burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Druhá libanonská vojna

Druhá libanonská vojna (v Izraeli) alebo Júlová vojna (v Libanone) je označenie pre ozbrojený konflikt medzi izraelskou armádou a libanonským hnutím Hizballáh. Začal sa 12. júla 2006 a skončil predčasne prímerím 14. augusta 2006. 
Počas vojny uvalil Izrael na libanonské prístavy námornú blokádu a letecky útočil na ciele v celom Libanone. Hizballáh naproti tomu ostreľoval sever Izraela raketami typu Kaťuša. V neskoršom štádiu bojov došlo aj k ozbrojeným potýčkam medzi izraelskými vojakmi a bojovníkmi Hizballáhu v južnom Libanone. 
Libanonská vláda neschvaľovala útoky Hizballáhu na Izrael a obmedzila sa na protesty proti izraelským útokom. Požadovala rozmiestnenie medzinárodných mierových jednotiek, ktoré by ukončili konflikt. Libanonská armáda sa do bojov nezapojila.
Po schválení Rezolúcie OSN č. 1701 11. augusta 2006 obe strany súhlasili s prímerím, ktoré vstúpilo do platnosti 14. augusta o 7:00 SELČ. Námorná blokáda bola ukončená 8. septembra 2006. Od 1. októbra už v Libanone nie sú takmer žiadne izraelské jednotky (výnimku tvorí hraničná oblasť Ghadžar). V krajine boli rozmiestnené medzinárodné kontingenty UNIFIL (United Nations Interim Force in Lebanon). 
Počas 34 dní trvajúceho konfliktu zahynulo asi 1500 ľudí, veľkú časť obetí tvorili libanonskí civilisti.
Dôvod vojny.
Hizballáh chcel zrejme podporiť Palestínčanov, ktorí 25. júna v reakcii na zatknutie dvoch aktivistov Hamasu deň predtým uniesli v pásme Gazy izraelského vojaka Gilada Šalita a zabili dvoch ďalších vojakov. To z izraelskej strany vyprovokovalo operáciu Letný dážď a po necelom roku aj obnovenie izraelskej vojenskej prítomnosti v Gaze, ktoré trvalo do novembra 2006.
Prepuknutie vojny.
Konflikt sa začal 12 . júla 2006 o deviatej hodine ráno. Hizballáh vystrelil Kaťuše a mínomety na izraelské vojenské pozície a dediny Zar'it a Šlomi v hraničnej oblasti, aby odlákal pozornosť od inej jednotky Hizballáhu, ktorá v tom istom čase prekročila hranicu, uniesla dvoch izraelských vojakov (Ehuda Goldwassera a Eldada Regeva) a troch ďalších zabila. 
Záchranný tím sa vydal po stopách teroristov, ale izraelský tank Merkava našiel na mínu a vybuchol. Zahynuli ďalší 4 vojaci. Na ďalší deň Ehud Olmert označil čin Hizballáhu za akt vojny a odmietol prepustiť zadržiavaných členov Hizballáhu.
Priebeh vojny.
Nasledujúci mesiac sa Izraelčania a Libanonci stretávali na pohraničných zrážkach až do ukončenia vojny rezolúciou BR OSN.
Straty vo vojne.
Hizballáh stratil údajne 500 - 700 bojovníkov, Izrael zaznamenal 119 mŕtvych vojakov. O život prišlo aj 1 191 libanonských civilov a 44 izraelských.
Kúh-e Bazmán

Kúh-e Bazmán alebo Kúhe Bazmán alebo Bazmán je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnom Iráne, asi 200 km juhovýchodne od mesta Bam. Je tvorený prevažne andezitovými horninami, ale mladšie lávové prúdy sú skôr bazaltového zloženia. Nie sú známe žiadne historické záznamy o erupcii sopky, ale v oblasti vulkánu sú aktívne fumaroly.
Laxenburg

Laxenburg je trhová obec v Dolnom Rakúsku, asi južne od Viedne v okrese Mödling na rieke Schwechat.
Dejiny.
Miesto je známe vďaka svojmu zámku, ktorý bol obľúbeným letným sídlom panovníckeho rodu Habsburgovcov.
Zámok patrí od roku 1333 Habsburgovcom, v 17. storočí bol rozšírený Lodovico Burnacinim. "Blauer Hof" (nem. modrý dvor) bol postavený okolo roku 1745 za vlády Márie Terézie v rokokovom slohu.
Laxenburský kostol, prvá stavba na sever od Álp s črtami vrcholného baroka (je charakteristická najmä oblúkovitými krivkami vo fasáde), bol postavený medzi rokmi 1693 až 1703 Carlom Antoniom Carlonem a konečnú podobu získal až v rozmedzí rokov 17031724 vďaka architektovi Matthiasovi Steinlovi.
Po roku 1780 nadobudla zámocká záhrada anglický štýl. Bolo tu vytvorených niekoľko umelých rybníkov a na ostrovčeku postavený tzv. Franzensburgský zámok pomenovaný podľa prvého rakúskeho cisára Františka I..
Počínajúc rokom 1849, Laxenburg bol zaradený do dodnes existujúcej politickej správy, v roku 1919 prevzalo vojnou zničený zámok aj s priliehajúcim parkom pod svoju správu mesto Viedeň.
Po anšluse Rakúska v roku 1938 bola obec priradená pod politickú správu Viedne, ale o pár rokov neskôr (1954) bol celý Laxenburg vrátený do pôvodných rúk Dolného Rakúska.
Od roku 1975 pôsobí v meste mimovládna výskumná organizácia "Medzinárodný inštitút pre aplikovanú systémovú analýzu" známeho pod skratkou IIASA, ktorého členom je aj Slovensko.
Euklidova veta

Ako Euklidove vety sa označujú dve matematické vety týkajúce sa pravouhlého trojuholníka. Pomenované sú po svojom objaviteľovi, gréckom matematikovi Eukleidovi z Alexandrie.
Euklidova veta o výške.
Obsah štvorca zostrojeného nad výškou pravouhlého trojuholníka sa rovná obsahu obdĺžnika zostrojeného z oboch úsekov na prepone.
formula_1
Dôkaz pomocou Pytagorovej vety.
 c = ca + cb
 vc2 = a2 − ca2
 vc2 = b2 − cb2
Rovnice sčítame:
 2vc2 = a2 + b2 − ca2 − cb2
Upravíme prvé dva členy podľa Pytagorovej vety:
 2vc2 = c2 − ca2 − cb2
Rozpíšeme dĺžku prepony:
 c2 = (ca + cb)2
Dosadíme:
 2vc2 = (ca + cb)2 − ca2 − cb2
 2vc2 = ca2 + 2ca cb + cb2 − ca2 − cb2
 2vc2 = 2cacb
Vydelíme dvomi:
 vc2 = ca . cb
Euklidova veta o odvesne.
Obsah štvorca zostrojeného nad odvesnou pravouhlého trojuholníka sa rovná obsahu obdĺžnika zostrojeného z prepony a úseku na prepone priľahlého k odvesne. Pre jednotlivé odvesny trojuholníka teda platí:
formula_2
formula_3
Dôkaz pomocou Pytagorovej vety.
 vc2 = a2 − ca2
 vc2 = b2 − (c − ca)2 = b2 − c2 + 2cca −ca2
Vytvoríme jednu rovnicu:
 a2 − ca2 = b2 − c2 + 2cca −ca2
Vyjadríme b2 − c2 pomocou a:
 a2 + b2 = c2
 b2 − c2 = −a2
Dosadíme:
 a2 = −a2 + 2cca
 2a2 = 2cca
Vydelíme dvomi:
 a2 = c . ca
Dôkaz pomocou Euklidovej vety o výške.
Predpokladáme, že platí Euklidova veta o výške (dôkaz vyššie), z Pytagorovej vety vyplýva:
 a2 = vc2 + ca2
 a2 = ca cb + ca2
 a2 = (cb + ca) ca
 a2 = c . ca
Kúh-e Damávand

Kúh-e Damávand (iné názvy: Kúhe Damávand, Damávand, (Kúh-e/Kúhe) Demavend/Demávend, Kolleh-je/Kollehje Damávand/Demávend/Demavend) je vyhasnutá sopka, nachádzajúca sa v iránskej provincii Mázandarán, asi 50 km južne od Kaspického mora a 60 km východne od hlavého mesta Teherán. S výškou 5 610 m je to najvyšší vrch Iránu, ako aj celého Stredného východu.
Sopka leží na južnom okraji staršej 9 km širokej kaldery a je tvorená prevažne andeziticko-trachytickými horninami. Vek poslednej erupcie sopky nie je doložený, ale podľa niektorých indícií (absencia glaciálnej erózie poslednej ľadovej doby) poukazuje na jeho relatívne nedávny čas (holocén). Na svahoch sopky sa nachádzajú aj aktívne fumaroly a horúce pramene.
Damávand má dôležité postavenie v perzskej mytológii, podľa zaratuštrických textov tu bol uväznený trojhlavý drak Aži Daháka až do konca sveta.
Damávand

Damávand alebo Demávend alebo Demavend môže byť:
Trópovanie

Trópovanie je prispôsobovanie chorálu novým podmienkam, a to jednak podkladanie textov pod rozsiahle melizmy gregoriánskeho chorálu a jednak tvorbou nových nových melódií aj s textami. Zmena vykonaná trópovaním sa nazýva trópus.
Význam trópovania.
Trópovanie úzko súviselo s cirkevnou politikou. Cirkev mala záujem spoluzúčastňovať sa na hospodárskom a politickom živote krajín. Keď chcela pritiahnuť obyvateľstvo musela sa postarať, aby rozumelo bohoslužbe v chráme. Mala teda záujem na prenikaní domácich prvkov do chorálu.
Charakter trópovania.
Charakter trópov je odlišný. Bolo to zväčša použitie greforiánskeho štýlu, no mnohokrát išlo aj o úplne „moderné“ melodické tvary. Dokonca sa takýmto spôsobom do chorálu dostávali aj ľudové melódie. Po vrcholnom období rozkvetu v 10. až 11. storočí trópy postupne ubúdajú.
Vznik a vývoj trópovania.
Trópy vznikli z byzantských vzorov. Boli to vlastne vysvetlivky, úvahy, vložky do liturgických spevov omšového ordinária okrem Creda. Ich premnoženie nakoniec spôsobilo, že ich Tridentský koncil (okolo roku 1960) z liturgie vylúčil.
S trópmi úzko súvisí ďalší nový útvar karolínskeho obdobia – skevencie. Z trópov vyšli aj stredoveké hudobné drámy (fr.: "miracles", "mysteres"; tal.: "rappresentatione albo drama sacro"; sp.: "auros sagramentales"; lat.: "ludus"), ktoré sa predvádzali na každý cirkevný sviatok. Hudba z liturgických drám sa zoskupovala z antifón, trópov, sekvencií, hymnov (aj so svetskej hudby), z piesní trubadúrov i potulných klerikov.
Liturgická dráma znamená začiatok vývoja európskeho dramatického umenia. Hry totiž čoskoro vykročili z chrámov na námestia. Zavádzali sa hovorené dialógy. Miesto popri latinčine zaujali národné jazyky a ľudové prvky začínali nadobúdať prevahu.
Aguascalientes (štát)

Aguascalientes je jeden z federálnych štátov Mexika. Nachádza v strednom Mexiku. 
Susedí so štátom Zacatecas na západe, severe a východe, so štátom Jalisco na juhu. Rozloha je , teda 0,3 percenta rozlohy celého Mexika. Hlavným mestom je rovnomenné Aguascalientess počtom obyvateľov 690 tisíc z celkového počtu 1 012 000 (68,2 %). 
Politicky je štát rozdelený do 11 okresov: Aguascalientes, Asientos, Calvillo, Cosío, Jesús María, Pabellón de Arteaga, Rincón de Romos, San José de Gracia, Tepezalá, San Francisco de los Romo a El Llano. Najvyšším vrchom je Sierra Fría s nadmorskou výškou 
Na území Aguascalientes sa vyskytujú štyri typy klím, pričom na 82 % povrchu prevažuje polosuchá polohorúca klíma. Približne 25 % obyvateľov je zamestnaných v priemysle. Dôležitý je najmä potravinársky, textilný, kožiarenský, drevárenský, papierenský a chemický priemysel. Pestuje sa najmä kukurica, obilie a úžitkové plodiny. Chová sa hovädzí dobytok.
Baja California

Baja California [vyslov: Bacha Kalifornia], doslova "Dolná Kalifornia", je federálny štát Mexika nachádzajúci sa na severe Kalifornského polostrova.
Na severe susedí s USA (Kaliforniou a Arizonou), na severovýchode so Sonorou, na juhu so štátom Baja California Sur. Jeho rozloha je 71 450 km². Hlavným mestom je Mexicali. Štát obýva 3 337 543 obyvateľov.
Povrch je plný kontrastov; nachádzajú sa tu hory, údolia a púštne pláne. Horský systém prechádza po celej dĺžke štátu. Najvyššími horami sú Sierra Juárez (1 800 m) a San Pedro Mártir (3 100 m). Tri štvrtiny povrchu tvorí púšť Desierto Sonorense. V štáte sa nachádzajú dva klimatické regióny. Severozápad je charakterizovaný oceánskou subtropickou klímou so zrážkami najmä v zime, východ je vyprahnutý. Na vodu nie je Baja California bohatá; 88 % vodných zdrojov je sústredených v Údolí Mexicali, 57 % vody odvádza rieka Colorado.
Najdôležitejším odvetvím hospodárstva je potravinársky priemysel (potraviny, nápoje, tabakové výrobky). Nasleduje kovospracovateľský a strojársky priemysel, textilný, drevárenský a papierenský priemysel. Chová sa predovšetkým hovädzí dobytok. Štát je bohatý na náleziska minerálov a kovov. Ťaží sa zlato, meď, travertín, síra, olovo, soľ, kaolín.
Baja California Sur

Baja California Sur [vyslov: bacha kalifornia sur], doslova "Južná Dolná Kalifornia", je mexický štát, ktorý sa nachádza v južnej časti Kalifornského polostrova. 
Má rozlohu 73 909 km², tvorí 3,7 % povrchu Mexika. Susedí na severe so štátom Baja California. Hlavným mestom je La Paz, mesto nachádzajúce sa v južnej časti polostrova. Štát má 691 tisíc obyvateľov. 
Reliéf je charakterizovaný pobrežnými planinami, hornatým Kalifornským systémom a dvoma púšťami: Centrálna púšť a Púšť Vizcaíno. Najvyšší vrchom je Sierra de la Laguna s nadmorskou výškou 2 080 metrov nad morom. Klíma má zväčša púštny charakter, iba región Los Cabos má horúcu, mierne vlhkú klímu. Krajiny je chudobná na vodné toky. Najväčšou riekou je San Ignacio. Ďalšími tokmi sú potoky San Benito, San Miguel a Raymundo.
Najdôležitejším odvetvím priemyslu je potravinársky priemysel. V štátnych vodách sa nachádza veľké množstvo rýb, preto je dôležitým aj rybolov. Baja California Sur je známa svojimi vysoko kvalitnými plodinami. Pestujú sa ďatle, figy, papáje, mangá, špargle, paprika, rajčiny, melóny.
Campeche (štát)

