burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Daliborka

Daliborka je pevnostná veža postavená v roku 1496 za vlády Vladislava II. Jagelovského staviteľom Benediktom Rejtom. Bola súčasťou hradného opevnenia Pražského hradu a stojí na konci Zlatej uličky. Slúžila až do roku 1781, kedy vyhorela, ako väzenie. Prvým väzňom bol Dalibor z Kozojed, po ktorom je pomenovaná, ďalším zo známych väzňov bol mecenáš gróf František Antonín Špork. 
V roku 1782 bola znížená o jedno poschodie a v roku 1883 bola sprístupnená verejnosti.
Slovenský pohár

Slovenský pohár môže byť:
Priečelie

Priečelie alebo priečelná fasáda alebo front je hlavná (t. j. predná) fasáda budovy. Priečelie býva spravidla bohatšie dekorované ako ostatné časti fasády. Často je riešené osovo, opatrené rizalitmi, arkiermi či balkónmi. Býva ukončené štítom alebo atikou. Priečelie s hlavným vchodom je spravidla obrátené do ulice, prípadne orientované na inú urbanistickú dominantu.
Ulm Münster

Ulm Münster alebo Dóm v Ulme je luteránsky dóm (nie katedrála v cirkevnom ani v architektonickom zmysle, kostol nikdy nebol sídlom biskupa) postavený v gotickom štýle v Ulme. Pôvodne bol dóm katolícky, v období reformácie prešiel do rúk protestantov. 
Stavba trvala od roku 1377 do roku 1890, pretože podobne ako v prípade Kolínskeho dómu boli práce prerušené. Stavba kostolnej veže začala v roku 1419 a bola prerušená v roku 1529. Až roku 1844 sa začalo pokračovať vo výstavbe. 
Po dokončení v roku 1890 prekonal vtedajšiu najvyššiu stavbu na svete Kolínsky dóm. Jeho štatút najvyššej stavby na svete bol prekonaný Philadelphskou radnicou v 1901. Dodnes je vďaka veži vysokej 161,5 metra najvyšším kostolom sveta. Kostol je dlhý a široký . Rozkladá sa na približne .
Liturgia (úkony)

Liturgia znamená v kresťanstve (prípadne aj judaizme a prenesene aj v iných náboženstvách) v najširšom zmysle formu a obsah bohoslužobnej slávnosti charakterizovanej rituálnymi (t. j. pevnými) úkonmi a obradmi. Pojem zahŕňa všetky úkony, obrady, slová, gestá, symboly, prístroje, oblečenia a podobne tvoriace bohoslužbu. O ďalších významoch slova v kresťanstve pozri liturgia.
Pravidlá pre bohoslužbu sa nazývajú rítus, odvetvie teológie študujúce liturgiu sa nazýva liturgika.
Omša

Omša môže byť:
Omša (hudba)

Omša je vokálno inštrumentálna forma zhudobňujúca omšové modlitby pôvodne spievané ľudom.
Omša ako hudobné dielo.
Časti:
Osobitou formou omše je posmrtná omša, rekviem. Nazýva sa podľa prvých slov introitu: „"Requiem aeternam dona eis Domine"“ – „"Odpočinutie večné daj im Pane"“. Časti "Gloria" a "Credo" sa v nej vynechávajú a nahrádza ich spev „"Dies irae, dies illa"“.
Proprium missae.
Hudobne najzaujímavejšími spevmi propria sú:
Pre ordinárium poskytovala rímska liturgia len úzke melodické východisko. Dlhý čas boli v popredí časti propria s ich biblickými textami. Až do karolínskeho obdobia sa začína obracať pozornosť na texty ordinária, čo sa prejavilo najmä v neskorostredovekom viachlase.
Oltárna sviatosť

Oltárna sviatosť (staršie "Sviatosť oltárna"), iné názvy: Najsvätejšia oltárna sviatosť, Najsvätejšia sviatosť, Prevelebná oltárna sviatosť (predtým aj: "Prevelebná sviatosť oltárna"), Sviatostný Spasiteľ) je názov sviatosti eucharistie u Rímskokatolíckej cirkvi. Vyvinula sa z eucharistie raných kresťanov - pozri eucharistia (rané kresťanstvo).
Eucharistia je v katolicizme sviatosť (a to hlavná zo sviatostí bohoslužby), pretože (najmä) prijatím eucharistie v prijímaní (communio) sa prijímajúcemu udeľuje a potvrdzuje Božia milosť. Podľa katolíckeho chápania možno oltárnu sviatosť prijať aj mimo omše.
V protestantizme existuje Večera Pánova, ktorá má však inú teologickú podstatu ako rímskokatolícka eucharistia.
Stephen Kipkorir

 
 
Stephen Arusei Kipkorir známy aj pod skráteným menom Stephen Kipkorir (* 24. október 1970 – † 8. február 2008, medzi mestami Nakuru and Eldoret) bol kenský atlét, ktorý sa venoval behu na 1 500 metrov. V tejto disciplíne získal na Letných olympijských hrách 1996 v Atlante bronzovú medailu.
Kariéra.
Dňa 23. marca 1996 skončil na Majstrovstvách sveta v krose v juhoafrickom meste Stellenbosch na 14. mieste. O pár mesiacov neskôr získal v disciplíne behu na 1500 metrov bronzovú olympijskú medailu časom 3:36,72 min, hoci nikdy pred rokom 1996 nebehal túto disciplínu na vrcholových súťažných podujatiach. Na prvého Noureddina Morceliho z Alžírska strácal 94 stotín a na druhého Fermína Cacha zo Španielska 32 stotín sekundy. Po krátkej atletickej kariére, ktorú ukončil v roku 2001 sa stal vojakom z povolania. Zomrel 8. februára 2008 pri autonehode automobilu, ktorý prevážal príslušníkov kenskej armády.
Výkonnostný rast.
1996 - 3:31,87 min (Lausanne, Švajčiarsko; 3. júl)
1997 - 3:35,56 min (Zürich, Švajčiarsko; 13. august)
1998 - 3:37,00 min (Stuttgart, Nemecko; 19. júl)
1999 - 3:34,47 min (Paríž, Francúzsko; 3. júl)
1995 - 7:38,73 min (Oslo, Nórsko; 21. júl)
1997 - 7:57,96 min (Sevilla, Španielsko; 29. máj)
1998 - 7:51,02 min (Rieti, Taliansko; 30. august)
1999 - 7:39,40 min (Sevilla, Španielsko; 28. máj)
2001 - 7:50,91 min (Lisabon, Portugalsko; 16. jún)
Štartovacie okno

Štartovacie okno je v kozmonautike obmedzený, väčšinou pomerne krátky časový úsek, v ktorom môže odštartovať kozmické teleso a dostať sa na potrebnú obežnú dráhu bez použitia neúnosne veľkého množstva paliva.
Pojem štartovacie okno je používaný najčastejšie v súvislosti s dosiahnutím nejakého cieľového telesa, či už ide o teleso na obežnej dráhe Zeme (napr. vesmírna stanica, Mesiac), alebo na obežnej dráhe Slnka (planéta, kométa, planétka, atď.). Okno je dané zvolenou technikou letu, vzájomným postavením štartu a cieľa, nárokmi na príletovú a odletovú rýchlosť (čo súvisí s požiadavkou, aby teleso okolo cieľa len preletelo, alebo aby bolo navedené na jeho obežnú dráhu), atď. Nutnosť odštartovať nosnú raketu s nákladom vo vnútri štartovacieho okna nastala preto, lebo po oddelení nosnej rakety zvyčajne po niekoľkých desiatkach minút letu už väčšinou nie je možné robiť veľké korekcie dráhy. Čím väčšie sú manévrovacie schopnosti a množstvo paliva kozmickej lode alebo sondy, tým sú nároky na štartovacie okno menšie.
Pri cestách k iným planétam slnečnej sústavy je nutné brať ohľad aj na vlastný obeh planéty okolo Slnka. Dráha preto musí byť zvolená tak, aby sa sonda a cieľová planéta stretli v jednom bode. Pri medziplanetárnych letoch existuje optimálny dátum, kedy je vzájomné postavenie Zeme a cieľa najvýhodnejšie z hľadiska množstva paliva alebo príletového času k nemu. Štartovacie okno však trvá aj istý čas pred a po optimálnom dátume. Mimo štartovacieho okna nie je možné cieľ danými prostriedkami dosiahnuť.
Superheroes (EP)

Superheroes, nahraný v roku 2005, je EP nemeckej power-metalovej skupiny Edguy.
Elfriede Kaunová

 
 
Elfriede Kaunová (* 5. október 1914, Büttel, Nemecko – † 5. marec 2008, Kiel) bola nemecká atlétka, ktorá sa venovala skoku do výšky.
Kariéra.
V roku 1935 ako prvá Nemka preskočila hranicu 160 cm. O rok neskôr, na Letných olympijských hrách 1936 v Berlíne získala v disciplíne skok do výšky bronzovú medailu výkonom 160 cm, hoci i prvá Maďarka Ibolya Csáková a druhá Britka Dorothy Odamová-Tylerová skočili taktiež 160 cm. Rozhodoval teda najmenší počet pokusov.
Zomrela 5. marca 2008 v Kieli ako posledná žijúca medailistka z olympijských hier 1936.
Kuruppu Karunaratne

Kuruppu Arachchige Karunaratne známy aj pod skráteným menom Kuruppu Karunaratne alebo pod menom K.A. Karunaratne (* 29. apríl 1960 – † 6. apríl 2008, Weliverija) bol srílanský atlét, ktorý sa venoval maratónskemu behu.
Atletickú kariéru začal na Majstrovstvách Ázie 1985, kde skončil na 4. mieste v behu na 10 000 metrov. Neskôr skončil opäť na 4. mieste, ale tentoraz v maratónskom behu – na Ázijských hrách 1990, Majstrovstvách Ázie 1991 a 1993. Zúčastnil sa na Letných olympijských hier 1992 v Barcelone, kde skončil v maratóne na 71. mieste časom 2:32:26 hod, a na Majstrovstvách sveta 1993 v Stuttgarte skončil na 40. mieste. Osobný rekord 2:17:45 zabehol v roku 1991 v Londýne.
Zomrel 6. apríla 2008 po bombovom atentáte uskutočnenom organizáciou LTTE v meste Weliverija pri príležitosti maratónskeho behu. Spolu s ním zomrelo ďalších trinásť ľudí, medzi nimi aj reprezentačný tréner bežcov Lakshman de Alwis či minister diaľnic Srí Lanky Džejarádž Fernandopulle.
Larry James

 
 
George Lawrence James známy aj pod menom Larry James (* 6. november 1947, Mount Pleasant, New York, USA – † 6. november 2008, Galloway Township, New Jersey) bol americký atlét, ktorý sa venoval behu na 400 metrov. Je dvojnásobný olympijský medailista.
Bol členom Atletickej Siene slávy USA a takisto slúžil v námorníctve, kde dosiahol titul majora. Zomrel v deň svojich 61. narodenín, 6. novembra 2008 na rakovinu.
Košeľa

Košeľa je časť oblečenia, ktorá slúži k zakrytiu hornej časti ľudského tela. Názov pochádza z latinského slova "casula", označujúceho plášť s kapucňou.
Je to kus oblečenia vyrobený z látky, ktorý zakrýva celú hornú polovicu tela. Má golier, rukávy a vertikálne zapínanie na gombičky, ktoré sa môžu rozopnúť po celej dlžke.
Nealkoholický nápoj

Nealkoholický nápoj je nápoj bez obsahu alkoholu. Bežne používané názvy perlivých nealkoholických nápojov sú sóda, kola, tonik alebo minerálka.
Rich Kids

Rich Kids bola krátko fungujúca britská hudobná skupina. Založil ju Glen Matlock (basová gitara) po svojom odchode zo Sex Pistols.
História.
Vo februári 1977 Matlock ukončil členstvo v Sex Pistols a bol nahradený hudobným analfabetom Sidom Viciousom. Rozhodol sa založiť vlastnú skupinu, ktorú pomenoval "Rich Kids". V zakladajúcej zostave hrali okrem neho Rusty Egan (bicie), Steve New a Mick Jones (obaja gitary). Jones však v skupine nevydržal dlho a strieda ho Midge Ure zo skupiny Slik. Zároveň sa stáva po Matlockovi hlavným spevákom.
Skupina nemala veľký komerčný úspech. V roku 1978 vydala svoj jediný album "Ghosts of Princes in Towers", no koncom roku sa rozpadla. Oficiálne bol rozchod skupiny však oznámený až v polovici roku 1979.
Ladislav Miko

Doc. RNDr. Ladislav Miko, PhD. (* 9. apríl 1961, Košice) je český prírodovedec a odborník v oblasti ochrany životného prostredia slovenského pôvodu, bývalý minister životného prostredia ČR. Od 1. januára 2018 do 31. decembra 2021 pôsobil ako vedúci Zastúpenia Európskej komisie na Slovensku.
Vyštudoval biológiu a ekológiu na Karlovej univerzite v Prahe. Pred rokom 1989 pracoval 10 rokov v zoologickom ústave Slovenskej akadémie vied.
V rokoch 20022005 bol námestníkom českého ministra životného prostredie pre ochranu prírody. V rokoch 20052009 viedol odbor ochrany prírodných zdrojov Generálneho riaditeľstva pre životné prostredie Európskej komisie.
Dňa 8. mája 2009 bol menovaný ministrom životného prostredia v úradníckej vláde Jana Fischera. Od roku 2017 je podpredsedom českej Liberálno ekologickej strany (LES).
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2014

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2014 sa konali v bieloruskom hlavnom meste, Minsku. Rozhodla o tom IIHF 8. mája 2009, počas Majstrovstiev sveta vo Švajčiarsku. Z pôvodných 5 kandidátskych krajín stiahlo kandidatúru Česko, pretože nepovažovalo za výhodné organizovať turnaj v roku zimných olympijských hier v Soči. Európsky parlament spolu s Petrom Šťastným vyzývali IIHF, aby odňala usporiadateľstvo Bielorusku. Majstrom sveta sa stalo Rusko, ktoré vo finále porazilo Fínsko .
Zimné olympijské hry 2014

XXII. zimné olympijské hry sa konali od 7. do 23. februára 2014 v ruskom meste Soči. Najúspešnejšou krajinou v medailovej bilancií sa stalo domáce Rusko, ktoré získalo 13 zlatých, 11 strieborných a 9 bronzových medailí. Slovensko získalo jednu zlatú medailu vďaka Anastasii Kuzminovej a v hodnotení krajín tak obsadilo 21. miesto.
Zoznam športov.
Počas XXII. Zimných olympijských hier sa súťažilo v 15 zimných športoch v 98 disciplínach v roku 2014:
Kalendár.
Nasledujúci kalendár zobrazuje časové rozdelenie športových disciplín na ZOH 2014 v Soči. Modré podfarbenie pri športe v daný deň znamená, že v disciplíne sa súťažilo, ale neuskutočnila sa žiadna finálová disciplína. Žlté podfarbenie značí finálové zápolenie v daný deň. Ružové podfarbenie značí exhibičné, nesúťažné predstavenie. Číslo udáva počet finálových disciplín.
Športoviská.
Vďaka špecifickým geografickým a klimatickým podmienkam v mieste konania olympijských hier sa prvýkrát v histórii konali Zimné olympijské hry v subtropickom klimatickom pásme. Hlavnou výhodou je relatívne malá vzdialenosť medzi olympijskou dedinou a športoviskami a medzi jednotlivými športoviskami. Tie sú rozdelené do dvoch oblastí, tzv. klastrov - pobrežného a horského. 
Pobrežný klaster.
Pobrežný klaster () sa rozprestiera na pobreží Čierneho mora v Imeretinskej nížine, v časti mesta Soči, ktorá sa nazýva „Adler“. Bol tu vybudovaný nový olympijský komplex, ktorý zahŕňa okrem športových štadiónov aj budovy tlačového a televízneho centra, výstavných pavilónov, olympijskej dediny a hotelových komplexov. 
Základ takzvaného „Olympijského parku“ tvorí šesť štadiónov:
Olympijský park v Soči je najkompaktnejší v celej histórii Zimných olympijských hier. Všetky športoviská je možné obísť pešo za necelých 20 minút. V centre parku sa nachádza Medailové námestie, na ktorom budú prebiehať ceremónie odovzdávania olympijských medailí.
Horský klaster.
Športoviská horského klastra () sú vzdialené iba od Olympijského parku. Tu prebehli súťaže pod holým nebom. Súčasťou horského klastra sú:
Okrem športovísk je v horskom klastri aj mediálna dedina, olympijská dedina a hotelové zariadenia.
Maskoti.
Maskotmi ZOH 2014 sú tri zvieratá – leopard snežný, zajačica a biely medveď. Prvýkrát v histórii boli maskoti vybraní hlasovaním verejnosti. Verejnosti boli návrhy predstavené 7. februára 2011. 26. februára 2011 boli zverejnené výsledky hlasovania.
Zúčastnené krajiny.
Zimných olympijských hier sa zúčastňujú športovci 88 národných organizácií. V zátvorkách je uvedený počet účastníkov.
Zlatica Švajdová-Puškárová

Zlatica Švajdová-Puškárová (* 26. jún 1977, Bratislava) je populárna slovenská novinárka, známa hlavne z TV Markíza ako moderátorka Televíznych novín. V minulosti moderovala politickú reláciu Na telo. Počas svojho televízneho pôsobenia získala mnohé divácke aj odborné ocenenia. Plynule hovorí taliansky a anglicky. 
Životopis.
Po skončení talianskeho bilingválneho gymnázia vyštudovala politológiu a žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pracovať začala ako novinárka v bratislavskom Večerníku, neskôr v denníku SME. Pracovala aj pre agentúru SITA. V roku 1999 odišla zo Slovenskej televízie do TV Markíza, kde začínala ako redaktorka spravodajstva Televíznych novín. Okrem moderovania spravodajských vstupov TV novín, moderovala politickú reláciu Na telo a Televízne noviny. Od roku 2015 je vydatá za kolegu Patrika Švajdu.
Piazza della Signoria

Piazza della Signoria je námestie vo Florencii, na ktoré ústi Via dei Calzaiuoli, Via de Cerchi, Via de Magazzini, Via de Gondi, Via de Ninna, Piazzale degli Uffizi, Via Vacchereccia a Via Calimaruzza.
Dejiny.
Miesto bolo osídlené od bronzovej doby, ako preukázal archeologický výskum. Od 14. storočia je námestie centrom politického života Florencie.
Pamiatky.
Dominantami námestia sú palác Vecchio a Loggia dei Lanzi.
Jazdecká socha Cosima I..
V centre námestia stojí jazdecká socha Cosima I. od Giambologna z rokov 1587-1599. Sochár použil bronz a bez podstavca meria socha 450 centimetrov. Socha bola vytvorená v paláci Bellini. Giambolognu poveril touto zákazkou Ferdinand I. Medicejský, syn Cosima I. Na podstavci sú zobrazené dôležité momenty z Cosimovho života.
Neptúnová fontána.
Pôvodne bola fontána zadaná Bacciovi Bandinellimu, po jeho smrti prevzal zákazku jeho žiak Bartolomeo Ammanati. Použitým materiálom bol mramor a bronz. Fontána má výšku 560 centimetrov.
Sochy pred palácom Vecchio.
Pred palácom Vecchio sú umiestnené kópie sôch "Herakles a Cacus" Bandinelliho; Michelangelov Dávid (originál je v galérii florentskej Accademie, ďalšia kópia stojí na Piazzale Michelangelo); "Judita a Holofernes" (originál stojí v Bargellu), "Marzocco" (lev) (originál je v paláci Vecchio) od Donatella.
Hotel Albrecht

Hotel Albrecht je štvorhviezdičkový hotel v Bratislave neďaleko Slavína.
Hotel Albrecht je situovaný v rezidenčnej štvrti mesta na Mudroňovej ulici. Vznikol kompletnou rekonštrukciou historickej budovy z dvadsiatych rokov dvadsiateho storočia, kde rodina vinárov Albrechtovcov prevádzkovala výletnú reštauráciu s kaviarňou Albrecht, známa ako výletná reštaurácia Albrechtova záhrada. Počas druhej svetovej vojny sa tu konávali májalesy Hlinkovej gardy. Počas komunizmu postupne chátral a rekonštrukcie sa dočkal až v roku 2008.
V roku 2009 získal hotel Albrecht ocenenie CE.ZA.AR v kategórii "Interiér".
Hotel Albrecht patrí finančnej skupine Slavia Capital. V jeho izbe č. 8 sa oligarcha Martin Kvietik stretával s Andrejom Dankom a Gabrielou Matečnou.
Loggia dei Lanzi

Loggia dei Lanzi alebo Loggia dei Signori je slávna otvorená hala na Piazza della Signoria (radničnom námestí) vo Florencii.
Stavba.
Lodžiu dala postaviť v rokoch 1376 - 1382 florentská signoria pre audiencie a slávnostné príležitosti. Odtiaľto hovorili k ľudu rečníci. Pôvodne sa nazývala Loggia dei Signori (Lodžia pánov - myslené mestských radných). V 16. storočí za vlády rodu Mediciovcov bola stavba nazvaná podľa landsknechtov, ktorí tu stávali ako veľkovojvodská stráž.
Lodžia má podobu otvorenej haly s krížovou klenbou a stĺpmi s napodobeninou korintských hlavíc. Z hľadiska architektonického štýlu je teda hybridom niekoľkých slohov. V roku 1583 bola na jej streche zriadená visutá záhrada. Dnes je tu kaviareň prístupná len pre návštevníkov Galérie Uffizi. Neskôr sa Loggia dei Lanzi stala vzorom pre výstavbu známej Feldherrnhalle v Mníchove.
Výtvarná výzdoba.
Časom sa Loggia dei Lanzi stala výstavnou galériou podobne ako celé radničné námestie. Väčšina vystavených sôch sú však kópie, ktorých originály boli postupne umiestnené do florentských múzeí.
Jednou z najslávnejších sôch, ktoré je možné si tu pozrieť, je "Perseus s hlavou Medúzy" Benvenuta Celliniho, zlatníka a sochára, považovaného za jedného z najlepších manieristických sochárov. Ide o originál, ktorý pochádza z obdobia okolo roku 1550. Perseus je geniálne dielo, ktoré do lodžie dal umiestniť toskánsky veľkovojvoda Cosimo I. Medicejský. Perseus, ktorý zvíťazil nad ženským netvorom, mal symbolizovať víťazstvo Mediciovcov nad florentskou republikou a byť protikladom Michelangelovho "Dávida", ktorý naopak zosobnil víťazstvo slabého ľudu nad mocnými Mediciovcami, i Donatellovej "Judity s hlavou Holofernovou", predstavujúcej podobný námet (kópie oboch sôch stoja neďaleko lodžie pred florentskou radnicou.) 
Ďalšie dve významné plastiky pochádzajú zo sochárskej dielne talianskeho umelca flámskeho pôvodu Giovanna Bolognu - Giambologna. Jeho manieristické dielo, ovplyvnené Michelangelovou tvorbou, je už predzvesťou baroka, ako tiež dokazujú tu umiestnené súsošia, plné dramatických gest "Únos Sabiniek" (1583) a "Herkules krotiaci kentaura" (1599).
Galleria degli Uffizi

Galleria degli Uffizi je jedna z dvoch galérií obsahujúcich prierez výtvarného umenia v talianskej Florencii (popri galérii Pitti). Je to jedna z najznámejších galérií na svete. Je to najnavštevovanejšia galéria vo Florencii. Leží hneď pri rieke Arno a rad pri vstupe môže zabrať aj niekoľko hodín.
Galleria degli Uffizi zaznamenáva prierezovo výtvarnú tvorbu od antického Ríma po barok. Medzi slávnymi autormi, ktorých diela sú v tejto galérii vystavené, sú Giotto, Beato Angelico, Masaccio, Piero della Francesca, Sandro Botticelli, Leonardo da Vinci, Lucas Cranach, Albrecht Dürer, Michelangelo Buonarroti, Raffaelo Sanzio, Tizian, Paolo Veronese, Peter Paul Rubens, Caravaggio, Rembrandt a iní.
Galéria začína na najvyššom poschodí antickými sochami a renesančnými portrétmi vtedajších súčasníkov. Pre návštevníka môže byť usporiadanie veľmi mätúce, pretože sa na hornom poschodí s antikou ďalej mieša gotické umenie quattrocenta, renesančné umenie talianskych majstrov s tzv. „nemeckou školou“ a pokračuje do nižších poschodí barokovým umením. Zbierka je menšia ako zbierka paláca Pitti, no obsahuje slávne obrazy ako napr. Botticelliho "Klaňanie troch kráľov" alebo Michelangelovu "Svätú rodinu".
Piazza del Duomo (Pisa)

Piazza del Duomo (doslova "Námestie dómu"), prezývané Piazza dei Miracoli (doslova "Námestie zázrakov"), je námestie v talianskej Pise, na ktorom sa nachádzajú jedny z najvýznamnejších talianskych pamiatok: Šikmá veža v Pise, Baptistérium a Dóm.
Názov "Námestie zázrakov" pochádza z pera talianskeho spisovateľa a básnika Gabrieleho D’Annunzia.
Námestie bolo v roku 1987 zaradené na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Kevin Grubb

Kevin Grubb (* 19. apríl 1978, Mechanicsville, Virgínia, USA – † 6. máj 2009, Henrico County) bol americký automobilový pretekár série NASCAR.
Smrť.
Zomrel 6. mája 2009 po tom, čo si strelil zbraňou do hlavy.
Operácia Bodenplatte

 Operácia Bodenplatte uskutočnená 1. januára 1945, bola pokusom nemeckej Luftwaffe ochromiť spojenecké letectvo v Holandsku, Belgicku a severozápadnom Francúzsku na sklonku druhej svetovej vojny. 
Nemci museli počas príprav operácie presunúť časť síl určených pôvodne na obranu Ríše. Cieľom tejto akcie bolo minimalizovať neúspechy spôsobené v dôsledku porážky v bitke o Ardeny. Operácia bola Pyrrhovým víťazstvom, ak vôbec možno o nejakom úspechu hovoriť, keďže straty, ktoré pri útoku nemecká Luftwaffe utrpela, sčítajúce okolo 271 zničených a 65 poškodených lietadiel a 143 padlých, 70 nezvestných a 21 ranených letcov nebolo možné nahradiť. Straty spojencov, ktoré boli o niečo vyššie, boli nahradené o niekoľko týždňov neskôr. Nemecká armáda zostala vystavená leteckým útokom v rovnakej miere ako predtým. Operácia Bodenplatte bola poslednou útočnou operáciou Luftwaffe počas druhej svetovej vojny.
Ciele operácie.
Operácia bola zameraná na nasledovné spojenecké letiská:
Zúčastnené jednotky.
Luftwaffe útočila jednotkami:
Cieľom útoku sa stali nasledovné spojenecké jednotky:
Železničný uzol Bratislava

Železničný uzol Bratislava tvorí sieť železničných tratí využívaných vlakmi pre prepravu cestujúcich a/alebo len tovaru na území Bratislavy.
Dejiny.
Prvou traťou bola konská železnica z prístavu v priestore súčasného nám. Ľ. Štúra cez Dostojevského rad, žst. Nivy, Karadžičovu ul., stanicu konskej železnice, žst. Filiálka, žel. zast. Slovany, žst. Predmestie a Rača do Svätého Jura. Sprevádzkovaná bola 27. septembra 1840. Neskôr bola postupne predlžovaná až po Trnavu a Sereď.
20. augusta 1848 prišiel prvý parný vlak z Viedne cez Gänserndorf, Marchegg, Devínsku Novú Ves, Lamač, Železnú studienku, Červený most a tunel pri Kramároch do Hlavnej stanice - výstavba trate: 18461848.
Ďalšou bola trať z Budapešti cez Vác, Štúrovo, Nové Zámky, Galantu, Senec, Vajnory, Vinohrady do Hlavnej stanice. Sprevádzkovaná bola 16. decembra 1850.
Najrozsiahlejšie siete vlečkových koľají boli vybudované zo žst. Nivy, ÚNS, Filiálka, Predmestie.
Animálna železničná doprava po koľajniciach, ako dosť zriedkavá použitím pohonu volmi bola v počiatočnom období železničnej vlečky zo žel. st. Predmestie do areálu spoločnosti "Dynamit-Nobel" (neskôr premenovanej na "Chemické závody Juraja Dimitrova", nakoniec na "Istrochem").
Zrušené trate, vlečky, stanice a zastávky.
Od roku 1840 prešla železnica v meste vývojom, ktorý mal v neskorších obdobiach za následok aj rušenie tratí, vlečiek, staníc a zastávok:
Carl Robert Osten-Sacken

Barón Carl Robert (von) Osten-Sacken(-po nemecky a anglicky) resp. Robert Romanovič Osten-Saken (-po rusky) (* 21. august 1828, Petrohrad, Rusko - † 20. máj 1906, Heidelberg, Nemecko) bol ruský a nemecký diplomat a entomológ. V rokoch "Americkej občianskej vojny" pôsobil ako ruský generálny konzul v New Yorku v USA. 
Biografia.
Narodil sa v roku 1828 v Petrohrade, kde získal základné vzdelanie a navštevoval tu aj gymnázium - v rokoch 1841 - 1845. V Petrohrade ďalej po maturitách pokračoval v štúdiu na univerzite, po skončení ktorej v roku 1849 začína pracovať na ruskom Ministerstve zahraničných vecí, kde pracoval ako sekretár v misii vo Washingtone, kde pôsobil v rokoch 1856 až 1862. Od roku 1862 pracoval už ako ruský generálny konzul v New Yorku, kde bol až do roku 1871. V roku 1873 odchádza do dôchodku a v roku 1877 sa presťahoval do nemeckého Heidelbergu, kde v roku 1906 zomiera.
Entomologické aktivity.
V entomológii sa venoval prevažne štúdiu a zberu dvojkrídlovcov (Diptera), z ktorých sa špecializoval prevažne na čeľade Tipulidae a Tabanidae. V čase svojho pôsobenia v Spojených štátoch amerických precestoval značné územie USA a zozbieral rozsiahlu zbierku hmyzu, prevažne z radu dvojkrídlovcov, ktoré čiastočne spracoval sám a čiastočne ich spracoval ďalší významný dipterológ Hermann Loew. V roku 1862 barón Osten-Sacken publikuje spoločne s Hermannom Loewom svoju prácu: "Catalogue of the described Diptera of North America".
Počas svojho života napísal Karl Robert Osten-Sacken sám, alebo spoločne s inými autormi niečo okolo 180 kníh, článkov a listov s entomologickou tematikou, ktoré bol publikované v rôznych entomologických časopisoch.
Sergej Nikolajevič Alferaki

Sergej Nikolajevič Alferaki (vo francúzskych textoch "Alphéraky"; * 14. apríl 1850, Charkov, Rusko - † 1918, Petrohrad) bol ruský poľovník, ornitológ a entomológ, prevažne lepidopterológ (Lepidoptera). Priraďujeme ho k najvýznamejším ruským entomológom. Bol zavraždený ruskými boľševikmi.
Entomologické aktivity.
Bol čestným členom Ruskej entomologickej spoločnosti a členom Royal Entomological Society of London. Patril k osobným priateľom vojvodu Nikolaja Michajloviča Romanova.
Pavel Svoboda (hudobník)

Pavel Svoboda (* 1987) je český organista a čembalista.
Absolvoval konzervatórium Pardubice a študuje Akadémiu múzických umení v Prahe u prof. Jaroslava Tůmy. Už počas štúdií na konzervatóriu získal množstvo ocenení v medzinárodných súťažiach, napríklad za organovú interpretáciu v Brně a Opave. Je členom súboru Barocco sempre giovane. Nahráva pre rozhlas a televíziu a taktiež pôsobí ako dramaturg a spoluusporiadateľ viacerých festivalov klasickej hudby.
Sieťová vrstva

Sieťová vrstva "(angl. network layer)" je treťou zo siedmich vrstiev definovaných referenčným modelom OSI, ktorá zodpovedá druhej vrstve štvor-vrstvového modelu TCP/IP. 
Na tejto vrstve je k protokolovej dátovej jednotke "(skratka PDU)" pridaná hlavička, v ktorej sú špecifikované informácie potrebné na úspešné vykonanie prenosu, ako napríklad logické adresy. Po pridaní tejto hlavičky sa PDU nazýva paketom.
Prenos na sieťovej vrstve.
Sieťová vrstva je zodpovedná za výber najlepšej cesty medzi koncovými zariadeniami a za samotné doručenie paketu medzi nimi. 
Prepájanie na tretej vrstve sa nazýva smerovanie, čo je aj hlavnou komunikačnou funkciou tejto vrstvy. Zariadenie, ktoré pracuje na tretej vrstve sa nazýva smerovač. 
Protokoly sieťovej vrstvy.
Najznámejším protokolom sieťovej vrstvy je protokol IP, momentálne najrozšírenejší vo verzii 4, avšak z dôvodu rapídneho úbytku voľných IP adries sa čoraz viac presadzuje IP vo verzii 6, ktorý ponúka omnoho viac adries. Podpornými protokolmi sieťovej vrstvy sú napríklad ARP, ICMP alebo IGMP.
Freón

Freón je triviálne označenie zlúčenín zo skupiny halogénderivátov, ktoré obsahujú minimálne 2 typy halogénových substituentov, pričom jedným je fluór (F).
Najznámejší je dichlórdifluórmetán (freón R 12), je to kvapalina, ktorá sa používala ako náplň do chladničiek, hasiacich prístrojov a sprejov. Freóny sú silno prchavé, majú dlhú životnosť, čím sa neustále zvyšuje ich koncentrácia v ovzduší. Prenikajú až do stratosféry, kde sa ich molekuly štiepia pôsobením UV žiarenia zo Slnka čím vzniká voľný chlór. Ten sa ihneď zlučuje s kyslíkom v ozónovej vrstve na oxid chlórny. Následkom toho klesá množstvo ozónu.
Všeobecný vzorec.
Všeobecný vzorec pre freóny je:
kde:
Označovanie.
Freóny sa označujú písmenom R a dvojmiestnym, alebo trojmiestnym číslom.
Deriváty metánu.
Deriváty metánu sa označujú: 
kde:
Príklad: R 11 = "CFCl3" = monofluórtrichlórmetán
Ostatné deriváty.
Ostatné deriváty sa označujú: 
kde:
Príklad: R 113 = "C2F3Cl3" = trifluórtrichlóretán
Použitie freónov.
Pred ich zákazom sa freóny používali napríklad na nasledovné účely:
Hever

Hever (nárečové varianty: heviér, hebár, héber, hevar, heviar, hevér, hevír; z nem. Heber = zdvíhadlo, zdvihák) môže byť:
Hever môže byť aj:
Benjamin Flores

Benjamin Flores (* 24. máj 1984, Morelia, Michoacán, Mexiko – † 5. máj 2009, Dallas, Texas, USA) bol mexický boxer, ktorý súťažil v suberbantamovej váhe. 
Smrť.
Zomrel 5. mája 2009 po tom, čo 30. apríla 2009 utrpel zranenie mozgu v súboji proti Alu Seegerovi. Po prevoze do nemocnice začal dýchať, no i napriek tomu mu lekári nedávali veľkú šancu na prežitie.
Diskografia Roba Kazíka

Toto je diskografia speváka Roba Kazíka.
Vráť sa mi, láska.
Vráť sa mi, láska je album Roba Kazíka z roku 1994, ktoré vyšlo na MC a CD.
Venované Vám.
Venované Vám - Robo Kazík II. je album Roba Kazíka z roku 1995, ktoré vyšlo na MC a CD.
Toto sólo patrí nám.
Toto sólo patrí nám - Robo Kazík 3 je album Roba Kazíka z roku 1996, ktoré vyšlo na MC a CD.
Srdce Ti napovie.
Srdce Ti napovie - Robo Kazík 4 je album Roba Kazíka z roku 1997, ktoré vyšlo na MC a CD.
Vianoce.
Vianoce je album Roba Kazíka z roku 1997, ktoré vyšlo na MC a CD.
Jesenné lístie.
Jesenné lístie je album Roba Kazíka z roku 1998, ktoré vyšlo na MC a CD.
Letná nálada.
Letná nálada je album Roba Kazíka z roku 1999, ktoré vyšlo na MC a CD.
Jarná serenáda.
Jarná serenáda je album Roba Kazíka z roku 2000, ktoré vyšlo na MC a CD.
Daj boh štastia tejto zemi....
Daj boh štastia tejto zemi... je album Roba Kazíka z roku 2000, ktoré vyšlo na MC a CD.
Galatéka Roba Kazíka.
Galatéka Roba Kazíka - s orchestrom Pavla Zajáčka, 10. jubilejné album je album Roba Kazíka z roku 2001, ktoré vyšlo na MC a CD.
Na návrší taký dom....
Na návrší taký dom... - Robo XII., je album Roba Kazíka z roku 2002, ktoré vyšlo na MC a CD.
Ja keď spievam slzy tečú....
Ja keď spievam slzy tečú... - Robo Kazík 11. je album Roba Kazíka z roku 2002, ktoré vyšlo na MC a 2CD.
Megamixy - Robo Kazík &amp; SALKO Band.
Megamixy - Robo Kazík &amp; SALKO Band je album Roba Kazíka z roku 2004, ktoré vyšlo na MC a CD.
Mojim najdrahším.
Mojim najdrahším je album Roba Kazíka z roku 2005, ktoré vyšlo na MC a CD.
EAN: 8588003068064
Slovensko naše.
Slovensko naše - slovenské ľudové pesničky spieva Robo Kazík, je album Roba Kazíka z roku 2006, ktoré vyšlo na MC a CD.
Braslav (Sávia)

Braslav alebo Bräslav bolo knieža Sávskeho kniežatstva (nazývaného aj Sávia, chorvátska Panónia a pod.) v rokoch 880 – cca 900, pričom 896 – cca 900 vládol aj na území (bývalého) Blatenského kniežatstva (nazývaného aj Panónia, Zadunajské kniežatstvo, Koceľovo kniežatstvo a pod.).
Sávske kniežatstvo ležalo medzi riekami Dráva a Sáva a bolo lénom Východofranskej ríše. Do funkcie sávskeho kniežaťa Braslava dosadil východofranský panovník Karol III., ktorému v roku 884 vzdal Braslav hold v Tullne pri Viedni. Za odmenu mal chrániť východné hranice Franskej ríše pred útokmi starých Maďarov. Ako východofranský vazal knieža Braslav vystupoval voči Veľkej Morave nepriateľsky; napr. v roku 892 zaútočil neúspešne na Svätoplukove kraje. Na lepšiu obranu proti útokom starých Maďarov v roku 896 Východní Frankovia územie pod správou Braslava rozšírili o územie (bývalého) Blatenského kniežatstva. Nepomohlo to však a v rokoch 900/901 územia dobyli starí Maďari.
Richard Smalley

Richard Errett Smalley (* 6. jún 1943, Akron, Ohio, USA – † 28. október 2005, Houston, Texas, USA) bol americký chemik a fyzik, profesor chémie, fyziky a astronómie na Rice University v Houston, Texas.
V roku 1996 dostal Nobelovu cenu za chémiu za objav uhlíkových nanorúrok – fullerénov spolu s Robertom Curlom a Haroldom Krotom.
GOCE

GOCE - Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer bol projekt Európskej kozmickej agentúry ESA a meno planetárnej sondy, ktorá mala za úlohu počas dvoch rokov veľmi presne zmapovať gravitačné pole Zeme.
Úlohy misie.
Znalosť gravitačného poľa Zeme je veľmi dôležitá, gravitácie ovplyvňuje napríklad vulkanickú činnosť. Naša planéta nie je presnou guľou a nie je ani svoju hmotou homogénna. Líšia sa aj gravitačné konštanty od 9,78 do 9,83 metrov za sekundu. Preto bolo rozhodnuté o potrebe perfektného zmapovania gravitácie našej planéty. Na projekte ESA sa podieľalo aj Česko prostredníctvom Astronomického ústavu AV ČR v Ondřejove. Ústav sa podieľa na spracovaní dát a spoluurčovaní dráhy sondy. 
Konštrukcia sondy.
Družica tvarom pripomínala odlomený hrot šípu. Je dlhá 5,3 metrov, plocha sondy v smere pohybu bola zredukovaná na 1,1 štvorcového metra, aby sa eliminoval odpor zostatkových častí atmosféry. Hmotnosť bola deklarovaná 1052 kg. Je vybavená stabilizačnými plôškami a iónovým motorom, ktorý je poháňaný elektrickou energiou zo solárnych panelov s výkonom 1,3 kW. Jej iónový motor bol vyrobený vo Veľkej Británii a jeho "palivom" bol xenón. Častice xenónu boli motorom vystreľovanie rýchlosťou až 40 000 m/s, zásoba xenónu bola 40 kilogramov, čo poskytlo dostatok paliva na štyri roky. 
Na výrobe sondy pre ESA sa podieľalo 45 európskych firiem.
Priebeh misie.
Sondu na obežnú dráhu vo výške 280 km nad povrchom Zeme mala dopraviť ruská raketa Rokot už v septembri 2008, štart bol však odložený. Štart úspešne prebehol 17. marca 2009 o 14:21 UT z ruského kozmodrómu Pleseck.
Obežná dráha sa znížila v priebehu niekoľkých týždňov na 250 km. Misia bola sledovaná z Európskeho vesmírneho operačného centra v Darmstadte. Po minutí paliva v októbri 2013 sonda zanikla 11. novembra 2013 zhorením v zemskej atmosfére.
Strategic Arms Limitation Talks

Strategic Arms Limitation Talks alebo rozhovory/rokovania o obmedzení strategických zbraní alebo skrátene SALT je názov rokovaní o obmedzení strategických zbraní medzi ZSSR a USA v 60. a 70. rokoch 20. storočia, ako aj bilaterálnych zmlúv, ktoré z nich vzišli. 
Kontext.
Vtedajší Sovietsky zväz a Spojené štáty boli v 70. rokoch dve najväčšie svetové superveľmoci, nevojenskými prostriedkami bojujúce o geopolitický vplyv v rámci Studenej vojny. Predchádzajúce obdobia (zhruba od konca vojny do začiatku 60. rokov) by sa dali označiť ako fázy vývoja a testovania ich jadrových zbraní - Spojené štáty vyvinuli prvú jadrovú zbraň na svete v Projekte Manhattan ešte za 2. svetovej vojny, Sovietsky zväz potom v roku 1949. Testovanie jadrových zbraní týchto veľmocí, najmä po teste mohutnej Cár bomby v roku 1961 rozvírilo medzinárodnú nevôľu k ďalšiemu smerovanie týmto smerom, spolu s obavami, že sila týchto zbraní by v prípade rozpútania jadrového konfliktu bola dostatočná na vyhladenie všetkého života na Zemi.
SALT I.
Vyjednávania nad SALT I trvali od 17. novembra 1969 do mája 1972 v sérii stretnutí v Helsinkách a vo Viedni. Rokovania uviazli na mŕtvom bode. Výsledok sa dostavil až v máji 1971, kedy bola dosiahnutá zhoda v oblasti systémov ABM. Ďalšie rozhovory viedli k dohode a záveru rokovaní, keď 26. mája 1972 v Moskve prezident Richard Nixon a Leonid Brežnev podpísali "Zmluvu o antibalistických raketách" (Zmluva ABM), ktorá bola uzavretá na dobu nešpecifikovanú (so šesťmesačnou výpovednou lehotou) a zaväzovala Spojené štáty a Sovietsky zväz na obmedzenie počtu antibalistických raketových systémov. Ďalej podpísali "dočasnú dohodu medzi Spojenými štátmi a Zväzom sovietskych socialistických republík o niektorých opatreniach s ohľadom na obmedzenie strategických útočných zbraní", skrátene nazývaná Zmluva SALT I, ktorá bola uzatvorená na dobu piatich rokov s platnosťou od 1. júla 1972 a zaväzovala obidve strany na obmedzenie medzikontinentálnych striel (ICBM), striel SLBM a ponoriek s týmito zbraňami na palube. Boli dosiahnuté aj ďalšie vzájomné dohody, čo pomohlo k rozšíreniu vzťahov medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom.
SALT II.
Zmluva SALT II bola uzatvorená vo Viedni dňa 18. júna 1979. Rozhovory, ktoré viedli k jej podpisu sa však datujú od roku 1972. Hlavnou podstatou SALT II bolo obmedzenie alebo zakázanie vývoja niektorých druhov balistických rakiet s jadrovými hlavicami.
Peter Ország

