burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Eximbanka SR

EXIMBANKA SR je banka, ktorá bola 22. júla 1997 zriadená zákonom č. 80/1997 Z.z. „"o Exportno-importnej banke Slovenskej republiky"“ ako štátna exportno-úverová inštitúcia. Predstavuje jediný priamy finančný nástroj štátu na podporu exportu. Na finančnom trhu vystupuje ako špecializovaná inštitúcia, ktorá poskytuje bankové aj poisťovacie služby. Primárnym cieľom EXIMBANKY SR je umožniť vstup slovenským exportérom do projektov a teritórií, ktoré komerčný finančný sektor považuje za príliš rizikové. Jej úlohou je zlepšiť hospodársku výmenu Slovenskej republiky so zahraničím, zvýšiť konkurencieschopnosť slovenských výrobcov na zahraničných trhoch a podporovať vývoz výrobkov s vysokou mierou pridanej hodnoty. Účelom je štátna podpora, ktorá nenarúša trhové podmienky a nedeformuje trh.
Orgánmi EXIMBANKY SR sú rada, dozorná rada a generálny riaditeľ. Rada je štatutárnym orgánom EXIMBANKY SR. Má päť členov, ktorými sú generálny riaditeľ, traja námestníci a ďalší člen, ktorý nie je zamestnancom EXIMBANKY SR. Generálnym riaditeľom a predsedom Rady banky je Rastislav Podhorec.
Činnosť EXIMBANKY SR.
EXIMBANKA SR na strane exportu ponúka predovšetkým úverové poistenie, financovanie a záruky. Na strane importu je to financovanie dovozu technológií. Produkty sú určené slovenským podnikateľským subjektom, primárne výrobcom tovarov a poskytovateľom služieb určených na vývoz. Vo vzťahu ku komerčnému finančnému trhu banka plní komplementárnu funkciu. Umožňuje realizovať vývozy do teritórií s vyššou mierou rizika krajiny, a to aj pri veľkých projektoch s dlhým odkladom splatnosti. Podporuje investovanie v zahraničí, predovšetkým pri zakladaní spoločných podnikov.
Avicii

Avicii (štylizované ako ΛVICII, ◢◤), vlastným menom Tim Bergling (* 8. september 1989, Štokholm, Švédsko† 20. apríl 2018, Maskat, Omán) bol DJ nominovaný na cenu Grammy, remixér a hudobný producent.
Jeho singel „Bromance“ (vydal ho pod pseudonymom Tim Berg) sa dostal do prvej dvadsiatky v Belgicku, Holandsku a Švédsku. Vokálna verzia tejto skladby „Seek Bromance“ bola vydaná krátko nato, pričom dosiahla 13. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Medzi jeho ďalšie úspešné single patria „Levels“ (so samplami piesne „Something’s Got a Hold On Me“ od Etty James), „Fade Into Darkness“ (so samplami piesne „Perpetuum Mobile“ od Penguin Cafe Orchestra), „My Feelings for You“ (so samplami piesne „My Feelings For You“ od skupiny Cassius), „Street Dancer“, „Tweet It“ a „Wake Me Up!“ (v spolupráci s Aloe Blaccom). Dňa 13. septembra 2013 vydal svoj debutový štúdiový album s názvom "#TRUE".
O jeho kariérnom vzostupe bol v roku 2017 natočený film AVICII: TRUE STORIES.
Dňa 29. marca 2016 oznámil prostredníctvom facebooku, že končí ako Avicii na šou a festivaloch, ale divákom sa naďalej bude prihovárať novou hudbou.
Jeho umelecké meno znamená v budhistickom slangu najnižšiu úroveň pekla. Hlbší význam toto vysvetlenie preňho nemalo, páčilo sa mu ako to znie.
Mal dvoch bratov a jednu sestru.
Zomrel 20. apríla 2018 v Maskate v štáte Omán. Spáchal samovraždu.
Vplyvy.
Medzi Aviciiho vplyvy patrí tvorba interpretov ako Basshunter, Tiësto, Daft Punk, Laidback Luke, Eric Prydz a bývalí členovia Swedish House Mafie – Sebastian Ingrosso, Steve Angello a Axwell.
Haplocanthosaurus

Haplocanthosaurus je vyhynutý rod sauropóda, zrejme člen skupiny Diplodocoidea. Žil v období vrchnej jury (asi pred 155 až 152 miliónmi rokov) na území dnešného štátu Colorado v USA.
Opis.
Haplocanthosaurus bol pravdepodobne blízky príbuzný rodu Cetiosaurus. Živil sa zrejme ohryzovaním lístia a vetvičiek z vysokých stromov a cykasov. S dĺžkou tela až okolo 21 metrov (zvyčajne však len asi 15 metrov) patril medzi najväčšie dinosaury.
Iž

Iž môže byť:
Tapuiasaurus

Tapuiasaurus je vyhynutý rod vývojovo pokročilého sauropóda zo skupiny Titanosauria. Žil v období spodnej kriedy (pred približne 120 Ma) na území dnešnej Brazílie. Jeho jediným druhom je Tapuiasaurus macedoi. 
Holotyp pozostáva z neúplnej kostry s takmer úplnou lebkou. Blízky príbuzný tohto dinosaura bol pravdepodobne ázijský rod Nemegtosaurus, s ktorým patril aj do rovnakej čeľade.
Edmund Hlatký

 
Edmund Hlatký (* 15. júl 1957, Dačice) je slovenský spisovateľ. 
Debutoval v roku 1988 knihou "História vecí", ktorá vzbudila pozornosť čitateľov i odbornej kritiky. Za knihu získal Cenu Ivana Kraska. Na medziľudské vzťahy vo vypätých situáciách sa zameriava aj vo svojich nasledujúcich knihách "Jesenný opar" (1999), "Iní ľudia" (2000), "Sláva a tajomstvo" (2001), "Abraka dabraka" (2008) a "Nekróza" (2011).
Stephen F. Austin

Stephen Fuller Austin, (* 3. november 1793, Wythe County, Virgínia, USA – † 27. december 1836, West Columbia, Texas), známy ako Father of Texas (Otec Texasu) bol americký politik, zakladateľ Texaskej republiky.
Životopis.
Stephen F. Austin vyrastal v Missouri. Jeho otec Moses Austin v roku 1820 požiadal španielske úrady o povolenie na založenie kolónie v Texase. Toto povolenie získal, ale neočakávane v roku 1821 zomrel a v jeho diele pokračoval syn Stephen. V tom čase ale Mexiko vyhlásilo nezávislosť od Španielska a Stephen Austin bol nútený vydať sa do Mexika, aby povolenie na kolonizáciu prejednal, čo sa mu podarilo. Ku koncu roku 1825 prišlo do Texasu prvých tristo amerických rodín. Austin mal na starosti organizáciu správy kolónií. Pod jeho vedením boli sformované vojenské oddiely, ktorých úlohou bola ochrana kolonistov, rangeri. V roku 1832 už počet kolonistov predstavoval číslo 11 000.
V roku 1830 ale mexické úrady zakázali ďalšie prisťahovalectvo do Texasu. Od tohto času texaskí kolonisti predkladali viacero požiadaviek mexickej vláde, ktoré ale neboli naplnené. V roku 1833 Stephen Austin odcestoval do Mexika, kde sa mu podarilo vyjednať s mexickou vládou niektoré ústupky pre kolonistov.
V roku 1835 sa mexickým prezidentom stal Antonio López de Santa Anna, ktorého podporoval aj Stephen Austin. Jeho politika ale vyvolávala nevôľu amerických kolonistov. V roku 1835 sa vzťahy oboch strán vyhrotili a začala sa Texaská revolúcia. Stephen Austin sa jej zúčastnil ako veliteľ texaských vojsk pri bitke pri Bexar, potom ale odcestoval do Spojených štátov, aby si zaistil ich podporu. Sam Houston bol Stephenom Austinom vymenovaný za najvyššieho veliteľa Texaskej armády. 21. apríla 1836 sa texaským silám podarilo vybojovať rozhodujúce víťazstvo nad mexickou armádou. V prvých prezidentských voľbách Texaskej republiky Stephen Austin ohlásil svoju kandidatúru, rovnako, ako Sam Houston. Sam Houston sa stal víťazom a Stephena Austina vymenoval za ministra zahraničných vecí (First Secretary of State). Tento úrad zastával ale len dva mesiace pred svojou tragickou smrťou, zapríčinenou zápalom pľúc.
Meno Stephena Austina.
Po Stephenovi Austinovi je pomenovaný Austin, štvrté najväčšie mesto Texasu. Jeho meno nesú dve vysoké školy v Texase a nespočetné množstvo pamätníkov v Texase, ale aj v Kalifornii.
Lyzín