Campeche je mexický štát nachádzajúci sa sčasti na Yucatánskom polostrove na pobreží Mexického zálivu. 
Susedí na severovýchode s Yucatánom, na západe s Quintana Roo, na juhu s Guatemalou a Chiapas, na západe s Tabascom. Rozloha je 57 507 km², teda 2,9 % rozlohy Mexika. Campeche obýva 849 617 ľudí, z ktorých 49 % žije v hlavnom meste Campeche.
Povrch je nížinatý, z veľkej časti pokrytý lesným porastom. Krajina má horúcu vlhkú klímu. Veľký objem zrážok ovplyvňuje veľký počet vodných tokov a plôch. Najväčšími riekami sú Palizada a Cantería. Najvýznamnejšími plodinami pestovanými v štáte Campeche sú kukurica, ryža a cukrová trstina, najvýznamnejším odvetvím priemyslu je priemysel konštrukčný.
Zoznam obcí Oravskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území bývalej Oravskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.
Okresy, mestá a obce v súčasnosti.
Slovenská Orava.
Okres Dolný Kubín
Okres Námestovo
Okres Ružomberok 
Okres Tvrdošín
Ultras

Ultras alebo Hnutie Ultras je hnutie, ktoré vzniklo v Taliansku v 60. - 70. rokoch 20. storočia, keď niektoré kluby znížili ceny vstupeniek, do určitých častí štadióna. Ultras sú aktívne povzbudzujúci fanúšikovia, ktorí sa držia niekoľkých zásad: Počas zápasu si nikdy nesadajú, povzbudzujú svojich hráčov za akéhokoľvek výsledku, navštevujú najvyšší možný počet zápasov na svojich, aj súperových ihriskách. Skupiny Ultras existujú v súčasnosti v celej Európe a mierne podobné náznaky tejto aktivity sú v Ázii, dokonca aj v USA. Môžu ich byť desiatky, stovky, ale aj tisíce, v závislosti od mentality národa, či významu klubu. Neodmysliteľnou súčasťou aktivít ultras, je choreo, teda choreografia, ktorá je najkrajším prejavom priazne ku klubu. Môžu ho tvoriť tyčové, obojručné, či sektorové vlajky, balóny, kartóny papiera, alebo rôzne druhy pyrotechniky. Príprava obrovského chorea býva časovo i finančne náročná a fanúšikom nikto nemôže zaručiť, že jeho prezentácia bude úspešná.
Ultras na Slovensku.
Na Slovensku pôsobia najvýznamnejšie Ultras skupiny v Bratislave, Trnave, Žiline, Nitre, Košiciach, Trenčíne, Martine, Banskej Bystrici ale aj ostatných väčších mestách kde fungujú v menších počtoch, napríklad Zvolen, Púchov, Rimavská Sobota, Prievidza či Dunajská Streda. Okrem futbalových existujú skupiny Ultras aj pri hokejových kluboch. Medzi najsilnejšie tábory na Slovensku patria Zvolen, Nitra, Martin, Trenčín, Žilina, Topoľčany či Banská Bystrica. Ultras sa spravidla rozdeľujú do menších skupín, či už podľa istých názorov, veku, alebo jednoducho podľa známosti. Nie vždy sú všetky skupiny na štadióne v jednom sektore-kotli.
Schweizerpsalm

"Schweizerpsalm alebo Trittst im Morgenrot daher (po nemecky) alebo Cantique suisse (po francúzsky) alebo Psalm svizzer"' (v jazyku romanši) je hymna Švajčiarska. 
Keďže má Švajčiarsko 4 úradné jazyky, existujú 4 jazykové verzie. Pieseň zložil v roku 1841 Alberik Zwyssig (1808–1854). Odvtedy sa pieseň používala pri rôznych príležitostiach. 12. septembra 1961 pieseň ako "dočasná hymna" nahradila dovtedajšiu hymnu "Rufst Du mein Vaterland" (po francúzsky "O Monts independants", taliansky "Ci chiami o nebce", romanši "E clo-más, tger paeis"), jej slová napísal Johann Rudolf Wyss na melódiu britskej hymny God Save the King (Queen). Po dlhých sporoch bola pieseň až 1. apríla 1981 oficiálne vyhlásená za švajčiarsku národnú hymnu.
Aguascalientes

Aguascalientes môže byť:
Kalifornský polostrov

Kalifornský polostrov alebo zriedkavo Dolná Kalifornia (, ) je dlhý polostrov v severnom Mexiku. Je najdlhším a najizolovanejším polostrovom na Zemi.
V Tichom oceáne vytvára Kalifornský záliv. Je dlhý asi , rozlohe je asi . Ležia na ňom mexické štáty Baja California a Baja California Sur. Na pobreží sú nížiny, v strede polostrova pásmo vrchov (Sierra de Juárez, Sierra San Pedro Mártir, Sierra de la Giganta). Podnebie je horúce, suché, miestami púšte (púšť Vizcaino).
Campeche

Campeche môže byť:
SKA

SKA môže byť:
Trópus

Trópus môže byť:
Zákon elektromagnetickej indukcie

Zákon elektromagnetickej indukcie (iné názvy: druhá Maxwellova rovnica, Faradayov indukčný zákon, Faradayov zákon, indukčný zákon) je fyzikálny zákon, ktorý vyslovil v roku 1831 Michael Faraday. Tento zákon popisuje vznik elektrického napätia v uzavretom elektrickom obvode, ktorý je spôsobený zmenou magnetického indukčného toku. 
Magnetická indukcia B je vektorová veličina, vyjadruje silové účinky magnetického poľa na častice s nábojom.
V uzavrenej vodivej slučke formula_1 sa zmenou magnetického indukčného toku plochou slučky formula_2 indukuje elektromotorické napätie. Prúd vzbudený elektromagnetickou indukciou pôsobí proti zmene, ktorá ho vyvolala.(Lenzov zákon)
alebo ekvivalentne v diferenciálnom tvare
kde E je elektrické pole, formula_5 infinitezimálny prvok slučky C a B je magnetická indukcia.
Rubikova kocka

Rubikova kocka je mechanický hlavolam, ktorý v roku 1974 vynašiel maďarský sochár a architekt Ernő Rubik. Bol výnimočne obľúbený v 70. a 80. rokoch 20. storočia, keď sa vyrábal v miliónových sériách.
Má podobu plastovej kocky, ktorá sa skladá z menších rôznofarebných kociek, štandardne má rozmer 3×3×3. Existujú však aj ďalšie varianty: 2×2×2 („vrecková“), 4×4×4 (tzv. „Rubikova pomsta“), 5×5×5 a iné. Malé kocky sú prepojené pohyblivým mechanizmom, ktorý umožňuje ľubovoľnú vrstvu 9 kociek otočiť o násobok 90°. V zloženom stave má každá stena veľkej kocky jednu farbu. Úlohou je poskladať po zamiešaní jednotlivých farieb kocku do pôvodného stavu. Pre kocku s rozmermi 3×3×3 pritom existuje (8! × 38−1) × (12! × 212−1)/2 = 43 252 003 274 489 856 000 (= 43 triliónov) možných stavov.
Existuje viacero spôsobov skladania Rubikovej kocky. Kocka nikdy nemôže byť premiešaná tak, aby sa nedala vyriešiť. Rubikova kocka je založená na matematickom princípe, ktorý sa hlavne využíva na matematické úkony a využíva sa aj v Gaussovej krivke.
Speedcubing.
Speedcubing je zjednodušene skladanie rubikovej kocky a podobných hlavolamov na rýchlosť. Primárne sa súťaží o najrýchlejší čas, za ktorý je speedcuber schopný zložiť rubikovu kocku 3x3x3. Kategórií je ale mnoho a súťaže sa tiež robia napr. v skladaní poslepiačky, na čo najmenší počet ťahov, v počte najviac kociek alebo napríklad jednou rukou.
Hlavné súťažné kocky sú 2x2x2, 3x3x3, 4x4x4, 5x5x5, 6x6x6 a 7x7x7. Vo variáciách Rubikovej kocky sa potom skladajú napr. Pyraminx (štvorsten), Megaminx (dvanásťsten), Skewb, Square-1 (špeciálne varianty Rubikovej kocky s inými vnútornými mechanizmami) alebo Mirror cube.
Mať jeden najrýchlejší čas na súťaží nestačí. Čas na súťažiach sa počíta ako aritmetický priemer troch priemerných časov z piatich. To znamená, že súťažiaci skladá kocku päťkrát zakaždým inak zamiešanú, jeho najhorší a najlepší čas sa vyškrtne a zo zvyšných sa spočíta jeho výsledný priemerný čas.
Súťaže a rekordy.
Prvé svetové majstrovstvá v skladaní Rubikovej kocky organizovala Guinnessova kniha rekordov 13. marca 1981 v Mníchove. Oficiálnym víťazom sa stal Jury Froeschl z Mníchova s najrýchlejším časom 38 sekúnd. Prvé oficiálne majstrovstvá sveta sa konali 5. júna 1982 v Budapešti a vyhral ich vietnamský študent Minh Thai s časom 22,95 sekundy.
Svetový rekord v poskladaní Rubikovej kocky rozmerov 3×3×3 drží Max Park, ktorý dosiahol čas 3,13 sekundy.
Lazarus

Lazarus je open source multiplatformový vizuálny vývojový nástroj pre prekladač Free Pascal (Object Pascal). IDE Lazarus je stabilné a vzhľadovo bohaté programovacie prostredie, podobné Borland Delphi, pre vytváranie samostatne bežiacich grafických a konzolových aplikácií. V súčasnosti beží na systémoch Linux, FreeBSD, Mac OS X a Win32 a poskytuje prispôsobiteľný editor zdrojového kódu a vizuálnu tvorbu formulárov s manažérom balíčkov, ladiacim nástrojom a úplnou integráciou prekladača FreePascal do GUI.
Gaussov zákon elektrostatiky

Gaussov zákon elektrostatiky alebo Gaussov zákon alebo Tretia Maxwellova rovnica vyjadruje vzťah medzi tokom elektrickej intenzity a elektrickým nábojom:
Tok elektrickej intenzity "ΦE" ľubovolnou uzavretou plochou (Gaussovou plochou) je "priamo úmerný" elektrickému náboju "Q" vo vnútri tejto plochy. Konštantou úmernosti je prevrátená hodnota permitivity "ε0".
prípadne tiež
Gaussov zákon elektrostatiky sa používa na výpočet intenzity elektrického poľa v rôznych bodoch priestoru, spravidla ak je možné uplatniť niektoré symetrie. Je priamym dôsledkom Gaussovej vety a Maxwellových rovníc.
Faradayov zákon

Faradayov zákon môže byť:
Faradayove zákony elektrolýzy

Faradayove zákony elektrolýzy alebo Faradayove elektrolytické zákony alebo Faradayove zákony sú dva zákony z roku 1834, ktoré kvantitatívne stanovujú chemické účinky elektrického prúdu.
1. Faradayov zákon elektrolýzy.
Hmotnosť látky vylúčenej elektrolytom je priamo úmerná elektrickému náboju, ktorý preniesli ióny pri elektrolýze. 
V prípade konštantného jednosmerného prúdu ("Q = IΔt") taktiež platí
2. Faradayov zákon elektrolýzy.
Ak necháme rovnaký elektrický náboj prejsť viacerými elektrolytmi, hmotnosti látok vylúčených na elektródach sú priamo úmerné ich respektívnym chemickým ekvivalentom (ekvivalentným hmotnostiam).
Elektrochemický ekvivalent sa definuje ako
Faradayova konštanta predstavuje elektrický náboj jedného mólu elementárnych nábojov
Všeobecný zákon.
Prvý a druhý Faradayov zákon elektrolýzy sa dajú zhrnúť do jedného zákona:
Alternatívne
S použitím Faradayovej konštanty
Gaussova veta

Gaussova veta (iné názvy: (Gaussova-)Ostrogradského (integrálna) veta, Gaussova-Ostrogradského formula, Greenova(-Ostrogradského) veta, Greenova transformácia, (Gaussova) veta o divergencii) je veta matematickej analýzy, ktorá uvádza do súvislosti tok vektorového poľa A(r) uzavretou jednoducho súvislou hladkou plochou "Σ" s integrálom cez objem "V" plochou uzavrený z divergencie daného vektorového poľa.
kde formula_2 je divergencia vektorového poľa formula_3, formula_4 je operátor nabla a plocha formula_5 je hranica kompaktnej množiny "V", ktorá je orientovaná vektorom vonkajšej normály, tzn. formula_6 a n je vektor vonkajšej normály plochy, a je regulárna a otvorená množina. 
Z fyzikálneho hľadiska vyjadruje Gaussova veta skutočnosť, že tok vektoru A uzavrenou plochou je rovný objemovému integrálu z divergencie vektoru A.
Pre skalárnu veličinu "f" možno zaviesť jej tok uzavretou plochou "S" vzťahom
Pre tenzorovú veličinu formula_8 využijeme skutočnosti, že po kontrakcii je formula_9 tenzorom prvého stupňa. Gaussovu vetu pre tenzorovú veličinu potom môžeme vyjadriť ako
Okrem uvedených vzťahov platí pre vektor A tiež vzťah
Greenova veta

Greenova veta môže byť:
Bügd Najramdach Mongol

Bügd Najramdach Mongol je štátna hymna Mongolska. Hudbu k hymne zložili Bilegijn Damdinsüren ("Билэгийн Дамдинсүрэн", 1919–1991) a Luvsanžamc Mördorž ("Лувсанжамц Мөрдорж", 1915–1996); autorom textu je Cendijn Damdinsüren ("Цэндийн Дамдинсүрэн", 1908–1988).
Mongolsko používalo počas svojej novodobej existencie niekoľko štátnych hymien. Súčasný variant sa používal v rokoch 1950–1961 a znovu od roku 1991 dodnes. Dňa 6. júna 2006 bola mongolským veľkým churalom schválená čiastočná textová úprava, pripomínajúca Džingischána, a nahradila tak verziu z 90. rokov.
Malá vojna

Malá vojna môže byť:
Ofertórium (spev)

Ofertórium je modlitba, spravidla v podobe skladby alebo spevu, spievaná na úvod ofertória ako časti omše. 
Ako spev je v melodickom štýle podobné graduále (teda medzispevom). Boli to pôvodne veľmi dlhé spevy, spievané počas ceremónie s chlebom a vínom.
Tractus

Tractus môže byť:
Haleluja

Haleluja alebo aleluja môže byť:
Haleluja (slovo)

Slovo aleluja alebo haleluja pochádza z hebrejského výrazu הללו יה ("halelú-jáh"), ktorý znamená "Chváľte Pána". Okrem imperatívu slovesa הלל "hillel"- chváliť obsahuje tento výraz aj Božie meno v jeho kratšej podobe יה ("yh", „jáh“). To sa obvykle prekladá jednoducho ako „Pán“, „Hospodin“, Jahve. 
Latinská podoba tohoto termínu, z ktorej potom vznikla podoba slovenská, je "alleluia". 
Tento výraz sa (vo svojich rôznych obmenách "halelú-jáh, halelú-él, halelú-hú" a pod.) vyskytuje najmä v starozákonných žalmoch. Kresťanské cirkvi ho prevzali a urobili z neho jedno z kľúčových a najpoužívanejších slov v liturgii, podobne ako to urobili aj s inými hebrejskými slovami (amen a pod.) 
Vo fonetickom prepise do gréčtiny sa slovo aleluja objavuje veľmi hojne ako súčasť hymnov v knihe Zjavenia svätého Jána, kde je už ustáleným liturgickým prvkom. V rímskokatolíckej cirkvi (presnejšie v latinskom obrade) je výrazom charakteristickým pre veľkonočné obdobie. Preto sa v pôstnom období nepoužíva vôbec, až zaznie prvý raz slávnostne na vigílii na Bielu sobotu, kedy cirkev chváli Boha za vzkriesenie Krista. Naopak, v byzantskom obrade je predpis o speve aleluja namiesto prokimena alebo spevu "Boh je Pán" na utierni znakom pôstneho obdobia.
Aleluja (omša)

Aleluja je časť rímskokatolíckej omše. Nasleduje po graduále a predcháza čítaniu evanjelia. 
Skladá sa z refrénu na slovo aleluja a z verša, ktorým nasleduje opakovanie refrénu. Sólista spieva aleluja, ktoré zbor opakuje a pokračuje jubilom - dlhou melizmou na finálnej slabike „a“.
Aleluja je mierne ozdobný spev, jubilus je melizmatický. Aleluja sa stalo stredobodom záujmu skladateľov počas celého stredoveku a vznikli tu vrcholné prejavy melodického umenia všetkých čias.
Big Ben

Big Ben môže byť:
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1990

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1990 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 1990 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí a primátorov miest po páde socializmu na Slovensku. Zúčastnilo sa ich 63,75% z 3 661 717 oprávnených voličov.
Voľby sa konali v dňoch 23. a 24. novembra 1990. Oproti parlamentným voľbám z júna toho roku bola účasť nižšia o vyše 30%, no doteraz nebola ešte v rámci komunálnych volieb nikdy prekonaná. 
V zastupiteľstvách miest a obcí získali najväčšie zastúpenie poslanci KDH (27,45%), VPN (20,38%), KSS (13,65%), maďarské strany (10,53%) a SNS (3,20%). Najvyšší počet starostov a primátorov bolo zvolených ako nezávislých kandidátov (25,9%), nasledovali kandidáti KSS (24,2%) a KDH (19,8%).
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1994

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1994 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 1994 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí a primátorov miest v roku 1994. Zúčastnilo sa ich 52,42% z 3 859 180 zaregistrovaných voličov. Volebná účasť bola vyššia v obciach ako v mestách. To sú prvé voľby tohto typu v samostatnej SR. 
Voľby sa konali v dňoch 18. a 19. novembra 1994. Konali sa len asi jeden a pol mesiaca po parlamentných voľbách. Oproti posledným komunálnym voľbám z roku 1990 volebná účasť bola nižšia vyše 10%. Najvyššiu volebnú účasť dosiahol okres Svidník, kde o svojich zástupcoch prišlo rozhodnúť viac ako 70% oprávnených voličov. Naopak, najmenší záujem o voľby bol v hlavnom meste, kde k urnám prišla iba tretina Bratislavčanov. V 92 obciach sa komunálne voľby ani neuskutočnili alebo v nich nebol zvolený starosta alebo dostatočný počet poslancov.
Výsledky.
Najúspešnejšie politické subjekty v počte poslancov mestských a obecných zastupiteľstiev: 
Najúspešnejšia strana bolo HZDS - 23,06%, ďalej KDH získalo 20,5%, SDĽ - 15,87%, nezávislí kandidáti (NEKA) - 7,81%, Spolužitie - 6,32%, HP SR - 4,6%, MKDH - 3,91%, SNS - 3,82% a DS - 3,51%. 
Najúspešnejšie politické subjekty v počte primátorov a starostov: 
Najviac primátorov a starostov bolo zvolených nezávislých kandidátov, až 28,84%. Z politických subjektov boli najúspešnejšie: SDĽ - 17,98%, HZDS - 15,98, KDH - 15,24%, Spolužitie - 4,66%, HP SR - 2,46%, DS - 2,31%, MOS - 2,21%, SNS - 2,1, KSÚ - 2,06%. 
Zvolení primátori vo veľkých slovenských mestách: 
Zloženie zastupiteľstva v hlavnom meste SR (vtedy 80 poslancov): 
DU - 22 poslancov, KDH - 16 poslancov, HZDS - 11 poslancov, SDĽ - 9 poslancov, DS - 9 poslancov, 5 nezávislých poslancov, NDS, SNS a SPŽSR po 2 poslancoch, SL - 1 a BEZ - 1. 
Zdroje:
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1998

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1998 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 1998 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí a primátorov miest, ktoré sa konali v decembri 1998. Zúčastnilo sa ich 53,95% z 4 025 000 zaregistrovaných voličov.
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2002

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2002 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 2002 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí a primátorov miest, ktoré sa uskutočnili v dňoch 6. a 7. decembra 2002. Zúčastnilo sa ich 49,51 % z 4 177 546 zaregistrovaných voličov. 
Výsledky volieb.
Starostovia a primátori.
"Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených starostov a primátorov:"
Poslanci zastupiteľstiev.
"Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených poslancov:"
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2006

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2006 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 2006 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí, mestských častí a primátorov miest, ktoré sa uskutočnili 2. decembra 2006. Zúčastnilo sa ich 47,65 % zo 4 306 280 zaregistrovaných voličov. 
Výsledky volieb.
Starostovia a primátori.
"Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených starostov a primátorov. Zdroj: Štatistický úrad SR ".
Poslanci zastupiteľstiev.
"Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených poslancov. Zdroj: Štatistický úrad SR ".
Impedancia

Impedancia je zdanlivý odpor elektrotechnickej súčiastky a fázový posun napätia oproti prúdu pri prechode harmonického striedavého elektrického prúdu danej frekvencie. Podobne ako elektrický odpor charakterizuje vlastnosti prvku pre jednosmerný prúd, impedancia charakterizuje vlastnosti prvku pre striedavý prúd. Impedancia je základná vlastnosť, ktorú potrebujeme vedieť pre analýzu striedavých elektrických obvodov.
Impedancia sa zapisuje pomocou komplexných čísiel.
Značka: formula_1
Základná jednotka: ohm, značka formula_2
Ďalšie jednotky: rovnaké ako pre elektrický odpor
Výpočet: formula_3, kde formula_4 je rezistancia (el. odpor) formula_5 je reaktancia prvku, a formula_6 je komplexná jednotka.
Polárny zápis: formula_7, kde formula_8 je veľkosť modulu resp. amplitúdy a formula_9 je fáza.
S impedanciou sa formálne počíta rovnako ako s odporom, platia tu rovnaké pravidlá pre sériové a paralelné zapojenie, len namiesto okamžitých hodnôt napätí a prúdov pracujeme s fázormi:
formula_10, kde formula_11 je fázor napätia a formula_12 je fázor prúdu.
Impedancia základných prvkov striedavých elektrických obvodov.
Impedancia (Z) sa v schémach obvodov značí rovnako ako rezistor.
Impedancia odporu: formula_13 , kde formula_4 je rezistancia tzv. ideálneho odporu (rezistora)
Impedancia cievky: formula_15 , kde formula_16 je indukčnosť tzv. ideálnej cievky (induktora) a ω je uhlová rýchlosť
Impedancia kondenzátora: formula_17, kde formula_18 je kapacita tzv. ideálneho kondenzátora (kapacitora) a formula_19 je uhlová rýchlosť 
Impedancia závisí od frekvencie, pretože formula_20, kde formula_21 je frekvencia.
Prilba

Prilba je časť ochranného odevu, ktorá slúži na ochranu hlavy. Najčastejšie sa vyrába z kovu alebo iného odolného materiálu ako kevlar a tvrdené plastické hmoty. Používa sa na ochranu hlavy v bojoch (vojenská prilba), pri športe (športová prilba) a pri práci.
Riccardo Broschi

Riccardo Broschi, (* ? 1698?, Neapol - † ? 1756, Madrid) bo taliansky hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.
Život.
Narodil sa okolo roku 1698 v Neapole. V roku 1725 tu mala premiéru jeho jediná komická opera „La vecchia sorda“. V rokoch 1728 až 1735 skomponoval niekoľko hrdinských opier s jediným cieľom, ukázať všetky možnosti spevackého umenia svojho mladšieho brata Carla, ktorý sa preslávil, ako pravdepodobne najslávnejší kastrát v dejinách hudby, pod menom Farinelli.
Neskôr sprevádzal brata na jeho úspešných turné po Európe. V rokoch 1736 až 1737 slúžil pri kráľovskom dvora v Stuttgarte. Zakotvil v Španielsku, celkom opustil hudobnú dráhu a stal sa komisárom vojnového námorníctva španielskej koruny.
Vojenská prilba

Vojenská prilba slúži vojakovi na ochranu pred zraneniami hlavy. Patrí k najstaršej vojenskej ochrannej výstroji. Používali ju už Asýrčania v období okolo roku 900 pred Kristom, neskôr bojovníci starovekého Grécka, Ríma, či stredovekí rytieri.
Prilba v staroveku.
Zhotovovali sa najmä z bronzu a železa a vojaci mali prilby ozdobené konskými chvostami, hoci sa od toho za cisárstva upustilo. Centurion (vyššia hodnosť v armáde) sa dal spoznať podľa charakteristického priečneho chochola. Poznáme typy Montefortino, Galea, Attica, Coollus, Spangenhelm a hrebeňovú prilbu. Počas rímskej histórie sa prilby viackrát menili.
Prilby v stredoveku.
15. storočie: Španielsko
"Prilba Cabacete"
Prilba má kužeľovitý hrot a široký okraj a je známa ako „kotlík“ alebo „vojnový klobúk“. Jej používateľ zvyčajne spolu s prilbou nosil bevor, čo bol kus plátového brnenia určeného na ochranu krku a dolnej časti tváre, podobný golieru. Prilba sa považuje za predchodcu morionu, ktorý bol spopularizovaný počas 16. storočia. Prilbu zvykla využívať vo väčšej miere pechota, ale aj jazdectvo. Táto oceľová prilba je jedinečná pre Španielsko, a zámerne napodobňuje tvar klobúka s okrajom.
Dnešné vojenské prilby.
Dnešné vojenské prilby sú vyrábané z kevlaru, ocele. Prilby armády USA sú elektronicky prepojené s inými prilbami či veliteľstvom.
PCC (električka)

PCC je koncepcia električky, ktorú v Spojených štátoch pred druhou svetovou vojnou zvolili za najlepšie riešenie električky. PCC je stratka z "Presidents' Conference Committee Car", alebo "vozidlo výboru zjazdu prezidentov", ide o prezidentov dopravných spoločností v USA.
Prínos.
Električky koncepcie PCC boli po dlhý čas technickou špičkou, mali najlepšie možné technické a jazdné vlastnosti. Po druhej svetovej vojne sa rozšírili aj do Európy, medzi rokmi 1951 a 1989 sa vyrábali aj v Česko-Slovensku ako typy T1 – T3.
Kým vieš snívať

„Kým vieš snívať“ je spoločná pieseň všetkých finalistov prvej série "Slovensko hľadá Superstar", ktorá vyšla na singlovom nosiči prostredníctvom hudobných vydavateľstiev Sony BMG a Ariola v roku 2005. Hudbu zložil Paľo Habera a text k piesni napísal Daniel Hevier. Nahrávka obsahuje okrem plnej verzie nachádza aj chlapčenská, dievčenská a karaoke verzia. Singel získal za predajnosť 11-násobnú platinu.
Výroba singlu.
Nahrané, editované a mixované v štúdiách CreativeMusicHouse.
Strana menšín - v likvidácii

Strana menšín - v likvidácii (SM) je slovenská politická strana, od októbra 2005 v likvidácii. Predtým bola registrovaná ako "Strana menšín".
Stranu menšín založil bývalý člen Komunistickej strany Slovenska Herman Arvay a malo ísť o "jedinečnú politickú stranu, aká inde v Európe zrejme ešte neexistuje". Strana mala združovať čo najviac menšín či komunít, ktoré žijú na Slovensku, ako napríklad rómsku, rusínsku, ale aj telesne postihnutých a mala byť výnimočná aj tým, že na jej čele mal stáť jeden predseda a minimálne desať podpredsedov. 
Prvý zjazd strany mal byť 11. septembra 2004.
Bola zaregistrovaná na ministerstve vnútra 24. februára 2005. Projekt však nevydržal ani rok a už 1. októbra 2005 strana vstúpila do likvidácie zmenou mena na "Strana menšín - v likvidácii".
Highbury

Highbury je štvrť Londýna, ktorá sa nachádza v londýnskom obvode Islington. Poštový kód pre Highbury je N5. Podľa údajov z roku 2001 tam žije 21 959 obyvateľov. Názvom Highbury sa zvykol označovať aj bývalý futbalový štadión anglického klubu Arsenal FC. V roku 2006 sa klub presťahoval na nový štadión v blízkosti Ashburton Grove. Starý štadión bude zastavaný obytnými domami.
T1

T1 môže byť:
Francesco Giuseppe Bianchi

Francesco Giuseppe Bianchi (* 1752, Cremona, Taliansko – † 27. november 1810, Hammersmith, Spojené kráľovstvo) bol taliansky operný skladateľ a hudobný teoretik, predstaviteľ neapolskej opernej školy.
Život.
Narodil sa v Cremone a študoval v Neapole u Niccolò Jommelliho a Pasquale Cafara. Jeho prvá opera bola uvedená v Cremone roku 1772. V rokoch 1775 až 1778 pôsobil ako prvý čembalista v Théatre-Italien v Paríži. V roku 1776 získal titul člena Filharmonickej akadémie v Bologni (Accademia Filarmonica di Bologna). Konkurz na miesto kapelníka milánskeho Dómu síce nevyhral, ale v rokoch 1782 až 1793 bol jeho prvým zástupcom.
V rokoch 1785 až 1791 a potom 1793 až 1797 pôsobil ako organista v chráme sv. Marka v Benátkách, v ktorom viedol a reorganizoval aj archív cirkevnej diecézy.
V roku 1784 uviedol na scénu Teatro La Fenice operu „Il Disertor Francese“, ktorá sa stretla s veľkým úspechom aj vďaka libretu, ktoré satiricky reagovalo na udalosti tej doby. Na tej istej scéne slávil ďalšie úspechy mnohými operami, z ktorých zrejme najväčší úspech malas opera „Tarara o sia La virtù premiata“. V Neapole sa stretla s mimoriadnym ohlasom opera „La vendetta di Nino“.
V rokoch 1795 až 1802 pôsobil v Londýne, kde pre Kráľovskú operu Covent Garden skomponoval 14 opier, väčšinou na mimoriadne kvalitné texty Lorenza da Ponte.
V roku 1798 sa stal riaditeľom divadla v Dubline. Po roku 1802 uvádzal svoje opery v celej Európe, najčastejšie však v Paríži a Londýne.
Napriek všetkým úspechom Francesco Bianchi trpel častými depresiami a 27. novembra 1810 spáchal samovraždu v malej obci Hammersmith v blízkosti Londýna.
Dielo.
Francesco Bianchi je vnímaný najmä ako operný skladateľ. Skomponoval takmer 80 javiskových diel. Jeho prínos spočíva najmä v rozvoji žánru lyrickej opery, ktorého bol hlavným predstaviteľom. Okrem opery sa venoval aj cirkevnej hudbe. Skomponoval celý rad omší (iba jediné Requiem: „Sequenza Dei Morti“), kantát, 4 oratória, a neobchádzal ani inštrumentálnu tvorbu.
Je autorom alebo spoluautorom piatich teoretických prác, z ktorých zostali takmer všetky v rukopise s výnimkou „Trattato d'armonia teorico pratico“, ktorá vyšla až po jeho smrti v časopise Quarterly Musical Review v rokoch 1820–1821.
Dub zimný

Dub zimný (lat. "Quercus petraea" Matusch, synonymá "Quercus sessilis", "Quercus sessiliflora") je mohutný listnatý strom z čeľade bukovité. 
Opis.
Dub zimný dosahuje výšku 50 až 60 m a má vajcovitú, štíhlu korunu, ktorá je menej rozvetvená než koruna duba letného. Žalude sú prisadnuté k vetvičkám. Má veľmi silný kmeň. Listy má obráteno vajcovité sú perovito laločné, v strede, alebo na konci najširšie. Dĺžka listov je 8 - 16 cm.
Stanovište.
Rastie od nížin do podhorských oblastí v pôvodných dúbravách a zmiešaných porastoch, bežne sa pestuje najmä na úrodnejších a piesočnatých pôdach.
Využitie.
V lekárstve sa používa kôra z mladých stromov pre zvieravý a protikrvácavý prostriedok a má protizápalové účinky na zapálenú pokožku a sliznicu. Dnes sa zriedka pije odvar pri prehánkach, žaludočných a črevných kataroch. 
Dub zimný poskytuje veľmi hodnotné drevo používané pri stavbe lodí, podláh, nábytku, sudov.
Tao game

Tao Game je logická hra, ktorá rozvíja sústredenosť, matematické a pozorovateľské schopnosti.
Pravidlá.
Symboly na kartách majú štyri vlastnosti: tvar, farbu, výplň a počet. Tvojou úlohou je nájsť takú trojicu kariet, na ktorých majú symboly rovnaké alebo odlišné vlastnosti, napríklad všetky tvary sú rovnaké, všetky farby sú odlišné, všetky výplne sú odlišné a počet majú odlišný, alebo ako v tomto príklade... 
Spolu máš 81 kariet, ktorých postupne ubúda. Ak nevieš nájsť vhodnú trojicu medzi zobrazenými kartami, môžeš si pomôcť zobrazením pomocného radu. za každú správnu trojicu dostaneš 185 bodov, mínus 40 bodov ak ti vyprší 30 sekundový limit, mínus 50 bodov za zobrazenie pomocnej trojice a mínus 30 bodov za to ak neklikneš na prvýkrát správnu trojicu.
Aleuty

Aleuty alebo staršie aj Aleutské ostrovy sú dlhý reťazec ostrovov vulkanického pôvodu, predstavujúcich akési predĺženie polostrova Aljaška a pohoria Aleutian Range. Spolu s ním tvorí hranicu medzi Beringovým morom a Tichým oceánom.
Ostrovná reťaz je tvorená približne 300 ostrovmi a ostrovčekmi. Južný okraj reťaze lemuje Aleutská priekopa, ktorej maximálna hĺbka je 7 822 metrov. Väčšina súostrovia (resp. celé Aleuty) je súčasťou USA (Aljaška). Odpoveď na otázku či celé alebo väčšina sa odvíja od toho, či sa k nim zaraďuje geologicky príslušné malé súostrovie známe ako Komandorské ostrovy, ktoré leží ďaleko na západe pri Kamčatke a patrí Ruskej federácii. V tejto otázke nepanuje zhoda. 
Podľa sčítania mali Aleuty (v užšom slova zmysle, t. j. bez Komandorských ostrovov) v roku 2000 8 162 obyvateľov, z toho 4 284 v meste Unalaska na rovnomennom ostrove.
Večer 23. júna 2011 miestneho času súostrovie zasiahlo silné zemetrasenie so silou 7,4 Richterovej stupnice. Úrady vydali varovanie pred cunami.
Slzná kosť

 
Slzná kosť () je tenká, približne štvorhranná kostná platnička. 
Hore sa dotýka čelovej kosti, dorzálne lamina orbitalis čuchovej kosti, dole a vpredu čeľuste. Na očnicovej ploche slznej kosti prebieha vertikálne zadný slzný hrebienok ("crista lacrimalis posterior"). Pred ním je v kosti prehĺbená slzná brázda ("sulcus lacrimalis"), ktorá je vpredu doplnená predným slzným hrebienkom "crista lacrimalis anterior", patriacim už k čelovému výbežku čeľuste. Slzná brázda sa prehlbuje do jamy slzníka ("fossa sacri lacrimalis"), v ktorej je uložený slzník. Jamu slzníka často obtáča tenký, dopredu ohnutý slzný háčik ("hamulus lacrimalis"), ktorý je koncovou časťou zadného slzného hrebienka. Slzný háčik niekedy siaha až k prednému okraju očnice. V jame slzníka sa začína nosovoslzný kanál ("canalis nasolacrimalis"), ktorý ústi do nosovej dutiny. Vnútorná plocha slznej kosti nasadá na predné dutinky čuchovej kosti. Z dolnej nosovej mušle siaha ku slznej kosti malý slzný výbežok ("processus lacrimalis").
Tatra K1

Tatra K1 je typ dvojčlánkovej električky vyrobenej česko-slovenským podnikom ČKD Praha, závod Tatra Smíchov v dvoch prototypoch na prelome rokov 1964 a 1965. Ide o prvú česko-slovenskú kĺbovú električku. Tatra K1 bola odvodená zo štandardného vozňa Tatra T3. Kvôli problémom s použitou elektropneumatickou výzbrojou zostalo len u prototypov a nasledovníkom električky K1 sa stal sériovo vyrábaný typ Tatra K2.
Historické pozadie.
Vzhľadom na stále väčší nárok na kapacitu električiek, ktorým nemohli samostatné štandardné vozne koncepcie PCC vyhovieť, pristúpil podnik ČKD v roku 1961 k vývoju dvojčlánkovej električky označenej ako K1, ktorá mala pomôcť znížiť prevádzkové náklady dopravcov. Koncepcia takéhoto vozňa bola niekoľkokrát zmenená, nakoniec bola, vzhľadom k hmotnosti električky, použitá elektropneumatická výzbroj; niektoré prvky tak neboli ovládané elektricky, ale pomocou stlačeného vzduchu. 
Práve ale kvôli problémom s touto výzbrojou sa typ K1 do sériovej výroby nikdy nedostal, namiesto toho boli v roku 1966 postavené dva prototypy električky Tatra K2, mechanicky zhodné s modelom K1, ale s klasickou výzbrojou.
Konštrukcia.
Tatra K1 bol jednosmerný motorový električkový vozeň, ktorý bol tvorený dvoma článkami. Tie boli spojené kĺbovým mechanizmom na strednom bežnom podvozku (bez motorov), priechod bol krytý mechom. V pravej bočnici každého článku sa nachádzali dvoje štvorkrídlové skladacie dvere ovládané pneumaticky. V interiéri boli laminátové sedačky pre cestujúcich rozmiestnené v troch radoch 2+1. Vzhľad vozňa bol zhodný s električkou T3 a bol vytvorený výtvarníkom Františkom Kardausom.
Vozová skriňa električky bola usadená na troch dvojnápravových podvozkoch, z ktorých prvý a posledný boli hnacie, prostredný, na ktorom sa nachádzalo kĺbové spojenie oboch článkov, bol bezmotorový. Trakčné motory (v každom podvozku dva) boli napájané cez sadu rozjazdových a brzdových odporov spínaných stýkačmi, električka K1 tak nemala zrýchľovač typický pre vozne koncepcie PCC. Elektrický prúd bol z trolejového vedenia odoberaný pantografom umiestneným na streche predného článku.
Dodávky a prevádzka.
Na prelome rokov 1964 a 1965 boli vyrobené dva prototypy dvojčlánkovej električky K1. V roku 1965 boli vozne skúšané v Prahe pod číslami 7000 a 7001 (neboli majetkom dopravného podniku) a ešte počas toho istého roku boli odpredané do Ostravy. V skúšobnej prevádzke s cestujúcimi sa objavili v decembri 1965. Problémy však boli s pomerne zložitou a nespoľahlivou elektropneumatickou výzbrojou, električky K1 tak boli často odstavené. 1. októbra 1968 boli električky vrátené späť podniku ČKD.
Ďalší osud oboch vozňov K1 sa výrazne líši. Kým električka č. 801 bola odstavená a využívaná ako skladisko, vozeň č. 800 bol v ČKD prestavaný na funkčnú vzorku električky Tatra KT4 (predovšetkým bola skrátená karosérie a odstránený stredný podvozok), ktorý bol ďalej rozsiahlo testovaný. Zošrotovaný bol v roku 1977.
K1

K1 môže byť:
K-1 môže byť:
Právo a spravodlivosť

Právo a spravodlivosť (, skratka "PiS") je politická strana pôsobiaca v Poľsku, ktoré bola založená v marci 2001 a do čela ktorej sa postavil Lech Kaczyński. Vo voľbách v roku 2001 skončila strana na štvrtom mieste a stala sa súčasťou opozície. Vo voľbách do EP získala 7 mandátov. V roku 2003 vystriedal Lecha Kaczyńskeho v čele strany jeho brat Jarosław. Vo voľbách 2005 PiS vyhrala s 26,99% hlasov.
Strana sa profiluje pravicovo a v poľskom politickom spektre je hlavným oponentom tiež pravicovej Občianskej platformy, pričom sa od nej líši skeptickejším postojom k európskej integrácii, zároveň zastáva pozície konzervativizmu v sociálnej a národnej oblasti.
Greenove identity

Greenove identity sú a súbor troch identít vo vektorovej analýze. Sú pomenovné po matematikovi Georgovi Greenovi, ktorý objavil Greenovu vetu.
Prvá Greenova identita.
Táto identita je odvodená z Gaussovej vety aplikovanej na vektorové pole formula_1: Ak platí, že φ má spojitú druhú deriváciu, a ψ má spojitú prvú deriváciu, na množine "U", potom:
Druhá Greenova identita.
Ak φ a ψ majú obe spojité druhé derivácie na "U", potom:
Tretia Greenova identita.
Greenova tretia identita je odvodená z druhej ak položíme formula_4 a formula_5 v R"3": Ak ψ má spojitú druhú deriváciu na "U" .
Pierre de Fermat

Pierre de Fermat (* Medzi 31. október a 6. december 1607, Beaumont-de-Lomagne, Francúzsko – † 12. január 1665, Castres) bol francúzsky matematik.
Hoci bol vo vede amatér (občianske povolanie - právnik), zaslúžil sa o rozvoj matematiky v niekoľkých oblastiach:
Sojuz (nosná raketa)

Pod názvom Sojuz poznáme hlavne nosnú raketu vynášajúcu kozmické lode rovnakého mena. V skutočnosti ide o jeden z vývojových typov medzikontinentálnej strely s označením R-7, ktorá vznikala v 50. rokoch 20. storočia a svoj prvý let absolvovala už v roku 1956. V priebehu vývoja sa R-7 zmenila na skupinu nosných rakiet Vostok-Sojuz-Molnija, ktoré sa líšia hlavne v určení a počte horných stupňov.
Samotná raketa R-7 sa vyznačuje konštrukčným riešením, tzv. jeden a polstupňovým usporiadaním to znamená, že sa skladá z centrálneho stupňa a štyroch bočných, ktoré sa zapaľujú súčasne na štarte a po urýchlení sa bočné stupne oddelia. Raketa typu Sojuz je doplnená ešte o dva horné stupne, ktoré jej umožňujú umiestniť na nízku obežnú dráhu vo výške náklad o hmotnosti cca , z kozmodrómu Tjuraťam (Bajkonur). Všetky stupne používajú ako palivo tekutý kyslík a kerozín (letecký petrolej).
Raketa Sojuz za šesťdesiat rokov používania prešla mnohými vylepšeniami a konštrukčnými zmenami. V súčasnosti sa pre kozmické lety využíva obmena Sojuz-Fregat. Pre zaujímavosť možno uviesť, že raketou vývojového radu R-7 bolo vynesených do kozmu okolo 40% všetkých telies v rámci celého sveta.
Cristofaro Caresana

Cristofaro Caresana (* asi 1640, Benátky - † 1709, Neapol), bol taliansky barokový hudobný skladateľ, predstaviteľ neapolskej opernej školy.
Životopis.
Narodil sa v Benátkach pravdepodobne roku 1640, presný dátum ani rok však nie je známy. V Benátkach získal základné hudobné vzdelanie u Zianiho. Keď mal šestnásť rokov, presťahoval sa do Neapola.
Najprv sa pripojil k divadelnej spoločnosti Feblarmoninici, ktorá uvádzala v Neapole prvé melodrámy. V roku 1667 sa stal organistom v Kráľovskej kaplnke a riaditeľom konzervatória Neapolitan Conservatorio di S Onofrio a Capuana. Na týchto miestach zostal až do roku 1690. V roku 1699 vystriedal Francesca Provenzale vo funkcii „maestro del Tesoro di San Gennaro“ a komponoval pre najrôznejšie neapolské inštitúcie až do svojej smrti v roku 1709.
Dielo.
Bol uznávaným majstrom kontrapunktu. Z jeho početnej tvorby je dodnes hraná najmä chrámová hudba. Vrcholnou ukážkou je „Messa, e Vespero, a 16 voci con 7 Istrumenti divisi in 4 Chori de Cristofaro Caresana“ z roku 1670. Rozmerná skladba obsahuje nielen klasickú omšu, ale aj žalmy na večernú bohoslužbu, ako aj inštrumentálne medzihry vo forme sonát. Je pozoruhodná najmä priestorovými efektami vznikajúcimi použitím dvoch samostatných nástrojových skupín.
K2

K2 môže byť:
K-2 môže byť: