burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Diaľnica A11 (Rakúsko)

Diaľnica A11 () je 21,243 km dlhá diaľnica v rakúskej spolkovej krajine Korutánsko. Začína sa na križovatke diaľnic A2 a A10 pri meste Villach a pokračuje južným smerom až ku slovinskej štátnej hranici, ktorá sa nachádza v tuneli Karavanke.
Diaľnica je súčasťou európskej cesty E61 a na slovinskej strane na ňu nadväzuje tamojšia diaľnica A2.
História.
Výstavba diaľnice prebiehala súčasne s výstavbou Tunela Karavanke na prelome 80. a 90. rokov.
Karawankentunnel (cestný)

Karawankentunnel resp. Predor Karavanke () je 7 864 metrov dlhý tunel medzi Rakúskom a Slovinskom. Bol vybudovaný v polovičnom profile v rokoch 19861991.
Poplatky za tunel.
Výška mýtneho v roku 2008 bola stanovená na , v roku 2019 na a v roku 2024 8,20 €.
Karawankentunnel

Karawankentunnel môže byť:
Zoznam diaľničných tunelov v Chorvátsku

Toto je zoznam diaľničných tunelov v Chorvátsku:
Artocarpus odoratissimus

Artocarpus odoratissimus (chlebovník vo svojej domovine známy ako "marang", "madang", "atau", "tarap", "terap") je vždyzelený strom z čeľade morušovitých (Moraceae) pochádzajúci z ostrova Borneo v Indonézii. Dorastá do výšky 25 metrov, listy sú 16-50 cm dlhé a 11-28 cm široké.
Zoznam cestných tunelov na Slovensku

Toto je zoznam existujúcich a plánovaných cestných tunelov na Slovensku:
Manhattan (Bratislava)

Manhattan (predtým Obydick) je rezidenčná výšková budova na Račianskej ulici v Bratislave v mestskej časti Nové Mesto v okrese Bratislava III.
Má 26 nadzemných podlaží, 3 podzemné podlažia a celkovú výšku 87 metrov. Obsahuje 165 bytov, 16 parkovacích miest na povrchu a 223 v podzemných garážach. Celková úžitková plocha je 25 000 m², náklady na výstavbu 500 miliónov Sk. 
Budova sa začala stavať v druhom kvartáli roku 2007 a hrubá stavba bola dokončená koncom roka 2008.
Budova tvorby programu RTVS

Budova tvorby programu RTVS (od 1975 - 1991 "BTP ČST Bratislava", od 1991 - 2011 "BTP STV", hovorovo Výšková budova STV/RTVS) je výšková budova v Bratislave v katastrálnom území mestskej časti Karlova Ves v okrese Bratislava IV, v Mlynskej doline. Je to výškový blok areálu RTVS v Mlynskej doline.
Budova bola slávnostne otvorená 11. decembra 1975, má 28 poschodí a výšku 108 metrov. Bola to prvá výšková budova v Česko-Slovensku s výškou nad 100 metrov a najvyššia budova v Česko-Slovensku vôbec.
História.
V roku 1961 bol výhercom architektonickej súťaže o nový komplex Slovenskej televízie, ktorá dovtedy sídlila na viacerých miestach v Bratislave, architekt Jozef Struhař. Týmto sa stal architektom celého komplexu Slovenskej televízie. V roku 1965, 5. apríla sa začala výstavba areálu Slovenskej televízie v Mlynskej doline. I. etapa bola dokončená 25. novembra 1970, II. etapa s výškovou budovou bola dostavaná 11. decembra 1975, pri príležitosti 30. výročia Slovenského národného povstania. III. etapa sa dokončila v roku 1981.
Súčasnosť.
V súčasnosti je výšková budova nepoužívaná a zakonzervovaná, takže náklady na udržiavanie sú minimálne. Zamestnanci, ktorí v nej ešte pracovali, boli v roku 2015 presunutí do bývalého zdravotného strediska, ktoré tiež patrilo k televízii a ktoré bolo prestavané na administratívnu časť. Na najvyššom, 28. poschodí, sa nachádza reštaurácia, ktorá je rovnako ako zvyšok budovy opustená a zanedbaná.
Budúcnosť.
Podľa najnovších zverejnených informácií je osud výškovej budovy STV nateraz nejasný. Je odstavená od energií a prechody k ostatným traktom televízie sú uzamknuté. V minulosti sa špekulovalo o odpredaji súkromnému investorovi. RTVS je však povinná ju primárne ponúknuť štátnym inštitúciám. Snahy o výstavbu nového mediálneho centra, ktoré by združovalo verejnoprávny rozhlas aj televíziu pod jednou strechou v zóne Pribinova, boli pozastavené, pretože by to bolo technologicky, ale najmä finančne náročné riešenie. 
Zdá sa však, že budova bola už v dobe svojej výstavby odsúdená na skorý zánik, na rozdiel od Kavčích hor bola stavaná ako administratívna budova podľa požiadaviek doby. V dnešnej dobe, kedy oddelenia, ktoré mali v nej sedieť, sú vďaka rozvoju počítačov možné realizovať v menšom počte zamestnancov a zvyšná tvorivá časť sa ľahko presunie do "home office", je vysoká budova zbytočná. Navyše keď bola energeticky nevýhodná už v dobe, kedy bola na papieri.
Hallelujah (Rammstein)

„Hallelujah“ je skladba od nemeckej industrial metalovej skupiny Rammstein. Skladba sa nachádza iba ako hidden track na japonskej verzii ich tretieho štúdiového albumu "Mutter" a na singli „Links 2-3-4“.
V texte sa spieva o pedofilnom kňazovi.
Pieseň Hallelujah môžeme nájsť aj na soundtracku k filmu Resident Evil.
Barbora Šimková

Barbora Šimková (* 8. december 1987, Kúty) je slovenská atlétka, venujúca sa behu na 100 a 200 metrov. Je členkou klubu AC Malacky.
Pamiatková rezervácia

Pamiatková rezervácia je podľa § 16 ods. 1 pamiatkového zákona územie s uceleným historickým sídelným usporiadaním a s veľkou koncentráciou nehnuteľných kultúrnych pamiatok alebo územie so skupinami významných archeologických nálezov a archeologických nálezísk, ktoré možno topograficky vymedziť.
Pamiatková zóna

Pamiatková zóna je podľa § 17 ods. 1 pamiatkového zákona územie s historickým sídelným usporiadaním, územie kultúrnej krajiny s pamiatkovými hodnotami alebo územie s archeologickými nálezmi a archeologickými náleziskami, ktoré možno topograficky vymedziť.”
Kultúrna pamiatka

Kultúrna pamiatka je na Slovensku podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona Slovenskej republiky hnuteľná vec alebo nehnuteľná vec pamiatkovej hodnoty, ktorá je z dôvodu ochrany vyhlásená za kultúrnu pamiatku. Obdobná definícia platila aj v Česko-Slovensku a platia v Česku.
Pamiatková hodnota

Pamiatková hodnota je podľa § 2 ods. 2 pamiatkového zákona súhrn významných historických, spoločenských, krajinných, urbanistických, architektonických, vedeckých, technických, výtvarných alebo umelecko-remeselných hodnôt, pre ktoré môžu byť veci predmetom individuálnej alebo územnej ochrany.
Vienna Park

Vienna Park alebo Polyfunkčný dom Krasovského je polyfunkčná budova v Bratislave v mestskej časti Petržalka v okrese Bratislava V na ulici Krasovského.
Nachádza sa pri nadjazde na diaľnicou D1 v blízkosti bývalého lesíka na Krasovského a je to súčasť plánovanej širšej zástavby, v lokalite na mieste lesíka sa plánuje výstavba ďalších budov vrátane hotela Hilton. Budova slúži prevažne na bývanie, má 19 podlaží, architektom je Ivan Kočan, developerom Stavo-ing, s.r.o., Stavia sa od apríla roku 2006 do septembra roku 2008.
Večinovia

