burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rudolf Huna

Rudolf Huna (* 27. máj 1980, Liptovský Mikuláš) je slovenský hokejový útočník, starší brat Róberta a Richarda Hunovcov.
Klubový hokej.
Je odchovancom Liptovského Mikuláša, kde prešiel všetkými vekovými kategóriami a v sezóne 1997/98 debutoval medzi seniormi. V tíme hrával do polovice sezóny 2003/04, potom odišiel do ruského tímu Neftechimik Nižnekamsk pôsobiaceho v ruskej superlige. Novú sezónu už začal v rodnom Liptovskom Mikuláši, ale v závere ročníka sa pripojil ku švédskemu tímu Leksands IF, kde nastúpil v 6 zápasoch základnej časti (3 góly, 3 asistencie) a v 10 zápasoch play-off (2+1). V lete 2005 sa dohodol na spolupráci s českým klubom HC Oceláři Třinec, kde strávil celú sezónu 2005/2006. Pred nasledujúcou sezónou uzavrel kontrakt s nemeckým klubom Füchse Duisburg, no už koncom januára 2007 z klubu predčasne odišiel a podpísal zmluvu s HC Košice. V Košiciach pôsobil tri sezóny a s tímom vybojovali dva tituly majstra Slovenska (2009 a 2010). Sezónu 2010/2011 odohral v českom klube HC Vítkovice Steel. V sezóne 2011/2012 pôsobil v tíme KHL – HC Lev Poprad, kde nastúpil v 49 zápasoch základnej časti (2 góly, 5 asistencií).
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 2 zápasy a dal 5 gólov.
"(štatistické údaje v článku sú z 25. júla 2007)"
Parkúrové jazdectvo

Parkúrové jazdectvo (iné názvy: parkúrové skákanie, parkúr, skokové jazdectvo, skoky) je jazdecká disciplína, v ktorej jazdec s koňom prekonáva stanovenú dráhu s umelými prekážkami – táto dráha sa nazýva parkúr, pričom prekážky sú stavané tak, aby v prípade ich nezvládnutia nedošlo k zraneniu koňa – časť o ktorú kôň zavadí (bariéra)by mala ľahko spadnúť. Priestor v ktorom preteky prebiehajú sa nazýva kolbisko, cvičná plocha opracovisko.
Pravidlá.
Preteky trvajú jedno alebo dve kolá. Za zhodenie prekážky, neposlušnosť alebo prekročenie časového limitu sa prideľujú trestné body. V základnom kole sú rozhodujúce trestné body. Ak je viacero dvojíc, ktoré majú rovnaký počet trestných bodov absolvujú dodatočné kolo - rozoskakovanie. V rozoskakovaní sa väčšinou prekážky zvýšia o 10 cm a neskáču sa všetky prekážky iba vybraná časť. V rozoskakovní pri rovnakom počte trestných bodov rozhoduje čas za ktorý ho dvojica absolvovala. V jednej súťaži môže jeden jazdec štartovať na viacerých koňoch. Jeden kôň môže štartovať iba raz.
Osobitnou a divácky atraktívnou disciplínou je "Skok mohutnosti". V tejto disciplíne čas nehrá nijakú rolu. Súťaží sa v tom, ktorý kôň prekoná najvyššiu prekážku. Hlavná prekážka sa postupne zvyšuje, kým nezostane iba jediný kôň v súťaži.
Výška prekážok:
ZM–80 cm, Z–100 cm, ZL–110 cm, L–120 cm, S–130 cm, ST–140 cm, T–150 cm, TT–160 cm
Ľubomír Hurtaj

Ľubomír Hurtaj (* 28. november 1975, Topoľčany) je bývalý slovenský hokejový útočník, ktorý hrával na pozícii centra a v súčasnosti hlavný tréner prvoligového AquaCity Pikes.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v rodnom meste, v klube VTJ Topoľčany. Od ročníka 2000/01 hrával za Slovan Bratislava, v druhom roku jeho pôsobenia mužstvo získal extraligový titul. V priebehu sezóny 2002/03 prestúpil do českého mužstva HC Lasselsberger Plzeň. Od ročníka 2004/05 hral za HC Energie Karlovy Vary, niekoľko zápasov odohral aj vo fínskom HIFK Helsinki a švajčiarskom Lausanne HC. Pred sezónou 2006/07 sa opäť vrátil do Slovana, kde patril k oporám v útoku a získal ďalší extraligový titul. V sezóne 2007/08 pôsobil v nemeckej DEL v klube Wolfsburg Grizzly Adams. V ročníku 2008/09 hral za MHC Martin, následne za Duklu Trenčín. Od sezóny 2010/11 hrával za rumunský klub HSC Csíkszereda v maďarskej MOL Lige.
Reprezentácia.
Pri svojej jedinej účasti na svetovom šampionáte - MS 2000 získal striebornú medailu. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 55 zápasov, strelil 12 gólov.
Štatistika na MS.
"(štatistické údaje v článku sú z 1. apríla 2013)"
Rodina.
Je ženatý, má dvoch synov a dcéru, starší syn chytá za Slovan v mládežníckych kategóriach.
Lawrence Alma-Tadema

Sir Lawrence Alma-Tadema (* 8. január 1836, Dronrijp, Holandsko – † 26. jún 1912, Wiesbaden Nemecko) bol holandský maliar neoklasicizmu.
Okolo roku 1870 sa po neúspešnej kariére v Holandsku presťahoval do Anglicka. Vďaka svojmu umelecky komplikovanému stvárneniu perspektívy a citu pre zachytenie detailu si vyslúžil profesionálne uznanie, čo viedlo neskôr k jeho povýšeniu do šľachtického stavu (rytierský titul mu bol udelený v roku 1899). V roku 1879 sa stal členom "Kráľovskej akadémie". 
Bol znalcom histórie a archeológie, o čom svedčia jeho diela s neoklasickými výjavmi zo starovekého Egypta, Grécka a Ríma, ktoré boli vo viktoriánskej dobe veľmi populárne. 
Počas svojho života namaľoval 465 obrazov.
Peter Húževka

Peter Húževka (* 9. september 1976) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v klube VTJ Topoľčany, kde v sezóne 1995/96 debutoval v 1. SHL. Následne odohral dva roky za SK Matador Púchov, ďalší za HK Spartak Dubnica v extralige. Od ročníka 1999/00 pôsobil v MsHK Žilina, kde odohral šesť sezón, s klubom postúpil do extraligy po sezóne 2000/01. 
Počas ročníka 2004/05, keď prebiehal lockout v NHL, prestúpil do Dukly Trenčín, v play-off zaznamenal v 12 zápasoch 16 bodov, klub prehral v semifinále so Slovanom Bratislava. V mužstve odohral ďalšie tri roky, pred sezónou 2008/09 podpísal kontrakt s HC Košice. Klub vybojoval majstrovský titul po finálovom víťazstve nad HK 36 Skalica.
Od ročníka 2010/11 pôsobil v českom mužstve HC Vítkovice, sezónu 2012/13 začal v kazašskom Ertis Pavlodar, v jej priebehu sa vrátil do Vítkovíc.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 24 zápasov, strelil 4 góly. Tréner Július Šupler ho nominoval na MS 2008 v Kanade, bola to jeho premiérová účasť na svetovom šampionáte. Slovensko nepostúpilo zo základnej skupiny, po dvoch úspešných zápasoch so Slovinskom o udržanie dosiahlo 13. miesto. Nosí dres číslo 27.
Tomáš Chrenko

Tomáš Chrenko (* 1. november 1977, Nitra) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
Hokej začal hrať v HK Nitra. V tomto klube odohral v ročníku 1996/97 prvé zápasy v extralige. Ďalšiu sezónu pôsobil v Martine. Nasledujúce dva roky hral znovu v Nitre, od sezóny 2000/01 bol hráčom katalánskeho klubu FC Barcelona Ice hockey v rámci španielskej ligy, v meste študoval na vysokej škole. Po návrate na Slovensko pôsobil v sezóne 2002/03 opäť v Nitre, stal sa najproduktívnejším hráčom 1. ligy, svojmu klubu pomohol vybojovať postup do najvyššej súťaže. Pred začiatkom ďalšej sezóny ho angažovala Slavia Praha, no odohral tu len dve ligové stretnutia a vrátil sa do Nitry, kde pôsobil ďalšie tri roky. Pred ročníkom 2006/07 prestúpil do HK Aquacity ŠKP Poprad. V prvých desiatich zápasoch však nebodoval a klub s ním rozviazal zmluvu. Krátko nato ho angažovalo mužstvo českej hokejovej extraligy HC Energie Karlovy Vary, kontrakt bol podpísaný na jeden rok, s opciou na ďalšie dva. Po roku sa vrátil do Nitry, kde odohral ďalších šesť sezón.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 8 zápasov, strelil 1 gól. Ako vysokoškolský študent sa zúčastnil aj zimnej univerziády v Taliansku (2003), kde zaznamenal víťazný gól proti Kanade.
Miroslav Ihnačák

Miroslav Ihnačák (* 19. február 1962, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník. Je bratom bývalého hokejistu Petra Ihnačáka a strýkom hokejistu Briana Ihnačáka.
Klubový hokej.
Hokejovo vyrastal v rodnom Poprade. Od sezóny 1981/1982 hral v klube VSŽ Košice, kde spoločne s Igorom Libom a Jánom Vodilom vytvorili jednu z najproduktívnejších formácií ligy. V roku 1982 si ho vybralo Toronto Maple Leafs v 9. kole zo 171. miesta vstupného draftu. Do zámoria následne odišiel uprostred sezóny 1985/86 a pôsobil v ňom 6 rokov. Zväčša však hrával v nižších súťažiach. Celkovo odohral v NHL 57 zápasov, v ktorých zaznamenal 17 bodov za 8 gólov a 9 asistencií za Toronto Maple Leafs a Detroit Red Wings. Následne sa vrátil do Európy a pôsobil v nemeckých súťažiach a tiež vo Švajčiarsku. Nakoniec sa vrátil do Košíc, odohral tu 6 sezón a získal majstrovský titul. Na záver kariéry odohral ešte jednu sezónu v rodnom Poprade a tiež niekoľko zápasov za MHC Martin a Prešov. Ako 43-ročný sa pôvodne rozhodol ukončiť kariéru. Tú potom doplnil ešte zápasmi za druholigový klub HKm Humenné, kde vypomohol svojmu bývalému spoluhráčovi a trénerovi Jánovi Vodilovi.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa MS 1995 B kategórie, kde si Slovensko vybojovalo účasť v najvyššej kategórii šampionátu. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 12 zápasov, strelil 10 gólov. Česko-Slovensko reprezentoval na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v rokoch 1979 a 1980. Za seniorskú reprezentáciu napriek výkonom nenastúpil ani raz keďže jeho brat v roku 1982 emigroval.
Trénerská kariéra.
V závere hráčskeho pôsobenia v Martine sa stal zároveň asistentom trénera. Na rovnakej pozícii pôsobil v prvoligovom klube HK Lietajúce kone Prešov. V marci 2006 počas 2. tretiny druhého štvrťfinálového zápasu proti Banskej Bystrici hodil smerom k rozhodcovi fľašu s vodou a následne jeho tím opustil ľadovú plochu. Od disciplinárnej komisie SZĽH dostal zákaz činnosti na jeden mesiac nepodmienečne.
V sezóne 2006/07 trénoval prvoligový MHK SkiPark Kežmarok, ktorý priviedol do extraligy. Rovnaký klub, no už ako extraligové mužstvo, viedol aj v sezóne 2007/08, ale po jej skončení sa s ním musel rozlúčiť.
V októbri 2008 sa stal trénerom poľského klubu GKS Tychy.
Následne viedol v sezóne 2009/2010 HK Trebišov a v sezóne 2010/2011 tím Spiššskej Novej Vsi. Sezónu 2011/12 začal ako tréner Michaloviec, už v októbri ho ale pre nevýrazné výkony tímu odvolali z funkcie . V novembri 2011 sa stal trénerom klubu HC Košice , s ktorým získal striebornú medailu. Sezónu 2012/13 začal opäť ako tréner Michaloviec
Slavomír Ilavský

Slavomír Ilavský (* 11. máj 1969, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový útočník. V 90. rokoch reprezentoval Slovensko a spolu s Vlastimilom Plavuchom a Ľubomírom Rybovičom bol súčasťou významného útoku HC Košice, v drese ktorého získal trikrát ligový titul. Pôsobil aj v zahraničí; vo Fracnúzsku, Švédsku, Rumunsku a Poľsku. Po skončení aktívnej hráčskej kariéry pôsobil aj ako tréner mládeže vo Francúzsku a v akadémií Igora Libu.
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 24 zápasov, strelil 3 góly. Tréner Jozef Golonka ho nominoval na Svetový pohár 1996. Odohral tu jediný zápas a to v skupine proti , kde si pri prehre 9:3 pripísal gól a asistenciu.
UAZ 469

UAZ 469 je sovietsky dvojnápravový osobný terénny automobil so zvýšenou priechodnosťou, ktorý vyrábala automobilka UAZ. Je určený na prepravu osôb a nákladu po pozemných komunikáciách a v teréne. Bol používaný predovšetkým v armáde bývalého ZSSR. V Rusku a krajinách bývalého Východného bloku slúži dodnes. 
Druhy prevedenia.
Verzia UAZ 469 má redukcie v kolesách, vyšší stupeň odrušenia elektrického vybavenia a hľadací svetlomet. Verzia 469 B je bez redukcií v kolesách, bez vyššieho stupňa odrušenia elektrického vybavenia a hľadacieho svetlometu (používa sa tiež ako civilná verzia). Model 469 BI je bez redukcií v kolesách, s vyšším stupňom odrušenia a s hľadacím svetlometom. Existujú tiež špeciálne nadstavby. Chemický prieskumný automobil UAZ 469 CH je vybavený prístrojmi pre radiačný a chemický prieskum, spojovacími prostriedkami a zariadením na vytyčovanie zamoreného priestoru. Vozidlo je vybavené ďalším akumulátorom pre zaistenie prevádzky tohoto vybavenia. Vnútorné usporiadanie je upravené pre 4 osoby. Technická pozorovateľňa UAZ 469 TEP je určená na technické pozorovanie bojiska, vyhľadávanie poškodenej techniky a na organizovanie odsunu a opráv. Vozidlo je vybavené spojovacími prostriedkami a je určené pre 5 osôb.
Technické parametre.
Vozidlo je vybavené motorom UMZ 451 M, prípadne UMZ 451 MI. Motor je zážihový, štvortaktný, kvapalinou chladený štvorvalec, s rozvodom OHV. Objem motora je 2 445 cm3 a výkon je 53 kW. Rám je lisovaný z oceľového plechu. Karoséria je štvordverová, s odnímateľnými nadstavcami dverí a zadnou sklopnou stenou. Strecha je tvorená plachtou na kovovej rozoberateľnej konštrukcii. Kapacita 7 osôb je rozdelená na 2 predné samostatné sedadlá, zadné trojmiestne sedadlo a 2 zadné bočné sedadlá. Do vozidla je možné naložiť zdravotnícke nosidlá. Rám predného skla je možné sklopiť dopredu na kapotu. Spojka je suchá, jednokotúčová. Prevodovka má 4 rýchlosti vpred a 1 vzad. Prídavná prevodovka umožňuje zapnutie pohonu prednej nápravy. Redukčný prevod rozširuje počet rýchlostí na 8 vpred a 2 vzad. Brzdy sú bubnové, dvojokruhové. Palivové nádrže sú dve s celkovým objemom 76 l.
Martin Ivičič

Martin Ivičič (* 17. február 1976) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
Jeho kariéra je spätá predovšetkým s extraligovým klubom HK 36 Skalica, kde odohral 11 sezón – prvú v 1. SHL, ďalšie v extralige. V ročníku 2007/08 bol najproduktívnejším obrancom súťaže. 8. januára 2009 sa s ním vedenie dohodlo na rozviazaní kontraktu. Ivičič následne prestúpil do poľského klubu Podhale Nowy Targ. V poľskej lige pôsobil aj ďalšie tri roky, pričom v sezóne 2009/10 získal majstrovský titul.
V sezóne 2012/13 hral za prvoligové mužstvo HC Dukla Senica, klub vyhral základnú časť 1. SHL, v 1. kole play-off prekvapujúco prehral s HC 07 Detva. Hráčom Senice bol aj v ročníku 2013/14, mužstvo obsadilo v základnej časti druhé miesto, opäť však prehralo v úvodnom kole play-off – s MHk 32 Liptovský Mikuláš 0:3 na zápasy.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 5 zápasov, neskóroval
"(štatistické údaje v článku sú z 1. júna 2014)"
René Jarolín

René Jarolín (* 16. september 1981, Skalica) je slovenský hokejový útočník. Aktuálne hrá za treťoligovej Senici
Klubový hokej.
S hokejom začínal v klube HK 36 Skalica, v rámci povinnej vojenskej služby pôsobil v HK Spišská Nová Ves, pričom bol najproduktívnejším hráčom juniorskej extraligy. Súbežne hrával aj v prvom mužstve v rámci 1. SHL.
Po návrate do Skalice odohral štyri sezóny v slovenskej extralige. Pred sezónou 2006/07 podpísal zmluvu so Slovanom Bratislava, no už po desiatich zápasoch prestúpil do HK Aquacity ŠKP Poprad. Od ročníka 2009/10 pôsobil znova v Skalici, po dvoch rokoch uzavrel kontrakt so škótskym mužstvom Edinburgh Capitals z britskej EIHL.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 22 zápasov, strelil 5 gólov.
"(štatistické údaje sú z 31. marca 2013)"
Stanislav Jasečko

Stanislav Jasečko (* 5. december 1972, Spišská Nová Ves) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
V československej lige debutoval v sezóne 1992/93, keď pôsobil v HK Poprad. Ďalší rok hrával za Spišskú Novú Ves v rámci novovytvorenej extraligy, potom dva roky v HC Košice, kde pomohol vybojovať dva majstrovské tituly. Nasledujúcu sezónu pôsobil v nižšej zámorskej súťaži IHL (Grand Rapids Griffins). Po návrate odohral ďalšie dva roky v Košiciach. Pred ročníkom 1999/00 uzavrel zmluvu s českým klubom HC České Budějovice. Sezónu 2001/02 začal vo fínskom Ässät Pori, v jej priebehu prestúpil do švédskeho HV71 Jönköping. Nasledujúcu začal v ruskom Nižnekamsku, po dvanástich zápasoch sa vrátil do Českých Budějovíc. Po vypadnutí tohto klubu z českej extraligy posilnil pred ročníkom 2004/05 HKm Zvolen. Ďalšie dva roky hrával vo Vítkoviciach. Pred sezónou 2007/08 podpísal dvojročný kontrakt s HC Plzeň. Už po roku však prestúpil do nemeckého mužstva EV Duisburg. ďalšie dva roky odohral v HK Poprad, od sezóny 2011/12 hráva za taliansky druholigový klub EV Bozen 84.
Reprezentácia.
Bol členom mužstva, ktoré vybojovalo prvú medailu pre Slovensko, na MS 2000. V slovenskej reprezentácii celkovo odohral 128 zápasov, strelil 9 gólov.
Štatistika na významných podujatiach.
"(štatistické údaje sú z 2. apríla 2013)"
Voltíž

Voltiž je akrobatické a gymnastické cvičenie vykonávané na cválajúcom koni. Kôň je vedený "lonžérom" a pohybuje sa na 12-14 metrovom kruhu, súťažiaci sa nazýva "voltižér". Voltíž bola uznaná ako jedna zo siedmich jazdeckých disciplín Medzinárodnou jazdeckou federáciou v roku 1983. 
Vo voltíži sa konajú nasledujúce druhy súťaží:
Pravidlá (skrátené).
Voltížna skupina sa skladá z lonžéra, koňa a šiestich voltižérov a môže mať jedného náhradného voltižéra.
Súťaž pozostáva z povinnej zostavy a z voľnej zostavy. Zostavu možno odcvičit v cvale alebo kroku. Zostava odcvičená v kroku sa hodnotí polovične oproti zostave v cvale. Na koni môžu byť najviac traja voltižéri v kontakte s koňom musia byť aspoň dvaja voltižeri. Cviky odcvičené bez splnenia tejto podmienky sa nehodnotia.
Voltíž na Slovensku.
Slovenskú voltíž zastrešuje Slovenská voltižná komisia. Komisii predsedá Jana Majdlenová.
Na Slovensku pôsobí 10 klubov voltíže: v Ivanke pri Dunaji, Košiciach, Trnovci nad Váhom, v Nitre, Poprade, Šali a Topoľčiankach.
Tibor Vichta

Tibor Vichta (* 14. júl 1933, Nové Mesto nad Váhom – † 23. január 1991, Bratislava) bol slovenský scenárista a dramaturg. 
V roku 1957 absolvoval filmovú dramaturgiu na Filmovej a televíznej fakulte AMU v Prahe, potom bol dramaturgom Štúdia hraných filmov v Bratislave. Najprv písal scenáre dokumentárnych filmov (Akcia 37, 1959), od roku 1961 sa venoval hranému filmu (aj pre televíziu) v spolupráci s Petrom Solanom ("Boxer a smrť", 1962; "Tvár v okne", 1963; "Kým sa skončí táto noc", 1965), Martinom Hollým ("Prípad pre obhajcu", 1964; "Kto odchádza v daždi...", 1974; "Smrť šitá na mieru", 1979) a ďalšími režisérmi ("Koncert pre pozostalých", 1976). Od 70. rokov pôsobil ako pedagóg na VŠMU v Bratislave. Spoluzakladal samostatnú Filmovú a televíznu fakultu VŠMU a bol prvým predsedom jej akademického senátu.
V roku 2000 ho slovenskí novinári a kritici zvolili v "Ankete 2000" za najlepšieho slovenského scenáristu storočia in memoriam. Na festivale "Art Film" v Trenčianskych Tepliciach mu bola 24. júna 2001 udelená in memoriam cena "Igric" za celoživotné dielo práve. Jeho meno nesie súťaž pre mladých scenáristov do 35 rokov – "Cena Tibora Vichtu".
Ladislav Pittner

Gen. Ing. Ladislav Pittner, CSc. (* 18. máj 1934, Malacky – † 15. august 2008, Bratislava) bol slovenský politik, bývalý minister vnútra Slovenskej republiky a bývalý riaditeľ Slovenskej informačnej služby Slovenskej republiky.
Životopis.
V roku 19511953 bol uväznený za údajnú protištátnu činnosť. Popri zamestnaní absolvoval v roku 1970 štúdium na vtedajšej Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, v roku 1975 získal titul Kandidát vied. Pracoval v oblasti automatizácie riadenia. V rokoch 19901992 (vlády Vladimíra Mečiara a Jána Čarnogurského), v roku 1994 (vláda Jozefa Moravčíka) a 19982001 (vláda Mikuláša Dzurindu) bol ministrom vnútra SR. Od 4. apríla 2003 do 26. júla 2006 bol riaditeľom Slovenskej informačnej služby, odvolaný bol prezidentom Ivanom Gašparovičom.
Bol členom Kresťanskodemokratického hnutia, od roku 1998 potom Slovenskej demokratickej koalície. V roku 2000 bol zakladajúcim členom Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie.
Ladislav Pittner bol ženatý a mal štyri deti.
Branislav Jánoš

Branislav Jánoš (* 8. január 1971, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový útočník a tréner.
Klubový hokej.
 
S hokejom začínal v Dukle Trenčín, kde odohral svoje najúspešnejšie roky. V sezóne 1991/92 sa stal majstrom česko-slovenskej ligy, bol členom útoku s Róbertom Petrovickým a Žigmundom Pálffym, v obrane hrali Róbert Švehla a Miloš Holaň, formácia bola považovanú za najlepšiu súťaži. V poslednom ročníku česko-slovenskej ligy strelil v základnej časti 40 gólov.
Pred ďalšou sezónou ho angažoval Brynäs IF zo švédskej Elitserien, nepresadil sa však a opäť hrával za Duklu Trenčín. Od sezóny 1995/96 úspešne pôsobil v českej extralige – prvý rok v Zlíne, ďalšie štyri v Třinci. 
Sezónu 2002/03 odohral vo Zvolene. Následne pôsobil tri roky v Slovane Bratislava, v ročníku 2004/05 počas lockoutu v NHL získal majstrovský titul. Pred sezónou 2006/07 mal ponuky zo Žiliny a Trenčína, napokon uprednostnil finančne výhodnejší angažmán v klube 2. nemeckej bundesligy Weisswasser Füchse. Ďalší rok začal v MsHK Žilina, v jeho priebehu prestúpil do českých Vítkovíc. 
Pred sezónou 2008/09 posilnil nováčika slovenskej extraligy HC ’05 Banská Bystrica, jeho spoluhráčmi boli ďalší skúsení hokejisti Ján Pardavý a Vladimír Vlk, v základnej časti strelil 23 gólov. V priebehu nasledujúceho ročníka prestúpil do Dukly Trenčín. Ročník 2011/12 hral za ŠHK 37 Piešťany v 1. SHL v 42 zápasoch základnej časti dosiahol 40 bodov a pomohol mužstvu vybojovať postup do extraligy. 30. novembra 2012 s ním však vedenie rozviazalo zmluvu, následne sa stal hráčom poľského mužstva GKS Tychy.
V auguste 2013 ako 42-ročný uzavrel zmluvu s prvoligovým mužstvom MšHK Prievidza, člen výkonného výboru Vladimír Svitok uviedol, že sa od neho očakáva predovšetkým skúsenosť. 23. októbra 2013 utrpel po náraze na mantinel zlomeninu kľúčnej kosti. Tréner mužstva Jindřich Novotný označil jeho zranenie za dlhodobejšie.
7. novembra 2013 sa stal asistentom novovymenovaného trénera Dukly Trenčín Milana Staša.
 Po uzdravení odohral za tento klub štyri zápasy základnej časti. Pomohol tiež Prievidzi k udržaniu sa v 1. SHL, keď nastúpil na dve stretnutia skupiny play-out. V ročníku 2014/15 odohral tri zápasy za MšHK Prievidza a jeden za ŠHK Púchov. &lt;br&gt;
V sezóne 2016/17 sa stal hráčom obnoveného A mužstva MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige SR. S klubom vyhral ligu a postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR.
Reprezentácia.
Reprezentoval Česko-Slovensko na svetovom šampionáte do 20 rokov v roku 1991, kde zaznamenal 4 góly a 4 asistencie a pomohol vybojovať bronzovú medailu.. Zúčastnil sa ZOH 1994 (6. miesto), v úvodnom zápase proti Švédsku (4:4) strelil prvý gól Slovenska v histórii olympijských hier. Členom reprezentačného výberu bol aj na MS C 1994, ktoré sa konali v Poprade a Spišskej Novej Vsi, MS B 1995 v Bratislave, MS 1996, MS 1997 a MS 1998,
hral aj na neúspešnej kvalifikačnej časti v rámci ZOH 1998 v Nagane.
Celkovo odohral za slovenskú reprezentáciu 117 zápasov, zaznamenal 37 gólov. Za československú reprezentáciu odohral 8 zápasov a strelil 1 gól. 
Rodina.
Je ženatý, s manželkou Renátou má dcéru Simonu a syna Nicolasa. Jeho švagrom bol Miroslav Hlinka.
Rudolf Jendek

Rudolf Jendek (* 8. apríl 1972, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca, výrazne defenzívny typ. V súčasnosti pôsobí ako hokejový tréner.
Klubový hokej.
Je známy predovšetkým z dlhoročného pôsobenia v Slovane Bratislava, s ktorým získal štyri majstrovské tituly. Pred sezónou 2006/07 podpísal kontrakt s klubom HK Dynamax Oil Nitra, no už 25. októbra 2006 prestúpil do HC Košice. Od ročníka 2008/09 pôsobil dva roky v HK 36 Skalica, svoju poslednú sezónu v extralige – 2010/11 odohral v Slovane Bratislava. Ďalšie dva roky bol hráčom HO Hamíkovo Hamuliakovo v 2. lige.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 6 zápasov, neskóroval.
Luboš Kohoutek

Luboš Kohoutek (* 29. január 1935, Zábřeh, ČSR – † 30. december 2023, Hamburg, Nemecko) bol český astronóm, pôsobiaci v Nemecku.
V roku 1970 sa nevrátil zo stáže v západonemeckom Hamburgu, kde odvtedy pôsobil na univerzite. Pracoval v observatóriu Hamburger Sternwarte patriacemu univerzite. V roku 1973 objavil Kométu Kohoutek. Spolu s Lubošom Perkom zostavil katalóg planetárnych hmlovín.
Je po ňom pomenovaná planétka 1850 Kohoutek.
75P/Kohoutek

75P/Kohoutek je periodická kométa, ktorú objavil český astronóm Luboš Kohoutek.
86P/Wild

86P/Wild je periodická kométa, ktorú objavil švajčiarsky astronóm Paul Wild.
101P/Černych

101P/Černych alebo 101P/Chernykh je periodická kométa, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 19. augusta 1977. Najbližšie sa dostane do perihélia (najbližšie priblíženie k Slnku) v roku 2034.
Primárne jadro má priemer 5,6 km a naposledy bolo pozorované v roku 2022.
102P/Shoemaker

102P/Shoemaker je periodická kométa, ktorú objavili Carolyn Jean Spellman Shoemakerová a Eugene M. Shoemaker.
Leopold Lahola

Leopold Lahola (vl. menom Leopold Arje Friedmann, hebr.
אריה להולה – Arje Lahola) (* 30. január 1918, Prešov – † 12. január 1968, Bratislava) bol slovenský dramatik, prozaik, scenárista a filmový režisér, jeden z priekopníkov izraelskej kinematografie.
Životopis.
Hoci detstvo prežil na Orave, vzdelanie získaval na gymnáziu a neskôr na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Taktiež chodil na súkromné hodiny k významnému slovenskému maliarovi Jánovi Mudrochovi. Jeho vzdelávanie prekazila druhá svetová vojna, počas ktorej musel pre svoj židovský pôvod štúdium ukončiť. Aktívne sa zúčastnil bojov ako vojak, neskôr bol internovaný v pracovnom tábore v Novákoch, počas Slovenského národného povstania bojoval pri Telgárte, kde bol ranený, a do konca vojny pôsobil už len ako vojnový spravodajca a redaktor.
Pre ideologicky motivovanú kampaň, rozpútanú kvôli existencialistickému podložiu hry "Atentát", v roku 1949 odišiel do Izraela. Neskôr zakotvil v NSR, kde režíroval a písal scenáre, divadelné a televízne hry. V politicky uvoľnených 60. rokoch navštívil vlasť, no v roku 1968 nečakane zomrel.
Tvorba.
Už počas stredoškolských štúdií preložil výber z novohebrejskej poézie. Ešte pod vlastným menom sa venoval písaniu a prekladaniu poézie, neskôr prešiel k písaniu a inscenovaniu divadelných hier. Od roku 1945 používal pseudonym Lahola. Koncom 40. rokov patril k renomovaným dramatikom. Scenáristicky sa podieľal na viacerých filmoch. V 60. rokoch mohol u nás znovu publikovať, natočil nový film "Sladký čas Kalimagdory" podľa utopického románu Jana Weissa "Spáč ve zvěrokruhu". Tesne po jeho dokončení v Bratislave zomrel na v poradí tretí srdcový infarkt. Leopold Lahola sa venoval aj písaniu prózy, ktorá vyšla v roku 1968 pod názvom "Posledná vec" podľa rovnomennej poviedky v tomto výbere.
Domenichino

Domenichino (vyslov [domenykino]), vlastným menom Domenico Zampieri (* 21. október 1581, Bologna, Taliansko – † 6. apríl 1641, Neapol) bol taliansky maliar.
Maliarstvo študoval v Bologni na "Akademii Carracci".
Bol veľmi obľúbeným umelcom vo svojej dobe, podieľal sa na výzdobe víl, domov a kaplnok v okolí Ríma. Aj keď jeho pôsobenie spadá predovšetkým do obdobia baroka, charakteristikou svojich prác a kompozíciami sa radí ku klasicizmu.
Marián Lapšanský

Marián Lapšanský (* 21. august 1947, Tisovec) je slovenský hudobník, klavirista. 
Hru na klavíri študoval na bratislavskom konzervatóriu (1962 – 68) a na AMU v Prahe (1968– 1973). V rokoch 1995 – 78 sólista Štátnej filharmónie Košice, od roku 1978 je sólistom Slovenskej filharmónie. Od roku 1983 spolupracuje tiež s P. Toperczerom v klavírnom duu. Od roku 1987 je pedagógom (od r. 1997 profesorom) na VŠMU v Bratislave.
Od roku 2004 zastáva funkciu generálneho riaditeľa Slovenskej filharmónie.
Rudolf Biermann

Rudolf Biermann (* 20. apríl 1958, Trenčín) je slovenský filmový producent, pôsobiaci na Slovensku i v Česku. 
Je majiteľom filmových spoločností Charlie’s a In Film Praha. Pôsobil ako generálny manažér Medzinárodného filmového festivalu v Karlových Varoch. Ako nezávislý producent sa podieľal napr. na filmoch režiséra Martina Šulíka ("Všetko čo mám rád", "Záhrada", "Orbis Pictus"), Dušana Rapoša ("Fontána pre Zuzanu 2"), Miroslava Balajku ("...ani smrt nebere"), Z. Tyca ("UŽ"), Mateja Mináča ("Všichni moji blizcí").
Ocenenia.
2000Krištáľové krídlo v kategórii divadlo a audiovizuálne umenie
Pidgin

Pidgin (kedysi známy ako Gaim pôvodne GTK+ AOL Instant Messenger) je instant messaging klient. Užívateľské rozhranie využíva knižnicu GTK+, o podporu protokolov sa stará knižnica libpurple, vyvíjaná v rámci projektu (ktorého súčasťou je aj textový klient Finch). Je šírený pod licenciou GNU GPL a dostupný pre operačné systémy Linux a Microsoft Windows. Priamo v inštalácii je niekoľko zásuvných modulov, napríklad na kontrolu slovenského pravopisu, automatické znovupripojenie, priehľadnosť, nahradzovanie textu, ukladanie histórie, ikona v notifikačnej oblasti a iné.
Pidgin je slobodný softvér, čo umožňuje jeho použitie ako základnú softvérovú súčasť mnohých linuxových distribúcií, ako napríklad Ubuntu alebo Fedora. Možno ho nájsť prakticky v každej distribúcii používajúcej prostredie Gnome alebo XFCE. Pre Mac OS X existuje IM klient Adium, využívajúci knižnicu libpurple.
Peter Junas

Peter Junas (* 16. december 1968, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v HK Poprad, za toto mužstvo odohral v česko-slovenskej lige ročníky 1991/92 a 1992/93 a deväť sezón v slovenskej extralige.
V 29. kole ročníka 1999/00 v zápase proti HC Košice opľul čiarového rozhodcu, Disciplinárna komisia SZĽH mu udelila trest zákazu činnosti na osem stretnutí.
V júni 2002 podpísal trojročný kontakt so Slovanom Bratislava. Podľa vtedajšieho viceprezidenta klubu Maroša Krajčiho pri jeho angažovaní rozhodla pravidelná produktivita a skutočnosť, že je pravákom hrajúcim na ľavom krídle. Poprad nezískal žiadne odstupné, pretože Junas mal v zmluve klauzulu, že je v prípade odchodu do iného klubu (vrátane slovenského) voľným hráčom.
V sezóne 2002/03 strelil v základnej časti 22 gólov a dosiahol 26 asistencií, Slovan vybojoval majstrovský titul po víťazstve nad HC Košice 4:0 na zápasy. Rovnaký úspech dosiahol aj v ročníku 2004/05, keď prebiehal lockout v NHL, v semifinále Slovan porazil favorizovanú Duklu Trenčín a vo finále HKm Zvolen.
Vo druhom zápase štvrťfinále play-off v ročníku 2005/06 proti HC Košice fauloval Juraja Kledrowetza, ktorý utrpel otras mozgu, zlomeninu nosa a podvrtnutie krčnej chrbtice. Junas dostal trest na štyri zápasy. Slovan napokon prehral štvrťfinálovú sériu 0:4.
Posledný ročník aktívnej kariéry 2006/07 odohral v prvoligovom mužstve MHK Kežmarok, ktorému pomohol k postupu do extraligy.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 3 zápasy, neskóroval.
Ladislav Karabin

Ladislav Karabin (* 16. február 1970, Spišská Nová Ves) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Kariéra.
S kariérou začal ešte vo federálnej lige za Slovan Bratislava. V roku 1990 bol draftovaný klubom Pittsburgh Penguins v 9. kole zo 173. miesta. Následne odohral v NHL 9 zápasov za spomínaný klub no bodovo sa nepresadil a väčšinu svojho trojročného pôsobenia strávil na farmách v IHL a AHL. Následne sa vrátil do Európy kde odohral tri sezóny v slovenskej Extralige a získal titul majstra Slovenska v sezóne 1997/1998. Potom odišiel do nemeckej najvyššej súťaže kde strávil šesť sezón a v tíme Iserlohn Roosters v sezóne 2005/2006 ukončil kariéru.
Reprezentácia.
Česko-Slovensko.
V česko-slovenskom drese nastúpil prvýkrát 15. decembra 1992 na turnaji Cena Izvestijí v Moskve v zápase proti Kanade (4:4). Celkovo v česko-slovenskom drese odohral 4 zápasy a neskóroval ani raz. Reprezentoval tiež na juniorských šampionátoch do 18 a 20 rokov v rokoch 1988 a 1990.
Slovensko.
V slovenskom drese nastúpil na svoj prvý zápas 23. marca 1993 v zápase proti Taliansku (7:2). Celkovo odohral v slovenskom drese 5 zápasov, ani raz neskóroval.
Osobný život.
Je ženatý. S manželkou Kathy má dcéru Lacey Elisabeth. Jeho otec je dlhoročný činovník spišskonovoveského hokeja Ladislav Karabin starší.
Juraj Kledrowetz

Juraj Kledrowetz (* 6. júl 1970, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v rodnom meste, v klube MHk 32 Liptovský Mikuláš. V sezónach 1995/96 – 1998/99 hrával za HC Košice, ďalšie dva roky v Poprade, od sezóny 2001/02 znovu v HC Košice. 
22. apríla 2008 s ním vedenie predĺžilo zmluvu o dva roky (s opciou na ďalšiu sezónu), bol považovaný za najlepšieho obrancu mužstva. Rovnaký kontrakt podpísali aj jeho dvaja spoluhráči Juraj Faith a Peter Bartoš.
 V ďalšej sezóne pomohol klubu získať majstrovský titul po finálovom víťazstve nad HK 36 Skalica. V januári 2010 s ním však klub rozviazal zmluvu (rovnako tak s Jurajom Faithom a Jaroslavom Kmiťom), ako dôvod vedenie uviedlo porušenie disciplinárneho poriadku.
Kledrowetz sa následne dohodol s HK Poprad, kde zotrval aj ďalšiu sezónu. Od ročníka 2011/12 hrával za MHk 32 Liptovský Mikuláš v 1. SHL. Tu odohral dve sezóny, následne ukončil aktívnu hráčsku kariéru.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa na MS 1994 C-kategórie, kde dopomohol k postupu do B-kategórie. Spolu v slovenskej reprezentácii odohral 50 zápasov, strelil 5 gólov
Martin Klempa

Martin Klempa (* 20. júl 1973, Poprad) je slovenský hokejový brankár. Je dvakrát rozvedený.
Klubový hokej.
Odchytal šesť extraligových sezón za HK Poprad, od sezóny 1999/2000 hrával za HC Košice.
Pred ročníkom 2002/03 opäť posilnil Poprad, v jeho priebehu ho angažoval v rámci hosťovania ruský klub Molot-Prikamie Perm, hrajúci superligu. Pred ďalšou sezónou sa dohodol s týmto mužstvom na ročnom kontrakte, tím bol v rámci reorganizácie preradený do druhej najvyššej súťaže. Klempa ako hlavný motív uviedol priaznivé finančné podmienky. Od ročníka 2004/05 pôsobil v britskej hokejovej lige (prvý rok v Belfast Giants, druhý v Coventry Blaze).
Pred sezónou 2006/07 podpísal zmluvu s MHK SkiPark Kežmarok, ktorý hral 1. SHL, klubu pomohol k víťazstvu v súťaži a tým i postupu do slovenskej extraligy, keď v play-off zaznamenal úspešnosť 94,9 %.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa MS 1996 ako tretí brankár, v žiadnom zápase nenastúpil. V slovenskej reprezentácii odchytal jedno stretnutie.
Taktika

Taktika (fr. tactique &lt; gr. "taktiké" – "umenie usporiadania a rozmiestnenia") môže byť:
Peter Klepáč

Peter Klepáč (* 3. august 1975, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
 
V seniorskom hokeji začínal v prvej extraligovej sezóne v Košiciach. Pre veľkú konkurenciu však neodohral veľa stretnutí a vrátil sa na dve sezóny do rodného Liptovského Mikuláša. Po jednej sezóne v Poprade odohral ďalšie tri sezóny opäť doma. Po produktívnej sezóne si ho vyhliadol HKm Zvolen, s ktorým získal majstrovský titul a kde s výnimkou krátkeho hosťovania v Poprade pôsobil šesť sezón. Následne odišiel do Martina, kde strávil ďalších šesť sezón. Pred sezónou 2011/2012 sa vrátil na polovicu sezóny do rodného Liptovského Mikuláša. Druhú polovicu odohral v jedinom zahraničnom pôsobisku vo francúzskom Neuilly-sur-Marne. Doma odohral aj ďalšie dve sezóny, aby v januári 2014 oznámil koniec kariéry. Po skončení kariéry sa venuje financiám. 
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral celkovo 15 zápasov, ani raz neskóroval.
Peter Klouda

Peter Klouda (* 1. jún 1978, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník – center. Naposledy hral za klub MHK Humenné. V súčasnosti je hokejový tréner.
Klubový hokej.
Peter Klouda s hokejom začínal v klube HK Tatravagónka Poprad, kde odohral tri sezóny. Jeho najväčšie úspechy sa však spájajú s HKm Zvolen kde odohral necelých 6 sezón a vždy patril k oporám mužstva. V sezóne 2007/08 sa stal najproduktívnejším hráčom tímu a s 50 asistenciami aj najlepším nahrávačom základnej časti. V priebehu sezóny 2008/09 prestúpil do Žiliny výmenou za Petra Siváka Nosí dres s číslom 63.
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 4 zápasy, zatiaľ neskóroval.
Miroslav Kľuch

Miroslav Kľuch (* 27. apríl 1969) je bývalý slovenský hokejový obranca. 
Klubový hokej.
Hrával v česko-slovenskej lige za Duklu Trenčín. Po vzniku slovenskej extraligy pôsobil štyri sezóny v MHC Martin, ročník 1997/98 odohral v Nitre a v sezóne 1999/00 pôsobil v poľskej lige. Ďalšiu sezónu hral znovu v Martine, posledné dva roky hráčskej kariéry pôsobil v mužstve UECR Huben (rakúska 4. liga).
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 3 zápasy, neskóroval.
Andrej Kmeč

Andrej Kmeč (* 24. júl 1977) je bývalý slovenský hokejový útočník. 
Klubový hokej.
S hokejom začínal v HK Nitra, za svoj hráčsky vzor považuje Jozefa Stümpela. V najvyššej súťaži debutoval v ročníku 1995/96. Sezóny 2001/02 a 2003/03 pôsobil v Dukle Trenčín, nasledujúcu začal v Nitre, jej záver odohral v Trenčíne. Ďalšie tri roky bol opäť hráčom HK Nitra. Počas základnej časti ročníka 2006/07 strelil 21 gólov a zaznamenal 23 asistencií. 
Pred ďalšou sezónou podpísal dvojročný kontrakt s HC Slovan Bratislava. Vzhľadom na prebytok útočníkov v Slovane ho vedenie 20. novembra 2007 poslalo do Nitry na mesačné hosťovanie – paradoxne v ten istý deň sa zranil Marek Uram, ktorý tak musel byť nahradený niektorým z juniorov. 31. januára 2008 bol opäť poslaný na hosťovanie – do poľského mužstva Cracovia Krakov. Jeho spoluhráčmi boli ďalší slovenskí hokejisti Vladimír Búřil, Jozef Mihálik a Rudolf Verčík. Klub získal majstrovský titul po finálovom víťazstve nad GKS Tychy 4:2 na zápasy.
Následne hral znova za Nitru, bol kapitánom mužstva. 13. septembra 2009 počas 2. kola proti HC Košice sa mu po zrážke s Petrom Mikušom pretrhol bočný väz na pravom kolene a absolvoval operáciu. V závere ročníka pôsobil v HC Topoľčany a HK Dukla Michalovce (1. SHL). Nasledujúcu sezónu odohral vo francúzskej Ligue Magnus v klube Bisons de Neuilly-sur-Marne, mužstvo prehralo v baráži a vypadlo z najvyššej súťaže. Ďalšie dva ročníky pôsobil opäť v HK Nitra, od januára 2014 však nehral kvôli zraneniu chrbta. Po sezóne ukončil aktívnu kariéru a stal sa asistentom trénera Antonína Stavjaňu.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 7 zápasov, strelil 1 gól. Bol súčasťou predbežnej nominácie na MS 2007, tesne pred šampionátom ho tréner Július Šupler vyradil.
Jaroslav Kmiť

Jaroslav Kmiť (* 12. september 1979, Košice) je slovenský hokejový útočník, pôsobiaci v klube HC Košice. Doteraz nehrával v žiadnom inom klube, je odchovancom Košíc, za ktoré hráva aj v súčasnosti. V sezóne 2006/07 vymenil svoje tradičné číslo dresu 15 za číslo 39. A v sezóne 2007/08 zas číslo 39 za 11 , ktoré nosí doteraz.
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 5 zápasov.
Medzinárodná zmluva

Medzinárodná zmluva je dohoda dvoch alebo viacerých subjektov medzinárodného práva, ktorá má medzinárodno-právne účinky a riadi sa medzinárodným právom. Medzinárodné zmluvy spolu s medzinárodnými obyčajmi sú hlavnými prameňmi medzinárodného práva.
Doterajšie medzinárodné obyčaje, týkajúce sa medzinárodných zmlúv, boli kodifikované a doplnené vo Viedenskom dohovore o zmluvnom práve z roku 1969. Tento dohovor sa ale týka len zmúv uzavretých písomnou formou. Na iné zmluvy sa stále aplikujú medzinárodné obyčaje.
Delenie zmlúv.
Medzinárodné zmluvy delíme hlavne na základe týchto kritérií.
Podľa počtu subjektov.
Poďla počtu subjektov, ktoré sú zmluvnými stranami rozlišujeme zmluvy bilaterálne (dvojstranné) a multilaterálne (mnohostranné) alebo tiež oblastné a univerzálne (ak sú zmluvnými stranami všetky štáty).
Podľa formy.
Štáty v zásade vždy uzatvárajú zmluvy v písomnej forme. Teoreticky však nič nebráni tomu, aby boli zmluvy uzatvárane aj bez písomnej formy (zmluvy tacitné). Tu ale zmluva nevzniká tichým, resp. mlčky prejaveným súhlasom, ale zmluva je tu výsledkom reálneho vzájomného správania sa strán. Tacitná zmluva končí, kedykoľvek strany navzájom prestanú plniť záväzky. 
Tzv. gentlemenské dohody ako dohody čestné nemajú právnu záväznosť, zakladajú záväzok len morálny. Nie sú teda medzinárodnými zmluvami. Môže ísť napríklad o dohody medzi štátnikmi, ktorí však v danom prípade konali ako súkromné osoby, nie ako štátne orgány. V prípade, že boli ich rokovania doprevádzané tiež rokovaniami na úrovni oficiálnej, toto rokovanie na oficiálnej úrovni môže dať vzniknúť zmluve tacitnej.
Podľa formy tiež môžeme rozlišovať zmluvy tajné a verejné. Ďalej zmluvy v úplnej forme a v zjednodušenej forme; zmluvy prezidentské, vládne a rezortné.
Podľa možnosti pristúpenia.
Podľa možnosti pristúpenia delíme zmluvy na otvorené, polootvorené a uzavreté. K otvoreným zmluvám môžu pristúpiť aj iné štáty. K polootvoreným zmluvám môžu iné štáty pristúpiť len po splnení určitých špecialne vymedzených podmienok (napr. Zmluva o EÚ). K uzvretým zmluvám ďalšie štáty pristúpiť nemôžu.
Podľa obsahu.
Podľa obsahu môžeme deliť zmluvy na politické a hospodárske, rovné a nerovné, mierové a vojnové, právotvorné a kontraktuálne, s jednorazovým plnením a s opakujúcim sa plnením.
Podľa doby trvania.
Podľa doby trvania je možné rozlišovať medzi zmluvami krátkodobými, dlhodobými, časovo neobmedzenými, ale tiež medzi zmluvami predbežnými a definitívnymi.
Peter Jaroš

Peter Jaroš (* 22. január 1940, Hybe) je slovenský prozaik, dramatik a filmový a televízny scenárista. 
Životopis.
Narodil sa ako prvorodený syn v robotníckej rodine (otec murár, matka, domáca pani, veľmi rozhľadená) a vzdelanie získaval na Základnej škole v Hybiach, na Gymnáziu v Liptovskom Hrádku a neskôr i v Bratislave, kde študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského odbor slovenčina a ruština. Po ukončení štúdia bol veľmi krátky čas redaktorom vydavateľstva Mladé letá, následne bol redaktorom týždenníka Kultúrny život, neskôr pracoval až do roku 1971 v literárnej redakcii Československého rozhlasu. V rokoch 1972 – 1977 pracoval ako scenárista, v rokoch 1977 – 1980 ako ústredný dramaturg a vedúci tvorivej skupiny v Slovenskej filmovej tvorbe. V rokoch 1992 – 1994 bol poslancom NR SR a tiež korešpondentom redakčnej skupiny anglickej encyklopédie Who is who. V rokoch 1994-1995 bol umeleckým riaditeľom producentskej spoločnosti Royal film. Počas rokov 1995-1999 pracoval v Národnom literárnom centre. Je spolumajiteľom a artdirectorom súkromnej filmovej a televíznej spoločnosti Trigonproduction. Od roku 1999 pracoval v Národnom osvetovom centre na úseku odborného poradenstva pre začínajúcich autorov a ako porotca v literárnych súťažiach. 
V súčasnosti sa venuje literárnej tvorbe. Je čestným predsedom SSS, predsedom edičnej rady Vydavateľstva SSS, predsedom Spoločnosti Ladislava Novomeského. Od roku 1990 je členom Slovenského filmového zväzu, členom Klubu nezávislých spisovateľov, Slovenského centra PEN a členom redakčnej rady časopisu Slovenské pohľady na literatúru a umenie. Žije v Bratislave.
Tvorba.
Svoje literárne diela začal uverejňovať už počas stredoškolských štúdií v časopisoch Mladá tvorba a Slovenské pohľady. Spočiatku písal poéziu i prózu, no napokon sa sústredil len na písanie prózy a na filmové a televízne scenáre. Vo svojich dielach sa sústreďuje najmä na bežný život, jeho drobné detaily a fakty, cez ktoré prechádza ku vzťahom (láska, priateľstvo), no tiež k otázkam a problémom života a smrti. Jeho diela sa vyznačujú tiež sklonom k sentimentalizmu, groteske a sarkastickým postojom k ustáleným hodnotám a vzťahom, sú ovplyvnené existencializmom a antirománmi.
Deuterokánonický spis

Deuterokánonický spis je taký biblický spis, ktorý je súčasťou kánonu Svätého písma v Katolíckej cirkvi (spolu s protokánonickými spismi), ale ktorého kánonickosť nebola od začiatku a všade uznávaná. Medzi katolícke deuterokánonické spisy patria niektoré spisy Starého zákona a aj niekoľko spisov Nového zákona.
Starý zákon.
Medzi starozákonné katolícke deuterokanonické spisy patria:
Starozákonné deuterokánonické spisy Katolícka cirkev rešpektuje ako súčasť biblického kánonu ale nie sú súčasťou palestínskeho kánonu uznávaného Židmi a protestantmi. Protestanti ich zaraďujú medzi apokryfy.
Nový zákon.
Novozákonné katolícke deuterokánonické spisy sú:
Novozákonné deuterokánonické spisy sa, na rozdiel od starozákonných, nachádzajú aj v protestantskom kánone.
Terminológia.
Pretože existujú rozdiely medzi cirkvami v poňatí biblického kánonu, existuje tiež rozdiel v používaní slov, označujúcich neskoré starozákonné spisy. Spisy označované ako deuterokanonické (v protestantskej terminológii apokryfné) označujú pod rôznymi pojmami ako súčasť Biblie najmä stúpenci katolíckej dokríny. Protestantizmus deuterokanonické knihy Starého zákona nikdy neprijal. Azda s výnimkou anglikánskej a episkopálnej cikrvi, i keď je diskutabilné či by sa anglikánska cirkev mala radiť k protestantskému táboru. Zaradenie apokryfných kníh do kánonu siaha až k Rímskej synode roku 382. Pre prehľad jednotlivých kníh a ich zaradenie v rôznych církvách pozri heslo Apokryf.
Väčšina rukopisov Septuaginty (ktorá obsahuje Starý zákon) obsahuje spisy označované ako deuterokanonické. Tie boli rovnako ako spisy novozákonné spísané v gréčtine, niektoré zrejme pôvodne hebrejsky, ale pôvodný text bol stratený. Až archeologické nálezy 20. storočia tieto pôvodné fragmenty odhalili, napr. 2/3 knihy Sirachovec.
Použitie pojmu „apokryf“ (ktorý pre deuterokánonické knihy používajú protestanti) implikuje, že pojednávaný spis nemá v skutočnosti do Biblie byť zaraďovaný. Existuje tiež problém rozdielu v chápaní pojmu apokryf pri apokryfoch starozákonných a novozákonných. Pre akademické použitie sa preto pre korpus uvedených kníh väčšinou doporučuje (pozri Society of Biblical Literature) namiesto pomenovania „apokryf“ použitie pojmu „deuterokanonická literatúra“.
Gréckym ekvivalentom pre deuterokánonické knihy je termín "anaginoskomena".
Marek Kolba

Marek Kolba (* 14. január 1980, Poprad) je slovenský hokejista. Meria 186 cm, váži 87 kg.
Klubový hokej.
V sezóne 2006/07 pôsobí v klube HC Slovan Bratislava, kde hráva na pozícii ľavého obrancu.
Štatistiky.
"(štatistické údaje z 26. septembra 2006)"
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 2 zápasy, zatiaľ neskóroval.
Spomienky na budúcnosť

Spomienky na budúcnosť je kontroverzná kniha, ktorú napísal v roku 1968 Erich von Däniken.
Obsah.
Je zameraná na teóriu, že mnoho technológií starovekých civilizácií bolo prinesených na Zem cestovateľmi z vesmíru, ktorí boli vítaní ako bohovia. Medzi príkladmi, ktoré autor uvádza ako dôkazy svojich teórií, sú napríklad staré turecké mapy ukazujúce Zem, ako je videná z vesmíru, pričom sa zdá, že mapa bola vytvorená nad Mexikom Mayskou civilizáciou. Medzi najkontroverznejšie závery patrí tvrdenie, že biblické postavy boli inšpirované mimozemštanmi a ľudia získali ich vysokú inteligenciu párením s nimi.
Kritika.
Väčšina vedcov a historikov neprijalo Dänikenove tvrdenia vážne, pričom argumentovali, že autor napísal knihu založenú na chybných, pseudovedeckých údajoch, pričom o niektorých sa neskôr ukázalo, že sú zavádzajúce alebo dokonca vykonštruované a často nelogicky predpokladané.
Ján Kobezda

Ján Kobezda (* 31. júl 1975, Ilava – † 27. január 2017, Trenčín) bol slovenský hokejový obranca. Venoval sa najmä defenzívnym činnostiam, pričom ťažil zo svojej robustnej postavy. Po ukončení hráčskej kariéry pôsobil ako tréner.
Klubový hokej.
K hokeju ho (rovnako ako brata Michala) priviedol otec, niekdajší hokejový brankár. Začínal hrať v klube Dubnice, bol člen tímu starších žiakov, ktorý vybojoval titul majstra Slovenska (spolu s bratom a Pavlom Demitrom).
 V seniorskom mužstve debutoval v ročníku 1993/94 v 1. SHL, klub postúpil do slovenskej extraligy po dramatickom boji s Banskou Bystricou. V Dubnici pôsobil aj ďalšie tri extraligové roky. Sezónu 1997/98 odohral v rámci základnej vojenskej služby v Dukle Trenčín. 
Nasledujúce dva roky hral v nižších zámorských súťažiach, v prvej sa dostal do výberu All Stars ECHL. Ročník 2000/01 pôsobil opäť v Dukle Trenčín, jeho mužstvo vyradilo v semifinále play-off Slovan Bratislava, vo finále podľahlo Zvolenu. So 127 minútami patril k najtrestanejším hráčom. Pred ďalšou sezónou ho angažoval fínsky klub IFK Helsinki (SM-liiga), vedenie ho ešte pred štartom súťaže poslalo na hosťovanie do Ilves Tampere], kvôli nesplnenej kvóte piatich zahraničných hráčov.
Už po piatich zápasoch si bolestivo poranil slabiny a v Helsinkách podstúpil operáciu, sezóna sa tak pre neho skončila.
Ďalší rok začal v Slovane Bratislava, po desiatich stretnutiach však ohlásil pre dlhotrvajúce problémy s bedrovými kĺbmi koniec kariéry.
Následne pôsobil ako tréner tri roky na Islande, kde viedol mužstvo Skautafélag Akureyrar. V ročníku 2013/14 dosiahol majstrovský titul s juniorským mužskom Dukly Trenčín. Od apríla 2015 bol generálnym manažérom Dukly Trenčín, v sezóne 2015/16 bol zároveň hlavným trénerom. 4. januára 2017 sa opäť stal aj hlavným trénerom, keď nahradil Josefa Tureka. 27. januára 2017 počas ranného rozkorčuľovania pociťoval nevoľnosť. Po následnom prevoze do trenčianskej nemocnice zomrel na následky infarktu.
Reprezentácia.
Reprezentoval na ME C 18 v roku 1993. V seniorskej reprezentácii odohral dva zápasy, keď ho v októbri 1995 nominoval tréner Július Šupler na turnaj štyroch krajín v Taliansku, neskóroval.
Rodina.
Od roku 1999 bol ženatý s Annou Homerovou.