burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v atletike 2013 - Beh na 100 metrov mužov

Finále disciplíny beh na 100 metrov sa uskutočnilo 11. augusta 2013. Víťazom sa stal reprezentant Jamajky Usain Bolt časom 9,77 po tom, ako bol pred dvoma rokmi diskvalifikovaný pre rýchly štart. Druhý skončil Američan Justin Gatlin a tretí ďalší Jamajčan Nesta Carter.
Výsledky finálového behu.
"Vietor: -0.3 m/s"
Semifinále.
"Postupový kľúč :"
Rozbehy.
"Postupový kľúč :"
Predkolo.
"Postupový kľúč :"
Krivoš

Krivoš môže byť:
Zlomenina lebkovej klenby

Zlomenina lebkovej klenby alebo odb. fraktúra kalvy je porušenie integrity lebkovej klenby () - kostenej časti lebky tvorenej plochými kosťami, ktoré zhora a zo strán kryjú mozog. Je prakticky vždy spojená s poškodením kože a podkožia nad zlomeninou. Jej prítomnosť alebo neprítomnosť nie je znakom ťažšieho či ľahšieho poranenia hlavy - nezriedka chýba aj pri ťažkom úraze.
Rozdelenie.
V zásade možno fraktúry kalvy rozdeliť na:
Otvorené so sebou prinášajú vyššie riziko infekcie štruktúr v lebečnej dutine; rovnaké nebezpečenstvo hrozí aj pri zlomeninách, ktoré prechádzajú cez prínosové dutiny.
Ďalej možno pomocou zobrazovacích metód, v súčasnosti obvykle CT, diferencovať nasledovné typy týchto zlomenín:
Diagnostika.
Rtg snímka lebky je v súčasnosti v diagnostike poranení hlavy už zastaraná a metódou prvej voľby súčasnosti je počítačová tomografia (CT). Jedným zo zásadných dôvodov je to, že zhruba štvrtina pacientov so závažným poranením mozgu nemá fraktúru lebky. Jej prípadný dôkaz rtg snímkou nemá preto žiaden korelát k stupňu závažnosti poranenia a mozog na rozdiel od CT nezobrazí.
Fraktúry sa najčastejšie vyskytujú v strednej lebečnej jame, kde je v lebke množstvo otvorov a kosti sú tu najtenšie.
Ak fraktúra prechádza niektorým z otvorov, ktorým do lebky vstupujú a vystupujú veľké cievy, alebo tieto cievy križuje, je potrebné doplniť CT angiografiu - vyšetrenie, ktoré vylúči ich prípadné poškodenie. Vysoké riziko poškodenia cievnych štruktúr so sebou prinášajú zlomeniny, ktoré postihujú klivus.
Zlomenina

Zlomenina môže byť:
Fraktúra

Fraktúra môže byť:
Thoas (syn Andraimóna)

Thoas (iné názvy: Thoás, Toas, Toás; ( ) je v gréckej mytológii syn Andraimóna z Kalydónu a jeho manželky Gorgy.
Thoas, syn Andraimóna a Gorgy, bol jedným z nápadníkov krásnej Heleny a po jej únose trójskym princom Paridom účastníkom trójskej vojny. Z Aitólie k brehom Tróje priviedol až štyridsať lodí, čo bol jeden z najväčších kontingentov achájskeho loďstva.(podľa Hygina ich bolo len pätnásť)
Thoas patril medzi najstatočneších achájskych bojovníkov, čo prišli bojovať pod velením mykénskeho kráľa Agamemnóna pod hradby Tróje. V bojoch zabil dvoch významných trójskych bojovníkov. V Homérom epose Iliada sa uvádza, že bol jedným z deviatich dobrovoľníkov, ktorí prijali výzvu trójskeho princa Hektora, najsilnejšieho a najudatnejšieho bojovníka z celého trójskeho vojska, na súboj muža proti mužovi. Lós však padol na Aianta. V súboji sa potom Aias i Hektor ukázali ako rovnocenní súperi, preto na výzvu heroldov zápas prerušili.
Keď sa neskôr Hektor prebojoval až k achájskym lodiam, bol to práve Thoas, ktorého príhovor vniesol do achájskeho vojska bojového ducha. V závere vojny aj on patril medzi vybraných bojovníkov, ktorí sa v trójskom koni dostali za hradby Tróje a dobyli hrad kráľa Priama.
Podľa antického autora Pausania si Thoas odniesol z Tróje bronzovú sochu, ktorá potom stála v chráme bohyne Atény v Amfisse.
Chlapi neplačú

Chlapi neplačú je slovenský rodinný seriál, ktorý začala vysielať TV Markíza od 26. augusta 2013. Bol vysielaný každý pracovný deň a počas posledných sérií každý pracovný deň okrem štvrtku. 20. decembra 2013 sa odvysielala celá 1. séria. 27. januára 2014 seriál pokračoval 2. sériou. Od 2. septembra 2014 seriál pokračoval 3. sériou. Od 1. januára 2015 sa vysielala 4. séria, ktorá bola zároveň poslednou sériou seriálu. Seriál sa skončil 11. júna 2015.
Dej.
Dej seriálu sa týkal súboja dvoch nevlastných bratov o vedenie rodinnej nábytkárskej spoločnosti, ktorá je najväčšia v regióne. Bohatý drevár Michal tiež prežíval osudom zamotaný príbeh lásky s chudobnou slobodnou matkou Paulou, ktorá pracovala ako krajčírka v malej fabrike v rodnej dedine. Bývalá Michalova manželka Nora túžila zničiť Paulin život.
Insane in the Brain

„Insane in the Brain“ je singel americkej hip-hopovej skupiny Cypress Hill z ich albumu "Black Sunday". Bol vydaný v roku 1993 a okrem 1. miesta v rebríčku US Rap Chart obsadila aj 19. miesto v rebríčku Billboard Hot 100. Skladba bola veľmi úspešná v ďalších krajinách.
Jacques Dupin

Jacques Dupin (* 4. marec 1927, Privas, Francúzsko – † 27. október 2012, Paríž) bol francúzsky básnik, spisovateľ a umelecký kritik.
Životopis.
Bol synom Pierra Dupina, šéflekára na psychiatrickej klinike, a Leonie Dupinovej, rodenej Descampsovej. Svoje detstvo strávil v departemente Ardèche. V roku 1944 odišiel do Paríža, kde študoval právo, dejiny umenia a politológiu. Do kontaktu s umením prišiel pri návštevách múzeí a zaujímal sa o súčasnú poéziu a surrealizmus. Zaujali ho diela Franza Kafku, Maurice Blanchota a Williama Faulknera. Zoznámil sa s René Charom, ktorý mu napísal predslov pre prvé vydanie "Cendrier du voyage". Napriek tomu, že bol považovaný za jeho nástupcu, vyvíjal sa opačným smerom. Jeho texty vzbudili obdiv spisovateľov a umelcov (napríklad Antoni Tapies). Paul Auster preložil jeho básne do angličtiny.
Pracoval pre mnoho galérií, hlavne pre Fondation Maeght a Galéria Lelong. Pri svojich aktivitách sa zoznámil s mnohými tvorcami moderného umenia (Alberto Giacometti, Joan Miró).
V roku 1988 získal národnú cenu za poéziu. V roku 2009 mu venovala "Fundació Joan Miró" v Barecleone výstavu s titulom "Miro - Dupin. Art aj Poesia".
Thoas (Trója)

Thoas (iné názvy: Thoás, Toas, Toás; ) je v gréckej mytológii Trójan, účastník trójskej vojny.
Trójan Thoas je známy len z Homérovho eposu Iliada, kde je zmienka, že padol v súboji so spartským kráľom Menelaom. Stalo sa to v desiatom roku vojny, keď Achájci v krvavom boji odrážali najnebezpečnejší útok Trójanov, ktorí sa už dostali až k achájskym lodiam pri pobreží.
Karol II. (Neapolsko)

Karol II. (, ; * 1254 – † 6. máj 1309, Neapol) bol neapolský kráľ.
Životopis.
Karol bol druhorodený syn grófa Karola z Anjou a jeho prvej manželky Beatrix, dcéry provensalského grófa Raimonda Bérengera IV. Jeho otec získal vďaka pápežskej ponuke, vlastnej ctižiadostivosti a dávky vojenského šťastia sicílske kráľovstvo. Korunovaný bol v januári 1266.
Ako princ mal Karol, svojimi súčasníkmi pre telesný handicap prezývaný "Chromý", od roku 1268 titul vojvodu zo Salerna. V máji či júni 1270 sa oženil s uhorskou princeznou Máriou, dcérou uhorského kráľa Štefana V. a Alžbety, dcéry kumánskeho chána Kuthana. 
Izabela Neapolská bola naopak vydatá za mladého uhorského kráľa Ladislava IV. 
Aragónske väzenie.
V roku 1282 sa Sicília vzbúrila proti anjouovskej nadvláde. Karol vtedy žil v provensalskom grófstve a otec ho poslal na parížsky dvor, kde mal získať prísľub vojenskej pomoci. Kráľovský bratanec Filip III. ochotne strýkovi poslal posily. V roku 1284 Karol v bitke pri Neapole padol do zajatia aragónskeho admirála Rogera z Laurie a svojho otca tým veľmi nahneval. Roger z Laurie prisľúbil Karolove prepustenie na oplátku za prepustenie Beatrix, dcéry kráľa Manfréda, ale klamal a Karola odviezol do Katalánska. 
V internácii strávil Karol celé roky. O jeho prepustenie sa zaslúžila anglická kráľovná Eleonóra Kastílska, ktorá neľutovala peniaze ani čas a jej snaha bola korunovaná úspechom. Karol bol po opakovaných diplomatických vyjednávaniach prepustený v októbri 1288 a donútený sľúbiť, že nebude používať titul sicílskeho kráľa a dať troch zo svojich synov ako rukojemníkov aragónskemu kráľovi. Po nútenom príjazde na francúzsky dvor dal kráľ Filip IV. jeho sprievodcov zatknúť a Karola s vojenským doprovodom a mnohými rytiermi poslal do Itálie, kde bol nadšene privítaný guelfmi a pápežom Mikulášom IV.
Vláda.
S otcom sa po návrate domov už nestretol a 29. mája 1289 bol v katedrále v Rieti korunovaný za kráľa Sicílie. V júni 1295 podpísal so svojim aragónskym proťajškom zmluvu z Anagni, ktorá zaručovala prepustenie rukojemníkov. Úplné zloženie zbraní priniesla až roku 1302 zmluva z Caltabellotta, v ktorej získal Sicíliu Fridrich Aragónsky, mladší brat aragónskeho kráľa Jakuba II. a vnuk kráľa Manfréda. 
Karol sa rozhodol sa ujať po otcovi zdedeného jeruzalemského trónu, čo ho donútilo k otvorenému sporu s cyperskými Lusignanovcami. Neskôr na jeruzalemskú korunu rezignoval a uprel svoje úsilie k udržaniu panstiev v Grécku a Albánsku, kde sa stretol so Štefanom Urošom a byzantským cisárom Andronikom II.
Zomrel roku 1309 vo veku 55 rokov a bol pochovaný v dominikánskom kostole v Neapoli. Na sicílsky trón nastúpil jeho tretí syn Róbert.
Pieria (mytológia)

Pieria () je v gréckej mytológii manželka élidskeho kráľa Oxyla.
Pieria sa vydala za élidskeho kráľa Oxyla a stala sa matkou dvoch synov, Aitóla a Laia. Aitólos, zomrel mladý a pochovali ho neďaleko Olympie a Laias zdedil po otcovi élidský trón.
Puklina

Puklina alebo prasklina alebo trhlina môže byť:
Puklina môže byť v stolárstve aj špecificky mechanické porušenie opracovaného dreva, ktoré vzniká rýchlym zosychaním dreva, pozri puklina (stolárstvo)
Pieria

Pieria môže byť:
Dedičstvo (seriál)

Dedičstvo je nový pôvodný seriál z dedinského prostredia, ktorý mal premiéru 7. októbra 2013 na JOJ. Na seriáli pracujú tvorcovia seriálov ako Profesionáli alebo Mafstory.
Dej.
Veľký Petrovec je na prvý pohľad obyčajná slovenská dedina. Má asi 1500 obyvateľov a všetko, čo dedina musí mať. Školu, zdravotné stredisko, krčmu, kostol a samozrejme futbalové ihrisko. Najmajetnejšou rodinou sú Petrovičovci. Vyžadujú si isté pravidlá, ktoré všetci musia rešpektovať. Do Petrovca však zo Chicaga pricestuje americká Slovenka Júlia Miller. Tá pomery v rodnej dedine svojej babky ešte len musí spoznať. Okrem toho, že si chce uplatniť nárok na zdedený majetok, sa stretáva s množstvom obyčajných ľudí ako učiteľka Lydka, futbalový tréner Tóno, starosta Andrej a jeho dve dcéry Jana a Lucia, sanitkár Martin, miestny futbalový hrdina Filip (prezývaný Ronaldo), doktor, farár a jeho gazdiná Gitka, šéfujúca miestnym klebetniciam.
Produkcia.
Seriál má 34 častí a nakrúcal sa v reálnych priestoroch (nie v štúdiu) a exteriéroch. Autori námetu seriálu sú Kristína Cibulková, Stano Guštafík a Ivan Huljak. V seriáli sa neobjavia žiadni známi herci, ale ľudia, ktorí majú skúsenosti s herectvom, divadelníci a študenti vysokých hereckých škôl.
Ska-P

Ska-P je španielska ska punková skupina, ktorá bola založená v roku 1994 v meste Vallecas v Španielsku. Občas býva zaraďovaná ako politická, silne ľavicovo založená anarchistická hudobná skupina. Ska-P kombinuje úprimné a výstižné texty s rýchlosťou punkového štýlu a melódiou ska.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2015

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2015 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V 1. kole sa zúčastnilo 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 4 miesta na postup do play-off fázy kvalifikácie. Tie postúpili do semifinálového a ich víťazi do finálového kola, ktoré určilo jedno postupujúce družstvo na záverečný turnaj ME. 1. kolo kvalifikácie sa začalo 1. augusta a skončilo sa 1. septembra 2013. 2. kolo tvorilo 26 družstiev v siedmich skupinách, z ktorých postúpilo na záverečný turnaj 13 družstiev. 2. kolo skončilo 27. augusta 2014.
Priamy postup.
Priamo postúpilo 7 najlepších družstiev z ME 2013 a traja zvyšní európski účastníci ME 2014:
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA Europe nasadila tímy do výkonnostných košov podľa umiestnenia tímov na predchádzajúcej kvalifikácii a finálovom turnaji ME 2013.
Hralo v ňom 10 družstiev, ktoré sa nekvalifikovali na MS 2014 a 12 nepostupujúcich družstiev z 1. kola tejto kvalifikácie.
Výsledky.
1. kolo.
Skupina B.
 Kontumácia kvôli neoprávnenému štartu naturalizovaných hráčov Holandska
Adršpašsko-teplické skály

Adršpašsko-teplické skály je národná prírodná rezervácia s rozlohou 1772 ha na území Česka, v Broumovskej vrchovine. Chránená je od roku 1933. Nachádza sa tu najväčší eróziou vytvorený pieskovcový skalný komplex v Česku. Pieskovce sedimentovali koncom geologického obdobia kriedy v tektonickej zníženine v rámci Českého masívu.
ADS

ADS môže byť:
Adsorbát

Adsorbát je látka v tuhej, tekutej alebo plynnej forme, ktorá sa pomocou adsorpcie vychytáva na povrchu inej látky (táto sa označuje ako adsorbent). Z adsorbentu sa adsorbát izoluje procesom nazývaným desorpcia. Príkladom adsorbátu môže byť látka znečisťujúca pitnú vodu (napríklad ropa), ktorá sa následne pomocou adsorbentu (napríklad aktívneho uhlia alebo hliníka) z nej odstraňuje.
V dobrom aj v zlom

V dobrom aj v zlom môže byť:
Doodle Jump

Doodle Jump je platformová videohra, vyvinutá spoločnosťou Lima Sky pre windows Phone, iOS, BlackBerry, Android, Java mobile (J2ME), nokia Symbian a Xbox 360 pre zariadenie Kinect. Hra bola celosvetovo vydaná pre iOS dňa 6. apríla 2009 a neskôr, dňa 2. marca 2010 bola vydaná aj pre Android a BlackBerry, dňa 1. mája 2010 pre Symbian, dňa 1. júna 2011 pre Windows Phone a dňa 1. septembra 2011 pre iPad.
Od decembra 2011 sa predalo 10 miliónov kópií tejto hry prostredníctvom iTunes a Google Play a dosiahla 15 miliónov stiahnutí celkovo.
Hranie.
V hre Doodle Jump je cieľom viesť štvornohý tvor zvaný "Doodler" smerom hore po nekonečnej sérií platforiem bez pádu. Ľavá strana hracieho poľa je prepojená s pravou stranou. Hráči môžu na krátko zrýchliť Doodlera prostredníctvom objektov ako propeller hat (vrtuľová čiapka), jetpack (raketka), rocket (má najdlhšie zrýchlenie), spring (pružina), trampoline (trampolína) a invulnerability shield (ochranný kryt) (len v niektorých úrovniach). V hre sú tiež príšery a UFO, ktoré musí Doodler obísť, zostreliť alebo skočiť na nich. Hráč si môže vybrať jednu z niekoľkých tém: Original, Christmas, Halloween, Rainforest, Space, Soccer World Cup, Underwater, Graveyard, Ice Blizzard alebo Ninja.
Keyword density

Keyword density alebo hustota kľúčových slov (z ang.) je percentuálne vyjadrenie množstva výskytu konkrétneho kľúčového slova alebo frázy k zvyšku textu na webstránke. Vypočítava sa nasledovným vzorcom:
V počiatočných štádiách vývoja vyhľadávača Google bola keyword density jedna z najdôležitejších častí on-page SEO optimalizácie. Časom sa to však radikálne zmenilo a v momentálnej dobe tomu vyhľadávače neprikladajú tak vysokú dôležitosť ako v minulosti. Napriek tomu však mýty o jej dôležitosti pretrvávajú dodnes.
Google prostredníctvom Google Webmaster Help na otázku „aká je ideálna keyword density?“ reagoval: "Neexistuje žiadne konkrétne percento, pri ktorom sa dostanete na prvé miesto v Google. Snažte sa radšej aby Vaše články vyzerali prirodzene."
V súčasnosti mnohí SEO experti používajú programy na vypočítanie hustoty kľúčových slov len ako pomôcku, ktorá signalizuje kedy to s používaním kľúčových slov preháňajú alebo naopak, kedy ich nie je na internetovej stránke dostatok.
Zelené pleso

Zelené pleso (ľudovo "Zelené pleso kežmarské"; , , ) je morénové pleso v Doline Zeleného plesa. Nachádza sa v historickom chotári mesta Kežmarok v nadmorskej výške , má rozlohu a je hlboké . Na severnej strane plesa stojí Chata pri Zelenom plese.
Názov.
Nápadne zelenkastá farba plesa zaujala už prvých hľadačov pokladov, poľovníkov na kamzíky, ktorí si nevedeli vysvetliť čo spôsobuje túto neobyčajnú farbu vody. Vymýšľali romantické bájky o drahokame, ktorý sa zrútil do plesa zo stien Jastrabej veže. Túto rozprávku ľahko prijímali prví turisti a bádatelia, ktorí sa objavili na brehoch plesa. Vysvetlenie sa našlo neskôr. Voda má zelenkastú farbu z prameňov, ktoré vyvierajú z dna plesa. Traduje sa, že pleso bolo pôvodne väčšie, ale "gróf Tököly" dal prebúrať prirodzenú hrádzu, keď hľadali jeho strateného syna. V starších literárnych prácach sa píše, že pleso pôvodne siahalo až po Jastrabiu vežu. Uhorský karpatský spolok sa v roku 1880 zaoberal plánom prinavrátiť plesu pôvodnú rozlohu, ale nakoniec z toho zišlo, lebo nemal na realizáciu projektu potrebné finančné prostriedky. V tlači sa prvý raz objavuje meno plesa v roku 1644 u Davida Frölicha v podobe "Grünsee". Prvá mapa, ktorá ho zachytáva, je "Plán Spiša" z roku 1760, kde má označenie "Grine S". Pleso je v tomto pláne nesprávne zakreslené na sever od Belianskych Tatier.
Zvonár u Matky Božej

Zvonár u Matky Božej () je americký animovaný film z dielne Walta Disneyho z roku 1980. Tvorcovia sa inšpirovali románom Chrám Matky Božej v Paríži od Victora Huga. Jedná sa v poradí o 34. celovečerný animovaný film, zaraďovaný do takzvanej „animovanej klasiky Walta Disneyho“.
Hlasy
Logické hradlo

Logické hradlo (po anglicky "logic gate", niekedy aj nesprávne logická brána) je zariadenie realizujúce boolovskú funkciu, čo znamená, že vykonáva logickú operáciu. Elektronické logické hradlá sa používajú v procesoroch a výpočtovej technike.
Logickým hradlom sa väčšinou myslí elektronická súčiastka zložená hlavne z diód a tranzistorov, môže však fungovať aj na báze elektromagnetických relé, optiky, prúdenia vody, vzduchu, či mechanických elementov.
Love Lust Faith + Dreams

Love, Lust, Faith and Dreams je v poradí štvrtý štúdiový album americkej hudobnej skupiny 30 Seconds to Mars. Vyšiel v máji 2013 vo vydavateľstve Virgin Records.
Lešenie

Lešenie je dočasná oceľová alebo drevená konštrukcia, využívaná na pohyb osôb počas výstavby, rekonštrukcie a úprav budov, stavieb, sôch a pod. Lešenie je možné inštalovať okolo stavieb tak aj v ich vnútri. Predstavuje obyčajne unifikovaný skladací systém zo železných rúrok, aj keď môže byť postavené aj z iných materiálov, napr. dreva. V Ázii je bežný pri stavbách lešení bambus. Všeobecne platí, že lešenie by malo byť čo najjednoduchšie, bezpečné a malo by mať dostatočnú nosnosť.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2013

Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2013 boli v poradí 14. Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov a 11. v pozemnom hokeji žien. Toto najvyššie kontinentálne podujatie v pozemnom hokeji organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konalo sa od 17.25. augusta 2013 v Boom, v provincii Antverpy, v Belgicku za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Belgicko hostilo európsky šampionát tretíkrát, keď predtým to boli mužské ME 1970 a ženské ME 1991 (oba v Bruseli). V obidvoch kategóriách zvíťazili hráči Nemecka. Muži zvíťazili vo finále nad domácim Belgickom, ktoré ziskom striebornej medaily dosiahlo svoj najlepší úspech. Ženy Nemecka zdolali Angličanky, ktoré sa do finále dostali po 22 rokoch.
Prvých 6 družstiev sa predstaví aj na ďalších ME v roku 2015, posledné 2 družstvá zostúpili do II. divízie. 
Všetky zápasy sa odohrali na dočasnom štadióne Braxgata HC s kapacitou 8 300 miest, ktorý je domovským štadiónom rovnomenného klubu pozemného hokeja.
Kvalifikované družstvá.
 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.
 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.
Ženské domovy

Ženské domovy je názov budovy v Prahe 5 na Smíchove, postavenej v 30. rokoch 20. storočia ako ubytovacie zariadenie pre slobodné pracujúce ženy. Od roku 2002 je budova v súkromnom vlastníctve a po celkovej rekonštrukcii slúži ako polyfunkčný objekt zahrňujúci okrem bývania aj kancelárske a obchodné priestory, reštauráciu a hotel.
Dejiny.
Sedemposchodová budova v tvare písmena H bola postavená v roku 1933 vo funkcionalistickom štýle podľa návrhu architekta Josefa Hlaváčka na mieste niekdajšej smíchovskej plynárne. Stavba vznikla z podnetu „"Kuratória pre zlepšenie bytových pomerov mladých žien"“ pod záštitou Alice Masarykovej, ktorá budovu v roku 1933 slávnostne otvorila. Ženské domovy mali slúžiť ako príklad riešenia bytovej situácie mladých, slobodných, zamestnaných žien, a to predovšetkým tých mimopražských. V budove so železobetónovým skeletom bolo celkom 900 miestností, okrem izieb tiež tri veľké sály: divadlo, telocvičňa a premietacia sála s reštauráciou. Podľa pôvodných stanov sa byty poskytovali ženám len na dva roky.
Počas druhej svetovej vojny tu Nemci zriadili lazaret, ktorý tu fungoval až do roku 1945. Po vojne sa do Ženských domovov vrátili pôvodné obyvateľky, ktorých tu žilo až 1400 v 850 izbách. Budova podliehala správe obvodného národného výboru a získala štatút „ubytovacieho zariadenia neverejného typu“. Dekréty na izbu či lôžko vydával žiadateľkám bytový odbor. V rokoch 1950–1990 bola údržba objektu zanedbávaná a budova chátrala. V 70. rokoch 20. storočia došlo k čiastočnej zmene dispozičného usporiadania pôvodných spoločenských priestorov. V 80. rokoch prebehla celková oprava vonkajšieho plášťa budovy, ktorá nerešpektovala pôvodné farebné a materiálové riešenie fasád. Po roku 1989 prešli Ženské domovy postupne do správy Mestskej časti Praha 5. Tá budovu v roku 1994 prenajala súkromnej firme, ktorá ju v roku 2002 odkúpila a previedla na etapy celkovú rekonštrukciu, ktorej súčasťou bola aj obnova obvodového plášťa podľa návrhu architekta Miroslava Čecha. V roku 2004 bolo na budove Ženských domovov pristavané ďalšie poschodie podľa návrhu architekta Davida Bartouška, ktoré slúži ako hotel Akcent o kapacite 140 lôžok.
Femsub

Femsub (skratka z anglického "female submission", tj. "ženská submisivita") je označenie pre tú časť praktík BDSM, kde je žena submisívnym partnerom.
Obvykle je pri takýchto praktikách jej partnerom dominantný muž, menej často dominantná žena. Submisívna žena je v slovenskom prostredí často nazývaná "subinka" alebo "subka". Z pohľadu submisívnej ženy je napísaná veľká časť erotickej literatúry, väčšinou tieto diela skutočne píšu ženy, a ženy tiež tvoria prevažnú časť ich čitateľskej obce. 
Najčastejšími femsub praktikami sú bondage, spanking a slúžka. Časté je tiež nosenie obojku (dogplay). Kombinácia femsub a maledom je vôbec najčastejším typom BDSM.
Droppa

Droppa je priezvisko, pozri Droppa (priezvisko), napr.:
Zoznam častí seriálu Susedia (1. séria)

Nasledujúci zoznam je zoznam častí 1. série seriálu Susedia.
Feminine Intuition

Feminine Intuition (doslova "Ženská intuícia") je vedeckofantastická poviedka spisovateľa Isaaca Asimova, ktorá vyšla prvýkrát v októbri 1969 v časopise "The Magazine of Fantasy &amp; Science Fiction". Bola následne zaradená napr. do zbierok "The Bicentennial Man and Other Stories" (1976), "The Complete Robot" (1982) a "Robot Visions". V češtine vyšla napr. v zbierke "Robohistorie II." (2004). 
Dej.
Clinton Madarian, po Susan Calvinovej, ktorá odišla do dôchodku nový hlavný robopsychológ v AKRaML iniciuje vývoj „ženského“ robota, ktorý bude trochu nevypočitateľný (3 zákony robotiky však musí dodržovať), ale bude disponovať istou „ženskou intuíciou“. Po niekoľkých nezdaroch (4 experimentálni roboti JN1-JN4) je vyrobený robot JN5 pomenovaný Jane. Účelom celého projektu je určiť za pomoci tejto intuície hviezdne sústavy s najpravdepodobnejším výskytom obývateľných planét. To sa bude veľmi hodiť pri plánovaných hyperpriestorových letoch, zaručí to úspech misií. Madarian aj s Jane letia na astronomické observatórium vo Flagstaffe v Arizone, kde Jane čerpá informácie „z prvej ruky“. Po určitej dobe určí 3 požadované hviezdy. Pri návrate do firmy však dôjde k havárii, ktorú Madarian neprežije. Jane je zničená a s ňou sú stratené aj čísla 3 hviezd, ktoré AKRaML potrebovala vedieť.
Riaditeľ výskumu dr. Peter Bogert sa obráti so žiadosťou o pomoc na Susan Calvinovú, ktorej je už takmer 80 rokov. Cez svoj vek nestratila nič na bystrosti a vďaka svojim presným úsudkom dokáže záležitosť v krátkom čase rozriešiť. Bogertovi ale riešenie neprezradí celé, len mu napovie, ako postupovať ďalej.
České vydania.
V češtine vyšla poviedka v následujúcich zbierkach alebo antológiách:
Pod názvom Ženská intuice:
Blago Zadro

Blago Zadro (* 31. marec 1944, Donji Mamići, Bosna a Hercegovina – † 16. október 1991, Vukovar, Chorvátsko) bol chorvátsky generál. Po smrti získal hodnosť generálmajor. Chorváti ho považujú za jedného z najväčších hrdinov Vojny v Chorvátsku.
Životopis.
Blago Zadro sa narodil v dedinke Donji Mamići v okrese Grude vo vtedajšom Nezávislom štáte Chorvátsko, v súčasnosti spadajúcej pod územie Bosny a Hercegoviny. Vo veku desať rokov sa spolu s rodinou presťahoval do Borovho Naselja, kde dokončil školu.
Ženská ejakulácia

Ženská ejakulácia (iné názvy: squirting, mokrý orgazmus) je proces, pri ktorom niektoré ženy počas vzrušenia a pri orgazme vylučujú tekutinu, ktorá je podľa chemického zloženia podobná semennej tekutine produkovanej u mužov predstojnou žľazou (prostatou). U žien túto tekutinu produkujú párové Skeneho žľazy (známe tiež ako parauretrálne žľazy), ktoré sa nachádzajú po oboch stranách vývodu močovej rúry, na rozdiel od mužov táto tekutina neobsahuje spermie. Ženská ejakulácia sa nevyskytuje u každej ženy ale podľa sexuológa Jaroslava Zvěřinu sa týka zhruba 20 % žien.
Výskum.
O ženskej ejakulácii sa zmieňujú už Aristoteles a Galén. Obaja však mali odlišný názor na jej význam. Zatiaľčo Aristoteles tvrdil, že ženský ejakulát neobsahuje zárodok budúceho organizmu, Galén tvrdil opak. Významnejšie sa jej štúdiu však venoval až holandský anatóm Regnier de Graaf v roku 1672, ktorý sa na základe výskumu priklonil k Aristotelovej téze.
Výskumu ženskej ejakulácie sa v roku 2002 venoval aj tím Emmanuele Jannini z talianskej Università degli Studi dell'Aquila. Na základe ich výskumu vyplynulo, že „za ženský ejakulát môžu tzv. Skeneho žľazy, ktoré majú tvar štrbinky a sú umiestené blízko vyústenia močovej rúry a pri sexuálnom vzrušení sa plnia zvláštnou tekutinou.“ Janniniho štúdia sa taktiež venovala chemickému a mikrobiologickému zloženiu ženského ejakulátu a na základe chemického zloženia vyvrátila, že by sa jednalo o moč. Podľa výskumu „sa v ženskom ejakuláte objavuje glukóza, fruktóza a sacharóza, prostatické fosforečné kyseliny a tiež nízke množstvo močoviny a kreatinínu.“
Obdobne ako je rôznorodý výskyt ženskej ejakulácie, je veľmi individuálne aj množstvo ejakulovanej tekutiny. Sexuológ Radim Uzel k objemu ženského ejakulátu poznamenal: „Odborná literatúra uvádza zmeranie rôzneho množstva tejto tekutiny aj u jednej ženy. Pravdepodobne záleží na dĺžke sexuálneho dráždenia a na čase predchádzajúcej sexuálnej abstinencie, podobne ako u muža. Ženský ejakulát môže predstavovať napríklad len niekoľko sotva postrehnuteľných kvapiek, niekedy dosahuje objem niekoľkých polievkových lyžíc, inokedy napríklad aj pol až tri štvrte čajovej šálky.“
Monte Rosa (skupina)

Monte Rosa je slovenská synth-popová hudobná skupina založená v roku 1987 v Bratislave. Členmi sú Ivan Babocký (klávesové nástroje, spev), Jozef Bomboš (klávesové nástroje, spev), Milan Bartalský (spev) a Ján Koráb (textár, manažér).
Ženská basketbalová liga

Ženská basketbalová liga, zo sponzorských dôvodov tiež Chance Ženská basketbalová liga (skratka ŽBL) je najvyššia česká basketbalová súťaž žien, fungujúca od roku 1993. V rokoch 19932005 fungovala pod názvom "1. basketbalová liga žien".
Dubovský

Dubovský je priezvisko, pozri Dubovský (priezvisko), napr.:
Dulla

Dulla môže byť:
Bullpup

Bullpup je označenie konfigurácie moderných strelných zbraní, u ktorých je nabíjací mechanizmus so zásobníkom umiestnený za spúšťou. Takáto konfigurácia umožňuje skrátiť zbraň, pričom ostane pôvodná dĺžka hlavne, zlepší sa manévrovateľnosť a redukuje sa hmotnosť.
Ženijné vojsko

Ženijné vojsko je súčasťou pravidelných armádnych síl, vojak slúžiaci u tohto druhu vojska je označovaný ako ženista alebo pionier (historicky sapér - z francúzštiny, tak aj v mnohých iných jazykoch). Toto vojsko je špecializované na plnenie zvláštnych pozemných úloh pomocou špeciálnej, tzv. ženijnej techniky. Ženijné vojsko nie je určené pre priame vedenie boja, ale k zaisteniu technických prostriedkov a stavieb podporujúcich alebo umožňujúcich činnosť bojových jednotiek (tzv. ženijné zabezpečenie). Úlohou ženistov je jednak práca s výbušninami, mínovanie a odmínovanie, ako aj budovanie opevnení, ciest, mostov, atď. Pri útoku často postupujú pred jednotkami, aby vytvorili priechody v mínových poliach, prípadne výbušninami ničili nepriateľské opevnenia.
Úlohy vojska.
Medzi úlohy ženijného vojska patrí inštalácia vlastných a odstraňovanie nepriateľských zátarasov, ničenie nepriateľských krytov a opevnení prevádzkovo alebo strategicky nevhodných pre využitie vlastnými bojovými silami, ďalej zriaďovanie dopravných, presunových a zásobovacích ciest dočasného (provizórneho) alebo havarijného charakteru rýchle vystaviteľných, ako sú napríklad pontónové mosty a plavidlová preprava cez vodné toky. K činnosti vojska patria aj opevňovacie práce dôležitých objektov.
Hlavné úlohy jednotiek ženijného vojska možno rozdeliť na dve základné oblasti, ktoré sa však navzájom prelínajú.
Prvá oblasť, ženijná bojová podpora, v sebe zahŕňa úlohy a opatrenia zabezpečujúce vlastnú mobilitu vojsk, teda vojsk, ktoré podporujú. Sem možno zaradiť činnosti ako odstraňovanie nepriateľských zátarasov (mínové polia či nevýbušné zátarasy, závaly, barikády, blokády a stromové záseky). Ďalej zriaďovanie, opravy a údržbu ciest, zriaďovanie rôznych typov prepravísk, ako mosty na pevných či plávajúcich podperách, podvodné či brodové prepravisko.
Ďalej úlohy a opatrenia znižujúce mobilitu nepriateľa, teda: ničenie mostov, komunikácií a cestných objektov, pokladanie mínových polí, ničenie domov, zriaďovanie stromových zásekov, sústav nevýbušných zátarasov, nástražných mín a pod.
Úlohy zabezpečenia bojaschopnosti vojsk sú treťou oblasťou bojovej ženijnej podpory. Sem patria činnosti súvisiace s opevňovaním vlastných vojsk, budovanie okopov, krytov, opevnených skladov munície, výstavbu základní pri hrozbe náhleho napadnutia nepriateľom.
Úlohy všeobecnej ženijnej podpory v sebe zahrňujú množstvo variabilných činností, napr. budovanie prístavov, letísk, opravy letísk, maskovanie, klamanie, priama bojová podpora (nasadenie ženistov ako jednotiek mechanizovaných) a pod.
Činnosť vojska.
Ženijné vojsko plní úlohy samostatne alebo v súčinnosti s inými druhmi vojsk. V dobách mieru plní úlohy spojené s civilnou ochranou a pomocou pri katastrofách prírodného alebo iného charakteru.
Sapér

 
Sapér (franc. "sapeur", od "saper", podkopávať) je staršie označenie pre ženistu, príslušníka stavebného vojska, ktorý pripravuje cesty a odstraňuje prekážky, buduje zákopy a opevnenia.
Dejiny.
Sapéri alebo tiež priekopníci čiže pionieri boli vojaci, ktorí pred postupujúcim vojskom odstraňovali prekážky a zátarasy, kopali zákopy, stavali mosty a podkopávali nepriateľské opevnenia, najmä pri obliehaní. Ich hlavnou výzbrojou bola dlhá sekera, ktorá slúžila tiež ako zbraň. Po zavedení strelného prachu pripravovali tiež podkopy, aby sa nepriateľské opevnenia dali vyhodiť do vzduchu.
Samostatné sapérske jednotky zaviedol do armády Napoleon a prevzali ich potom aj ďalšie armády. Nemecká armáda ich označovala ako pionieri, inde prevládlo označenie sapér (ang. "sapper"). Vo Francúzsku sa označenie "sapeur" používa aj v spojení s požiarnikmi ("sapeurs-pompiers"), tradíciu sapérov s dlhými sekerami a fúzmi uchováva Cudzinecká légia. 
S rastúcou zložitosťou vojenskej aj stavebnej techniky nahradili v 20. storočí sapérske sekery stavebné stroje, žeriavy a pontóny, takže sapéra nahradil vojenský inžinier, technik a ženista, anglicky "combat engineer".
Samuel P. Harn Museum of Art

Samuel P. Harn Museum of Art je umelecké múzeum University of Florida v meste Gainesville.
Jedno z najväčších umeleckých univerzitných múzeí na juhovýchode USA uchováva viac ako 6200 diel v stálej kolekcii a organizuje množstvo prechodných výstav. Stála zbierka je zameraná na africké, ázijské, moderné a súčasné umenie a tiež na fotografiu. Múzeum sponzoruje medzinárodné aj lokálne výstavy. Univerzitné výukové programy zahŕňajú filmy, kurzy, interaktívne aktivity a programy zamerané na školu a rodinu.
V roku 2005 bola plocha múzea rozšírená na viac ako 1700 m² otvorením "Mary Ann Harn Cofrin Pavilion".
Múzeum bolo akreditované American Alliance of Museums.
Dejiny.
The Harn Museum of Art je pomenované na počesť Samuela Peeblesa Harna (1893–1957), ktorého rodina dala univerzite dar určený na konštrukciu múzea. V roku 1983 venovali jeho dedičia viac ako 3 milióny dolárov. Múzeum bolo otvorené 30. septembra 1990.
V roku 2005 venovala rodina Davida A. Cofrina prostriedky na rozšírenie múzea. Bol postavený "Mary Ann Harn Cofrin Pavilion".
V roku 2008 venovali Cofrinovi 10 miliónov dolárov na rozšírenie zbierky ázijského umenia. Vďaka tomuto daru vznikol v severozápadnej časti múzea veľkorysý výstavný priestor aj so záhradou v ázijskom štýle.
Zbierky.
V zbierkach sú zastúpené diela nasledujúcich umelcov:
Ženích

Ženích je muž, ktorý je takto označovaný v deň svojej svadby s nevestou. Svadba sa v súvislosti s mužom označuje ako jeho ženba, muž berúci si nevestu za ženu sa žení a sobášom sa zo slobodného muža stáva ženatý.
Na slovenských svadbách býva tradične oblečený do tmavého obleku s bielou košeľou. Jeho klopu zdobí vetvička myrty, ktorú mávajú pripnutú aj ostatní svadobčania (svadobní hostia). Jeho pravou rukou v deň svadby (a najmä v čase prípravy na svadbu) býva jeho svedok ( – najlepší muž).
Lykomédes (Skyros)

Lykomédes alebo Lykomédés () je v gréckej mytológii syn boha Apolóna a Parthenopy, kráľ na ostrove Skyre.
Kráľ Lykomédes prijal vo svojom paláci mladého Achillea, aby ho na žiadosť jeho matky Thetidy schoval pred mykénskym kráľom Agamemnónom, ktorý ho chcel naverbovať do trójskej vojny. Achilles sa potom skrýval medzi jeho dcérami preoblečený za dievča, ale achájski králi Diomédes a Odyseus jeho úkryt vypátrali a prehovorili ho, aby sa k nim pridal. 
Achilles sa za jeho pobytu medzi jeho dcérami, zaľúbil do Déidameie, ktorá mu po odchode porodila syna Neoptolema. 
Lykomédes (podľa niektorých autorov iný, starší) mal spory s Théseom o majetok na ostrove Euboia. Keď sa s Théseom nevedel dohodnúť podľa svojho želania, pozval ho na prechádzku a zhodil ho z pobrežnej skaly do mora, kde sa utopil.
Ženevský protokol

Medzinárodný dohovor o zákaze použitia plynov a bakteriologických zbraní vo vojne (väčšinou nazývaný Ženevský protokol) je medzinárodná dohoda zakazujúca ako prvý použiť chemické či biologické zbrane vo vojne.
Dohovor bol podpísaný vo švajčiarskom meste Ženeva 17. júna 1925 a uvedená do platnosti 8. februára 1928, načo bola zaregistrovaná do "League of Nations Treaty Series" 7. septembra 1929. Tento dohovor rieši použitie chemických či biologických zbraní, avšak nezaväzuje signatárske štáty tieto zbrane nevyrábať, skladovať či transportovať. Tieto aspekty nakladania s týmito zbraňami riešia až neskoršie dohovory, konkrétne Dohovor o biologických zbraniach z roku 1972 a Dohovor o chemických zbraniach z roku 1993.
Déidameia (dcéra Bellerofonta)

Déidameia (, ) je v gréckej mytológii dcéra Bellerofonta, syna korintského kráľa Glauka.
Podľa antického autora Diodora Sicílskeho sa Bellerofontova dcéra Déidameia vydala za lýkijskeho kráľa Euandra, syna Sarpédóna, a narodil sa im syn Sárpédón, ktorý bojoval v trójskej vojne. V Homérovom epose Iliada, je však Sarpédón bojujúci pod hradbami Tróje, uvádzaný ako syn Laodameie a najvyššieho boha Dia.
Alaska Aviation Heritage Museum

Alaska Aviation Museum je letecké múzeum ležiace vedľa Lake Hood v Anchorage. Jeho poslaním je zachovať a ukazovať letecké dedičstvo Aljašky prostredníctvom historických lietadiel a ďalších artefaktov. Súčasťou múzea je viac ako 30 lietadiel, hangár, letecký simulátor, dve divadlá a sieň slávy.
Parthenopé

Parthenopé alebo Parthenopa ( - "Parthenopé") môže byť v gréckej mytológii:
Pozri aj.
Parthenope
Parthenope

Parthenope môže byť:
Rosana

„Rosana“ je skladba amerického rappera Waxa, ktorá sa pôvodne objavila na mixtape "Eviction Notice" v novembri 2011, avšak sa tiež objavila na jeho albume "Continue". Ako singel bola vydaná v júli 2012, ale nemala úspech.
Hudobné video.
Videoklip k skladbe „Rosana“ bol uverejnený v júli 2012. Vo videu sa objavila Melissa Soria ako Rosana, a videoklip bol režírovaný Caseym Chanom.
Synagóga Or Tora

Synagóga Or Torah (hebr. בית הכנסת אור תורה – "Bejt ha-kneset Or Tora") je synagóga komunity tuniských židov v izraelskom meste Akko. Stojí na 13 Kaplan Street.
Dejiny.
Po prvej izraelsko-arabskej vojne sa do Izraela začalo sťahovať veľké množstvo Židov. V meste Akko týmto spôsobom vznikla veľká komunita židovských prisťahovalcov z Tuniska. Jeden z nich, Zion Badaschem, chcel postaviť synagógu, ktorá by pripomínala synagógu al-Gharib na Džerbe. Za týmto účelom bolo rozhodnuté v roku 1955 prebudovať tuniské komunitné centrum. Bola to štvorposchodová budova nachádzajúca sa východne od opevneného centra mesta..
Architektúra.
Na stavbe bola použitá mozaika vyrobená v kibuci Ejlon. Mozaiky predstavujú vtáky a zvieratá, starobylé motívy judaizmu ako menora, šofar aj hudobné nástroje používané v Jeruzalemskom chráme. Hlavná modlitebňa má sedem oltárnych kabinetov na zvitky. Je zakončená zdobenou kupolou. Na podlahových mozaikách sú znamenia zverokruhu. Budova má 140 vitrážových okien a štyri poschodia. V prvom poschodí sú konferenčné priestory, v druhom modlitebňa, v treťom ženská galéria a štvrtej slúži ako výstavná sieň..
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013

Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013 boli v poradí 9. Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa od 24. augusta1. septembra 2013 v meste Ipoh, v Malajzii za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 2 družstváOmán a Taiwan. Titul obhajila Kórejská republika, keď vo finále zvíťazila nad Indiou a vybojovala tak už štvrtý titul.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.
Organizátor.
Pôvodne mal byť hostiteľom turnaj Singapur, ale AHF prehodnotila, aj vzhľadom na nižšie rebríčkové postavenie , svoj postoj a uprednostnila Malajziu. Tá je hostiteľom ázijského šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým to bolo v rokoch 1999, 2003 (oba v Kuala Lumpur) a 2009 (v Kuantan). Všetky zápasy sa hrajú na štadióne Azlan Shah Stadium s kapacitou 10 000 divákov.
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.
Ženijné skupinové veliteľstvo

Ženijné skupinové veliteľstvo (skratka ŽSV) je označenie pre orgán, ktorý bol zriaďovaný v medzivojnovom Česko-Slovensku Riaditeľstvom opevňovacích prác (ROP) a mal na starosť organizovanie a riadenie opevňovacích prác v jednotlivých stavebných úsekoch priamo v teréne. ŽSV bola zriaďovaná len v úsekoch, kde malo byť vystavané ťažké opevnenie, výstavbu ľahkých objektov realizovali vojenské zbory.
Ženijné skupinové veliteľstvá boli podriadené ROP. ROP stanovovalo priebehy línií pripravovaného opevnenia, vydávalo rôzne smernice a nariadenia a v neposlednom rade tiež vo všeobecnej rovine riadilo projekčné plány objektov. Dôstojníci zo ŽSV naopak boli v teréne, kde presne zameriavali budúce staveniská a vôbec celú líniu opevnenia. Po zameraní vypracovávali podrobné plány každého ťažkého objektu. Následne sa podieľali aj na vyhlasovaní súťaží pre výstavbu pevnostných úsekov, preberali materiál a dohliadali nad stavbou bunkrov.
Práce na opevnení (ľahkých aj ťažkých objektoch) boli zadávané civilným stavebným firmám, ktoré si zaisťovali bežne dostupný materiál (piesok, rezivo, atď.). Armovacie železo, špeciálny cement či rôzne špeciálne prvky (strieľne, dvere, granátové sklzy, atd.) dodávala samotná armáda.
ŽSV boli zakladané postupne. Ako prvá bola zriadená ŽSV v Starom Meste a Hlučíne 18. apríla 1935, ktorá vznikla z opevňovacích skupín Zemských vojenských veliteľstiev v Prahe a Brne. Nasledovali vzniky ďalších ŽSV až do roku 1938, vrátane dvoch ženijných skupín (ŽS) na Slovensku.
Ženijné skupinové veliteľstvá.
ŽSV VIII Most a IX Domažlice boli zrušené z dôvodu zastavenia príprav projektov ťažkých objektov v týchto oblastiach (Krušné hory a Šumava). Na jar následujúceho roku vznikli nové ŽSV VIII a IX v Deštném a Maršove pre prípravu ťažkých objektov v ťažko prístupných zalesnených a horských úsekoch ŽSV V Náchod a ŽSV VI Trutnov. Po dokončení projektovej dokumentácie k zadaným objektom boli ŽSV VIII a IX definitívne zrušené a projekty predané „domácim“ ŽSV V a VI.
ŽSV X Rokytnice v Orlických horách vzniklo rozdelením rozsiahleho úseku ŽSV III Králíky v roku 1937. Predtým prebiehala projekčná príprava aj samotná stavba v réžii ŽSV III.
ŽS 21 Bratislava bolo zrušené v júni 1938, lebo výstavba plánovaných ťažkých objektov bola v tomto priestore celkom dokončená.
Rada pre opevňovanie

Rada pre opevňovanie (RO) bola zriadená ako riadiaci orgán, ktorý mal na starosti získavať finančné prostriedky, personál a materiál potrebný k zaisteniu výstavby česko-slovenského opevnenia pozdĺž hraníc s Nemeckom, Rakúskom a Maďarskom. Orgán fungoval v medzivojnovom období do obdobia Mníchovskej dohody, v dôsledku ktorej bola krajina nútená vzdať sa prevažnej väčšiny oblastí, v ktorých boli opevnenia stavané.
V čele tohto orgánu sa postavil ako predseda náčelník hlavného štábu armádny generál Ludvík Krejčí, jeho stálymi poradcami potom boli divízny generál Ing. František Nosál, prednosta IV. odboru (technického) ministerstva národnej obrany, a brigádny generál František Havel, prednosta IV./1. oddelenia (ženijného) ministerstva národnej obrany.
Vedľa RO bolo tiež zriadené riaditeľstvo opevňovacích prác (ROP). Oba orgány boli súčasne založené 20. marca 1935.
Mo-kao kchu

Mo-kao kchu známe aj ako Jaskyne tisícov buddhov ("Čchien-fo-tung") či Tunchuangské jaskyne, je rozsiahly komplex jaskynných stavieb v čínskej provincii Kan-su, približne 25 km od mesta Tun-chuang. Oblasť bola obývaná už od staroveku a ležala na jednej z dôležitých križovatiek hodvábnej cesty, vďaka čomu sa jaskyne Mo-kao kchu stali dôležitým (najmä) budhistickým centrom. Časom však boli jaskyne opustené a trvalo takmer 900 rokov než boli v roku 1900 znovuobjavené. V jaskyniach bolo nájdených až 60 000 textov všetkého druhu a veľké množstvo nástenných malieb. Vďaka svojej kultúrnej hodnote bol jaskynní komplex v roku 1987 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny.
Podľa miestnej tradície mal v roku 366 jeden z miestnych mníchov víziu tisícov buddhov, čím inšpiroval k začatiu hĺbenia jaskýň. Počet jaskýň sa vyšplhal na viac než jeden tisíc. Slúžili mníchom ako ubytovacie i meditačné miestnosti. Pretože ležali na jednej z rušných križovatiek hodvábnej cesty, prúdili sem davy pútnikov i obchodníkov. Počet obyvateľov jaskýň čoskoro natoľko vzrástol, že sa na dlhú dobu stali jedným z najdôležitejších buddhistických centier. Vzniklo tu ohromné množstvo najrôznejších textov, ktoré však boli už na začiatku 11. storočia zamurované a znovuobjavené až v roku 1900 taoistickým mnichom menom Wang Jüan-lu. Dôvodom zapečatenia jaskyní a opustenia miesta bola hrozba, ktorú predstavovali muslimskí a tibetskí nájazdníci.
Pútnici i mnísi, ktorí tu v dávnych dobách žili, kreslili po stenách maľby, ktoré slúžili ako k prostému ozdobeniu stien, tak mali i určitú funkciu pri vyvolávaní vizuálnych predstáv pri meditáciách, ktorých vrcholom malo byť prebudenie. Nástenné maľby tu pokrývajú plochu až 42 000 m². Verejnosti sa stali jaskyne spoločne s maľbami prístupné až v roku 1949, teda takmer pol storočia po ich znovuobjavení a dnes je vysoko navštevovaným miestom pútnikov i turistov z celého sveta.
K najvýznamnejším objavom v jaskyniach patrí kópia "Diamantovej sútry" z roku 868. Jedná sa o najstaršiu dochovanú ručne tlačenú knihu na svete. Kniha bola vytlačená pomocou drevených matríc, ktorých autorom je Wang Ťie.
Pittsburg

Pittsburg môže byť:
Aitólos (syn Oxyla)

Aitólos (, ) je v gréckej mytológii syn élidského kráľa Oxyla a jeho manželky Pierie.
Jeho otec Oxylos pochádzal z rodu Heraklovcov a pôvodne bol kráľom v Aitólii. Keď však na hrách v Tébach, nešikovne hodeným diskom zabil svojho brata Thermia (alebo podľa inej verzie Alkidoka, syna Skopia), bol donútený vzdať sa trónu a odísť do vyhnanstva.
Neskôr ho stretol Temenos, jeden z vodcov Heraklovcov, ktorí sa spolu s Dórmi chystali dobyť Peloponéz. Temenovi veštba odporučila, aby si pre úspech vojenskej výpravy našli trojokého vodcu a keďže Oxylos putoval krajinou na koni (alebo oslovi), ktorý mal jedno oko, Temenos usúdil, že sa veštba vzťahuje na neho a preto ho prehovoril, aby sa k nim pridal.
Vojenská výprava sa skončila víťazstvom a Heraklovci preto Oxyla z vďaky korunovali za kráľa Élidy, úrodnej krajiny na severozápade Peloponézu. Oxylos sa následne oženil s Pieriou a mal s ňou dvoch synov, Aitóla a Laia. Starší z bratov Aitólos však umrel mladý a rodičia ho pochovali neďaleko Olympie a Laias tak neskôr prevzal v Élide kráľovské žezlo.
Viktoria Laurent-Skrabalova

Viktória Laurent-Škrabalová alebo Viktoria LaSk (* 1980, Košice) je slovensko-francúzska výtvarníčka, spisovateľka a poetka, autorka postapokalyptických a fantasy poviedok a detských kníh.
Životopis.
Narodila sa v Košiciach a vyrástla v Prešove. Pracovala ako dopisovateľka pre "Prešovský Korzár". V roku 2004 sa v Bratislave zoznámila so svojim budúcim manželom a v roku 2006 sa za neho vo Francúzsku vydala. V súčasnosti žije v Paríži.
Píše v slovenskom a francúzskom jazyku. Jej tvorba je publikovaná na Slovensku, vo Francúzsku a v Belgicku. Podieľala sa na preklade textov Danice Pauličkovej zo slovenského do francúzskeho jazyka pre jej knihu "Paris - Le Rêve" (Seneca Publishing Company). Spolupracuje s časopisom "Glosolália", pre ktorý prekladá články a rozhovory z francúzskeho do slovenského jazyka.
Od roku 2018 maľuje abstraktné obrazy technikou pouring, ale používa taktiež akvarel a experimentuje s atramentmi. 
Jej obrazy sú súčasťou kolektívnych výstav vo Francúzsku.Vystavuje však aj v zahraničí (Benátky, Zurich, Miami) a na Slovensku (výstava putovnej galérie Art Trip v priestoroch Francúzskeho inštitútu v Bratislave v roku 2022).
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013 boli v poradí 4. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 21.28. septembra 2013 v Mendoze, v rovnomennej provincii Argentíny, za účasti 8 tímov. Titul obhájili hokejistky domácej Argentíny (prezývané "Las Leonas"), pre ktoré to bolo už štvrté prvenstvo.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na nadchádzajúce Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz. Prvých 6 družstiev sa kvalifikovalo na ďalšie Panamerické majstrovstvá, ktoré sa budú konať v roku 2015. Turnaj bol tiež kvalifikáciou na Panamerické hry 2015.
Kvalifikácia.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.
Konečné poradie tímov.
Pozn: Prvých 6 družstiev sa priamo kvalifikovalo na Panamerické majstrovstvá 2017. Posledné 2 družstvá budú hrať Pan American Challenge 2015.
Parthenopé (dcéra Ankaia)

Parthenopé alebo Parthenopa ( - "Parthenopé") je v gréckej mytológii dcéra Ankaia, kráľa ostrova Samos a jeho manželky Samie. 
Antický autor Pausanias uvádza, že Parthenopin otec Ankaios vládol na ostrove Samos, obyvateľom, ktorých nazývali Lelegovia. S manželkou Samiou, dcérou riečneho boha Maiandra, mali okrem nej aj synov Perilaa, Enouda, Samoa a Alithersa. Parthenopé a boh Apolón sa stali rodičmi skyrského vládcu Lykoméda.
Jindřich Šťáhlavský

Jindřich Šťáhlavský (* 24. február 1945, Ústí nad Labem − † 5. február 2013) bol český gitarista a spevák country hudby.
Začínal v hudobnej skupine The Strangers v Ústí nad Labem piesňami: "Ohio" a "Jak mít rád". Neskôr pôsobil v skupine Bluegrass Hoppers a nakoniec sa stal členom legendárnej českej country skupiny Fešáci. S touto skupinou naspieval množstvo hitov, napríklad "Jaro", "Osud", "Pojedou", "Dívka z Rocky Moutain", "Ohio", "Plavá Jane" alebo "Poslední veřejné oběšení". Občas vystupoval tiež so skupinami Starý Fóry alebo Kliďánko z Ústí nad Labem. Na českej country scéne pôsobil takmer 40 rokov. Kvôli ťažkej chorobe bol od roku 2008 odkázaný na invalidný vozík. Naposledy vystúpil na verejnosti v decembri 2012 na spomienkovom koncerte pri príležitosti 45. výročia skupiny Fešáci v Ústí nad Labem.
Diomédé

Diomédé alebo Dioméda ( - "Diomédé") môže byť v gréckej mytológii: