burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Xeon

Xeon je označenie viacerých rodín procesorov Intel architektúry x86, dvojprocesorových a multiprocesorových konfugurácií na jednej základnej doske určených na iné ako domáce použitie v serveroch a pracovných staniciach, v blade servroch a vložených systémoch. Značka Xeon sa používa po niekoľko generácií x86 a x86-64 procesorov. Majú obyčajne väčšiu kapacitu vyrovnávacej pamäte ako ich desktopové verzie. Verzie architektúry IA-64 sa nazývajú Itanium.
Rehoľa chudobných regulárnych klerikov Božej Matky Zbožných škôl

Piaristi, tiež Rád chudobných regulárnych klerikov Matky Božej Zbožných škôl (lat. Ordo Clericorum regularium pauperum Matris Dei Scholarum Piarum) alebo kratšie Rád Zbožných škôl alebo Zbožné školy sú chudobný katolícky rehoľný rád. Rád založil v Ríme roku 1621 (18. november) sv. Jozef Kalazanský. Pápež Pavol V. ho schválil ako kongregáciu v roku 1617. V roku 1621 ho pápež Gregor XV. povýšil na rehoľný rád. Jeho členovia sa nazývajú piaristi (zbožní). 
Hlavným poslaním rádu je integrálna výchova detí a mládeže, zvlášť chudobných. 
"Poslaním našej rehole bude teda učiť deti od základov správne čítať, písať, počítať, učiť ich latinčinu ale predovšetkým ich naučiť nábožnosti a kresťanskej náuke. Nakoľko to bude možné, budeme im to podávať čo najľahšou formou." (sv. Jozef Kalazanský)
Heslo rehole, ktoré zakladateľ vyjadril v rôznych formách, znie takto: K väčšiemu rastu zbožnosti (lat. Ad maius pietatis incrementum) v skratke: A + M + P + I.
Amín

Amíny sú organické zlúčeniny a tiež druh funkčnej skupiny, ktoré obsahujú dusík ako kľúčový atóm. Vo svojej štruktúre amíny pripomínajú amoniak, kde jeden alebo viac vodíkových atómov je nahradených organickými substituentami ako napríklad alkylovými alebo arylovými skupinami. Ich všeobecný vzorec je teda NR1R2R3. Amíny sú jedna z centrálnych funčkných skupín v organickej chémii. Všetky známe životné procesy závisia na aminokyselinách, z ktorých každá obsahuje aminoskupinu.
Dôležitú výnimku tvoria zlúčeniny typu RC(O)NR2, kde C(O) je karbonylová skupina, ktoré sa nenazývajú amíny, ale amidy. Amidy a amíny majú odlišné štruktúry a vlastnosti, takže tento rozdiel je chemicky dôležitý. Trochu mätúci je však fakt, že amíny, v ktorých skupina N-H bola nahradená skupinou N-M (kde M je kov), sa takisto nazývajú amidy (presnejšie amidy kovov), napríklad (CH3)2NLi sa nazývam lítiumdimetylamid.
Parlophone

Parlophone je značka hudobného vydavateľstva, založeného v Nemecku v roku 1896 spoločnosťou Carl Lindstrom Company. Obchodná značka "₤" nie je znakom britskej libry ("£"), je to nemecké písmeno "L", iniciála mena Lindstrom.
História.
Počas prvej svetovej vojny, bola v Holandsku založená firma Transoceanic Trading Company, ktorá sa starala o zámorský majetok spoločnosti. V roku 1923 bola založená britská pobočka, ktorú viedol Oscar Preuss. V spolupráci s americkou značkou Okeh Records, sa stalo vydavateľstvo Parlophone v Spojenom kráľovstve hlavnou značkou, ktorá produkovala džezovú hudbu. V roku 1927 sa stala majiteľom firmy Carl Lindstrom Company (a tým aj vydavateľstva Parlophone) v Spojenom kráľovstve firma Columbia Graphophone Company. V roku 1931 sa Columbia spojila s Gramophone Company a vytvorili spolu Electric &amp; Musical Industries Ltd (EMI). 
Pod vedením firmy EMI značka Parlophone na začiatku pôsobila ako vydavateľ džezovej hudby, neskôr špecializovanej hudby, hovoreného slova a komediálneho žánru (napr. The Goons). V roku 1950 si Preuss najal za asistenta vtedy 24 ročného George Martina. V roku 1955 po Preussovom odchode do dôchodku ho Martin nahradil. Hlavnými umelcami, nahrávajúcimi pod značkou Parlophone boli vtedy Obernkirchen Children's Choir z Nemecka, škótsky hudobník Jimmy Shand a klaviristka Mrs Mills.
Krivín

Krivín sa skladá z dvoch skalnatých výbežkov podľa veľkosti pomenovaný Veľký a Malý Krivín. Nadmorská výška Veľkého Krivína dosahuje a pri dobrej viditeľnosti možno vidieť z neho aj vysielač Zobor v Nitre a masív pohoria Pohronský Inovec. Lokalita Krivín na ľavobrežnom toku rieky Hron, v katastrálnom území obce Rybník, tvorí dominantu obce Psiare.
Prírodná rezervácia Krivín.
Od roku 1993 je prírodnou rezerváciou a patrí do CHKO Štiavnické vrchy. Na výmere sú strmé svahy lesných porastov a skalných xerotermných biotopov s výskytom viacerých chránených druhov flóry a fauny. Územie má veľký význam z hľadiska výskytu veľkého počtu chránených, vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Sú tu lokality panónskej flóry a fauny s malým počtom horských a karpatských druhov.
Prírodná rezervácia Krivín je budovaná lávovými prúdmi amfibolicko-pyroxenického andezitu Presilského efuzívneho komplexu, ktorý leží v nadloží explozívnych produktov (redeponovaných tufoch) drastvickej formácie. Mohutný lávový komplex má hrúbku 250 až . Jednotlivé lávové prúdy predstavujú doskovité až jazykovité telesá rôznej hrúbky s blokovou odlučnosťou a v bazálnych častiach s doskovitou.
Historický pohľad na Krivín.
Podľa historických dohadov je Krivín hradisko z doby halštatskej a veľkomoravskej s viacnásobným obranným valovým systémom. V tomto období sa hradiská podobného typu v našom okolí dosť vyskytovali, lebo tu bola „"Slovenská brána"“ a mali za účel brániť vstup do banských miest. Ďalšie hradiská sa nachádzali pri Kozárovciach, Tlmačoch, Tekovskej Breznici a hlavná obranná pevnosť bola v Hronskom Beňadiku (dnešný kláštor).
K lokalite Krivín sa viaže viacero ľudových povestí a rozprávaní o zbojníkovi Zlejkovi, ktorý mal v nej svoju skrýšu "(„Zlejkova diera“)".
Barrandov Studio

Barrandov Studio je spoločnosť, ktorá vlastní niekoľko známych filmových štúdií v Prahe. Tieto filmové ateliéry vznikli v roku 1930, sú najväčšie v Česku a jedny z najväčších v Európe.
História.
Boli založené Milošom Havelom, a ich výstavba trvala 3 roky. V areáli sa nachádzajú aj dabingové štúdia Barrandov Dabing.
Vznikli tu rôzne hollywoodske filmy vrátane "", "Casino Royale", ", Čarodejnica a skriňa", "Králiček Jojo" a ďalšie.
Stavby v areáli.
Štúdiá
Refrén

Refrén (zo starofrancúzskeho "refraindre" "opakovať" podobne ako zo starolatinského "refringere") je opakovaná časť básne alebo piesne. Opakuje sa časť verša, celý verš alebo niekoľko veršov alebo časť básne (piesne).
Schelklingen

Schelklingen je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 7 113 obyvateľov a rozlohu . 
Geografia a poloha.
Mesto Schelklingen leží na úpätí pohoria Švábska Jura (), asi západne od väčšieho mesta Ulm. 
Mesto susedí na severe s obcou Heroldstatt, na východe s mestom Blaubeuren, na juhovýchode s mestom Erbach, na juhu s obcami Altheim a Allmendingen ako aj na západe s obcou Mehrstetten a mestom Münsingen, ktoré sú obidva už v krajinskom okrese Reutlingen.
Kocába

Kocába je riečka v Čechách. Pramení na východnom okraji mesta Příbram v miestnej časti Nová Hospoda, v Štěchoviciach sa vlieva do Vltavy.
Starý Knín

Starý Knín je časť Nového Knína v Česku. V minulosti to bola samostatná obec, ale dnes s Novým Knínom stavebne, ako aj administratívne splynula. Bolo zlúčené aj číslovanie domov, Starý Knín tak je základnou sídelnou jednotkou na rovnomennom katastrálnom území. Nachádza sa z väčšej časti na ľavom brehu Kocáby.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Kníne pochádza z roku 1186, kedy sa v ňom stretli Bedřich a Konrád Ota Znojemský, aby tu po krvavej bitke pri Loděniciach podpísali mierovú zmluvu, ktorej dôsledkom bolo okrem iného začlenenie Moravy do zväzku zemí Koruny českej.
V roku 1321 vysadil Štěpán z Tetína na „nemeckom" práve dediny Knín, Dobříš, Kytín, Libčice a mestečko Dušníky pri meste Příbram. Niekedy medzi rokmi 1321 až 1331 došlo k oddeleniu časti osady, ktorá bola pred rokom 1331 povýšená na mestečko a neskôr sa začala menovať ako Nový Knín. Zvyšok osady zostal dedinou a neskôr sa dostal do rúk svetskej a v roku 1669 cirkevnej vrchnosti.
V 2. polovici 14. storočia sa o Starý Knín delilo niekoľko zemanov a rozdelenie panstva trvalo ešte na počiatku počiatku 16. storočia. V roku 1554 sa Starý Knín dostal do držania rodu Ježovských z Lúb. (Les medzi Starým Knínom a Malou Hrašticou sa podnes nazýva Ježov, rod pripomína i horáreň Ježovka u Dobříša.) Náhrobky niektorých členov rodu možno doteraz nájsť na vnútorných stenách lodi staroknínskeho kostola.
26. apríla 1601 sa Ludmila Ježovská z Lub vydala za Václava Vratislava z Mitrovic, zvaného Tureček (prezývku získal vďaka dobrodružnej výprave do Turecka, ktorej sa zúčastnil ako člen cisárskeho posla baróna Fridricha Krekvica). Za stavovského povstania zachoval vernosť Habsburgovcom a v roku 1629 bol povýšený do panského stavu. Zomrel 22. novembra 1635 a bol pochovaný pod dlažbou presbytéria staroknínského kostola.
V roku 1639 bol Starý Knín (rovnako ako široké okolie) ťažko postihnutý švédskym vpádom. Staroknínsky kostol sa zrejme najväčšej skaze vyhol, lebo sa v ňom doteraz zachovala neskoro renesančná cínová krstiteľnica z roku 1601.
Po vojne si Vratislavovovci z Mitrovíc vybudovali v areálu hospodárskeho dvora v Starom Kníne zámoček a zvyšky staršieho sídla nechali prestavať na sýpku.
Dňa 20. decembra 1669 predal Petr Vratislav z Mitrovíc zadlžené panstvo Rytierskemu rádu krížovníkov s červenou hviezdou, v ktorého rukách zostal do konca feudálneho zriadenia (Fara je v držaní rádu dodnes). Zámoček Vratislavovcov z Mitrovíc bol zmenený na faru a z dovtedajšej fary sa stal krížovnícky špitál.
V 17. a 18. storočí bol prestavaný kostol, čím získal v podstate (až na drobné zmeny) svoju terajšiu podobu.
V roku 1899 vznikol zbor dobrovoľných hasičov (osamostatnením staroknínskych členov dovtedajšieho zboru spoločného pre Starý i Nový Knín).
Na prelome 19. a 20. storočia bola radikálne prestavaná väčšia časť areálu krížovnického dvora do terajšej podoby.
V roku 1960 bol Starý Knín pripojený k Novému Knínu. Zjednotené bolo i číslovanie domov: domy v dovtedajšom Novom Kníne si zachovali pôvodné čísla, čísla dovtedajších staroknínskych domov byli zvýšené o 300.
V roku 1974 bolo otvorené letné kino.
Povesť (literatúra)

Povesť je krátky žáner prozaickej epiky, ktorý spravidla spracúva historickú tematiku voľne, v rozpore s historickou skutočnosťou, s pútavým dejom. V súčasnosti je termín takmer výlučne vyhradený pre oblasť ľudovej slovesnosti. V minulosti sa ako "prostonárodná povesť" označovala ľudová rozprávka.
Základnou rozličnosťou je, že povesť má reálny základ, napríklad nejaké územie.(Bratislavský hrad, Svätopluk...), kým rozprávka má celý dej vymyslený. 
Povesť je podobná rozprávke, má jednoduchý dej a je krátka. 
Povesti rozdeľujeme na 4 druhy:
Munderkingen

Munderkingen je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 5 052 obyvateľov a rozlohu 13,08 km².
Geografia a poloha.
Historické mestské jadro leží na rieke Dunaj. Mesto je asi 33 km na juhozápad od väčšieho mesta Ulm.
Mesto Munderkingen susedí na severe s mestom Ehingen, na východe s obcou Rottenacker, na juhu s obcami Unterstadion, Emerkingen a Hausen am Bussen, ako aj na západe s obcami Obermarchtal a Untermarchtal.
Kultúra.
Munderkingen sa nachádza na švábskej barokovej ceste ("Oberschwäbischen Barockstraße"), ako aj na Dunajskej cyklistickej ceste ("Donauradweg"), ktorá vedie z mesta Donaueschingen do Budapešti. Munderkingen je tiež tradičné jadro osláv karnevalu švábsko-alemanský Fasnet ("schwäbisch-alemannischen Fastnacht").
Náboženstvo.
Munderkingen je katolíckym mestom. Dnes sú rozdelené náboženstvá v meste takto: katolícke 73%, evanjelické 16%, islamské 5%.
Elektroluminiscencia

Elektroluminiscencia je luminiscencia, vyvolaná priamym účinkom elektrického poľa.
Tento jav sa komerčne využíva najmä v LED a OLED zariadeniach, displejoch a technológiách.
Ehingen (okres Alb-Donau)

Ehingen je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 25 941 obyvateľov a rozlohu . 
Geografia a poloha.
Mesto Ehingen leží na juhovýchode Bádenska-Wurttemberska, asi 23 km na juhozápad od mesta Ulm alebo 67 km na juhovýchod od mesta Stuttgart. Je to najväčšie mesto krajinského okresu Alb-Donau. Od 1. januára 1974 je Ehingen veľké krajské mesto ("Große Kreisstadt") (doposiaľ jediné v okrese Alb-Donau). 
Mesto Ehingen susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek): s mestom Schelklingen, s obcami Allmendingen, Altheim, Öpfingen a Griesingen, mestom Laupheim a obcou Schemmerhofen (obidva okres Biberach), ďalej s obcami Unterstadion, Rottenacker, mestom Munderkingen, obcami Untermarchtal a Lauterach ako aj s mestom Hayingen a obcou Münsingen (obidva okres Reutlingen).
Stručné dejiny.
Prvá zmienka o meste v písanom dokumente je z roku 961. V rokoch 1346 až 1805 Ehingen patril k Rakúsku. V roku 1805 mesto patrilo do nového kráľovstva "Württemberg". V rokoch 1688 a 1749 boli veľké časti mesta zničené ohňom.
V roku 1974 Ehingen so 17 obklopujúcimi obcami pod jeho mestskou kontrolou dostal titul "„Grosse Kreisstadt“", prakticky najvyšší možný titul pre mesto jeho veľkosti.
Hospodárstvo.
Ehingen je v kraji známy ako sídlo obchodného reťazca s drogériou firmy Schlecker, ktorá má svoje filiálky v celom Nemecku ako aj v Európe. Ďalšie firmy v meste sú Liebherr (žeriavy), Sappi (papiereň), HTE Tries (hydraulické prvky), Berg-Brauerei – pivovar v mestskej štvrti Berg, a firma Ziegelwerke Rimmele (tehly).
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Laichingen

Laichingen je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 11 008 obyvateľov a rozlohu 69 84 km². 
Geografia a poloha.
Mesto Laichingen leží v pohorí Švábska Jura, približne západne od väčšieho mesta Ulm. Nadmorská výška sa pohybuje .
Mesto susedí na severe s obcou Hohenstadt v okrese Göppingen, na východe s obcami Merklingen a Dornstadt, na juhu s obcou Berghülen, mestom Blaubeuren a obcou Heroldstatt ako aj na západe s mestom Münsingen v okrese Reutlingen a obcou Westerheim.
Dejiny.
Meno Laichingen pochádza údajne od mena alemanského náčelníka, ktorý sa volal "Laicho" a ktorý založil v miestach dnešného Laichingenu osadu. Roku 1364 ponúkol cisár Karol IV. obyvateľom mesta mestské práva. Oni ich však odmietli, pretože nechceli stavať hradby.
Až do stredoveku siaha tradícia miestneho tkáčstva. Ťažké prírodné podmienky umožňovali obyvateľom obživu vďaka pestovania ľanu a obchode v vzdialenom meste Ulm. Jeden z tkáčskych domov, ktorý bol postavený v roku 1677 stál v Laichingene až do roku 2002. Potom bol rozobratý a znovu postavený v národopisnom múzeu v obci Beuren, ležiacej asi západne od mesta Laichingen.
V skorších časoch bola v strede mesta takzvaná "Hüle". Ide o akúsi nádrž zo zvetranej sopečnej horniny utesnenej ílom. V dobách dažďov zadržuje vodu, v dobách sucha sa do nej musí voda namáhavo dopravovať alebo čerpať z údolných prameňov. Táto "Hüle" slúžila ako zdroj vody pre obyvateľstvo a dobytok vo viacerých miestach na pohorí Švábska Jura. Týmto rozsiahlym krasovým územím presakuje totiž voda do podzemných jaskýň, takže povrchová voda je skôr vzácnosťou. Od roku 1871 sa rozvíjal verejný vodovod, na ktorý bol Laichingen v päťdesiatych rokoch 20. storočia tiež napojený. Preto zmieňovaná "Hüle" ustúpila dnešnému námestiu.
V roku 1950 obdržal Laichingen obnovené mestské práva. V roku 1987 bola tzv. "Laichingenská hladová kronika" odhalená ako antisemitistický falzifikát.
Vzdelanie.
V západnej časti mesta sa nachádza oblasť, v ktorej sú sústredené všetky vzdelávacie ústavy:
Ďalej sú v mestských častiach "Feldstetten" a "Machtolsheim" základné školy.
Priemysel.
Kedysi kvitnúce tkáčstvo sa pretransformovalo v moderný textilný priemysel. V meste sú tiež farbiarne textilu. Ďalej sa novo rozvinul strojársky priemysel, ktorý je zastúpený predovšetkým firmami, ktoré konštruujú a vyrábajú výrobné nástroje pre automobilové firmy z oblasti Stuttgartu.
Doprava.
Mesto Laichingen je napojené pomocou 7 kilometrov vzdialeného nájazdu Merklingen na dialnicu A8. Mesto bolo do roku 1985 napojené úzkokoľajovou železnicou do obce Amstetten, ktorou prechádza hlavný železničný ťah zo Stuttgartu do Ulmu. Úzkokoľajová železnica vedie dnes len do asi 9 kilometrov od Laichingenu vzdálenej obce Öpfingen a slúži k turistickým jazdám. V Laichingene ostala pamiatka na úzkokoľajovú železnicu a síce Staničná ulica ("Bahnhofstraße"). Nebezpečná cestná križovatka priamo na námestí bola v minulých rokoch nahradená kruhovým objazdom.
Lithtech

Lithtech je herný engine, ktorý bol prvotne vyvíjaný spoločnosťou Monolith Productions v spolupráci s firmou Microsoft. Spoločnosť Monolith neskôr vytvorila samostatnú pobočku Lithtech Inc., ktorá sa zaoberala ďalším vývojom enginu. Firma Lithtech sa neskôr premenovala na Touchdown Entertainment.
Kyvadlo (album)

Kyvadlo je šiesty štúdiový album, ktorý nahrala slovenská rocková skupina Desmod. Album vydalo 19. novembra 2007 hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Na albume je trinásť skladieb, medzi ktorými je „Čiernobiela“ duet, ďalší duet so Zuzanou Smatanovou, titulná pieseň seriálu "Panelák", „Lavíny“, či ďalší hit, nahrávka skladby „Vyrobená pre mňa“. Obal albumu Kyvadlo navrhol akademický maliar Karol Felix. Napriek tomu, že ide o výtvarníka, ktorý úspešne predáva diela aj v zahraničí, Desmod zaň nič platiť nemusel. Karol Felix im ho vytvoril ako protislužbu za niekoľko unplugged skladieb, ktoré skupina zadarmo zahrala počas vernisáže jeho výstavy v Nových Zámkoch.
Nitroamín

Nitroamíny sú organické zlúčeniny, ktoré obsahujú nitroamínovú funkčnú skupinu R2N-NO2. Príklady nitroamínov sú výbušniny ako napríklad oktogén, cyklotrimetyléntrinitramín a tetryl. 
Napriek ich amínovej skupine, dusíková funkčná skupina ťažko odovzdáva elektróny. Sekundárne nitroamíny so štruktúrou R-NH-NO2 sú slabé organické kyseliny s p"Ka"Disociačná konštanta okolo 5,6.
Tetrytol

Tetrytol je triviálny názov pre skupinu vysoko účinných trhavín, zmesí tetrylu a trinitrotoluénu. Podľa účelu použitia môžu byť zvolené rôzne pomery oboch zložiek, bežne sa zvykla laborovať zmes pozostávajúca zo 70 % tetrylu a 30 % tritolu. Keďže je tetryl citlivejší na mechanické a tepelné impulzy než tritol, má vyššiu detonačnú rýchlosť a tvorí hlavnú časť zmesi, podobá sa aj tetrytol skôr na túto zložku zmesi. Tetrytoly sú na rozdiel od tetrylu tavitelné, podobne ako tritol a dajú sa preto ľahko laborovať do rôznych munícií.
Tetrytol sa zvyčajne používal v počinových a zosilňovacích náložkách (na spoľahlivý prenos detonácie z malej rozbušky na veľkú nálož málo citlivej trhaviny, anglicky „booster charge“), prípadne aj ako hlavná trhacia nálož v muníciách malých kalibrov (napríklad pozemné míny, bombičky v kazetových muníciách, trhacie nálože chemických granátov a podobne).
Po druhej svetovej vojne však používanie tetrylu všeobecne ako aj tetrytolov ustúpilo do pozadia novším, výkonnejším a menej toxickým trhavinám, ako hexogén, oktogén, pentrit a ich rôznych zmesí napríklad s tritolom alebo polymérmi.
Allmendingen

Allmendingen je obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 4 574 obyvateľov a rozlohu . 
Geografia a poloha.
Obec leží 25 km na západ od mesta Ulm, v nadmorskej výške 
Obec Allmendingen susedí na severe s mestom Schelklingen, na východe s obcou Altheim, na juhu a západe s mestom Ehingen.
K obci Allmendingen patria aj jej časti "Ennahofen, Grötzingen, Niederhofen, Schwörzkirch, Pfraunstetten, Ermelau" a "Weilersteußlingen". 
Doprava.
Allmendingen leží na ceste "Donautalbahn", ktorá vedie z Donaueschingenu do Ulmu. Má taktiež železničné spojenie do Ehingenu ako aj do Ulmu a Memmingenu . 
Firmy.
Najväčšou domácou firmou je cementáreň "Firma Schwenk".
Voľný čas a šport.
Obec Allmendingen mala ako prvá obec v kraji ešte pred mestom Ehingen, kúpalisko. Ďalej sa tu nachádza jeden tenisový kurt, futbalový štadión ako aj jedno tréningové miesto.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka obce Allmendingen
Westerstetten

Westerstetten je obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 2 178 obyvateľov a rozlohu . 
Geografia a poloha.
Obec Westerstetten leží na rieke Lonetal v pohorí Švábska Jura v nadmorskej výške , asi 10 km severne od mesta Ulm.
Obec susedí na severe s obcou Weidenstetten, na východe s obcami Holzkirch a Breitingen, na juhu s Beimerstetten, na juhozápade s Beimerstetten a na severozápade s Lonsee.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci Westerstetten je z roku 1225. 
Kultúra a pamiatky.
Významná baroková stavba, postavený v roku 1717 až 1721. Základ veže zo 13./14. storočia.
Tolimán

Tolimán môže byť:
Podzávoz

Podzávoz je mestská časť mesta Čadca. Nachádza sa severozápadne od centra mesta a je akýmsi predmestím pred vstupom z Milošovej. Je na povodí rieky Čierňanky.
Polohopis.
Podzávoz sa nachádza na východnom okraji Predných vrchov (podcelku Turzovskej vrchoviny), v údolí Milošovského potoka, ktorý priteká z Milošovej a na juhovýchodnom okraji sa vlieva do Čierňanky. Na juhu sa dvíha hrebeň Jurošovského vrchu, ktorý oddeľuje územie od Hornokysuckého podolia.
Na severe susedí so Svrčinovcom, na východe s Čadečkou, na juhu s centrom a mestskými časťami U Hluška a U Sihelníka, na západe s Rakovou a na severozápade s Milošovou.
Priemysel a doprava.
Východným okrajom územia vedie diaľnica D3, otvorená v decembri 2020. Na nej je vybudovaný výjazd Podzávoz s privádzačom a estakáda Podzávoz, na ktorej diaľnica prekonáva údolie Čierňanky. V tesnej blízkosti diaľničného výjazdu sa nachádza "Priemyselný park Čadca - Svrčinovec", v ktorom sídlia firmy z oblasti strojárskeho a automobilového priemyslu.
Kiting

Kiting je jeden z najmladších a zároveň najdynamickejšie sa rozvíjajúcich adrenalínových športov súčasnosti. Základom tohto športu je vlečný drak – kite, ktorý slúži ako hybný nástroj na ťahanie jazca a hybnou silou je vietor s veterným rozsahom 3 – /s. Drak má tvar leteckého krídla s plochou od 4 – 2, ktorý jazdec stojaci na doske (boarde) ovláda cca dlhými šnúrami. Draky sú buď nafukovacie, ktorých tvar drží niekoľko od seba oddelených segmentov a ktoré sú napustené stlačeným vzduchom alebo komorové, ktorých technológia je prevzatá z paraglidingu. 
Kiting sa dá prevádzkovať v našich podmienkach celoročne na množstvo spôsobov podľa schopností a skúseností jazca buď na vode, na snehu alebo na zemi. V prípade jazdy na snehu ide o snowkiting, pričom jazdec môže používať lyže alebo snowboard. Landkiting sa jazdí na boarde s kolieskami a pri buggykitingu jazdec sedí v trojkolesovej buggyne. Dajú sa samozrejme použiť podľa podmienok aj nožové alebo kolieskové korčule a podobne. Nafukovacie draky sa vo všeobecnosti používajú na vodu, nakoľko pri dopade na vodnú hladinu vďaka nafúknutým segmentom zostanú plávať a ľahšie sa z nej štartujú a komorové draky zas na ostatné formy kitingu, čo však v niektorých prípadoch nebýva pravidlom. Jazdec môže pri dorých podmienkach dosahovať rýchlosť jazdy až do /h. 
Podľa štýlu jazdy sa snowkiting delí na ďalšie kategórie – freeriding, čo je najtypickejšia forma snowkitingu tzv. voľná jazda z kopca na kopec, ktorá vďaka nízkej fyzickej náročnosti je vhodná pre všetky generácie jazcov, ďalej je to freestyle, čo sú rôzne triky a skoky a najvyššou formou je kite flying – ide o hrozivo vyzerajúce polety z kopca vo výške niekoľko desiatok metrov, ktoré sú vďaka svojej náročnosti výsadou len zopár najskúsenejších jazdcov. V posledných rokoch sa medzi svetovú elitu kitingu dostali už aj českí jazdci.
Sójové mlieko

Sójové mlieko alebo sójový nápoj je označenie pre nápoj vyrábaný zo sóje namáčaním, drvením, varením a následným precedením.
Sójové mlieko v skutočnosti mliekom nie je, nazýva sa tak pre svoju farbu a preto, že je používané ako náhrada živočíšneho mlieka napríklad vo vegánskej kuchyni.
Výživa.
Je zdrojom vitamínu E a lecitínu. V porovnaní s kravským mliekom neobsahuje laktózu a kaseín.
Rozšírenie.
Sójové mlieko je používané predovšetkým v Číne, kde má aj svoj pôvod . Rozšírené je aj v Japonsku, ale nedosahuje tam také rozšírenie ako kravské mlieko, používá sa hlavne k výrobe tofu. V posledných rokoch sa rozširuje aj v západnom svete, predovšetkým vo vegánskej a vegetariánskej strave.
Dimetylanilín

