burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Muži v čiernom (film)

Muži v čiernom (orig. "Men in Black") je americká akčná komédia založená na rovnomennom komikse od Malibu Comics / Marvel Comics. Film natočil režisér Barry Sonnenfeld v roku 1997. V hlavných úlohách sa predstavili Tommy Lee Jones a Will Smith. Film získal cenu Oscar za najlepšie masky.
Dej.
Film rozpráva príbeh agenta K, ktorý je členom tajnej nadštátnej agentúry Muži v čiernom (Men In Black, MIB), ktorej hlavným cieľom je eliminovať ilegálnych mimozemských imigrantov. Agenti majú za úlohu zatýkať mimozemšťanov, ktorí sa snažia usadiť na Zemi, pre také zásahy majú špeciálny neutralyzér, ktorým môžu vymazať ľuďom krátke aktuálne spomienky, aby aj naďalej zostali v utajení.
Partner agenta K, agent D odchádza do dôchodku a je mu vymazaná pamäť. Veliteľ agentúry agent Zed potom nachádza nového regrúta. Je ním policajt James Darrell Edwards III, ktorého potom agent K zaúča. Z Edwardsa sa tak stane agent J.
Potom spoločne čelia doteraz nejvážnejšiemu ilegálnemu preniknutiu mimozemšťanov, ktoré ohrozuje celú planétu.
Príjem.
Film bol nasadený v USA v 3 020 kinách. Za prvý víkend zarobil 51 miliónov amerických dolárov. Celkovo v USA zarobil $250 690 000, v ostatných krajinách potom $338 700 000. Celkovo teda $589 390 000.
Na DVD bol film vydaný v októbri 1997. Ešte v roku 2012 sa v USA predalo 76 000 kusov DVD. To bolo spôsobené nasadením filmu "Muži v čiernom 3" do kín.
Zičiho kaštieľ

Zičiho kaštieľ (staršie: "Zichyho kaštieľ") môže byť kaštieľ:
Malý kaštieľ

Malý kaštieľ môže byť:
Radovan Čerevka

Radovan Čerevka (* 19. jún 1980, Košice) je slovenský umelec, sochár. V tvorbe sa venuje reflexii masových médií.
Žije a tvorí v Košiciach, kde po sochárovi Jurajovi Bartuszovi prevzal štafetu vedenia "Ateliéru slobodnej kreativity 3D" na Fakulte umení Technickej univerzity. V tomto ateliéri si umelci môžu slobodne vybrať, v akom umeleckom médiu sa chcú vyjadrovať, či videom, sochou, kresbou, akciou alebo konceptom.
V roku 2006 spolu s Tomášom Makarom a Petrom Vráblom založil umeleckú skupinu "Kassaboys", ktorá sa venuje prevažne experimentálnemu filmu, ale aj výstavným projektom. V roku 2013 získal Cenu Oskára Čepana pre mladých výtvarníkov za inštaláciu "Krajina trvalej slobody". V roku 2018 – 2019 predstavil svoju tvorbu na samostatnej výstave "Moc" v múzeu vo Východoslovenskej galérii v Košiciach. V roku 2021 bol nominovaný v kategórii "Výtvarné umenie" na cenu Nadácie Tatra Banky za autorskú výstavu "Budovanie skutočného tela" v "Kunsthalle LAB," v Bratislave.
Klement Ptačovský

Klement Ptačovský (* 21. november 1886, Golčův Jeníkov † 18. jún 1963, Bratislava) bol slovenský botanik českého pôvodu, elektrotechnik a tiež filatelista.
Životopis.
Strednú školu vyštudoval v Prahe na Vyššej priemyselnej škole v 1905. V rokoch 1905 až 1909 pôsobil vo firme Kolben-Daněk v Prahe ako elektrotechnik. Od roku 1909 žil v Prešporku (dnešnej Bratislave) a stal sa riaditeľom elektrárne v podniku Dynamit Nobel (neskôr od 1951 bol podnik premenovaný na Závod Juraja Dimitrova, národný podnik, Bratislava), kde pracoval cez 43 rokov až do roku 1952. Venoval sa ochrane prírody, popularizácii biológie, turistike a aj filatelistike. Vo svojich odborných prácach sa zaoberá flórou v okolí Bratislavy, najmä prírodnou rezerváciou Devínska Kobyla, národnou prírodnou rezerváciou Šúr pri meste Svätý Jur a taktiež rastlinstvom na území Záhoria. Práve Ptačovský má najväčšiu zásluhu na záchrane prírodnej rezervácie Šúr (bola vyhlásená v roku 1952), keďže jej hrozil zánik. Úzko spolupracoval so známym českým botanikom prof. Karlom Dominom, s kazateľom, botanikom a etnografom Jozefom Ľ. Holubym, a tiež s botanikom Alexandrom Zahlbrucknerom. Botanik Karel Domin po Ptačovskom pomenoval aj druh jaseňa práve z lokality Jurského Šúra – "Fraxinus ptacovskyi".
Napriek tomu, že bol Ptačovský botanikom – amatérom a samoukom, získal si uznanie v odborných kruhoch. Mnoho rokov bol funkcionárom botanickej sekcie Slovenského vlastivedného múzea v Bratislave. Jeho vzácny herbár sa zachoval na Botanickom ústave SAV .
Klement Ptačovský sa aktívne venoval filatelii, bol zakladajúcim členom "Klubu československých filatelistov v Bratislave" (založený 7. januára 1923). V dňoch 24. októbra až 2. novembra roku 1937 sa v budove Zemedelského múzea v Bratislave uskutočnila „Celoštátna výstava poštových známok Bratislava 1937“, ktorú organizoval spomínaný Klub a jej vtedajším predsedom bol práve Ptačovský .
Klement Ptačovský zomrel 18. júna 1963 v Bratislave, pochovaný je na mestskom cintoríne v Ružomberku.
Osobný archívny fond.
V Ústrednom archíve SAV je uložený jeho osobný archívny fond s materiálmi, ktoré dokumentujú jeho vedeckú činnosť s dôrazom na botaniku a ochranu prírody, predovšetkým dokumenty k národnej prírodnej rezervácii Jurský Šúr a národnej prírodnej rezervácii Devínska Kobyla.
Zoznam hier pre Atari 2600

Toto je zoznam hier pre hernú konzolu Atari 2600.
Archív Slovenskej akadémie vied

Archív Slovenskej akadémie vied (predtým Ústredný archív SAV) je archív, špecializované pracovisko Slovenskej akadémie vied. V rámci celoštátnej siete archívov sa zaraďuje medzi špecializované archívy na Slovensku.
Vznik a história archívu.
O potrebe a založení archívu pre potreby Slovenskej akadémie vied sa začalo uvažovať približne v roku 1961 na pôde Historického ústavu SAV. Iniciátorom tejto myšlienky bol vtedajší riaditeľ Historického ústavu SAV Ľudovít Holotík, ktorý sa s návrhom obrátil na Predsedníctvo SAV. Archív napokon vznikol uznesením Predsedníctva SAV číslo 139 k 1. januáru 1963 z potreby narastajúcej písomnej agendy a jej uloženia a spracúvania, ktorá vznikla z činnosti vedenia akadémie a tiež jednotlivých vedeckých inštitúcií pôsobiacich pod SAV. Jeho pôvodný názov bol „Archív SAV“, a od 1. februára 1972 bol uznesením Predsedníctva SAV číslo 287 premenovaný na „Ústredný archív SAV“. V období od 1. januára 1985 až do 1. júla 1987 bol archív súčasťou Informačného centra SAV. Archív sa stal opäť samostatným pracoviskom. Od 1. mája 2018 sa archív včlenil do novovzniknutého Centra spoločných činností SAV a stal sa jeho organizačnou zložkou. Od 11. novembra 2019 sa inštitúcia vrátila k pôvodnému názvu, avšak ako súčasť spomínaného Centra v znení ,Centrum spoločných činností Slovenskej akadémie vied - Archív Slovenskej akadémie vied" (skrátene: CSČ SAV - A SAV).
Vedenie a pracovníci archívu.
Po svojom vzniku mal Archív SAV niekoľko rokov na plný úväzok iba jedného pracovníka, ktorý zastával zároveň aj pozíciu vedúceho archívu, bol ním Dušan Dúbrava. Na sklonku roku 1968 bol za externého riaditeľa vymenovaný významný slovenský historik a archivár Richard Marsina. V tomto období začali v archíve pôsobiť ďalší odborní pracovníci. Boli to predovšetkým Alexandra Marčeková, Jozef Klačka a Lýdia Kamencová (manželka historika Ivana Kamenca), ktorí svojou odbornou činnosťou zanechali výraznú stopu v histórii archívu, keďže v ňom pracovali vyše 40 rokov. Dr. Jozef Klačka bol vo funkcii riaditeľa archívu v rokoch 1978 - 1999.
Služby archívu.
Archív poskytuje prioritne služby organizáciám SAV (poskytovanie informácií, metodické usmernenia, predarchívna starostlivosť), ale umožňuje i štúdium archívnych dokumentov širokej odbornej verejnosti. Pracovníci archívu sa okrem administratívnej činnosti venujú i vedeckej odbornej činnosti, zúčastňujú sa aktívne na konferenciách zamerané na dejiny, archívnictvo.
Letisko Hradec Králové

Letisko Hradec Králové () alebo Letisko Věkoše (; ICAO: LKHK), je regionálne letisko s civilnou prevádzkou. Leží na severnom okraji Hradca Králové medzi jeho miestnymi časťami Věkoše a Rusek. Letisko zasahuje do katastrálnych území Piletice, Pouchov a Věkoše. V roku 2016 odbavilo cestujúcich, čo bol nárast 22% oproti roku 2015.
História.
V roku 1926 bola v Hradci Králové založená Masarykova letecká liga za priamej podpory starostu mesta JUDr. Františka Ulricha. Starosta Ulrich jednal s armádou o vybudovaní letiska so zmiešanou vojenskou a civilnou prevádzkou. Dňa 15. septembra 1927 bola schválená výstavba letiska. Prvou vojenskou leteckou jednotkou dislokovanou na letisku bol Letecký pluk číslo 4. Od roku 1929 sa na letisku usporadúvali letecké dny.
Spevnenú pristávaciu plochu letisko získalo až za čias nemeckej okupácie, kedy letisko slúžilo na výcvik nemeckej Luftwaffe. Ďalšia modernizácia sa uskutočnila v 50. rokoch 20. storočia.
Špecifikácia.
Prevádzkovateľom letiska je spoločnosť Letecké služby Hradec Králové a. s. Letisko je zaradené v kategóriách verejnej vnútroštátnej a neverejnej medzinárodnej kategorii 2B. Letisko disponuje dvomi vzletovými a pristávacími dráhami, betónovou 33R/15L s dĺžkou 2400 a šírkou 60 metrov a trávnatou 33L/15R s dĺžkou 800 a šírkou 25 metrov. Letisko je schopné prevádzkovať lety VFR a VFR-noc. Hangarovanie či odstavenie lietadla je možné na vyžiadanie. V prípade krátkodobého státia sú pripravené stojančeky.
Budúcnosť.
Letisko Hradec Králové má ambície stať sa ďalším českým regionálnym letiskom pre medzinárodnú prepravu. Letisko je plne prispôsobené pre nočné lety, v októbri 2010 tu bola testovaná prevádzka dopravného lietadla Boeing 737-300, ktorý poskytla už zaniknutá spoločnosť Czech Connect Airlines.
Štatistika pohybov.
Štatistika pohybov od roku 2006 do roku 2017:
"ACFT = pohyby lietadiel"
"ULL = pohyby ultraľahkých lietadiel"
"INLT = medzinárodné"
Najsvätejšie Kristovo Telo a Krv

Slávnosť Najsvätejšieho Kristovho Tela a Krvi ľudovo nazývaná aj Božie Telo () je prikázaný sviatok v katolíckej cirkvi. Je pripomienkou skutočnej prítomnosti Ježiša Krista, spasiteľa sveta, vo Sviatosti oltárnej ako Boha a človeka. Oslavuje sa vždy v druhý štvrtok po slávnosti Zoslania Ducha Svätého.
Tento sviatok je spojený s procesiamieucharistickými pochodmi naprieč mestami a obcami doprevádzanými modlitbami.
Český štát

Český štát (písané s malým č, v prvom význame niekedy aj s veľkým č) môže byť:
Hermelín (syr)

Hermelín je označenie pre český syr s bielou ušľachtilou plesňou na povrchu, ktorý je napodobeninou francúzskeho syra camembert. Na českom a slovenskom trhu sa predáva pod rôznymi komerčnými názvami.
História českého hermelínu.
O obľube syrov Camembert vedela po 1. svetovej vojne vtedajšia generácia českých syrárov, vďaka ktorej vznikol „Přibyslavský camembert“, jeden z prvých českých mäkkých syrov s ušľachtilou bielou plesňou na povrchu. Vyrábal sa v Hesove pri meste Přibyslav v mliekárenskom družstve, ktoré je dnes známe pod názvom Pribina. Pretože bola značka Camembert patentovo chránená, prišiel Ing. Josef Hojdar, neskorší šéf spoločnosti Madeta, s názvom hermelín. Názov bol vybraný kvôli podobnosti jemného plesňového povrchu s kráľovským hermelínovým plášťom z bielych hranostajov. Názov bol patentovo prihlásený 9. februára 1946.
Vlastnosti.
Hermelín je bieleho kruhovitého vzhľadu. Aj po zakúpení a uchovávaní v chladných miestnostiach sa menia organoleptické vlastnosti tohto syra. Plesňové syry ako hermelín či camembert majú charakteristickú chuť, ktorú je vhodné kombinovať s jemne korenistými mladými červenými vínami (André, Cabernet Sauvignon, Frankovka a pod.).
Použitie.
Hermelín je výborný aj k bielemu vínu.
Hermelín slúži k príprave rôznych pokrmov:
Historická krajina

Historická krajina môže byť:
El Risitas

Juan Joya Borja (* 5. apríl 1956, Sevilla, † 28. apríl 2021 Sevilla Španielsko), viac známy ako El Risitas, bol španielsky komik a herec, ktorý sa preslávil v roku 2015 potom čo sa začali zverejňovať paródie na jeho interview z roku 2002 v relácii Jesúsa Quintera "Ratones Coloraos."
Biografia.
Juan Joya Borja sa narodil 5. apríla 1956 v španielskej Seville. Za svoj život si vyskúšal niekoľko rôznych povolaní vrátane práce kuchára či vykladača vriec s cementom. Prvýkrát sa v televízii objavil roku 2000. Bolo to v relácii Jesúsa Quintera s názvom "El Vagamundo," kde porozprával o jeho rôznych životných situáciách, ktoré prežil s jeho kamarátom menom "El Peíto" alebo "el Cuñao". 
Rozpoznateľný začal byť vďaka jeho špecifickému smiechu, vďaka ktorému mu prischla aj prezývka "El Risitas", ktorá by sa dala do slovenčiny preložiť ako chichotanie.
El Risitas sa tiež objavil aj vo filme "." Keď začal byť v roku 2015 celosvetovo známy (viď satirické stránky s vtipnými obrázkami zvanými mémy) objavil sa aj v reláciách mimo svojho rodného Španielska, napríklad vo fínskej reklame.
Collegium Musicum (album)

Collegium Musicum je debutový štúdiový album slovenskej art rockovej skupiny Collegium Musicum, ktorý ako LP vyšiel v roku 1971 vo vydavateľstve Supraphon. 
Na albume sa hudobnícky podieľali Marián Varga, Fedor Frešo, Rasťo Vacho a Dušan Hájek. Pre Rasťa Vacha to bola jediná spolupráca s Collegium Musicum, od nasledujúceho albumu "Konvergencie" ho nahradil gitarista František Griglák. Texty k piesňam napísal bývalý gitarista Prúdov Peter Saller. 
Album bol nahraný 26.-28. októbra 1970 v pražskom štúdiu Supraphon – Dejvice, produkoval ho Hynek Žalčík. Booklet nakreslil Jiří Rathouský. 
Reedície.
Vydavateľstvo Opus vydalo reedície albumu v rokoch 2007 (CD) a 2017 (LP). Prvá reedícia obsahuje okrem rovnomenného albumu aj mladšie EP "Hommage à J.S.Bach / Ulica plná plášťov do dažďa" (Panton, 1970).
Lakka

Lakka je linuxový operačný systém založený na RetroArch a LibreELEC. Je určený na emuláciu hardvéru herných konzol a na hranie retro hier. Podporuje viacero hardvérových platforiem, napr. Raspberry Pi, Banana Pi, Orange Pi, Cubieboard, CuBox-i, Odroid, ako aj bežné 32 alebo 64-bitové x86 PC.
Prakticky je to systém, ktorý po spustení otvorí aplikáciu RetroArch, ktorá je jedinou aplikáciou v distribúcii, čím systém šetrí systémové prostriedky a výkon je optimalizovaný výlučne na emuláciu a spúšťanie hier.
Cyklický epos

Cyklický epos (iné názvy: kyklický epos, epický kyklos; ) je zoskupenie najvzájom na seba nadväzujúcich eposov, ktoré ucelene podávali grécke povesti od zrodenia bohov po osudy jednotlivých hrdinov.
V užšom zmysle je kyklický epos označenie pre súbor eposov, ktoré čerpajú z prostredia trójskych a tébskych povestí.
Pri mnohých eposoch je známe meno autora, ktoré však nie je spoľahlivo doložené. Kyklický epos v poklasickej dobe zapadol a v súčasnosti je známy len z neskoršieho a nepresného Proklovho výkladu.
Pezinok Pije Pivo

Pezinok Pije Pivo je pivný festival, ktorý sa koná v predposledný alebo posledný júnový piatok a sobotu na Radničnom námestí v Pezinku.
Festival sa koná každoročne od roku 2014. Myšlienkou festivalu je odprezentovať v typicky vínnej oblasti akou je mesto Pezinok, pivnú kultúru a priblížiť jednotlivých producentov remeselného piva a ich produkty návštevníkom.
Počas dvoch dní, piatok a sobota, majú návštevníci možnosť ochutnať množstvo druhov jedinečných pív, spoznať slovenské a zahraničné remeselné pivovary a ich pivné špeciality. Nachádzajú sa tu aj stánky s občerstvením a živá hudba. 
Vstup na festival je voľný. Na festivale sa platí žetónmi, ktoré sa dajú zakúpiť pri vstupe na festival. Cena jedného žetóna je 0,50€.
Sviatok svätých Petra a Pavla

Slávnosť svätých Petra a Pavla, apoštolov je prikázaný sviatok v katolíckej cirkvi, ktorý sa oslavuje každoročne 29. júna. Svätých Petra a Pavla si uctievajú aj v ortodoxnej cirkvi a orientálnej ortodoxnej cirkvi.
Svätý Peter.
Svätý Peter, rodený Šimon, sa narodil v Palestíne v meste Betsaida na severnom brehu Genezaretského jazera. Keď bol dospelý, býval v meste Kafarnauma. Jeho brat bol apoštol Ondrej. Keď ho Ježiš povolal za apoštola, neskôr zmenil mu meno na Peter, t. j. skala, na ktorej založil svoju cirkev a Petrovi dal „kľúče od nebeského kráľovstva“.
Peter najprv hlásal evanjelium v Palestíne, potom v Antiochii, v Korinte a napokon v Ríme, kde bol aj ukrižovaný dolu hlavou roku 67 alebo už roku 64.
Svätý Pavol.
Svätý Pavol sa narodil medzi rokmi 5 až 10 v Tarze v Cilícii. Získal veľmi dobré vzdelanie. Vyrábal stany alebo lodné plachty, čo bol vtedy veľmi hľadaný tovar. Svätý Pavol bol však hlavne veľmi zatvrdnutý farizej, ktorý bol silne proti novému učeniu Ježiša Krista, dokonca sa nepriamo zúčastnil ukameňovania svätého apoštola Štefana.
Keď si vybavil povolenie prenasledovať kresťanov v Damasku, na ceste tam sa mu zjavil Ježiš Kristus, v dôsledku čoho na tri dni oslepol. Po tejto skúsenosti sa obrátil na kresťanskú vieru (pozri: sviatok obrátenia svätého Pavla) a rozhodol sa ohlasovať Ježiša Krista. To sa nepáčilo Židom, ktorí ho chceli zabiť, no on im ušiel do púšte. Neskôr ohlasoval učenie Ježiša Krista v rôznych častiach sveta, až ho v Jeruzaleme zatkli a tak sa dostal do Ríma, kde bol uväznený.
Posledné roky jeho života sú zahalelné tajomstvom, predpokladá sa, že ho z väzenia prepustili, počas Nerovho prenasledovania kresťanov asi nebol v Ríme, snáď bol vtedy v Španielsku alebo na Východe. Bol v Macedónsku, Efeze, v Miléte, v Troade, na Kréte a zrejme aj v Nikapole, kde ho asi znovu uväznili a odviedli do Ríma.
Po odsúdení ho sťali mečom pravdepodobne na mieste v blízkosti Ostijskej cesty. Na mieste jeho posledného odpočinku dnes stojí bazilika svätého Pavla.
Kyselina izokyanatá

Kyselina izokyanatá (HNCO) je anorganická zlúčenina objavená roku 1830 Justusom von Liebigom a Friedrichom Wöhlerom, je to nestála a jedovatá, bezfarebná kvapalina.
Príprava a reakcie.
Kyselinu izokyanatú možno pripraviť protonizáciou kyanatanového aniónu (OCN-), napríklad pridaním kyseliny chlorovodíkovej (HCl) do roztoku kyanatanu draselného (KOCN). V takto pripravenej kyseline izokyanatej je v množstve okolo 3 % prítomná pravdepodobne kyselina kyantá (HOCN), nemožno ju však izolovať ("pozri nižšie").
Kyselinu izokyanatú možno tiež pripraviť vysokoteplotným rozkladom kyseliny kyanúrovej, ktorá časom vzniká v koncentrovaných roztokoch kyseliny izokyanatej. Je to jej trimér.
Kyselina izokyanatá vo vode pomaly hydrolyzuje za vzniku oxidu uhličitého (CO2) a čpavku (NH3).
S amínmi reaguje za vzniku karbamidov a reakcia sa nazýva karbamylácia.
Izoméry.
Nízkoteplotnou fotolýzou pevných látok obsahujúcich kyselinu izokyanatú bola preukázaná existencia molekuly H-O-C≡N (kyselina kyantá), ktorá je tautomérom kyseliny izokyanatej. Čistá kyselina kyanatá nebola izolovaná a kyselina izokyanatá v roztokoch vo všetkých rozpúšťadlách výrazne prevažuje. Je preto potrebné dávať pozor, pretože v niektorých príručkách sa vyskytujú údaje pre kyselinu kyanatú, ale v skutočnosti ide o kyselinu izokyanátú.
Ďalším izomérom je kyselina fulmínová (H-C=N-O), ktorá však nie je nijak zvlášť stabilná.
Dúhové Eminencie