Lyzín (skratka Lys alebo K) patrí k proteínogennym aminokyselinám. Spoločne s arginínom a histidínom patrí lyzín do skupiny bázických aminokyselín čiže hexánových báz. Je kódovaný kodónmi AAA a AAG, priemerný výskyt v proteínoch činí 5,9%.
Zdroje.
Lyzín je pre človeka jednou z esenciálnych aminokyselín, tzn. ľudské telo ho nedokáže samo vyrobiť, a preto ho musí prijímať v strave podobne ako niektoré vitamíny. Dospelý človek potrebuje asi 14 mg na kilogram telesnej váhy denne (t. j. asi 1 – 1,5 g denne). Deti potrebujú asi 44 mg na kilogram telesnej váhy denne. 
Zvlášť veľké množstvo lyzínu obsahuje parmezán, ryby, bravčové a hovädzie mäso, sójové bôby, pšeničné otruby, šošovica, fazuľa a arašidy. Lyzín citlivo reaguje na teplo za sucha, napr. na praženie.
V 100 g týchto potravín je obsiahnuté nasledovné množstvo lyzínu:
Vlastnosti.
L-lyzín je nevyhnutným stavebným prvkom pre všetky bielkoviny v tele. L-lyzín hrá hlavnú úlohu pri vstrebávaní vápnika, budovaní svalov, zotavovaní sa po chirurgických zákrokoch alebo zraneniach a pri produkcii telesných hormónov, enzýmov a protilátok.
Rovnako sa ukázalo, že lyzín hrá úlohu pri anémií, pretože sa predpokladá, že lyzín má vplyv na príjem železa a následne na koncentráciu feritínu v krvnej plazme. Avšak presný mechanizmus účinku ešte treba objasniť. Má vplyv aj na vypadávanie vlasov, pretože ženy trpiace vypadávaním vlasov reagovali dobre na liečbu l-lyzínom a železom.
Slovenské národné inline hokejové družstvo žien

Slovenské národné inline hokejové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Slovensko v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenského zväzu ľadového hokeja (SZĽH) od roku 2010. Družstvo sa prvýkrát predstavilo na majstrovstvách sveta FIRS v roku 2010, čo bolo zároveň aj jeho jediné vystúpenie na MS. Obsadilo na nich 6. miesto, keď po jedinom získanom bode so skončilo v základnej skupine posledné. Po štvrťfinálovej prehre s zaznamenalo svoju historicky prvú výhru () nad v zápase o umiestnenie. Následne v stretnutí o 5. miesto prehralo so Španielskom.
Nissan 370Z

Nissan 370Z (v Japonsku ako Fairlady Z) je športový automobil, ktorý od roku 2008 vyrába japonská automobilka Nissan. Predstavený bol dňa 29. októbra 2008 na LA Auto Show predtým, ako sa sám oficiálne predstavil. 370Z je šiestou generáciou automobilov Z a je nasledovníkom modelu 350Z.
Špecifikácie.
Výkony.
Zrýchlenie z 0 na /h je nasledovné:
Nissan 370Z Coupe: 4,5 sekundy
Nissan 370Z Roadster: 4,9 sekundy
1/4 míle (kupé): 13,3 sekundy s konečnou rýchlosťou /h
1/4 míle (roadster): 13,6 sekundy s konečnou rýchlosťou /h
Preťaženie (kupé): 0,99 g
Skidpad (roadster): 1,00 g
Brzdenie z 96 na /h (roadster): 103 ft
Slovenské pedagogické nakladateľstvo

Slovenské pedagogické nakladateľstvo bolo slovenské vydavateľstvo, ktoré vzniklo v roku 1920 „ako slovenská pobočka Štátneho pedagogického nakladateľstva v Prahe“. Vzniklo tak druhé najstaršie vydavateľstvo na Slovensku. SPN začalo okrem pedagogickej a psychologickej literatúry vydávať aj učebnice a pedagogické periodiká. V polovici 90. rokov bolo SPN privatizované a v roku 2003 spojené s vydavateľstvom Mladé letá do SPN – Mladé letá, spol. s r.o.
Externý odkaz.
Stránka Vydavateľstva SPN – Mladé letá
Mladé letá (vydavateľstvo)

Mladé letá (1953-1956 "Slovenské nakladateľstvo detskej knihy") bolo (do 80. rokov jediné) slovenské špecializované vydavateľstvo kníh pre deti a mládež. V roku 2003 boli spojené so Slovenským pedagogickým nakladateľstvom do spoločnosti Slovenské pedagogické nakladateľstvo – Mladé letá, spol. s r.o.
V roku 1953 bolo vyčlenením z vydavateľstva SÚV ČSM vytvorené samostatné vydavateľstvo detskej literatúry pod názvom Slovenské nakladateľstvo detskej knihy, ktoré bolo v roku 1956 premenované na Mladé letá. 
Mladé letá vydávali okrem iného edície pre najmenších (Omaľovačky, Vystrihovačky a pod.) , pre mládež od 9 rokov resp. 11 rokov (Zlatý kľúčik, Z rozprávky do rozprávky, Delfín, Stopy, Predávne príbehy a pod.), abonentskú edíciu Klub mladých čitateľov, teoretickú edíciu Otázky detskej literatúry a časopis Slniečko. Spolu s pražským vydavateľstvom detskej literatúry Albatros Mladé letá vydávali mesačník Zlatý máj.
Od roku 1965 vydavateľstvo každoročne udeľovalo viacero cien za detskú literatúru.
Zlatá éra komiksu

Zlatá éra komiksu je označenie pre obdobie histórie amerického komiksu. Ide o obdobie medzi rokmi 1930 – 1950, ktoré charakterizoval rozmach vydávania komiksov ako samostatného média, pričom sa odobitne rozvinul superhrdinský komiks. V tomto období sa formujú prvé samostatné komiksové vydavateľstvá, ako napríklad DC Comics, Timely, Nedor, Fawcett a i.
Obdobie zlatého veku komiksu sa končí v 50-tych rokoch 20. storočia a k jeho záveru prispeli aj tieto faktory:
História.
Hlavnou udalosťou, ktorou sa označuje začiatok Zlatej éry komiksu je debut Supermana v titule Action Comics #1, ktorý bol vydaný v júni roku 1938 vydavateľstvom Detective Comics, Inc. - predchodca dnešného vydavateľstva DC Comics. Spoločnosti ako napríklad Timely Comics, Fawcett Comics, Quality Comics potom začali vytvárať svojich vlastných superhrdinov v snahe emulovať úspech Supermana.
Medzi rokmi 1939 a 1941 vydavateľstvo Detective Comics, Inc a ich sesterská spoločnosť All-American Publications predstavili také populárne postavy ako Batman a Robin, Wonder Woman, Green Lantern, The Flash, Aquaman, a Hawkman. Timely Comics, predchodca Marvel Comics, debutovali s populárnymi postavami Captain America, Human Torch, a Sub-Mariner.
Zatiaľčo postavy od DC a Timely sú dnes široko známe, najpredávanejším titulom tejto éry bol Captain Marvel od vydavateľstva Fawcett Comics. Predávalo sa približne 1,4 milióna kópií na jedno číslo tohto komiksu.
Komiksy, a hlavne tie so superhrdinami, si získali obrovskú popularitu počas Druhej svetovej vojny. Predstavovali lacné a ľahko čitateľné príbehy kde dobro víťazilo nad zlom. Veľmi často superhrdinovia bojovali proti silám Osi. Slávnym komiksom je Captain America #1 z roku 1941, na ktorého obálke Captain America udrel päsťou nacistického vodcu Adolfa Hitlera.
V neskorých 40-tych rokoch začala popularita superhrdinov upadať a komiksové vydavateľstvá sa v snahe udržať si svojich čitateľov začali orientovať viac na iné žánre, ako napríklad science fiction, western, alebo horror. Veľa titulov so superhrdinami zaniklo.
Následná Strieborná éra komiksu začína v roku 1956 debutom prvého úspešného nového supehrdinu po zlatej ére, ktorým je nový Flash v titule Showcase #4 (vydaný spoločnosťou DC Comics).
Asociácia waldorfských škôl a škôlok

Asociácia waldorfských škôl a škôlok (AWŠŠ, predtým Asociácia priateľov slobodných waldorfských škôl), je slovenské občianske združenie. M za cieľ „napomáhať šíreniu a rozvoju waldorfskej pedagogiky na Slovensku“. Asociácia vznikla v roku 1992.
Externý odkaz.
Asociácia waldorfských škôl a škôlok
Quai de la Tournelle

Quai de la Tournelle ("nábrežie Vežičky") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode. Svoj názov má podľa mostu Tournelle, ktorý je približne v polovici nábrežia.
Poloha.
Nábrežie leží na ľavom brehu rieky Seiny oproti ostrova sv. Ľudovíta medzi mostami Sully a Archevêché. Začína na križovatke s Boulevard Saint-Germain, kde nadväzuje na Quai Saint-Bernard, a končí na križovatke s ulicou "Rue Maître-Albert", odkiaľ pokračuje Quai de Montebello. Medzi mostami Sully a Tournelle leží prístav Port de la Tournelle.
Dejiny.
Okolo roku 1380 tu bol prístav Saint-Bernard. Nábrežie bolo vybudované podľa nariadenia z 23. júna 1554. V roku 1738 bolo predĺžené a okolo roku 1750 získalo názov "Quai de la Tournelle". Oproti prúdu od ulice "Rue de Pontoise" sa nazývalo "Quai des Miramiones", od roku 1835 sa tiež menuje "Quai de la Tournelle".
Quai de Montebello

Quai de Montebello ("Montebellovo nábrežie") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa na ľavom brehu rieky Seiny v 5. obvode.
Poloha.
Nábrežie leží na ľavom brehu oproti ostrovu Cité s katedrálou Notre-Dame. Začína na križovatke s "Rue des Grands-Degrés", kde nadväzuje na Quai de la Tournelle a končí pri "Rue du Petit-Pont", odkiaľ pokračuje Quai Saint-Michel. Na nábrežie vedú mosty Pont au Double a Petit-Pont.
Dejiny.
Nábrežie nesie meno generála Jeana Lannese, vojvodu z Montebello (1769 – 1809), ktorý padol v bitke pri Asperne.
Quai Saint-Exupéry

Quai Saint-Exupéry ("nábrežie Saint-Exupéryho") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 16. obvode. Je pomenované podľa francúzskeho letca a spisovateľa Antoina de Saint-Exupéryho. Nábrežie je súčasťou rýchlostnej komunikácie Voie Georges-Pompidou.
Poloha.
Nábrežie vedie po pravom brehu rieky Seiny. Začína na križovatke s Boulevard Murat, kde naň nadväzuje Quai Louis-Blériot a končí až za hranicami Paríža na území mesta Boulogne-Billancourt, kde naň nadväzuje "Quai du Point-du-Jour".
Quai Louis-Blériot

Quai Louis-Blériot ("nábrežie Louise Blériota") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 16. obvode. Je pomenované podľa francúzskeho letca Louise Blériota. Nábrežie je súčasťou rýchlostnej komunikácie Voie Georges-Pompidou.
Poloha.
Nábrežie vedie po pravom brehu rieky Seiny. Začína na križovatke s Avenue de Versailles pri moste Grenelle v blízkosti Maison de Radio France a končí na križovatke s Boulevard Murat, kde naň nadväzuje Quai Saint-Exupéry.
Mladé letá

Mladé letá môže byť:
Postupný pohyb

Postupný pohyb môže byť:
Sallustiov dom

Salustiov dom (tal. "Casa di Sallustio") je názov obytnej súkromnej stavby v archeologickej lokalite Pompeje. Je situovaný v severozápadnej časti mesta, priamo na križovaní ulíc "Via Consolare" a "Vicolo di Mercurio".
Za svoje pomenovanie vďačí volebnému nápisu na priečelí, ktorý vyzýva k zvoleniu bližšie neznámeho C. Sallustia.
Pravdepodobným majiteľom, podľa nájdeného pečatidla, bol však istý A. Cossius Libanus. Jeho dom po objavení vyvolal senzáciu svojou vznešenou výzdobou, zaraďujúcou sa k I. výtvarnému štýlu, a rozlohou vnútorných priestorov.
Pochádzal pravdepodobne z prvej polovice 2. stor. pred Kr. Ako viacero stavieb v meste i "Sallustiov dom" prešiel viacerými stavebnými úpravami. Pôvodne mal vzhľad jednoduchého a prísne racionálneho domu. Okolo roku 80 pred Kr. prebehli v pôvodnom rozvrhnutí domu zásadné zmeny. Ku konečnej prestavbe prišlo po zemetrasení v roku 62 po Kr. Vtedy sa z prepychového mestského sídla stal hostinec. Dve miestnosti v západnej časti sa zmenili na "thermopolia" a v severozápadnej časti domu pribudla pekáreň. Takto dom prečkal až do svojej skazy v roku 79 po Kr. 
Dnešnému návštevníkovi umožňuje pohľad do "Sallustiovho domu" urobiť si predstavu o vzhľade stavieb tohto druhu v meste.
Ucho (rozlišovacia stránka)

Ucho môže byť:
Magurka (vrch v Oravskej Magure; 1107 m n. m.)

Magurka () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Vavrečka, približne južne od Námestova. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo a Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Vavrečka a Štefanov nad Oravou. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Vavrečka a Ťapešovo, severným smerom Námestovo a východným smerom ležiaci Štefanov nad Oravou a Tvrdošín. 
Opis.
Magurka leží na severnom konci hlavného hrebeňa Oravskej Magury, priamo nad Oravskou priehradou. Podľa vysielača na vrchole ľahko identifikovateľný vrch tvorí dominantu širokého okolia. Severne susedí Stará hora (), východne je sedlom oddelený Ostrý vrch (), južne Javorový vrch () a Budín () a západným Bučina (). Západne sa zvažujúce svahy odvodňuje potok Vavrečanka do Bielej Oravy, zo severovýchodných odvádza vodu Stavný potok do Oravskej priehrady a z juhovýchodných Štefanovský potok do vodnej nádrže Tvrdošín. Vrcholom vedie značený chodník z Trstenej a k vysielaču i lesná cesta.
Výhľady.
Vrcholová časť je pokrytá lesným porastom, ktorý poskytuje len obmedzený rozhľad. Viditeľné sú najmä okolité vrchy Oravskej Magury a Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, no tiež Vysoké a Nízke Tatry.
Vysielač Magurka.
Na vrchole sa nachádza železobetónová veža, vysoká 80 metrov. Šírenie prvého programu ČST sa z Magurky začalo 29. septembra 1975, druhý program pribudol už 19. decembra. Rozhlasové vysielanie v pásme VKV mohli obyvatelia Oravy prijímať už od júna 1990. Vysielač pokrýva signálom územie Oravy, no presahy zasahujú na Kysuce, Liptov a územie Poľska.
Najbližšie vysielače.
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:
Valentín Matrka

Valentín Matrka (* 13. február 1907 † 6. november 1980) bol poslanec Národného zhromaždenia ČSR, richtár Lamača a politický väzeň.
Život.
Narodil sa v roku 1907 v Lamači (dnes mestská časť Bratislavy) v chudobnej maloroľníckej rodine. Študoval na bratislavskom reálnom gymnáziu, nakoniec zostal roľníkom. Vstúpil do agrárnej strany, v roku 1939 sa ako 32 ročný stal lamačským richtárom. V májových voľbách v roku 1946 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia v Prahe, ako zástupca roľníkov a kandidát Demokratickej strany za bratislavský volebný kraj. Po odmietnutí ponuky pokračovať v práci v Strane slovenskej obrody, ktorá sa stala nástupkyňou Demokratickej strany, bol vylúčený z parlamentu a v októbri v roku 1948 bol zaradený do tábora nútených prác v Novákoch. V máji v roku 1950 ho odsúdili na štyri roky väzenia. Napriek neľudskému bitiu, fyzickému a psychickému týraniu vyšetrovateľmi ŠtB, sa súdu nepodarilo preukázať mu vinu. Vo väzení strávil deväť rokov − do roku 1957. Krajský súd ho v roku 1968 oslobodil spod žaloby. Po prepustení z väzenia začal pracovať ako robotník na JRD Lamač, v roku 1965 sa stal jeho predsedom. Družstvo dosahovalo dobré výsledky a patrilo medzi najlepšie v kraji. V roku 1974 prišlo k zlúčeniu troch susedných družstiev − Devínskej Novej Vsi, Lamača a Záhorskej Bystrice do jedného družstva Devín. Hospodársky dvor družstva, ktorý sa špecializoval na živočíšnu výrobu, viedol vtedy 67-ročný Matrka až do svojej smrti. Pri práci na hospodárskom dvore utrpel mozgovú príhodu a po štyroch týždňoch zomrel v nemocnici v Bratislave v nedožitých 74 rokoch života.
Ulica Valentína Matrku

Ulica Valentína Matrku je ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy. Tvorí pokračovanie Harmincovej ulice, čím spája Lamačskú cestu s ulicou Pod Zečákom.
Pomenovaná je po Valentínovi Matrkovi, poslancovi Národného zhromaždenia ČSR, richtárovi Lamača a politickom väzňovi. Ulica vznikla pri výstavbe diaľnice D2. Tvorená je násypom a mostom ponad ulicu Zidiny a železničnú trať 110.
Blízke ulice.
Pod Zečákom, Zidiny, Lamačská cesta, Harmincova ulica
Kyselina peroxomravčia

Kyselina peroxomravčia, ((HCO2OH) tiež kyselina permravčia, formalhydroperoxid alebo PFA, systematický názov je kyselina peroximetánová) je chemická zlúčenina, najjednoduchšia a najsilnejšia perorganická kyselina. Je to bezfarebná kvapalina, dráždivá, so silnými oxidačnými účinkami.
Používa sa ako oxidačné činidlo a dezinfekcia v potravinárstve a medicíne. Je účinným biocídom proti baktériám (vrátane mykobaktérií), vírusom, mikroskopickým hubám a bakteriálnym spóram. Jej degradačným produktom je kyselina mravčia. Kyselina peroxomravčia je nestabilná, treba ju teda pripravovať tesne pred použitím a nakladať s ňou opatrne, pretože môže dôjsť k rýchlemu rozkladu s uvoľnením veľkého množstva energie.
Kyselina peroxomravčia sa vyrába katalyzovanou reakciou kyseliny mravčej a peroxidu vodíka alebo reakciou kyseliny mravčej, peroxidu vodíka a kyseliny peroctovej. Typický vodný roztok kyseliny peroxomravčej obsahuje aj kyselinu mravčiu a peroxid vodíka.
Kyselina peroxomravčia sa ukazuje byť sľubným prostriedkom pre dezinfekciu odpadových vôd. Pri koncentrácii 2 – 4 mg/l dochádza počas 45 minút k zníženiu počtu koliformných mikroorganizmov o 2 až 3log (100krát až 1 000-krát). Je však potrebné ešte preskúmať toxicitu a tvorbu vedľajších produktov pri takomto použití.
Somár africký

Somár africký (iné názvy: somár divý, somár obyčajný; staršie: osol, somár; neformálne: africký somár, africký osol; lat. "Equus africanus" alebo "Equus asinus") je druh z rodu kôň ("Equus"), v rámci ktorého sa často presnejšie zaraďuje do podrodu somár ("Asinus"). Alternatívne (a dnes už nie veľmi často) sa zaraďuje do rodu somár ("Asinus"). 
Tento druh obyčajne zahŕňa aj somára domáceho, pretože doň z vývojového hľadiska jednoznačne patrí; ale v užšom (dnes už zriedkavom) zmysle somára domáceho nezahŕňa
Starší rozsah taxónu.
V 19. storočí sa do druhu "Equus asinus" v širšom zmysle niekedy zaraďovala aj veľká časť dnešného podrodu polosomár, čiže "Equus asinus" bol zhodný s takmer celým dnešným podrodom somár v širšom zmysle. Domáce označenie tohto druhu bolo vtedy jednoducho osol alebo somár. . Tento článok sa polosomármi nezaoberá.
Výskyt.
Somáre africké žijú v púštiach a v iných vyprahnutých oblastiach severovýchodnej Afriky, Etiópie a Somálska, v minulosti tieto osle žili na severe a na západe Afriky, v Egypte, Sudáne a Líbyi. 
Systematika.
somár africký/ somár divý v širšom zmysle/ somár obyčajný ("Equus africanus" v širšom zmysle; ="Equus asinus" v širšom zmysle):
Poznámky:
Matchbox Twenty

Matchbox Twenty (tiež Matchbox 20 alebo MB20) je americká rocková skupina, založená v Orlande na Floride v roku 1995. V súčasnosti sa skupina skladá z Roba Thomasa (hlavné vokály, klavír), Paula Doucetteho (rytmická gitara, sprievodný spev), Briana Yaleho (basová gitara), Kyla Cooka (sólová gitara, sprievodný spev) a Ryana MacMillana (bicie).
Skupina sa stala medzinárodne známou po vydaní ich debutového albumu "Yourself or Someone Like You" v roku 1996, ktorý bol v USA certifikovaný na diamantovú platňu a v Austrálii, Kanade a na Novom Zélande na multi-platinovú platňu. Pred nahrávaním ich druhého albumu, Rob Thomas spolupracoval s Itaal Shurom na skladbe nazvanej „Smooth“ pre Carlosov Santanov album "Supernatural". „Smooth“ sa stal hlavným singlom albumu a bol veľkým hitom roku 1999. Rob Thomas vyhral tri ceny Grammy za písanie a vystúpenie v kategóriách Nahrávka roka, Pieseň roka a Najlepšia spevácka popová spolupráca. Ich druhý album "Mad Season" vydaný v roku 2000 sa dostal do prvej trojky v rebríčku "Billboard" 200 a v USA bol 4-krát certifikovaný na platinovú platňu. Ich tretí album "More Than You Think You Are" z roku 2002 bol v USA certifikovaný na dvojitú platinovú platňu.
Skupina od roku 2004 mala prestávku a rytmický gitarista Adam Gaynor opustil skupinu v roku 2005. V dôsledku toho Paul Doucette sa stal rytmický gitarista a tak v roku 2007 skupina vydala kompilačný album "Exile on Mainstream", ktorý bol v USA certifikovaný na zlatú platňu. Matchbox 20 mali potom ďalšiu prestávku, ale opäť sa zišli v roku 2011 a v súčasnosti nahrávajú svoj piaty štúdiový album, ktorý podľa Paula Doucetteho bude vydaný v roku 2012.
Merná elektrická vodivosť

Merná elektrická vodivosť (σ) je fyzikálna (elektrotechnická) veličina, ktorá označuje elektrickú vodivosť materiálu, pre jeden materiál je to konštanta. Je to prevrátená hodnota merného elektrického odporu. Má jednotku S.m-1 (Siemens na meter).
Platí:
La Liga 2011/2012

La Liga 2011/2012 bol 81. ročník najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Titul obhajovala Barcelona, nováčikmi súťaže boli Real Betis, Rayo Vallecano a Granada. Sezóna začala 27. augusta 2011 a skončila 13. mája 2012. 
Svoj 32. majstrovský titul vyhral Real Madrid. Do Ligy majstrov UEFA 2012/2013 sa spolu s ním kvalifikovali aj Barcelona, Valencia a Málaga. Do Európskej ligy UEFA 2012/2013 sa kvalifikovali Atlético Madrid, Athletic Bilbao a Levante. Do 2. ligy zostúpili Villarreal, Sporting Gijón a Racing Santander.
Truckee

Truckee (originálne Coburn Station) je mesto v okrese Nevada County v Kaliforni v USA. V roku 2010 malo 16 180 obyvateľov, pričom v roku 2000 malo 13 864 obyvateľov.
Further

Further je siedmy štúdiový album britskej elektronickej skupiny The Chemical Brothers, ktorý bol vydaný dňa 14. júna 2010. Názov albumu a dátum vydania boli zverejnené dňa 30. marca 2010 na oficiálnej webstránke skupiny. Všetkých osem skladieb albumu je sprevádzaných zodpovedajúcimi filmami, ktoré špeciálne pre nich vyrobili Adam Smith a Marcus Lyal. Hlavnou postavou vo filmoch je Romola Garai. Žena na obale albumu je Jenny Godding, ktorej telo bolo dablované na podvodné scény v hudobných videách.
Album je prvým, ktorý pre skupinu vydalo vydavateľstvo Parlophone, predtým počas štrnástich rokov vydávalo pre skupinu vydavateľstvo Virgin. Hoci obe vydavateľstvá vlastní EMI.
Album "Further" bol nominovaný v roku 2011 na cenu Grammy v kategórii Best Electronic/Dance Album, ale prehral s albumom "La Roux" od dvojice La Roux.
Slovenské národné florbalové družstvo žien

Slovenské národné florbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Slovensko v medzinárodných ženských florbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenského zväzu florbalu (SZFB). Svoj prvý zápas odohralo v roku 2004 v priateľskom stretnutí v Maďarsku proti domácemu tímu, v ktorom prehralo . V decembri 2021 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 5. miesto.
Majstrovstvá sveta.
Prvýkrát sa predstavilo na majstrovstvách sveta v roku 2007, keď si vybojovalo postup v kvalifikácii. Na šampionáte vyhralo iba posledný zápas, o konečné 19. miesto, nad . O 2 roky neskôr začínalo najprv v kvalifikácii, ktorú suverénne vyhralo. Na samotnom šampionáte skončilo o 1 priečku vyššie, keď v základnej skupine vyhralo 2 stretnutia, nad a , ale v zápase o 17. miesto nestačilo na . 
V roku 2011 na MS 2011, ktoré sa konali v Lotyšsku, obsadilo 12. miesto. V základnej skupine zdolalo iba družstvo a obsadilo v nej 3. miesto. V zápasoch o 9.12. miesto potom prehralo s a aj s a obsadilo konečné 12. miesto. Na MS 2013 v Česku vyhralo v základnej skupine nižšej výkonnostnej kategórie všetky 3 zápasy, skončilo na 1. mieste a prebojovalo sa do osemfinále turnaja. V ňom tesne podľahlo . Následne oba zápasy o 9. až 12. miesto vyhralo, s a , a obsadilo konečnú 9. priečku. Na MS 2015 vo Fínsku obsadilo po troch výhrach v základnej skupine 1. miesto, z ktorej postúpilo do osemfinále. V stretnutí s zvíťazilo, ale v nasledujúcich zápasoch vo štvrťfinále so a v zápasoch o 5. až 8. miesto prehralo a obsadilo celkové 8. miesto. 
Najlepšie umiestnenie dosiahlo na MS 2017, ktoré hostilo práve Slovensko. Po jasnom postupe z prvého miesta zakladnej skupiny zvíťazilo v osemifinále nad . Po štvrťfinálovej prehre s ale nasledujúce 2 zápasy o konečné umiestnenie vyhralo a obsadilo celkové 5. miesto. Na týchto MS sa Paulína Hudáková ako vôbec prvá slovenská hráčka dostala do all stars turnaja; stala sa tiež rekordérkou tohto i všetkých doterajších turnajov MS v produktivite za 15 gólov a 12 asistencií. O 2 roky neskôr vo Švajčiarsku už v elitnej skupine MS obsadilo o 1 miesto horšie umiestnenie, keď v záverečnom zápase o konečnú 5. priečku nestačilo na , rovnako tak aj na MS 2021 
Súpiska.
Súpiska tímu na MS 2019:
Medzichladič plniaceho vzduchu

Medzichladič plniaceho vzduchu, skrátene len medzichladič (ang. "Intercooler"), alebo aj chladič plniaceho vzduchu je zariadenie na výmenu tepla v motoroch prepĺňaných turbodúchadlom alebo kompresorom. Jeho úlohou je ochladzovať stlačený vzduch z dúchadla, čo má za následok zvýšenie hustoty plniaceho vzduchu a tým aj zvýšenie hmotnosti pracovnej náplne valca a teda vyšší výkon motora. Nižšia teplota stlačeného vzduchu umožňuje zvýšiť plniaci tlak a tiež zároveň znižuje riziko samovoľného vznietenia plynov ešte pred fázou jeho kontrolovaného vzplanutia, ktoré je problémom zážihových motorov.
Medzichladiče sa môžu líšiť najmä rozmermi a obsahom, mierne potom aj vzhľadom a umiestnením v automobile. Rovnako ako vzduchový filter sa medzichladič umiestňuje do motorového priestoru tak, aby mal čo najväčší prísun vzduchu, ktorý o automobil naráža v závislosti na jeho rýchlosti. Preto sú medzichladiče tým viac účinnejšie, čím rýchlejšie sa vozidlo pohybuje, pretože to má za následok väčší a rýchlejší prísun chladnejšieho vzduchu.
Pojem "medzi" pochádza z anglického "inter", čo má pôvod ešte v historických lietadlových motoroch, v ktorých medzichladiče ochladzovali vzduch medzi jednotlivými kompresormi. V dnešných automobilových motoroch sa tak technicky nachádzajú "dochladzovače" (ang. "aftercooler"), pretože sa nachádzajú až za turbodúchadlom či kompresorom.
Konštrukcia.
Väčšinou sa používajú vodné chladiče plniaceho vzduchu. Ide o rúrkové chladiče s priečnym prúdením. Chladiaca voda prúdi rúrkami, ktoré sú usporiadané do niekoľkých radov na oboch koncoch ukončených komorami. Tie zabezpečujú otáčanie prúdu vody tak, aby postupne prešla celým chladičom. Rúrky sú často mosadzné, na vonkajšej strane vybavené rebrami pre zlepšenie prestupu tepla. Plniaci vzduch prechádza chladičom kolmo na rúrky.
Korfbal

Korfbal (po holandsky "korf" znamená kôš, "bal" lopta) je loptový kolektívny šport, v ktorom spolu nastupujú spoločne muži aj ženy. Ide o málo kontaktný komplexný šport s viac ako storočnou tradíciou. Hrá sa na ihrisku obdĺžnikového tvaru, veľkosti 40 x , rozdelenom na 2 polovice. Účelom hry je podobne ako v basketbale hodiť loptu do koša, ktorý stojí na tyčovom stojane vo vnútri každej z hracích polovíc a je vysoký bez odrazovej dosky. Hrací čas je 2 x 30 minút. Každý tím tvoria 4 muži a 4 ženy. Hrá sa v hale, na tráve, na piesku, rekreačne dokonca aj vo vode. Lopty sú podobné futbalovým, ale sú ľahšie.
Celkove je v 60 krajinách po celom svete (2011) registrovaných cca 250 000 hráčov. Najviac (100 000) je ich samozrejme v Holandsku, kde korfbal vznikol a Belgicku (7 000). Na Slovensku je korfbal menšinový šport so základňou cca 50 hráčov v 2 kluboch. Svetový korfbal riadi Medzinárodná korfbalová federácia (IKF), ktorá v tomto športe tiež organizuje majstrovstvá sveta.
Pravidlá.
S loptou môže hráč urobiť len dva kroky, dribling nie je povolený. Nesmie sa strieľať, pokiaľ je obranca na vzdialenosť ruky. Je zakázané brať súperovi loptu z ruky, musí byť chytená, keď je vo vzduchu. Je zakázané hrať nohami, behať s loptou a samozrejme faulovať. Jedna polovica tímu plní na začiatku hry obrannú rolu. Po každých dvoch vstrelených košoch si hráči role vymenia. A podstatné pravidlo je, že muž smie brániť iba muža, žena iba ženu.
Magurka

Magurka môže byť:
Quai de l’Archevêché

Quai de l'Archevêché ("Arcibiskupské nábrežie") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.
Poloha.
Nábrežie leží v juhovýchodnom okraji ostrova Cité medzi mostami Saint-Louis a Archevêché. Začína na križovatke s ulicou "Rue du Cloître-Notre-Dame", kde naň nadväzuje Quai aux Fleurs vedúce po severnej strane ostrova. Končí na južnej strane ostrova pri moste Archevêché. Hoci sa nazýva nábrežie, nevedie priamo po brehu rieky Seiny, ale oddeľuje od seba Square Jean-XXIII a Square de l'Île-de-France.
Dejiny.
Pôvodný názov nábrežia znel "Quai Catinat". Dnešný názov nesie podľa bývalého paláca parížskych arcibiskupov, ktorý sa nachádzal v priestore dnešného námestia "Square Jean-XXIII" a v roku 1830 vyhorel.
Časť nábrežia medzi mostami Archevêché a Double pozdĺž južnej strany katedrály Notre-Dame bola v roku 1911 premenená na "Square de l'Archevêché", ktoré sa od roku 1970 menuje "Square Jean-XXIII".
Quai aux Fleurs

Quai aux Fleurs ("Kvetinové nábrežie") je nábrežie v Paríži na brehu rieky Seiny. Nachádza sa v 4. obvode.
Poloha.
Nábrežie vedie po severovýchodnom okraji ostrova Cité medzi mostami Saint-Louis a Arcole. Začína na križovatke s ulicou Rue du Cloître-Notre-Dame, kde naň nadväzuje Quai de l’Archevêché vedúce na južnú stranu ostrova, a končí pri ulici "Rue d'Arcol" a rovnomennom moste.
Dejiny.
Nábrežie vzniklo na začiatku 19. storočia pod názvom "Quai Napoléon". V roku 1816 bolo premenované na "Quai de la Cité", v roku 1834 opäť na "Quai Napoléon" a konečne v roku 1879 získalo svoj dnešný názov "Quai aux Fleurs" podľa neďalekého kvetinového trhu.
Náhla brušná príhoda

Náhla brušná príhoda (NPB; iné názvy: akútna brušná príhoda, akútne brucho, akútny abdomen) je náhla, silná bolesť brucha trvajúca menej ako 6 hodín. Je charakterizovaná rýchlym (náhlym) začiatkom spravidla za plného zdravia pacienta a rýchlym priebehom. Pri oneskorenej alebo nesprávnej liečbe ohrozuje pacienta závažným poškodením zdravia, prípadne hrozí smrť. Z toho plynie potreba rýchleho stanovenia správnej diagnózy, na základe ktorej sa neodkladne uskutočnia potrebné liečebné opatrenia - v ich rámci veľmi často operačné riešenie príčiny NPB a/alebo jej dôsledkov.
Rozdelenie.
Delenie NPB je etiologické (podľa vyvolávajúcej príčiny) na:
Protipríklad

Protipríklad alebo kontrapríklad je výnimka z navrhnutého všeobecného pravidla. Ak výrok priraďuje určitú vlastnosť všetkým prvkom množiny, nájdenie len jedného prvku patriaceho do tejto množiny, ktorý túto vlastnosť nemá, je protipríkladom voči pravidlu. Inak vyjadrené, protipríklad je falzifikáciou všeobecných súdov.
Ako príklad môžeme použiť Platónov dialóg Gorgias, v ktorom sa Kalikles snaží určiť, čo to znamená hovoriť, že niektorí ľudia sú lepší ako druhí. Návrh, podľa ktorého silnejší sú lepší, Sokrates odmieta s tým, že spodina je počtom silnejšia ako trieda aristokratov, avšak charakter aristokratov je lepší ako charakter spodiny. Sokrates týmto našiel protipríklad voči navrhnutej definícii. Kalikles by mohol napadnúť Sokratov protipríklad napríklad tým, že by tvrdil, že charakter spodiny je v skutočnosti lepší ako charakter aristokratov. Ak však prijme Sokratov protipríklad, je nútený svoju definíciu buď vziať späť alebo ju pozmeniť tak, že Sokratov protipríklad už nemožno použiť. Podľa dialógu, Kalikles svoju definíciu pozmenil (lepší je múdrejší).
Spišský hradný vrch

Spišský hradný vrch () je travertínova kopa a národná prírodná pamiatka, na ktorej sa nachádza národná kultúrna pamiatka Spišský hrad. Patrí do katastrálneho územia obce Žehra a patrí pod správu NP Slovenský raj.
Za národnú prírodnú pamiatku bola kopa vyhlásená v roku 1990 a v roku 1996 upravená. Výmera chráneného územia je . Má archeologickú hodnotu a svojím pôvodom sa odlišuje od ostatných travertínových kôp v Hornádskej kotline.
Exspirácia

Exspirácia (nesprávne "expirácia"; z lat. "exspirare" = vydychovať, duť von) môže byť:
Infernum

Infernum ja poľská black metalová skupina, založená v roku 1992 v Wroclaw.
Pápež Lev X. s kardinálmi Giuliom de’ Medici a Luigim de’ Rossi

Pápež Lev X. s kardinálmi Giuliom de' Medici a Luigim de' Rossi () je názov obrazu namaľovaného talianskym renesančným umelcom Raffaelom Santim.
Dielo, radiace sa k skupinovým portrétom, predstavuje prvého mediciovského pápeža Leva X. so svojimi synovcami a kardinálmi - Giuliom (1478 - 1534, kardinálom od r. 1513, neskorším pápežom Klementom VII., vľavo) a Luigim de' Rossi (1474 - 1519, kardinálom od r. 1517, vpravo). Obraz patrí k Raffaelovým vrcholným dielam; vznikol v roku 1518, dva roky pred maliarovou smrťou.
Dokonalá kompozícia obrazu je odzrkadlením veľkosti umelca, ktorý sa tu prejavuje i ako architekt (architektúra budovy naznačená v pozadí). 
U diváka vyvolá obraz prvý dojem svojou „symfóniou“ červenej a bielej farby: tmavočervené oblečenie pápeža, jasnočervený zamatový obrus na stole, červený poťah kresla, červené odevy kardinálov, červené záložky otvoreného manuskriptu pred pápežom kontrastujú s, v nepomerne menšej miere, bielou: spodná časť pápežovho odevu (alba), vyčnievajúci biely rukáv kardinála de' Rossiho a biele stránky v knihe.
Z diela cítiť jeho monumentálnosť a dôstojnosť. Tri postavy predstavujú kompaktnú skupinu, ktorá úplne vypĺňa priestor obrazu. Rodinné väzby medzi portrétovanými osobami dokazuje Luigiho familiárne gesto, kedy rukami uchopil pápežovo kreslo. Napriek tomu je jasné, že každá z postáv je individualitou, čo dosvedčujú rôzne smerujúce pohľady každého z mužov.
Raffael na tomto diele dokazuje svoju umeleckú vyzrelosť o. i. zmyslom pre zdôraznenie detailu - verne zachytené záhyby látky, lupa v ruke krátkozrakého pápeža, precízne naznačené strany v knihe či ornamentami bohato zdobený strieborný zvonček.
Milan Malinovský

Milan Malinovsky (* 14. august 1976, Bratislava) je slovenský spevák a herec. Vyštudoval Štátne konzervatórium v Bratislave a Divadelnú fakultu JAMU v Brne.
Divadlo.
a ďalšie.
Arne

Arne môže byť
Beck

Beck môže byť:
Beck (priezvisko)

Beck je nemecké a anglické priezvisko. V nemčine je odvodené od nárečového výrazu pre pekára, v angličtine zo slova označujúceho potok.
Na Slovensku je najčastejšie v Poprade, Komárne a Iliašovciach (okres Spišská Nová Ves). V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, Olomouc a Ústí nad Labem.
Známi nositelia.
Pozri v článku Beck.
Hypocentrum

Hypocentrum môže byť:
Poznámka.
V zahraničných (anglických, čiastočne nemeckých, ruských a pod.) textoch z oblasti vojenstva a pod. ekvivalent výrazu hypocentrum v príslušnom jazyku (napr. hypocenter v angličtine) znamená aj:
Takbír

Takbír () znamená po arabsky "glorifikácia" (Alaha) , najčastejšie vo význame „vyslovenie (frázy) Alláhu akbar“ (). "Alláhu akbar" znamená „Boh je najväčší“ (často nepresne „Boh je veľký“). Fráza sa používa ako neformálne vyjadrenie viery, ale aj ako formálna súčasť azánu alebo modlitby.
Definícia a gramatika.
Samotný termín "takbír" je slovesné podstatné meno vytvorené z trojpísmenového koreňa slova k-b-r (veľký), presnejšie zo slovesa II. kmeňa "kabbara". "Alláhu" je nominatív mena Alláh a slovo "akbar" (najväčší) je elatív (3. stupeň) prídavného mena "kabír" (veľký).
Použitie.
Túto frázu moslimovia recitujú v rôznych situáciach - napríklad keď sú šťastní, alebo keď chcú vyjadriť súhlas, keď chcú velebiť kazateľa, počas boja, ale aj v okamihoch extrémneho stresu alebo eufórie.
Fráza sa prednáša buď v každej fáze povinných modlitieb, ktoré sa vykonávajú päťkrát denne ako aj v osobných modlitbách, vykonávaných z vlastnej vôle . Rovnako moslimské zvolávanie k modlitbe a začiatok modlitby obsahujú túto frázu, ktorú možno počuť v mestách po celom moslimskom svete.
V islamskom svete často namiesto potlesku niekto zvolá „takbír“ a dav odpovie zborovo „Alláhu akbar“.
Motto.
Takbír sa často používa ako motto na vlajkách v islamskom svete.
Kovačica (mesto)

Kovačica () je mesto v Srbsku, v pokrajine Vojvodina, neďaleko sútoku riek Tisy a Dunaja. Novú osadu Kovačica založili v roku 1802 Slováci a v roku 2022 mala 5398 obyvateľov, kým celý okres Kovačice 21178 obyvateľov.
Poloha.
Obec Kovačica katastrálnym územím hraničí s dedinami Uzdin (11 km od Kovačice), Padina (8 km), Crepaja (10 km), Debeljača (5 km) a Idvor (14 km). Do okresu patria ešte dediny Putnikovo a Sámoš. 
Celková plocha územia obce Kovačica je 401,5 ha, s najnižšou nadmorskou výškou 81 m a najvyššou 
Dejiny.
Prvý písomný doklad o tomto území je z roku 1458 ako Kovašdinc, keď sa Peter Sydo a jeho synovia odvrátili od Jána Huňadyho a spolu so Srbmi zápasili proti nemu. Za zradu si kráľ Matej privlastnil toto územie spolu s Kovačicou.
Z historického hľadiska je pre Kovačicu významný rok 1784, keď bol zaznamenaný príchod prvých Slovákov na Dolnú zem. Obec založili obyvatelia, pôvodom Slováci, s povolením od vrchnosti uhorského štátu. Keďže obec patrila vtedy ešte Uhorsku, bola pomenovaná po Jozefovi Antalovi – veľkom uhorskom princovi – a volala sa Antalfalva.
Obyvateľstvo.
V Kovačici žije podľa sčítania v roku 2002 5697 obyvateľov slovenskej národnosti, čo predstavuje 84,22 percent populácie. Samotný okres obýva 11 455 (41,07 %) Slovákov, 9459 (33,91 %) Srbov a 2935 (10,52 %) Maďarov.
Kleomenes III.

Kleomenes III. (, iný prepis: "Kleomenés III.") bol kráľ Sparty z kráľovskej línie rodu Agiovcov. Vládol od roku 235 pred Kr. do roku 221 pred Kr. Jeho spolukráľmi z rodu Eurypontovcov boli Eudamidas III. (241 – 228 pred Kr.), Archidamos V. (228 – 227 pred Kr.) a Eukleidas (227 – 221 pred Kr.).
Kleomenes bol synom a nástupcom Leónida II., známeho odporcu reforiem zavádzaných jeho spolukráľom Agidom. Po smrti Agida, ktorého popravili, sa Kleomenes oženil (z donútenia) s jeho vdovou Agiatis. Podľa Plutarcha sa manželia zblížili a jej oddanosť k popravenému manželovi na neho tak zapôsobila, že sa začal zaujímať o jeho úmysly a ciele a po oboznámení s nimi sa ich rozhodol uskutočniť. Pritom sa poučil z jeho chýb a postupoval ináč. Počkal na vhodnú chvíľu, kým nevypukne nejaká vojna a efori mu zveria velenie nad vojskom. Tá chvíľa prišla onedlho, keď na spartské územie vpadli vojská Achájskeho spolku vedeného Arátom.
Arátos v roku 243 pred Kr. dobyl od Makedónčanov Akrokorint a priviedol Korinťanov do Achájskeho spolku a postupne ďalšími výpravami oslobodil rad miest od tyranských vlád a makedónskych posádok. Jeho úmysel zjednotiť celý Peloponéz sa však stretol s odporom. Neverili, že mu ide o oslobodenie, ale že ho k tomu vedú mocenské ciele. Rozpútala sa vojna, v ktorej Sparťania so svojimi spojencami pod vedením kráľa Kleomena, hoci bol nepriateľ v početnej prevahe, zvíťazili.
Po víťaznom návrate Kleomenes s vojskom obsadil eforát a gerúziu a obidve tieto inštitúcie zrušil. Eforov a najhorlivejších odporcov reformy dal popraviť a ostatných poslal do vyhnanstva. Keď si upevnil moc, zvolal ľudový snem, od ktorého si svoje opatrenia schválil a už mu nič nestálo v ceste k zavedeniu reforiem. Na začiatku zrušil všetky dlhy a skonfiškoval pôdu, ktorú rozdelil rovnakým dielom medzi bezzemkov. Potom do zoznamu nových občanov zapísal niekoľko tisíc perioikov a tiež im pridelil pôdu. Týmito opatreniami chcel obnoviť počet plnoprávnych spartských občanov a tým aj bojaschopnosť Sparty. Ďalšie reformy mali za cieľ obnovu starého poriadku v Sparte podľa Lykurgovej ústavy. K tomu sa však už nedostal. Arátos sa spojil s Makedóniou a Antigonos III. na čele štyridsaťtisícového vojska vtrhol po viacerých bitkách proti Kleomenovi do Sparty. Tu pri Sellasii v roku 221 pred Kr. utrpeli Sparťania drvivú porážku. Antigonos a Arátos boli prví víťazi v dejinách, ktorí vstúpili do Sparty.
Kleomenovi sa podarilo utiecť do Egypta, kde našiel útočisko u Ptolemaia III., ktorý ho počas vojny ako nepriateľ Makedóne finančne podporoval. V tom istom roku Ptolemaios III. zomrel a jeho následníkom sa stal jeho syn Ptolemaios IV. známy svojou krutosťou a nerestným životom. Ten podozrieval Kleomena, že proti nemu chystá sprisahanie a uväznil ho. Kleomenovi sa z väzenia podarilo utiecť a z pomsty zorganizoval v Alexandrii povstanie, ktoré však bolo rýchlo potlačené a Kleomenes v bezvýchodiskovej situácii spáchal samovraždu.
Parnas (Raffael)

Parnas (tal. "Parnaso") je názov fresky namaľovanej v rokoch 1509 - 1511 talianskym renesančným umelcom Raffaelom Santim.
Freska vznikla ako súčasť výmaľby miestnosti zvanej "Stanza della Segnatura" v Apoštolskom paláci vo Vatikáne, ktorou umelca poveril pápež Július II.
Námet a ikonografia.
Dielo svojim námetom vychádza zo starogréckej mytológie, podľa ktorej bývalo pohorie Parnas domovom boha Apollóna a múz. 
Grécky Parnas bol tak ako Vatikánsky pahorok, kde sa v antických dobách nachádzala Apollónova svätyňa, zasvätený umeniu. Toto spojenie antiky a súčasnosti bolo zdôraznené oknom v miestnosti, zakomponovaným do fresky, ktorým sa otvára pohľad na Belvederské nádvorie s antickými sochami.
Podľa starogréckej filozofie existovali tri hlavné kategórie ľudského ducha: Pravda, Dobro a Krása. Ich výtvarným stvárnením na stenách v tejto miestnosti Raffael zanechal trvalý odkaz svojho umeleckého majstrovstva.
Kým fresky "Aténska škola" a "Dišputa o Najsvätejšej sviatosti" predstavujú Pravdu racionálnu a Pravdu nadprirodzenú, "Cnosti teologické" sú vyjadrením Dobra, zobrazenie Krásy predstavuje maľba "Parnas". Raffael si zvolil obraz muzicírujúceho Apollóna na vrchu porastenom vavrínovými stromami, v obklopení múz a slávnych antických i súčasných básnikov. 
Každá z postáv je identifikovateľná. Zo známejších osobností tu nachádzame v ľavej časti slepého básnika Homéra, recitujúceho zo svojich básní, po bokoch ktorého stoja Dante Alighieri (vľavo) a Vergílius (vpravo). Vľavo dolu sa o rám okna opiera Sapfó dívajúca sa na štvoricu mužov stojacich pri vavrínovom strome - zľava je to Alkaios, potom Corinna, Petrarca a Anakreón. V pravom dolnom rohu diskutuje trojica mužov: sediaci Horatius, nad ktorým stoja Ovidius (vľavo) a Sannazzaro.
Odkaz diela.
V stvárnení starovekých a súčasných básnikov spolu s mytologickými múzami tkvie ideologické posolstvo diela, ktorým bolo poukázanie na inšpirujúci odkaz antického sveta pre súčasnosť. Okrem toho freska vyznievala ako chválospev na pápeža Júliusa II., veľkého podporovateľa umení, ktorý v očiach renesančných umelcov bol oslavovaný ako nový Apollón a jeho éra ako nový zlatý vek poézie a umenia vôbec.