burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pallas (Titan)

Pallas (starogr.: "Πάλλας") je v gréckej mytológii Titanom druhej generácie, synom Titanov Kria a Eurybie, bratom Astraea a Persesa, manželom oceanidy Styx („Nenávisť") a je otcom Zéla ("Súperenie" alebo "Rivalita"), Nike („Víťazstvo"), Krata („Moc" alebo „Sila") a Bié („Schopnosť" alebo "Sila"). Hyginus hovorí, že Pallas, ktorého nazýva gigantom, mal so Styx aj ďalších potomkov a bol otcom morskej obludy Skýlle, boha studní Fonta („Fontány") a Laka („Jazerá"). Pallas bol niekedy považovaný za titanského boha vojny a obdobia jarných výprav.
Rodina.
Homérov "Hymnus „Na Herma"" uvádza bohyňu mesiaca Selénu (zvyčajne dcéru Titanov Hyperiona a Theie) ako dcéru Pallasa, syna (inak neznámeho) Megaméda, ktorý je pravdepodobne totožný s menovaným Pallasom. Ovidius používa patronymum „"Pallantias" alebo "Pallantis"" ako ďalšie meno pre Auroru, rímsky ekvivalent gréckej Éós („Zornička"), ktorá bola sestrou Selény. Ovidius zrejme považuje Auroru (alebo Éós) za dcéru Pallasa, alebo jeho blízku príbuznú.
Byzantský encyklopedický slovník "Suda" v diskusii o Athéninom epitete „Pallas" naznačuje možné odvodenie „od mávania ("pallein") kopijou". Geograf Pausanias uvádza, že Pellene, achájske mesto, bolo podľa jeho obyvateľov pomenované po Pallas, zatiaľ čo Argovia tvrdili, že bolo pomenované po argejskom Pellenovi.
Styx (bohyňa)

Styx (starogréc.: Στύξ [stýks]; lit. „Chvenie“) je v gréckej mytológii nazývaná bohyňa podsvetia spájaná s riekou Styx. Jej rodičmi boli titáni Okeanos a Tethys, bola manželkou Titana Pallas a matkou Zéla, Nike, Kratosa a Bia. Stála na strane Dia v jeho vojne proti Titanom, a preto Zeus na jej počesť nariadil, aby sa slávnostné prísahy bohov skladali pri vode jej rieky.
Rodina.
Styx bola jednou z tisícich Oceanidiek, početných dcér Titana Okeána, veľkej vody obkolesujúcej svet, a jeho sesterskej manželky Tethys. Podľa rímskeho mýtografa Hyginusa však bola dcérou Nox („Noc“, rímsky ekvivalent Nyx) a Ereba (Temnota).
Vydala sa za Titana Pallas a mali spolu štyri deti: Zéla, Nike, Kratosa a Bia zosobňujúce moc, silu, ctižiadosť a víťazstvo.
Mytológia.
Zeus po víťazstve vo vojne nad Titanmi vyhlásil, že prísaha bohov pri vodách jej rieky je zo všetkých najposvätnejšia, nezrušiteľná a neodvolateľná. Ten, kto by ju porušil, stratil by nesmrteľnosť. Sám na to doplatil, keď sľúbil Semelé, že jej splní čokoľvek si bude želať:
Héra (v "Iliade"), prisahá pri Styxe Diovi, že nie je vinná za Poseidónov zásah na strane Grékov v trójskej vojne, a tie isté slová necháva použiť Kalypso (v "Odysei"), keď prisahá pri Styxe Odyseovi, že prestane proti nemu intrigovať. Aj Hypnos (v "Iliade") núti Héru, aby mu prisahala „pri nedotknuteľnej vode Styx“. V homérskych hymnoch Demeter žiada „neúprosnú“ vodu Styxu, aby jej bola svedkom, ako prisahá Metaneire, Léto prisahá personifikovanému Dilovi na vodu Styxu, pričom to nazýva „najmocnejšou a najstrašnejšou prísahou, akú môžu prisahať požehnaní bohovia“, zatiaľ čo Apolón žiada Herma, aby mu prisahal na „strašnú“ vodu Styxu.
Podľa Hésioda žila Styx pri vchode do Hádu, v jaskyni „podopretej dookola striebornými stĺpmi až k nebu“. Hesiódos tiež hovorí, že Zeus posielal Iris, posla bohov, aby priniesla „slávnu studenú vodu“ zo Styxu, pri ktorej mali bohovia prisahať.
V modernej dobe.
Dňa 2. júla 2013 bolo meno „Styx“ oficiálne priradené k jednému z mesiacov Pluta. Jeho ostatné mesiace (Charon, Nix, Hydra a Kerberos) majú tiež mená z grécko-rímskej mytológie súvisiace s podsvetím.
Rodostrom.
Rodostrom potomkov Titanov Eurybie a Kria.
Tvárnenie za tepla

Tvárnenie za tepla je technologický proces tvárnenia kovov, prebiehajúci pri teplote vyššej, ako je rekryštalizačná teplota tvárneného materiálu. Tvárnenie za tepla využíva zníženie pevnosti a húževnatosti tvárneného materiálu sprevádzané zvýšením jeho tvárniteľnosti pri vyšších teplotách. Typickými tvárniacimi prácami za tepla sú napríklad kovanie a valcovanie.
Väčšinu operácií tvárnenia je možné vykonávať za studena alebo za tepla. Tvárnenie za tepla za zvolí, ak na to existuje niektorý z nižšie uvedených dôvodov:
Nevýhodou tvárnenia za tepla je zmena vlastností alebo horšia kvalita povrchu výtvarku spôsobená oxidáciou.
Ohrev polotovaru.
Tvárnený materiál je potrebné ohriať na potrebnú teplotu tvárnenia. Ohrev sa vykonáva rôznymi spôsobmi podľa typu výroby a veľkosti polotovaru:
Počas tvárnenia materiál chladne. Ak sú tvárniace teploty príliš vysoké, alebo tvárnenie trvá dlhší čas, hrozí pokles teploty pod dolnú teplotu tvárnenia. V tomto prípade je potrebné medzi jednotlivé tvárniace operácie zaradiť aj jeden, alebo vic medziohrevov.
Volt Slovensko

Volt Slovensko je slovenská politická strana založená v roku 2024 ako odnož paneurópskej strany Volt Europa.
História.
Strana Volt Slovensko začala vznikať v máji 2023, keď sa v Bratislave stretli spolupredsedovia novovznikajúcej strany Rick Zedník a Lucia Kleštincová so spoluzakladateľom Volt Europa Damianom Boeselagerom. Počas stretnutia sa konal brífing, pri ktorom bola strana predstavená verejnosti a zahájená registrácia strany zberom podpisov. Hnutie potrebovalo vyzbierať 10-tisíc podpisov na oficiálnu registráciu ministerstvom vnútra Slovenskej republiky. Potrebné podpisy strana vyzbierala do konca roka 2023. Valné zhromaždenie strany, na ktorom si zvoli spolupredsedov, sa konalo v Bratislave 3. februára 2024. Za spolupredsedov boli zvolení Lucia Kleštincová a Rick Zedník, zároveň bola zvolená aj Zuzana Púčiková ako dočasná spolupredsedníčka pre kampaň do eurovolieb. Strana bola oficiálne zaregistrovaná ministerstvom vnútra 12. februára 2024. 
14. februára 2023 strana zverejnila oficiálnu kandidátku s desiatimi kandidátmi do volieb do Európskeho parlamentu 2024, na čele ktorých je Lucia Kleštincová. Celoeurópsky program strany do volieb, ktorý bol prijatý na valnom zhromaždení v Paríži koncom novembra 2023, je zdieľaný všetkými národnými pobočkami strany Volt Európa.
Politické postoje.
Strana Volt Slovensko sa profiluje ako liberálna európska strana, ktorá sa chce zamerať na cezhraničnú spoluprácu v Európe.
Strana Volt Slovensko sa zasadzuje za tolerantnú, otvorenú spoločnosť a zlepšenie práv LGBTI osôb na Slovensku. Strana podporuje sankcie proti Rusku a dodávky zbraní Ukrajine v kontexte rusko-ukrajinskej vojny.
Perses (Titan)

Perses (starogr: "Pérsēs", lit. „ničiteľ“) je v gréckej mytológii synom Titana Kria a Eurybie, a teda bratom Astraia a Pallasa, vnukom bohyne zeme Gaie, boha neba Ourana a boha morských hlbín Ponta. Staroveká tradícia zaznamenáva o tomto Titanovi druhej generácie len veľmi málo okrem jeho manželstva a potomstva, jeho úloha je zväčša čisto genealogická. Existuje hlavne preto, aby doplnil rodokmeň pre iné, dôležitejšie postavy.
Etymológia.
Jeho meno je odvodené od starogréckeho slova "perthō" (πέρθω - „plieniť“, „pustošiť“, „ničiť“).
Mytológia.
Hésiodos opisuje Persesa ako „vynikajúceho medzi všetkými ľuďmi v múdrosti“. Oženil sa s Asteriou, dcérou Foibé a Koia, s ktorou mal jedno dieťa, trojhlavú bohyňu Hekaté. Tú sám Zeus ctil nadovšetko ako bohyňu mágie, križovatiek a čarodejníctva. V niektorých verziách by to mohol byť Perses, ktorý je otcom Charikly, Cheirónovej manželky.
Bol zamieňaný s iným Persesom (synom boha slnka Hélia), ktorý sa tým pádom v niektorých verziách stal otcom Hekaté.
Vivat Slovakia

Vivat Slovakia môže byť:
Končistá (vrch v Západných Tatrách)

Končistá (; ) je vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží v závere Račkovej doliny nad Pribylinou, približne severne od Liptovského Hrádku. 
Poloha.
Nachádza sa na západe strednej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Južná časť hrebeňa patrí do katastra obce Pribylina v okrese Liptovský Mikuláš, severná zasahuje na územie obce Witów v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Podbanské, južne Pribylina a Konská a severozápadne ležiace Oravice, severným smerom sa nachádza Witów a severovýchodne Kościelisko. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti.
Opis.
Končistá leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Hrubým vrchom () a Klinom (). Je uzlovým vrchom, keďže severným smerom z neho vybieha mohutná rázsocha na Czubik (). Južným smerom svahy klesajú do Račkovej doliny, ktorou voda odteká potokom Račková cez Račkove plesá do Belej v povodí Váhu. Severovýchodne sa nachádza Starorobocniańska dolina a severozápadne dolina Jarzabcza, ktoré ústia do mohutnej Doliny Chochołowskej. Nimi vodu z tejto časti hrebeňa odvádza potok Siwa Woda do Čierneho Dunajca.
Východným smerom sa nachádza Ornak (), Zadni Ornak (), Poľská Tomanová (), Smrečiny (), Veľká Kamenistá (), Blyšť (), Račkovým sedlom oddelený Klin (), Bystrá () a Kotlová (), južným Nižná Bystrá (), Ježová (), Jakubina (), Vyšná Magura (), Ostredok (), Nižná Magura (), Hrubý vrch () a Baranec (), západným Smrek (), Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Volovec (), Deravá (), Rákoň () a Czerwony Wierch () a severným Lúčna (), Czubik (), Trzydniowiański Wierch () a Kominiarski Wierch (). Vrcholom prechádza značený turistický chodník. 
Výhľady.
Hôľnato-skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú tak okolité vrcholy Západných Tatier, no tiež Oravská Magura a Oravské Beskydy.
James Tomkins

James Oliver Charles Tomkins (* 29. marec 1989, Basildon, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace.
Klubová kariéra.
West Ham United.
Tomkins je odchovancom West Hamu kde prišiel ako sedemročný do akadémie klubu. Jedenásť rokov pôsobil v akadémii. V seniorskom klube debutoval 22. marca 2008 pri remíze 1:1 s Evertonom.
Hosťovanie v Derby.
Dňa 27. novembra 2008 bol Tomkins poslaný na päťtýždňové hosťovanie v Derby County. V klube debutoval o dva dni neskôr pri prehre 0:3 s Burnley.
Návrat do West Hamu.
V decembri 2008 bol Tomkins odvolaný z hosťovania. Dňa 4. apríla 2009 strelil svoj prvý gól v klube pri výhre 2:0 nad Sunderlandom.
V ďalšej sezóne sa usadil v obrane West Hamu a dostal viac herného času. Počas sezóny 2009/10 odohral 26 zápasov z toho 23 v Premier League.
Dňa 11. decembra 2010 skóroval pri prehre 1:3 s Manchestrom City. Počas sezóny odohral 28 zápasov vo všetkých súťažiach no nezabránil vypadnutiu West Hamu do Championship.
Dňa 21. januára 2012 predĺžil zmluvu do leta 2016. Sezóna 2011/12 bola pre Tomkinsa najproduktívnejšia v kariére. V 47 zápasoch sezóny strelil štyri góly a prispel k návratu West Hamu do Premier League.
Dňa 10. februára 2015 predĺžil zmluvu s West Hamom do roku 2020.
Crystal Palace.
Dňa 5. júla 2016 prestúpil Tomkins do londýnskeho klubu Crystal Palace za poplatok 10 miliónov libier. V klube zároveň podpísal päťročný kontrakt. Dňa 20. augusta debutoval v tíme pri prehre 0:1 s Tottenhamom. Svoj prvý gól v klube strelil 18. septembra pri výhre 4:1 so Stoke City. Vo svojej prvej sezóne v klube odohral 27 zápasov a strelil tri góly.
Na Nový rok 2020 odohral Tomkins svoj 100. zápas za Crystal Palace vo všetkých súťažiach pri remíze 1:1 s Norwichom.
V júni 2022 predĺžil zmluvu s klubom do roku 2023.
Medzinárodná kariéra.
Tomkins bol súčasťou olympijského výberu Veľkej Británii na olympiáde v Londýne.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 25. marcu 2024"
Úspechy hráča.
West Ham
Individuálne
Jesurun Rak-Sakyi

Jesurun Rak-Sakyi (* 5. október 2002, Londýn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste útočníka v anglickom klube Crystal Palace.
Klubová kariéra.
Crystal Palace.
Rak-Sakyi prišiel do akadémie Crystal Palace v roku 2019 z Chelsea. Dňa 10. apríla 2021 podpísal prvú profesionálnu zmluvu s klubom. V klube debutoval 14. augusta 2021 pri prehre 0:3 s Chelsea.
Hosťovanie v Charltone.
Dňa 11. augusta 2022 bol Rak-Sakyi poslaný na hosťovanie do Charltonu Athletic v League One. O päť dní neskôr debutoval v klube a hneď aj skóroval pri víťazstve 5:1 nad Plymouth Argyle. Počas hosťovanie odohral 49 zápasov z toho 43 v lige a strelil 15 gólov čím bol na konci sezóny vyhlásený najlepším hráčom tímu.
Návrat do Crystal Palace.
Rak-Sakyi sa prvýkrát v sezóne 2023/24 predstavil v Premier League dňa 21. augusta pri prehre 0:1 s Arsenalom.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 25. aprílu 2024"
Úspechy hráča.
Individuálne
Joe Whitworth

Joseph Charles Whitworth (* 29. január 2004, Londýn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste brankára v anglickom klube Crystal Palace. 
Klubová kariéra.
Crystal Palace.
Whitworth prišiel do akadémie Crystal Palace v roku 2016 z Wimbledonu. V januári 2023 predĺžil Whitworth zmluvu s klubom do roku 2027. V klube debutoval 15. marca 2023 pri prehre 0:1 s Brightonom. Stal sa najmladším brankárom klubu v Premier League a piatym najmladším v histórii ligy.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 25. aprílu 2024"
Epiktétos (maliar)

Epiktétos () bol grécky maliar keramických váz, činný približne v rokoch 520 až 490 pred Kr.
Epiktetos bol pravdepodobne žiakom Psiaxa, atického maliara čiernofigúrových váz. Svoje najlepšie diela vytvoril v tondách (kruhové zobrazenia, tondo - v taliančine okrúhly) najmä červenofigúrových čiaš (kylikes) a „tanierov“ (pinakes), ktoré boli jeho špecialitou (nezvyčajné bolo to, že bol rovnako výborný v čiernofigúrovej technike maľby ako i v červenofigúrovej technike). Vonkajšie časti jeho nádob sú často celé čierne, čím sa pozornosť sústreďuje na zobrazenia v interiéri nádob (na tondo v nádobe, obrazové scény kompozične dokonale prispôsobil priestoru kruhu). Epiktétos bol majstrom detailnej kresby. Britský historik umenia John Beazley o tom napísal: "„Nemôžeš kresliť lepšie, môžeš len kresliť inak.“" Pripisuje sa mu asi 150 váz, svojím menom sa podpísal na viac ako štyridsať z nich, maľoval nádoby pre najmenej jedenásť rôznych hrnčiarov (a namaľoval aspoň jednu nádobu, ktorú sám vyrobil) V dielach Epiktéta dominujú anonymní "komastai" (sprievodcovia Dionýza), účastníci symposii a najmä bojovníci a športovci.
Epiktétos niektoré svoje rané vázy zdobil i dvojitým dekorom (na nádoby z jednej strany použil čiernofigúrovú techniku maľby a z druhej červenofigúrovú) Medzi jeho touto technikou zdobené diela patrí atický kylix (s očami, typu A), datovaný približne do rokov 520 – 500 pred Kr., uložený v Britskom múzeu v Londýne, ktorý zhotovil hrnčiar Hischylos. Epiktétos v interéri (v tonde) tejto čaše zobrazil čiernofigúrovou technikou mladého jazdca s oštepmi odetého v chlamyse (po oboch stranách jazdca je nápis "HISCHYLOS EPOIESEN" – Hischylos zhotovil) Vonkajšok čaše zdobia z obidvoch strán červenofigúrové maľby Silénov zobrazených medzi veľkými očami (s dvomi nápismi na stranách čaše A: EPIKTETOS, B: EGRAFSEN – Epiktetos maľoval).
Všetky "pinakes" od Epiktéta sa od ostatných podobných súdobých diel líšia tým, že nie sú vybavené dvoma otvormi pri okraji na zavesenie. Sú zdobené iba vnútorným zobrazením, majú iba jednu signatúru, a to pri zobrazenom diele. Epiktétos bol obzvlášť zručný vo vytváraní kompozícií, ktoré dokonale vyplnili kruhové tondo pinaxu. Medzi jeho majstrovské diela (tohto druhu) patrí červenofigúrový pinax umiestnený v Britskom múzeu, ktorý zobrazuje skýtskeho lukostrelca na úteku vyťahujúceho šíp z tulca. Zobrazená postava je zároveň realistická a elegantná; maliar zachytil lukostrelca v živom postoji a jeho orientálny odev stvárnil veľmi detailne. Celá kompozícia je šikovne osadená do kruhového rámca. Spôsob, akým sa lukostrelec pohybuje doľava a pri pohybe sa pozerá dozadu cez rameno, dáva dizajnu obrovský zmysel pre pohyb a centrálnu rovnováhu a stabilitu. Lukostrelcove bosé nohy šliapu po hranici tonda, ako keby sa točil v kolese, zatiaľ čo umiestnenie luku, tulca a šípu dotvárajú kompozíciu. Maliarova úhľadná signatúra vľavo a vpravo od lukostrelca pridáva na dekoratívnom efekte.
Potamoi

Potamoi () sú v gréckej mytológii bohovia riek a prameňov zeme .
Mytológia.
Riečni bohovia boli 3 000 synmi veľkej rieky obkolesujúcej celú Zem Ókeana a jeho manželky Téthys a bratia Oceaníd. Boli tiež otcami Najádiek. Riečni bohovia boli zobrazovaní v jednej z troch podôb: býk s mužskou hlavou, muž s býčou hlavou s telom hadovitej ryby od pása nadol alebo ako ležiaci muž s rukou položenou na amforový džbán nalievajúci vodu.
Medzi významných riečnych bohov patria:
Raquel May

Raquel May (* 2. pol. 19. storočia – † ?) bol komunálny politik a vrchný železničný sprievodca nemeckej národnosti. Od začiatku roka 1928 až do 14. marca 1930 bol starostom mesta Pezinok.
May bol členom miestnej organizácie Komunistickej strany Česko-Slovenska v Pezinku od jej vzniku v máji 1922. V roku 1923 sa s výhybkárom Janom Vincencom stal funkcionárom odborovej organizácie Medzinárodná federácia železničiarov v Pezinku. V období, keď nastúpil do funkcie starostu KSČ zažívala vnútrostranícku krízu a May ako penzista nemal dostatočný styk s robotníctvom. V marci 1930 sa May vzdal funkcie starostu mesta.
Venevisión

Venevisión je venezuelská televízna stanica, ktorú vlastní Grupo Cisneros. V roku 1961 ju založil Diego Cisneros.
Je to jeden z najväčších producentov telenoviel spolu s Televisa, TV Azteca, Telemundo, TV Globo, Telefe, El Trece, Caracol Televisión, RCN Televisión, ABS-CBN a GMA Network.
Deravá (Západné Tatry)

Deravá (; ) je vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží v závere Jamníckej doliny nad Pribylinou, približne severovýchodne od Liptovského Mikuláša. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Juhozápadná časť masívu patrí do katastra obce Jamník v okrese Liptovský Mikuláš, severná a východná zasahuje na územie obce Witów v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Podbanské, južne Pribylina a Konská a severozápadne ležiace Oravice, severným smerom sa nachádza Witów a severovýchodne Kościelisko. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti.
Opis.
Deravá leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Hrubým vrchom () a Volovcom (). Na sever z vrcholu vybieha rázsocha na Czerwony Wierch (). Juhozápadne orientované svahy klesajú do Jamníckej doliny, ktorou voda odteká Jamníckym potokom do Belej v povodí Váhu. Severovýchodne sa nachádza dolina Jarzabcza, severozápadne Vyžnia Chocholovská dolina, ktoré sú vetvami mohutnej Doliny Chochołowskej. Nimi vodu z tejto časti hrebeňa odvádza potok Siwa Woda do Čierneho Dunajca.
Východným smerom sa nachádza Trzydniowiański Wierch (), Czubik (), Ornak (), Zadni Ornak (), Končistá (), Klin (), Bystrá (), Hrubý vrch () a Jakubina (), južným Vyšná Magura (), Ostredok (), Nižná Magura (), Mládky (), Malý Baranec (), Baranec () a Smrek (), západným Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Hrubá kopa (), sedlom Pod Deravou oddelený Volovec () a Rákoň () a severným Kopa (), Lúčna () a Czerwony Wierch (). Vrchol traverzuje značený turistický chodník. 
Výhľady.
Hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú tak okolité vrcholy Západných Tatier a okolité doliny, no tiež Oravské Beskydy a podhorie v priľahlej oblasti južného Poľska.
Šťaveľan lítny

Šťaveľan lítny je organická zlúčenina s chemickým vzorcom . Je to soľ kovového lítia a kyseliny šťaveľovej. Pozostáva z katiónov lítia Li+ a šťaveľanového aniónu 2-. Je dobre rozpustný vo vode (6,6 g/100 ml) a pri zahrievaní sa mení na oxid lítny.
Syntéza.
Jednou z metód syntézy šťaveľanu lítneho je reakcia priamej neutralizácie kyseliny šťaveľovej hydroxidom lítnym:
Vlastnosti.
Šťaveľan lítny kryštalizuje v monoklinickom systéme, jeho bunkové parametre sú "a" = 3,400 Å, "b" = 5,156 Å, "c" = 9,055 Å, "β" = 95,60°, "Z" = 4.
Pri zahriatí na 410–500 °C sa rozkladá:
Aplikácie.
V pyrotechnike sa šťaveľan lítny používa na zafarbenie plameňa na červeno.
Joel Ward (futbalista)

Joel Edward Philip Ward (* 29. október 1989, Emsworth, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace v ktorom pôsobí ako kapitán.
Klubová kariéra.
Portsmouth.
Ward prišiel do Portsmouthu v roku 2006 z mládežníckeho tímu East Lodge. V júli 2008 podpísal prvú profesionálnu zmluvu s klubom.
Hosťovanie v Bournemouthe.
Nasledujúci mesiac bol Ward poslaný na ročné hosťovanie do Bournemouthu v League Two. Dňa 12. augusta debutoval v tíme pri víťazstve 2:1 nad Cardiff City v EFL Cupe. O štyri dni neskôr debutoval v lige pri remíze 1:1 s Aldershot Town. Svoj prvý profesionálny gól strelil v poslednom zápase sezóny pri výhre 4:0 nad Morecambe.
Návrat do Portsmouthu.
Dňa 26. augusta 2009 debutoval Ward za Portsmouth v EFL Cupe pri výhre 4:1 nad Hereford United. V Premier League dostal šancu až 14. apríla 2010 pri remíze 0:0 s Wiganom. Do konca sezóny odohral v lige dokopy tri zápasy. Pre jeho tím to však bola posledná sezóna v Premier League keďže klub zostúpil do Championship.
Po zostupe do Championship sa Ward prebojoval do základnej zostavy. Dňa 13. novembra 2010 strelil svoj prvý gól v klube pri prehre 2:3 s Doncaster.
Crystal Palace.
Dňa 28. mája 2012 prestúpil Ward do Crystal Palace za poplatok 400 tisíc libier a podpísal štvorročný kontrakt. V klube debutoval 14. augusta pri výhre 2:1 nad Exeterom v EFL Cupe. O štyri dni neskôr debutoval v lige pri prehre 2:3 s Watfordom. Dňa 27. mája 2013 odohral celý zápas pri výhre 1:0 po predĺžení vo finále EFL Championship play-offs v ktorom Crystal Palace postúpil do Premier League.
S klubom debutoval v Premier League dňa 18. augusta 2013 pri prehre 0:1 s Tottenhamom.
Dňa 14. marca 2015 strelil Ward svoj prvý gól v klube pri výhre 3:1 nad Queens Park Rangers. Dňa 15. apríla 2015 podpísal novú zmluvu na tri a pol roka.
Dňa 17. apríla 2016 odohral Ward svoj 100. zápas v klube v Premier League pri remíze 1:1 s Arsenalom.
Dňa 3. októbra 2020 odohral svoj 200. zápas v klube v Premier League pri prehre 0:4 s Chelsea.
V júni 2023 podpísal Ward predĺženie zmluvy o jeden rok a stal sa kapitánom klubu.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 25. marcu 2024"
Úspechy hráča.
Crystal Palace
Adam Wharton

Adam James Wharton (* 6. február 2004, Blackburn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste záložníka v anglickom klube Crystal Palace.
Klubová kariéra.
Blackburn Rovers.
Wharton je odchovancom Blackburnu. V máji 2022 podpísal svoju prvú profesionálnu zmluvu s klubom.
Dňa 10. augusta 2022 debutoval v klube pri výhre 4:0 nad Hartlepool United. V lige debutoval 27. augusta pri prehre 0:1 so Stoke City. Dňa 22. októbra strelil Wharton svoj prvý gól v klube pri výhre 2:1 nad Birminghamom City. Vo svojej prvej sezóne odohral 22 zápasov z toho 18 v lige.
Crystal Palace.
Dňa 1. februára 2024 prestúpil Wharton do Crystal Palace kde podpísal zmluvu do roku 2029. Poplatok klub nezverejnil no malo by ísť o 18 miliónov libier s bonusmi. O dva dni neskôr debutoval v klube pri prehre 1:4 s Brightonom.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 26. aprílu 2024"
James M. Cox

James Middleton Cox (narodený ako James Monroe Cox; * 31. marec 1870, Jacksonburg, Ohio, USA† 15. júl 1957, Kettering, Ohio) bol americký podnikateľ a politik, ktorý bol 46. a 48. guvernérom štátu Ohio a dvojnásobným zástupcom USA za štát Ohio. Ako kandidát Demokratickej strany na prezidenta Spojených štátov amerických v prezidentských voľbách v roku 1920 prehral s krajanom z Ohia Warrenom G. Hardingom. Jeho protikandidátom bol budúci prezident Franklin D. Roosevelt. Založil sieť novín, ktorá dodnes pokračuje ako mediálny konglomerát Cox Enterprises.
Narodil sa a vyrastal v Ohiu, svoju kariéru začal ako čitateľ novín a potom sa stal asistentom kongresmana Paula J. Sorga. Ako majiteľ denníka "Dayton Daily News" zaviedol Cox niekoľko inovácií a bojoval proti šéfovi miestnej Republikánskej strany. V rokoch 1909 až 1913 pôsobil v Snemovni reprezentantov Spojených štátov amerických a potom bol zvolený za guvernéra štátu Ohio. Ako guvernér zaviedol sériu progresívnych reforiem a podporoval Woodrowa Wilsona pri riešení prvej svetovej vojny a jej následkov.
V štyridsiatom štvrtom hlasovacom lístku Národného zhromaždenia demokratov v roku 1920 bol zvolený za kandidáta demokratov na prezidenta. Cox, ktorý kandidoval na kandidátke s budúcim prezidentom Franklinom D. Rooseveltom ako svojím viceprezidentským partnerom, utrpel najhoršiu porážku v ľudovom hlasovaní (26,17 %) od znovuzvolenia Jamesa Monroea v roku 1820.
Po prezidentských voľbách v roku 1920 odišiel z verejných funkcií, aby sa mohol venovať svojmu mediálnemu konglomerátu, ktorý sa rozšíril do niekoľkých miest. Do roku 1939 sa jeho mediálne impérium rozprestieralo od Daytonu po Miami. Naďalej bol aktívny v politike, podporoval Rooseveltove kampane a v roku 1933 sa zúčastnil na londýnskej hospodárskej konferencii.
Kostol svätého Jána (Tartu)

Kostol svätého Jána () je kostol v estónskom meste Tartu, vystavaný v slohu tehlovej gotiky. Je zasvätený Jánovi Krstiteľovi. Pôvodne bol katolícky, dnes je luteránsky.
Najstaršie časti súčasnej budovy pochádzajú zo 14. storočia. Najstaršia zmienka v písomných prameňoch pochádza z roku 1323. Predtým na rovnakom mieste stála cirkevná stavba minimálne od 1. polovice 13. storočia. Archeologické prieskumy ukázali, že tu mohol byť drevený kostol už v 12. storočí. To je obzvlášť pozoruhodné vzhľadom na fakt, že v Estónsku došlo ku christianizácii neskôr. Budova bola z veľkej časti prestavaná po veľkej severnej vojne. V rokoch 1746 a 1769 boli pristavané barokové kaplnky . Zvláštnosťou je zhruba tisíc ručne vytvorených terakotových sošiek v okolí kostola. Každá figúrka má iné rysy. Obľúbená legenda hovorí, že boli takto zobrazení občania Tartu. Ich vek sa odhaduje na 700 rokov. Od roku 1999 má kostol dva nové zvony pomenované Peetrus a Paulus, podľa dvoch mestských patrónov (sv. Petra a Pavla).
Turistická značkovaná trasa číslo 2418

 Turistická značkovaná trasa číslo 2418 je modrá trasa v pohorí Považský Inovec. Začína v obci Hrádok a končí v Podhradí. Dĺžka trasy je 15,9 km.
Mechica

Mechica () je tradičný prvok ortodoxného judaizmu. Ide označenie zásteny alebo inej priehradky v podobe dreveného roštu, mreže alebo paravánu z rozmanitého materiálu, ktorý oddeľuje ženskú a mužskú časť v synagóge. Niekedy sa používajú záclony alebo samostatné miestnosti. Zároveň delí modlitebný priestor na prednú a zadnú časť tam, kde sa vyžaduje rozdelenie pokiaľ ide o zákony šabatu tykajúce sa prenášania vecí medzi oblasťami ("eruv"), stavania suky alebo rituálnej očisty ("tohora", "tohorat ha-mišpacha"). Vo všetkých prípadoch má byť mechica široká desať šírok dlane alebo piaď ("asara tfachim"), t. j. zhruba 1 m. Výšku židovský zákon (Halacha) nepredpisoval. Mechica môže mať rôzny tvar, rozmery alebo delenie, ktoré sa líši od synagógy k synagóge. Všetko v závislosti od prísnosti s akou kongregácia alebo jej rabín vykladá židovský zákon.
Hlavným účelom mechice bol zmenšiť alebo dokonca vylúčiť možnosť zazrieť ženy, ktoré by mohli rozptyľovať pozornosť mužov pri modlitbách. Pôvod možno vysledovať až k oddeleným priestorom pre mužov a ženy pri oslave Simchat bejt hašo'eva, konanej na druhý večer sviatku Sukot na tzv. ženskom nádvorí ("ezrat našim") Jeruzalemského chrámu, ako popisuje traktát Suky (51b52a) babylonského Talmudu. V minulosti sa ženy len zriedka zúčastňovali pravidelných bohoslužieb v synagóge, s výnimkou príležitostí ako bol sviatok Purim.
Od 19. storočia a individuálnych protestov zo strany žien sa mechica vyvíjala odlišne. V závislosti od príslušnej ortodoxnej komunite sa upravovala alebo úplne zrušila. Avšak v ortodoxnom judaizme panuje nezhoda v tom, či ide halachistké ustanovenie alebo tradíciu (minhag), ktorú treba rešpektovať. Dnes má v ortodoxných komunitách mechica podobu ženskej galérie (Aškenázi), vyvýšenej časti (Sefardi), zamrežované zadné sekcie alebo galérie (talianski a ďalší Židia) či jednoduché drevené priehradky na rovnakej úrovni, hlavne v amerických synagógach.
Joel Ward

Joel Ward môže byť:
Prvá kríza v Taiwanskej úžine

Prvá kríza v Taiwanskej úžine (TZ : 九三炮戰; ZZ : 九三炮战; pchin-jin : "jiǔ sán pào zhán" ; česká transkripcia : "ťiu-san pchao-čan" ) bol ozbrojený konflikt, ktorý sa odohral medzi 3. septembrom 1954 a 1. májom 1955 medzi Čínskou ľudovou republikou (ČĽR) a Čínskou republikou na Taiwane o strategicky položené ostrovy v Taiwanskej úžine.
V roku 1949, keď komunisti pod vedením Mao Zedonga (Mao Ce-tunga) upevnili svoje postavenie na pevninskej Číne, boli Čankajšek a Kuomintangská armáda nútení stiahnuť sa na ostrov Taiwan, Peskadorské ostrovy a na odľahlé ostrovy Ťin-men a Ma-cu. Avšak spory o nadvládu nad celou Čínou medzi Komunistickou stranou Číny a nacionalistickým Kuomintangom nadalej pretrvávali.
Konflikt.
Na začiatku roku 1950 prezident Harry Truman uviedol, že Spojené štáty zostanú neutrálne vo veciach týkajúcich sa Taiwanskej úžiny. Avšak vypuknutie Kórejskej vojny v polovici roku 1950 zkomplikovalo záležitosti. Udržiavanie mieru v Taiwanskom prielive sa stalo prioritou Spojených štátov, pretože okupácia Taiwanu ČĽR by predstavovala hrozbu pre bezpečnosť amerických síl bojujúcich v Kórei. Truman následne poslal Siedmu flotilu do úžiny v márnom pokuse zabrániť konfliktu medzi oboma stranami.
Krátko po nástupe do funkcie v januári 1953 prezident Dwight Eisenhower v reakcii na koniec kórejskej vojny zrušil námornú blokádu USA na Taiwane. S odstránením americkej vojenskej prítomnosti v Taiwanskej úžine Čankajšek zintenzívnil svoje úsilie o opätovné získanie kontroly nad Čínou. Počas augusta 1954 povolil presun vojsk na nacionalistické ostrovy Ťin-men (Quemoy) a Ma-cu. Odstránenie blokády a následné zvýšené aktivity nacionalistov sa javili Maovi ako príležitosť „oslobodiť Taiwan“ a 3. septembra 1954 začala Čínska ľudová oslobodenecká armáda (ČLOA) bombardovať okupované pobrežné ostrovy.
Koncom roku 1954 a začiatkom roku 1955 sa situácia v úžine zhoršila, čo prinútilo vládu USA k rokovaniu. V januári 1955 americký kongres schválil „Formozskú rezolúciu“ a vláda USA potom oznámila svoje odhodlanie brániť Taiwan proti komunistickému útoku, ale nešpecifikovala územie zahrnuté v jeho obrannom obvode. Výmenou za súkromný sľub obhajovať Ťin-men a Ma-cu Čankajšek súhlasil so stiahnutím svojich jednotiek z ostrovov Ta-čchen. Pod hrozbou americkej sily a prostredníctvom dvojstranných rokovaní s Čínou ČĽR ustúpila a ukončila tak ostreľovanie ostrovov Ta-čchen, ktoré získala pod svoju kontrolu, ako aj ostrovov Ťin-men a Ma-cu.
Rákoň

Rákoň (; ) je vrch v Západných Tatrách na slovensko-poľskej hranici. Leží nad Roháčskou dolinou nad Zubercom, približne juhovýchodne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Roháče. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Západná časť hrebeňa patrí do katastra obce Zuberec v okrese Tvrdošín, východná zasahuje na územie obce Witów v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú severne situované Oravice, západne ležiaci Zuberec, južne Žiar, Konská a Pribylina, severovýchodne sa nachádza Kościelisko a Witów. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti a západné svahy zasahujú do národnej prírodnej rezervácie Roháčske plesá.
Opis.
Rákoň leží v hrebeni, vybiehajúcom severným smerom z Volovca () v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Je uzlovým vrchom, keďže sa tu na hrebeň Dlhý úplaz pripája od severozápadu rázsocha Zadná Zábrať. Západné svahy klesajú do Roháčskej doliny, ktorou vodu odvádza Studený potok do rieky Orava, severne leží Látaná dolina, ktorú odvodňuje potok Látaná. Východná časť klesá do Doliny Chochołowska Wyżnia, ktorou voda z tejto časti odteká do Čierneho Dunajca.
Severným smerom sa nachádza Lúčnym sedlom oddelená Lúčna (), Bobrovec (), Roh (), Kasne () a Osobitá (), západným Štít (), Predná Zábrať (), Predný Salatín (), Salatín (), Spálená () a Baníkov (), južným Hrubá kopa (), Tri kopy (), Plačlivé (), Ostrý Roháč (), sedlom oddelený Volovec (), Deravá () a Jakubina () a východným Hrubý vrch (), Končistá (), Czerwony Wierch (), Czubik (), Trzydniowiański Wierch () a Kominiarski Wierch (). Vrcholom vedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier a blízke doliny, no tiež Oravské Beskydy a podhorie v priľahlej oblasti južného Poľska.
Becoming Nigerian

Becoming Nigerian (doslova "Stávať sa Nigérijčanom)", uvádzané aj ako Be(com)ing Nigerian: A Guide je román z roku 2019 od nigérijského satirika Elnathana Johna. Je to jeho druhý román. V roku 2019 ju vydalo vydavateľstvo "Cassava Republic".
Obsah.
Elnathan John sa v knihe sarkastickým spôsobom venuje miestnym voľbám, nigérijskej politike, nigérijskej polícii, zdravotníctvu a „zhonu“. Kritizuje miestnych politikov, že zneužívajú náboženstvo na upevňovanie si moci.
150-stranová kniha slúži ako plán pre každého Nigérijčana na štúdium seba samého: najprv hravo, potom hlbšie, s cieľom vyvolať zmenu na individuálnej aj firemnej úrovni.
Feidippos

Feidippos () môže byť:
Dina Meyerová

Dina Meyerová ( * 22. december 1968, New York, New York, USA) je americká herečka, ktorá je známa z filmov ako "Johnny Mnemonic" (1995), "Dračie srdce" (1996), "Hviezdna pechota" (1997), "Star Trek X: Nemezis" (2002), filmová franšíza "Saw" (2004 – 2006), "Záhady sfingy" (2008), "Lethal Seduction" (2015) a z televíznych seriálov "Beverly Hills 90210" (1993 – 1994) "Birds of Prey" (2002 – 2003) či "All American" (2018 – 2021).
Detstvo a mladosť.
Meyerová sa narodila v New Yorku, v mestkej časti Queens, v roku 1968. Študovala na Long Island University v Brookville, obchodný manažment. Tri roky sa zúčastňovala kurzov herectva na Neighborhood Playhouse School of the Theatre v New Yorku.
Kariéra.
Meyerovej prvá herecká rola bola v roku 1993 v televíznom seriáli "Beverly Hills 90210". V roku 1995 obsadená do hlavnej úlohy vo filme "Johnny Mnemonic" po boku Keanu Reevesa. O rok neskôr, si zahrala vo filme "Dračie srdce". 
Začiatkom roku 1997 Meyerová hrala opakujúcu sa úlohu v televíznom seriáli "Priatelia". V rovnakom roku sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Casper Van Dien, Denise Richards a Patrick Muldoon vo filme "Hviezdna pechota". 
V roku 1998 si zahrala v televíznom filme "Poodle Springs" a vo filme "Nowhere Land".
V rokoch 2002 až 2003 účinkovala v televíznom seriáli "Birds of Prey". V roku 2004 bola obsadená do filmu "", kde Meyerová stvárnila rolu detektívky Allison Kerry. Rolu si zopakovala aj v ďalších dvoch, po sebe idúcich pokračovaniach v rokoch 2005 a 2006. 
V roku 2008 si zahrala hlavnú úlohu v televíznom filme "Nebezpečne zvodný sused". O rok neskôr, si zahrala spoločne s Lacey Chabert vo filme "Tajomná minulosť". 
V roku 2010 hosťovala v televíznych seriáloch "Vtierka Castle", "Mentalista" a "NCIS - Námorný vyšetrovací úrad". V rokoch 2019 až 2021 sa objavila v šiestich epizódach televízneho seriálu "All American".
Adela show

Adela show je televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza od septembra 2010 – decembra 2011. Išlo o nočnú talk-show, ktorú moderovala Adela Banášová. V každom dieli účinkovali i traja glosátori, s ktorými Adela komentovala dianie na Slovensku i vo svete. Do relácie boli na rozhovory pozývané známe, ale najmä kontroverzné celebrity.
Pozadie vzniku.
Ponuku na talk-show dostala moderátorka najskôr od Slovenskej televízie, ktorá niekoľko rokov ohlasovala talkshow Adela ako nosný formát, nakoniec však od programu kvôli finančnej situácii STV upustila. Neschopnosť STV spustiť projekt tak využila TV Markíza.
Formát.
Relácia odštartovala v septembri 2010 a postupne prešla viacerými zmenami. Skrátila sa jej stopáž – v začiatkoch sa relácia vysielala takmer 40 minút, neskôr už len 25 minút. Postupne strácala periodicitu aj stabilný vysielací čas – v druhej polovici sezóny sa už nevysielala štyrikrát, ale len trikrát týždenne. Od jesene 2011 televízia obmedzila formát už iba na dva diely týždenne, keď zrušila stredajšie vydanie. Markíza ju následne presunula za 23:00, napokon však posledné vydania odvysielala v sobotnom nasadení okolo 22:00. Pozmenila sa dramaturgia hostí aj zaradenie rozhovoru v rámci relácie. Vypadli tiež dokrútky s humoristami. Formát bol často kritizovaný za žánrovú nejednoznačnosť – nemal jednotnú formu a miesil v sebe niekoľko podformátov. Režisérom programu bol Peter Núñez, kreatívnou producentkou Gabriela Drobová a na programe spolupracoval aj scenárista Dano Dangl.
Sledovanosť.
V cieľovej skupine 12-54 dosiahlo 45 jarných premiérových vydaní v súhrne podpriemerný trhový podiel 28,6%. V poslednej sezóne dosahovala Adela show najčastejšie trhové podiely okolo 25% s výkyvmi na obe strany. Darilo sa najmä vydaniam s hosťami z úspešnej letnej reality šou "Farma", ktoré dokázali rásť aj nad hranicu 30 %. Najúspešnejšie vydanie bolo odvysielané 9. júna 2011, kedy jej hosťami boli finalisti druhej série "Česko Slovenskej SuperStar" Gabriela Gunčíková a Lukáš Adamec. V cieľovej skupine 12-54 zaznamenala najvyšší podiel 36,5%.
Roh (vrch v Západných Tatrách)

Roh (; ) je vrch v Západných Tatrách. Leží nad Látanou dolinou nad Zubercom, približne juhovýchodne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa na severozápade Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Osobitá. Leží na území Žilinského kraja, okresu Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obcí Zuberec a Vitanová. Najbližším sídlom sú severne situované Oravice, západne sa nachádza Zuberec a jeho osady Brestová a Zverovka a severovýchodne Kościelisko a Witów. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a južné a západné svahy patria do národnej prírodnej rezervácie Kotlový žľab.
Opis.
Roh leží v mohutnom hrebeni, vybiehajúcom severným smerom z Volovca () v hlavnom hrebeni Západných Tatier cez Lúčnu () na Osobitú (). Juhozápadné svahy klesajú do Látanej doliny, ktorou voda odteká potokom Látaná do Studeného potoka v povodí rieky Orava. Severovýchodne leží Bobrovecká dolina, ktorú odvodňuje Bobrovecký potok do Oravice.
Severným smerom sa nachádza Veľká Furkaska (), Hrubý vrch (), Kýčer () a Kasne (), západným Osobitá (), Javorina (), Štít (), Predný Salatín (), Brestová (), Salatín () a Lysec (), južným Spálená (), Predná Zábrať (), Baníkov (), Hrubá kopa (), Tri kopy (), Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Rákoň (), Volovec (), Deravá () a Jakubina () a východným Končistá (), Czubik (), Trzydniowiański Wierch (), Lúčna (), Kominiarski Wierch () a Bobrovec (). Vrchol traverzuje značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít a holín však možno pozorovať okolité vrcholy Západných Tatier a blízke doliny, no tiež Oravské Beskydy, Oravskú Maguru a podhorie v priľahlej oblasti južného Poľska.
Jegorov

Jegorov () môže byť:
Hischylos

Hischylos () bol grécky hrnčiar, činný približne v posledných troch desaťročiach 6. storočia pred Kr.
Hischylos začal svoju kariéru po boku hrnčara Sakónida pri výrobe čiernofigúrových váz. Neskôr, v začiatkoch (525/500 pred Kr.) atického červenofigúrového vázového maliarstva sa špecializoval na kylikes, a to hlavne na čaše (s očami, typu A) s dvojitým dekorom (čiernofigúrovej maľby na jednej strane a červenofigúrovej na druhej strane). Hischylos je považovaný za nesporného majstra v ich výrobe (našli sa najmä vo Vulci, v talianskej provincii Viterbo). V prvú s týchto čiaš (zrejme zhotovenú v jeho dielni) vyzdobil maliar Oltos, ale až po spolupráci s Epiktétom sa ich výroba štandardizovala. Hischylos vyrobil aj čaše zdobené len červenofigúrovou technikou pre Epiktéta, Feidippa a Hischylovho maliara.
Hischylov autorský podpis ("HISCHYLOS EPOIESEN" – Hischylos zhotovil) sa nachádza na sedemnástich čašiach. Trinásť z nich je na čašiach s dvojitým dekorom, z ktorých väčšinu zdobia veľké oči (po prvýkrát zdobili Hischylov kylix). Predpokladá sa, že oči na čašiach mali svojou magickou silou chrániť pred zlými duchmi. Hischylos bol vynálezcom nôžky čaše "typu AY" (okolo roku 525 pred Kr. zmenil typ nôžky čaše z "AZ na AY", ktorá je širšia a tak stabilnejšia), ktorá bola prispôsobená hrubšiemu tvaru čaše (s očami, typu A) s dvojitým dekorom. Švajčiarsky archeológ Hansjörg Bloesch mu priznáva značný význam vo vývoji váz od čiernofigurových typov k typom obvyklým medzi červenofigúrovými maliarmi. Jedným z jeho žiakov a nasledovníkov bol Chelis.
Nathaniel Clyne

Nathaniel Edwin Clyne (* 5. apríl 1991, Londýn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube Crystal Palace.
Klubová kariéra.
Crystal Palace.
Clyne prišiel do akadémie Crystal Palace v roku 1999 keď mal osem rokov. Po deviatich rokoch v mládežníckom tíme debutoval v prvom tíme Crystal Palace dňa 18. októbra 2008 pri víťazstve 3:0 nad Barnsley. O dva dni neskôr podpísal s klubom trojročnú profesionálnu zmluvu. 
Dňa 8. decembra 2009 strelil svoj prvý gól v klube pri víťazstve 4:2 nad Readingom.
V sezóne 2011/12 sa stal najmladším hráčom Championship, ktorý odohral každý zápas v lige a získal klubové ocenenie Hráč roka.
Southampton.
Dňa 19. júla 2012 podpísal Clyne štvorročný kontrakt so Southamptonom. O mesiac neskôr debutoval v klube pri prehre 2:3 s Manchestrom City. Prvýkrát skóroval 22. septembra pri výhre 4:1 nad Aston Villou. Vo svojej prvej sezóne odohral 34 zápasov v Premier League.
Clyne strelil prvý gól Southamptonu v sezóne 2014/15 keď skóroval pri prehre 1:2 s Liverpoolom.
Liverpool.
Dňa 1. júla 2015 prestúpil do Liverpoolu kde podpísal päťročný kontrakt. Southampton zaňho zinkasoval 12,5 milióna libier. V klube debutoval 9. augusta pri víťazstve 1:0 nad Stoke City. Svoj prvý gól v klube strelil 28. októbra keď rozhodol o víťazstve 1:0 nad Bournemouthom v EFL Cupe. Dňa 18. mája 2016 nastúpil vo finále Európskej ligy UEFA 2015/16 v ktorom prehrali so Sevillou 1:3.
Pred sezónou 2017/18 utrpel Clyne zranenie chrbta, ktoré ho vyradilo z hry do februára. V sezóne tak stihol odohrať iba päť zápasov vo všetkých zápasoch.
Dňa 4. januára 2019 bol Clyne poslaný na hosťovanie do Bournemouthu do konca sezóny. 
V sezóne 2019/20 sa pre problémy so zraneniami neobjavil ani v jednom zápase a dňa 25. júna 2020 mu skončil kontrakt s klubom.
Návrat do Crystal Palace.
Po odchode z Liverpoolu sa vrátil do materského klubu Crystal Palace kde 14. októbra 2020 podpísal krátkodobú zmluvu. O desať dní neskôr debutoval v tíme pri výhre 2:1 nad Fulhamom.
V júni 2023 Clyne predlžil zmluvu s Crystal Palace do roku 2024.
Medzinárodná kariéra.
Dňa 15. novembra 2014 debutoval v národnom tíme Anglicka pri výhre 3:1 nad Slovinskom v kvalifikácii na Majstrovstvá Európy vo futbale 2016.
Clyne sa dostal do záverečnej nominácie Anglicka na EURO 2016. Na turnaji zasiahol iba do jedného zápasu v skupine proti Slovensku (0:0). Anglicko na turnaji skončilo v osemfinále.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 28. aprílu 2024"
Poznámky
1 Európska liga UEFA
2 Liga majstrov UEFA
Medzinárodné.
"K 28. apríla 2024"
Úspechy hráča.
Individuálne
Naouirou Ahamada

Naouirou Mohamed Ahamada (* 29. marec 2002, Marseille, Francúzsko) je francúzsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na pozícii záložníka v anglickom klube Crystal Palace.
Klubová kariéra.
Mládežnícka kariéra.
Ahamada začínal s futbalom v tíme JO Saint Gabriel. V roku 2018 prestúpil do akadémie Juventusu kde odišiel z klubu Istres. V turínskom veľkoklube však pôsobil iba v mužstve do 23 rokov.
VfB Stuttgart.
Dňa 5. októbra 2020 bol Ahamada poslaný na hosťovanie s opciou do nemeckého klubu VfB Stuttgart. V klube debutoval 6. februára 2021 pri prehre 2:5 s Leverkusenom.
Dňa 1. júla 2021 bola opcia uplatnená a Ahamada sa stal hráčom Stuttgartu.
Dňa 7. augusta 2022 strelil prvý gól v klube pri remíze 1:1 s RB Leipzig.
Crystal Palace.
Ahamada podpísal 31. januára 2023 zmluvu s anglickým klubom Crystal Palace na tri a pol roka za poplatok 9,7 milióna libier. O štyri dni neskôr debutoval v klube pri prehre 1:2 s Manchestrom United.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 28. aprílu 2024"
Slepúchovce

Slepúchovce môže byť:
Národné knižnice v Taliansku

Taliansko má 11 národných knižníc.
Kreolčina

Kreolčina () označuje v jazykovede jazyk, zmenený v dôsledku vplyvu iných jazykov, pričom sa pod týmto vplyvom rozumie vplyv materského jazyka jedného z rodičov. Kreolské jazyky vznikali prevažne na miestach, kde sa usadzovali európsky osadníci a stretávali sa s pôvodným obyvateľstvom. Vznikali tak kreolizované formy európskych jazykov, ktorú sú oproti pôvodnej podobe len čiastočne pozmenené.
Jednotlivé formy kreolčiny si medzi sebou nie sú navzájom podobné, napríklad kreolizovaná malajština a kreolizovaná francúzština sú si navzájom nezrozumiteľné. Taktiež verzie kreolizovanej francúzštiny sú si medzi sebou menej podobné ako so samotnou spisovnou francúzštinou. Kreolizáciou a kreolčinou sa zaoberá obor lingvistiky nazávaný kreolistika. Európa zažila naposledy významný prípad kreolizácie v období po páde starovekého Ríma, kde kreolizáciou latinčiny postupne vznikli románske jazyky.
Predstupňom kreolizácie je pidžinizácia. Pižinicáciou vzniká dorozumievací jazyk, ktorá nemá vyvinutú úplnú gramatiku. Pidžin nemôže byť materským jazykom, môže sa však vyvinúť v materský jazyk nasledujúcej generácie hovoriacich a v tomto prípade dochádza k jeho úplnej gramatizácií - je kreolizovaný.
Turistická značkovaná trasa číslo 8116

 Turistická značkovaná trasa číslo 8116 je krátka žltá trasa v pohorí Považský Inovec. Začína pri Tematíne a končí na križovatke turistických trás pod Prieľačinou. Dĺžka trasy je 10,8 km.
BNF

BNF môže byť:
Telecvoking

Telecvoking je televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza od septembra 1996 – novembra 1999 v zoskupení Miro Noga, Štefan Skrúcaný, Rasťo Piško, Stano Radič, Jaro Filip a Zuzana Tlučková. V relácii účinkoval i pesničkár Pavel Dobeš a Imrich Mikulič alias ujo Imro.
Pozadie vzniku.
Potom čo bolo zoskupenie Filip-Radič-Noga-Skrúcaný-Piško-ujo Imro so svojou satirou vykázané z STV a VTV, boli protagonisti relácie oslovení televíziou Markíza, aby sme pre nich pripravovali dobrú humoristickú, no apolitickú reláciu. I keď požiadavkou Markízy bolo, aby si relácia zachovala apolitický charakter, práve vďaka vydarenému politickému humoru získala divácky úspech.
Formát.
Išlo o humorno-satiristický kabaret. Relácia mala byť akousi "liečebňou" pre chorobne závislých od televízie. Parodované boli rôzne televízne žánre ako relácie (televízna poradňa, počasie, spravodajstvo), či seriály (napr. Dallas). Program obsahoval i piesne v klavírnom doprovode Jara Filipa, v ktorých bolo skrytých aj neskrytých množstvo kritík politického režimu. Texty piesní dodávala dvojica Ján Štrasser a Tomáš Janovic, jednotlivé diely režíroval opäť Jaro Filip. V Telecvokingu stvárňoval záhoráckeho vynálezcu. Stano Radič robil v najmä vtipné počasie a komentoval súčasnú politickú situáciu na Slovensku. Zuzana Tlučková hrala nešťastnú manželku, ktorá sa na svet díva prizmou subjektívnej reality jej nechápavého manžela Aladára. Nezabudnuteľným účinkujúcim bol i ujo Imro, humorista Imrich Mikulič. V relácii stvárnil manžela Aladára. Dvojica Noga-Skrúcaný uvádzali spravodajstvo. Rasťo Piško vystupoval ako hosť diskusnej relácie. Legendárnou bola bezpochyby imitácia enfant terrible politickej scény Jána Ľuptáka zvaného „Kelňa“ v stvárnení Rasťa Piška.
Na obrazovkách sa relácia objavila už krátko po vzniku Markízy v roku 1996. Relácia mala mesačnú periodicitu, vysielala sa vždy v sobotu. Svoju premiéru mala 28. septembra 1996. Celkovo bolo odvysielaných 37 častí. Posledný diel bol odvysielaný 11. novembra 1996. Bola pripravovaná v živej, javiskovej forme v Divadle West, ku koncu sa presunula do Štúdia S. Jej prvé verejné nakrúcanie v Štúdiu S sa konalo 9. septembra 1999. Režisérom bol Karol Strážnický. S reláciou sa nepokračovalo kvôli vyťaženosti hercov Rasťa Piška, Štefana Skrúcaného a Mira Nogu na iných projektoch.
Na "Telecvoking" voľne nadväzovala relácia "O 3 štart" z roku 2002 v zoskupení Noga-Skrúcaný-Tlučková-Piško.
Relácia sa reprízovala na dnes už zaniknutej stanici TV Fooor skupiny CME, ktorá vysielala v roku 2013.
Všetci sú za dverami

Všetci sú za dverami je televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza v rokoch 1996 – 2002. Išlo o zábavnú talk show Milana Lasicu a Júliusa Satinského.
Relácia bola voľným pokračovaním úspešných programov "Ktosi je za dverami", ktoré vysielala Slovenská televízia roky predtým, a divadelnej hry (kabaretu) "Nikto nie je za dverami". Nakrúcalo sa v Štúdiu S. Vzkriesená kultová relácia sa udržala na obrazovkách šesť rokov. 
Ako hlavný dôvod ukončenia relácie bolo oznámené, že Satinský v tomto čase nechce robiť ani v televízii, ani v divadle. Po dlhých mesiacoch vystúpili posledný raz v novembri, kedy sa Julo rozlúčil s obecenstvom. Tento posledný diel bol odvysielaný 23. decembra 2002, kedy bol hosťom Karel Gott a Satinský sa v ňom objavil iba na chvíľu. V skutočnosti bol v tom čase už veľmi ťažko chorý, no nechcel zaťažovať ľudí svojím stavom. Zomrel len 6 dní po odvysielaní posledného dielu.