burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dumont d’Urville

Stanica Dumont d'Urville () je francúzska výskumná stanica v Antarktíde na ostrove Île des Pétrels v súostroví Pointe Géologie v Adelinej Zemi. Je pomenovaná po výskumníkovi Jules Dumont d’Urville. Riadi ju "Francúzsky polárny inštitút Paul-Émile Victora".
Priekopnícka francúzska antarktická výskumná stanica Port Martin, nachádzajúca sa 62 km východne od D'Urville, bola zničená požiarom v noci z 23. januára 1952. V roku 1952, bola vybudovaná malá základňa na Île des Pétrels na štúdium hniezdenia tučniakov cisárskych. Táto základňa bola pomenovaná Base Marret. Keďže hlavná základňa Port Martin bola úplne zničená, Base Marret bola zvolená na prezimovanie počas 1952/1953. Nová hlavná základňa, stanica Dumont D'Urville, bola vybudovaná na tom istom ostrove a otvorená 12. januára 1956, aby slúžila ako centrum pre francúzsky vedecký výskum počas antarktického Medzinárodného geofyzického roku 1957/1958. Dodnes zostala stanica aktívne využívaná. 
Stanica umožňuje vystúpiť na breh naraz len 30-40 ľuďom. Ľad a silné katabatické vetry často bránia vylodeniu buď z raftu alebo z helikoptéry. Stanica má kapacitu približne 30 osôb v zime a 120 počas leta. Ľadoborec "l'Astrolabe" priváža z prístavu Hobart (Tasmánia) na stanicu zásoby a ľudí. Od novembra do marca urobí päť spiatočných plavieb. 
Oskarový dokumentárny film "La Marche de l'empereur", uvedený na Slovensku ako "Putovanie Tučniakov", sa filmoval v okolí tejto základne. 
V roku 1967 bola zo základne Dumont d'Urville vypustená francúzska raketa pre výskum najvyšších vrstiev atmosféry typu Dragon.
Andrej Vasilievič Kvasov

Andrej Vasilievič Kvasov (* pred 1720 – † po 1770) bol významný barokový architekt, pôsobiaci v Ukrajine a na Rusku. O jeho živote je vieme len veľmi málo, a dátumy z jeho života sú veľmi neisté.
V roku 1741 pomáhal Michailovi Vasilievičovi Zemcovovi pripraviť korunovačné oslavy v Moskve. O dva roky neskôr bol poverený výzdobou interiéru Katarínskeho paláca. Súčasne bol poverený Kirilom Razumovským navrhnúť rezidencie a kostoly v Baturine, Gluchove a Kozelci. V roku 1770 sa stal hlavným architektom Malého Ruska. Katedrála v Kozelci a zničený palác v Baturine patria medzi hŕstku ním postavených budov na Ukrajine, ktoré stále stoja, a len malá časť zostala vo svojej originálnej podobe a výzdobe.
Beach Boys

The Beach Boys je americká rock and rollová skupina, ktorá vznikla v roku 1961. Skupina sa stala populárnou vďaka svojim originálne koncipovaným spôsobom spievaných harmonických vokálov a témam textov piesní, ktoré boli zamerané na životný štýl kalifornskej mládeže: surfing, dievčatá a autá. Líder kapely, Brian Wilson, postupne rozvíjal jej umelecké smerovanie k väčšej inovatívnosti. Hudobná tvorba skupiny sa stretla s pozitívnym hodnotením hudobnej kritiky a je hudobným vzorom pre mnohých hudobníkov nasledujúcich generácií.
Skupinu založil Brian Wilson spolu s bratmi Carlom and Dennisom, bratrancom Mike Lovem a kamarátom Al Jardinom. Toto zoskupenie spolu s niekdajším členom, Davidom Marksom a neskorším členom kapely, Bruce Johnstonom, bolo v roku 1988 uvedené do Rokenrolovej siene slávy.
Skupina Beach Boys je často považovaná za jednu z ikon americkej populárnej hudby. V hudobnom rebríčku U.S. Top 40 má 36 hitov (najviac zo všetkých rockových skupín) a 56 hitov v singlovom rebríčku Hot 100 (z toho štyri na prvom mieste). Podľa vyjadrenia hudobného časopisu Billboard Magazine je Beach Boys predajom svojich singlov na prvej pozícii medzi americkými hudobnými zoskupeniami. 
Skupina The Beach Boys počas svojej histórie prešla mnohými zmenami v zostave a aj v hudobnom štýle. Bývalý líder Brian Wilson bol nútený vďaka svojej drogovej závislosti a psychickej chorobe zostať v ústraní a pôsobiť ako píšuci autor skladieb pre kapelu. V roku 1983 zomrel Dennis Wilson a v roku 1998 ďalší z bratov Carl, vzťahy medzi členmi kapely poznačili aj rôzne právne spory. Po Carlovej smrti bol zo skupiny Mikem Lovem vyhnaný Al Jardine. Mike a Bruce Johnston si potom prenajali práva na názov kapely a pokračujú v hudobnej kariére ďalej ako Beach Boys.
Jules Mazarin

Jules Raymond Mazarin (známy aj ako Giulio Raimondo Mazzarino, * 14. júl 1602, Pescina, Taliansko – † 9. marec 1661, Vincennes, Francúzsko) bol taliansky politik, ktorý od roku 1642 až do svojej smrti pôsobil ako prvý minister Francúzska. Od roku 1641 mal cirkevnú hodnosť kardinála.
Narodil sa v Pescine neďaleko Neapola ako Giulio Raimondo Mazzarini. Bol žiakom jezuitského kláštora pápeža Urbana VIII. v Ríme, Neskôr študoval právo na rímskej univerzite La Sapienza. V roku 1627 prežil v severotalianskom Monferrate vojenskú službu v hodnosti kapitána.
V roku 1632 sa Mazarin stal pápežským diplomatickým zástupcom v Avignone. S pomocou kardinála Richelieua sa v roku 1641 stal aj kardinálom. V roku 1642 ho Ľudovít XIII. menoval do čela kráľovskej rady.
Farba (kvantová fyzika)

Farba je vnútorné kvantové číslo, vlastnosť kvarkov a gluónov, ktorá sa týka silnej interakcie v rámci kvantovej chromodynamiky (QCD).
Farba je trochu podobná elektrickému náboju častíc, no vzhľadom na svoj dosah a silu pôsobenia má odlišný charakter.
Farba kvarkov a gluónov nemá nič spoločné so zrakovým vnímaním farby. Pojem farba bol zavedený z teoretických dôvodov, aby sa dodržal Pauliho vylučovací princíp. Experimenty však poukazujú na správnosť hypotézy. Kvantové číslo farba môže zaujímať tri hodnoty: červená, modrá a zelená, resp. antikvarky môžu nadobúdať antifarby.
Žarnovský potok

Žarnovský potok môže byť:
Antonio Rinaldi

Antonio Rinaldi (* 1710 – † 10. apríl 1794, Rím, Taliansko) bol taliansky barokový architekt, ktorý študoval u Luigiho Vanvitelliho a pracoval prevažne v Rusku.
V roku 1751 – počas výletu do Anglicka – ho zavolal hajtman Kirill Razumovskij, aby vyzdobil jeho rezidenciu na Ukrajine. Jeho prvou dôležitou svetskou objednávkou bol zámok Novoznamenka od kancelára Voroncova. V roku 1754 bol vymenovaný za hlavného architekta "mladého dvora" (budúceho Petra III. a Kataríny Veľkej). Odtiaľto pochádzajú jeho najznámejšie barokové návrhy: palác Petra III. (1758 – 1760) a nákladne vyzdobený Čínsky palác (1762 – 1768). V 70. rokoch 18. storočia pracoval najmä ako hlavný architekt grófa Orlova, ktorý bol hlavným obľúbencom cárovnej Kataríny Veľkej a najmocnejší muž v krajine. Počas tohto obdobia postavil dve grandiózne klasicistické sídla – Mramorový palác v Petrohrade a zámok Gatčina. Navrhol tiež pre Orlovovcov niekoľko monumentov v Cárskom Sele a svoje dielo ukončil prácou na katolíckom kostole sv. Kataríny.
Kamenné

Kamenné môže byť:
Tomanovský potok

Tomanovský potok môže byť:
Cremona (mesto)

Cremona je talianske mesto v oblasti Lombardsko a hlavné mesto rovnomennej provincie. Leží na ľavom brehu rieky Pád.
Zimný palác

Zimný palác () je palác v Petrohrade, v Rusku, ktorý bol postavený v rokoch 1754 – 1762 ako zimné sídlo ruských cárov. Nachádza sa medzi palácom Embankment a Palácovým námestím.
Navrhol ho významný barokový architekt Francesco Bartolomeo Rastrelli ako budovu zeleno-bielej farby s 1786 dverami a 1945 oknami. Jeho prvou obyvateľkou bola cárovná Katarína Veľká. Palác je v súčasnosti súčasťou komplexu budov známeho aj ako "Štátne múzeum Ermitáž", v ktorom sa nachádza jedna z najväčších svetových zbierok umenia. Ako súčasť múzea je v paláci sprístupnená väčšina sál a izieb (konkrétne 1057). Vojenská galéria, otvorená v roku 1826, obsahuje 332 portrétov vojenských vodcov ruskej armády počas invázie Napoleona Bonaparteho do Ruska. Po Februárovej revolúcii v Rusku sa stal Zimný palác veliteľstvom Ruskej dočasnej vlády a dôležitú úlohu zohrával aj počas Veľkej októbrovej revolúcie.
Cremona

Cremona môže byť:
Mantova

Mantova môže byť:
Chimérizmus

Chimérizmus je jav, pri ktorom sa v rozličných bunkách určitého jedinca vyskytuje niekoľko taxonomicky blízkych genotypov (druhu, prípadne rodu). V takom prípade má jeden organizmus (rastlinný, či živočíšny) bunky s rozličným DNA.
Chimérizmus môže vzniknúť mutáciami, polyploidizáciou, vrúbľovaním a inak.
Označenie javu bolo odvodené od mýtického tvora „chiméry“, ktorého jednotlivé časti tela pochádzali z rôznych zvierat (resp. aj človeka). V biológii sa ako chiméra označuje organizmus zložený z buniek s odlišnou genetickou výbavou.
Asi najčastejšou príčinou chimérizmu je umelý zásah do organizmu, cieľom ktorého je „dodanie“ časti iného jedinca. Pri rastlinách je to vrúbľovanie, pri živočíšnych organizmoch (a hlavne u ľudí) transplantácia. V takom prípade je často žiaducim stavom tzv. komplexný chimérizmus, keď napr. všetky krvné bunky a krvotvorné bunky kostnej drene majú DNA darcu. Organizmus sa chimérizmu dosiahnutom transplantáciou často bráni imunitnou reakciou.
Fetálny chimérizmus.
Istá forma chimérizmu sa objavuje aj u matiek, ktoré porodili synov. V počte desiatok až stoviek buniek pripadajúcich na milión buniek matky sa nachádza chromozóm Y. Tieto bunky možno nájsť aj vyše 25 rokov po pôrode.
Tetragametický chimérizmus.
Relatívne vzácnym javom je tetragametický chimérizmus. Ten vzniká zlúčením dvoch oplodnených vajíčok v počiatočnej fáze vývoja (zygota resp. blastocysta). Inak povedané – zárodočné bunky dvojvaječných dvojičiek sa zlúčia a začnú vytvárať jeden organizmus. V takom prípade bunky jednotlivých orgánov môžu mať rôzne sady chromozómov, dokonca rôzne sady chromozómov sa môžu vyskytovať aj v rôznych bunkách toho istého orgánu.
O niečo častejšia forma chimérizmu je jav, keď vajíčka, či spermie majú odlišnú DNA ako ostatné bunky jedinca.
U človeka-chiméry teda môže byť negatívny test DNA zavádzajúci.
Chiméra (mytológia)

Chiméra (po grécky "Χίμαιρα" (Chímaira)) je v gréckej mytológii dcéra stohlavého obra Tyfóna a Echidny, napoly ženy, napoly hada. Sama bola fantastický netvor.
Predná časť tela Chiméry mala podobu leva, prostriedok divej kozy a zadná časť tela podobu draka. Jej tri papule chrlili oheň. Žila v rokline sopky a strážila vchod do podsvetia. Keď zacítila človeka, vyliezla zo svojej nory a chrlila na neho oheň. Zabil ju Bellerofontes, ktorý priletel na okrídlenom koni Pegasovi a Chiméru zasiahol niekoľkými smrtiacimi šípmi z bezpečnej výšky. Prvým šípom ju len zranil a tak na neho zaútočila ohňom zo svojich troch papúľ, šibala chvostom a vysoko za ním vyskakovala. No Bellerofontes dal na hrot svojej kopije olovo, ktoré sa v plamennej papuli netvora roztavilo a spálilo jej vnútornosti.
Súrodencami Chiméry boli: 
Slovo "chiméra" v novodobom slovníku pretrvalo ako označenie preludu, vidiny, klamnej predstavy, či niečoho nereálneho.
Odraz v umení.
Napriek tomu, že Chiméra bola netvor, antickí umelci ju zobrazovali často. Jej najznámejšie zobrazenie je zrejme bronzová socha "Chiméra z Arezza", vynikajúce dielo etruského umelca z 5. storočia pred naším letopočtom. Nachádza sa v Archeologickom múzeu vo Florencii.
Induská (Harappská) civilizácia.
V induskej civilizácii je chiméra zobrazená na mnohých tabuľkách ("pečatidlách"). Znázornené sú rôzne druhy chimér zložených zo zvierat vyskytujúcich sa na indickom subkontinente. Aký názov mala chiméra v induskej civilizácii nie je známe.
Mína

Mína môže byť:
Mína (podkop)

Mína je v ženijnej terminológii podkop pod nepriateľské opevnenie, s cieľom jeho poškodenia alebo zbúrania. Pod opevnenie sa vykopal podzemný tunel a komora, výdreva sa potom zapálila a časť opevnenia sa následne prepadla. Mínová komora mohla byť naplnená strelným prachom a opevnenie bolo zničené výbuchom. Takéto podkopy – míny budovali útočníci i obrancovia – tí zasa s cieľom narušiť alebo zničiť podzemné dielo útočníkov a zabiť kopáčov alebo zničiť jeho obliehacie sapy či delostrelecké batérie.
Tunel k mínovej komore sa nazýva mínová vetva a začína (na strane obrancov) spravidla v hlavnej galérii, ktorá prebieha pod kontreskarpou – vonkajšou stranou priekopy (u bastionových opevnení). U niektorých bastionových pevností začínajú mínové a odpočúvacie chodby z envelopy – podzemnej chodby predsunutej o niekoľko desiatok metrov pred hlavnú galériu. Z hlavnej galérie alebo envelopy vybiehali pred opevnenie mínové vetvy, pričom nie všetky boli zakončené mínovou komorou, mínové vetvy bez mínovej komory sa nazývali odpočúvacie chodby a slúžili k „načúvaniu“ – zisťovaniu či a kde budujú obliehatelia svoje podzemné tunely podľa zvukov.
Pokiaľ sa výbuch podzemnej míny neprejavil na povrchu, ale len v podzemí, mína sa označovala ako podbitá mína, pokiaľ sa na povrchu prejavil vznikom kráteru, mína sa označovala ako prebitá mína. 
Demoličná mína bola miestnosť na konci mínovej vetvy, ktorá slúžila na zničenie opevňovacieho prvku bastiónovej pevnosti v prípade jeho dobytia nepriateľom.
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)

