Mitsubishi Galant

Mitsubishi Galant je automobil strednej triedy, ktorý v rokoch 1969 až 2012 vyrábala japonská automobilka Mitsubishi Motors. Jeho názov je odvodený z francúzskeho slova "galant", čo znamená "galantný" alebo "rytiersky". Celkovo sa vyrobilo viac ako päť miliónov kusov tohto modelu v deviatich generáciách. Pôvodne bol vyrábaný ako sedan nižšej strednej triedy, ale počas jeho produkcie sa zväšoval a dostal sa do strednej triedy.
Prvá generácia (A50; 1969 – 1973).
Prvá generácia bola pôvodne známa ako Colt Galant a uvedená bola v decembri 1969 vo vtedajšom novom obchodnom zastúpení Galant Shop. Jeho dizajn bol nazývaný ako "Dynawedge", čo označovalo jeho zlepšenú aerodynamiku a celkovú siluetu. V ponuke boli tri verzie, ktoré poháňali motory Saturn : AI (1,3 litrový motor), AII a AIII (1,5 litrový motor). V septembri 1971 ich nahradili 1,4 a 1,6 litrové verzie (14L a 16L). V januári 1973 bol uvedený motor s objemom 1,7 litra (85 kW/115 koní) pochádzajúci z modelu GS. Pôvodne bol Galant dostupný len ako 4-dverový sedan, pričom 5-dverové kombi a 2-dverový hardtop (A53) boli pridané do ponuky v roku 1970.
Od roku 1970 bol v ponuke Galant s karosériou fastback coupé, známy ako Mitsubishi Galant GTO. Vytvorený bol vo vzore vtedajších amerických "muscle cars". Galant GTO hardtop bol dostupný s dvomi typmi motora Saturn a 2,0 litrovým motorom Astron 80. Názov GTO bol v Japonsku veľmi hodnotný a neskôr ho získal športový automobil Mitsubishi GTO z 90. rokov.
Druhá generácia (A112, A114, A115; 1973 – 1976).
Druhá generácia s názvom Mitsubishi Colt Galant A11 sa vyrábala v rokoch 1973 až 1976. Na domácom japonskom trhu bola uvedená dňa 24. mája 1973. Táto generácia bola exportovaná vo väčších počtoch mimo Japonska. Opätovne bola predávaná Chryslerom ako Dodge Colt v USA, ako Plymouth Colt a Plymouth Cricket v Kanade, ako Chrysler Valiant Galant a ako Chrysler Galant v Austrálii a ako Colt Galant v Európe. Všetky modely mali už rýchlostné páky prevodovky umiestnené do podlahy.
Táto generácia Galantu sa dodávala s celým radom motorov Astron s výkon do 92 kW/125 koní pri objeme . Takisto boli uvedené nové modely GL-II, SL-5, GT a GS-II.
Tretia generácia (A120/A130; 1976 – 1980).
Tretia generácia bola uvedená v roku 1976 a bola známa ako Galant Σ (Sigma). V mnohých krajinách však bola známa jednoducho ako Galant. V roku 1977 bola uvedená karosárska verzia kombi a takisto bolo uvedené nové 2-dverové kupé, ktoré nahradilo Galant GTO. S treťou generáciou Mitsubishi tiež uviedlo pre Japonsko a ostatné krajiny, ktoré mali pod kontrolou emisie nové motory MCA-Jet. Na začiatku roka 1979 bol veľký výber motorov zredukovaný na dva motory 1,6 l (63 kW/86 koní) a 2,0 l (77 kW/105 koní).
Štvrtá generácia (1980 – 1987).
So štvrtou generáciou modelu Galant Σ/Eterna Σ debutovalo tiež veľa nových inovácií pre Mitsubishi. Vo väčšine krajín bola táto generácia predávaná ako Galant, iba na Novom Zélande a v Austrálii sa predávala ako Sigma. Galant sedan a kupé boli o niečo väčšie ako v tretej generácii. Pri výrobe štvrtej generácie sa dbalo na ergonómiu, aerodynamiku a bezpečnosť. Viac priestoru dostal interiér, hlavne v oblasti ramien, nôh a hlavy pre cestujúcich. Takisto bol zväčšený batožinový priestor. Interiér bol lepšie odhlučnený použitím kobercov a iných materiálov na tlmenie hlukov, pričom bola použitá dvojitá priečka medzi motorom a interiérom.
S touto generáciou sa začal montovať turbodúchadlom prepĺňaný motor Sirius pre športovejších šoférov. Tento motor poskytoval výkon 107 kW/145 koní pre automobily na japonskom trhu, a 115 kW/156 koní pre trhy, ktoré nepodliehali prísmym emisným normám. Pre niektroé benzínové motory Astron bol uvedený systém elektronického vstrekovania paliva. Tiež bol v ponuke prvý turbodieselový motor Astron 4D55. 2,3 litrový turbodiesel, ktorý poskytoval výkon 62 kW/84 koní, bol prvýkrát uvedený počas Parížskeho autosalónu v roku 1980.
2-dverové kupé bolo tiež dizajnovo upravené a predávalo sa pod názvami Galant Λ/Eterna Λ (pre Japonsko), Mitsubishi Scorpion (pre Austráliu) a Dodge Challenger/Plymouth Sapporo (pre USA).
Piata generácia (1983 – 1989).
Piata generácia dostala predný náhon a predávala sa v kaosárskych verziách 4-dverový sedan a hardtop. Mitsubishi Motors kódovo označovalo tieto automobily ako "YF" a "YFW"—"W" pre "wide" (široký). Verzia kombi bola vo väčšine krajín efektívne nahradená modelom Mitsubishi Chariot. Galant bol tretím japonským automobilom, ktorý začal používať antiblokovací brzdový systém všetkých štyroch kolies, použitím systému Bosch ABS. Exportné výbavy boli často orientované na motorizáciu, teda GL modely boli v ponuke s motormi 1,6 l alebo 1,8 l, GLS modely (niekde GLX) mali 2,0 l motory (označované ako 2000 GLS) a dieselové verzie mali 1,8 l motory Sirius. Japonské výbavy niesli názvy LS, LG, Super Saloon, Super Touring, Super Exceed, GSR-X až po najluxusnejšiu Royal. Vrcholové modely pre Japonsko ("Super Exceed" sedan alebo "VR" hardtop) boli poháňané 147 kW/200 koňovými turbodúchadlom prepĺňanými motormi Sirius Dash 3/2 valve.
Šiesta generácia (E31, E32, E33, E34, E35, E38, E39; 1987 – 1993).
Šiesta generácia vyhrala cenu Car of the Year Japan v roku 1987, pričom GS model sa stal v roku 1989 Import Car of the Year časopisu "Motor Trend". V tejto generácii Mitsubishi v roku 1987 uviedlo adaptívne vzduchové pruženie Dynamic ECS, ktoré bolo prvým produkčným poloaktívným elektronicky riadeným systémom pruženia pre osobné automobily.
Šiesta generácia bola tiež prvá, pri ktorej bol uvedený variant VR-4. Tento variant bol základom pre účasť automobily Mitsubishi Motors v Majstrovstvách sveta v rely. 2-litrový turbodúchadlom prepĺňaný DOHC motor 4G63 a pohon všetkých štyroch kolies boli neskôr s malými úpravami použité v automobile Mitsubishi Lancer Evolution, a ostali vo výrobe ďalších 15 rokov.
Hodnotenia nárazových skúšok National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) pre 1991 – 1993 Galant:
Siedma generácia (E52, E53, E54, E57, E64, E72, E74, E77, E84, E88; 1992 – 1998).
Nový Galant debutoval v septembri 1992 na Tokyo Motor Show. Dostupný bol ako 4-dverový sedan. 5-dverový liftback debutoval vo februári 1993 na Dutch Motor Show. Hardtop verzia pre Japonský trh s názvom Emeraude (v preklade smaragd) bola uvedená v roku 1992. Najväčšou zmenou bolo použitie viacprvkového zavesenia oboch nápav. V tom čase to bolo prvým použitím tejto konfigurácie podvozku automobilu s motorom vpredu a predným náhonom na svete. Zadná tuhá náprava bola zamenená za viacprvkový systém zavesenia.
VR-4.
V roku 1992 bol uvedený homologovaný Lancer Evolution, čo znamenalo, že špičkový model Galant VR-4 už nebol obmedzený športovými predpismi. Existujúci overený pohon 4x4 bol používaný naďalej, ale staré radové štvorvalce boli nahradené 2,0 litrovým šesťvalcom prepĺňaným dvomi turbodúchadlami. Na výber bola buď 5-rýchlostná manuálna prevodovka alebo 4-rýchlostná automatická prevodovka s technológiou INVECS s "fuzzy logikou", ktorá bola adaptívna konkrétnemu jazdnému štýlu šoféra a podmienkam na ceste. VR-4 model dokázal zrýchliť z 0 na /h v čase 6,5 sekundy, pričom maximálna rýchlosť bola /h.
Hodnotenia nárazových skúšok National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) pre 1997 a 1998 Galant:
Ôsma generácia (EA1, EA2, EA3, EA7, EC1, EC5, EC7; 1996 – 2006).
Ôsma generácia pokračovala v podobnom dizajne, ale do ponuky bola pridaná karosárska verzia 5-dverové kombi (v Japonsku známe ako Mitsubishi Legnum) a 5-dverový liftback sa prestal vyrábať. V rokoch 1996 – 97 získal automobil cenu Car of the Year Japan. V Európe bol Galant predávaný do roku 2003, ale v iných krajinách až do roku 2006. Názov "Legnum" pochádza z latinského "regnum", čo znamená "veľkolepá sila" alebo "hodnosť".
VR-4.
Automobilka Mitsubishi sa rozhodla ďalej pokračovať vo výrobe vrcholnej verzie VR-4, ktorá bola v ôsmej generácii poháňaná 2,5 litrovým vidlicovým šesťvalcovým motorom s prepĺňaním dvomi turbodúchadlami. Výkon prenášala buď 5-rýchlostná manuálna prevodovka alebo prevodovka INVECS-II. Niektoré modely boli vybavené tým pokročilým systémom Active Yaw Control, aký má model Lancer Evolution.
Hodnotenia nárazových skúšok National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) pre 2001 Galant bez bočných airbagov:
Hodnotenia nárazových skúšok National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) pre 1999 – 2002 Galant s bočnými airbagmi:
Deviata generácia (2003 – 2012).
Deviata generácia sa vyrábala od roku 2004 ako 4-dverový sedan. Jej dizajnérom bol Olivier boulay. Prvýkrát predstavená bola na autsalóne v New Yorku v roku 2003. Predávala sa v USA, Kanade, Mexiku, Rusku, Ukrajine, Číne, Austrálii, Novom Zélande a v Saudskej Arábii. Divízia Ralliart vytvorila na základe Galantu športový model upravením 2,5 V6 motora na výkon 192 kW/258 koní, použitím tvrdšieho pruženia, pridaním výztuhy medzi horné uloženie predných tlmičov, pridaním zadného stabilizátora a použitím 18-palcových kolies.
V rokoch 2006, 2007 a 2009 podstúpila deviata generácia facelift.