Dúhové Eminencie alebo Rainbow Eminences je slovenská world music hudobná skupina, ktorá pochádza z Nového Mesta nad Váhom. Pozostáva z Branislava Hargaša, Miroslava Kollára, Adama Gálika a Petra Ferenčíka.
História.
Skupina vznikla v roku 2011 po návrate Branislava Hargaša, ktorý v Austrálii skúmal u domorodcov nástroj didgeridoo, a ktorý na Slovensku vytvoril nový nástroj tuhar. Spolu s Miroslavom Kollárom a Adamom Gálikom založili nový world music projekt, ktorý nazvali Dúhové Eminencie. Niekedy ho uvádzajú aj v angličtine ako Rainbow Eminences.
V roku 2013 vydali album s názvom "Astro Night".
Jozef Minárik (hasič)

JUDr. Jozef Minárik (* 18. november 1941, Dolné Orešany† 7. jún 2019, Bratislava) bol v rokoch 19592012 významný funkcionár orgánov požiarnej ochrany v Česko-Slovensku a na Slovensku, z toho bol dve funkčné obdobia (20022007 a 20072012) prezidentom Dobrovoľnej požiarnej ochrany SR (DPO SR), ktorého volí Snem DPO SR a po skončení 2. funkčného obdobia sa stal čestným prezidentom DPO SR.
Životopis.
Pochádzal z učiteľskej rodiny, vyštudoval Pedagogickú školu v Trnave, v rokoch 19671974 pracoval ako učiteľ, v Radimove, okres Senica aj ako riaditeľ školy. V oblasti hasičstva bol činný od roku 1959 ako dobrovoľník a funkcionár okresných a krajských orgánov požiarnej ochrany. Právnickú fakultu UK v Bratislave absolvoval v roku 1981. Z oblasti požiarnej ochrany absolvoval v rokoch 19741977 DŠ Zväzu požiarnej ochrany, funkcionárom ústredných orgánov požiarnej ochrany resp. dobrovoľnej požiarnej ochrany SR bol v rokoch 19721992 (ÚV ZPO), 19922012 (DPO SR). Vo vysokých funkciách stál na čele dobrovoľného hasičstva v období jeho zásadných vnútroorganizačných i legislatívnych zmien rokov 19901992 a ako vysoký hasičský funkcionár bol po celé roky v priamom a neformálnom kontakte s jednotkami DPO SR v celom Slovensku, často ich navštevoval a zúčastňoval sa ich rokovaní.
Je nositeľom všetkých požiarnických ocenení udeľovaných DPO SR - vrátane najvyššieho ocenenia Zaslúžilý člen DPO SR.
Neformálnym uznaním jeho osobnosti v kruhoch slovenských hasičov boli stovky hasičov s početnou technikou a mnohé iné osoby, ktoré mu prišli vzdať poslednú poctu pri rozlúčke 11. júna 2019.
Externé vyznamenania.
V roku 2010 bol JUDr. Minárik vyznamenaný aj prezidentom Slovenska, a to Zlatým záchranárskym krížom a bol nositeľom aj zahraničných hasičských vyznamenaní: v Česku mu bol v roku 2012 udelený Rad sv. Floriána a v Maďarsku Zlatý kríž.
Sídlisko Pod Sokolejom

Sídlisko pod Sokolejom je druhým najväčším sídliskom v meste Humenné podľa obyvateľov po Sídlisku 3 (7 243 obyvateľov). Je najmladším sídliskom v Humennom. Niekedy sa nazývalo Sídlisko Máj ale neskôr bolo premenované, preto stále denonym obyvateľa je "Májovčan".
Občianska vybavenosť.
Nachádza sa tu Obchodné stredisko s obchodom Coop Jednota, krčmou U mnícha a pizzeriou La Scala. Ďalej sa tu nachádza Základná škola SNP 1, Materská škola Partizánska 22, pošta, gréckokatolícka cerkev, rímskokatolícky kostol, trafika, 2 pekárne Ilas, Fresh, cukráreň, 3 zastávky MHD Humenné, a detské ihriská.
Destinácie.
Zo Sídliska pod Sokolejom sa dá dostať do centra mesta, do mestskej časti Valaškovce, do obce Jasenov a aj na Podskalku.
Akademik TU Košice (vodné pólo)

Akademik TU Košice alebo ATU Košice (celý názov: "Akademik Technická univerzita Košice") bol slovenský vodnopólový klub z Košíc. Vznikol ešte v 50. rokoch ako odiel miestnych vysokoškolákov. Klub prešiel mnohými názvami, aby nakoniec od roku 2001 prešiel pod multišportové združenie Akademik TU Košice, po ktorom dostal následne aj pomenovanie. Dovtedy niesol názov Slávia UVL Košice. Najväčší úspech dosiahol v rokoch 1987 a 1995, keď získal v kategórii mužov bronzové medaily v najvyššej česko-slovenskej, resp. slovenskej súťaži. Do roku 2005 hral najvyššiu domácu súťažExtraligu mužov. Okrem družstva mužov pôsobilo v klube aj družstvo žien, ktoré ale absolvovalo iba jedinú sezónu v slovenskej vodnopólovej súťaži.
Oddiel mužov bol dlhé roky súčasťou najvyššej česko-slovenskej a neskôr aj slovenskej najvyššej súťaže. V roku 2005 z nej ale kvôli ekonomickým problémom vystúpil. Vtedajším riaditeľom oddielu bol niekdajší slávny vodnopólový reprezentant a neskôr aj reprezentačný tréner Ladislav Bottlik. Nástupcom klubu, ktorý prebral aj jeho meno a ktorý vznikol v roku 2008, bol KPŠ Akademik Košice-Staré Mesto.
Úspechy.
Slovenská najvyššia súťaž:
Česko-slovenská najvyššia súťaž:
Jozef Minárik

Jozef Minárik môže byť:
Kalich

Kalich (zastarano: "kelich"; z nem. "Kel(i)ch" = kalich a lat. "calix" = hlbšia miska a lat. "calyx" = obal) môže byť:
Lya De Putti

Lya de Putti (* 10. január 1897, Vojčice† 27. november 1931, New York) bola maďarská filmová herečka počas éry nemého filmu. Bola známa svojimi zobrazeniami vamp postáv.
Život a kariéra.
Narodila sa ako Amália Helena Mária Róza Putti vo Vojčiciach. Bola jednou zo štyroch detí baróna Júliusa (Gyula Julián Gábor József) Putti, ktorý bol dôstojníkom a jeho manželky grófky Márie (Mária Rozália Kamilla) Hoyos von Guttenstein. Mala dvoch bratov, Gézu Kamila Gyulu Mária a Sándora, ktorí boli v službách armády a sestru Máriu.
Divadelnú kariéru začala v maďarskej estráde. Čoskoro sa dostala do Berlína, kde po vystúpení v balete debutovala vo filme v roku 1918. V roku 1924 sa stala prvou tanečnicou v Berlin Winter Garten.
V tomto období si ju všimol nemecký filmový režisér Joe May a obsadil ju vo svojej prvej dôležitej filmovej roli "The Mistress of the World" (1919). Po tomto úspechu nasledovali pozoruhodné vystúpenia v "Manon Lescaut" a "Varieté" (1925). V poslednom menovanom bol jej filmovým partnerom Emil Jannings v réžii E.A. Duponta. Obidva filmy boli nakrúcané v spoločnosti UFA. Počas pôsobenia v Nemecku de Putti hrala s takými hercami ako Conrad Veidt, Alfred Abel, Werner Krauss, Grete Mosheim, a Lil Dagover a pod vedením režisérov F.W. Murnaua a Fritza Langa.
De Putti prišla do Ameriky vo februári 1926. V tom čase povedala novinárom, že má 22 rokov aj keď už mala takmer 30. De Putti bola všeobecne obsadzovaná ako charakterová postava vampírov a často nosila tmavé vlasy krátke v štýle Louise Brooksovej alebo Colleen Mooreovej. De Putti hrala v D.W. Griffithovom snímku "Sorrows of Satan" (1926). Film bol vydaný v dvoch verziách, jedna v USA a druhá v Európe. V americkej verzii, kde v jednej scéne bola de Putti úplne oblečená, zatiaľ čo v rovnakej scéne v európskej verzii bola de Putti „hore bez“.
Súkromný život.
De Putti kedysi hovorila, že mala vzťah s grófom Ludwigom von Salm-Hoogstraeten, bývalým manželom ropnej dedičky Millicent Rogers. V roku 1913 sa vydala za Zoltána Szepessyho, župného sudcu. V roku 1918 sa rozviedli. Pár mal dve dcéry, Ilonu (1914) a Judithu (1916).
Návrat na Broadway.
Nasledujúci rok de Putti odišla do Hollywoodu, ale získala len malý úspech. Cez prácu s významnými hercami, ako sú Adolphe Menjou a Zasu Pitts sa nepodaril a v roku 1929 sa vrátila na Broadway.
Neskôr odišla do Anglicka, aby natočila nemé filmy a študovala anglický jazyk. Potom sa vrátila do USA, aby sa pokúsila o zvukové filmy.
Zomrela v roku 1931, vo veku 34 rokov, v Harbor Sanitorium, pričom zanechala len 800 libier a niekoľko kúskov šperkov. Štyri roky skôr bola £ 800 jej týždenná mzda. Je pochovaná na cintoríne Ferncliff v Hartsdale, New York.
Bolonské špagety

Bolonské špagety () je cestovinový pokrm, ktorý sa skladá zo špagiet a bolonskej omáčky. Je obľúbený mimo Talianska (napríklad v severnej, západnej a strednej časti Európy, Severnej Amerike, Brazílii, Austrálii a na Novom Zélande), ale nie je súčasťou tradičnej bolonskej alebo talianskej kuchyne.
Skladá sa zo špagiet podávaných s paradajkovou omáčkou, mletého hovädzieho mäsa, cesnaku, vína a byliniek; niekedy môže byť mleté ​​hovädzie mäso nahradené iným mletým mäsom. V tomto zmysle je v skutočnosti pokrm viac podobný neapolskému ragú z juhu Talianska ako severnej Bolonskej verzii ragú. Pri stretnutí sa s Talianmi v zahraničí je pokrm často odsudzovaný za „neautentickosť“, môže byť podávaný s väčším podielom omáčky na špagety, ako je bežné v niektorých talianskych špagetových jedlách, a omáčka môže byť umiestnená na špagety (namiesto toho, aby sa vmiešavala talianskym spôsobom), alebo dokonca podávaná oddelene (ponechaná pre stravníkov, aby si to sami premiešali). Často sa podáva so strúhaným parmezánom, ale často sa používajú aj miestne syry, ako napríklad strúhaný čedar.
Pôvod.
Pôvod pokrmu je nejasný, ale mohol sa vyvinúť v kontexte vysťahovalectva južných Talianov v 20. storočí do Spojených štátov alebo Spojeného kráľovstva ako druh fúzie ovplyvnenej štýlom neapolského ragú bohatého na paradajky. V krajinách, kde je to bežné, sa omáčka často používa na lazane namiesto „ragù alla bolognese“ ako v Bologni a inde v Taliansku.
Strojový spodok

Strojový spodok (iné názvy: šasi [staršie: "chassis"] , podvozok v širšom zmysle ) je súhrnné označenie pre tieto časti cestného vozidla:
Strojový spodok (šasi, podvozok) je teda (v prípade nesamonosnej karosérie) celé vozidlo okrem karosérie a výstroje a výbavy vozidla. 
Niekedy sa pojem strojový spodok (šasi, podvozok) obmedzuje len na vozidlá s nesamonosnou karosériou, čiže strojový spodok je v takom prípade strojovým spodkom len vtedy, ak je schopný aj samostatného (t.j. od zvyšku vozidla nezávislého) pohybu. Definícia strojového spodku (šasi, podvozku) potom často zahŕňa okrem vyššie uvedeného zoznamu ako ďalšiu položku zariadenie nutné na samostatný pohyb (napr. sedadlo vodiča) a u nákladných automobilov prípadne aj kabínu vodiča .
Crop top

Crop top je druh topu, ktorý zvýrazňuje pás, pupok a brucho a zakrýva len prsia. Nie je určený len pre ženy, môžu ho nosiť aj muži.
História.
Ženy.
Crop top získal význam v móde v 30. a 40. rokoch 20. storočia najmä z dôvodu menšieho prídelu textílie počas druhej svetovej vojny. Sprvu sa považoval za oblečenie určené na pláž. Zmenilo sa to až počas sexuálnej revolúcie koncom 60. a začiatkom 70. rokov 20. storočia, keď začal byť akceptovaný ako bežný odev. Propagovali ho celebrity ako Barbara Edenová a Jane Birkinová.
Varianty crop topu, zviazaný top alebo zviazané tričko, sa tiež začali objavovať už v 40. rokoch 20. storočia a navýšili svoju popularitu počas 60. rokov.
Keď popové speváčky ako napríklad Britney Spearsová začali v 10. rokoch 21. storočia znovu nosiť crop topy, zažil tento odev obrodu.
Muži.
Muži nosia crop topy od 70. rokov 20. storočia, napríklad ochranný odev športovcov, ktorí praktizujú americký futbal sa môže považovať za crop top.
Erik Daniel

Erik Daniel (* 4. február 1992, Hodonín) je profesionálny český futbalista hrajúci za slovenský klub Spartak Trnava. Jeho vzorom je anglický futbalový záložník Frank Lampard. Jeho matka je Češka a otec Slovák. Svoju futbalovú kariéru začal na slovensku v klube Iskra Holíč. V súčasnosti sa usiluje o slovenské občianstvo, keďže ako sám vraví, žije tu odmalička.
Matúš Macík

Matúš Macík (* 19. máj 1993, Liptovský Mikuláš) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za český klub SK Sigma Olomouc.
Klubová kariéra.
Macík debutoval za Ružomberok vo Fortuna lige 18. júla 2015 v zápase proti Skalici. Ružomberok prehral 1–3. V januári 2021 bol oznámený trvalý prestup Macíka z Ružomberka do Sigmy Olomouc.
Apple Pay

Apple Pay je mobilná platobná a digitálna peňaženka od spoločnosti Apple Inc., ktorá umožňuje používateľom vykonávať platby pomocou zariadení iPhone, Apple Watch, iPad alebo Mac. Apple Pay pracuje s väčšinou existujúcich bezkontaktných terminálov.
Služba.
Prehľad.
Apple Pay je mobilná platobná služba, ktorá umožňuje používateľom vykonávať platby osobne, v aplikáciách iOS alebo na webe. Digitalizuje a môže nahradiť čip z kreditnej alebo debetnej karty a PIN alebo transakciu s magnetickým prúžkom na termináli bezkontaktného predaja. Je to veľmi podobné bezkontaktným platbám, ktoré sa už v mnohých krajinách používajú, s pridaním dvoj-faktorovej autentizácia pomocou Touch ID, Face ID, PINu alebo hesla. Služba umožňuje zariadeniam Apple bezdrôtovo komunikovať s predajnými systémami pomocou technológie NFC.
Kompatibilita zariadení.
Na iPhonoch 6 a novších (vrátane iPhonu SE) je možné službu využívať pre platenie na terminály, cez Apple Watch aj na webe a v aplikáciách. Na iPhonoch 5, 5C a 5S možné službu využívať pre platenie na termináloch pomocou prepojených Apple Watch, bez nich sa služba používať nedá. Len pre platenie v aplikáciách a na webe je možné službu využívať na niektorých iPadoch a notebookoch MacBook Pro a MacBook Air z roku 2016, respektíve 2018. Vo všetkých ostatných počítačoch Mac vydaných v roku 2012 a neskôr možno službu používať iba v prípade, že je počítač prepojený s iPhonom alebo Apple Watch, ktoré službu podporujú.
Penne (cestovina)

Penne (tal. "penne") je extrudovaný druh cestovín valcovitého tvaru, ktorého konce sú šikmo odrezané.
Slovo "penne" je množné číslo talianskeho slova "penna" znamenajúceho „pero“ (pero vtáka alebo pero na písanie), ktoré pochádza z latinského slova "penna" (pero vtáka). Tvar cestoviny penne mal v čase vzniku imitovať hrot plniaceho pera.
Pôvod.
Penne sú jedny z mála cestovín, u ktorých je známy presný dátum vzniku: V roku 1865 cestovinár zo San Martino d'Albaro (Janov), ktorý sa volal Giovanni Battista Capurro, požiadal o patent na diagonálny rezací stroj. Nový vynález narezával čerstvé cestoviny do tvaru pera bez ich rozdrvenia, a to v premenlivej veľkosti medzi 3 a 5 cm mezze penne (polovičné perá) alebo penne (perá).
Opis a druhy.
V Taliansku sa penne vyrábajú v dvoch variantoch„"penne lisce"“ (hladké) a „"penne rigate"“ (drážkované). "Pennoni" („periská“) sú širšia verzia penne. Je možné sa stretnúť aj s o niečo väčšou verziou s názvom "mostaccioli" (čo v niektorých talianskych nárečiach znamená „fúzočky“), ktorá môže mať takisto hladkú alebo drážkovanú textúru.
Penne sa tradične varia al dente a ich tvar ich robí obzvlášť vhodnými na omáčky, ako napríklad pesto, marinara alebo arrabbiata. Posledne menovaná bol viackrát oslavovaná v talianskych filmoch, najmä vo filme Marca Ferrariho s názvom "La Grande Bouffe" a filme Frederica Felliniho s názvom "Roma".
Pesto

Pesto alebo pesto alla genovese je zelená omáčka, ktorej hlavnou zložkou je bazalka.
Pôvod pesta sa umiestňuje do oblasti Ligúrie v severnom Taliansku, prídomok "genovese" má podľa severotalianskeho mesta Janov ("Genova").
Názov je odvodený z talianskeho slova "pestare" = "tlcť, mlátiť".
Tradičná príprava klasického pesta spočíva v rozdrtení a trení bazalkových listov v mramorovom mažiari drevenou paličkou. Do nich sa ďalej pridáva soľ a cesnak, parmezán a/alebo iný nadrobno strúhaný ovčí syr a piniové oriešky, nakoniec olivový olej. Iný druh, "pesto alla siciliana", obsahuje na slnku sušené paradajky.
Podľa klasického receptu z okolia Bologne sa špagety varia a podávajú s niekoľkými nakrájanými zemiakmi.
Baračka

Baračka môže byť:
Karmen Pál-Baláž

Karmen Pál-Baláž (* 23. máj 1998, Rožňava, Slovensko) je slovenská speváčka. V roku 2018 bola jednou z finalistiek televíznej speváckej súťaže Česko Slovenská Superstar. Umiestnila sa v nej na treťom mieste za druhou Eliškou Ruskovou a víťazkou Terezou Maškovou. Spomedzi Slovákov a Sloveniek prihlásených do súťaže sa umiestnila najlepšie.
Po skončení Superstar istý čas koncertovala s prešovskou hudobnou skupinou Peha, neskôr so skupinou Acoustic Nights, no s kapelami sa rozišla a začala si budovať individuálnu kariéru. Spolu s Adamom Ďuricom vyprodukovala začiatkom roku 2019 pieseň „Anjel“, v júni 2019 zverejnila pieseň „Nádej“, na ktorej spolupracovala aj Celeste Buckingham. V októbri 2019 publikovala novú skladbu „Púšťam ťa“' z pripravovaného albumu "Kúzlo", ktorý vyšiel v roku 2019.
V roku 2017 sa zúčastnila maďarskej verzie X-Factoru.
Okrem spevu sa venuje aj fotografii. Zúčastnila sa aj na akustickom turné s Adamom Ďuricom a s kapelou Peter Bič Project.
Horčica

Horčica môže byť:
Šampiňón

Šampiňón (zastarano odborne: "šampion", "žampion"; ľudovo: "šampiňon, šampijon, šampijón, šampión, žampijon, žampijón, žampióň, šampijoň, šampijóň, šampijonka") môže byť:
Myenty Abena

Myenty Abena (* 12. december 1994, Paramaribo) je holandský futbalista so surinamskými koreňmi hrajúci za Ferencváros
Klubová kariéra.
Prvý profesionálny zápas odohral Abena 26. augusta 2016 v zápase druhej najvyššej holandskej futbalovej súťaže medzi Jong FC Utrecht a Jong PSV.
Spartak Trnava.
V januári 2019 prišiel Abena do tímu úradujúceho slovenského majstra, Spartaka Trnava. 1. mája 2019 vyhral s klubom slovenský pohár, keď Trnava porazila Žilinu po penaltovom rozstrele, keďže zápas aj predĺženie sa skončili 3–3.
Slovan Bratislava.
V júni 2019 Abena podpísal 4-ročný kontrakt so Slovanom Bratislava. 20. júla 2019 debutoval Abena za Slovan v zápase prvého kola Fortuna ligy proti FK Pohronie. Slovan vonku vyhral 3–1. O týžden neskôr vstrelil Abena svoj prvý gól za Slovan pri domácom víťazstve 3–0 nad Michalovcami.
Vozovňa Pogodno

Vozovňa Pogodno je jedna z dvoch električkových vozovni v Štetíne, prevádzkovaných spoločnosťou Tramwaje Szczecińskie (tou druhou je vozovňa Golęcin). Leží v časti Zawadzkiego-Klonowica patriacej do štetínskej mestskej časti Západ.
Dejiny.
Vozovňa je poslednú vozovňu, ktorú vtedajšia spoločnosť "Stettiner Straßen-Eisenbahn Gesellschaft" postavila pred 2. svetovou vojnou; využíva sa od roku 1934. Do hál bolo možné umiestniť až 80 motorových vozov. Medzi rokmi 1973 až 1983 prebehla rekonštrukcia vozovne. Väčšinu stavby zaberajú priestory pre električky (15 koľají). Okolo celej vozovne vedie jedna koľaj. V rokoch 2014 – 2015 prebehla zásadná rekonštrukcia vozovne, kedy boli zmodernizované haly, koľaje a exteriér.
Prevádzka.
V júli 2019 sa vo vozovne Pogodno nachádzalo 139 vozov určených pre osobnú dopravu. Ide o električky typov Tatra KT4DtM, Tatra T6A2D, Moderus Beta MF 25 AC a MF 15 AC a Pesa 120NaS.
Kyselina kyanúrová

Kyselina kyanúrová, systematickým názvom 1,3,5-triazín-2,4,6-triol, je zlúčenina so sumárnym vzorcom (CNOH)3. Podobne ako mnoho iných priemyselne dôležitých zlúčenín má aj tento triazín veľa ďalších názvov. Kyselina kyanúrová je biela kryštálická látka bez zápachu. Nachádza uplatnenie ako prekurzor alebo súčasť bielidiel, dezinfekčných prostriedkov a herbicídov. V roku 1997 predstavovala celková svetová produkcia kyseliny kyanúrovej 160 000 ton.
Vlastnosti a syntéza.
Vlastnosti.
Kyselina kyanúrová je cyklický trimér prchavého derivátu kyanovodíka, HOCN. Vyskytuje sa v dvoch štruktúrach (triol a trion), vzájomne v seba prechádzajúcich, jedná sa teda o tautoméry. Triolový tautomér, ktorý môže mať aromatický charakter, v roztoku prevláda. Hydroxylové (-OH) skupiny ukazujú na fenolický charakter. Deprotónacia zásaditou látkou poskytuje rad kyanúrovových soli:
Syntéza.
Kyselina kyanúrová bola prvýkrát syntetizovaná Friedrichom Wöhlerom v roku 1829 tepelným rozkladom močoviny a kyseliny močovej. Súčasná priemyselná metóda výroby je založená na tepelnom rozklade močoviny, pri súčasnom uvoľnení amoniaku. Premena začína približne na 175 °C:
Kyselina kryštalizuje z vody ako dihydrát.
Kyselinu kyanúrovú možno vyrábať tiež hydrolýzou surového alebo odpadového melamínu, s následnou kryštalizáciou. Kyslé kvapalné odpady z tovární vyrábajúce takéto materiály obsahujú kyanúrovú kyselinu, a niekedy tiež rozpustené triazíny s nahradenou amínovou skupinou, menovite ammelín, ammelid a melamín. V jednej z metód sa roztok síranu amónneho zahrieva k varu a pridá sa stechiometrické množstvo melamínu, načo sa kyanúrová kyselina zráža ako melamín kyanurát. Rôzne odpadové vody obsahujúce kyselinu kyanúrovú a triazíny s nahradenými amínmi sa môžu miešať a za určitých podmienok v nich môže byť prítomná nerozpustená kyselina kyanúrová.
Toxicita.
Kyselina kyanúrová je klasifikovaná ako „v zásade netoxická“. Smrteľná dávka LD50 u potkanov je 7 700 mg/kg.
Avšak pokiaľ je kyselina kyanúrová pohromade s melamínom (ktorý je sám o sebe tiež málo toxickou látkou), môžu vznikať extrémne nerozpustné kryštály, vedúce k tvorbe obličkových kameňov a potenciálne k zlyhaniu obličiek a k smrti. To sa stalo v prípade psov a mačiek pri kontaminácii krmiva v roku 2007 a u detí pri kontaminácii čínskeho mlieka v roku 2008.
Ryan Koolwijk

Ryan Koolwijk (* 8. august 1985, Rotterdam) je profesionálny holandský futbalista hrajúci za slovenský klub AS Trenčín.
Klubová kariéra.
Narodil sa v Rotterdame. V profesionálnom zápase debutoval za Excelsior v sezóne 2007/08. V máji 2011 podpísal kontrakt s klubom NEC. Hral aj za FC Dordrecht a AS Trenčín, kde získal dvakrát ligový titul a pohár. V máji 2016 sa vrátil do Excelsioru. V júni 2019 sa vrátil do Trenčína.
Slovenský pohár vo vodnom póle mužov

Slovenský pohár vo vodnom póle mužov je vodnopólová pohárová súťaž mužov na Slovensku. Organizoval ju Slovenský zväz vodného póla (SZVP), od roku 2017 prebrala kompetencie Slovenská plavecká federácia (SPF). Samostatná súťaž sa organizuje od roku 1993 a zúčastňujú sa jej kluby slovenských ligových súťaží. Najúspešnejším klubom súťaže je KVP Nováky, ktorý v nej zvíťazil 17-krát.
Štruktúra.
Súťaž sa hrá formou turnajov. Najprv sa v skupinách odohrajú zápasy každého s každým a podľa umiestnenia sa potom odohrajú zápasy o konečné umiestnenie. Od sezóny 1997/98 sa Slovenský pohár hrá v jesenných mesiacoch roka. Do sezóny 2002/03 mal jej víťaz právo reprezentovať Slovensko v "Pohári víťazov pohárov LEN", kedy táto európska súťaž zanikla.
Slovenský pohár pred rokom 1993.
Počas česko-slovenskej éry sa tiež organizoval Slovenský pohár. Slúžil ako predturnaj Česko-slovenského pohára, do ktorého boli nasadené po 2 najlepšie celky z oboch národných pohárov.
Uhorské povstanie

Uhorské povstanie môže byť:
KRÁLOVOPOLSKÁ

KRÁLOVOPOLSKÁ, a.s. je strojársky podnik s dlhoročnou tradíciou nachádzajúci sa v Brne, v mestskej časti Královo Pole. Firma bola založená 26. septembra 1889 Filipom Porgesom a Augustom Ledererom ako "Brünn-Königsfelder Maschinenfabrik Lederer &amp; Porges" ("Brno-Královopolská strojírna Lederer &amp; Porges") pre kovospracujúcu a strojársku výrobu. Spočiatku tu boli vyrábané železničné nákladné vozne, najmä cisternové, a parné kotly. Neskôr bol sortiment rozšírený napr. na električky, motorové železničné vozne, chladiace stroje, parné čerpadlá, mohutné žeriavy či oceľové konštrukcie. Po niekoľkých fúziách a zmenách názvov bola spoločnosť v roku 1945 znárodnená.
V roku 1992 vznikla KRÁLOVOPOLSKÁ a. s., na ktorú prešiel všetok majetok pôvodného štátneho podniku Královopolská strojírna. Novozaložená akciová spoločnosť bola v polovici 90. rokov sprivatizovaná. Po finančných problémoch v druhej polovici 90. rokov 20. storočia sa podnik ocitol v konkurze, nový manažment ale firmu finančne reštrukturalizoval a oddlžil. V roku 2003 sa KRÁLOVOPOLSKÁ (vyrábala) zlúčila s dcérskou spoločnosťou Královopolská strojírna (vlastnila majetok) a o rok neskôr bola znovu sprivatizovaná spoločnosťou BRASS, s.r.o. V rozľahlom a nevyužitom areály Královopolskej sa už v tej dobe začala vytvárať priemyselná zóna. V súčasnosti vyrába KRÁLOVOPOLSKÁ zariadenie pre chemický a petrochemický priemysel, žeriavy a ďalšie oceľové konštrukcie.
V ohni

V ohni () je americký akčný dramatický seriál vytvorený Stacy McKee pre ABC, ktorý mal premiéru v USA 22. marca 2018. McKee, Shonda Rhimes, Betsy Beers a Paris Barclay sú výkonnými producentmi seriálu, ktorý je spin-offom "Kliniky Grace" (Grey's Anatomy). Seriál, odohrávajúci sa v Seattle, sleduje životy skupiny hasičov stanice 19. Produkčne sa na seriáli podieľajú spoločnosti Shondaland a ABC Studios.
11. mája 2018 bol seriál obnovený pre druhú sériu, ktorá mala premiéru 4. októbra 2018. 10. mája 2019 seriál získal tretiu sériu, ktorá mala premiéru 23. januára 2020. 11. marca 2020 bolo oznámené, že stanica ABC objednala štvrtú sériu.
Seriál mal na Slovensku premiéru 28. júna 2019 na WAU.
Produkcia.
Výroba.
17. mája 2017 prezidentka ABC Channing Dungey oznámila na prezentácii ABC, že dala priamy rozkaz na objednanie spin-offu seriálu "Klinika Grace" (Grey's Anatomy). Stacy McKee, dlhodobá scenáristka a výkonná producentka "Kliniky Grace", sa stala tvorcom a výkonnou producentkou spin-offu spoločne so Shondou Rhimes a Betsy Beers. Seriál bol zasadený do amerického mesta Seattle a sleduje životy skupiny hasičov stanice 19. Prvá séria má 10 častí. 17. júla 2017 sa režisér Paris Barclay stal tiež výkonným producentom. 17. januára 2018 herečka Ellen Pompeová obnovila svoj kontrakt na rolu Meredith Grey pre 16. sériu "Kliniky Grace" a stala producentkou seriálu a výkonnou producentkou spin-offu. 26. januára 2018 stanica oznámila názov seriálu "Station 19".
Diel seriálu "Klinika Grace", ktorý poslúžil ako backdoor pilot pre spin-off, mal byť pôvodne vysielaný na jeseň 2017, ale nakoniec mal premiéru v marci 2018. Epizóda predstavila hlavnú hrdinku spin-offu Andreu "Andy" Herreru.
11. marca 2018 ABC predĺžila seriál o druhú sériu, ktorá mala premiéru 4. októbra 2018. 19. októbra 2018 bolo oznámené, že stanica ABC objednala kompletnú druhú sériu. 10. mája 2019 stanica oznámila výrobu tretej série, ktorá mala premiéru 23. januára 2020. 11. marca 2020 bolo oznámené, že stanica ABC objednala štvrtú sériu.
Kásting.
26. júla 2017 bola Jaina Lee Ortiz obsadená do hlavnej ženskej role. V septembri 2017 bolo oznámené, že Jason George, ktorý hral postavu doktora Bena Warrena od 6. série "Kliniky Grace", seriál opustil a stal sa hlavnou postavou spin-offu. Naďalej sa však pravidelne objavoval v seriáli "Klinika Grace", kým nezačala produkcia spin-offu. 6. októbra 2017 bol herec Grey Damon obsadený do role Jacka, Jay Hayden do role Travisa, Okieriete Onaodowan do role Deana, Danielle Savre do role Mayi a Barrett Doss do role Victorie. Krátko na to bol do role kapitána Pruitta obsadený Miguel Sandoval a do role policajta Ryana zas Alberto Frezza.
Natáčanie.
Prvá séria sa začala natáčať 18. októbra 2017 a skončila 2. apríla 2018. Natáča sa primárne v Los Angeles. Niektoré scény sa natáčajú v Seattle. Stanica 19 je založená na stanici 20 v Seattle, ktorá sídli v susedstve Queen Anne.
Zoznam častí seriálu V ohni

Toto je zoznam častí amerického seriálu V ohni. Seriál, ktorý je spin-offom "Kliniky Grace", mal premiéru 22. marca 2018 na americkej televíznej stanici ABC. Na Slovensku mal premiéru 28. júna 2019 na WAU.
Časti.
Pilot (2018).
Epizóda "You Really Got a Hold on Me" zo 14. série seriálu Klinika Grace poslúžila ako pilotná časť pre seriál V ohni. Tento diel však na Slovensku nikdy nemal premiéru.
Jeruzalemská synagóga

Jeruzalemská synagóga (), nazývaná aj Jubilejná synagóga () je budova synagógy postavenej v secesnom maurskom slohu zo začiatku 20. storočia nachádzajúca sa v historickom centre mesta Praha v miestnej časti Nové Město v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. Je najmladšou a najväčšou synagógou v Prahe.
Názov.
v prvých rokoch po výstavbe niesla synagóga názov Jubilejný chrám cisára Františka Jozefa a to z dôvodu, že v roku 1898, kedy sa začalo s asanáciou pripadal na 50. výročie jeho panovania. Po prvej svetovej vojne sa začal používať názov Jeruzalemská synagóga, podľa ulice v ktorej sa budova nachádza. Okrem týchto názvov synagóga niesla istý čas aj názov Veľká synagóga.
Dejiny a charakteristika.
Budova bola postavaná v rokoch 1905 - 1906 na základe projektu viedenského architekta Wilhelma Stiassneho. Celkovo boli vypracované až tri projekty. Prvý pochádzal z roku 1899 a jeho autorom bol Alois Richter. Druhý projekt vypracoval v roku 1901 Josef Linhart a až tretí projekt Wilhelma Stiassneho z roku 1903 bol schválený. Samotnou stavbou bol poverený staviteľ Alois Richter. Výzdobu interiéru mala na starosti firma Františka Fröhlicha.
Architektonicky je synagóga secesným zobrazením maurského slohu. Výzdoba interiéru je predovšetkým v štýle viedenskej secesie.
Na priečelí budovy sa nachádza veľké rozetové okno so šesťcípou Dávidovou hviezdou ako dominantným prvkom.
Budova bola plánovaná ako náhrada za iné synagógy u ktorých bolo naplánované zbúranie v priebehu asanácie a spolok zabezpečujúci jej výstavbu bol založený už v roku 1896. S výstavbou synagógy sa však začalo až 26. júna 1905 a slávnostne otvorená bola až 16. septembra roku 1906.
V majetku spolku, ktorý zabezpečoval výstavbu bola synagóga do roku 1907, kedy prešla pod správu Pražskej židovskej obce.
V 90. rokoch 20. storočia prebehla reštaurácia budovy po ktorej bola budova znovu otvorená v roku 1996.
Zatiaľ posledná reštaurácia prebehla v roku 2011.
Budova sa od jej otvorenia až do dnes využíva na bohoslužobné účely. Výnimku tvorilo obdobie v rokoch 1941 - 1945, kedy synagóga slúžila ako sklad majetku, zabaveného židovskému obyvateľstvu.
Okrem bohoslužobných účelov sa synagóga využíva aj na výstavy a koncerty. V synagóge je aj stála expozícia Židovského múzea pod názvom „Židovská obec v Praze od roku 1945 po dnešek“.
Synagóga má kapacitu 850 miest, pričom bočné galérie sú určené pre ženy.
Kyselina fulmínová

Kyselina fulminová triviálne "traskavá" (chemický vzorec HCNO) je chemická zlúčenina, ktorú objavil roku 1824 Justus von Liebig. Jej výpary sú toxické. Je to organická kyselina a jeden z jej izomérov, kyselina izokyanatá, (HNCO) bol objavený o rok neskôr Friedrichom Wöhlerom.
Soli kyseliny sa nazývajú fulmináty a jedným zo stabilnejších (ale stále veľmi nebezpečným) je fulminát ortutnatý (Hg(CNO)2). Všetky fulmináty sú nestále a ľahko sa explozívne rozkladajú, čo je dôvod, prečo sa využívajú ako detonátory pre iné explozívne materiály a samé tak patria medzi primárne výbušniny.
Slovenský pohár vo vodnom póle žien

Slovenský pohár vo vodnom póle žien je vodnopólová pohárová súťaž žien na Slovensku. Organizoval ju Slovenský zväz vodného póla (SZVP), od roku 2017 prebrala kompetencie Slovenská plavecká federácia (SPF). Súťaž sa organizuje od roku 1997 s dvoma prestávkami a zúčastňujú sa jej všetky slovenské kluby, ktoré sa do nej prihlásia. Najúspešnejším klubom súťaže je PVK Vrútky, ktorý v nej zvíťazil 8-krát.
Štruktúra.
Súťaž sa hrá formou turnajov. Na turnaji odohrajú družstvá zápasy každého s každým a umiestnenie v konečnej tabuľke určuje víťaza. Od sezóny 2002/03 sa Slovenský pohár hrá v jesenných mesiacoch roka.