burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dynamické HTML

Dynamické HTML alebo DHTML je označenie pre súbor technológií na vývoj webových stránok. Dynamické HTML zahŕňa technológie XHTML (alebo HTML) so skriptovacím jazykom (zväčša JavaScript), ktorý je vykonávaný na strane klienta (teda v prehliadači a nie na webovom serveri). Na definovanie vzhľadu je používaná technológia CSS a súčasťou DHTML je aj DOM. Zlúčením týchto metód vývoja webovej stránky vzniká dynamická stránka schopná reagovať na akcie užívateľa bez odosielania údajov na server. Reakciami sa mení štandardný statický obsah na dynamický. Typickým príkladom môže byť zmena výzoru stránky, rolovacie menu alebo aj výpočet veku návštevníka stránky a podobne.
Termín "dynamické webové stránky" je širší koncept, označujúci akúkoľvek stránku, ktorá je generovaná zvlášť pre každého užívateľa na serveri na základe jeho požiadaviek alebo hodnôt premenných.
Malta (stavebníctvo)

Malta je kašovitá zmes niekoľkých látok, ktoré po čase stuhnú. Slúži v stavebníctve ako spojovací materiál a omietková hmota. Skladá sa z piesku, vápna, cementu a vody.
Vápenná malta.
Vápenná malta je zmes haseného vápna Ca(OH) 2 s vodou a pieskom.
Používa sa predovšetkým na omietanie stien. Navlhčená stena sa pokryje niekoľko centimetrovou vrstvou malty, tá sa nechá mierne vyschnúť a potom sa dorovná orezaním pomocou laty.
V minulosti bol tento druh malty prakticky jediným typom. Pomocou vápennej malty sú postavené prakticky všetky stavby stredoveku.
Vápenná malta sa zvyčajne mieša v pomere 120-140 kg vápna (podľa požadovanej pevnosti) na 1 m 3 piesku a 240 až 350 litrov vody.
Vápno z rôznych vápenok nie je rovnakej kvality a máva rozdielne vlastnosti. Záleží na kvalite a hojnosti použitého vápenca. V praxi sa potom stáva, že maltou z vápna z jednej vápenky pri určitom pomere sa dobre omieta a malta z vápna z inej vápenky pri rovnakom pomere je ako voda s pieskom a vyžaduje väčší podiel vápna (tzv. jalové vápno). 
Tvrdnutie vápennej malty.
Pri tvrdnutí haseného vápna v malte dochádza k jeho reakcii s vzdušným oxidom uhličitým za vzniku pôvodného uhličitanu vápenatého CaCO3:
Ca(OH)2 + CO2 → CaCO3 + H2O
Vápenno-cementová malta.
Od konca 19. storočia sa používa vápenno-cementová malta. Jej ďalšou zložkou je portlandský cement, ktorý po vytvrdnutí dáva malte lepšie mechanické vlastnosti. Používa sa na namáhané časti muriva. Cement všeobecne zlepšuje pevnosť muriva, ale na druhej strane zhoršuje jeho priedušnosť. Existujú dva druhy cementu: 32.5 a 42.5. Pre maltu a ľahké betóny je určený 32.5.
Vápenno-cementová malta sa zvyčajne mieša podľa váhového pomeru 100-120 kg vápna a 50-120 kg cementu (podľa požadovanej pevnosti) na 1 m 3 piesku a 240 až 350 litrov vody, pričom vodu treba pridávať až nakoniec podľa požadovanej konzistencie. Na praktické účely miešania sa odmeriava "na lopaty". V zásade platí, že na 3 lopaty piesku pripadá 1 lopata vápna a zhruba pol lopaty cementu. 
Cementová malta.
Cementová malta sa obvykle mieša v pomere 250-450 kg cementu na 1 m3 piesku a 240 až 350 litrov vody. Používa sa na veľmi namáhané murivo.
Aomori (prefektúra)

Aomori () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku v najsevernejšej časti ostrova Honšú. Hlavné mesto je Aomori. Aomori bolo pomenované podľa zálivu Aomori (青森湾; Aomori-wan).
Prefektúra má rozlohu a k 1. októbru 2005 mala 1 436 6288 obyvateľov.
Tottori (prefektúra)

Tottori () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Čúgoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Tottori. Je to prefektúra s najmenším počtom obyvateľov.
Prefektúra má rozlohu a k 1. aprílu 2007 mala 600 209 obyvateľov.
Mie (prefektúra)

Mie () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kansai na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Cu.
Prefektúra má rozlohu 5 776,44 km² a k 1. januáru 2003 mala 1 863 815 obyvateľov.
Óita (prefektúra)

Óita () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Óita.
Prefektúra má rozlohu 6 338,82 km² a k 1. októbru 2005 mala 1 209 587 obyvateľov.
Saga (prefektúra)

Saga () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Kjúšu. Hlavné mesto je Saga.
Prefektúra má rozlohu 2439,31 km² a k 1. októbru 2005 mala 866 402 obyvateľov.
Dávid Kollár

Dávid Kollár (* 25. október 1983, Prešov) je slovenský gitarista a skladateľ filmovej hudby.
Životopis.
Narodil sa v rodine hudobníkov a k hudbe sa dostal ako 8-ročný. V rokoch 2005 – 2009 bol žiakom Andreja Šebana. V roku 2005 získal so svojou skupinou "David Kollar Band" cenu za najlepší inštrumentálny výkon na súťaži "Nové tváre slovenského jazzu". So skupinou absolvoval desiatky koncertov po Slovensku a Európe. Má syna Davida Kollara.
Od roku 2009 je členom "David Kollar International Project", ktorý založil s dvomi hudobníkmi z Budapešti; Adamom Markom a Gergom Baranyim. Skupina s úspechom vystupovala na európskych festivaloch v v Aténach, Belehrade, Krakove, Gliwiciach, Londýne, Berlíne a ďalších. V decembri roku 2009 skupine vyšiel záznam z koncertu pod názvom "One Night in Budapest".
V tom istom roku Dávid založil umeleckú skupinu so zameraním na literatúru a filmovú tvorbu pod názvom "Kovebo group". Kovebo je skratkou mien Kollár, Verner, Bošnák. Verner a Bošnák sú dvaja mladí režiséri pôvodom z Ruska a Ukrajiny. Táto skupina vytvorila šesť krátkometrážnych filmov, v ktorých David účinkuje ako herec, producent a autor hudby.
Na jar roku 2010 Dávidovi vyšiel prvý sólový album s názvom "Film soundtracks and Ideas". Ide o prierez jeho filmovej hudby za posledný rok. Kritici hodnotili tento album veľmi kladne, pretože je v ňom cítiť autentickosť autora. V roku 2011 vydáva album s jazz rockovým triom EQUATION OF TIME a DVD koncert "One Night In Budapest". Koncom roka 2011 začal spolupracovať s bubeníkom Gergom Borlaiom, s ktorým neskôr založili úspešný hudobno-pohybový projekt Artrance s Andreou Ladanyi a Indiou Czajkowskou. V roku 2012 začal spolupracovať s nórskym gitaristom Eivindom Aarsetom, známym zo spoluprác s Brianom Enom, Nilsom Petterom Molvaerom, Janom Bangom a Davidom Sylvianom. V roku 2012 mala v londýnskom East Moon Theater premiéru experimentálna opera s názvom "No Exit" v réžii Martyny Lyko. Šlo o adaptáciu J.P. Sartra. 
V roku 2014 sa stal spoluhráčom bubeníka skupiny King Crimson v projekte Komara. Od roku 2018 začal spolupracovať s hudobníkmi Arve Henriksenom a Erikom Truffazom.
Mystery stable je domáce nahrávacie štúdio Davida Kollara, v ktorom komponuje hudbu pre filmy a divadelné predstavenia. David taktiež založil vlastné vydavateľstvo s rovnomenným názvom, v ktorom vydáva svoje sólové albumy a založil občianske združenie Take Art.
David Kollar zverejňuje denníky zo svojich hudobných ciest. Ich časť bola vydaná jeho dvorným vydavateľstvom Hevhetia.
"Kollar zaobchádza s hudbou s hlbokým stupňom vážnosti a osobnej angažovanosti, akoby každý s jeho projektov nebol iba jeho imaginárnym hudobným dieťaťom, ale akoby to bol jeho skutočný potomok. S nástrojom zaobchádza ako s bránou medzi jeho komplexnými nápadmi a ich hudobným zobrazením, rovnako, ako sochár zaobchádza s dlátom alebo maliar so štetcom," napísal o ňom rešpektovaný izraelský hudobný publicista a kritik Adam Baruch.
Ehime (prefektúra)

Ehime () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na severozápade ostrova Šikoku. Hlavné mesto je Macujama.
Fukušima (prefektúra)

Fukušima () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Fukušima.
Prefektúra má rozlohu 13 782,54 km² a k 1. januáru 2003 mala 2 119 218 obyvateľov.
Gunma (prefektúra)

Gunma () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v severozápadnom cípe regiónu Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Maebaši.
Ibaraki (prefektúra)

Ibaraki () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Mito.
Prefektúra má rozlohu 6 095,58 km² a k 1. októbru 2000 mala 2 985 424 obyvateľov.
Iwate (prefektúra)

Iwate () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Tóhoku na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Morioka.
Prefektúra má rozlohu 15 278,40 km² a k 1. novembru 2006 mala 1 374 530 obyvateľov.
Kóči (prefektúra)

Kóči () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na južnom pobreží ostrova Šikoku. Hlavné mesto je Kóči. Je to najväčšia prefektúra na Šikoku, ale zároveň má aj najmenší počet obyvateľov.
Prefektúra má rozlohu 7 104,87 km² a k 1. októbru 2005 mala 796 196 obyvateľov.
Šiga (prefektúra)

Šiga () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kansai na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Ócu.
Prefektúra má rozlohu a k 1. októbru 2005 mala 1 380 343 obyvateľov.
Točigi (prefektúra)

Točigi () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regiónu Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Ucunomija.
Prefektúra má rozlohu a k 1. januáru 2005 mala 2 016 196 obyvateľov.
Tokušima (prefektúra)

Tokušima () je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa na ostrove Šikoku. Hlavné mesto je Tokušima.
Prefektúra má rozlohu a k 1. októbru 2005 mala 809 974 obyvateľov.
Hronsek

Hronsek (, ) je obec na Slovensku v okrese Banská Bystrica. Nachádza sa na ľavom brehu rieky Hron asi 10 km južne od Banskej Bystrice.
Dejiny.
Oblasť, v ktorej sa nachádza dnešná obec Hronsek, bola pôvodne kráľovským majetkom. Uhorský kráľ Belo IV. ju daroval, za zásluhy v boji proti Mongolom (Tatárom...), zvolenskému županovi Radunovi Oszlárovi. Ten na tomto území založil aj blízku obec Radvaň (dnes súčasť Banskej Bystrice). Táto darovacia listina je prvým písomným dokumentom o tejto oblasti (1250). Pravdepodobne sa tu usadil Radunov vnuk Gala, keďže starší názov obce bol Galowycz.
Najranejšia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1500, pod názvom Zyklafalu. Postupne sa názov obce menil: Czwiklafalwa, Czwiklina (1506), Galowyczfalwa (1514), Galowycz (1515), Czwyklina (1522), Czwyklina alebo Galfalwa (1558), Garanzegh (1565), Cwklina (1572), Garamsseg (1786), Hronec (1808), Hronsek-Skalka (1920), Garansek (1927) až do dnešného Hronsek (1946) – maďarsky Garamszeg.
Z tejto lokality pochádzala šľachtická rodina – Geczyovci, písali si šľachtický prídomok „de Garamszek“ (z Hronseku). Ďalšími majiteľmi veľkopanstva, ktorí vlastnili pozemky a okolité lesy, boli Rothovci z Kráľovej, grófi Telekyovci, Battikovci z Vlkanovej, baróni Schmiddegovci, Juraj Géczy, hlavný župan a Štefan Soós z Poltára. Dr. Aladár Déchy tu mal veľkostatok a mlyn.
V roku 1828 mala obec 67 domov a 508 obyvateľov.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Vodný hrad.
Najstaršou dochovanou stavbou je vodný hrad z 15. storočia. V roku 1576 bol tento Rothovsko-Telekyovský hrad prestavaný a opevnený. Goticko-renesančná stavba mala pôvodne opevnenie tvorené obranným múrom so štyrmi vežami a vodnou priekopou s padacím mostom. Za rákoczyovského stavovského povstania (170314) tu boli údajne razené mince. V kaštieli istý čas žil aj otec Juliany Korponayovej-Géczyovej (Levočská biela pani) Zsigmond Géczy.
V 20. storočí bol hrad čiastočne prebudovaný a v roku 2016 bola dokončená jeho 26 rokov trvajúca rekonštrukcia.
Soósovsko-Géczyovský kaštieľ.
Soosovsko-Géczyovský kaštieľ z r. 1775 je postavený v barokovom slohu. Má obdĺžnikový pôdorys s kruhovými nárožnými baštami. Vonkajšia fasáda má bohato členenú rokokovú štukovú výzdobou. Interiér zdobia pôvodné pruské a zrkadlové klenby.
V zámockej záhrade je stará, vyše 200-ročná, lipa a mohutný dub. Lipa je 25 m vysoká, obvod kmeňa v metrovej výške je takmer 500 cm a patrí medzi unikátne exempláre. Na barokovom kaštieli je už vyše 70 rokov pravidelne obývané hniezdo bociana bieleho.
Drevený artikulárny kostol.
Miestny evanjelický kostol je drevená halová stavba postavená podľa prísnych nariadení Šopronského snemu, teda na vopred vyhradenom pozemku mimo obec, z dreva, bez veže a dokončená počas jedného roka. Kostol stavali od roku 1725 do 1726, teda za jednu sezónu. Interiér kostola obsahuje hodnotný inventár.
Neuwerk

Neuwerk je nemecký ostrov, leží neďaleko estuára Labe v Helgolanskej zátoke Severného mora.
Ostrov je administratívnou súčasťou spolkovej krajiny Hamburg, nachádza sa severozápadne od prístavného mesta Cuxhaven. Je hlavným ostrovom hamburskej mestskej časti Neuwerk v rámci mestského okresu Hamburg-Mitte. Materské mesto leží približne na juhovýchod. Ostrov je de facto hamburskou enklávou obklopenou teritoriálnymi vodami spolkovej krajiny Dolné Sasko
Na ploche žije 36 obyvateľov (r. 2005), maximálna nadmorská výška ostrova je Prvá písomná zmienka o ostrove pochádza z roku 1316, v roku 1369 tu bol z dôvodu strategického významu pre hanzové mestá vybudovaný maják. Od roku 1388 bol ostrov pod správou mesta Hamburg. V roku 1937 sa stal súčasťou Pruska a po 2. svetovej vojne patril spolkovej krajiny Dolné Sasko. V roku 1969 získal Hamburg ostrovy Neuwerk a Scharhörn výmenou za časť prístavu v meste Cuxhaven, ktorú vlastnil.
Sacha Baron Cohen

Sacha Noam Baron Cohen (* 13. október 1971, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglický komik a herec, známy z filmov ", Ali G," "Bruno a Diktátor ("hlavná postava generál "Aladeen)". Fiktívne satirické postavy, ktoré stvárňoval v týchto filmoch, ťažili z toho, že často interagovali s nič netušiacimi ľuďmi, ktorí si neuvedomovali, že svojou otvorenosťou sami seba zosmiešňujú. V súvislosti s týmito interakciami The Observer napísal: „jeho kariéra je postavená na tom, že namotáva ľudí a to s kamennou tvárou.“ 
Podobne ako jeho idol Peter Sellers, aj Baron Cohen vo svojich postavách vystupuje maskovaný a používa rôzne prízvuky. Je známy tým, že svoje postavy uvádza do života nielen pred filmovou kamerou. V Británii bol označovaný Ali G za skutočného rappera a v roku 2010 aj Borata niektorí považovali za skutočného reportéra. Cohen tomu sám napomáhal - až do roku 2012 nedal interview sám za seba, ale vždy sa predstavil ako jedna zo svojich postáv. 
Pochádza z ortodoxnej židovskej rodiny, napriek tomu Židov ale aj iné skupiny a etniká, zosmiešňoval. Verejne vystupuje proti intolerancii a ignorancii a to až po kritiku internetových gigantov.
Filmy.
"Ali G Indahouse" (2002).
Cohen tu využil úspech svojej postavy Ali G po skončení Da Ali G Show v Spojenom kráľovstve. Ali G tu hral vodcu jedného z londýnskych gangov, ‘‘Da West Staines Massive’’, bojujúcemu proti inému gangu ‘‘Da East Staines Massive’’. Neskôr sa Ali G dostane do vysokej politiky. Po sérii situácií sa vo filme naznačí hrozba tretej svetovej vojny ktorú nakoniec zažehná marihuana a Ali G nakoniec dostává miesto veľvyslanca Jamajky…
"" (2006).
Sasha Baron Cohen tu vystupuje v úlohe kazašského novinára Borata Sagdijeva, ktorý je "na objednávku slávneho kazašského národa" vyslaný do Spojených štátov amerických, aby pochytil tamojšiu kultúru s perspektívou aplikovať ju vo svojej rodnej krajine ...
Film stál 18 a zarobil 261 miliónov dolárov. Je zakázaný v Rusku a celom arabskom svete okrem Libanonu.
"Brüno" (2009).
Brüno Gehard, rakúsky homosexuálny módny reportér sa chce stať slávnym a je schopný urobiť pre to takmer čokoľvek, vrátane úsilia zmeny sexuálnej orientácie.
"Diktátor" (2012).
V tomto filme Sacha B. Cohen stvárňuje postavu excentrického muža, posledného diktátora na svete: admirálneho generála Aladeena, ktorý vládne vo vymyslenom štáte Wadía (v skutočnosti územie Eritrei). Po tom, čo inšpektorom OSN odmietne vstup do krajiny, OSN odhlasuje letecký útok na Wadíu, ak ich Aladeen nepustí do krajiny. Zhodou okolností, sa Aladeen rozhodne ísť do centra OSN, kde sa celý príbeh začína. Po tom čo ho nechal jeho strýko Tamir zabiť, aby získal právo na ťažbu ropy vo Wadíi. Našťastie sa mu podarí ujsť a spolu s jeho bývalým jadrovým vedcom (ktorý potom čo ho chcel dať Aladeen popraviť sa dostal do USA) sa pokúša získať naspäť moc vo Wadíi.
Borat 2 (2020).
Ide o pokračovanie úspešného filmu "." Sasha Baron Cohen v úlohe Borata ide na svoju druhú výpravu do USA aby dal americkému režimu od vlády Kazachstánu, situácia sa však skomplikuje a diváci budú svedkami komickej cesty kazašského novinára. Premiéra sa uskutočnila v októbri 2020 a producentom bol Amazon Prime.
Spejbl a Hurvínek

Spejbl a Hurvínek je legendárna dvojica drevených bábok navrhnutá podľa českého bábkara Josefa Skupu. Neskôr bola dvojica doplnená o postavy Máničky, Paní Kateřiny a psa Žeryka.
Prepínač (prvok počítačovej siete)

Prepínač () alebo sieťový prepínač (angl. network switch) je aktívny prvok počítačovej siete, ktorý spája jej jednotlivé časti.
Prepínač slúži ako centrálny prvok v sieťach hviezdicovej topológie. V minulosti sa ako centrálny prvok v týchto sieťach používal rozbočovač (). 
Prepínače sú v porovnaní s rozbočovačom inteligentnejšie, 
podľa MAC adresy dokážu rozpoznať, kam majú byť dáta doručené, a tak prepínač dáta nepreposiela na všetky porty súčasne. Vďaka tomu dokáže prepínač radikálne znížiť tok zbytočných dát na sieti a je omnoho efektívnejší ako rozbočovače.
Prepínač v pamäti vytvorí a udržiava tabuľku MAC adries všetkých zariadení pripojených k jednotlivým portom. Po jeho štarte je však celá MAC tabuľka prázdna a preto sa správa ako rozbočovač. Rozposiela dátové rámce všetkým pripojeným zariadeniam, no prijíma ho len zariadenie, pre ktoré je rámec určený. Odpoveďou naň sa zariadenie zapíše do MAC tabuľky prepínača. Keď dátový rámec príde na port prepínača, prepínač porovná cieľovú MAC adresu v rámci so svojou tabuľkou MAC adries. Tak je prepínač schopný určiť, na ktorý port má prijatý dátový rámec preposlať.
Prepínače pracujú na Linkovej vrstve OSI modelu. 
Umožňujú segmentáciu siete na kolízne domény (). Každý port prepínača predstavuje oddelenú kolíznu doménu 
a poskytuje celú šírku pásma sieťového média jednému alebo viacerým uzlom pripojeným k tomuto portu. 
Čím menej uzlov je v kolíznej doméne, tým väčšia šírka pásma pripadá na každý uzol a zmenšuje sa počet kolízií.
Prepínače, ktoré pracujú s údajmi na Sieťovej vrstve OSI modelu, sa nazývajú viacvrstvové prepínače ().
Typy prepínačov.
Fixne konfigurovateľné prepínače.
Fixne konfigurovateľné prepínače majú od výrobcu daný počet Ethernetových rozhraní (), ktorý je nemenný. Sú určené ako pre malé domácnosti tak aj pre veľké firmy. Pre domácnosti väčšinou obsahujú 5, 8 až 16 rozhraní a ich možnosti konfigurácie sú značne obmedzené. Výkonnejšie prepínače majú bežne 24 až 48 rozhraní. Obsahujú tiež softvér, ktorý poskytuje široké možnosti konfigurácie. Okrem počtu rozhraní pri kúpe prepínača rozhoduje aj výkon. Od výkonu sa odvíja aj cena. Výkon určuje rýchlosť preposielania rámcov, rýchlosti jednotlivých portov či kvalita vnútorných komponentov.
Modulárne prepínače.
Modulárne prepínače sú druhom, ktorý sa prevažne využíva vo veľkých firmách a priemysle. Ich výhodou je, že obsahuje moduly, do ktorých sa dávajú linkové karty (). Tie obsahujú rôzne druhy rozhraní, a tak nemusí ísť len o Ethernetové rozhrania. 
Stackable prepínač.
Stackable prepínače sú prepínače, ktoré sa skladajú z viacerých prepínačov. Výhodné sú pri rozširovaní sieti, kde sa nemusí kupovať jedno celé nové zariadenie, ale stačí len dokúpiť jeden takýto prepínač. Navzájom sú prepojené pomocou špeciálnych backplane káblov.
Prepínače sa ďalej delia podľa spôsobu spracovania údajov, spôsobu prepínania, typu pamäte, ktorá spracúva prijaté signály alebo podľa smeru komunikácie ().
Scharhörn

Scharhörn je nemecký ostrov v Helgolandskej zátoke Severného mora. Nachádza sa severozápadne od ostrova Neuwerk a severozápadne od mesta Cuxhaven. Zaberá plocha a je neobývaný. Je administratívnou súčasťou spolkovej krajiny Hamburg, mestskej časti Neuwerk v rámci mestského okresu Hamburg-Mitte. De facto je enklávou, ktorá je úplne obklopená teritoriálnymi vodami spolkovej krajiny Dolné Sasko.
Nigehörn

Nigehörn je nemecký ostrov v Helgolandskej zátoke Severného mora. Leží približne severozápadne od pobrežia spolkovej krajiny Dolné Sasko a od ostrova Neuwerk. 
Pôvodná rozloha ostrova bola v roku 1989 umelo zväčšená na . Ostrov je neobývaný. Je administratívnou súčasťou spolkovej krajiny Hamburg, vnútri teritoriálnych vôd Dolného Saska (tzv. "de facto enkláva").
EuroCity

EuroCity (EC) je druh vlakového spoja v rámci európskej železničnej siete. Na rozdiel od vlakov kategórie "IC", spoje "EC" sú medzinárodné vlaky, ktoré musia spĺňať dané kritéria. Prvé spoje EuroCity vznikli v roku 1987.
Počas pred-schengenskej éry bola bola pasová kontrola cestujúcich vykonávaná vo vlaku počas jazdy, na rozdiel od všetkých ostatných spojov, ktorých kontrola bola vykonávaná počas zastavenia vlaku na stanici.
Vlaky EuroCity na Slovensku.
Vzhľadom na zaostalú železničnú sieť, rušne i vozne (voči ostatným krajinám EÚ 28) nie je možné dodržiavanie minimálnej priemernej rýchlosti, čoho dôsledkom je veľmi nízky počet vlakov EC. Na území Slovenska sa jedná o spoje:
Kostol svätého Michala

Kostol svätého Michala môže byť:
na Slovensku:
v Česku:
v Rumunsku:
v Nemecku:
Kostol svätého Michala archanjela

Kostol svätého Michala archanjela môže byť:
Zmluva z Guadalupe Hidalgo

Guadalupe Hidalgo je zmierovacia zmluva, ktorá ukončila Mexicko-americkú vojna (1846 – 1848). 
Podľa tejto zmluvy malo Mexiko dať USA územia s veľkosťou 1,36 milióna km² (Slovensko 49 035 km²), čo bolo 55 % pôvodného mexického územia, za 15 miliónov USD (313 miliónov v roku 2006). Boli to územia dnešných štátov Kalifornie, Texasu, Nevady, Arizony a časti Nového Mexika, Wyomingu a Colorada.
USA Mexiku tiež odpustili dlh vo výške 3,25 milióna USD. Medzi jednotlivými bodmi zmluvy sú aj tieto: stanoviť rieku Rio Grande ako hranicu medzi Texasom a Mexikom, bolo sľúbené chrániť práva a majetok mexických občanov, ukončiť spory spôsobené arbitrážou.
Underground

Underground je anglický výraz pre podzemie. V iných jazykoch sa používa v prenesenom slova zmysle pre označenie javov, ktoré sú mimo všeobecne uznávaných zvyklostí. Môžeme k nim priradiť tak kriminálne javy, ako aj rôzne subkultúry ktoré sa odlišujú od hlavného prúdu.
Underground všeobecne.
V kultúre sa za "underground" niekedy označuje aj kult nezávislosti na komerčnom úspechu. Undergroundoví umelci vo všeobecnosti veľmi málo ba niekedy vôbec nereagujú na hlavné kultúrne prúdy, nezáleží im na zviditeľňovaní a na osobnej propagácii.
Inokedy sa termín "underground" používa na označenie vo svojej dobe pre umelcov, ktorí sa vo svojej dobe nevčleňujú do žiadneho aktuálneho, známeho umeleckého štýlu, alebo hudobného žánru. Undergroundoví hudobníci patrili často ku „"kultúrnej spodine"“ a väčšinou pôsobili v symbióze s ďalšími umeleckými kategóriami – literatúrou a dramatickým či výtvarným umením.
Undeground v hudbe.
V hudbe sa za Underground označuje smer, ktorý vznikol v 60. rokoch 20. storočia v oblasti západného pobrežia USA a vzápätí sa rozšíril do Európy – Spojeného kráľovstva, Nemecka aj do vtedajšej ČSSR. Undergroundová hudba vychádza z psychedelickej hudby a avantgardnej vážnej hudby.
V prípade hudobných žánrov boli za undreground v dobách svojho vzniku označované žánre ako boli: psychedelický rock, punk rock a hardcore, hip hop, alternatívny rock, grunge, rôzne formy heavy metalu vrátane black metalu, experimentálna hudba a mnohé iné.
Myšovka horská

Myšovka horská alebo staršie myšovka vrchovská ("Sicista betulina") je malý myšovitý cicavec z čeľade tarbíkovité. Obýva lesostep, lesy a hory Palearktídy. V Európe je glaciálnym reliktom. Obýva územie od Dánska, Nórska a Rakúska po severozápad Ruska. Výskyt na Slovensku bol doložený na 19,2 % územia. Doteraz bola zistená v lesnom a subalpínskom stupni na strednom a severnom Slovensku. Všade je však veľmi zriedkavým druhom. Dožíva sa 3 roky.
Rozšírenie na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 82 (19,2 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 15, 3,5 %) v nadmorských výškach 433 (Dunajec) – (Široká dolina vo Vysokých Tatrách).
Bošácka dolina

Bošácka dolina je dolina v západnej časti Bielych Karpát a následne pokračuje v Považskom podolí.
Dolina je deliacou líniou medzi geomorfologickými podcelkami Javorinská hornatina na západe a Lopenícka hornatina na východe. Dolinou preteká potok Bošáčka. Dolina pokračuje aj v Česku, kde v nej leží obec Březová. Dolina prebieha od českej hranice v smere SZ – JV.
Asi za Novým Mestom nad Váhom smerom na severovýchod po ceste I. triedy číslo 61 do Trenčína sa nachádza obec Trenčianske Bohuslavice. Tie sú vstupnou bránou do Bošáckej doliny. Dolina je dlhá približne a z oboch strán ju lemujú kopce Bielych Karpát. V Bošáckej doline ležia obce: Trenčianske Bohuslavice, Haluzice, Bošáca, Zemianske Podhradie, Nová Bošáca a viaceré kopanice. Do Trenčianskej kotliny ústi pri Trenčianskych Bohuslaviciach v priestore medzi Hájnicou a Tureckým vrchom. 
Turistika.
Bošácka dolina je ideálnym miestom na cykloturistiku alebo pešiu turistiku.
Plch lesný

Plch lesný alebo staršie plch hôrny ("Dryomys nitedula") je drobný hlodavec z čeľade plchovitých. Obýva opadavé lesy palearktídy od východnej časti Švajčiarska po západný Ural. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov plch lesný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy. Výskyt na Slovensku bol doložený na 18,1 % územia, obýva horské lesy od Javorníkov na západe po Volovské vrchy na východe.
Opis.
Dožíva sa 5 – 6 rokov. Váži 26 – 32 g. Na Slovensku je chránený.
Píránšahr

Píránšahr je hlavné a najväčšie mesto iránskej provincie Západný Azerbajdžan na severozápade štátu. V roku 2006 tu žilo 590.692 obyvateľov. Je pomenované podľa miestneho kmeňa "Pírán".
Piranshahr je jedným z iránskych najstarších miest a jeho základy siahajú až do pre-islamskej éry Iránu a vznikom kráľovstvo Médov.
Hapi (boh záplav)

Hapi bol zosobnením každoročných záplav na Níle a bohom Nílu. Niekedy mu bola priraďovaná bezvýznamná manželka Meret („milovaná“). Oveľa častejšie však bola za Hapiho manželku považovaná niektorá z bohýň egyptskej zeme – v Hornom Egypte Nechbet a v Dolnom Egypte Vadžet. V neskorších dobách bol Hapi stotožňovaný s prvotnými vodami Nun a podľa ogdoadickej teogónie mu bola prisudzovaná za manželku Naunet.
Hapiho meno značí "plynúci", pravdepodobne sa vzťahuje na prúd Nílu. Jeho tituly sú: Pán rýb a vodných vtákov a Pán rieky prinášajúcej vegetáciu. Je možné, že slovo Hapi alebo nejaký jeho tvar pôvodne označovalo samotný Níl, keďže sa tvrdilo, že Níl pramení medzi "Mu-Hapi" a "Cher-Hapi" na južnej hranici Egypta (nesprávne, Níl pramení až omnoho južnejšie v oblasti východoafrických jazier).
Nílske záplavy boli niekedy nazývané Hapiho príchod. Pretože voda so sebou prinášala úrodné bahno, bol Hapi symbolom úrodnej zeme. Z tohoto dôvodu bol Hapi, hoci mužského rodu a s bradou, zobrazovaný s prsiami a bruchom predstavujúcim jeho úrodnosť. Jeho pokožka mala modrú alebo zelenú farbu pripomínajúcu vodu.
Ďalšie Hapiho atribúty sa menili kraj od kraja. V Dolnom Egypte bol zdobený papyrusom a sprevádzaný žabami, jedným zo znakov tejto časti Egypta. V Hornom Egypte túto funkciu zastávalo lekno a krokodíl, ktorý sa hojnejšie vyskytoval v tejto oblasti. Zriedkavejšie bol Hapi zobrazovaný, ako nesie potraviny na obetovanie alebo leje vodu z amfory, ešte zriedkavejšie ako hroch.
Sokar

Sokar (), , bol počas Starej ríše zbožštený akt oddelenia ba od ka (duše od tela) po smrti, ktoré prebehlo počas obradu otvárania úst. Sokarovo meno znamená doslova „čistenie úst“.
Pretože ba bolo zobrazované ako vták s ľudskou hlavou, aj Sokar bol zobrazovaný ako mumifikovaný človek s hlavou sokola. Jeho pokožka mala zelenú farbu, čo bol odtieň spájaný so znovuzrodením. Sokar získal titul Veľký pán s rozprestretými krídlami. Sokarove sochy bývali umiestňované často do hrobiek a bola v nich uložená Kniha mŕtvych, čo malo uľahčiť oddelenie ba od ka.
V Memfise bol Sokar uctievaný ako ochranný boh pohrebiska (Sakkáry) a preto bol známy ako Ten, ktorý je na piesku. Meno Sakkára vzniklo z jeho mena. V Tébach sa na jeho počesť slávila slávnosť Henu, počas ktorej bola jeho socha nesená v procesii na nosidlách v tvare člna, ktorý mal symbolizovať loď, ktorou sa plavili mŕtvi Usireho kráľovstvom Aaru.
Sokarovo meno možno rozločiť na význam „korunovaný“, takže bol boh druhotne spojený so šperkami, výrobcami brnenia a iných predmetov z kovov. Počas Strednej ríše z tohoto dôvodu začal byť Sokar spájaný s Ptahom, bohom remeselníkov, ktorý sám bol spojený sčasti s posmrtným znovuzrodením. Nakoniec dvaja bohovia splynuli a stali sa Ptahom-Sokarom. V období Novej ríše prebehlo ďalšie zlúčenie s významným bohom posmrtného života Usireom na Ptaha-Sokara-Usirea.
Brest

Brest môže byť:
Maska (rozlišovacia stránka)

Maska môže byť:
Maska (film)

Maska (orig. The Mask) je americká filmová komédia založená na komiksoch spoločnosti Dark Horse Comics. Film režíroval Chuck Russell, produkovali ho spoločnosti Dark Horse Entertainment a New Line Cinema. Mal premiéru v kinách 29. júna 1994. Hlavnú úlohu v ňom hrá Jim Carrey, ktorý stvárnil Stanleyho Ipkissa a Masku samotnú. Vo filme hrala prvýkrát aj herečka Cameron Diaz. Film bol nominovaný na Oscara pre najlepšie vizuálne efekty.
Maksymilian Sila Nowicki

PhDr. Maksymilian Siła-Nowicki (* 9. október 1826, Jablonow, Ukrajina – † 30. október 1890, Kraków, Poľsko) bol poľský zoológ, entomológ, ichtyológ, ochranca prírody a pedagóg.
Po skončení základného vzdelania pokračoval v štúdiu na gymnáziu vo Ľvove. V rokoch 1846 – 1848 pokračoval v štúdiu na filozofickej fakulte Ľvovskej univerzity. Neskôr sa začína zaoberať botanikou i zoológiou. V roku 1854 zložil v Ľvove prírodovednú pedagogickú skúšku nižšieho stupňa a v roku 1857 zložil pedagogickú skúšku vyššieho stupňa s cieľom výučovať uvedenú problematiku na gymnáziach v Poľsku. V tomto období sa zaoberá hlavne entomológiou. V roku 1863 obhájil doktorát na Ľvovskej univerzite. Zaoberal sa štúdiou zoológie a anatómie živočíchov. Počas svojho života pôsobil ako profesor zoológie Jagiellonskej univerzity v Krakowe. V niektorých školských učebniciach za zaoberal ako prvý v Poľsku i Darwinovou evolučnou teóriou. Publikoval monografie o svišťovi vrchovskom a kamzíkovi. Bol tiež „otcom“ myšlienky ochrany prírody v Poľsku a iniciátor zásad ochrany ohrozených zvierat v Tatrách, ako napr. svišťa a kamzíka – dal tiež základ ochrane ohrozených zástupcov rastlinného i živočíšneho sveta.
Maksymilian Siła-Nowicki ako prvý poľský entomológ skúmal v roku 1859 Czarnohorę, čoho výsledkom bola cenná práca: "Enumeratio lepidopterorum Haliciae orientalis", vydaná v Ľvove v 1860 roku.
Bloc Party

Bloc Party je anglická indie rocková skupina. V roku 2005 vydala svoj debutový album "Silent Alarm". Vo februári 2007 vydali svoj druhý štúdiový album "A Weekend in the City". Ich posledným albumom je Hymns z januára 2016. Skupinu tvorí štvorica hudobníkov: Kele Okereke (spev), Russell Lissack (gitara), Justin Harris (basgitara) a bubeníčka Louise Bartle.
Tajfún

Tajfún je tropická cyklóna v juhovýchodnej Ázii.
Etymológia.
V európskych jazykoch slovo "tajfún" pôvodne vzniklo z anglického typhoon. Pôvod slova je nejasný a existuje o ňom viac teórií.
Podľa jednej teórie je základom grécke "Τυφών" (tyfón), čo možno preložiť ako „točivý vietor“; obor s menom Tyfón bol v gréckej mytológii aj otcom vetrov. Z gréčtiny sa potom pojem mohol v podobe "ţúfán" (طوفان) dostať do arabčiny a perzštiny a v dôsledku arabskej expanzie potom preniknúť do Indie (pojem je známy v jazyku urdu) a neskôr ďalej na východ.
Iná teória poukazuje na sinojaponské výrazy 颱風 (pchin-jin "táifēng") „tchai-feng“ - tajfún-vietor alebo na japonské 台風 "taifú", ktoré sa dá preložiť ako "veľký vietor".
Veľké mesto (Japonsko)

Veľké mesto () je v Japonsku miestna administratívna jednotka. Veľké mestá sú na rovnakej úrovni ako mestá (町, mači) a dediny (村, mura) s tým rozdielom, že mestá nie sú súčasťou okresov (郡, gun). Ako aj ostatné administratívne jednotky, sú definované zákonom z roku 1947.
Vo všeobecnosti môže byť dedina alebo mesto povýšené na veľké mesto, keď jeho počet obyvateľov dosiahne 50 000 a veľké mesto môže, ale nemusí byť degradované na mesto alebo dedinu, keď jeho počet obyvateľov klesne pod 50 000. Veľké mesto s najmenším počtom obyvateľov, Utašinai na Hokkaidó, má 6 000 obyvateľov, kým mesto v rovnakej prefektúre, Otofuke, má takmer 40 000. Mestá väčšie ako 200 000 obyvateľov môžu získať tri zvláštne postavenia: zvláštne (špeciálne) mesto, centrálne mesto alebo mesto určené vládnym nariadením.
Väčšina ľudí mimo Japonska považuje hlavné mesto Tokio za mesto, hoci podľa japonských zákonov je to zvláštna podregionálna administratívna jednotka nazvaná 都 (to), ktorá má právomoci prefektúry a aj sa počíta ako jedna z 47 prefektúr.
Mesto (Japonsko)

Mesto (町; "mači" alebo "čó") je miestna administratívna jednotka v Japonsku. Je to miestne verejné teleso spolu s prefektúrou ("ken" alebo ekvivalenty), veľkým mestom ("ši") a dedinou ("mura"). Geograficky mesto patrí do prefektúry.
Slovo 町 ("mači") sa používa aj na označenie menších celkov, obyčajne mestských štvrtí alebo mestských častí. Napríklad 下町 ("štamači") stred mesta, 色町 ("iromači") erotická štvrť, 南京町 ("nankinmači") čínska štvrť.
Dedina (Japonsko)

Dedina (村 "mura" alebo "son") je miestna administratívna jednotka Japonska. Je to podobne ako prefektúra ("ken" alebo ekvivalenty), veľké mesto ("ši") a mesto ("čo") miestny verejný celok. Geograficky dedina patrí do prefektúry.
Chabenec

Chabenec môže byť:
Škótske národné futbalové mužstvo

Škótske národné futbalové mužstvo reprezentuje Škótsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú napríklad Majstrovstvá sveta alebo Európy. Škótsko sa osemkrát predstavilo na Majstrovstvách sveta a trikrát na Majstrovstvách Európy a vo všetkých prípadoch skončili v skupinovej fáze.
Prince (rozlišovacia stránka)

Prince môže byť:
For Blood and Empire

For Blood and Empire je názov siedmeho albumu americkej punkovej skupiny Anti-Flag. Bol vydaný 21. marca 2006.
WorldCat

WorldCat je najväčší katalóg bibliografických záznamov na svete, ktorú vytvorili a udržiavajú knižnice, ktoré sa podieľajú na globálnej kooperácii OCLC. Vytvorený bol v roku 1971 a katalogizuje vyše 50-tisíc knižníc vo viac ako 90 krajinách. V máji 2007 obsahovala viac ako miliardu záznamov fyzických a digitálnych položiek vo viac ako 360 jazykoch. Slúži ako nadácia pre mnoho iných OCLC služieb.
RedLightGreen

RedLightGreen bola databáza bibliografických popisov na webe, ktorú založila skupina Research Libraries Group (RLG). Táto skupina tiež povolia používateľov vytvárať citácie pre nájdené práce. 1. júla 2006 bola spojená s OCLC a bolo oznámené, že by mala byť nahradená databázou WorldCat.
Online Computer Library Center

Online Computer Library Center (OCLC) je inštitúcia, ktorá bola založená v roku 1967 a pôvodne sa nazávala Ohio College Library Center. Je to nezisková členská výskumná organizácia určená pre verejné účely na prístup k svetovým informáciám a na znižovanie ceny informácií. Viac ako 57-tisíc knižníc v 112 krajinách a územiach používa OCLC na lokalizáciu, prístup, katalogizáciu a vypožičiavanie knižničných materiálov. Spoločnosť má sídlo v meste Dublin v americkom štáte Ohio.
Svetová konfederácia činností pod vodou

Svetová konfederácia činností pod vodou (iné názvy: Medzinárodná konfederácia činností pod vodou, Svetová konfederácia pre činnosti/činnosť pod vodou, Svetová konfederácia potápačských aktivít, Svetová potápačská konfederácia; - "svetová konfederácia subakvatických činností", skr. CMAS, ) je medzinárodná športová organizácia, ktorá združuje 80 národných športových zväzov potápačských športov a aktivít. Vznikla v roku 1959 a sídli v Ríme, v Taliansku. V súčasnosti jej prezidentom je Talian Achille Ferrero. 
Medzi 15 zakladajúcich členov patrili: Belgicko, Brazília, Francúzsko, Grécko, Holandsko, Juhoslávia, Malta, Monako, NSR, Portugalsko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Švajčiarsko, Taliansko a USA.
Členské zväzy.
Európa
Ázia
Oceánia
Amerika
Afrika
Kana (písma)

Kana alebo japonské slabičné abecedy je všeobecný názov slabičných japonských písiem hiragana (ひらがな) a katakana (カタカナ), ako aj starého systému známeho ako manjógana (万葉仮名). Boli vytvorené z obrázkových znakov čínskeho pôvodu známych v japončine ako kandži (漢字).
Medzinárodné združenie pre rozvoj nádychového potápania

Medzinárodné združenie pre rozvoj nádychového potápania (, AIDA) je svetová federácia športových zväzov nádychového potápania.
AIDA bola založená v roku 1992. Vykonáva registráciu oficiálnych rekordov, rozhodcov, organizuje súťaže a stanovuje štandardy pri výcviku nádychového potápania.
Artézska voda

Artézska voda je podzemná voda s napätou hladinou, ktorej voľná hladina leží vyššie než zemský povrch. Z prameňa voda samovoľne vyviera bez nutnosti čerpania vplyvom pôsobenia litostatického tlaku, miesto vyvierania sa nazýva artézska studňa. Artézska voda vzniká v priepustnej vrstve najčastejšie medzi dvoma synklinálnymi vrstvami, ktoré sú pre vodu nepriepustné (odborne izolátory), pri ich prerazení pod hladinou podzemnej vody, dochádza k samovoľnému úniku vody pod tlakom. Vyvieranie artézskej vody môže mať za následok natoľko veľký pokles tlaku vody, že dôjde k zániku artézskeho výveru vody. Veľké množstvo takýchto prameňov sa nachádza v Austrálii. Môže byť prírodná alebo umelo vytvorená.
Názov pochádza z francúzskej oblasti Artois, kde v 12. storočí kartuziánski mnísi vybudovali veľké množstvo takýchto studní. Najstaršie záznamy o artézskych studniach pochádzajú zo Sýrie a Egypta.
Na Slovensku môžeme artézske pramene nájsť napríklad v Lučenci a v Číčove.
František Oldřich Kinský

František Oldřich Kinský z Vchynic a Tetova (* 1634, Chlumec nad Cidlinou; † 27. február 1699, Viedeň) bol český diplomat a politik v službách Habsburgovcov.
Dekompresná choroba

Dekompresná choroba alebo kesónová choroba (angl. "decompression illness", DCI) je choroba vznikajúca následkom poklesu okolitého tlaku, ktorému je vystavené telo. Riziku dekompresnej choroby sú vystavení potápači, letci, astronauti (kozmonauti) a pracovníci v kesónoch.
Je súhrnným termínom pre dva typy patologických stavov
Na liečbu dekompresných chorôb sa používa hyperbarická kyslíková terapia.
Vršatec

Vršatec (normovaný názov; iné názvy: Vršatský hrad, Vršatecký hrad) je zrúcanina hradu nachádzajúca sa na bradle Vršatec, nad obcou Vršatské Podhradie v Bielych Karpatoch.
Dejiny.
Oblasť bola obývaná už skôr ľuďmi z lužickej a púchovskej kultúry, od 9. až 10. storočia aj slovanskými kmeňmi. Výstavba hradu, ktorý patril do línie brániacej severozápadné hranice Uhorska, sa začala v 13. storočí po mongolskom vpáde. Základ hradu tvoril horný hrad s vnútornou vežou, ktorá bola dominantným obranným zariadením celého komplexu. Koncom 13. storočia sa hrad stal súčasťou panstva Matúša Čáka Trenčianskeho. V roku 1394 ho získal Stibor zo Stiboríc. V 15. storočí hrad prešiel rozsiahlou rekonštrukciou, roku 1439 sa objavila aj prvá písomná zmienka o Vršatskom Podhradí, vtedy označovanom ako "Podhradhye".
Neskôr hrad vystriedal viacero majiteľov, patril napr. kráľovnej Barbore, jej dcére Alžbete či drobnej šľachte. V 17. storočí došlo k ďalším úpravám hradu, ktorý však postupne začal upadať, pretože šľachta začala uprednostňovať nižšie položené sídla, hlavne kaštieľ v Pruskom. Majiteľom hradu okrem podhradia patrili aj ďalšie obce: Bohunice, Červený Kameň, Pruské, Krivoklát, Tuchyňa, Výčapy a Mikušovce.
Roku 1680 hrad vypálilo cisárske vojsko. Po rekonštrukcii však hrad vyhorel roku 1707, počas Rákociho povstania ho navyše cisárske vojská zámerne zničili výbušninami. Majitelia k ďalšej rekonštrukcii neprikročili. Dnes je z hradu zrúcanina. O jej konzervovanie a sprístupnenie sa usilujú miestni dobrovoľníci.
Prístup.
Z obce Vršatského Podhradia, z autobusovej zastávky je to k zrúcanine hradu Vršatec asi 10 minút pešo po značke.
Pierre Richard

Pierre Richard ((narodený ako "Pierre Richard Charles Léopold Defays") * 16. august 1934, Valenciennes, Francúzsko) je francúzsky herec, komik, režisér a príležitostný spevák.
Životopis.
Pierre Richard sa narodil vo francúzskom meste Valenciennes. Spočiatku pracoval v divadle, kde vystupoval spolu s Antoinom Bourseillerom, neskôr v parížskych kabaretoch ako napr. "l'Écluse", kde pracoval spolu s Victorom Lanouxom. 
Vo filme debutoval v roku 1967, keď dostal malú rolu vo filme Yvesa Roberta "Alexandre le bienheureux". Jedna z jeho najznámejších rolí bola vo filme "Veľký blondín s čiernou topánkou" z roku 1972. 
V roku 2006 získal filmové ocenenie čestného Césara za celoživotnú prácu.
Jednota slovenskej mládeže

Jednota slovenskej mládeže je nacionalistické a pravicové občianske združenie, pôsobiace na Slovensku od roku 2002.
Dejiny.
Organizácia vznikla ako ideový nástupca štúrovskej „Jednoty mládeže slovenskej“. Hlavným vedúcim sa stal jeden z najbližších spolupracovníkov Stanislava Pánisa Slavomír Jančok. 
JSM v roku 2002 organizovala tábory pre slovenskú mládež z Maďarska, s podporou Karpatskej nadácie. V rokoch 2003 - 2005 bola organizátorom „Dní panovníka Rastislava“. V roku 2004 organizácia obnovila nacionalistický časopis "Nástup", ktorý sa stal propagačným nástrojom „pánisovského“ národno-kresťanského realizmu. V roku 2005 začala organizácia napriek členstvu v Konfederácii národných síl Jána Slotu spoluprácu so Slovenskou pospolitosťou a Novým Slobodným Slovenskom. V januári 2006 po nezhodách so Stanislavom Pánisom opustil Jančok SNJ, a krátko nato boli z funkcií OZ odstránení ľudia blízki Pánisovi.
Slavomír Jančok situáciu využil nielen na odstavenie Pánisa, ale aj na získanie „Kanadskej slovenskej ligy na Slovensku“ a „Spoločnosti priateľov Zahraničnej Matice slovenskej v Toronte“, čím získal kontrolu nad rodným domom prezidenta Jozefa Tisa. Pre jednotu slovenskej mládeže sa stáva typickou vzájomná previazanosť finančných aktivít a ideológie, kde sa okrem nacionalizmu a na Slovensku prekvapivého monarchizmu vyskytuje aj ekologický radikalizmus a fanatická „mariánska duchovnosť“. JSM je členom Európskeho národného frontu (Zondlak 2006) a má silné osobné i politické väzby na časť slovenskej menšiny v Maďarsku.
JSM v roku 2007 posilnila svoju spoluprácu s kanadskými Slovákmi, v roku 2006 vytvorila vlastný „Stály rozhodcovský súd“ a obnovuje ako svoje centrum Tisov rodný dom. Časopis „Nástup“ sa ideologicky vyhraňuje: oficiálne sa posilňuje demokratické zmýšľanie v JSM, vytvára sa rubrika „Eko-impulz“ a objavujú sa články o národno-kresťanskom realizme, ktoré otvorene kritizujú Pánisa a obviňujú ho z nedostatočných filozofických základov a formalizmu.
Súčasnosť.
Jednota slovenskej mládeže so svojím „kontrarevolučným myslením“ predstavuje v slovenskej extrémnej pravici výnimku. V rámci konfederácie Intermarium pripravila vyhlásenie proti bieloruskému režimu, aktívne obhajuje a propaguje alternatívne hospodárstvo a ekológiu, vytvára intelektuálne pôsobiacu zmes volaní po priamej demokracii, obnove malých spoločenstiev, alternatívnej ekonomike, a ochrane životného prostredia ale všetko s fundamentálnym kresťanským, a takmer otvorene katolíckym a nacionalisticko-monarchistickým základom.
Vänern

Vänern je jazero, ktoré sa nachádza na juhozápade Švédska. Je to najväčšie švédske jazero a tretie najväčšie jazero v Európe. Má rozlohu , je dlhé a približne široké. Na jazere sa nachádza množstvo ostrovov (najväčší je ostrov Torsö).
Šemšiansky potok

Šemšiansky potok je potok v západnom Above, na území okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Čečejovského potoka, meria 9,3 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Pramení v juhovýchodnej časti Volovských vrchov na juhojuhovýchodnom svahu Bielej skaly (597,3 m n. m.) v lokalite Panský les, v nadmorskej výške približne 460 m n. m. 
Smer toku.
Od prameňa tečie sprvu juhozápadným smerom, následne vteká do vodnej nádrže Šemša a pokračuje severojužným smerom. Pod obcou Šemša tečie prechodne juhojuhovýchodným smerom, po sútoku s Vydumancom sa stáča juhozápadným smerom. Na dolnom toku, medzi sútokom so Slaným potokom a ústím, tečie juhojuhozápadným smerom.
Ústie.
Do Čečejovského potoka sa vlieva juhojuhovýchodne od obce Paňovce v nadmorskej výške cca 225 m n. m.
Zlatín

Zlatín je potok na východnom Slovensku, na rozhraní historických regiónov Abov a Turňa, na území Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Čečejovského potoka, má dĺžku 7,4 km a je tokom VII. rádu.
Pramení na juhovýchodnom okraji Volovských vrchov, v podcelku Holička na juhozápadnom úbočí Podkovy (569,4 m n. m.) v lokalite Pod kúpeľom, v nadmorskej výške približne 400 m n. m. Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juhojuhovýchod, potom na východojuhovýchod, sprava priberá jeden a zľava dva krátke prítoky prameniace v lokalite Pod kúpeľom, ďalej zľava prítok z lokality Podkova a následne sa stáča severojužným smerom, pričom vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina. Potom priberá ľavostranný prítok zo západného okraja Nováčanského lesa, z tej istej strany vzápätí prítok z juhovýchodného svahu Podkovy, pričom prechodne tečie juhojuhovýchodným smerom. Zľava ďalej priberá prítok z lokality Kratkaníky, podteká cestu II. triedy č. 548 a na krátkom úseku tečie znovu severojužným smerom. Z ľavej strany následne priberá Kobylský potok, stáča sa juhovýchodným smerom a zľava priberá svoj najvýznamnejší prítok, Nováčanský potok. Potom už pokračuje smerom na juh, vytvára oblúk prehnutý na východ a severoseverozápadne od obce Paňovce ústi v nadmorskej výške 241,0 m n. m. do Čečejovského potoka.
Čičkovský potok

Čičkovský potok je potok v Above, na území mesta Košice, kde preteká okresmi Košice I a Košice II. Je to ľavostranný prítok Myslavského potoka, meria 5 km a je tokom VI. rádu.
Pramení vo východnom výbežku Volovských vrchov, na okraji podcelku Kojšovská hoľa, juhozápadne od Bankova v lokalite Košický les, v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie spočiatku juhojuhovýchodným smerom, vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina a sprava priberá krátky prítok z lokality Čierne. Následne tečie prechodne juhovýchodným smerom, tečie cez Čičky-majer, stáča sa severojužným smerom a podteká Triedu KVP. Ďalej pokračuje po hranici medzi košickými mestskými časťami Západ na ľavom a Sídlisko KVP na pravom brehu. Na dolnom toku podteká Moskovskú triedu a zľava priberá Račí potok. Tesne pred ústím sa stáča na juhovýchod, podteká aj Myslavskú ulicu a na krátkom úseku tečie územím mestskej časti Myslava. Severne od Luníka IX ústi v nadmorskej výške cca do Myslavského potoka.
Baštiansky potok

Baštiansky potok je potok v Above, na území okresov Košice-okolie a Košice II. Je to pravostranný prítok Myslavského potoka, meria 3 km a je tokom VI. rádu.
Tečie v Košickej kotline, v podcelku Medzevská pahorkatina, kde pramení južne od obce Baška na severozápadnom svahu vrchu Najmoš (), v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie na krátkom úseku na severovýchod, sprava priberá krátky prítok, stáča sa východojuhovýchodným smerom a vstupuje na územie mesta Košice. Tu preteká cez lokalitu Nad vinicami južne od mestskej časti Myslava. Pri mestskej časti Luník IX sa oblúkom stáča na severovýchod a na severnom okraji tejto mestskej časti ústi v nadmorskej výške cca do Myslavského potoka.
Vrbica

Vrbica môže byť:
Vrbica (prítok Myslavského potoka)

Vrbica je potok v Above, na území okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Myslavského potoka, meria 5,4 km a je tokom VI. rádu.
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, južne od kóty 719,4 m a zároveň severne od obce Vyšný Klátov, v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie juhovýchodným smerom, zľava priberá prítok () prameniaci juhojuhovýchodne od kóty 719,4 m, esovito sa ohýba a vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina. Tu priberá pravostranný prítok z lokality Pri Krížnej hore, ďalej pokračuje juhojuhovýchodným smerom a zľava priberá prítok z juhovýchodného úbočia Kuriškovej (). Ďalej preteká cez chatovú osadu Mlynky (východne od obce Nižný Klátov), kde z ľavej strany priberá najprv prítok z lokality Pštrosov fľak, potom prítok z juhojuhozápadného svahu Kamenného hrbu (). V južnej časti tejto chatovej osady, východojuhovýchodne od centra Nižného Klátova, ústi v nadmorskej výške cca do Myslavského potoka.
Louis Raymond

 Louis Raymond (* 1895 - † 1962) bol juhoafrický tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patrí zlatá medaila v tenise, v mužskej dvojhre z olympijských hier v roku 1920 v Antverpách. Na grandslamových turnajoch patria medzi jeho úspechy účasť v semifinále Wimbledonu 1924 a účasť vo štvrťfinále French Championships 1927.
Juhoafrickú republiku reprezentoval aj v Davisovom pohári odohral celkovo 21 zápasov, z toho 13 v dvojhre (5 výhier, 8 prehier) a 8 v štvorhre (5 výhier, 3 prehry).