burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Topoľa (okres Snina)

Topoľa je obec na Slovensku v okrese Snina. 
Poloha.
Obec leží v údolí Uličky v pohorí Poloniny, na území rovnomenného národného parku, ktorý sa vyznačuje zachovalými bukovými spoločenstvami. 
Doprava.
Do obce vedie jediná cesta zo Sniny, ktorá pokračuje ďalej do obce Runina. Verejnú dopravu do obce zabezpečuje SAD Humenné. 
Turistika.
Poloha obce v oblasti Národného parku Poloniny ju predurčuje ako vhodné miesto pešej turistiky. Z obce vedie modrá turistická značka do Ruského Potoka a Uličského Krivého, čím spája obce s unikátnymi drevenými cerkvami. Z Topole vedie lesná cesta do zaniknutej obce Ruské a následne do Ruského sedla, ktoré je hraničným bodom s Poľskom. 
Na turistickej významnosti pridáva poloha obce v Parku tmavej oblohy Poloniny, ktorý je prvou oblasťou svojho druhu na Slovensku. Park tmavej oblohy sa vyznačuje nízkym svetelným znečistením, vďaka nízkej hustote osídlenia, čím ponúka unikátne podmienky na pozorovanie nočnej oblohy.
Vojenský cintorín.
Zriadený v r. 1915. Upravený v r.1917. 240 vojakov. 153 hrobov, z toho je 119 hrobov jednotlivých a 34 hrobov spoločných. Známa je identita 27 rakúsko-uhorských vojakov.
Ubľa

Ubľa (, alebo "Вубля" ("Vubľa")) je obec na Slovensku v okrese Snina.
Obec sa spomína v r. 1567, keď patrila k humenskému panstvu. Hromadná výstavba pri sútoku potokov Ublianka a Dúbravka sa začala v 1. polovici 20. storočia. V obci bola rozšírená domáca výroba poľnohospodárskeho náradia, dreveného kuchynského náradia a tkanie plátna. Obec je v súčasnosti hraničným priechodom medzi Slovenskom a Ukrajinou. V roku 2013 žilo v Ubli 796 obyvateľov, z toho 566 slovenskej národnosti, 176 rusínskej a 112 ukrajinskej. V obci sa nachádza základná škola s materskou školou.
Ulič

Ulič je obec na Slovensku v okrese Snina.
Poloha.
Obec sa nachádza dva kilometre od štátnej hranice s Ukrajinou a pätnásť kilometrov od Poľska.
Leží v údolí na sútoku Uličky a Zbojského potoka v pohorí Poloniny, na území rovnomenného národného parku.
Názvy obce.
Obec v priebehu histórie niesla tieto názvy: 1451 Hulics, Hvlydch, 1492 Vlicz, 1877 Ulics, 1902 Utczás a napokon od roku 1920 Ulič.
Vlastníci obce.
Obec, pôdu, lesy, tu vlastnili Szirmayovci, Vandernathovci, princezná Beaufort Spontin Fridešová, a posledná bola rodina Tiele-Wincler.
História.
Prvá archívna písomnosť o obci pochádza z roku roku 1451. V roku 1492 boli podľa listiny z archívu mesta Bardejov, Ihnat so synom Steczom, Romanom a Climom boli označení ako príslušníci zbojníckej družiny Fedora Hlavatého.
V 19. storočí bol v obci postavený kaštieľ. V roku 1867 gréckokatolícky kostol. Lesná železnica v katastri obce bola postavená v roku 1908. Počas prvej svetovej vojny v rokoch 1914 až 1915 sa obec dvakrát ocitla v tesnej blízkosti frontu. A to na jeseň roku 1914 a v mesiacoch apríl až začiatkom mája 1915. Z tohto obdobia je v obci vojenský cintorín, kde je pochovaných 71 vojakov. Nachádza sa tu aj hrob ruského generála Nikolaja Nikolajeviča Mirbacha.
Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1939 až 1944 bola obec súčasťou Horthyovského Maďarska. Obec bolo oslobodená 26. októbra 1944. Po vojne v oblasti obce vyčíňali banderovci, ktorí 6. decembra 1945 pripravili o život 4 členov židovskej rodiny z obce.
Uličské Krivé

Uličské Krivé je obec na Slovensku v okrese Snina.
Zaujímavosti.
Medzi zaujímavosti patrí drevený gréckokatolícky chrám Sv. Archanjela Michala v Uličskom Krivom z roku 1718. Chrám sa nachádza v strede dediny. Drevená budova chrámu stojí na kamennom základe.
Vstupná brána je v barokovom štýle s pôvodnými závesmi. Interiér je rozdelený na babinec, loď a sakristiu. Ikonostas pochádza z 18. storočia. Ikona Krista Pantokrata nad cárskou bránou je zo 16. storočia. Ikony v ikonostase sú rozmiestnené v súlade s cirkevným kánonom.
Zemplínske Hámre

Zemplínske Hámre sú obec na Slovensku v okrese Snina.
Obec založil Jozef Rholl. Počiatočný názov bol Rhollova Huta. Ťažilo sa tu železo a zlato. Bola tu odliata socha Herkula, ktorá je teraz umiestnená pri nemocnici v Snine. Ďalej tu boli odliate 2 sochy levov, ktoré sú teraz pri Humenskom kaštieli. Nad touto dedinou sa týči Sninský kameň a obďaleč neho je aj Morské oko. V okolí dediny je veľa lesov. Nachádza sa tu aj známa vyhasnutá sopka Vihorlat. Chránená krajinná oblasť Vihorlat má výnimočné postavenie. Samotná vrcholová kóta Vihorlatu má je však v piatom stupni ochrany prírody.
Obľúbenou rekreačnou oblasťou je Sninský kameň a Morské oko. Túto oblasť navštívi ročne až 60 000 návštevníkov. Významná a vyhľadávaná oblasť s možnosťou rekreácie sú Sninské rybníky v blízkosti mesta Snina. Pre turistov sú k najviac navštevovaným lokalitám vybudované turisticky značené chodníky, atraktívne sú vybudované cyklotrasy.
V scenérií krajiny dominuje masívny, kompaktný vulkanický komplex s plošne rozsiahlými súvislými lesnými porastmi Vihorlatských vrchov, ktorý je v kontraste s hladšie modelovaným a menej členitým reliefom Beskydského predhoria, s nivou rieky Cirocha. Krajinný obraz dotvára vyčnievajúca skalná plošina Sninského kameňa. V úpätnej časti je komplex lesných porastov v dotyku s poľnohospodársky využívanou pôdou, ktorú dotvárajú prirodzené brehové porasty a sprievodná vegetácia vodných tokov a dreviny na plochách verejnej zelene v zastavanom území sídiel.
Zvala

Zvala () bola obec na Slovensku v okrese Snina. 
Obec Zvala ležala v doline Stružnického potoka 18 km severne od obce Stakčín v nadmorskej výške 457 m n. m.. V roku 1986 bola evakuovaná kvôli výstavbe Starinskej priehrady. Prvá písomná zmienka je z roku 1543. Z pôvodnej obce sa zachoval obecný cintorín a jeden rodinný dom, slúžiaci ako poľovnícka chata Poľovníckeho združenia "ZUBOR ZVALA-SMOLNÍK". Na mieste pôvodného murovaného kostola sv. Petra a Pavla z r. 1795 stojí kaplnka, kde sa každoročne konajú v prvú júlovú nedeľu odpustové slávnosti.
Gajary

Gajary sú obec na Slovensku v okrese Malacky. V obci je barokový rímskokatolícky Kostol Zvestovania Pána z roku 1680 a kaplnky Božského Srdca Ježišovho, Svätej rodiny, Panny Márie Lurdskej – všetky z roku 1690, Nepoškvrneného Srdca Panny Márie z roku 1856 a sv. Anny z roku 1690.
História.
V období bratríckych nájazdov existovala v chotári Gajary pevnôstka bratríckych vojsk. Toto miesto je dodnes známe ako "Posádka". Za dedinou dodnes stojí chátrajúci židovský cintorín. V obci stála v minulosti aj synagóga, tá však bola za socializmu zbúraná. V chotári obce stál drevený most cez Moravu, ktorý viedol do Rakúskej obce Dürnkrut, na konci vojny bol však zničený, a nebol obnovený. Existuje plán na výstavbu nového cyklomosta, ten však doteraz nebol postavený. V okolí obce sa tiež dochovalo mnoho bunkrov postavených v rámci systému česko-slovenského predvojnového opevnenia, vrátane jediného bunkru typu LO vz. 37D (jednostrielňový) na západnom Slovensku. Dva z nich v posledných rokoch opravujú miestni dobrovoľníci.
Malé Leváre

Malé Leváre (ľudovo "Levárky") sú obec na juhozápadnom Slovensku v okrese Malacky.
Malé Leváre sú pohraničná obec. Chotárom pretekajú rieky Morava a Rudava, a Lakšársky potok. Tento sa vlieva do Rudavy práve v chotári Malých Levár, a Rudava sa vlieva do Moravy len o zhruba kilometer ďalej, na hranici chotárov Malých Levár a Gajar. Časť chotára obce je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Záhorie.
Chotárom Malých Levár prechádza tiež medzinárodná cyklotrasa Eurovelo 13. Existuje projekt na stavbu cyklomostu do Rakúska, ten však doteraz nebol zrealizovaný.
Obec je známa kvôli rekreačnej oblasti Rudava s kúpaliskom, ktoré vzniklo z bývalej štrkovne. V minulosti sa v nej konával hudobno-športový festival.
História.
Obec sa spomína prvýkrát v listine uhorského kráľa Ľudovíta I. z roku 1377. Malé Leváre, spolu so susednou obcou Gajary daroval za zásluhy a vernosť grófom zo Sv. Jura. Z roku 1378 sa zachovala metačná listina, v ktorej sú opísané pôvodné hranice chotára obce. Obec bola súčasťou Plaveckého panstva, ktoré získali roku 1622 Pálfiovci.
Pamiatky.
Dominantou obce je rímskokatolícky kostol zasvätený Preblahoslavenej Panne Márii Nanebovzatej z roku 1654. Pôvodne renesančný jednoloďový bezvežový kostol bol po požiari v roku 1741 barokovo prestavaný. V roku 1744 bola pristavaná baroková veža, a v roku 1903 bol rozšírený o priečnu loď a o nové presbytérium. V parku pri kostole sa nachádza lurdská jaskyňa.
Pravdepodobne po morovej epidémií z roku 1738 bola za dedinou postavená baroková kaplnka ku cti sv. Rochusa, sv. Rozálie a sv. Sebastiána. Ďalšími sakrálnymi pamiatkami v chotári obce sú pieskovcové sochy sv. Vendelína, sv. Floriána, sv. Jána Nepomuckého a sv. Antona, a početné prícestné kríže. V obci sa zachovala aj božia muka.
V roku 1938 boli v chotári obce postavené dve línie ľahkých bunkrov, ktoré sú súčasťou československého predvojnového opevnenia. V chotári obce sa nachádza 11 bunkrov typu LO 37A.
Železná opona.
V období socializmu prechádzala chotárom obce železná opona. Pohraničné pásmo bolo ohradené a prísne strážené. V Malých Levároch mala sídlo 2. rota 1. práporu 11. brigády Pohraničnej stráže.
V apríli 1951 sa v chotári Malých Levár uskutočnil nepodarený pokus skupiny rehoľníkov pod vedením Titusa Zemana utiecť za hranice. Ten už predtým v rovnakých miestach úspešne previedol dve skupiny katolíckych utečencov. Kvôli rozvodnenej rieke Morave však tretí pokus nevyšiel. Rozhodli sa vrátiť do vnútrozemia, pričom väčšinu z nich chytila Pohraničná stráž, a za pokus o ilegálne prekročenie hranice boli odsúdení a väznení. Súčasťou tejto skupiny bol aj Anton Srholec.
Kuchyňa (okres Malacky)

Kuchyňa je obec na Slovensku v okrese Malacky. Nachádza sa na úpätí Pezinských Karpát. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša z roku 1701 a kaplnky sv. Anny, Panny Márie a sv. Rocha, ktoré vznikli pred rokom 1700.
Severovýchodne od centra obce sa nachádza prírodná rezervácia Vysoká, ktorá zaberá vrcholovú časť rovnomenného vrchu.
Hrad Kuchyňa.
Nad lokalitou Vývrat sa nachádzajú zvyšky malého stredovekého hradu neznámeho mena. Jeho pozostatky boli objavené až v 80. rokoch minulého storočia. Predpokladá sa, že vznikol v tretej štvrtine 14. storočia. V dobe jeho vzniku patrilo územie Kuchyne Grófom zo sv. Jura a Pezinka, dá sa preto predpokladať, že ho postavili oni. Nálezy keramiky z 15. storočia svedčia o tom, že v tomto období ešte existoval. V tomto období vzniklo tiež predsunuté opevnenie na náprotivnom kopci. Hrad zanikol pravdepodobne v priebehu prvej polovice 16. storočia, keď Rod Grófov zo sv. Jura a Pezinka vymrel, a územie Kuchyne bolo pripojené k Plaveckému panstvu.
Z hradu sa zachovali už len terénne reliéfy, zvyšky stien dvoch veží a fragmenty hradných múrov.
Vojenské letisko.
V chotári obce Kuchyňa sa nachádza vojenské letisko Kuchyňa (známe tiež ako letisko Malacky, letisko Malacky-Kuchyňa, či ako letisko Nový Dvor). Letisko vzniklo v medzivojnovom období. Počas druhej svetovej vojny ho využívala nemecká Luftwaffe. Dňa 20. septembra 1944 bolo letisko bombardované a zničené 15. americkou leteckou armádou, pričom bola zasiahnutá aj obec Kuchyňa, kde bolo 6 mŕtvych a 14 zranených. V súčasnosti je na ňom dislokované Dopravné krídlo generála Milana Rastislava Štefánika Vzdušných síl Slovenskej republiky.
Kostolište

Kostolište (starší názov "Kiripolec") je obec na Slovensku v okrese Malacky. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Martina. 
V obci sa vyskytol prvý prípad koronavírusu na Slovensku.
Jakubov

Jakubov je obec na Slovensku v okrese Malacky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Filipa a Jakuba zo 17. storočia. Taktiež sa tu nachádza opustený židovský cintorín. Jakubovom preteká riečka Malina.
Obyvatelia tejto obce, podobne ako obyvatelia širšieho okolia (Malacky, Vysoká pri Morave, Kostolište, Láb, Zohor...), sa v minulosti živili najmä pestovaním konope. Toto konope, ktoré bolo známe ako „slovenské konope“, bolo považované za mimoriadne jemné a kvalitné. Vozili ho až do stredoslovenských banských miest. Ďalší dôležitý produkt z konope - konopný semiačkový olej zasa zasielali najmä do neďalekej Viedne na mestský osvetľovací ústav.
Borinka

Borinka je obec na Slovensku v okrese Malacky, ležiaca asi severne od Bratislavy v doline Stupavského potoka na juhozápadnom okraji Malých Karpát. na západ od obce leží mesto Stupava, pod ktoré aj katastrálne patrí. Nad dedinou sa vypína zrúcanina hradu Pajštún z 13. storočia, patriaca do katastrálneho územia mesta Stupava, ktorá bola vypálená napoleonskými vojskami na začiatku 19. storočia. Udávajú sa roky 1809, 1810 aj 1811. Asi východne od obce na ostrohu vrchu Úboč sa nachádza zrúcanina Dračieho hrádku.
Nachádza sa tu významná chatová oblasť, hrad Pajštún využívajú horolezci, turisti, z hradu je krásny výhľad na okolie, vidno až do Rakúska na známy zámok Schloßhof.
V obci je rímskokatolícky kostol Božského Srdca Ježišovho z roku 1864 a kaplnka Najsvätejšej Trojice z roku 1750.
Jablonové

Jablonové môže byť:
Jablonové (okres Malacky)

Jablonové je obec na Slovensku v okrese Malacky. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1679. V obci žije približne 1 400 obyvateľov. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1206.
Šport.
"Jablonovský organizovaný šport" sa datuje od roku 1953, keď vznikla Telovýchovná jednota pod názvom Sokol. Po šiestich rokoch prišlo k zmene názvu na Družstevník. V súčasnosti má jediný oddiel v obci, futbalový, názov ŠK. O založenie telovýchovy a športu sa v Jablonovom zaslúžili Matej Boc, Alojz Jánoš, Stanislav Brichta, František Prokop, F. Reisenauer, Š. Jánoš, E. Rupec, J. Michalových, A. Rybár, A. Jánoš, I. Pavlíček, V. Malcher, Š. Rusnák.
Prvé ihrisko bolo za dedinou „na Nivách“. Na jeseň roku 1957 sa otváralo nové futbalové ihrisko, ktoré priaznivci futbalu vybudovali brigádnicky. Veľký rozkvet telovýchovy a športu zaznamenala obec koncom šesťdesiatych rokov. To bola veľká funkcionárska éra bývalého dlhoročného futbalistu, Štefana Masaroviča v jablonovskom športe, ktorá trvala až do roku 2002. V súčasnosti futbal neustále v Jablonovom pretrváva. Fungujú tri družstvá – žiacke, dorastenecké, a seniorské.
Kronikárom jablonovského futbalu od roku 1953 je Slávo Brichta.
Genealogické zdroje.
Záznamy o genealogickom výskume sú k dispozícii v štátnom archíve "Štátný archív v Bratislave"
Sološnica

Sološnica je obec na Slovensku v okrese Malacky vzdialená asi 53 km SZ od Bratislavy.
V obci je rímskokatolícky kostol Všetkých Svätých z roku 1699. V katastrálnom území sa nachádza časť NPR Roštún.
Dejiny.
Obec Sološnica sa prvý raz spomína v roku 1367. Ako jej názvy sa uvádzajú "Zeleskut", "Praturnprunn" (1367), "Zyleskut" (1371), "Solossnicza" (1773).
Obec patrila grófom zo Svätého Jura a Pezinka, panstvu Plaveckého hradu, Serédyovcom, Balassovcom, potom panstvu Plavec-Malacky (vystriedali sa ako majitelia viaceré rodiny a ich pokolenia). Od 17. storočia prešiel Plavecký hrad a okolité obce do vlastníctva rodiny "Pálfyovcov".
V roku 1720 pribudol v obci mlyn a rovnako v 18. storočí aj papiereň.
V roku 1828 mala obec 205 domov a 1 484 obyvateľov.
Kronika uvádza, že dedinu postihli rôzne nešťastia a pohromy. V roku 1857 vypukol v obci veľký požiar, keď za pol hodiny bola celá dedina v plameňoch, pretože väčšina striech bola zo slamy. Požiar si vyžiadal 12 ľudských životov. Z celej obce zostalo len 6 domov. Zachovali sa aj kostol a mlyn.
V roku 1861 na svätého Ducha sa po veľkej búrke zdvihla hladina Sološnického potoka a zaplavila časť obce.
Veľa vytrpeli obyvatelia za rakúsko-pruskej vojny roku 1866. Od Moravy k Trnave tiahlo pruské vojsko. Došlo k početným bojom. Množstvo nepochovaných mŕtvol zapríčinilo šírenie cholery na Záhorí. V Sološnici od 29. augusta do 14. novembra 1866 zomrelo na choleru 149 ľudí.
V roku 1909 sa v jarnom období zosunula pôda v chotári „Na jamách“ a „Nížiny“. K zosuvu prišlo v značnom rozmere. Majitelia pozemkov utrpeli značnú škodu. K veľkému zosuvu pôdy došlo aj v roku 1936.
Utrpenie, hlad a biedu prinieslo občanom obdobie 1. svetovej vojny (1914-1918), kedy bolo postupne z obce povolaných 180 mužov, ktorí bojovali na srbskom fronte. Niektorí z nich zostali nezvestní a 43 ich padlo vo vojne. Na pamiatku dala obec v roku 1931 postaviť pomník zo zbierky občanov.
Pretože sa v obci často vyskytovali požiare, rozhodli sa občania založiť hasičský spolok. Stalo sa tak 21. augusta 1881.
Rohožník (okres Malacky)

Rohožník ( nem. Rohrbach ) je obec na Slovensku v okrese Malacky. Obec leží v Záhorskej nížine na úpätí Malých Karpát v nadmorskej výške v strede obce. Z jednej strany obce ju lemujú Malé Karpaty a z druhej strany rovinný borovicový les. 
Zvlnený rovinný až stredohorský povrch chotára tvoria druhohorné vápence, dolomity, bridlice, pieskovce a melafýry. Pôdy pod pohorím Karpát sú stredne ťažké, smerom k borovému lesu prechádzajú do ľahkých piesčitých. 
Obcou preteká Rohožnícky potok a potok Rudávka. Na severozápad je rašelinisko – Rybník. Samotná obec a jej okolie je bohaté na podzemné vody. V katastrálnom území obce vyviera prameň Vajar a v jej okolí ďalšie štyri.
Kultúrne pamiatky.
"Kaplnka sv. Urbana" – Dal ju postaviť zemepán v 17. storočí a dal ju zasvätiť sv. Urbanovi, patrónovi vinohradníkov. Pestovanie vínnej révy má v našej obci dávnu tradíciu. V deň sv. Urbana býval v obci velký sviatok. Pri kaplnke sa konala bohoslužba a nasledovala veselica. 
"Rímskokatolícky kostol" – Kostol dal postaviť gróf Pálffy v roku 1858 – 59. Je postavený v novorománskom slohu.Keď sa staval nový, starý kostol stál na tom istom mieste. Z kameňa starého kostola postavili ohradu okolo nového. Na znak, že tam bol aj cintorín, postavili farníci jeden náhrobný kameň k múru kostola.15. augusta 1860 bol zasvätený Nanebovzatiu Panny Márie. Postupne sa začalo nakupovať vybavenie ako obrazy krížovej cesty, zvony a v roku 1930 ho namaľoval maliar z Malaciek. Neskôr boli dodané farebné sklá a zavedené elektrické osvetlenie. V roku 1984 – 88 bol urobený aj elektrický pohon zvonov
"Socha sv. Jána Nepomuckého" – Postavenie sa datuje do začiatku 18. storočia. Bola postavená z dôvodu vtedy sa rozširujúceho kultu českého protireformačného svätca Nepomúckeho. Zemepáni Pálffyovci boli katolíci a takéto sochy kúpili a dali takmer do všetkých obci vo svojom panstve. 
"Socha sv. Vendelína" – Je to patrón pastierov. Keď pastieri vyháňali dobytok a ovce na pašu, vždy sa k svätcovi pomodlili na ochranu stáda pri pasení.
"Socha Pána Ježiša" – Stojí pri vchode do miestneho cintorína, kam bola v roku 1858 prenesená od starého kostola. Ide o veľmi starú sochu o ktorej pôvode sa nič nevie. 
"Socha sv. Floriána" – V roku 1882 bol v obci založený hasičský zbor. Sochu zakúpil farník v roku 1897 a dal ju postaviť do centra obce, aby obyvatelom pripomínala založenie dobrovolnú ustanovizeň.
"Najsvätejšia trojica" – Pomník stojí pri kostole. Dali ho postaviť občania na pamiatku v roku 1905, ktorý odišli za prácou do Ameriky
"Pomník padlým hrdinom" v I svetovej vojne sa nachádza na miestnom cintoríne. Dali ho postaviť občania žijúci v Amerike v roku 1920 na pamiatku padlých. Je na ňom napísaných 27 mladých mužov, ktorý položili životy pre náš národ.
Politika.
Orgánmi obce su zastupiteľstvo a starosta obce.
Obecné zastupiteľstvo.
Obecné zastupiteľstvo obce Rohožník sa skladá z 9 zastupiteľov občanov volených obyvateľmi obce na obdobie 4 rokov. 
Šport, voľný čas a záujmové organizácie.
Šport.
V obci pôsobí viacero športových klubov:
Záujmové organizácie.
V rámci obce pôsobia nasledujúce záujmové organizácie
Lozorno

Lozorno je obec na Slovensku v okrese Malacky. Patrí do Bratislavského samosprávneho kraja (VÚC).
Jej nadmorská výška je , priemerná ročná teplota 10 °C a priemerné ročné zrážky okolo . Lozorno leží v blízkosti západných svahov Malých Karpát v južnej časti Záhorskej nížiny. V strede dediny sa týči kostol sv. Kataríny, panny a mučeníčky z Alexandrie, ktorý pochádza z roku 1629. Ďalšími starobylými pamiatkami sú prícestné sochy sv. Jána Nepomuckého a sv. Floriána.
Dejiny.
Názov obce bol od roku 1438 Ezelarn, od roku 1589 Zorno a od roku 1773 je Lozorno. Osídlenie obce je známe už od 14. storočia, kde si obyvatelia svoje obydlia stavali popri Suchom potoku. Avšak prvá písomná zmienka je z roku 1438. V 16. storočí sa do obce prisťahovali chorvátski prisťahovalci, ktorí sú predkami väčšiny dnešných Lozorňanov. Obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom, tkáčstvom, zeleninárstvom a vinohradníctvom.
Najstaršia pečať obce - sv. Katarína s nástrojmi svojho martýrstva - s ozubeným kolesom a mečom s palmovou ratolesťou (symbolom mučeníkov, ale tiež aj symbolom víťazstva nad svetom) pochádza zo 17. storočia.
V obci začala začiatkom 19. storočia fungovať cirkevná škola. Asi v roku 1933 jej úlohu prebrala škola "meštianka", ktorá stála na západnom konci dediny smerom na výpadovku do Bratislavy. Približne v rokoch 1970 – 1990 bola používaná ako materská škola. Neskôr bola zbúraná a nahradila ju nová štvrť rodinných domov.
Súčasnosť.
Obec je vzdialená od Bratislavy. Pri Lozorne je zjazd z diaľnice D2 Bratislava – Kúty - Praha, vďaka čomu je dobre spojená s hlavným mestom SR.
Nad dedinou sa nachádza vodná nádrž, z ktorej vyteká „Suchý potok“ krížom cez dedinu. Pri vodnej nádrži sa každoročne stretávajú obyvatelia Lozorna, prípadne susedia z okolitých dedín na Rybárskych zábavách. Nad vodnou nádržou je turistická cesta, ktorá vedie popri ďalších dvoch vodných nádržiach cez krásnu krajinu Malých Karpát do chatovej oblasti Košarisko, ktorá patrí k obci.
V Lozorne sa nachádza trojhviezdičkový hotel, ktorý poskytuje ubytovanie aj reštauračné služby, a viacero reštaurácií a krčiem.
Šport.
Futbalový klub ŠK Lozorno-muži skončil v sezóne 08/09 na 8. mieste v III. lige-západ. Po jesennej časti sezóny 2009/2010 bol klub na 5. mieste v III lige západ. V dedine majú štadión s kapacitou 850 ľudí. Futbalový oddiel má tri mládežnícke mužstvá od prípravky až po starších žiakov. Lozorno má aj hokejbalové mužstvo, ktoré postúpilo do najvyššej súťaže. Klub má vlastný hokejbalový štadión postavený v areáli futbalového ihriska (kapacita 150 ľudí). Lozorno ponúka možnosti turistiky, cykloturistiky a oddychu v okolitých lesoch. Športové aktivity ponúka tenisové ihrisko, futbalové ihrisko a golfový klub. V kultúrnom dome sa každoročne uskutočňujú stolnotenisové turnaje.
Láb

Láb je obec na Slovensku v okrese Malacky.
V obci je rímskokatolícky kostol Všetkých Svätých z roku 1665 a kaplnka sv. Vendelína z roku 1755.
V obci sa narodili Mária Kišonová-Hubová, slovenská operná speváčka (soprán) a Branislav Kostka dirigent a zakladateľ skupiny Fragile.
V okolí sa nachádzajú Lábske jazero , Jakubovské rybníky , Pieskovňa. 
Cez obec preteká potok Oliva a potok Močiark.
Suchohrad

Suchohrad (ľudovo Dimburk, z nem. Dimburg) je obec na Slovensku v okrese Malacky. 
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol Krista Kráľa z roku 1935. V minulosti tu stál aj rímskokatolícky barokový kostol Sv. Floriána z roku 1717, ktorý sa nachádzal na miestnom cintoríne. Pre zlý stav však bol roku 1912 uzavretý. Snaha o jeho záchranu nebola úspešná a v 30. rokoch bolo nariadené jeho zbúranie. V obci sa nachádzal aj habánsky dvor. Do 30. rokov minulého storočia tu existoval tiež plávajúci vodný mlyn. 
V obci a jej okolí sa nachádza niekoľko bunkrov, ktoré sú účasťou systému československého predvojnového opevnenia. Bunkre v Suchohrade predstavujú najrozšírenejší typ LO vzor 37A (objekt ľahkého opevnenia nového typu), ale sú unikátne tým, že sú dvojposchodové. Spodné podlažie sa nachádza v podzemí a nemá strieľne.
Karolov dvor.
V roku 1780 vybudoval v chotári Suchohradu Karol Pállfy majer. Okolie bolo využívané ako zvernica. Boli tu dve pekárne, pálenica, kováčska dielňa, koniarne, maštale, sýpky a pánske sídlo. Po vzniku Československej republiky bol majer dvakrát rozparcelovaný. Od roku 1950 tu sídlilo novozaložené jednotné roľnícke družstvo. Veľká časť budov bola zbúraná alebo prestavaná. Dnes sa tu nachádza družstvo a vznikajú tu rodinné domy. Z pôvodného majera zostali časti budov panského sídla, dobové pivnice a zamurovaná vstupná brána, ktorá smerovala k Malackám.
Plavecký Štvrtok

Plavecký Štvrtok je obec na Slovensku v okrese Malacky. Prvá písomná zmienka je z roku 1206. V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol Nanebovzatia Panny Márie zo 14. storočia a kaplnka sv. Rocha a Rozálie z 18. storočia. V obci žije aj početná skupina Rómov, ktorá je väčšinou sústredená v samostatnej kolónii v nelegálnej zástavbe vo východnej časti obce.
Marianka

Marianka (, tiež "Marienthal"; ; ) je obec na Slovensku v okrese Malacky. Marianka je známe pútnické miesto, najstaršie na území bývalého Uhorska. Nachádza sa na úpätí Malých Karpát, v južnej časti Záhoria, severne od hlavného mesta Bratislavy. V obci je rímskokatolícka bazilika Narodenia Panny Márie z roku 1377 a kaplnky sv. Anny z roku 1691, Panny Márie z roku 1721, Svätej studne z roku 1696, sv. Floriána z roku 1700 a Kalvária z roku 1936. Obec má viac ako 2100 obyvateľov.
Legenda.
"Historici rádu pavlínov, ktorý toto miesto spravoval zapísali ústne tradovanú legendu o pustovníkovi, ktorý žil v tomto údolí a z hruškového dreva si vytesal sošku Panny Márie (podľa paulína Ľudovíta Kummera to bolo v roku 1030). Počas nepokojov, ktoré nastali v Uhorsku po smrti kráľa Štefana, pustovník musel zo svojho miesta utiecť. Sošku skryl do bútľavého stromu. Našla sa o niekoľko desaťročí neskôr. Spôsob ako sa soška našla je tiež zahalený tajomstvom. Najznámejšie tradovaná legenda hovorí, že v údolí žil zbojník, ktorému sa narodili ťažko postihnuté deti. Keď to nešťastný otec videl, sľúbil že napraví svoj život a dal sa na pokánie. Vo sne sa mu vraj zjavila Matka Božia a ukázala mu miesto, kde má kopať v zemi, nájsť tam sošku a pod ňou prameň. Ak vo vode prameňa vykúpe deti, budú zdravé. Tak sa aj stalo a bývalý zbojník zasvätil po tejto udalosti svoj život Božej službe."
Základná škola.
Základná škola v Marianke sídli na Námestí 4. apríla 16 v centre dediny. Škola má k dispozícii len prvý stupeň vyučovania, čiže od 1. do 4. ročníka základnej školy. Škola je zameraná na vyučovanie anglického jazyka už od prvého ročníka a využívajú metódu CLIL, čiže implementovanie anglického jazyka do všeobecno-vzdelávacích predmetov. Okrem Anglického jazyka sa v rámci výučbového procesu škola venuje rozvoju ďalších nemenej dôležitých oblastí, ako napríklad: Športu, Informatike, Prírode, Čitateľskej gramotnosti a mnohým ďalším.
Záhorie (vojenský obvod)

Záhorie je vojenský obvod na Slovensku v okrese Malacky.
Vojenský obvod Záhorie bol zriadený v roku 1950 na pozemkoch Vojenské lesné podniky, ktoré boli založené v r. 1918 kúpou pozemkov od grófa Pálfyho pre výcvikové potreby Ministerstva obrany. Po podpísaní Zmluvy o ochrannom vzťahu medzi Nemeckou ríšou a Slovenským štátom v roku 1939 ovládlo toto územie Nacistické Nemecko ako súčasť tzv. ochranného pásmo (nem. "Schutzzone"), na ktorom boli zriadené vojenské výcvikové priestory Malé Karpaty ("Truppenübungsplatz Kleine Karpathen"). V súčasnosti sú tu tri vojenské výcvikové priestory (VVP): VVP Záhorie, VVP Kuchyňa a VVP Turecký Vrch.
Dňom 1. júla 2012 vstúpila do platnosti novela zákona č. 281/1997 Z. z. o vojenských obvodoch, ktorá okrem iného umožňuje vstup širokej verejnosti na územie vojenských obvodov bez nutnosti mať povolenie ministerstva obrany. Na území vojenského obvodu alebo na jeho časti môže byť v závislosti na využívaní tohto územia zložkami podieľajúcimi sa na zabezpečovaní úloh obrany a bezpečnosti štátu vyhlásený dočasný alebo trvalý zákaz vstupu.
Záhorská Ves

Záhorská Ves je obec na Slovensku v okrese Malacky.
Je to najzápadnejšia obec na Slovensku, ktorá susedí s Rakúskom a obcami Vysoká pri Morave a Suchohrad. Nachádza sa v Záhorskej nížine, západný okraj tvorí údolná niva rieky Moravy. V obci premáva kompa cez rieku Moravu, ktorá spája obec s dolnorakúskou obcou Angern an der March.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala Archanjela z roku 1940 a kaplnky sv. Rocha z roku 1900 a Svätej rodiny z roku 1896. Nachádza sa tu tiež Pomník padlých z prvej a druhej svetovej vojny a Pomník povodne.
Závod (okres Malacky)

Závod je obec na Slovensku v okrese Malacky. Leží v severnej časti okresu Malacky v Bratislavskom kraji. Na juhu susedí s obcami Veľké Leváre a Studienka, na severe s obcami Moravský Svätý Ján, Borský Svätý Jur a Lakšárska Nová Ves.
V obci žije asi 2 800 obyvateľov. Nachádzajú sa tu dva kostoly,
Pamiatky.
V strede obce stojí hasičská zbrojnica a dobrovoľní hasiči organizujú každoročne nočnú súťaž hasičov, na ktorej sa zúčastňuje až 50 mužstiev z celého Slovenska.
Obec má vlastné futbalové družstvo, na ihrisku bola nedávno dokončená nová tribúna. V obci sídli Materská a základná škola. Železnica vedie cca. 2 km na západ o obce kde je aj železničná stanica. Obsluhuje ju linka Bratislava - Kúty - Břeclav.
Názov obce je starý, znamenal „Za vody“, resp. „Za vodú“, keďže v okolí obce tiekli ramená Moravy.
Na západ od obce je národná prírodná rezervácia Abrod.
Plavecké Podhradie

Plavecké Podhradie je obec na Slovensku v okrese Malacky. Prvá písomná zmienka o nej pochádza z roku 1247. V obci a jej okolí sa nachádza niekoľko historických pamiatok a prírodných zaujímavostí.
Pálffyovci a Plavecké Podhradie.
Šlachtický rod Pálffyovcov získal Plavecký hrad, a jeho panstvo vrátane Plaveckého Podhradia po vymretí jeho dovtedajších vlastníkov, rodu Balašiovcov v roku 1621. V priebehu 17. storočia postavili v obci renesančný kaštieľ.
Na miestnom cintoríne sú pochovaní traja príslušníci malackej vetvy rodu Pálffyovcov. Hrob - krypta má pod krížom dve nápisové tabule. Na hrobe bol v minulosti aj liatinový rodový erb (stopy upevnenia sú viditeľné).
V zmysle staršej tabule bola krypta vybudovaná pre grófa Mikuláša Pálffyho (1797 - 1830). 
Mladšia tabuľa pripomína, že na vlastné želanie sa tu dal pochovať Mikulášov starší brat Anton Karol knieža Pálffy (1793 - 1879) a jeho manželka Leopoldína Dominika, rod. von Kaunitz-Rietberg (1803 - 1888).
Zohor

Zohor je obec na Slovensku v okrese Malacky. Obec sa nachádza približne severozápadne od Bratislavy. K 31. decembru 2020 mala obec 3 418 obyvateľov.
História.
Chotár obce bol osídlený už od staršej doby bronzovej. Prvou zmienkou o obci je listina z roku 1314 ktorou Karol I. Róbert potvrdzuje držbu majetkov Otovi z Telespruna - vrátane rybárskej osady "Sahur" (Zohor)
. V polovici 16. storočia Zohor doosídlili Chorváti. Od roku 1466 je uvádzané dnešné pomenovanie obce - Zohor.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Margity z roku 1898 a kaplnky sv. Rozálie z roku 1832, sv. Jána Nepomuckého z roku 1910 a sv. Izidora z roku 1944. V malom parku pred kostolom sa nachádza socha Sedembolestnej Panny Márie z roku 1817. V parku pred kostolom sa nachádza aj pomník Milana Rastislava Štefánika.
V obci sa nachádza pomník dvom americkým letcom, ktorí zahynuli 17. októbra 1944 pri havárii bombardéra B-24 Liberator neďaleko obce.
Významné osobnosti.
Rodisko:
Pozri aj.
Železničná stanica Zohor
Limbach

Limbach (historicky , , ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok v Bratislavskom kraji.
Obec je známa predovšetkým svojou produkciou vína.
Poloha a prírodné pomery.
Obec Limbach sa rozkladá na južnom podhorí Malých Karpát (západná časť katastra obce zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty). 
Limbachom preteká Limbašský potok, ktorý na území obce priberá dva prítoky: Račí potok a potok Lúčanka.
V katastrálnom území obce ležia aj dve chránené územia - súčasti CHKO Malé Karpaty - prírodná rezervácia Nad Šenkárkou so vzácnymi rašeliniskovými druhmi rastlín, a prírodná pamiatka Limbašská vyvieračka.
História obce a pamätihodnosti.
Dedina vznikla okolo roku 1350, keď vyľudnené územia po mongolskom vpáde do Uhorska osídľovali nemeckí osadníci na pozvanie kráľa Bela IV. Týchto po roku 1945 deportovali do Nemecka a začali sa tu usádzať obyvatelia slovenskej národnosti.
Pamätihodnosti.
K pamätihodnostiam Limbachu patria dva kostoly, evanjelický z roku 1802 upravený v roku 1930 v klasicistickom štýle, s dominantnou vežou, stojaci priamo v centre obce, a rímskokatolícky Kostol svätého Teobalda, vypínajúci sa na miernom návrší na západnom okraji obce.
Gotický kostol, pochádzajúci z konca 15. storočia, je jedinou sakrálnou stavbou na Slovensku, zasvätenou tomuto svätcovi. Je to jednoloďová stavba s predstavanou vežou. Kostol bol v 17. storočí prestavaný, no zachovali sa pôvodné gotické prvky - napr. oporné piliere na sakristii či zamurovaný gotický portál na prízemí. V roku 2001 sa začala rozsiahla rekonštrukcia kostola, bolí vymaľované exteriéry i interiérové priestory. V roku 2006 prebehla generálna rekonštrukcia oltára.
Dopravné napojenie a hospodársky význam.
Obec Limbach leží západne od okresného mesta a mimo hlavnej cestnej komunikácie spájajúcej obce južného podhoria Malých Karpát. Okrem uvedenej cesty je obec prístupná dvoma turistickými chodníkmi - modro a zeleno značeným. Oba sú odbočkou z chodníka vedúceho hlavným malokarpatským hrebeňom.
Okrem vinohradníctva obec nemá väčší ekonomický význam.
Jablonec (okres Pezinok)

Jablonec (historicky , , ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok, neďaleko Trnavy.
Dejiny.
Prvá písomna zmieka o obci je z roku 1342, zo zbierky dokumentov Codex diplomaticus andegavesis, kde sa riešili spory o polia.
Jablonec spadal do panstva Červený Kameň a v roku 1543 bol spísaný prvý urbár obce na základe príkazu Mikuláša Pálfiho, ktorého rod vlastnil toto panstvo.
Existovali spory o to, či Jablonec patrí do farnosti Cífer alebo do farnosti Budmerice, pričom sa jeho príslušnosť menila. V 16. storočí sa skončili posledné spory o to, do ktorej farnosti obce patrí, pripadnutím ku farnosti Budmerice.
V 21. storočí sa obec rozrástla o časť nových domov na severozápade obce a obec bola modernizovaná. Bol vybudovaný chodník a nové autobusové zastávky, vymenené pouličné osvetlenie a vďaka občianskej iniciatíve boli postavené a opravené detské ihriská. Taktiež bol vybudovaný náučný chodník popri rieke Gidra, ktorý je dlhý a je vybavený lavičkami a informačnými tabuľami.
Pamiatky.
V obci sa nachádza socha sv. Floriána z 19. storočia, socha sv. Magdalény z 18. storočia, pomník zosnulým z 1. a 2. svetovej vojny a rímskokatolícky kostol sv. Magdalény z roku 1860.
Kultúra.
V Jablonci sa každoročne uskutočňujú mnohé kultúrne podujatia, aj v spolupráci s materskou a základnou školou, ako napríklad Stavanie mája, hodové slávnosti a Posedenie s dôchodcami.
Šport.
Od roku 1937 sa v Jablonci hráva futbal, pričom v dnešnej dobe ho hrávajú všetky vekové kategórie. Seniori pravidelne organizujú futbalové turnaje v obci a obec sa taktiež zapája do majstrovských súťaží.
V obci tiež funguje občianske hokejbalové združenie, ktoré organizuje turnaje.
Budmerice

Budmerice (historicky , , ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok, v Bratislavskom kraji. Prvé zmienky o obci sú z roku 1296. Názov obce, vtedy Kerestúr, pochádza zo slovného spojenia Kereszt Úr, z maďarského Kríž Pána. Budmerický kostol je dodnes zasvätený Sv. Krížu.
Počas cisársko – kuruckých bojov boli Budmerice, podobne ako aj iné okolité dediny, vypálené. 11. augusta 1705 v bitke pri Budmericiach, cisárske vojská pod vedením Jána Pálffyho, porazili uhorských povstalcov kniežaťa Františka Rákócziho. Terajší rímskokatolícky Kostol Povýšenia sv. Kríža je z roku 1782. V obci je aj kaštieľ, v ktorého priestoroch sa nachádzal Domov Slovenských spisovateľov. V súčasnosti je v pôsobnosti MK SR, prevádzku expozície, jej ideovú i odbornú prípravu zabezpečuje Slovenské národne múzeum – Múzeum Červený Kameň.
Osobnosti.
Narodil sa tu Rudolf Fabry – slovenský básnik, novinár a kolážista.
Narodil sa tu Fridrich Moravčík – slovenský akademický maliar, pedagóg a publicista
Narodil sa tu Juraj Holček – rímskokatolícky kňaz, národnokultúrny pracovník, včelár.
Budmerické divadlo.
V roku 2012 sa obnovila tradícia ochotníckeho divadla v obci. Divadlo zastrešuje občianske združenie Kasiopea. Divadlo prezentuje hlavne autorské hry Marcela Olšu. Napr. Jak sa Budmerice stali hl. mestom Slovenska I a II, Hra na princeznú.
Kasiopea je organizátorom celoslovenskej divadelnej prehliadky Kasiopeafest, ktorá sa koná v areáli kaštieľa v Budmericiach. V roku 2013 sa prezentovalo na festivale 13 divadiel z celého Slovenska a v roku 2014 až 17. 
Projekt je zameraný na kultúrno-umeleckú prezentáciu divadelných súborov s cieľom osloviť čo najširšie spektrum obyvateľov a návštevníkov a vzájomnú výmenu skúseností divadiel z mnohých častí Slovenska navzájom.
Pamiatky.
"Pozri článok: Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Budmerice"
Literatúra.
Je hit "Dievča z Budmeríc" Karola Duchoňa.
Slovenský Grob

Slovenský Grob (, ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1214. V 16. storočí patrila panstvu Pezinok a v 18. storočí ju Pálfiovci predali jezuitskému kolégiu v Trnave. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa z roku 1635 a kaplnky Sedembolestnej Panny Márie z roku 1759 a svätej Anny z roku 1790.
Štefanová

Štefanová môže byť:
Viničné

Viničné (, ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok.
Doložené historické názvy.
1208: "Villa Suslan", 1256: "Susulan", 13. stor. – 1899: "Schweinsbach", "Švajnsbach", 1553: "Swanczpoch", 19. stor.: "Hattyúpatak", prelom 19. a 20. stor.: "Labudová", 1934: "Schweinsbach", 1938: "Švajnsbach", 1948: Viničné
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Filipa a Jakuba z roku 1622 a kaplnka Najsvätejšej Trojice.
Miestne časti.
Po 1. svetovej vojne bola obec rozdelená na tri miestne časti:
Vinosady

Vinosady je obec na Slovensku v okrese Pezinok.
Poloha.
Obec leží pod úbočím Malých Karpát v nadmorskej výške 170 metrov medzi Pezinkom a Modrou. Od Bratislavy je vzdialená na východ a východne od okresného mesta Pezinok.
Časti.
Vinosady sa skladajú z dvoch častí, ktoré boli do roku 1964 samostatnými obcami
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky Kostol svätého Martina z 19. storočia
Doložené historické názvy.
Doložené sú tieto historické názvy:
Dejiny.
Archeológovia na území Veľkého Tŕnia objavili zvyšky studne z 9. storočia, ktorú pravdepodobne vyhĺbili starí Slovania a tiež celé veľkomoravské sídlisko (na území Veľkého a Malého Tŕnia). Prvá historická správa o osídlení územia je z roku 1208, keď sa spomína, že Pezinok susedí s obcou "Turdune".
Z listín je zrejmé, že časť územia Turne vlastnili aj grófi zo Svätého Jura a Pezinka.
Na pôvodne jednom chotári sa už koncom 13. storočia vyvinuli dve obce: Kučišdorf (=Čukárovce, dnes: Veľké Tŕnie) a Trlinok (=dnes: Malé Tŕnie).
S Pezinkom spájali obec predovšetkým trhy a jarmoky už od 13. storočia. Trlinok mal s Pezinkom spoločného zemepána do 17.storočia. Azda už od 14. storočia bola v Kučišdorfe fara. V 16. storočí v čase reformácie sa stal Kučišdorf filiou Modry, no od roku 1759 patril k Pezinku. V danej dobe sa zväzky oboch obcí utužovali. Po zrušení Obvodného notariátu v Cajle v roku 1925 pripadli obce Kučišdorf a Trlinok opäť k Modre, no od 1. júla 1931 sa Kučišdorf vrátil do notariátu v Pezinku.
K zblíženiu oboch obcí došlo až v roku 1948, keď názvoslovná komisia Ministerstva vnútra poslovenčila názov Kučišdorf na Veľké Trnie (dnes: Veľké Tŕnie) a názov Trlinok na Malé Trnie (dnes: Malé Tŕnie). Malé Tŕnie a Veľké Tŕnie sa spojili v roku 1964, čím vznikla spoločná obec Vinosady. Obec dnes nesie meno zodpovedajúce starobylej tradícii vinohradníctva a vinárstva. Spojenej obci Vinosady bol vytvorený a pridelený v roku 1998 jeden erb.
Zaujímavosti.
V obci sa nachádza Pálfiho barokový kaštieľ z roku 1776, ktorý bol v roku 1884 prestavaný. Je kultúrnohistorickou pamiatkou, v súčasnosti je však verejnosti neprístupný. Vo Vinosadoch sa nachádza rímskokatolícky kostol svätého Martina z 19. storočia, ktorý bol postavený na mieste starého gotického chrámu. V údolí medzi Kučišdorfskou dolinou a obcou Vinosady je skrytý protitankový val železobetónových zátaras. Tieto nemecké
vojenské opevnenia sa začali stavať koncom roku 1944 a pôvodne sa
plánovala celistvá obranná línia na čiare Vinosady – Pezinok – Limbach.
Za projekt opevnení a jeho realizáciu zodpovedal Pioner Sonderstab 116
pod velením majora Himelkreutzera. Plánovaná línia ale nebola nikdy celá
vybudovaná. Dnes tu nájdete zachovaných 26 kociek, ohnisko na opekanie a sochu partizána. Na mieste sú tiež náučné tabule o bojoch a
zvieratách žijúcich v okolí valu. Obec okrem toho usporiadava pamätné ukážkové boje pri sviatku SNP.
Dubová (okres Pezinok)

Dubová (, ) je obec na Slovensku v okrese Pezinok. 
Polohopis.
Obec leží na západnom okraji Podmalokarpatskej pahorkatiny, geomorfologickej časti Trnavskej pahorkatiny. Západným okrajom vedie hranica Pezinských Karpát a ich časti Homoľské Karpaty. Obcou preteká Dubovský potok.
Prístup do obce zabezpečuje cesta II/502 (Modra – Častá), spojovacia cesta vedie juhovýchodným smerom na Budmerice. Pezinok je vzdialený juhozápadne, Trnava východne, Senec južne a Bratislava juhozápadne.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol Ružencovej Panny Márie z roku 1907 a kaplnka sv. Vendelína.
Na svahu Malých Karpát nad dedinou je postavená jaskynka Panny Márie s lavičkami a ďakovnými tabuľami. Tomuto miestu sa hovorí Vítkov vŕšok (mapa).
Osobnosti.
Narodil sa tu spisovateľ Vincent Šikula a na miestnom cintoríne je aj pochovaný, hoci zomrel v Modre. Dubová bola pre neho zrejme inšpiráciou pre dedinu Hruškovec, ktorú opisuje vo svojom diele Prázdniny so strýcom Rafaelom. V Hruškovci sa totiž nachádza tzv. "Riziko", kam sa chodí po vodu.
Brodské

Brodské je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Polohopis.
Obec Brodské sa rozprestiera na Záhorí, na ľavom brehu rieky Moravy, ktorá tvorí prirodzenú hranicu s územím Rakúska a Česka. Leží asi 4 km vzdialené od Kútov - významnej dopravnej križovatky, 30 km od mesta Senica a 30 km od okresného mesta Skalica. Okolie dediny dotvárajú lužné lesy pri rieke Morave a z ostatných strán borovicové lesy.
Kultúra a zaujímavosti.
Kultúra.
V Brodskom sa už roky uchovávajú zvyky a tradície prostredníctvom folklórnej skupiny "Bročané", ktorý sa pravidelne a s úspechom zúčastňuje kultúrneho diania v obci ale i mimo nej - napr. na rôznych folklórnych súťažiach. 
Zaujímavosti.
Legenda hovorí, že Brodské bolo miestom, kde sv. Cyril a Metod prvýkrát vkročili na naše územie. Preto aj erb obce Brodské tvoria postavy sv. Cyrila a Metoda, ktorí držia v ruke pergamen a jablko, nad nimi sa vznáša holubica.
Od kostola smerom k rieke Morave sa nachádza veľa uličiek, v ktorých ešte možno vidieť najstaršie obydlia v Brodskom. Nachádzal sa tam i habánsky dvor ako dôkaz prítomnosti habánov v 16. storočí. 
Občianska vybavenosť.
V obci sa nachádza pošta a drobné predajne ako novinový stánok, kvetinárstvo a potraviny.
Chropov

Chropov je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Dubové

Dubové môže byť:
Dubovce

Dubovce sú obec na Slovensku v okrese Skalica.
Polohopis.
Obcou preteká rieka Chvojnica, ktorá tvorí hranicu medzi obcou a Radošovským a Močidlianskym chotárom, 2 potoky v obci s vydláždeným korytom, rybník na Vidovanskom potoku, umelá vodná nádrž (nefunkčná) na Vlčkovanskom potoku, pri ktorom prameni je Vratišov. 
Dejiny.
Dubovce vznikli zlúčením dvoch samostatných obcí Vlčkovany a Vidovany v roku 1954. Najstarší záznam pochádza z roku 1392 zo Žigmundovej donačnej listiny (ŠÚA Bratislava. Riaditeľstvo cisárskych majetkov vo Viedni – Coborovské písomnosti Nr. 1.). Obec vznikla pri starom keltskom hradisku Zámčisko. Zaniknutá osada (asi ešte pred 14. storočím) Vratišov, názov je podľa zachovaného mikrotoponyma. 
Názov.
Názov Dubovce vznikol podľa toponymických objektov Dubina (les) a Dubník (vrch). Prípona -ovce je analogická podľa vedľajšej obce Radošovce.
Názov Vlčkovian je motivovaný apelatívom vlk. Názov Vidovany podľa M. Jozefoviča je motivovaný menom sv. Víta (potok pretekajúci cez obec pramení pod kopcom s kaplnkou sv. Víta), podľa Krajčoviča ide o majiteľa Vida (Vidov dvor). Vlčkovany – Farkashely; Vidovany – Vidovány oba pomaďarčené názvy napr. z katastrálnej mapy z roku 1911 a 1913.
Koválovec

Koválovec je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Dejiny.
Koválovec je počtom obyvateľov najmenšia samostatná obec na Záhorí, ležiaca na úpätí Bielych Karpát, v okrese Skalica. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1394. Obec až do 60-tych rokov 20. storočia mala 2,5 krát viac obyvateľov ako dnes. V rámci socialistického plánovania sa obec dostala do kategórie zánikových obcí, čoho dôsledkom bol rapídny úbytok obyvateľstva. Najmenej obyvateľov mala obec v roku 1991 a 2015 a to 137, respektíve 138. Rozdiel medzi týmito dvomi obdobiami je v tom, že kým v roku 1991 bol v obci vysoký podiel staršieho obyvateľstva, v roku 2015 je to naopak.
Letničie

Letničie je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Mokrý Háj

Mokrý Háj je obec na Slovensku v okrese Skalica. 
Polohopis.
Obec sa nachádza na severozápade Myjavskej pahorkatiny v doline Starohorského potoka, pri meste Skalica. Stred obce sa nachádza v nadmorskej výške 264 metrov. 
Obec sa vyznačuje na severnej strane menším a na juhovýchodnej strane väčším sklonom a svahovito sa končí v Mokrohájskom potoku. Tento potok preteká stredom obce, zo severnej strany sa doň vlieva Starohorský potok. Pôdne zloženie je na tomto malom priestranstve pestré, povrch chotára tvoria mladšie treťohorné štrky a íly, staršie treťohorné ílovce, pieskovce a čiastočne štvrtohorná spraš. Na východnej strane sa nachádza hnedozem, na severnej je naplavená černozem, ktorá spĺňa kritériá veľmi úrodných pôd. V južnej časti územia sa nachádzajú kamenné sloje, kde sa v minulosti ťažil kameň. Západnú časť územia tvoria pieskovce a na naviatych pieskoch vznikli menej úrodné mačinové pôdy. Celková výmera katastrálneho územia obce Mokrý Háj je 687 ha, z čoho 629 ha je úrodnej poľnohospodárskej pôdy strednej úrodnosti a 58 ha nepoľnohospodárskej pôdy. 
Dejiny.
Prvá zmienka o obci je z roku 1569. Bola založená chorvátskym obyvateľstvom, ktoré utekalo z južných častí Uhorska pred tureckou hrozbou.
Prietržka

Prietržka je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Trnovec (okres Skalica)

Trnovec je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Lopašov

Lopašov je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Vrádište

Vrádište je obec na Slovensku v okrese Skalica.
Radimov

Radimov je obec na Slovensku v okrese Skalica. Leží v Chvojnickej pahorkatine 15 kilometrov južne od Skalice. V okolí obce sa nachádzajú obce Unín, Petrova Ves, Dubovce, Radošovce, Kopčany a mesto Holíč.
Polohopis.
Cez obec preteká Radimovský potok.
V blízkosti obce, pri majeri Budkovany, sa nachádza chránený areál Búdkovianske rybníky (3 rybníky a 1 močarisko). Je to chránené územie pre výskyt vzácnych druhov vtákov. V katastrálnom území obce sa tiež nachádza vodná nádrž Veľké Bariny.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Medzi pamiatky, ktoré sa nachádzajú v obci, patrí Rímskokatolícky kostol sv. Zuzany. Je to jednoloďová baroková stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 17321734. Úpravou prešiel kostol v 19. storočí. Interiér je zaklenutý krížovými klenbami a valenými klenbami s lunetami. Zariadenie kostola pochádza zo začiatku 20. storočia. Fasády kostola sú členené lizénami a polkruhovo ukončenými oknami. Veža členená lizénami je ukončená trojuholníkovými štítmi a zvonovitou helmicou pokrytou škridľou. 
Kultúra.
Pravidelne sa tu oslavujú fašiangy, kedy mladí chlapci a dievčatá majú krojovú zábavu. Tiež nemožno opomenúť slávne pochovávanie basy, kedy obcou chodí sprievod s maškarami. Na Veľkú noc chlapci chodia od domu k domu s veľkým vlastnoručne upleteným korbáčom a zbierajú od dievčat mašle na korbáč, ktorý bude neskôr povesený na máj stojaci v strede obce. Veľa drobnejších podujatí (ako Radimovské olympijské hry, nohejbalový turnaj, zápasy v Človeče nehnevaj sa, schôdze a iné aktivity s humorným podtextom) sú organizované miestnymi spolkami: Country klub Karas a Radzimovské sací komando. Veľmi obľúbenými akciami v obci sú aj Trnkový deň, Ochutnávka ovocných destilátov a Deň otevrítych sklepú, Advent v Radzimove.
História.
Obec sa prvý krát, písomne spomína v roku 1392. keď sa zapisovala ako Radymow. Názov pochádza od spojenia mena Radim a vlastníctva domu, dvora alebo pozemku. Obec pôvodne patrila k holíčskemu panstvu a postupne jeho najvýznamnejšími vlastníkmi boli Czoborvci a Habsburgovci. Miestni ľudia sa zaoberali poľnohospodárstvom, aj pestovaním konopí. 
Školstvo.
V obci sa nachádza materská škola, ktorá zároveň disponuje jedálňou aj pre miestnych obyvateľov.