Veľký Ďur

Veľký Ďur je obec na Slovensku v okrese Levice. Obec vznikla v roku 1960 zlúčením Horného a Dolného Ďura a Rohožnice.
Polohopis.
Obec sa nachádza v Levickom okrese. Leží vo východnej časti Hronskej pahorkatiny v doline Ďurského potoka. V chotári je štátna prírodná rezervácia Patianska cerina.
Vodné toky.
Obcou preteká Ďurský potok a nachádza sa v nej Ďurský rybník. Ďurský potok (dĺžka ) pramení severne od obce Horný Ďur, ústi do Hrona južne od Kalnej nad Hronom. 
Časti obce.
Obec sa delí na tri časti, ktoré v minulosti existovali samostatne:
Dejiny.
Spoločné dejiny častí obce.
Prvé písomné stopy o obci sú z roku 1230, kde bol pri mene držiteľa spomenutý názov "Geurud Mochuna". V roku 1298 je rovnaký zápis v testamente nachádzajúcom sa v Ostrihome, v roku 1329 na výsadnej listine možno nájsť zmienky týkajúce sa rodiny "Győrödi", v roku 1370 bola jedenkrát nájdená poznámka o troch "Győrödről"-"Ďúradoch", aj keď dnes vieme len z dvoch obciach s názvom "Győröd" -"Alsó" a "Felső" (Horný a Dolný), predtým označované "Kis" a "Nagy Győröd". Držba týchto obcí je spojená s majiteľmi panstva Levice.
Roku 1321 Július z Topoľčianok vydal Levický hrad po smrti Matúša Čáka kráľovi Karolovi Róbertovi. V roku 1330 po atentáte na Karola Róberta ho dostal jeho syn Peter. V roku 1388 kráľ Žigmund Luxemburský daroval Levický hrad a hradné panstvo Ladislavovi zo Šaroviec (Ladislaus de Saro), predkovi rodiny Levických. Roku 1396 syn Ladislava zo Šaroviec sa od tohto roku uvádza v listinách ako Peter z Levíc (de Leva).
V roku 1412 dal kráľ Žigmund listinou "nova donátio ad reá" Istvánovi a Jánosovi Imreovcom obce nazývané "Győrödi" do budúcej držby; ale už v roku 1419 bol ako držiteľ obce s názvom "Nagygyőrödi" uvedený Pobor István – zeman z Ďúra (Győr).
V roku 1434 sa krajom prehnali husiti, vypálili Levický hrad, pričom boli zničené archívne materiály a výsadné listiny zemanov, a spustošili okolité obce.
Listina z roku 1506 uvádza Lévaia a Harasztiaka ako hospodárov v obci, pričom názvy obcí boli uvedené ako "Gyevrevd".
V roku 1573 Turci zničili dedinu, v roku 1615 boli ako majitelia obce spomínaní aj Forgáčovci, v roku 1663 obec znova prepadli Turci. 
29. októbra 1663 tu táboril Mihail Apaffy I., princ z Transylvánie (16321690). V rokoch 17091710 v meste Levice a v okolítých obciach vypukla morová epidémia, ktorá si vyžiadala veľa ľudských obetí.
Po Rákoczyho povstaní panstvo vlastnili Esterházyovci a Schoellerovci, ale Malý Ďúrad patril rodinám Zichyovcov a Péli Nagyovcov. V tej dobe, Velky-Gyurad, mal 330 obyvateľov. V roku 1886 celá dedina vyhorela.
Hranicou obce je "Patyi puszta", ktorá bola kedysi samostatnou obcou a tiež patrila k panstvu Levice. Už v roku 1321 nájdeme písomné záznamy, keď ju kráľ Karol daroval Michalovi, v roku 1423 patrila ďúradskej rodine Pobor, neskorším zemanom z Ďúra (Győr). V roku 1527 bola uvedená medzi zničenými dedinami. K Győrödu patrila osada Bárcz, ktorá bola potom samostatnou obcou.
Horný Ďur.
Obec sa vyvinula v chotári obce Ďúr, doloženej v rokoch 12051235 ako "Geurud Superior", neskôr "Geurud eccelesiastica", "Geurud Superior" (1278), "Maly Gyurad" (1773), "Maly Jurad" (1808), "Horný Ďúrad" (1920) a "Horný Ďur" (1948), maď. "Felsőgyőröd".
Podľa záznamov z listín z roku 1298 v maďarskom meste Esztergom patrila sem ešte aj tretia obec "Geurud Mochuna", všetky 3 mali spoločného majiteľa. Zmienky o tretej obci sú aj z rokov 1329 a 1370 i keď dnes vieme iba o dvoch "Győrödöt" Horný a Dolný, sú signály aj pre tretí, lebo sa ukázalo, že z hľadiska držby je ich história do značnej miery rovnaká.
Obec bola v rokoch 19381945 pripojená k Maďarsku.
K obci patrili osady Chladnov a Galiba, nachádzajúce sa v blízkosti Mochoviec, doložené v II. a III. vojenskom mapovaní Uhorska v rokoch 18191869 ako panstvo Kegleviča. Obývané boli približne do roku 1980, dnes sú už opustené.
Na juhovýchodnej strane za obcou vedľa cintorína je Pamätník padlým z roku 1919. Pred budovou bývalej jednotriednej základnej školy stojí drevená zvonica. Za obcou smerom na Rohožnicu je kaplnka Panny Márie Lurdskej.
V obci môžeme vidieť zvyšky tradičnej ľudovej architektúry, a to napríklad studne kryté strieškou vo dvoroch (hlavne pri hlavnej ceste z Vrábeľ do Levíc).
Dolný Ďur.
Obec sa vyvinula v chotári obce Ďúr. Je doložená od roku 1274 ako "Geurud", neskôr "Welky Gyurad" (1773), "Welký Jurad" (1808), "Dolný Ďúrad" (1920), "Dolný Ďur" (1948), maď. Alsógyőröd.
Patrila zemanom z Ďúra a od roku 1506 panstvu Levice. V roku 1574 zničili obec Turci. Obec mala poľnohospodársky ráz. V rokoch 19381945 bola obec pripojená k Maďarsku.
Rohožnica.
Existencia obce je doložená od roku 1290 ako "Gekenus", neskôr "Gekynes" (1322), "Gekemus" (1340), "Ďekýneš" (1808), "Dekeneš" (1920), "Rohožnica" (1948), maď. Kisgyékénes.
Patrila zemanom z Kálnej, v roku 1496 zemanom z Trávnice, od r. 1512 paulínom z Veľkých Loviec, koncom 18. storočia verejným základinám. V r. 1663 ju vyplienili Turci. V rokoch 19381945 bola obec pripojená k Maďarsku
Zaujímavosťou v obci je ložisko drevného opálu z mladších treťohôr nachádzajúce sa na pravom brehu Ďurského potoka, neďaleko vodnej nádrže.
Osada Barc.
Písomná zmienka pochádza z roku 1273. Patrila rodine Hunt-Poznanovcov a ostrihomskej kapitule.