Večinovia (po latinsky "vicinus", po rumunsky: "vecini") je slovo odvodené z latinského jazyka a znamená "sused". Večinovia patrili do základnej kategórie feudálne závislých roľníkov v moldavskom kniežatstve v období stredoveku v 16. storočí, ktorých úlohou bolo pracovať na panstve v prospech ich zemepána a panstva. Prvýkrát sa táto vrstva obyvateľov v moldavských dokumentoch spomína v roku 1519. Svojmu pánovi platili naturálny a peňažný obrok. Ich zemepáni ich mohli slobodne predávať, avšak iba s pôdou. V polovici 17. storočia boli celkom zbavení práva prechádzať od jedného feudála k druhému. Táto kategória obyvateľstva celkom zanikla v roku 1749, keď sa zlúčila s caranmi.
Franz Karmasin

Ing. Franz Karmasin (* 2. september 1901, Olomouc, Rakúsko-Uhorsko – † 25. jún 1970, Steinebach am Wörthsee, Nemecká spolková republika) bol karpatskonemecký politik, poslanec československého a slovenského parlamentu, štátny sekretár pre nemeckú národnostnú menšinu na Slovensku, sekretár Nemeckého kultúrneho zväzu, vydavateľ týždenníka Deutsche Stimmen a denníka Grenzbote a spolupracovník Konrada Henleina. Za vojnové zločiny bol (v neprítomnosti) odsúdený bratislavským Národným súdom na trest smrti.
Životopis.
V roku 1930 bol jedným zo zakladajúcich členov spolku "Kamaradschaftsbund, Bund für gesamtgesellschaftliche Bildung" a v roku 1937 sa dostal do vedenia Karpatskonemeckej strany (KdP). Po volebnej koalícii KdP so Sudetonemeckou stranou (nem. Sudetendeutsche Partei, "SdP") pôsobiacou v Česku sa Karmasin v roku 1935 stal poslancom československého Národného zhromaždenia. Vláda ČSR zakázala SdP aj KdP 16. septembra 1938 pred prijatím Mníchovskej dohody. Po tom, ako slovenská vláda povolila 8. októbra 1938 karpatským Nemcom samosprávu, vznikla 10. októbra 1938 tzv. "Deutsche Partei (in der Slowakei)" a Karmasin sa stal štátnym sekretárom novozriadeného Nemeckého sekretariátu. Karmasin mal právo zúčastňovať sa aj na rokovaniach vlády, avšak reálnu moc v rámci vlády nezískal. V roku 1940 bol zvolený za doživotného vodcu Deutsche Partei a nemeckej národnej skupiny na Slovensku. Počas 2. svetovej vojny sa Deutsche Partei (in der Slowakei) snažila o nacifikáciu všetkého nemeckého obyvateľstva na Slovensku. V júli 1944 pred vypuknutím SNP z dôvodu nárastu partizánskej činnosti zameranej okrem iného proti Nemcom Karmasin vytvoril ozbrojenú zložku strany, nazvanú Heimatschutz (Domobrana), ktorej úlohou bolo aktívne potláčať prejavy partizánstva, neskôr povstania i odpor civilného obyvateľstva. 6. septembra 1944 mobilizoval nemeckú menšinu na účasť v Heimatschutzi, ktorej veliteľom sa sám stal. Od jesene 1944 do jari 1945 Karmasin organizoval pri postupnom približovaní sa Červenej armády evakuáciu karpatských Nemcov do Sudet, Rakúska, finálne primárne do Nemecka. V marci 1945 ešte prisahal vernosť Adolfovi Hitlerovi.
Karmasin bol tiež členom a funkcionárom Waffen SS.
V apríli 1945 utiekol do Rakúska, kde sa začas ukrýval pod menom "Franz Dibak" alebo "Ing. Dibak". Za vojnové zločiny bol (v neprítomnosti) odsúdený bratislavským Národným súdom na trest smrti, spravodlivosti však unikol. V roku 1949 sa dostal do Nemeckej spolkovej republiky, kde sa ešte politicky angažoval.
Carani

Carani () je slovo pochádzajúce z moldavčiny a označuje slobodného, no feudálne závislého roľníka v Moldavsku. Carani žili na územiach feudálov, ktorým odvádzali 1/10 vypestovaných produktov a zabezpečovali prácu na panskom. Právne boli slobodní, mohli sa od feudála vzdialiť, ale boli zaviazaní k rodným dedinám, ktorým platili daň.
Po reforme poľnohospodárstva v roku 1868 sa týmto pojmom zvykol označovať aj poľnohospodár a roľník vo všeobecnosti. Od druhej polovice 20. storočia v Moldavsku tento pojem označoval aj nekultúrneho a nevzdelaného dedinčana alebo Moldavčana vo všeobecnosti. V danom kontexte je však tento pojem hanlivý a urážlivý.
Vombat dlhouchý

Vombat dlhouchý () je jedným z troch známych druhov vombatov. Tento druh je stavaný a má kratšie nohy ako vombat medveďovitý. Žije v kolóniách, skupiny pozostávajú z 5 - 10 jedincov. Vyskytuje sa v Južnej Austrálii.
Kusu líščí

Kusu liščí ("Trichosurus vulpecula") je stredne veľký vačkovec, poznáme ho podľa chvostu, ktorý je chlpatý na rozdiel od blízkeho príbuzného vakoplcha drobného.
Výskyt.
V celej východnej Austrálii. Niektoré poddruhy v strednej Austrálii, juhozápadnej Austrálii a na Tasmánií, vypustený bol na Novom Zélande. V oblastiach so stromovým porastom.
Základné dáta.
Dĺžka kusu líščieho je 35 až . Jeho hmotnosť je 1,5 až .
Zaujímavosti.
Je asi najbežnejším, ale zrejme tiež najrôznejším sfarbením vačkovcom Austrálie, sfarbenie môže byť v rôznych odtieňoch hnedé, bežný sú aj čierny jedinci. Vyskytuje sa hlavne v dašťovom lese, ale žije i na okrajoch veľkých miest ako Sydney alebo Melbourne. Južné populácie sú odolné proti chladu. Majú nočnú aktivitu. Je všežravcom, živí sa hmyzom, vtačími vajcami a mláďatami, lístím, výhonky, plody všetkého druhu a vyberá i popolnice. Každý rok rodí väčšinou jedno mláďa, ktoré sa 4 až 5 mesiacov zdržuje v matkinom vaku a potom zostáva niekoľko mesiacov s matkou. Dožívajú sa 14 – 15 rokov.
Kučera (priezvisko)

Kučera (o význame pozri kučera) je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Bratislave, Zvolene a Trnave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Kučera.
Vakoveverica bezblaná

Vakoveverica bezblaná () je ohrozený vačkovec.
Zaujímavosti.
Bola znovuobjavená roku 1961 po 52 rokoch predpokladaného vyhynutia.
Lopta

Lopta je guľatý predmet používaný v mnohých športoch a hrách. Je väčšinou vyrobená z kože, gumy alebo plastickej hmoty. Lopty sú väčšinou duté, naplnené stlačeným vzduchom. Na plnenie lopty vzduchom sa používa pumpička. Lopty môžu byť aj oválneho tvaru alebo môžu byť vyplnené (medicinbal).
Deti v minulosti používali ako náhradu lopty handrák. Je to lopta vyrobená zo starej pančuchy vyplnenej handrami. 
V niektorých športoch sa používajú guľaté predmety vyrobené z kovu, dreva alebo pevnej umelej hmoty. V takých prípadoch obvykle hovoríme o guli (napr. biliard).
Lopty boli využívané na hry už v staroveku v Egypte, Grécku a Ríme, Aztékmi a Strednej Amerike. Počas storočí sa vyvinulo nesčíselné množstvo rôznych loptových hier.
Moldavská autonómna sovietska socialistická republika

Moldavská autonómna sovietska socialistická republika alebo skrátene MASSR, AMSSR či Moldavská ASSR (po moldavsky:"РАСС Молдовеняскэ") bola autonómna republika v sústave Ukrajinskej SSR, ktorá existovala od 12. októbra 1924 do 2. augusta 1940. Jej súčasťou bola ľavá časť dnešného Moldavska (Podnestersko) a časť dnešnej Ukrajiny. Hlavným mestom autonómnej republiky bolo mesto Balta (dnes ukrajinské mesto) a od roku 1929 – Tiraspol, ale za oficiálne hlavné mesto republiky sa považoval Kišiňov, v tom čase na území Besarábie. Republika sa delila na 11 oblastí s rozlohou .
V roku 1940 po pripojení Besarábie k Sovietskemu zväzu sa Podnestersko spoločne s Besarábiou stali súčasťou novej Moldavskej sovietskej socialistickej republiky a severné oblasti Moldavskej ASSR súčasťami iných oblastí Ukrajinskej SSR.
Moldavská ASSR bola vytvorená na základe rozhodnutia Ústrednej volebnej komisie Ukrajinskej SSR zo dňa 12. októbra 1924 z častí Baltského a Odesského rajónu Odesskej gubernie a Tulského rajónu Podolskej gubernie. Západnou a juhozápadnou hranicou krajiny boli rieky Prut a Dunaj. Takto bola súčasťou republiky aj Besarábia, ktorá bola v tom čase okupovaná Rumunskom.
Ekonomika a poľnohospodárstvo Moldavskej ASSR malo predovšetkým agrárny charakter. Hlavnými odvetviami bolo vinohradníctvo, výroba vína, na černozemiach sa pestoval tabak, kukurica, pšenica, raž a vyrastala slnečnica.
Nemanja Matić

Nemanja Matić (* 1. august 1988, Šabac, Juhoslávia) je srbský futbalista. Hrá na pozícii stredopoliara a vlastní dve občianstvá - slovenské a srbské. Jeho mladší brat Uroš je taktiež futbalista.
Zmena občianstva.
V auguste 2008 prijal slovenské občianstvo. Slovensko mohol reprezentovať o tri roky, lebo podľa FIFA musí mať hráč trvalý pobyt v krajine päť rokov. Počas zápasu 7. kola Corgoň ligy v auguste 2008 sa naňho boli pozrieť zástupcovia srbskej futbalovej reprezentácie. Matić však povedal: "Môžu ma lanáriť do áčka či dvadsaťjednotky, ale ja už nechcem. Už som sa rozhodol."
Napokon však prijal ponuku reprezentovať Srbsko.
V reprezentácii Srbska.
11. októbra 2008 debutoval v srbskej reprezentácii do 21 rokov v zápase proti Dánsku v Play-off o postup na Majstrovstvá Európy hráčov do 21 rokov 2009. Hral od 88. minúty. Nastúpil aj v odvete, 15. októbra, v ktorej hral do 76. minúty. 19. novembra 2008 strelil v priateľskom zápase proti izraelskej reprezentácii do 21 rokov dva góly a tak pomohol k výhre 3:2. 
V srbskej reprezentácii odohral 14. decembra 2008 svoj prvý zápas. Bolo to v zápase proti Poľsku, ktorý Srbsko prehralo 0:1. Nastúpil na celý zápas.
Zúčastnil sa aj Majstrovstiev Európy hráčov do 21 rokov 2009, kde si však v prvom zápase zlomil členok a v ďalších zápasoch nenastúpil.
Filmová kamera

Filmová kamera je technické zariadenie, prostredníctvom ktorého je možné zachytávať obrazy pre kinematografiu, televíziu a pod. 
Princípom zaznamenávania obrazov filmovou kamerou je kontinuálne zachytávanie obrazov na filmový pás, pričom intervaly medzi nimi musia byť kratšie ako hranica rozoznateľnosti (ľudské oko nie je schopné rozlíšiť dva po sebe nasledujúce obrazy, ak nasledujú za sebou rýchlejšie ako je interval 1/16 sekundy). Pri premietaní týchto obrazov rovnakou rýchlosťou, akou boli snímané (24 za sekundu), vníma oko obrazy ako kontinuálne sa pohybujúci obraz.
Charles Nicolas Aubé

Charles Nicolas Aubé (* 6. máj 1802, Paríž, Francúzsko – † 15. október 1869, Crépy) bol francúzsky lekár, farmaceut a entomológ – prevažne koleopterológ.
Životopis.
Charles Nicolas Aubé študoval v Paríži farmáciu a diplom získal v roku 1824. Za manželku si vzal v roku 1826 sestru Gustave Planchea (18081857). Medicínu začal študovať v roku 1829 a titul doktora medicíny získal v roku 1836. Jeho záverečnou témou práce bola "la gale" – (prašivina). 
Zomrel v roku 1869 v mestečku Crépy.
Entomologické aktivity.
Bol jedným zo zakladajúcim členov Société Entomologique de France. V rokoch 1842 a 1846 bol aj jej predsedom. Počas svojho života spracovával určité skupiny radu chrobákov (Coleoptera), pre publikácie Pierre François Marie Auguste Dejeana (17801845).
Jeho zbierka hmyzu (Palearktické druhy radu Coleoptera) je čiastočne v starostlivosti Société Entomologique de France a ďalšie jej časti sú v British History Natural Museum v Londýne (Hydradephaga a Phytophaga) a čiastočne v Bruseli (Typový materiál Dytiscidae a Gyrinidae) ako súčasť zbierky Louisa Chevrolata.
Dódžó

Dódžó () je v japonských bojových umeniach miesto (miestnosť, telocvičňa, hala), kde sa uskutočňuje výuka niektorého bojového umenia. 
Pôvodne pojem pochádza z čínskeho budhizmu - znamená miesto, kde Budha dosiahol svoje osvietenie, jeho význam sa rozširuje na pomenovanie miest v budhistických chrámoch, určených na náboženské cvičenia. V doslovnom preklade znamená "miesto určené na nasledovanie", "cesta/miesto osvietenia".
Cesta II. triedy

Cesta II. triedy je cesta na Slovensku a v Česku, ktorá má význam najmä pre dopravu medzi okresmi a krajmi. Zabezpečujú prepojenie miest okresného významu a ciest I. triedy.
Cesta II. triedy môže začínať a končiť hraničným prechodom, na diaľnici, rýchlostnej ceste alebo ceste I. triedy. 
K 1. januáru 2016 sa na Slovensku nachádzalo 3 611 km ciest II. triedy, čo predstavuje 20 % celkovej dĺžky cestných komunikácii na Slovensku. Väčšinu ciest II. triedy vlastnia a spravujú príslušné samosprávne kraje (VÚC), okrem prejazdných úsekov hlavným mestom SR Bratislavou a mestom Košice, kde sú vo vlastníctve a správe týchto miest.
Podľa STN 73 6101 "Projektovanie ciest a diaľnic" je základná kategória pre cesty II. triedy C9,5/80,70 a 60. Ak výkonnostne nepostačuje, je možné použiť kategóriu C11,5/80,70 a 60, prípadne C22,5/100,80 a 70 pre štvorpruhové komunikácie, teda podobne ako pri cestách I. triedy. Výnimočne pri nízkych intenzitách sa dá použiť aj kategória C7,5/70, 60 a 50, pokiaľ ňou neprechádza medzinárodná cesta.
Od rekategorizácie v roku 2003 už cesty II. triedy neplnia funkciu medzinárodných ťahov (európske cesty). Túto funkciu vykonávajú cesty vyššej kategórie. 
Ak značná časť dopravy na ceste II. triedy má tranzitný charakter, môže táto komunikácia obchádzať obec alebo mesto. Značná časť ciest II. triedy má nízku intenzitu dopravy a ekonomickú efektívnosť, preto vytvárať nové prekládky a obchvaty nie je výhodné.
Cesty II. triedy nie sú spoplatnené pre osobnú ani nákladnú dopravu. Niektorí predstavitelia krajov požadujú spoplatnenie týchto ciest pre nákladnú dopravu (najmä úsekov, kde existuje alternatívna trasa po cestách vyšších tried), pretože ich využíva medzinárodná tranzitná doprava, ktorá sa takto chce vyhnúť spoplatneným úsekom diaľnic a ciest I. triedy. Proti spoplatneniu vystupujú združenia nákladných dopravcov, ktorí sa obávajú zníženia konkurencieschopnosti.
SPD

SPD môže byť:
Čierna Orava

Čierna Orava (poľ. "Czarna Orawa") je rieka tečúca v Poľsku, spolu s Bielou Oravou je zdrojnicou rieky Oravy. Pred vybudovaním vodnej nádrže v roku 1952 merala , v súčasnosti má , ústi do Oravskej priehrady a územím Slovenska priamo nepreteká. Konvenčne sa považuje za ľavostranný prítok Bielej Oravy, je teda tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v Poľsku na západnom svahu vrchu Góra Żeleźnica () na území obce Bukowina-Osiedle.
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na sever, potom na severozápad cez obec Harkabúz a ďalej na západ cez Podsarnie. Pri osade Grapy sa stáča na juhozápad, preteká cez Podvlk, tečie severojužným smerom až do obce Jablonka, pričom pri obci Oravka vytvára dva výrazné meandre. Pod Jablonkou sa následne stáča a tečie juhozápadným smerom až k ústiu do priehrady JJV od obce Lipnica Wielka v nadmorskej výške Pred vybudovaním priehrady rieka na dolnom toku výrazne meandrovala a s Bielou Oravou sa spájala pri obci Ústie. Horný tok rieky (po obec Podwilk) sa označuje ako "Orávka" (poľsky "Orawka").
Chyžník

Chyžník môže byť:
Bojar

Bojar bol príslušník najvyššej feudálnej spoločenskej vrstvy v 10. - 17. storočí v Kyjevskej Rusi, prvom bulharskom cárstve, Valašsku a moldavskom kniežatstve a od 14. storočia aj v Rumunsku. V 17. storočí sa v Rusku ako bojar označoval aj každý veľkostatkár z pohľadu od neho závislého obyvateľstva. Takto aj v ruštine vzniklo dnešné slovo bare/barin - pán.
Najvyšší soviet Zväzu sovietskych socialistických republík

Najvyšší soviet Zväzu sovietskych socialistických republík () bola v rokoch 1938 - 1991 dvojkomorová Rada v Sovietskom zväze, ktorá sa skladala z dvoch rovnoprávnych komôr - Rady Zväzu a Rady Národov. 
Okrem Najvyššieho sovietu ZSSR v Sovietskom zväze existovali aj jednokomorové Najvyššie soviety vo všetkých zväzových a autonómnych republikách ZSSR.
Od roku 1989 sa kandidáti do Najvyššieho sovietu ZSSR vyberali na Zjazde národných poslancov.
Bitka o Velikije Luki

Bitka o Velikije Luki známa i ako Velikolukská útočná operácia bola ozbrojené stretnutie jednotiek sovietskeho Kalininského frontu a nemeckej 3. tankovej armády počas zimy 19421943. Bola sverným krídlom úderu sovietskych vojsk počas 2. Rževsko-syčevskej ofenzívy (operácia Mars). Jej cieľom bolo obsadiť historické mesto Velikije Luki. Bola príkladom zlyhania nemeckých snáh o znovunadviazanie kontaktu s obkľúčenými jednotkami.
Velikije Luki sú starobylé ruské pevnostné mesto. Sú dôležitým dopravným uzlom, o ktorý sa tvrdo bojovalo úž počas prvých bojov pred Moskvou v roku 1941. V priebehu roku 1942 bolo mesto ostreľované sovietskym delostrelectvom a rozhodujúci útok bol plánovaný na koniec roku.
19. novembra 1942 Sovieti začali po celom úseku východného frontu niekoľko významných ofenzív. Najznámejšou sa stala operácia Uran pri Stalingrade, menej známou bola operácia Mars v oblasti Rževa. Jej súčasťou bol i útok na Velikije Luki. Sovieti pre pripravovanú ofenzívu sústredili veľké sily, do 100 000 mužov a niekoľkonásobne prevyšovali nemeckých obrancom, ktorých bolo len okolo 20 000. Do konca novembra Nemci mesto pomerne úspešne bránili, ale v druhej polovici decembra prešli Sovieti do útoku s veľkým množstvom tankov, mesto obkľúčili a prenikli aj do jeho ulíc. V meste zostali dve ohniská nemeckého odporu, ktoré sa v priebehu prvej polovice januára 1943 podarilo zlikvidovať. 
V bojoch zahynulo alebo bolo zajatých 72 348 sovietskych vojakov, ďalších 72 348 bolo ranených. Nemecké straty činili najmenej 17 000 mŕtvych a ranených a 3 000 zajatých.
Rada Zväzu Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík

Rada zväzu Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík () bola jedna z komôr Najvyššieho sovietu ZSSR, zložená zo 750 poslancov. Tých volilo vyše 300 000 oprávnených voličov vo všetkých okresoch Sovietskeho zväzu. Do volieb ich vždy nominovala Komunistická strana Sovietskeho zväzu.
Jozef Kupertínsky

Svätý Jozef Kupertínsky (vlastným menom "Giuseppe Maria Desa"; * 17. jún 1603, Copertino, Taliansko – † 18. september 1663, Osimo) bol taliansky katolícky kňaz a svätec. Je patrónom pilotov, letcov, leteckých pasažierov, kozmonautov, parašutistov a slabých študentov.
Život.
Narodil sa v mestečku Copertino v chudobnej rodine. Jeho otec, Felice Desa, bol tesár. Počas detstva mal zdravotné problémy (mal otvorené ústa, koleno mu ustavične hnisalo, na hlave mal zapáchajúcu vyrážku), ktoré boli spôsobené matkiným ťažkým pôrodom. Začal chodiť do školy, ale pre svoj zdravotný stav veľa vedomostí nezískal. O päť rokov na to sa zázračne uzdravil.
Chcel sa stať kňazom, ale preto, že nemal školské vzdelanie ho neprijali k minoritom, ani k menším bratom. Prijali ho až kapucíni. 15. augusta 1620 prijal rehoľné meno Štefan Kupertínsky. Takmer o rok neskôr ho prepustili s odôvodnením, že nie je schopný viesť rehoľný život. V roku 1626 ho napokon prijali k minoritom a o dva roky na to bol vysvätený za kňaza a prijal meno Jozef Kupertínsky.
4. okóbra 1630 mal prvýkrát levitáciu – vznášal sa nad zemou. Predstavení sa stavali k Jozefovi veľmi nedôverčivo. V októbri 1638 ho poslali do Neapola, aby tamojšia inkvizícia prešetrila jeho počínanie. Rímska kongregácia Svätého ofícia ho oslobodila od obvinenia predstieranej svätosti a zneužívania ľudovej dôverčivosti. 
Zomrel 18. septembra 1663. Pápež Benedikt XIV. ho vyhlásil v roku 1753 za blahoslaveného a Klement XIII. v júli 1767 za svätého.
Rada Národov Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík

Rada Národov Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík () bola jedna z dvoch komôr Najvyššieho sovietu ZSSR, ktorá spolčovala 750 poslancov. Do rady sa volilo v pomere 32 poslancov z každej zväzovej republiky: 11 poslancov z každej autonómnej republiky: 5 poslancov z každej autonómnej oblasti: 1 poslanec z každého autonómneho okruhu.
Vakoveverica norfolská

Vakoveverica norfolská ("Petaurus norfolcensis") je druh vakoveverice a patrí do taxónu vačkovcov.
Výskyt.
Vyskytuje sa vo východnej Austrálií.
Zaujímavosti.
Má lietaciu blanu, ktorá sa tiahne od piateho prsta prednej nohy k zadnej nohe. Ako kormidlo jej slúži huňatý chvost, pri ktorom dokáže preplachtiť až 50 metrové vzdialenosti pri premiestňovaní sa medzi stromami alebo pri úniku.
Plaketa profesora MUDr. Jana Janského

Plaketa profesora MUDr. Jana Janského alebo hovorovo Janského plaketa (v Česku aj Janského medaila) je ocenenie odovzdávané bezpríspevkovým darcom krvi. Ocenenie je pomenované po Jánovi Janskom, českom lekárovi a psychiatrovi, objaviteľovi štvrtej krvnej skupiny.
Janského plakety sa udeľujú v Česku a na Slovensku. Udeľuje ich organizácia Červeného kríža.
Vakoveverica sťahovavá

Vakoveverica sťahovavá () je druh z čeľade Pseudocheiridae má charakteristický stočený chvost, jeho špička je zospodu holá. 
Výskyt.
Vyskytuje sa v niekoľko poddruhoch v celej východnej a juhovýchodnej Austrálie od Yorského polostrova až po východ Južnej Austrálie, okrem toho na Tasmánii. Obýva lesy a oblasti s hustými krovinami.
Základné dáta.
Dĺžka vakoveverice sťahovavej je 30 až 35 cm. Jej hmotnosť je 700 až 1100 g.
Zaujímavosti.
Po Kusu líščom je vakoveverica sťahovavá najčastejším stromovým vačkovcom. Obdobne ako kusu liščí sa vyskytuje aj v záhradách a parkoch veľkých miest na východnom pobreží. Živí sa predovšetkým lístím, ale aj kvetmi a plodmi, a občas vyprázdňuje záhrady. Ako väčšina vakoveveríc, je bylinožravá.
Prezídium Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík

Prezídium Najvyššieho sovietu Zväzu sovietskych socialistických republík (po rusky: "Президиум Верховного Совета СССР") bol orgán štátnej moci v Sovietskom zväze, ktorý sa skladal z predsedu a jeho 15 podpredsedov (jeden z každej zväzovej republiky), sekretára a 20 členov. Jeho členovia sa volili na základe voľby Najvyššieho sovietu ZSSR (za ktorého chod aj počas celej svojej činnosti zodpovedal) na prvom spoločnom zhromaždení a zasadaní oboch komôr parlamentu každého pravidelného funkčného obdobia z počtu zhromaždených poslancov.
Takéto prezídiá boli aj v jednotlivých zväzových republíkách ZSSR, kde ich právomoci určovala miestna ústava platná v každej zväzovej republike ZSSR.
Podľa Ústavy Zväzu sovietskych socialistických republík mal plnú moc vo/v:
Vakoveverica lemurovitá

Vakoveverica lemurovitá () je druh kengury z čeľade Pseudocheiridae. Pripomína tvarom, a telesnými proporciami poloopice lemury.
Základné dáta.
Dĺžka vakoveverice lemurovitej je 31 - 40 cm a chvost je dlhý 32 37 cm. Hmotnosť je 800 - 1000 g.
Zaujímavosti.
Má dlhý hnedý chvost s neosrstenou špičkou, ktorý je silne ovíjavý, slúži na uchopovanie vetiev a ako kormidlo pri až trojmetrových „voľných pádoch“ v korunách stromov v dažďových lesov.
Jan Janský

Prof. MUDr. Jan Janský (* 3. apríl 1873, Praha – † 8. september 1921, Černošice) bol český neurológ a psychiater. Ako jeden z prvých opísal delenie ľudskej krvi na štyri základné krvné skupiny I, II, III a IV. Toto rozdelenie najprv predniesol v novembri 1906 v Spolku českých lekárov a neskôr v roku 1907 publikoval v Sborníku klinickom pod názvom Hematologická studie u psychotiků. Toto rozdelenie vzniklo ako vedľajší produkt jeho psychiatrickej výskumnej činnosti. Sám Janský sa už ďalej výskumom krvi nezaoberal. Označenie krvných skupín ako A, B, AB a 0 bolo zavedené až v tridsiatych rokoch 20. storočia.
Janský študoval medicínu na Karlovej univerzite v Prahe. Od roku 1899 pracoval na psychiatrickej klinike, v roku 1914 bol vymenovaný za profesora a zástupcu prednostu psychiatrickej kliniky. Počas prvej svetovej vojny slúžil dva roky ako lekár na fronte, po srdcovom infarkte bol prepustený zo služby. Po vojne pracoval ako neuropsychiater v pražskej Ústrednej vojenskej nemocnici.
Jan Janský bol propagátorom darcovstva krvi. Na jeho počesť sa dobrovoľným darcom krvi v Česku a na Slovensku udeľuje Plaketa profesora MUDr. Jana Janského.
Vakoveverica trojpása

Vakoveverica trojpása () je druh z čeľade vakovevericovité. Ľahko poznateľná podľa nápadných čiernobielych pruhov, ktoré pripomínajú pruhy skunka. Vakoveverica trojpása má tiež prenikavý, len ťažko odstraniteľný pach.
Výskyt.
V severnom Queeslandu, v dažďových lesoch pozdĺž pobrežia, okrem toho i na Novej Guinei.
Základné dáta.
Dĺžka vakoveverice trojpásej je 25 až 27 cm. Jej hmotnosť je 250 až 400 g.
Zaujímavosti.
Je typickým zvieraťom dažďového lesa, šplhajúcim vo vetvičkách stromov s ohromujúcou zručnosťou a rýchlosťou. Pri hľadaní hmyzu prezerá predovšetkým dutiny vetiev, duté stromy a štrbiny pod borkou stromov. Živí sa však i bobulami, plodmi a medom. Vyťahuje larvy z dreva pazúrom štvrtého prstu a pomocou dlhého jazyka. Akokoľvek je hojne rozšírená je ju pozorovať jen zriedka.
Vakoveverica veľká

Vakoveverica veľká () patrí do skupiny vačkovcov.
Výskyt.
Východná Austrália.
Koliza krpatá

Koliza krpatá alebo kolíza krpatá (lat. "Trichogaster lalius", staršie: "Colisa lalia") je druh ryby z čeľade "Osphronemidae".
Pôvod.
Pochádza z južnej Ázie (severovýchodná India, Bangladéš).
Otto Kaušitz

Otto Kaušitz (pseudonym Otto Ivančan; * 19. máj 1909, Piešťany – † 30. apríl 1982, Bratislava) bol slovenský libretista, textár a prekladateľ. Približne napísal texty k 150 piesňam a 30 libriet k operetám. Ako prekladateľ preložil veľa operiet do maďarčiny a nemčiny a tým propagoval slovenskú hudbu v zahraničí. Prekladal aj diela z maďarčiny, nemčiny a ruštiny do slovenčiny.
Zo života.
V roku 1951 sa stal členom zboru a umeleckým tajomníkom v divadle na Novej scéne.
Bol redaktorom vo Zväze slovenských skladateľov a koncertných umelcov (po roku 1990 Spolok slovenských skladateľov v rámci Slovenskej hudobnej únie), redaktor vo vydavateľstve Supraphon a redaktor v Slovenskom hudobnom fonde. 
Muzikál.
Piesňová tvorba a libretá.
Pozn. K pár piesňam okrem textu vytvoril aj hudbu.
Cichlazoma červenohrdlá

Cichlazoma červenohrdlá (lat. "Thorichthys meeki" syn. "Cichlasoma meeki") je druh ryby z čeľade cichlidovité ("Cichlidae").
Pôvod.
Pochádza zo Strenej Ameriky (polostrov Yucatán).
Zoznam piesní s textami Otta Kaušitza

Toto je zoznam textárskej tvorby k piesňam, ktoré napísal slovenský libretista a textár Otto Kaušitz.
Zoznam.
poz. 
(h:/) - doteraz nezistený autor hudby
Viselec

Viselec môže byť:
Chotár

Chotár môže byť:
Slobodné Fórum Mladých

Slobodné Fórum Mladých (skratka SFM) je združenie mladých, ktoré vzniklo v rámci Slobodného Fóra. Slobodné Fórum Mladých vzniklo v roku 2008. Orientácia Slobodného Fóra Mladých je na liberálny priestor.
NHL 2008/2009

Sezóna NHL 2008/2009 bola v poradí 91. sezóna Národnej hokejovej ligy. Riadna sezóna sa začala 4. októbra 2008, posledný zápas základnej hracej časti sa uskutočnil 12. apríla 2009. Po prvý raz od lockoutu NHL v sezóne 2004/05 bola sezóna naplánovaná tak, aby každý tím odohral s každým tímom minimálne jeden vzájomný zápas. Montreal Canadiens 25. januára 2009 hostil 57. ročník zápasu All-Star, ako súčasť osláv stého výročia založenia klubu. Stanleyho pohár získal Pittsburgh Penguins, ktorý vo finále zdolal Detroit Red Wings 4:3 na zápasy.
Základná časť.
Otvorenie sezóny v Európe.
Základná časť odštartovala 4. a 5. októbra 2008 prvými štyrmi zápasmi v Európe. V O2 Arene v Prahe sa odohrali dve stretnutia medzi Tampa Bay Lightning a New York Rangers (1-2; 1-2). Paralelne s týmto dvojzápasom odštartovala sezóna aj v štokholmskej Globe Arene, kde proti sebe na dva dni nastúpili tímy Ottawa Senators a finalista posledného ročníka, Pittsburgh Penguins (3-4 PP; 3-1).
Winter Classic.
Kvôli úspechu Winter Classic 2008 sa rozhodlo, že aj v tejto sezóne sa odohrá zápas pod otvoreným nebom. Odohrali ho Chicago Blackhawks a Detroit Red Wings na bejzbalovom štadióne Wrigley Field, rovnako ako minulý rok, 1. januára.
Platový strop.
Pred sezónou sa zvýšila hodnota platového stropu o 6,4 milióna USD. Platový strop hráčov je tak v tejto sezóne na úrovni 56,7 milióna USD pre každý tím. Najlepšie plateným hráčom je Dany Heatley, ktorý zarába 10 mil. USD. Zo slovákov najviac zarába Zdeno Chára 7,5 mil USD.
Lipnica

Lipnica môže byť:
Borový potok

Borový potok môže byť:
George Clooney

George Clooney, občianskym menom George Timothy Clooney (* 6. máj 1961, Lexington, Kentucky, USA) je americký filmový herec, producent, scenárista a režisér, držiteľ dvoch Oscarov a piatich Zlatých glóbusov. Clooney spojil svoje účinkovanie v kasových trhákoch s prácou producenta a režiséra komerčne riskantných projektov a so sociálnym a liberálnym politickým aktivizmom. 31. januára 2008 Organizácia Spojených národov označila Clooneyho za "Posla mieru".
Ulamá

Ulamá (, jednotné číslo = vedec, učenec) je kolektívny názov pre vykladačov islamskej náboženskej múdrosti a zákonov. Álim je spravidla teológ a právnik, keďže v islame tieto pojmy splývajú.
V rôznych islamských tradíciách majú ulamá rôzny vplyv a úlohy. Najsilnejší vplyv majú v šiítskom islame, kde je ich rola inštitucionalizovaná; inde zohrávajú úlohu lokálnej náboženskej autority, zodpovedajú za správny výklad učenia islamskej viery. Môžu pôsobiť ako vplyvní učitelia alebo ako ochranca islamskej tradície. 
Álim má porovnateľné postavenie ako kresťanský kňaz, no celkovo má ich vplyv už v 20. storočí klesajúcu tendenciu. Pochádzajú spomedzi nich vodcovia moslimského náboženského života (mutakallim, mudžtahid), vykladači náboženského práva (muftí), sudcovia (kádí), učitelia a niektoré politické osobností.
Dolina Studeného potoka

Dolina Studeného potoka je typickou ľadovcovou dolinou.
Pod sútokom Veľkého a Malého Studeného potoka prúd vody od výšky 1282 m nad morom prerezáva význačne zaguľatený skalný skok so zvyškami neodplavených veľkých balvanov, pričom sa prúd vody valí početnými perejami a tromi kaskádami vysokými spolu 42 metrov. Zo spomínaných skalných stupňov sa vynímajú mohutnosťou, ktoré potok prekonáva vodopádmi najmä Veľký Studenovodský vodopád a Dlhý Studenovodský vodopád. Pozoruhodným javom na dne skalného koryta sú početné krútňavové hrnce o priemere jeden a pol až tri metre a s hĺbkou až 3 metre.
Európska cesta 35

Európska cesta 35 ("E35") je európska cesta, ktorá začína v holandskom Amsterdame, ide cez Frankfurt a Bazilej do Ríma. Jej dĺžka je 1 647 km a je súčasťou trasy Hansestädte–Frankfurt–Bazilej. 
Priebeh.
E35 začína na A10 v Amsterdame, potom pokračuje cez A2 a A12. V Nemecku vedie cez A3, A67 a A5. Vo Švajčiarsku vedie po A2. V Taliansku vedie po Autostrada dei Laghi, A50 a nakoniec po A1.
Zlatá tretra

Zlatá tretra je atletický míting, ktorý sa koná od roku 1961 v Ostrave. V roku 1999 sa míting nekonal pre nedostatok sponzorov. V súčasnosti patrí míting do kategórie IAAF Super Grand Prix.
Večerník

Večerník môže byť:
David Depetris

David Alberto Depetris známy aj ako David Depetris (* 11. november 1988, San Jorge) je argentínsky futbalista hrajúci za slovenský klub FK Dukla Banská Bystrica
Trnava.
V januári 2019 sa Depetris po dlhodobom zahraničnom pôsobení vrátil na Slovensko. Za Trnavu nastúpil na jar v 9 zápasoch a strelil 2 góly. Prvý gól po návrate do Fortuna ligy dal hneď pri svojom debute, na Štadióne Pod Dubňom skóroval do siete domácej Žiliny. Zápas sa skončil . Druhýkrát skóroval taktiež vonku, a to pri víťazstve na štadióne Nitry.
Trenčín.
18. júna 2019 oznámil AS Trenčín návrat Davida Depetrisa do svojho tímu po 7 rokoch.
Apollónios Eidografos

Apollónios Eidografos ("Apollónios eidografos", † 175 pred Kr.) bol alexandrijský gramatik druhej polovice 3. stor. pred Kr. Vysvetľoval diela gréckeho dramatika Aristofana a podieľal sa na usporiadaní básní Pindara. 
Bol (medzi Eratosthenom a Aristofanom) predstaveným starovekej Alexandrijskej knižnice.
NRLMSISE-00

NRLMSISE-00 je empirický, globálny matematický model zemskej atmosféry. Je to model teploty a hustoty vzduchu v závislosti od výšky od zemského povrchu.
Milonga

Milonga je ľudový tanec pochádzajúci z Argentíny, ktorý vychádza z tanca candombe. Typom krokov je podobný argentínskemu tangu (aj keď podstatne jednoduchší), ale je rýchlejší a rytmickejší. Charakter milongy (na rozdiel od tanga) je veselý a hravý. Z hudobného hľadiska sa milonga zapisuje v 2/4 rytme, akcenty sú na 1., 4. a 7. osmine, niekedy tiež ešte na 2. a 5. osmine.
Slovom milonga sa ale tiež označuje miesto, kde verejnosť tancuje (napr. tančiareň, klub, bar), či už na živú alebo reprodukovanú hudbu, najmä tri tance: tango, milongu a vals (niekedy sa hovorí tiež "kreolský vals"). Pravdepodobne najväčšia koncentrácia milongy je v „rodisku“ argentínskeho tanga, teda v Buenos Aires.
Pozn.: Obidva významy sú rovnako časté; ich odlišovanie vychádza z kontextu.
Externé odkazy.
Odkazy na stránky o tangu na Slovensku:
Odkazy na stránky o tangu v Česku:
Uliči

Uliči (po rusky: "Уличи"), v niektorých letopisoch Uluči, Ugliči, Ulutiči či Ľutiči alebo Lučania sú východoslovanský kmeň obývajúci v rozmedzí 8. - 10. storočia územia okolo nižného toku rieky Dneper a Južný Bug a tiež pobrežia Čierneho mora. V Povesti dávnych liet sa o nich píše:
"„Улучи и тиверьцы седяху бо по Днестру, приседяху к Дунаеви. Бе множьство их; седяху по Днестру оли до моря, и суть гради их и до сего дне.“"
Ich hlavným mestom bol Peresečeň. V prvej polovici 10. storočia bránili svoju nezávislosť od Kyjevskej Rusi, tak-či-tak boli nútení priznať jej zvrchovanosť nad nimi a stať sa jej súčasťou. V neskoršom období boli spolu s kmeňmi Tivercov vytlačení Pečenehmi na sever, kde sa spojili s kmeňom Volyňanov. Naposledy sa v letopisoch spomínajú v 70. rokoch 10. storočia.
Kôprovník štetinolistý

Kôprovník štetinolistý (lat. "Meum athamanticum" Jacq.) je trváca, 20 - 60cm vysoká horská bylina.
Použitie.
Koreň ("Radix mei athamantici") obsahuje 0,6 % éterického oleja, ktorého vôňa pripomína ligurček, dalej živicu, gumu. Koreň sa v ľudovej liečbe používal pri rozličných kataroch na posilnenie žalúdka. Podobne sa používa koreň v zverolekárstve.
Tiverci

Tiverci (, ) sú východoslovanský kmeň, ktorý sa v 9. storočí usídlil v oblasti riek Dnester, Prut a Dunaj vrátane územia Budžaku na pobreží Čierneho mora a území dnešného Moldavska a Ukrajiny. Prvý raz sa tento kmeň v Povesti dávnych liet spomína spoločne s ostatnými slovanskými kmeňmi v 9. storočí v súvislosti s opisom kmeňov obývajúcich územie budúcej Besarábie:
"„Улучи и тиверьцы седяху бо по Днестру, приседяху к Дунаеви. Бе множьство их; седяху по Днестру оли до моря, и суть гради их и до сего дне...“"
Zo západu ich územie ohraničovali Valasi a z východu kočovné turko-tatárske kmene. Aktívne sa preto zúčastňovali na vojenských ťaženia Olega a Igora I. v rokoch 904 a 944. V polovici 10. storočia sa územie Tivercov stalo súčasťou Kyjevskej Rusi. Po rozmachu feudálnej rozdrobenosti Kyjevskej Rusi už čím ďalej tým ťažšie mohli obrániť svoje obývané územia od častých nájazdov Pečenehov a Polovcov, a preto sa pod ich tlakom postupne presunuli na sever k iným slovanským kmeňom.
V oblasti ich pôvodného osídlenia však pravdepodobne ostali stopy po niekoľkých slovanských kruhových osídleniach a hradiskách, ktoré sa spájajú s pôsobením slovanského kmeňa Tivercov, tých, ktorých spomínajú kroniky - Aľčedar, Jekimaucy, Carevka, Ruď a iné.
V 13. - 14. storočí pozostatky kultúry Tivercov prijali za svoje polokočovní obyvatelia románskeho pôvodu (Moldavčania) a tie sa potom odrazili v ich kultúre a každodennom živote. Na severe sa títo nasledovníci stali o niekoľko sto rokov súčasťou ukrajinského národa a ich najzápadnejšia časť Moldavska (Bukovina) sa postupne začala romanizovať.
Michal Polák (novinár)

Michal Polák, BSc, MSc, PhD. je slovenský ľavicový intelektuál, filozof a ekonóm. 
Životopis.
Pochádza z rodiny intelektuálov (matka - novinárka a spisovateľka Gabriela Rothmayerová, otec novinár Emil Polák. Je absolventom London School of Economics. 
Publikačná činnosť.
"V rokoch 1996-2001 a 2003-2004 pracoval v bývalej slovenskej redakcii zahraničného vysielania BBC. Do roku 2006 spravoval webovú stránku hej rup!, ktorá vznikla v roku 1999 s cieľom "dať priestor názorom dôsledne protikladným k existujúcemu spoločenskému poriadku." V rokoch 2006-2008 bol šéfredaktorom časopisu Slovo . Články a komentáre publikuje aj v ďalších médiách, napríklad v internetovom periodiku Britské listy alebo na blogu SME. Zaoberá sa predovšetkým aktuálnymi politickými otázkami, sociálnou problematikou a situáciou v slovenskom socialistickom a sociálno-demokratickom hnutí. V júli 2012 spolupracoval na projekte "Ľavé spektrum 2012" .
Bazilika Sedembolestnej Panny Márie

Bazilika Sedembolestnej Panny Márie je bazilika (bazilika minor) v Šaštíne-Strážach, jedna z najvýznamnejších bazilík na Slovensku.
Stavať sa začala v roku 1736, postavená bola podľa plánov Mateja Vépiho. Baziliku každoročne navštívi niekoľko desiatok tisíc pútnikov, predovšetkým na Slávnosť zoslania Ducha Svätého (Turíce) a Slávnosť Panny Márie Sedembolestnej (15. septembra). Bazilika je spätá so sochou Sedembolestnej Panny Márie z roku 1564. Uctievanie tejto sochy povolil arcibiskup Imrich Esterházi v roku 1732. Je to neskorogotická podunajská práca, autor nie je známy. Nachádza sa na neskorobarokovom oltári a je základom šaštínskeho typu piet. Baziliku maliarsky vyzdobil Jean Joseph Chamant a Lukáš Kraker.
Za baziliku menšiu bol chrám vyhlásený v roku 1964.
Bazilika bola vyhlásená aj za pútnické miesto bratislavskej eparchie, s púťami ktoré sa tu od r. 2009 každoročne konajú v deň Spolutrpiacej Bohorodičky (v sobotu po sviatku Najsladšieho Pána, Boha a Spasiteľa Ježiša Krista, Milujúceho ľudí; teda na posledný pohyblivý sviatok po Pasche).
Ongăl

Ongăl (po bulharsky: "Онгъл") je historická oblasť, ktorá sa pravdepodobne nachádzala pri rieke Dneper a Dunaj v dnešnom Rumunsku, na Ukrajine a Moldavsku (Budžak). Dodnes sa však ohľadom lepšej špecifikácie daného územia vedú spory.
Nedávno boli pri dedine Nikolicel nájdené základy hradiska spolu s plánom, ktorý je presnou kópiou hradiska v Pliske, má však dvakrát väčšiu plochu (48 km²). Rumunskí archeológovia sa vyslovili za názor, že vykopané základy mesta sú prvým hlavným mestom chána Asparucha. Po zničení Veľkého Bulharska Chazarmi v roku 668 sa tu Asparuch so svojím národom usídlil. Práve v tejto oblasti sa odohrala bitka v roku 680, v ktorej bulharská armáda chána Asparucha porazila vojská Byzantskej ríše Konštantína IV.. Po vyhratej bitke chán prešiel cez Dunaj a usídlil sa na územiach pri pohorí Stará planina, kde postavil nové hlavné mesto - Pliska, čo mnohí historici považujú za počiatok zrodu Dunajského Bulharska.
Timokracia

Timokracia je forma vlády, v ktorej sú práva občanov odstupňované na základe veľkosti ich majetku.
V starovekých Aténach zaviedol timokratickú ústavu reformátor Solón v roku 594/593 pred Kr. Rozdelil obyvateľstvo Atiky na štyri majetkové vrstvy a na základe toho odstupňoval ich politické práva: prvé dve najmajetnejšie triedy mohli voliť a byť volení – mohli zastávať úrady, príslušníci tretej a štvrtej triedy mohli len voliť. Solónova reforma umožnila bohatým remeselníkom a obchodníkom získať väčšie politické práva, ktoré dovtedy mala predovšetkým rodová aristokracia, ktorá opierala svoju moc o vlastníctvo pôdy. 
Podobnú ústavu zaviedol v Ríme v polovici 6. storočia pred Kr. šiesty rímsky kráľ Servius Tullius, ktorý rozdelil obyvateľstvo Ríma na šesť tried a každá trieda mala v ľudovom zhromaždení toľko hlasov, koľko stavala tzv. centúrií (stotín). Na základe tohto rozdelenia zriadil aj nový tzv. stotinový snem ("comitia centuriata"). Reformy Servia Tullia oslabili rodové zriadenie a posilnili moc bohatých obyvateľov Ríma.
Racionálny vzorec

Racionálny vzorec vyjadruje charakteristické atómové zoskupenia.
Štruktúrny konštitučný vzorec

Štruktúrny konštitučný vzorec určuje poradie navzájom zlúčených atómov (H–O–H, H2–C=C–H2).
Štruktúrny elektrónový vzorec

Štruktúrny elektrónový vzorec znázorňuje usporiadanie valenčných elektrónov. Elektrón = bodka, elektrónový pár = čiarka. H–O–H , O=C=O (čiarky nad O (kyslíkom) aj pod ním).
Tommy Lee Jones

Tommy Lee Jones (* 15. september 1946, San Saba, Texas, USA) je americký herec a režisér, držiteľ filmových cien ako Oscar, Zlatý Glóbus a Emmy. Je známy rolami vo filmoch ako "Utečenec", záporný hrdina Two Face "Batman navždy", ako Agent K vo filme "Muži v čiernom" a ako šerif Ed Tom Bell v snímke "Táto krajina nie je pre starých".
Bitka pri Kamenci Podolskom

Bitka pri Kamenci Podolskom tiež známa ako Hubeho kotol bola ozbrojeným stretnutím na východnom fronte cez druhú svetovú vojnu. Bola súčasťou Dnepersko-karpatskej útočnej operácie.
Koncom februára v roku 1944 prenikla Červená armáda ďalej na západ a jej vrchné velenie pripravovalo útok troch ukrajinských frontov na nemecké zoskupenia v západnej Ukrajine. Hlavný úder mal prebiehať z priestore Dubna – Šepetovka – Ľubar vo všeobecnom smere na Černovice, ktorý mal zničiť Podolsko-kamenecké zoskupenie nemeckých vojsk. 4. marca bol zahájený útok proti severnému krídlu, pri ktorom sa sovietskym vojskám podarilo preraziť frontu a učiniť hlboký vlom. 7. marca 1944 došlo k ťažkým bojom, keď sa nemecká armáda pokúšala z tejto situácie vymanévrovať. Útok sovietskych vojsk však pokračoval a tá prekročila Južný Bug a postupovala k rieke Dnester. 16. marca obsadili jednotky 2. ukrajinského frontu železničnú trať Ľvov - Odesa a vyradili hlavnú nemeckú zásobovaciu tepnu. 26. marca prekročila Červená armáda rumunskú hranicu. 1. ukrajinský front útočil ďalej na západ a 29. marca obsadil mesto Černovice. Došlo k situácii, pri ktorej bola v kotli medzi Bugom a Dnestrom obkľúčená nemecká 1. tanková armáda a na dolnom Dnepri izolovaná nemecká 6. armáda. Sovietsko-nemecký front o dĺžke takmer bol roztrieštený a nemeckej armáde hrozila katastrofa. V ťažkej situácii maršal Erich von Manstein pripravil plány úniku obkľúčených vojsk. Severnej skupine nemeckých vojsk sa podarilo z obkľúčenia uniknúť pomerne ľahko, ale situácia južnej skupiny v priestore Kamianec-Podiľskyj sa vyvíjala podstatne horšie. Aj tu sa však za ťažkých strát obkľúčené vojská z obkľúčenia prebili a Mansteinovi sa podarilo stabilizovať front. Operácia si na nemeckej strane vyžiadala okolo 35 000 mŕtvych, zajatých a nezvestných vojakov. 
Bitka skončila síce sovietskym víťazstvom, ale Červenej armáde sa nepodarilo využiť situáciu, zničiť obkľúčené vojská a zahájiť mohutnejší postup do otvorenej nemeckej obrany. Dňa 14. apríla 1944 oslobodili sovietske jednotky Ternopiľ a Červená armáda prešla do obrany. Maršal Erich von Manstein bol po tejto akcii Hitlerom odvolaný a poslaný do dôchodku.
Vakoplch malý

Vakoplch malý () je druh kengury z čeľade vakoplchovité.
Opis.
Vakoplch malý dosahuje dĺžky 5 - 6,5 cm a chvost 6 - 7,5 cm a jeho hmotnosť je 5 - 9 g. Vyskytuje sa v juhovýchodnej Austrálii a Tasmánii. Je to najmenší vakoplch a jediný, ktorý má sivo sfarbenú spodnú časť, vrchné časti sú žltohnedé alebo hnedé. Má krátku tvárovú časť a veľké vztýčené uši.
Acrobates

Acrobates, po slovensky vakoplch, je rod z čeľade vakoplchovité s jediným druhom vakoplch lietavý alebo vakoplch perochvostý (, zo gréckeho "ἀκροβάτης" [akrobat] a lat. "pygmaeus" [trpaslík]).
Základné údaje.
Vakoplch dosahuje dĺžku 6,5 - 8 cm, chvost je dlhý 7 - 8 cm. Hmotnosť sa pohybuje medzi 9 - 15 g.
Zaujímavosti.
Vakoplch lietavý má dlhý, smerom ku koncu sploštený chvost s radom tuhých chlpov na každej strane. Chvost im umožňuje udržiavať rovnováhu a predlžuje ich skoky plachtením (až do vzdialenosti 20 metrov).