Peter Ország (* 23. október 1969) je slovenský hokejový rozhodca.
Peter Ország sa ako rozhodca zúčastnil Majstrovstiev sveta 2008 v Kanade a 2009 vo Švajčiarsku, kde bol jedným z dvoch hlavných rozhodcov finálového zápasu medzi Ruskom a Kanadou. Druhým hlavným rozhodcom bol Fín Jyri Rönn. Získal ocenenie Zlatý puk pre najlepšieho rozhodcu na Slovensku v sezónach 200708 aj 20082009. V roku 2010 sa zúčastnil Zimných olympijskych hier v kanadskom Vancouveri, kde rozhodoval štyri stretnutia.
Robo Opatovský

Robért Opatovský (* 25. december 1971, Trnava) je slovenský spevák a skladateľ.
Zo života.
Robert (Robo) Opatovský vyštudoval hru na klasickú gitaru na bratislavskom konzervatóriu u Petra Zsapku. Po skončení štúdia navštevoval súkromné hodiny spevu u speváčky Adrieny Bartošovej. V roku 1993, počas Vojenskej základnej služby, spieval vo vojenskom big bandovom orchestri Bohumila Trnečku, neskôr s Vladom Valovičom. 
Po ukončení vojenskej služby spieval v rôznych hudobných telesách na Slovensku a v zahraničí. 
V roku 1996 Robo Opatovský začal spolupracovať s producentským triom Priehradník/Balogh/Gregor, pre ktoré nahral skladby „Heartbreaker“, „It doestn´t matter...“. V roku 1997 sa s pomocou Dariny Rolincovej zoznámil s českým hudobným skladateľom a producentom Danielom Hádlom, ktorý s ním uzavrel zmluvu na tri hudobné albumy pre vydavateľstvo BMG-Ariola. U tohto vydavateľa Opatovský vydal dva albumy, "Robert Opatovský" a "Nebol som zlý". Po vydaní druhého Robo podpísal zmluvu na tri albumy s Universal Music. V roku 2000 mu vyšiel album "Pravá tvár". V priebehu rokov 2002-2003 Robo Opatovský striedavo pôsobil v Japonsku a na Slovensku. V Japonsku pripravil materiál na album, ktorý s producentom Vrabcom (Made 2 Mate) vydal v roku 2003 pod názvom "Prílev energie". Od roku 2005 spolupracuje s Slovenským paralympijským výborom (SPV). V tomto roku preň nahral a naspieval pieseň "Daj šancu zázrakom" . Hudbu zložil Robo, text napísal Zoro Laurinc. V marci 2005 vyšiel Opatovskému album "V tom zvláštnom sne", v roku 2006 "Swing &amp; Latin", v roku 2008 album vianočných piesní s názvom "Vianočný album". Medzi najznámejšie hity Roba Opatovského patria skladby „Natália“, „Oceán“, „Na dvoch strunách“, „Sen“, „Dúhový pelikán“, „Hovorila po španielsky“, „Príliv energie“ a ďalšie. V TV Markíza účinkuje ako sólový spevák v tanečných súťažiach Let's Dance.
Robo Opatovský je vlastníkom hudobného vydavateľstva Záverečná. V roku 2008 sa produkčne a autorsky podieľal na albume Maroša Kramára, "Lážo-plážo". Robo Opatovský zložil aj hudbu k rozprávkovej knižke Bibiany Ondrejkovej "O dievčatku Julke".
V roku 2009 sa Robo Opatovský zúčastnil slovenského národného kola súťaže Eurovision Song Contest 2009 so skladbou „Prší“, s ktorou skončil vo finále na šiestom mieste. Dňa 11. mája Robovi Opatovskému vyšiel jeho prvý výberový album s jeho najväčšími hitmi.. 
V roku 2012 zložil a naspieval oficiálnu paralympijskú hymnu, pieseň "Nechajme sa strhnúť prúdom" na XIV. paralympijských hrách v Londýne pre Slovenský paralympijský výbor. Text piesne napísal Pavel Elgyütt . 
Pre výpravu slovenských paralympionikov na Zimné paralympijské hrách v Soči v roku 2014 zložil a naspieval pieseň "Môj život", ktorá je aj na rovnomennom albume .
Spolu s Štefanom Skrúcaným, Miroslavom Nogom, Petrom Cmoríkom, Barborou Švidraňovou, Bibianou Surovčíkovou a slovenskými paralympijskýmí športovcami naspievali hymnu "Orli bez krídel" pre Slovenské paralympijské družstvo k Letným paralympijským hrám v v Riu de Janeiro .
Osobný život.
Robo Opatovský sa oženil s priateľkou Katkou 9. mája 2009. S manželkou žije v Skalici.
Grigorij Jefimovič Grum-Gržimajlo

Grigorij Jefimovič Grum(m)-Gržimajlo (ruskou azbukou: "Григорий Ефимович Грум(м)-Гржимайло"; v angl. a čiastočne nemeckých textoch "Grum(m)-Grshimailo"; * 17. február 1860, Petrohrad, Ruská ríša – † 3. marec 1936, Leningrad, Sovietsky zväz) bol významný ruský entomológ a cestovateľ. Je známy svojimi prieskumnými cestami do Strednej Ázie, na Pamír, Bucharu, Ťanšan, Kan-su, Kukunor, západné Mongolsko, Tuviansko a Ďaleký východ.
Biografia.
Narodil sa v Petrohrade v roku 1860 v rodine ekonóma. Spočiatku sa zaujímal o filoxéru - študoval jej problematiku vo vinohradoch. Svoju prvú vedeckú prácu napísal v roku 1882 vo veku 21 rokov a zaoberala sa motýľmi (Lepidoptera) na Kryme. Spolupracoval s profesorom M. N. Bogdanovov z Petrohradského múzea a prispel mu veľa zo svojej zbierky do múzea. Študoval aj zbierky v múzeu, ktoré zozbierali takí významní ruskí zberatelia a prieskumníci, ako napr. Nikolaj Prževaľskij, Grigorij Potanin, Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij a ostatní prieskumníci zo Strednej Ázie. 
Od roku 1882 Grum-Gržimajlo študoval motýle z Besarábie, Krymu a Pobaltia a
venoval sa aj zoogeografii. Počas svojich zberov v blízkosti Sarepty sa stretol s nemeckým zberateľom Rückbeilom a s veľkovojvodom Nikolajom Michajlovičom Romanovom, ktorí mu navrhli aby publikoval svoje práce. Zároveň mu prisľúbili svoju podporu a pomoc pre jeho expedície na Pamír. V roku 1884 začal svoju prvú expedíciu na Pamír, počas ktorej navštívil Alajské vrchy, Zaalajský chrbát a cez Tersagarské údolie dosiahol až Fedčenkov ľadovec. Zozbieral okolo 12 000 druhov hmyzu, hlavne motýľov, z čoho tridsať druhov boli nové pre vedu. V roku 1885 podnikol druhú výpravu na Pamír, kde zozbieral cca. 20 000 exemplárov hmyzu. Tretiu expedíciu na Pamír podnikol v roku 1886.
Jeho zbierka hmyzu (Lepidoptera a Coleoptera) sa nachádza v Zoologickom múzeu v Petrohrade. Časť svojej zbierky predal Henrymu Johnovi Elwesovi (1846 — 1922).
Národný zoznam navrhovaných území európskeho významu na Slovensku

Toto je zoznam, ktorý obsahuje lokality navrhovaného územia európskeho významu, zoradených abecedne. Národný zoznam navrhovaných území európskeho významu (nÚEV) podľa smernice o biotopoch bol schválený uznesením vlády SR č. 239/2004 dňa 17. marca 2004. Zoznam vyhlásilo Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky výnosom č. 3/2004-5.1 zo 14. júla 2004., dňa 1. augusta 2004 nadobudol účinnosť. V rozhodnutí Komisie 2008/26/ES z 13. novembra 2007, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma zoznam lokalít európskeho významu v Panónskej biogeografickej oblasti a rozhodnutí Komisie 2008/218/ES z 25. januára 2008, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma prvý aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v alpskom biogeografickom regióne je uvedených aj 381 ÚEV z územia Slovenska. Začal sa proces vyhlasovania ÚEV, mali by byť vyhlásené za chránené územia a vznikol Zoznam území európskeho významu na Slovensku.
Pavlína Jíšová

Pavlína Jíšová (* 21. september 1962, České Budějovice) je česká folková a country speváčka.
Pavlína Jíšová absolvovala Pedagogickú fakultu (odbor český jazyk, hudobná výchova) v Českých Budějoviciach.
Získala so skupinou SEM TAM dvakrát Portu v Plzni. Neskôr spievala vo folkovej formácii Žalman a spol. s ktorou nahrala dva albumy. Spievala aj v skupine Minnesengři. V zostave Žalman a spol. pôsobila Pavlína do roku 1990, kedy kapelu opustila kvôli materským povinnostiam. Pavlína Jíšová spievala 12 rokov (1991-2002) v legendárnej folkovej skupine Nezmaři. Šesťkrát za sebou dostala ocenenie "Speváčka roka" od časopisu "Folk &amp; Country". V roku 2002 založila vlastnú skupinu CS Band, (Skratka CS, keďže dvaja hudobníci sú z Česka (Pavel Malina, Pavel Plánka) a dvaja zo Slovenska (Juraj Figura, Peter Szabados). Od roku 2007 má skupina názov "Pavlína Jíšová a přátelé". Mnohokrát je titulovaná českými médiami ako prvá dámu českého folku.
Guľový blesk

Guľový blesk je prírodný atmosférický jav, ktorý sa zvyčajne vyskytuje za búrkového počasia. Prejavuje sa ako guľovitý útvar, najčastejšie s priemerom niekoľkých centimetrov až decimetrov, rozličných farieb od žltej až po modrú, pohybujúci sa zvyčajne počas niekoľkých sekúnd až minút v rozličných smeroch a zaniká buď výbuchom, alebo aj celkom pokojne. Veda považuje už dlhé obdobie existenciu guľového blesku za nesporne dokázanú celým radom dôveryhodných pozorovaní, hoci teoretické vysvetlenie, ako aj experimentálna simulácia tohto javu v laboratóriu za definovaných a opakovaných podmienok sú nejasné.
Temperovaná liatina

Temperovaná liatina sa vyrába z bielej liatiny žíhaním (temperovaním). Temperovaním sa rozloží karbid železa na grafit a železo. Grafit sa vyskytuje v menších zrnách, takže neporušuje súdržnosť kryštálikov železa.
Temperovaná liatina je mäkšia, čiastočne tvárna, odolná voči korózií. Vyrábame z nej napr. montážne kľúče, háky a súčiastky do poľnohospodárskych strojov.
Theodor Becker

Theodor Becker (* 23. jún 1840, Plön, Nemecko - † 30. jún 1928, Liegnitz, Nemecko) bol nemecký technik (inžinier) a menej známy amatérsky entomológ, ktorý sa zaoberal prevažne dvojkrídlovcami (Diptera).
Splupracoval spoločne s Paulom Steinom, Mariom Bezzim a Kálmánom Kertészom na práci: "Katalog der Paläarktischen Dipteren", ktorý vyšiel v Budapešti v roku 1903.
Jeho zbierka hmyzu je uložená v Humboldtovom múzeu v Berlíne.
Bibliografia.
"Zeitschrift für systematische Hymenopterologie und Dipterologie", 7: p. 369 - 407.
Bedřich Feuerstein

Bedřich Feuerstein (15. január 1892 Dobrovice – 10. máj 1936 Praha) bol český architekt a scénograf.
Architektúru študoval súkromne u Josipa Plečnika, neskôr na pražskej Vysokej škole technickej a na AVU u Jana Kotěry. Zúčastnil sa bojov Prvej svetovej vojny. Od roku 1920 pracoval ako scénograf Národného divadla v Prahe. V roku 1924 odchádza do Paríža, kde pracuje v projekčnej kancelárii Augusta Perreta. V roku 1926 odchádza do Japonska, kde realizuje radu projektov s A. Raymondom (vlastným menom Antonín Reinman). V roku 1930 sa vracia do Čiech, podieľa sa na filmoch Vladislava Vančury a znovu sa venuje aj scénografii, hlavne v Osvobozeném divadle. V máji 1936 spáchal samovraždu. Je pochovaný v Loučni.
Jindřich Šimon Baar

Jindřich Šimon Baar (* 7. február 1869 Klenčí pod Čerchovem – † 24. október 1925 Klenčí pod Čerchovem) bol český katolícky kňaz, básnik a spisovateľ, predstaviteľ realizmu, tzv. "venkovské prózy" a katolíckej moderny.
Stručný životopis.
Študoval gymnázium v Domažliciach (1880 – 1888), potom teológiu v Prahe. Roku 1892 bol vysvätený na kňaza. Potom pôsobil na niekoľkých miestach ako duchovný a v tejto funkcii sa zapojoval do snáh o cirkevnú reformu. Najprv ako kaplán v Přimde, Spálenom Poříčí, Stochove a Úněticiach, potom v rokoch 1895 – 1897 a 1909 – 1919 farár v Ořechu a 1899 – 1909 v Klobukách. V rokoch 1918 – 1921 bol predsedom "Jednoty katolíckeho duchovenstva". Roku 1919 odišiel do dôchodku a žil vo svojej rodnej dedine. 
Po jeho smrti v Klenčí zriadili Muzeum Jindřicha Šimona Baara.
Dielo.
Jeho snahou bolo zobraziť bežný život na dedine (predovšetkým na chodskej). 
"Baarove spisy vyšli v 30 zväzkoch v rokoch 1923 – 1934.
Braslav

Braslav môže byť:
Vera Akimovová

 
 
Vera Akimovová (* 5. jún 1959 – † 10. máj 2009) bola sovietska atlétka, ktorá sa venovala behu na 100 m cez prekážky.
Vera Akimovová je držiteľkou jednej striebornej medaily z behu na 60 m z Halových majstrovstiev Európy 1984 časom 7,99 s. O rok neskôr, na Halových majstrovstvách sveta v roku 1985 v Paríži skončila vo finále tej istej disciplíne na 6. mieste časom 8,14 s. V rokoch 1985 a 1986 bola majsterkou ZSSR v behu na 100 m cez prekážky.
Nikolaj Grigorievič Jeršov

Nikolaj Grigorievič Jeršov (; v nemeckých textoch "Erschoff" alebo "Erschov"; 23. apríl 1837, Moskva, Ruské impérium – † 12. marec 1896, Petrohrad, Ruské impérium) bol významný ruský entomológ, ktorý sa zaoberal prevažne štúdiom motýľov ("Lepidoptera").
Jeho zbierka hmyzu, hlavne motýľov, sa nachádza v Zoologickom múzeu Zoologického inštitútu Ruskej akadémie vied ("Зоологический музей Зоологического института РАН").