Profesor je akademický titul vysokoškolského pedagóga, najvyššia vedecko-pedagogická hodnosť.
Slovensko a titul profesor.
Na Slovensku sa môže stať profesorom kandidát, ktorý predtým dosiahol titul docent, po úspešnom absolvovaní vymenúvacieho konania na základe rozhodnutia inauguračnej komisie a vedeckej rady danej alebo inej vysokej školy. Vedecká rada po ukončení konania kandidáta navrhne prostredníctvom Ministerstva školstva prezidentovi, ktorý ho následne menuje profesorom pre určitý odbor. 
Inauguračná komisia vyhodnotí plnenie podmienok podľa § 76 ods. 5 a 7 zákona, podľa kritérií na získanie titulu profesor a na základe predložených dokladov, oponentských posudkov a odborného posúdenia prednesenej inauguračnej prednášky celkove zhodnotí pedagogickú, vedeckú alebo umeleckú činnosť uchádzača a najneskôr do jedného mesiaca po konaní inauguračnej prednášky predloží predsedovi vedeckej rady návrh s odporúčaním schváliť návrh na vymenovanie uchádzača za profesora v odbore alebo neschváliť návrh na vymenovanie uchádzača za profesora v odbore.
Prezident Ivan Gašparovič v roku 2010 vymenoval 98 profesorov s priemerným vekom 55 a pol roka.
Priemerná mzda profesora v slovenskom vysokom školstve bola v roku 2010 1 890 €. V porovnaní s predošlým rokom je to o 4 % viac.
História pomenovania.
"Professor" bol v starovekom Ríme verejný, vládou ustanovený a platený učiteľ. Termín pochádza (z latinského slova "profitare" = "mať úžitok"). 
Od 17. storočia sa používajú tiež doplnkové označenia, ktoré vyjadrujú rôzne postavenie profesorov:
Existujú tiež ďalšie kategórie profesorov:
Študenti univerzít boli tiež nazývaní "scholares". Na Slovensku aj v Česku pretrváva zvyk používať slovo profesor i pre pracovné zaradenie (označenie) stredoškolského učiteľa.
Geezer Butler

Terence Michael Joseph „Geezer“ Butler (* 17. júl, 1949, Birmingham, Spojené kráľovstvo) je britský basgitarista a jeden zo zakladateľov heavy metalovej skupiny Black Sabbath. V rokoch 2006–2010 bol členom projektu Heaven and Hell.
Svoju prvú skupinu "Rare Breed" vtedy ešte gitarista Geezer Butler založil so spolužiakom Johnem "Ozzym" Osbournom na jeseň roku 1967. Neskôr sa na istý čas rozišli a zase stretli spolu s gitaristom Tonym Iommim a bubeníkom Billom Wardom v bluesovej kapele "Polka Tulk". Skupinu premenovali na "Earth", ale potom ako zistili, že v Anglicku už účinkuje kapela s rovnakým názvom tak si začiatkom roku 1969 zmenili meno na "Black Sabbath".
Neológ

Neológ môže byť:
Nemennosť

Nemennosť (iné názvy: nemenlivosť, stálosť, nepremennosť, invariabilnosť, invariabilita, invariantnosť, pevnosť, fixnosť, stabilnosť, stabilita) je nepodliehanie zmenám.
Bill Ward

Bill Ward (vl. menom William Thomas Ward, *5. máj, 1948, Birmingham, Anglicko) je bubeník britskej heavy metalovej skupiny Black Sabbath.
Okrem toho, že hrá na bicie ako zakladajúci člen, spieva v dvoch skladbách Black Sabbath: „It's Alright“ (z albumu "Technical Ecstasy") a „Swinging The Chain“ (z albumu "Never Say Die!").
Jeho charakteristickým bubnovaním je násobený rytmus basových a gitarových riffov, čím sa vytvára silný kombinovaný efekt. Najviac je to badateľné v skladbe „Iron Man“ z albumu "Paranoid". Charakteristická je aj jeho rýchla technika bicích a silné vedenie medzi riffmi. Dobrým príkladom skladba „Symptom of the Universe“ z albumu "Sabotage".
Bill Ward a gitarista Tony Iommi hrali spolu v skupine „Mythology“. Neskôr sa pripojili k Ozzymu Osbournovi a basgitaristovi Geezerovi Butlerovi, ktorí hrali v skupine „Rare Breed“ a založili bluesovú formáciu "Polka Tulk", ktorá sa neskôr premenovala na Earth a v roku 1969 na Black Sabbath.
Medzi rokmi 1969 a 1980 hral Bill na každom sabbathovskom albume. Z osobných dôvodov skupinu opustil v auguste 1980 počas turné k albumu "Heaven and Hell".
Suoh

Suoh je vulkanický komplex pozostávajúci z niekoľkých prekrývajúcich sa kaldier, maarov a lávových dómov, nachádzajúci sa na juhovýchodnom okraji indonézskeho ostrova Sumatra. Jediná zaznamenaná erupcia sa odohrala v lete roku 1933, v súčasnosti sú prejavom aktivity (s výnimkou jej nárastu v roku 1994) len aktívne fumaroly a termálne pramene. V obidvoch prípadoch (v 1933 aj 1994) bolo súšťačom zvýšenej aktivity zemetrasenie.
Hulubelu

Hulubelu je kaldera vulkanického pôvodu nachádzajúca sa na juhovýchode ostrova Sumatra. Kaldera má oválny tvar, dĺžka je 4 km, steny majú výšku približne 300 m. Vek vzniku kaldery nie je známy, z postkalderového štádia pochádzajú menšie bazaltové a andezitové vulkány ležiace na dne kaldery, resp. na jej svahoch. V súčasnosti sú jediným prejavom aktivity bahenné sopky, solfatáry a termálne pramene.
Rajabasa

Rajabasa je osamotene ležiaci stratovulkán, nachádzajúci sa na juhovýchodnom výbežku ostrova Sumatra. Je to najjužnejšie položený vulkán ostrova. Jeho vrchol je ukončený kráterom s rozmermi 500 × 700 m. Vek poslednej erupcie nie je známy, jediným prejavom aktivity sú fumaroly na svahoch vulkánu. Nárast fumarolickej aktivity bol pozorovaný v rokoch 1863 a 1892.
Pulosari

Pulosari je najzápadnejšie umiestnený stratovulkán na indonézskom ostrove Jáva. Vrchol prevažne bazaltovo-andezitového vulkánu je ukončený kráterom s hĺbkou 300 m. Vek poslednej erupcie nie je známy, jediným prejavom aktivity sú fumaroly na dne krátera, príp. na jeho stenách.
Šelf

Šelf (iné názvy: kontinentálny šelf, pevninský šelf, prah; z angl. "shelf") je ploché, mierne uklonené pokračovanie kontinentu, ktoré môže byť zaplavené morom. Siaha od pobrežia do hĺbky maximálne 200 m, častejšie však iba 50 - 80 m. Zakončením šelfu je kontinentálny svah, ktorý postupne prechádza cez kontinentálne úpätie do hlbokomorských paniev. Šelf býva zaplavený najmä počas medziľadových dôb, aká je napríklad aj v súčasnosti. Moria ktoré zaplavujú tieto oblasti sa nazývajú šelfové moria. Šelfové oblasti sú významné najmä pre výskyt ložísk nerastných surovín, hlavne ropy, plynu a niektorých vzácnych kovov, ako je zirkón a titán.
Topografia.
Sklon šelfu je veľmi malý - najčastejšie menej ako 1°. Jeho priemerná šírka je okolo 75 km od pobrežia. Šelf sa obyčajne končí v oblasti, kde prechádza do strmšie ukloneného kontinentálneho svahu. Hranica kontinentálneho šelfu môže kolísať, pomerne často sa nachádza v hĺbke okolo 140 m, ale konvenčne sa kladie do hĺbky 200 m. Pod týmto svahom, ktorý môže siahať do hĺbky okolo 1500 až 3000 m (obvykle však asi 2000 m), sa nachádza kontinentálne úpätie, ktoré siaha do hĺbky 4 000 až 6 000 m a postupne prechádza do hlbokomorskej panvy, tiež označovanej ako tzv. abysálna panva. Kontinentálny šelf a svah tvoria kontinentálny okraj. Šelf v súčasnosti tvorí 14% plochy kontinentov a asi 8% svetového oceánu.
Šelfové oblasti sa často delia na vnútorný kontinentálny šelf, stredný a vonkajší kontinentálny šelf, každý s rôznymi geomorfologickými podmienkami a odlišnými druhmi organizmov.
Búrky a zemetrasenia môžu na šelfe dať do pohybu obrovské masy hromadiacich sa nespevnených sedimentov, ktoré vo forme turbulentných podmorských prúdov vymieľať piesok a štrk z kontinentálneho šelfu a podmorskými kaňonmi v kontinentálnom svahu ich hromadiť na oceánskom dne v podobe vejárov. Tento typu sedimentov sa označuje ako flyš alebo turbidity.
Peter Fröjdfeldt

Peter Fröjdfeldt (* 14. november 1963, Eskilstuna, Švédsko je bývalý švédsky futbalový rozhodca.
Medzi jeho významné rozhodcové zápasy patrí rozhodovanie finále Pohára UEFA v sezóne 2007/08 medzi Zenitom Petrohrad a Glasgowom Rangers. Bol nominovaný aj na EURO 2008 do Rakúska a Švajčiarska.
Optická dvojhviezda

Optická dvojhviezda je zdanlivá dvojhviezda, teda 2 hviezdy, ktoré sú blízko seba a vyzerajú ako fyzická dvojhviezda. V skutočnosti sú vzdialenosti medzi nimi obrovské a gravitačne neinteragujú. Najznámejšou optickou dvojhviezdou je Mizar a Alcor (súhvezdie Veľká medvedica).
CAC

CAC ("Certificat d´Aptitude au Championat" alebo po slovensky Čakateľstvo na šampionát krásy) je titul udeľovaný psom na výstavách krásy. Ide o čakateľstvo na malý, tzv. národný šampionát.
CAC sa udeľuje víťazovi triedy (napr. víťazovi triedy otvorenej) a to u tried: stredná, otvorená, pracovná, šampiónov. V triede mladých sa udeľuje odlišný titul: CAJC. Podmienka na udelenie titulu CAC je, aby pes bol na danej výstave hodnotený známkou Výborný (V). Samotné víťazstvo triedy a hodnotenie V však nezakladá psovi nárok na titul CAC – tento titul musí udeliť rozhodca. Vo výnimočných prípadoch sa môže rozhodca rozhodnúť, že titul CAC víťazovi triedy neudelí. Udeje sa tak napríklad v takom prípade, ak pes podľa názoru rozhodcu napriek víťazstvu v triede nespĺňa požiadavky na šampióna krásy.
Tituly CAC sa môžu zadávať len na výstavách všetkých plemien s celoštátnou pôsobnosťou (celoštátne, národné, medzinárodné), prípadne na špeciálnych a klubových výstavách s celoštátnou pôsobnosťou. 
Držiteľ titulu CAC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu CACIB alebo BOB (podľa typu výstavy).
Počet získaných titulov CAC rozhoduje o udelení titulu Národný šampión krásy. Každý štát má vlastné pravidlá na udelenie titulu Národný šampión krásy, ale pravidlá sú obvykle dosť podobné. Musia sa vo všeobecnosti pridŕžať rámca, ktorý stanovuje FCI.
Pravidlá na udelenie titulu Šampión krásy Slovenska:
CAJC

CAJC ("Certificat d´Aptitude au Junior Championat" alebo po slovensky Čakateľstvo na šampionát krásy mladých) je titul udeľovaný mladým psom na výstavách krásy.
Navrhnúť psa alebo suku na CAJC môže len rozhodca oficiálne delegovaný na výstavu. CAJC nie je nárokovateľný a udeľuje sa len pri mimoriadnych kvalitách psa alebo suky. 
CAJC sa udeľuje v triede mladých osobitne psom a sukám.
CAJC sa môže udeliť len psovi a suke oceneným V1.
Tituly CAJC sa môžu zadávať len na výstavách všetkých plemien s celoštátnou pôsobnosťou (celoštátne, národné, medzinárodné), prípadne na špeciálnych a klubových výstavách s celoštátnou pôsobnosťou. 
Držiteľ titulu CAJC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu BOB.
Počet získaných titulov CAJC rozhoduje o udelení titulu Národný šampión krásy mladých. Každý štát má vlastné pravidlá na udelenie titulu Národný šampión krásy mladých, avšak pravidlá sú obvykle dosť podobné. Musia sa vo všeobecnosti pridŕžať rámca, ktorý stanovuje FCI.
Pravidlá na udelenie titulu Šampión krásy mladých Slovenska (hovorovo aj "Junioršampión"):
Reserve CAC

Reserve CAC alebo R-CAC znamená Rezervné čakateľstvo na šampionát krásy. Je to titul udeľovaný psom na výstavách krásy. Ide o rezervné čakateľstvo na národný (malý) šampionát.
R-CAC sa udeľuje druhému psovi v triede a to u tried: stredná, otvorená, pracovná, šampiónov. V triede mladých sa rezervné čakateľstvo neudeľuje. Podmienka na udelenie titulu R-CAC je, aby pes bol na danej výstave hodnotený známkou Výborný (V). Samotné druhé miesto v triede a hodnotenie V však nezakladá psovi nárok na titul R-CAC – tento titul musí udeliť rozhodca. Vo výnimočných prípadoch sa môže rozhodca rozhodnúť, že titul R-CAC víťazovi triedy neudelí. Udeje sa tak napríklad v takom prípade, ak pes podľa názoru rozhodcu napriek druhému umiestneniu v triede nespĺňa požiadavky na šampióna krásy.
Tituly R-CAC sa môžu zadávať len na výstavách všetkých plemien s celoštátnou pôsobnosťou (celoštátne, národné, medzinárodné), prípadne na špeciálnych a klubových výstavách s celoštátnou pôsobnosťou. 
Držiteľ titulu R-CAC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu R-CACIB a to v prípade, ak pes ktorý ho v triede porazil (držiteľ titulu CAC) postúpi do boja o titul CACIB. Toto sa týka len medzinárodných výstav.
Viacero získaných titulov R-CAC môže psovi pomôcť priblížiť sa k získaniu titulu Národný šampión krásy. Samotné tituly R-CAC k tomu však nestačia, dajú sa použiť len ako doplnok k získaným titulom CAC.
Pravidlá na udelenie titulu Šampión krásy Slovenska:
CACIB

CACIB ("Certificat d´Aptitude au Championat International de Beauté" alebo po slovensky Čakateľstvo na medzinárodný šampionát krásy) je titul udeľovaný psom na výstavách krásy. 
CACIB sa udeľuje vždy len jeden pre plemeno (resp. pre farebnú variantu, ak je posudzované osobitne), avšak zvlášť pre suku a zvlášť pre psa. Do boja o udelenie titulu CACIB vždy postupujú držitelia titulu CAC z jednotlivých tried. Pes, ktorý skončí v súboji o titul CACIB druhý, získava titul R-CACIB.
Tituly CACIB sa môžu zadávať len na medzinárodných výstavách. 
Držiteľ titulu CACIB postupuje na výstave do boja o udelenie titulu BOB.
Počet získaných titulov CACIB rozhoduje o udelení titulu Medzinárodný šampión krásy, ľudovo aj "Interšampión". Pravidlá na udelenie Medzinárodného šampióna krásy sú jednotné pre všetky krajiny združené v FCI.
BOB

BOB ("Best of Breed", po slovensky Najlepší z plemena) je titul udeľovaný psom na výstavách krásy. Pri výstavách viacerých plemien ide o najkrajšieho psa z konkrétneho plemena, pri výstavách jedného plemena je to zároveň víťaz celej výstavy.
Do boja o titul BOB postupujú len tie najlepšie psy z výstavy:
Na výstavách viacerých plemien víťaz plemena, držiteľ titulu BOB, postupuje spolu s víťazmi ostatných plemien do záverečných súťaží o udelenie titulu víťaza celej výstavy. Pozri Výstavy psov.
EBay

eBay Inc. je americká internetová firma, ktorá riadi eBay.com, online aukciu a obchodnú website (webové sídlo), na ktorej ľudia a firmy kupujú a predávajú tovar a služby globálne. Popri americkej website eBay zriadila lokalizované website pre 30 ďalších krajín. eBay Inc. vlastní tiež PayPal, StubHub a iné firmy.
BIS

BIS ("Best in Show", po slovensky Najlepší na výstave) je titul udeľovaný psom na výstavách krásy. Pri výstavách viacerých plemien ide o najkrajšieho psa z pomedzi všetkých plemien. Pri výstavách jedného plemena sa tento titul nezvykne zadávať, resp. stáva sa ním automaticky držiteľ titulu BOB.
Do boja o titul BIS na výstavách viacerých plemien postupujú najkrajšie psy z plemena, čiže držitelia titulu BOB. Ak ide o výstavu psov všetkých plemien, postupujú do súťaže o udelenie titulu BIS psy, ktoré zvíťazili vo svojej FCI skupine (držitelia titulu BIG). Ak ide o viacdňovú výstavu, postupujú o udelenie titulu BOB vítazi jednotlivých dní (držitelia titulu BOD).
Na výstavách viacerých plemien víťaz plemena, držiteľ titulu BOB, postupuje spolu s víťazmi ostatných plemien do záverečných súťaží o udelenie titulu víťaza celej výstavy. Pozri Výstavy psov.
Reserve CACIB

Reserve CACIB alebo R-CACIB znamená Rezervné čakateľstvo na medzinárodný šampionát krásy. Je to titul udeľovaný psom na výstavách krásy.
R-CACIB sa udeľuje psovi, ktorý skončil v súťaži o udelenie titulu CACIB na druhom mieste. Samotné druhé miesto však nezakladá psovi nárok na titul R-CACIB – tento titul musí udeliť rozhodca. Vo výnimočných prípadoch sa môže rozhodca rozhodnúť, že titul R-CACIB psovi neudelí. Udeje sa tak napríklad v takom prípade, ak pes podľa názoru rozhodcu napriek druhému umiestneniu nespĺňa požiadavky na medzinárodného šampióna krásy. Keďže tento pes však už získal titul CAC (inak by nemohol nastúpiť) a nároky kladené na národného i medzinárodného šampióna sú v podstate totožné, takáto situácia sa udeje len veľmi zriedka.
Tituly R-CACIB sa môžu zadávať len na medzinárodných výstavách.
Držiteľ titulu R-CAC postupuje na výstave do boja o udelenie titulu R-CACIB a to v prípade, ak pes ktorý ho v triede porazil (držiteľ titulu CAC) postúpi do boja o titul CACIB. Toto sa týka len medzinárodných výstav.
Titul R-CACIB môže psovi pomôcť priblížiť sa k získaniu titulu Medzinárodný šampión krásy. V prípade, že je pes ktorý získal CACIB už je držiteľom titulu Medzinárodný šampión krásy, platí získaný titul R-CACIB psovi ako keby získal CACIB.
Andreas Schlüter

Andreas Schlüter (* 20. máj 1664, Hamburg, Nemecko – † máj 1714) bol nemecký barokový sochár a architekt, ktorý je spájaný so štýlom petrovského baroka.
Mladosť sochára Andreasa Schlütera je nejasná prinajmenšom vďaka tomu, že z tohto obdobia sú zdokumentovaný najmenej traja ľudia s rovnakým menom. Záznamy kostola sv. Michala v Hamburgu ukazujú, že Andreas Schlüter, syn sochára Gerharta Schlütera, tu bol pokrstený 22. mája 1664. Dokumenty z Gdańska hovoria, že Andreas Schlüter "(senior)" pracoval v rokoch 16401652 v Gdańsku ako tovariš. Zaznamenaný je aj "Andres Schliter", narodený pravdepodobne v roku 1640. Iné zdroje uvádzajú rok 1659 ako rok narodenia.
Pomponius Porphyrio

Pomponius Porphyrio, tiež Porphyrion (3. storočie), bol rímsky gramatik, autor komentárov k Horatiovi. Pochádzal možno z Afriky.
Od Porphyriona sa dochovali v úplnosti gramatické a rétorické scholia k Horatiovmu dielu. Ide o jedno z najstarších a najúplnejších dochovaných diel tohoto druhu, ktoré je i dnes hodnotnou pomôckou študentov. Samozrejme, dochovaný Porphyrio nie je antickým originálom, ale veľmi presným stredovekým opisom.
Afroameričania

Afroameričania alebo čierni Američania sú občania alebo obyvatelia Spojených štátov alebo emigranti zo Spojených štátov, ktorí patria k negroidnej rase alebo sú miešancami negroidnej rasy s inou rasou.
Černosi a Afroameričania predstavujú tretiu najväčšiu rasovú a etnickú skupinu v Spojených štátoch po belochoch a Hispáncoch a Latinoameričanoch. Väčšina Afroameričanov má pôvod zo Západnej s Strednej Afriky a sú potomkami ľudí, ktorí boli na územie Spojených štátov zavlečení ako otroci. 
Väčšina imigrantov sa väčšinou sama seba nepovažuje za Afroameričanov ale so svojim pôvodným etnikom.
Prví čierni obyvatelia sa do Ameriky dostali v priebehu 16. storočia ako otroci do španielskych kolónií. Do anglických kolónií v Severnej Amerike začali byť otroci zo Západnej Afriky privážaní od 17. storočia. Po vzniku Spojených štátov pokračovalo otroctvo, týkajúce sa do začiatku občianskej vojny naďalej asi 4 miliónov ľudí. Černošské obyvateľstvo bolo prevažujúcimi bielymi potomkami európskych prisťahovalcov považované za menejcenné a ako občania druhej kategórie. Americký zákon o naturalizácii z roku 1790 obmedzoval občianstvo Spojených štátov iba na bielych ľudí a iba majetní belosi mali volebné právo. Tieto podmienky sa v nasledujúcom období pomaly menili, najmä po skončení občianskej vojny, rozvojom černošskej komunity, zapojením černošskej populácie do ozbrojených konfliktov, ktoré viedli Spojené štáty (predovšetkým prvá a druhá svetová vojna), postupným odstránením rasovej segregácie a hnutím za hnutie za ľudské práva, ktoré sa rozšírilo v druhej polovici 20. storočia a prinieslo černošskému obyvateľstvu politickú a sociálnu slobodu. V roku 2008 bol po prvý krát zvolený za prezidenta USA Afroameričan Barack Obama.
Wallops Flight Facility

Wallops Flight Facility je americký kozmodróm na ostrove Wallops (symbol WI) pri východnom pobreží USA.
História.
Neďaleko amerického štátu Virgínia je v Atlantickom oceáne ostrov Wallops, na ktorom v roku 1945 vznikla Výskumná stanica bezpilotných prostriedkov. Tu najprv spravovala NACA a po vzniku Národného úradu pre letectvo a kozmonautiku v roku 1958 stanica prešla pod jeho správu.
Využite.
V prvých rokoch po skončení druhej svetovej vojny odtiaľ štartovali modely lietadiel s raketovým pohonom a malé rakety. Prvá bola 4. júla 1945 raketa Tiamat. Neskôr sa odtiaľ vypúšťali sondážne výškové rakety a postavila sa taktiež rampa pre rakety Scout používané na vynášanie malých družíc. Tento druh rakiet odtiaľ štartoval po prvýkrát 16. februára 1961 a vyniesol družicu Explorer 9. V súčasnosti sa základňa využíva k štartom sondážnych rakiet, až 300 ks ročne.
Malý kozmodróm je podriadený neďalekému Goddardovmu kozmickému stredisku v štáte Maryland. 
Popis základne.
Ostrov je plochý, dlhý 9,5 km, široký najviac 800 metrov. Je tam postavených sedem areálov s množstvom rámp, letiskom s radarovou vežou, komunikačná centrála, pomocné technické zariadenia vrátane meteorologickej stanice. Pre verejnosť bolo postavené návštevnícke stredisko, kde je množstvo fotografických materiálov, modelov a ďalších exponátov z histórie kozmonautiky. 
Strelecký sektor, kam dopadajú odhodené stupne rakiet, mieri na východ nad Atlantický oceán.
Aulus Gellius

Aulus Gellius (125 – 180) bol rímsky spisovateľ, autor zbierky pojednaní na rôzne témy menom "Noctes Atticae" (Atické noci).
Životopis.
Gellius pochádzal pravdepodobne z Afriky, aj keď študoval po istú dobu v Ríme. Jeho učiteľmi boli významní gramatici – Gaius Sulpicius Apollinaris, Herodes Atticus a Marcus Cornelius Fronto. V rámci rímskych štandardov vzdelania strávil istú časť štúdii pobytom v Grécku, presnejšie v Aténach a ich okolí. Práve tu vznikli Atické noci, Gelliove kontemplatívne eseje písané počas dlhých zimných večeroch trávených v okolí Atén.
Gellius predstavuje nový typ spisovateľa – milovníka kultúry, ktorý nie je sám ani rečníkom ani gramatikom, ale jednoducho laikom, ktorý si zapisuje vlastné náhodné poznatky. Jeho dielo patrí do prúdu zbierok s rôznorodým obsahom, ktoré bývali nazývané "miscellanea" (rozmanitosti) alebo "silvae" (lesy, podľa rôznorodosti stromov v lese). V istom ohľade predstavuje Gelliov počin vrchol tohto žánru. Jeho úvahy sú usporiadané v zbierke celkom náhodne, nemajú jednotný námet, vzor alebo formu, týkajú sa takmer všetkých oborov známych Rimanom. Celkovo ide o 20 kníh, ktoré sa nám dochovali všetky s výnimkou knihy 8.
Gellius je významným zdrojom informácii o inak nedochovaných dielach a neznámych autoroch.
Česká vysočina

Česká vysočina (v geomorfológii) alebo Český masív (v geológii) je geomorfologická provincia, zaberajúca väčšiu časť Česka a siahajúca tiež do Nemecka, Rakúska a Poľska. Je to geologicky stará oblasť, tvorená prvohornými pohoriami, ktoré boli vystavené dlhodobej erózii. Ich najvyššie časti dnes tvoria prirodzené hranice Česka.
Geografické vymedzenie.
Na severe spadá Česká vysočina do Stredoeurópskej nížiny, na východe ju Moravské úvaly oddeľujú od Západných Karpát. Na juhu je zhruba ohraničená Dunajom, i keď v k nej v Rakúsku geologicky patria i niektoré výbežky na pravom brehu Dunaja - tzv. Žulovo-rulová vysočina. V Nemecku siahajú jeho horské celky až k sasko-bavorským hraniciam a do Durínska.
Geológia.
Niektoré časti Českej vysočiny sú staré 350 až 500 miliónov rokov. Blízko Zwettlu dosahuje vek až 800 miliónov rokov. Česká vysočina vznikala v prvohorách v priebehu kaledónskeho a neskoršieho hercýnskeho vrásnenia, kedy sa najprv v silúre zrazili pevninské bloky Laurentie a Baltiky, čím vytvorili tzv. Lauráziu, ktorá sa neskôr v karbóne zrazila s Gondwanou, čím vznikol superkontinent Pangea. Vytvoril sa mimoriadne dlhý reťazec hôr, od Apalačských hôr cez dnešné Španielsko, Bretaň, francúzsky Centrálny masív a stredné Nemecko až do Česka. Vyklenuté horstvo bolo stovky miliónov rokov vystavené erózií.Toto horské pásmo bolo v kriede rozdelené novovzniknutým Atlantikom. V priebehu druhohôr v horstve došlo k rozsiahlej erózii, bolo zaplavené morom. Z tohto obdobia sa zachovali v oblasti Labe vrstvy pieskovcov, ílovcov a typických kremitých slieňovcov tzv. opúk. Tieto horniny dnes vypĺňajú českú kriedovú panvu. Následné alpínske vrásnenie, pri ktorom sa na Český masív z východu nasunuli Západné Karpaty a z juhu Východné Alpy, spôsobilo rozlámanie na rad menších krýh, z ktorých boli niektoré vyzdvihnuté - vznikli Krušné hory, Krkonoše a Šumava. Tomuto prejavu vzdialenej orogenézy sa tiež hovorí germanotypná tektonika. Na východe tiež došlo dôsledkom tlaku Západných Karpát k ohybu, čím vznikla takzvaná čelná karpatská predhlbeň a rad ďalších paniev, ktoré vyplnili jazerá a močiare. Tu vznikalo v priebehu treťohôr uhlie. Počas ľadových dôb v štvrtohorách zo severu do Krkonôš a Jeseníkov zasahoval kontinentálny ľadovec, ktorý výrazne zarovnal ich reliéf. Z oblasti Škandinávie doniesol tiež obrovské tzv. bludné balvany.
Novoscholastika (filozofia)

Novoscholastika vo filozofii je súhrn duchovných smerov, ktorých základom boli v novoveku obnovené stredoveké filozofické systémy vrátane tomizmu.
Novoscholastika (cirkev)

Novoscholastika (iné názvy: novoscholasticizmus alebo neoscholasticizmus) je súhrnné označenie ortodoxných prúdov katolíckej teológie a filozofie snažiacich sa o obnovenie stredovekej scholastiky. Novoscholastika vznikla na začiatku 19. storočia, vrchol dosiahla v 2. polovici 19. storočia v súvislosti s encyklikou Aeterni patris (1879) a existuje dodnes. Je to jeden z najvplyvnejších smerov v modernej filozofii rozvíjaný najmä v novotomizme.
Roberto Rosetti

Roberto Rosetti (* 18. september 1967, Pecetto Torinese) je taliansky futbalový rozhodca.
Medzinárodné zápasy rozhoduje od roku 2003 a bol aj na Majstrovstvách sveta 2006, kde sa dostal na poslednú chvíľu po odhalení korupčných škandálov rozhodcu Massima De Santisa. Bol nominovaný na EURO 2008.
Herbert Fandel

Herbert Fandel (* 9. marec 1964, Kyllburg) je nemecký futbalový rozhodca.
Medzi jeho významné rozhodcovské zápasy patrí finále Ligy majstrov v sezóne 2006/07 medzi FC Liverpool a AC Miláno. Bol nominovaný aj na EURO 2008 do Rakúska a Švajčiarska. V kvalifikácií na EURO 2008 bol inzultovaný jedným z divákov po odpískaní penalty v prospech Švédska v 89. minúte zápasu Dánsko - Švédsko, kde Dáni prehrávali 0-3 a nakoniec vyrovnali na 3-3. Tento výsledok však neostal v platnosti, lebo rozhodca zápas nedokončil a Dáni ho kontumačne prehrali 0-3.
Puskás (priezvisko)

Puskás je maďarské priezvisko. Na Slovensku je rozšírené najmä na juhu, najviac v Trsticiach (okres Galanta) a v Komárne.
Známi nositelia.
Pozri v článku Puskás.
Nominácia

Nominácia alebo nominovanie je menovanie, určenie, ustanovenie do funkcie
Nominácia môže byť:
Tanegašima učú sentá

Tanega(-)šima učú sentá (種子島宇宙センター - doslova "Kozmické centrum Tanega-šima"; ) je japonský kozmodróm organizácie Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA). 
Základné údaje.
Kozmodróm sa rozprestiera na juhovýchodnom pobreží japonského ostrova Tanegašima na súradniciach 30°24' s.š. a 130°58' v.d. Bol vybudovaný v rokoch 1966 - 1968 ako základňa pre vypúšťanie japonských sondážnych, výskumných a nosných rakiet N-I, N-II, H-I, H-II s družicami a sondami. 
Prvý, pôvodný japonský kozmodróm Kagošima učú sentá umožňoval štarty iba menších rakiet, preto sa japonský Úrad pre kozmický výskum NASDA rozhodol vybudovať nový kozmodróm južne od ostrova Kjúšú. Hornatý ostrov Tanegašima je dlhý asi 60 km, široký max. 15 km.
Do prevádzku bol uvedený 17. septembra 1968 štartom sondážnej rakety SB-IIA8.
Vybavenie.
Kozmodróm s rozlohou 9,7 km² zahrňuje tri štartovacie komplexy: "Takesaki Range" pre malé sondážne rakety, "Osaki Range" pre nosné rakety radu J-I a H-IIA a "Jošinobu" s dvoma rampami pre nosné rakety radu H. Strelecký sektor mieri východným až juhovýchodným smerom nad Tichý oceán.
V priestoroch kozmodrómu sú umiestnené pozorovacie a komunikačné stanice Matsuda, radarové stanice Nogi Radar Station, Učugaoka Radar Station a optické pozorovacie zariadenia. V areáli kozmodrómu sú okrem ďalších objektov tiež testovacie stanoviská pre skúšky motorov všetkých typov, najmä typov LE-7A používaných pre nosné rakety H-IIA.
Komplex má veľkú budúcnosť lebo Japonsko vynakladá na vesmírny výskum stále viac finančných prostriedkov. Celý komplex je prístupný širokej verejnosti okrem dní, keď sa uskutočňujú skúšky motorov. V areáli možno navštíviť "Space Exhibition Hall", kde je umiestnená rozsiahla expozícia venovaná kozmickému výskumu.
Bastian Schweinsteiger

 (* 1. august 1984, Kolbermoor) je nemecký futbalový stredopoliar hrajúci za tím Chicago Fire S.C. Jeho brat, Tobias, hráva za SpVgg Unterhaching.
Kariéra.
Klubová.
V decembri 2008 predĺžil zmluvu s Bayernom Mníchov do 30. júna 2012. Jeho predchádzajúca zmluva znela do konca sezóny 2008/2009.
Reprezentačná.
Bol v nominácií pre Euro 2004, kde striedal proti Holandsku, Lotyšsku a proti Česku nastúpil v základnej zostave.
Na MS 2006 zaznamenal dva góly v zápase o 3. miesto proti Portugalsku.
V zápase Eura 2008 proti Chorvátsku bol vylúčený, začo nesmel hrať v nasledujúcom zápase proti Rakúsku.
Tim Wiese

Tim Wiese (* 17. december 1981, Bergisch Gladbach, Nemecko) je nemecký futbalový brankár hrajúci za tím nemeckej Bundesligy Werder Brémy. V nemeckej reprezentácií neodohral ani jeden zápas.
Do Werderu Brémy prišiel v lete 2005 z Kaiserslauternu, kde sa stal brankárskou jednotkou. Pamätný gól dostal v osemfinálovom zápase Ligy majstrov proti Juventusu Turín od Emersona.
Werner Kempf

Werner Kempf (* 9. marec 1886 Königsberg, Východné Prusko – † 6. január 1964 Bad Harzburg, Dolné Sasko) bol počas druhej svetovej vojny nemecký generál tankových jednotiek Wehrmachtu.
Život.
Narodil sa v Königsbergu. V roku 1905 vstúpil do nemeckej cisárskej armády.
Počas prvej svetovej vojny pôsobil ako dôstojník jazdectva. Po skončení vojny zostal v 20. rokoch v Reichswehre, kde zastával nižšie veliteľské funkcie a pôsobil ako pedagóg na pechotnom učilišti. V rokoch 1936 až 1937 pracoval ako armádny inšpektor motorizovaných jednotiek na Ministerstve vojny. V roku 1937 bol poverený velením 4. tankovej brigády.
K 1. augusta 1939 bol počas príprav na inváziu do Poľska menovaný do funkcie veliteľa tankovej divízie, ktorá sa pôvodne volala tanková skupina Východné Prusko. V januári 1940 prevzal velenie 6. tankovej divízie, ktorej velil až do januára 1941. Následne bol poverený velením XXXXVIII. zboru, s ktorým bojoval počas operácie Barbarossa. 5. mája 1942 bol prevelený k XXXXVIII. tankovému zboru. Tieto jednotky sa zúčastnili ťažkých bojov bitky o Stalingrad. Po sovietskom protiútoku mal tento zbor ako súčasť skupiny Hollidt tvoriť severné krídlo útoku na prstenec obkľúčenia okolo 6. armády, počas von Mansteinovej operácie Wintergewitter. V dôsledku porážky talianskych a rumunských armád na svojich krídlach však tieto jednotky iba viedli ťažké ústupové boje.
Vo februári 1943, prevzal velenie nad ustupujúcou operačnou skupinou generála Lanza, ktorá sa nachádzala v oblasti Charkova. Jednotka bola následne premenovaná na armádnu skupinu Kempf. Pod jej velenie spadal aj II. tankový zbor SS. Ten krátko predtým, navzdory Hitlerovmu priamemu rozkazu opustil Charkov aby sa vyhol obkľúčeniu. 
Ako veliteľ armádnej skupiny Kempf, sa zúčastnil jarnej ofenzívy, ktorú viedol Erich von Manstein. Po stabilizácii frontu na jar sa nemecké vojská preskupili aby 5. júla 1943 mohli začať operáciu Citadela. Jeho armádna skupina zahŕňala III. tankový zbor H. Breitha, XI. zbor E. Rausa a XLII. zbor F. Mattenklotta. Tieto jednotky mali podporiť postup na pravom krídle Hothovej 4. tankovej armády v oblasti Belgorodu. V priebehu bojov sa jeho jednotky stretli so sovietskou 5. gardovou (Žadov), 7. gardovou (Šumilov) a 57. armádou (Gagen) v zničujúcom boji sa 12. júla do bitky zapojil aj sovietsky 2. tankový zbor, ktorý prinútil vyčerpaných Nemcov zastaviť útok.
Koncom leta 1943 bola armádna skupina Kempf premenovná na 8. armádu. Čoskoro na to, ako jeho vojská ustúpili 23. augusta 1943 z Charkova, bol Werner Kempf na rozkaz Adolfa Hitlera odvolaný do zálohy. V priebehu roku 1944 bol Kempf nakrátko povolaný do činnej služby a v máji sa stal veliteľom Baltskej oblasti, už v septembri však bol opäť preradený do zálohy. 
V hodnosti generála tankových vojsk v zálohe, sa dožil konca vojny. V máji 1945 ho zajali Spojenci. Zo zajatia bol prepustený v roku 1946.
Zomrel 6. január 1964 v meste Bad Harzburg.
Ružinovská ulica

Ružinovská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov, podľa ktorej je pomenovaná. Do 22. apríla 1992 mala názov Ulica Karola Šmidkeho, podľa Karola Šmidkeho (1897 –– 1952), slovenského komunistického politika. Tvorí hlavnú ulicu tejto mestskej časti, vedie po nej električková trať. 
Popis.
Ulica je situovaná v smere západ-východ. Na západnom konci nadväzuje na Záhradnícku ulicu v mieste mimoúrovňového križovania s Bajkalskou ulicou. Na východnom konci končí slučkou okolo obratiska električiek, ktorá je prepojená s Vrakunskou cestou.
V celej svojej dĺžke je Ružinovská ulica koncipovaná ako delená štvorpruhová komunikácia s dvomi jazdnými pruhmi v každom smere. Ulica je určená hlavne na vnútromestskú dopravu. V deliacom páse je po celej dĺžke ulice vedená električková trať, ktorá je súčasťou ružinovskej električkovej radiály.
Približne v polovici svojej dĺžky križuje dôležitú mestskú komunikáciu - Tomášikovu ulicu, spolu s ktorou predstavujú dve komunikácie rozdeľujúce sídliskovú zástavbu Ružinova na štyri miestne časti.
Úsek Bajkalská ulica – Tomášikova ulica.
Na tomto úseku Ružinovská ulica predstavuje hranicu medzi miestnou časťou Štrkovec na severnej strane a miestnou časťou Trávniky na južnej strane.
V miestne mimoúrovňového križovania (prvá mimoúrovňová križovatka v Bratislave 1965 – 1966) s Bajkalskou ulicou Ružinovská ulica plynule nadväzuje na Záhradnícku ulicu, predĺžením ktorej pôvodne vznikla.
Na severnej strane ulice sa nachádza Štrkovecké jazero spolu s areálom hier Radosť. Za ním nasleduje panelová zástavba sídliska Štrkovec.
Na južnej strane ulice sa nachádza rad významných objektov - Zimný štadión Vladimíra Dzurillu, Nemocnica Ružinov a Poliklinika Ružinov.
Za nimi nasleduje rozsiahly Park Andreja Hlinku, ktorý siaha až po Tomášikovu ulicu.
Úsek Tomášikova ulica – Vrakunská cesta.
Na tomto úseku Ružinovská ulica predstavuje hranicu medzi miestnou časťou Ostredky na severnej strane a miestnou časťou Pošeň na južnej strane.
Na severnej strane sa nachádza rozsiahly park, ktorý siaha až po areál Paneurópskej vysokej školy. Ďalej nasleduje panelová zástavba sídliska Ostredky, na konci ktorej sa nachádza areál Stredného odborného učilišťa stavebného.
Na južnej strane ulice sú dominantné budovy Biznis Centra Kerametal na Jašíkovej ulici. Ulica končí slučkou okolo obratiska električiek. Spojka s Vrakunskou cestou je dvojpruhová. Tesne za východným koncom ulice sa nachádza estakáda diaľnice D1, ktorá je dobre viditeľná po celej dĺžke Ružinovskej ulice. Ulica s diaľnicou nie je prepojená.
Vladimír Jaroslavič

Vladimír Jaroslavič, od 15. storočia kanonizovaný ako Vladimír Jaroslavič Novgorodský (* 1020, Novgorod - † 4. október 1052, Novgorod), syn kniežaťa Kyjevskej Rusi Jaroslava I. Múdreho, v rokoch 1034 - 1052 novgorodské knieža.
Vláda.
Podľa názoru väčšiny letopiscov bol Vladimír Jaroslavič za panovníka novgorodského kniežatstva vymenovaný v roku 1034, niektorí si však myslia, že to bolo o štyri roky skôr (1030). Jeho vládu charakterizovala výbojná politika. Panovník uskutočnil niekoľko vojenských ťažení do oblasti južného Fínska (1042) a Byzantskej ríše (1043), ktoré sa skončil neúspechom.
Ku koncu svojej vlády (14. september 1052) dokončil výstavbu a biskupom posvätil Chrámu svätej Sofie v Novgorode, do ktorého boli po dvadsiatich dňoch od vysviacky chrámu prenesené jeho telesné pozostatky .
Evangeline Lillyová

Nicole Evangeline Lilly (* 3. august 1979, Fort Saskatchewan, Alberta, Kanada) je kanadská herečka.
Neviditeľný web

Neviditeľný web sa definuje ako textové stránky, súbory alebo ďalšie informácie prístupné prostredníctvom WWW, ktoré prieskumové stroje nedokážu alebo nechcú zahrnúť do svojho indexu.
Dôvody vedúce k vytváraniu neviditeľného webu:
Typológia neviditeľného webu.
Nepriehľadný web
Súkromný web
Špeciálny alebo vlastnícky web
Skutočne neviditeľný web
Trenčianska ulica

Trenčianska ulica je ulica:
Galaktická ulica

Galaktická ulica je ulica:
Raketová ulica

Raketová ulica je ulica:
Polárna ulica

Polárna ulica je ulica:
Obežná ulica

Obežná ulica je ulica:
Družicová ulica

Družicová ulica je ulica:
Grayov kód

Grayov kód alebo zrkadlový binárny kód je cyklický kód, v ktorom každé ďalšie kódové slovo sa líši od predchádzajúceho len v jednom bite a posledné slovo kódu sa líši od prvého tiež len v jednom bite. 
Používa sa v telekomunikáciach práve kvôli vlastnosti rozdielu vedľajších slov len v jednom bite.
Príklad: