Zásnuby sa uskutočnili v apríli 1708 vo Viedni, svadba však prebehla 1. augusta 1708 v Barcelone, kam Alžbeta za svojim nastávajúcim pricestovala. 
Mladý pár žil potom v Španielsku až do roku 1711, kedy zomrel Karolov starší brat, cisár Jozef I. Alžbetin manžel ako bratov nástupca sa potom pod menom Karol VI. ujal vlády nad habsburskou monarchiou a získal i trón rímskeho cisára. Opustil Španielsko a Alžbetu Kristínu nechal v krajine ako svoju miestodržiteľku. Až v roku 1713, keď bolo jasné, že Karol svoj boj o španielske kráľovstvo v dôsledku zmenených mocensko-politických podmienok v Európe prehral, i ona opustila španielske územie a zvyšok života prežila v Rakúsku.
Korunovácie.
18. októbra 1714 bola v bratislavskom Dóme sv. Martina korunovaná za uhorskú kráľovnú. V septembri 1723, deväť rokov po uhorskej korunovácii, bola spolu s manželom v Prahe korunovaná svätováclavskou korunou českých kráľov.
Rodinné pomery.
Cisárovná prežila so svojím mužom dlhé a spokojné manželstvo, ktoré však bolo poznamenané nenaplnenou túžbou po dedičovi trónu. Alžbeta Kristína dlho nemohla mať deti, až osem rokov po svadbe, v roku 1716, sa jej narodil syn Leopold Ján, ktorý však žil iba niekoľko mesiacov (* 13. apríl 1716 – † 4. november 1716). Po ňom už nasledovali iba tri dcéry:
Po manželovej smrti v roku 1740 žila ovdovená cisárovná vo Viedni u svojej najstaršej dcéry Márie Terézie, ktorá sa na základe pragmatickej sankcie Karola VI. stala dedičkou habsburskej monarchie. Po smrti bola pochovaná v kapucínskej hrobke vo Viedni.
Maggie Simpsonová

Maggie (Margaret) Simpsonová je najmladší člen seriálovej rodiny Simpsonových.
Opis postavy.
Je oblečená do modrých dupačiek. Väčšinu času a rada cmúľa cumlík. Jej prvé slovo bolo Daddy (Daddah) – otec. Naproti tomu jej prvé slovo vo filme Simpsonovci vo filme bolo "sequel" (pokračovanie). Vie manipulovať so strelnými zbraňami. Zachránila Homerovi život. Matt Groening jej dal meno po svojej sestre Maggie Groeningovej.
Livius Andronicus

Lucius Livius Andronicus (280 pred Kr.? – 200 pred Kr.?) bol grécko-rímsky dramatik a epický básnik, tvorca prvej rímskej drámy, ktorý preložil do latinčiny mnohé grécke literárne diela. Je považovaný za prvého rímskeho dramatika a epického básnika, ktorého vystúpením sa začínajú samostatné dejiny rímskej literárnej tvorby.
Život.
Andronicus (gr. Ανδρονικος) sa narodil pravdepodobne v gréckej kolónii Tarente (dnes Taranto v Taliansku). Do Ríma sa dostal ako vojnový zajatec v družine Livia Salinatora po skončení vojny medzi Rímom a Tarentom (272 pred Kr.). Po svojom prepustení prijal meno tejto rodiny (Livius) a stal sa prvým "grammatikom" v Ríme. Na žiadosť Rimanov napísal okolo r. 240 pred Kr. dve drámy, tragédiu a komédiu, určené na predvádzanie počas Rímskych hier. Išlo o prvú zaznamenanú divadelnú inscenáciu na pôde Ríma v rímskych dejinách. Roku 207 pred Kr. zložil partheneion k pocte bohyne Juno určený k verejnému prednesu počas náboženských slávností. V súvislosti s uvedeným zmieneného náboženského spevu sa dostala spolku hercov a básnikov, ktorý Andronicus v Ríme založil, verejná pocta – bol im pridelený Minervin chrám na Aventíne, kde mohli pôsobiť. Ide zároveň o posledný dochovaný záznam o Andronicovi.
Dielo.
Do dnešných čias sa z Andronicovho diela zachovalo asi 60 zlomkov prevažne v citácii neskorších literátov a grammatikov. Okrem dvoch hier, ktorých mená sa nedochovali, počas svojej literárnej kariéry napísal a preložil radu iných gréckych dramatických diel. Z nich poznáme názvy ôsmich tragédii – "Achilles", "Aegisthus", "Aiax mastigophorus" (Aiax nesúci bič), "Equos Troianus" (Trójsky kôň), "Hermiona", "Andromeda", "Danae" a "Tereus" – a jedinej komédie – "Gladiolus" (Mečík). Z kultovnej piesne zloženej roku 207 sa nám nedochoval žiaden zlomok.
Najvýznamnejším Andronicovym dielom je bezpochyby jeho "Odusia", latinský preklad homérovej Odyssey v pôvodne latinskom saturnskom verši.
Vladislav Jindřich

Vladislav Jindřich (Henrich) (* okolo 1160† 12. august 1222, Znojmo) bol český knieža (v r. 1197) a moravský markgróf z rodu Přemyslovcov, druhorodený syn Vladislava II. a Judity Durínskej. 
Životopis.
Mladosť prežil v období vleklých sporov medzi jednotlivými členmi rodu Přemyslovcov. V roku 1192 dostal od cisára Henricha VI. titul moravského markgrófa a Moravu, ktorú však už o dva roky musel opustiť. Žil potom na dvore svojho bratanca kniežaťa-biskupa Jindřicha Břetislava. 
Dňa 23. júna1197 po jeho smrti zvolili veľmoži Vladislava Jindřicha českým kniežaťom. Proti tejto voľbe sa postavil jeho starší brat Přemysl Otakar I. Knieža poznal objektívnu situáciu českého štátu, ktorý po rokoch bojov o moc potreboval vnútornú stabilizáciu, no súčasne si bol vedomý túžby po moci svojho brata. Preto v záujme zachovania pokoja sa v bratov prospech dobrovoľne vzdal moci i titulu a z toho vyplývajúcich dynastických nárokov. Opäť sa stal moravským markgrófom a jeho potomkovia mali dedične vládnuť na Morave. 
Vo svojej novej funkcii plne podporoval svojho brata, neskoršieho českého kráľa. Dôkazom toho je i dokument z roku 1216, riešiaci systém nástupníctva na českom tróne, presadzujúci princíp primogenitúry (prvorodenosti), ktorým sa definitívne odstránili zmätky vyplývajúce z voľby a tzv. starešníckeho rodového princípu. Svojho brata podporoval i na zasadaniach ríšskeho snemu.
Vladislav Henrich nevynikal veľkými diplomatickými či vojenskými činmi. Počas jeho vlády však na Morave zavládol vnútorný pokoj.
V roku 1205 založil cisterciánsky kláštor na Velehrade, ktorý sa zároveň mal stať pohrebným miestom moravských markgrófov. Bol ženatý s Heilwidou, pravdepobne z rodu rakúskych pánov z Trnavy. Po jeho bezdetnom manželstve a smrti sa na uvoľnený moravský markgrófsky stolec posadil jeho synovec Vladislav. Pochovaný je vo velehradskom kláštore.
Karosa C 954

Karosa C 954 je model linkového prímestského autobusu, ktorý vyrábala spoločnosť Karosa Vysoké Mýto v rokoch 2001 až 2006 (od roku 2003 iba vo variante C 954 E). Ide o nástupcu typu C 934.
Konštrukcia.
C 954 je základným modelom autobusov radu 950. Je to dvojnápravový autobus s mechanickou prevodovkou a s motorom umiestneným za zadnou nápravou. Karoséria bola, na rozdiel od C 934, zostavená do skeletu, až potom prešla kataforickým kúpeľom a bola nalakovaná a oplechovaná zinkovým plechom. Nápravy vyrobili firmy RI (predná tuhá) a Meritor (zadná hnacia). Predné čelo vozu je podobné typu C 934, bolo ale mierne upravené. Naopak, zadné čelo sa podstatne líši – nie je vypuklé, ale ploché, akoby useknuté. Vďaka tomu mohol byť predĺžený vnútorný priestor vozidla. Všetky sedačky pre cestujúcich sú rozmiestnené systémom 2+2 na vyvýšených miestach, čo umožnilo zväčšiť objem batožinového priestoru, nachádzajúceho sa pod podlahou medzi nápravami, na .
Na pravej bočnici sú umiestnené dvoje dvojkrídlové výsuvné dvere približne rovnakej šírky. Prvé sú pred prednou nápravou, druhé, pri ktorých sa nachádza priestor na prepravu kočíkov, sú umiestnené pred zadnou nápravou. Oproti vozidlám radu 930 má C 954 väčší rázvor a je teda i celkovo dlhší.
Na jeseň roku 2003 boli tieto vozidlá mierne modifikované a začali sa vyrábať pod označením C 954 E. Najvýraznejšou zmenou bolo nahradenie okien uchytených v gume lepenými sklami, pri ktorých nedochádza v takej miere k zatekaniu. Okrem toho bolo vykonaných ešte niekoľko ďalších zmien.
Výroba a prevádzka.
Vozidlá C 954 sa začali vyrábať ako jedny z prvých autobusov nového radu 950 v roku 2001, od roku 2003 sa vyrábali iba inovované autobusy C 954 E. Ich sériová výroba prebiehala až do konca výroby radu 900, spôsobeného prechodom na emisnú normu Euro 4, v roku 2006.
Typ C 954 je určený predovšetkým pre medzimestskú prevádzku, v dnešnej dobe ho vlastní väčšina prevádzkovateľov regionálnej dopravy.
China Open (snooker)

China Open (známy aj ako "Star Dragon Woods Villa Cup China Open" podľa hlavného sponzora) je profesionálny snookerový turnaj. Je to jeden z bodovaných turnajov.
Turnaj bol obnovený v sezóne 2004/2005 kvôli vzrastajúcej popularite snookeru v Číne. Na turnaji dostanú príležitosť vďaka divokej karte šestnásti nádejní čínski snookeristi aby ukázali svoj potencál. Bol to prvý bodovaný turnaj v Ázii.
Turnaj sa hrá v "Beijing University Students Gymnasium", Haidian District,Peking v marci. Je to posledný bodovaný turnaj pred Majstrovstvami sveta.
China Open bol tiež bodovaný turnaj medzi rokmi 1998 a 2002 po tom čo bol uskutočnený pozvánkový turnaj v roku 1997. Bol tiež tri roky známy aj ako "China International" predtým ako bol premenovaný na China Open.
Vladislav II. (Čechy)

Vladislav II. (* okolo 1110† 18. január 1174, Meerane, Sasko) bol český knieža (od r. 1140) a kráľ (v r. 11581172) z rodu Přemyslovcov, najstarší syn kniežaťa Vladislava I. a Richenzy z Bergu.
Mladý Vladislav prežil dobrodružnú mladosť. Za vlády svojho strýka Soběslava I. nemal nádej na kniežací stolec, odišiel preto v roku 1133 k príbuzným do Bavorska. Po strýkovej smrti bol českými veľmožmi povolaný na kniežací stolec.
Druhý český kráľ.
Nový knieža prejavil nečakanú ráznosť a vladárske schopnosti. Už v r. 1142 sa odohral pokus o jeho zvrhnutie, ale s pomocou rímskeho kráľa Konráda III. sa na tróne udržal. V r. 1147 sa zúčastnil druhej krížovej výpravy do Palestíny, odkiaľ sa však už z Carihradu vrátil späť. Po nástupe nového rímskeho cisára Fridricha I. Barbarossu a počiatočných vzájomných sporoch bol za svoje zásluhy o blaho ríše 11. januára 1158 na ríšskom sneme v Regensburgu ako druhý český panovník korunovaný za kráľa (iba pre svoju osobu). 
Po cisárovom boku sa zúčastnil vojenského ťaženia do Talianska, kde vynikol v bitke pri Miláne. V roku 1164 zasiahol v Uhorsku v dynastickom spore Arpádovcov v prospech kráľa Štefana III. proti jeho strýkovi protikráľovi Štefanovi IV., ktorý sa opieral o svojho švagra byzantského cisára Manuela Komnéna.
Obdobie Vladislavovho panovania prinieslo Čechám prosperitu a nebývalý rozkvet. Vďaka jeho politickým i rodinným stykom so zahraničím v krajine dostali priestor mnohé nové kultúrne vplyvy. Na počiatku Vladislavovho panovania sa v krajine usadili tzv. reformované rády – premonštráti a cisterciáni, neskôr i johaniti. Bolo založených viacero kláštorov (Strahov, Plasy, Želiv, Doksany).
Záver vlády.
V protiklade k jeho úspešnému panovaniu koniec jeho vlády nebol práve najšťastnejší. V záujme zachovania rodovej kontinuity sa pokúšal zaistiť nástupníctvo na tróne pre svojho najstaršieho syna Bedřicha. Na sklonku roku 1172 preto abdikoval a svojho syna uviedol ako nové české knieža. Neurobil to však cestou snemovného zhromaždenia ani prijatím kniežatstva od cisára. Ten jeho čin posúdil ako bezprávny. Bedřicha v nasledujúcom roku zbavil kniežatsva a na jeho miesto vymenoval syna Vladislavovho strýka Soběslava I., Oldřicha. Ten sa však titulu vzdal v prospecha svojho staršieho brata Soběslava. Vladislav opustil Čechy a uchýlil sa do Durínska, na majetky svojej druhej manželky Judity. Po smrti bol pochovaný v meissenskej katedrále, neskôr boli jeho telesné ostatky prevezené do Čiech a uložené v strahovskom kláštore.
Rodinné pomery.
Knieža a kráľ Vladislav II. bol dvakrát ženatý. Jeho prvou manželkou sa okolo roku 1140 stala Gertrúda Babenberská (* 1118?, † 1150), dcéra vojvodu Leopolda III., s ktorou mal štyri deti:
Druhý raz sa Vladislav II. oženil v r. 1153 s Juditou, dcérou Ľudovíta I. Durínskeho. Z manželstva sa narodili tri deti:
Jozef Jankovič

Jozef Jankovič (* 8. november 1937, Bratislava† 6. jún 2017, Bratislava) bol slovenský sochár, pedagóg a organizátor aktivít alternatívnej umeleckej scény v období socializmu, maliar a grafik.
Študoval v Bratislave na Vysokej škole výtvarných umení (19561962), v ateliéri zakladateľa moderného slovenského sochárstva - profesora Jozefa Kostku. Je autorom mnohých najmä monumentálnych figurálnych reliéfov a plastík vo verejnom priestore. Patrí k predstaviteľom informelu, novej figurácie, a pop artu, niektorými teoretikmi je radený aj k postmoderným autorom. Jankovičov pamätník "Obete varujú", ktorý vytvoril pre Banskú Bystricu, mal pohnutý osud. Počas normalizácie bol presunutý do obce Kalište, až v roku 2004 bol po mnohých ideologických, finančných a mocenských problémoch znova nainštalovaný na svojom pôvodnom mieste. Pamätník sa stal symbolom vyrovnávania sa slovenskej spoločnosti so svojou vlastnou minulosťou. V roku 1968 vyhral Jankovič významnú medzinárodnú prehliadku súčasného umenia Danuvius - Grand prix Danuvius v Bratislave. V roku 1983 mu bola vo Viedni udelená Herderova cena. V čase keď nemohol realizovať monumentálne skulptúry, venoval sa šperku a grafickým cyklom. Jozef Jankovič patrí k zakladateľom počítačovej grafiky na Slovensku. Ako jediný slovenský sochár je zastúpený v zbierke súčasného umenia E.P.A.D. pod holým nebom, v supermodernej štvrti La Defénse v Paríži. Socha "V šľapajach otcov", ktorá je tu umiestnená kriticky sumarizuje slovenskú "hádavú" povahu.
Ocenenia.
Reprezentoval Slovensko na Bienále v Benátkach (1970, 1995), na výstave východoeurópskej avantgardy Europa-Europa v Bonne (1994) atď. Realizoval sochárske práce v Chorvátsku, Slovinsku, Nemecku, Francúzsku (Paríž), Južnej Kórei (Soul).
Żywiec

Żywiec () je mesto v južnom Poľsku. Leží v kotline na sútoku riek Koszarawa a Soła v sliezskom vojvodstve a je sídlom żywieckeho powiatu. Mesto má 32 132 obyvateľov a rozlohu .
Priemysel je zastúpený potravinárstvom (pivovar založený roku 1856, najznámejšie pivo v Poľsku) a strojárenským. Mesto je letovisko a turistické stredisko Západných Beskýd. Nachádza sa tu zámok zo 16. storočia, múzeum. Na severnom okraji mesta sa nachádza "Żywiecká priehradná nádrž" (plocha , objem 100 mil. m³ vody, dokončená roku 1967). Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1327.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Magda Košútová

Ing. Magda Košútová (* 6. august 1955) je bývalá poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky za stranu SMER vo volebnom období 2006 – 2010. Bola členkou Výboru NR SR na preskúmavanie rozhodnutí NBÚ a Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody.
Bedřich (Čechy)

Bedřich (* okolo 1141, Praha – † 25. marec 1189, tamže) bol české knieža (v r. 11721173 a 11781189) z rodu Přemyslovcov, najstarší syn Vladislava II. a Gertrúdy Babenberskej.
Nástup na kniežací stolec.
V roku 1160 sa stal olomouckým údelníkom a roku 1162 bol spolu so strýkom Děpoltom I. veliteľom vojsk v bitke pri Miláne. Jeho otec, v snahe zaistiť mu nástupníctvo na kniežacom stolci, sa v roku 1172 vzdal titulu českého kniežaťa a Bedřicha menoval svojím nástupcom. Urobil tak však bez domácej voľby i bez súhlasu rímskeho kráľa. Synovia Soběslava I., Soběslav, Oldřich a Václav, mali podľa starešníckeho princípu väčšie právo na kniežací stolec. Využili toho v roku 1173 na ríšskom sneme v Hermsdorfe a dosiahli, aby bol Bedřich zbavený vlády. Po pobyte na cisárskom dvore odišiel do vyhnanstva.
Neskôr sa postavil na stranu rímskeho cisára Fridricha I. Barbarossu pri jeho jednaniach s pápežom Alexandrom III. v Benátkach v roku 1177.
Druhýkrát kniežaťom.
V roku 1178 využil pre Soběslava II. nepriaznivú situáciu (stratil podporu cisára Fridricha I. Barbarossu) a sám získal od cisára Čechy ako léno. Svoje postavenie uhájil vo víťaznej bitke so Soběslavom v Prahe (Na bojišti) 21. januára 1179. Získal stolec, ale čoskoro sa ukázal ako veľmi neschopný panovník. Krajinu riadila viac jeho manželka Alžbeta Uhorská než on sám. Nedokázal si na svoju stranu získať ani predstaviteľov cirkvi. Zreteľne sa to prejavilo pri voľbe nového pražského biskupa v januári 1179, kedy ako kandidáta na dlhší čas prázdny biskupský stolec predstavila kňažná Alžbeta svojho favorita, kaplána Valentína (Vališa). 
Všeobecná nespokojnosť s jeho vládou prepukla v lete 1182 do otvoreného boja. Bol zbavený trónu a vyhnaný z krajiny. Jeho miesto zaujal Konrád II. Oto. Bedřich utiekol na cisársky dvor. Cisár Fridrich I. Barbarossa v snahe upokojiť situáciu previedol zásadné zmeny v postavení českého štátu. Rozdelil ho na dve samostatné kniežatstvá, české a moravské, pričom Morava bola priamo podriadená cisárstvu. Čechy dostal Bedřich a Moravu Konrád. Rozdelenie však netrvalo dlho. Bedřich v roku 1185 v bitke pri Lodeniciach porazil Konráda a krajinu opäť zjednotil. Podľa zmluvy uzavretej v Kníne sa Konrád stal moravským údelným kniežaťom.
Kríza kniežatstva.
V roku 1186 začali spory Bedřicha s bratrancom, pražským biskupom Jindřichom Břetislavom. V roku 1187 dosiahla kríza Bedřichovej vlády, ale i českého štátu vrchol, keď sa Jindřich Břetislav stal ríšskym kniežaťom a jeho majetky sa tak dostali pod bezprostrednú právomoc ríše. Bedřich však napriek všetkým stratám stál verne po boku Fridricha I. Barbarossu a v roku 1188 plánoval pod jeho vedením zúčastniť sa krížovej výpravy. Zámer mu však prekazila smrť. 
Po smrti bol pochovaný vo svätovítskej katedrále. Na základe predchádzajúcich zmlúv sa jeho nástupcom stal Konrád Oto. 
Rodinné pomery.
Za manželku mal dcéru uhorského kráľa Gejzu II. Alžbetu (* ?† 12. január po 1189), s ktorou mal šesť detí:
Gran Poder

Gran Poder () je debutový album španielskej doom metalovej skupiny Orthodox. Vyšiel v roku 2006 vo vydavateľstve Alone Records vo formáte CD a následne v roku 2007 v USA vo vydavateľstve Southern Lord ako CD a 2xLP. Oba covery boli nápadom Southern Lord, skupina samotná ich neplánovala ako súčasť albumu.
Charakteristika.
Allmusic: " 'Gran Poder', nasleduje veličiny extrémeho doomu: Earth, Sunn 0))), Boris, atď"'. Julian Cope vo svojej recenzii napísal: "GRAN PODER je ohromujúci debut viac než ktorýkoľvek iný s ktorým som sa stretol v posledných desiatoch rokoch." Domovské vydavateľstvo tento album zaradilo do žánru sacro doom/drone.