Dimetylanilín alebo "N","N"-dimetylanilín je organická chemická zlúčenina odvodená od anilínu. Skladá sa z benzénového jadra a odvodenej aminoskupiny, je to terciárny aromatický amín. Je to jedovatá mazľavá kvapalina. Používa sa ako rozpúšťadlo a v niektorých syntézach.
Zavádzaním dusíka je schopný vytvoriť tetryl, výbušnú zlúčeninu s tromi nitroskupinami (NO2).
Korlátka

Korlátka (normovaný názov) alebo Korlátsky hrad kedysi slúžil na stráženie tzv. Českej cesty. Hrad pochádza z 13. storočia, opustený bol v 18. storočí. Dnes sa z neho dochoval črep valcovej veže (na Slovensku ojedinelé), zvyšky paláca a hradieb. Najviac zachovaná je hospodárska budova v predhradí.
Hrad sa nachádza v Malých Karpatoch, 455 m n. m., nad obcou Cerová pri časti Rozbehy.
Ďalšie názvy: "Korlátsky hrad", "Korlátko", "Korlátky", "Cerovský zámok", "Konrádov kameň", 1324 "Korlathkeu", 1399 "Korlathkw", "Kunradstayn", 1443 "Koratowe Kameny", "Kunradi Lapide", "Karlátkó", "Konradstein"
Aromatický amín

Aromatický amín je organická zlúčenina, ktorá sa skladá z aromatického jadra naviazaného na amínovú skupinu. Je to široká skupina zlúčenín, do ktorej patria anilíny, ale i mnohé látky s komplexnými aromatickými kruhmi (obsahujú jedno alebo viac benzénových jadier) a amínmi (-NH2, -NH-). Tieto zlúčeniny sa vyskytujú bežne v dennom živote.
Aromatické amíny v textíliách.
Mnohé aromatické amíny sú mutagénne. Od februára 2017 platí štandard ISO 14362-1:2017, ktorý popisuje metódy detekcie niektorých aromatických amínov, ktoré vznikajú rozkladom azofarbív. Tento štandard bol oficiálne odsúhlasený Európskym výborom pre normalizáciu a nahradzuje štandardy ISO 24362-1:2014. Tento štandard popisuje proces na detegovanie aromatických amínov, ktoré sú v EÚ zakázané, vznikajúcich z azofarbív v textíliách, vrátané prírodných, umelých, regenerovaných a zmiešaných tkanín. Tento štandard je platný i pre všetky farbené textílie, napríklad pre farbené, potlačené a potiahnuté textílie.
Príklady.
Aromatické amíny sa bežne používajú ako prekurzory pesticídov, farmaceutík a farbív.
Pavel Nedvěd

Pavel Nedvěd (* 30. august 1972, Cheb) je bývalý český profesionálny futbalista - záložník a kapitán českej reprezentácie, dvojnásobný medailista z majstrovstiev Európy (1996, 2004), víťaz Pohára víťazov pohárov UEFA a Superpoháru UEFA, víťaz Zlatej lopty, štyrikrát Futbalista roku ČR, Športovec roku ČR 2003, majster Československa a dvojnásobný majster ČR a Talianska. 
Životopis.
Pôsobil v tímoch RH Cheb (1985 – 1986), Škoda Plzeň (1986 – 1991), Dukla Praha (1991 – 1992), Sparta Praha (1992 – 1996), Lazio Rím (1996 – 2001). V rokoch 2001 - 2009 bol hráčom Juventusu Turín. S Laziom a Juventusom získal tzv. "Scudetto", čo je titul majstra talianskej Serie A. V Taliansku mal prezývku "Grande Paolo".
Po sezóne 2008/09 plánoval ukončiť kariéru, no rozhodol sa pokračovať a zmluvu s Juventusom Turín predĺžil o jeden rok. Dňa 26. augusta 2009 však oficiálne potvrdil koniec futbalovej kariéry.
Na konci roku 2003 získal ako druhý Čech, po Josefovi Masopustovi, cenu Zlatá lopta pre najlepšieho futbalistu Európy.
Pelé ho roku 2004 zaradil medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov. 
Dňa 28. októbra 2015 ho prezident Miloš Zeman vyznamenal medailou Za zásluhy.
Patrick Vieira

Patrick Vieira (* 23. jún 1976, Dakar, Senegal) je bývalý francúzsky futbalový stredopoliar. Do pozornosti verejnosti sa dostal počas pôsobenia v Arsenale v rokoch 1996 až 2005, kde vyhral tri tituly FA Premier League a štyri Poháre FA a bol tiež klubovým kapitánom. Odohral jednu sezónu za Juventus, po nej však po korupčnom škandále Juventus zostúpil do druhej ligy. Vieira tak prestúpil do Interu Miláno. Odohral 106 zápasov za Francúzsko, bol súčasťou víťazných tímov na Majstrovstvách sveta v 1998 a na Eure 2000.
Matrox

Matrox Electronic Systems Ltd je kanadská spoločnosť sídliaca v meste Dorval v provincii Quebec , ktorá sa zameriava na produkciu grafických kariet a grafických adaptérov a vybavenia pre osobné počítače. Založili ju členovia Lorne Trottier a Branko Matić. Názov spoločnosti pochádza zo začiatočných písmen "ma" zo slova Matić, "tro" zo slova Trottier spolu s písmenom "x" ako excelentný.
Špecializuje sa na profesionálne viacobrazovkové grafické karty, ktoré umožňujú pripojiť viac ako jeden monitor k jednej grafickej karte. Cieľová zákaznícka základňa pozostáva predovšetkým z používateľov 2D a 3D grafiky, videa, vedeckých, medicínskych, vojenských a finančných aplikácií.
Počas 90. rokov 20. storočia vynikli grafické karty série Matrox Millennium kvôli výnimočnej rýchlosti v 2D a v kvalite zobrazenia. Spoločnosť sa rozhodla upriamiť na vývoj podnikových grafických potrieb, hlavný prúd si rozdelili konkurenčné spoločnosti. V prvých rokoch 21. storočia pokračovalo zameranie kariet pre špecializované trhy, predovšetkým pre podnikové, priemyselné a vládne aplikácie. V posledných rokoch spoločnosť má nie väčší ako 3-5 percentný podiel celkového trhu s grafickými kartami.
Tulipán (Trnava)

Tulipán je mestská štvrť Trnavy. Je súčasťou mestskej časti Trnava-juh a má prevažne obytnú funkciu.
Trolejbusová ulica

Trolejbusová ulica v Košiciach je pomenovaná ako jediná na Slovensku po tomto dopravnom prostriedku, keďže vznikla ako účelová komunikácia na prepojenie trolejbusovej dráhy s jej vozovňou v mestskej časti Džungľa. Cesta vznikla v roku 1993, kedy bola spustená aj trolejová dráha. Medzitým sa z nej stala čulá ulica lemovaná stavbami veľkopredajcov (TESCO, OBI).
General Motors

General Motors Corporation, alebo aj GM, je americká spoločnosť ktorá sídli v Detroite (Michigan). Bola najväčšou automobilovou spoločnosťou 77 rokov za sebou (2007). Svoje podniky má v 30 štátoch po celých USA a ďalších 33 krajinách. V roku 2020 mala spoločnosť obrat 122,49 miliárd dolárov a 155 000 zamestnancov.
História.
Pôvodná firma bola založená v roku 1908, v meste Flint, Michigan. 
Dňa 8. júna 2009 spoločnosť General Motors vyhlásila bankrot. Dňa 10. júla 2009 pôvodná spoločnosť General Motors predala aktíva a niektoré dcérske spoločnosti úplne novej spoločnosti, vrátane ochrannej známky "General Motors". Záväzky zostali pôvodnej spoločnosti GM, ktorá sa premenovala na spoločnosť Motors Liquidation Company, čím sa spoločnosti zbavili mnohých záväzkov a vznikla nová spoločnosť GM. 
Firma má po celom svete 396 pobočiek na šiestich kontinentoch.
Matrox Mystique

Matrox Mystique a Mystique 220 sú 2D a 3D grafické akcelerátory pre osobné počítače od spoločnosti Matrox. Pôvodný model bol uvedený v roku 1996, mierne upravený model Mystique 220 v roku 1997.
Bol to 64-bitový 2D GUI a video akcelerátor (MGA1064SG) s podporou 3D akcelerácie. Používal 64-bitovú pamäť SGRAM namiesto drahšej WRAM, ktorú používala Matrox Millennium. K dispozícii bol vo vyhotovení s pamäťou od 2 MB do 8 MB. Karta obsahovala rôzne porty na rozšírenie pamäte a na prídavné hardvérové periférie. 8 MB verzia používala pamäťový rozširujúci modul. Prídavné karty od Matroxu zahŕňali Rainbow Runner Video, čo bola karta, ktorá podporovala prehrávanie MPEG-1 a AVI videa s video vstupom a výstupom. Ďalšie rozšírenie bolo Rainbow Runner TV, ISA TV tuner na sledovanie televízie v počítači.
Turie Pole

Turie Pole bola obec pri Hornom Tisovníku. V roku 1921 v nej žilo 976 obyvateľov v 210 domoch. Zanikla v dôsledku zriadenia vojenského obvodu Lešť.
Flint

Flint je mesto v USA, v aglomerácii Detroitu v Michigane. Bola tu založená spoločnosť General Motors v roku 1908.
Dvorce (zaniknutá obec)

Dvorce bola obec v Levočskom okrese. Zanikli v dôsledku zriadenia vojenského obvodu Javorina.
Ruskinovce

Ruskinovce bola obec v kežmarskom okrese. Zanikla v dôsledku zriadenia vojenského obvodu Javorina.
Ruskinovce boli známe už od 13. storočia. V roku 1271 boli povýšené na kráľovské mesto na základe práv udelených spišským Sasom uhorským kráľom Štefanom V. Spolu s ďalšími dvanástimi spišskými mestami boli v roku 1412 dané do zálohu poľskému kráľovi. Od 13. storočia tu tiež stál gotický dvojloďový kostol sv. Agnesy. Madona z tohto kostola pochádza z dielne Majstra Pavla z Levoče a momentálne sa nachádza v Národnej galérii v Bratislave. Od konca 19. storočia tu tiež stál kostol evanjelickej cirkvi augsburského vyznania. V roku 1726 bola na podnet kapitána Ľubovnianskeho hradu, Teodora Ľubomírskeho, postavená socha Immaculaty (podobnú a z tejto série najväčšiu, možno nájsť v neďalekej Ľubici). 
V roku 1952 bola obec z dôvodu zriadenia vojenského výcvikového priestoru Javorina násilne vysťahovaná. Postupne boli rozobraté obytné a hospodárske budovy, ich materiál sa použil na stavbu ciest. Kostoly boli najskôr vypratané a slúžili ako sklady. No nakoniec tiež padli za obeť spolu so sochou Immaculaty (mariánskeho stĺpu). Na konci 90. rokov 20. storočia sa začali vyvíjať aktivity na obnovu Ruskinoviec. Postupne sa na mieste bývalého katolíckeho gotického kostola postavila drevená kaplnka. Niekoľko desiatok metrov ďalej bol zasa na mieste bývalého evanjelického kostola inštalovaný kríž s rytinou tohto kostola. Pravidelne sa tu začali slúžievať výročné bohoslužby. Momentálne je prístup do bývalej obce možný cez Ľubicu a závory ohraničujúce bývalý vojenský priestor, ktorý bol 31. decembra 2010 zrušený.
Jan Skácel

Jan Skácel (* 7. február 1922, Vnorovy - † 7. november 1989, Brno) bol český básnik.
Pochádzal z učiteľskej rodiny. Gymnázium navštevoval v Břeclavi a v Brne-Králově Poli. Počas 2. svetovej vojny bol v totálnom nasadení na stavbách v Rakúsku. Od roku 1948 pracoval ako redaktor kultúrnej rubriky brnianskych novín Rovnost, v roku 1952 musel však odísť a po robotníckom intermezze nastúpil v roku 1953 do literárno-dramatického oddelenia brnianskeho rozhlasu. V rokoch 1963 - 1969 bol šéfredaktorom časopisu „Host do domu”. Od 70. rokov, po zániku Hosta, sa venoval iba literatúre.
Valerij Kupko

Valerij Kupko (* 1962, Zelený Háj, Ukrajina) je slovenský básnik, prekladateľ a rusista.
Narodil sa na Ukrajine. V roku 1978 sa jeho rodina presťahovala späť na Slovensko.
Fiat 600

Fiat 600 je malý osobný automobil, ktorý produkovala talianska automobilová spoločnosť Fiat v rokoch 1955 až 1969. Je dlhý, dvojdverový, na svoju dobu hospodárny automobil so štyrmi strunovými sedadlami. Motor je umiestnený vzadu za zadnou nápravou, typ Tudor. Pod prednou kapotou je umiestnená palivová nádrž, akumulátor, nádržka ostrekovačov a rezervné koleso. Fiat 600 má malý úložný priestor. 
Konštrukcia.
Štvorvalcový motor s rozvodom OHV je chladený vodou, chladič je umiestnený vzadu pri motore. Jednokanálový výfuk je priamo na výfukovom rozvode, prechádza len spodným krytom karosérie. 
Kúrenie je riešené priamo cez chladič motora vzduchovým tunelom vedúcim dopredu. V tuneli sa nachádza sytič, ručná brzda a radiaci systém s pákou. Hlavná klapka kúrenia a jej ovládacia páčka je nad tunelom pred zadnými sedadlami, vykurovanie zadnej časti auta je zpoza zadného operadla sedadla.
Štvorstupňová prevodovka s náhonom na zadnú nápravu cez pružné spojky na polo osách, ako aj elektrický štartér sú umiestnené za sklápacím zadným operadlom pod tvarovaným krytom.
Predná náprava s trojuholníkovými ramenami je riadená šnekovým riadením s olejovou náplňou cez tyče a guľové čapy. Odpruženie je vpredu riešené cez listové perá, vzadu cez struny. Na oboch nápravách sú olejové piestové tlmiče. Kolesá sú jednoduché, diskové. 
Automobil má jednoduché hydraulické brzdy, bubnové s lankovou ručnou brzdou na zadnú nápravu.
Hlavné predné svetlomety s sú vybavené dvojvláknovými žiarovkami a parkovacími svetlami aj v smerovkách, ktoré sú taktiež aj na predných blatníkoch. Zadné kombinované svetlá obsahujú len smerovky, koncové a brzdové svetlá s dvojvláknovými žiarovkami a odrazové sklíčka. Svetlá nesvietia pri vypnutom kľúči zapaľovania. Interiérové svetlo je umiestnené v spätnom zrkadle a osvetlenie tachometra má vlastný vypínač.
Na prístrojovej doske sa nachádza tachometer s kontrolkami dobíjania a tlaku oleja, palivomerom a kontrolkou prehriatia motora. Vľavo sú okrúhle kontrolky smeroviek, diaľkových a parkovacích svetiel. V strede páčkové spínače svetiel, stieračov, spomínaný spínač osvetlenia tachometra a spínacia skrinka zapaľovania. Prepínače svetiel a smeroviek sú na ľavej strane volantu, v jeho strede tlačidlo klaksónu.
Pod prístrojovou doskou nad úložnou poličkou sa nachádza tiahlo ručného plynu, klapky kúrenia predného skla a nôh a tlačidlo mechanickej pumpy ostrekovačov.
Ieharu Tokugawa

Ieharu Tokugawa (jap.: 徳川家治, "Tokugawa Ieharu") bol desiatym šógunom Tokugawskej dynastie, ktorý zastával úrad od roku 1760 do roku 1786. Bol synom Iešigea Tokugawu, vnukom Jošimunea Tokugawu, pravnukom Micusadu Tokugawu, pra-pravnukom Jorinobua Tokugawu a pra-pra-pravnukom Iejasua Tokugawu.
Éry "bakufu" Ieharua.
Roky, v ktorých bol Ieharu šógunom sú špecificky identifikované viac ako jedným názvom éry alebo "nengó".
Oliver Kahn

Oliver Rolf Kahn (* 15. jún 1969, Karlsruhe, Nemecko) je bývalý nemecký futbalový brankár. Hrával za Nemecko (1995 až 2006) a väčšinu svojej klubovej kariéry za Bayern Mníchov (od 1994). Má prezývku "King Kahn" alebo "Titan."
Úspechy a ocenenia.
Klubové tituly:
Národné mužstvo:
Individuálne ocenenia:
Fernando Morientes

Fernando Morientes Sánchez (* 5. apríl 1976, Cilleros, Cáceres) je bývalý španielsky futbalista. Hrával za kluby Valencia CF, Liverpool F.C., AS Monaco, Albacete, Real Zaragoza a hlavne Real Madrid kde hrával v rokoch 1997 až 2005. Bol súčasťou úspešného tímu Realu, ktorý vyhral Ligu majstrov trikrát v rokoch 1998 až 2002 (2. miesto v 2004 s Monacom) a španielsku ligu dvakrát.
Klubová kariéra.
Vo veku 17, Morientes začal so svojou profesionálnou kariérou za klub Albacete v 1993. Tu odohral dve sezóny, pričom strelil 5 gólov v 22 zápasoch. Morientes prestúpil do Real Zaragoza v 1995, kde odohral dve sezóny. Tu hrával aj strielal góly pravidelne - 30 gólov v 66 zápasoch.
Jeho výkony za Zaragozu prilákali vedenie bohatého klubu Real Madrid. V lete 1997 prestúpil do tohto klubu za približne 6,6 milióna eur. Tu tvoril úspešnú útočnú dvojicu s Raulom Gonzálezom. V jeho prvej sezóne strelil 12 gólov v 33 zápasoch. Tiež v tejto seźone triumfoval Real v Lige majstrov.
Na začiatku sezóny 2003-04 prebehli viaceré rokovania s nemeckým klubom Schalke 04 neúspešne, no Morientes nakoniec odišiel na hosťovanie do francúzskeho klubu AS Monaco. Tu sa Morientesovi darilo, v lige strelil v 28 zápasoch 10 gólov a zažiaril hlavne v Lige majstrov. AS Monaco sa prekvapujúco stretlo vo finále s FC Portom, ktorému ale podľahlo. Morientes sa 9 gólmi stal najlepším strelcom súťaže a ironicky jeho gól rozhodol o postupe Monaca cez Real Madrid v štvrťfinále. 
Po návrate do Realu boli jeho možnosti na návrat do základnej zostavy obmedzené aj príchodom Michaela Owena. V januári 2005 za 6,3 miliónov libier prestúpil do anglického klubu Liverpool F.C. Počas pôsobenia v Reale dokázal Morientes streliť 72 gólov v 128 zápasoch.
Za Liverpool debutoval proti rivalom z Manchestru United a jeho prvý gól strelil 1. februára 2005 proti Charltonu Athletic. Liverpool v tejto sezóne triumfoval v Lige majstrov, ale Morientes nehral vo finálovom zápase proti A.C. Milánu.
Aj keď mal Morientes pri príchode do Liverpoolu výbornú reputáciu, nedarilo sa mu tak, v sezóne 2004-05 strelil len 3 góly. 
V júli 2006 prestúpil do španielskeho klubu Valencia CF za približne 3 milióny libier.
Fitnes

Fitnes sú športové aktivity a celkový životný štýl, ktorý má za cieľ všeobecnú telesnú kondíciu, zdatnosť, zlepšenie držania tela, zlepšenie konceptu postavy a pod. pri súčasnom pôsobení na upevňovanie zdravia a rozvoji sily. Na fitnes cvičeniach sa používajú okrem tradičných činiek aj rôzne špeciálne stroje, trenažéry a pod., ktoré sú bežne k dispozícii vo fitnes centrách. Okrem cvičenia záujemcovia obyčajne dodržiavajú aj určitý diétny režim, prípadne používajú rôzne doplnky výživy.
Medzi najznámejšie osobnosti a predstaviteľky ženského fitnes na Slovensku patria Zora Czoborová alebo Marietta Žigalová. Najvýraznejší predstaviteľ mužského fitnes je Daniel Medo.
Maltodextrín

Maltodextrín je oligosacharid a výživový doplnok pre športovcov a fyzicky aktívnych ľudí. Vzniká spojením piatich molekúl glukózy. 
Používa sa na zvýšenie energetického príjmu. Je to komplex zložených cukrov, po užití plynule dodáva glukózu do krvného obehu a vhodne dopĺňa svalový glykogén. Podľa výrobcu nespôsobuje žiadne zažívacie ťažkosti..
Otrokárstvo

Otrokárstvo alebo otrokárske zriadenie môže byť:
Otrokárstvo môže byť:
Sója

Sója ("Glycine") je rod rastlín z čeľade bôbovité. Najznámejší druh je sója fazuľová ("Glycine max"), významná kultúrna rastlina teplých oblastí Zeme. 
Produkcia.
Sójové bôby patria medzi najvýznamnejšie poľnohospodárske plodiny. Najväčšími producentmi sójových bôbov sú USA, Brazília a Argentína.
Tepelný izolant

Tepelný izolant je látka, ktorá vedie zle (alebo vôbec) teplo, tzn. má nízku tepelnú vodivosť.
Veličina, ktorá umožňuje porovnanie látok podľa tepelnej vodivosti, sa nazýva súčiniteľ tepelnej vodivosti. Tepelné izolanty majú súčiniteľ tepelnej vodivosti nízky.
Opakom tepelného izolantu je tepelný vodič.
Príklad tepelného izolantu.
Najlepšími tepelnými izolantami sú plyny a kvapaliny, ktoré rýchlejšie ako vedením prenášajú teplo prúdením.
Z pevných látok sú dobrými tepelnými izolantami predovšetkým látky, ktoré obsahujú veľa plynu (vzduchu), napr. sklenená vata, perie, srsť, sklo, drevo, penový polystyrén, a pod. V stavebníctve sa pre lepšiu tepelnú izoláciu používajú tehly s dutinami. Z látok neobsahujúcich plyny sú dobrými tepelnými izolantami napr. plasty, alebo bakelit.
Využitie.
Tepelné izolanty sa využívajú všade tam, kde je potrebné zabrániť predávaniu tepla (úniku tepla) - zateplenie fasád domov, potrubí a pod., alebo v prípade, kedy treba zabrániť ohrevu materiálu (drevené držadlá kuchynského riadu a pod.).
Typickým príkladom je zimné oblečenie, ktoré izoluje teplo vďaka vzduchu, ktorý je uzatvorený medzi vláknami vlneného svetra, na podobnom princípe fungujú duté vlákna, alebo perie.
Service pack

Service pack (skrátene SP) alebo opravný balík je súbor aktualizácií, opráv a/alebo vylepšení počítačového programu, ktorý je dodávaný vo forme jedného inštalačného balíka. Veľa spoločností ako napr. Microsoft alebo Autodesk obvykle vydáva service pack vtedy, keď počet individuálnych záplat pre konkrétny program presiahne určitý (ľubovoľne stanovený) limit. Inštalácia service packu je jednoduchšia a menej náchylná na chyby ako inštalácia veľkého množstva individuálnych záplat, toto platí ešte viac pri aktualizácií viacerých počítačov cez sieť.
Service packy sú obvykle číslované a odkazuje sa ne skrátene ako na SP1, SP2, atď. Je potrebné však spomenúť, že niekedy môžu okrem oprav chýb priniesť úplne nové vlastnosti, ako to bolo v prípade SP2 pre Windows XP.
Inkrementálne a kumulatívne SP.
Service pack môže byť "inkrementálny", čo znamená, že obsahuje aktualizácie, ktoré neboli súčasťou predchádzajúcich service packov alebo, čo býva častejšie, "kumulatívny", čo znamená, že jeho súčasťou je obsah jeho predchodcov. V prípade produktov Microsoftu sa inkrementálne aktualizácie označujú ako "service release". Napríklad, Office 2000 musí byť upgradovaný na service release 1 (SR1) pred inštaláciou SP2.
Pre konkrétny program je bežné, že jeho service packy sú buď inkrementálne alebo kumulatívne. Z tohto dôvodu sa často označujú ako "celý súbor" programových service packov ako napr. "Service packy pre Microsoft Windows sú kumulatívne".
Gillian Andersonová

Gillian Leigh Andersonová (* 9. august 1968, Chicago, Illinois, USA) je americká herečka, ktorá v rokoch 19932002 stvárňovala postavu agentky Scullyovej v seriáli Akty X.
Mladosť.
Niekoľko mesiacov po narodení Gillian sa celá rodina presťahovala z Chicaga do Veľkej Británie, kde Gillianin otec začal študovať na londýnskej filmovej škole. Krátko po jej jedenástich narodeninách sa celá rodina presťahovala späť do USA. V Michigane pokračovala Gillian v štúdiu na základnej a neskôr na strednej škole. Maturovala v roku 1986. Jej veľkou vášňou v tejto dobe bolo divadlo, a tak sa Gillian vo svojich 22 rokoch presťahovala do New Yorku. Okrem práce čašníčky hrala aj v niektorých newyorských divadlách. Prvý veľký úspech mala s divadelnou hrou Absent Friends. Gillian sa však v New Yorku nedokázala udržať a začala cestovať po celých USA. Vo svojich 24 rokoch sa dostala až do Los Angeles, kde (aj keď sa pôvodne odmietala zúčastňovať konkurzov do seriálov) si ju všimol scenárista Chris Carter, ktorý za túto budúcu predstaviteľku Dany Scullyovej vo svojom seriáli Akty X tak bojoval, že nakoniec s jej účinkovaním v novom sci-fi súhlasili aj producenti.
Filmové úlohy.
Producenti neboli s Gillian stále veľmi spokojní a všadeprítomné napätie povolil až obrovský úspech, ktorý Akty X počas prvých dvoch rokov vysielania dosiahli. Je paradox, že napriek obrovskému úspechu seriálu sa Gillian nikdy nenaskytla žiadna skutočne veľká filmová úloha (ako v prípade Davida Duchovneho, jej seriálového partnera, ktorý sa po skončení seriálu s úspechom venoval filmovým úlohám). Pokiaľ nepočítame celovečerný film Akty X z roku 1998, tak jej pravdepodobne najznámejšou filmovou úlohou bola tá vo filme "The Turning" (1992). Za zmienku stojí aj televízny film "The House of Mirth", v ktorom sa herečka objavila v roku 2000. Ide o komornú historickú drámu. Z ďalších projektov, v ktorých sa objavila v hlavnej úlohe, sú to "The Mighty Celt" z roku 2005 a "Straightheads" z roku 2007.
Zväz arabského Maghrebu

Zväz arabského Maghrebu alebo Únia arabského Maghrebu (po francúzsky "Union du Maghreb arabe", skr. UMA)
Prestup tepla

Prestup tepla je prenos tepla rozhraním dvoch látok rôzneho skupenstva, presnejšie: prenos tepla medzi jadrom prúdiacej tekutiny a fázovým rozhraním (medzi touto tekutinou a buď tuhou látkou alebo tekutinou iného skupenstva). V užšom zmysle sa prestupom tepla myslí len prenos tepla rozhraním prúdiacej tekutiny a tuhej steny, t. j. presnejšie: prenos tepla medzi jadrom prúdiacej tekutiny a povrchom tuhej steny (inými slovami: prenos tepla cez tzv. medznú vrstvu).
Ak tekutina obteká tuhú stenu (napr. kanála, rúrky, nádoby), treba rozlíšiť tenkú časť tekutiny tečúcu v blízkosti steny (tzv. medzná vrstva) a ostatnú časť tečúcej tekutiny (tzv. jadro alebo hlavný prúd tekutiny). V medznej vrstve v dôsledku trenia platí, že rýchlosť tekutiny je nulová pri povrchu steny, potom spojito rastie až je nakoniec na hranici k jadru tekutiny rovnaká ako v jadre tekutiny. V časti medznej vrstvy tekutiny, ktorá je bezprostredne pri stene (tzv. laminárna podvrstva), všetka tekutina prúdi v smere paralelnom k stene (t.j. preč od sledovaného smeru, čiže od smeru kolmého na stenu) a prenos tepla (v sledovanom smere) sa teda realizuje nie prúdením, ale prakticky len slabším mechanizmom - vedením tepla. V laminárnej podvrstve je teda sústredená podstatná časť odporu proti prestupu tepla a nastáva tu hlavná časť „teplotného skoku“ medzi stenou a jadrom tekutiny; laminárna "pod"vrstva môže niekedy tvoriť celú medznú vrstvu. Vo zvyšku medznej vrstvy (ak nie je celá laminárna) a najmä v jadre tekutiny sa prenos tepla (v sledovanom smere) realizuje vedením aj prúdením tepla, vedenie tepla je však voči prúdeniu relatívne bezvýznamné. 
Množstvo tepla preneseného pri prestupe tepla udáva empirický tzv. Newtonov ochladzovací zákon. Nepracuje s teplotami vnútri medznej vrstvy, pracuje len s rozdielom teplôt medzi jadrom tekutiny a povrchom steny. Podrobnosti pozri v článku Newtonov ochladzovací zákon.
Prenos tepla cez stenu obklopenú z oboch strán tekutinami (t.j. postupnosť prestup tepla - vedenie tepla - prestup tepla) sa nazýva prechod tepla. Podrobnosti pozri v článku prechod tepla.