Roman Michelko

Mgr. Roman Michelko (* 29. apríl 1971, Košice) je slovenský spisovateľ, publicista, politológ, youtuber, riaditeľ Vydavateľstva Spolku slovenských spisovateľov, politik a poslanec parlamentu zvolený za SNS.
Životopis.
Absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave v odboroch filozofia-história (v roku 1995) a politológia (s vyznamenaním v roku 1996). Od roku 1992 bol jedným z redaktorov časopisu "Proglas". Bol jedným zo zakladateľov vydavateľstva Chronos v roku 1994. Pracoval na Katedre histórie Trnavskej univerzity, neskôr v Národnom literárnom centre v sekcii zahraničných štúdií, a v zahraničnom vysielaní Slovenského rozhlasu. V rokoch 1997 až 1999 pôsobil na Katedre politológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Podieľal sa na zakladaní časopisu "Kultúra", v rokoch 1999 až 2001 riadil spravodajstvo rádia "Hviezda FM" v Nitre.
V rokoch 2001 až 2002 pôsobil v Národnej rade SR ako asistent poslanca Augustína Mariána Húsku (HZDS), po roku 2006 ako asistent poslanca Jána Podmanického (Smer). Od roku 2003 bol riaditeľom Vydavateľstva Spolku slovenských spisovateľov. Publikoval viac ako 1 200 článkov, štúdií a esejí z oblasti politológie, sociológie, filozofie, histórie a iných spoločenských vied. Je členom Matice slovenskej, v roku 2013 bol jedným z kandidátov na post jej predsedu. Pôsobil pravidelne ako hosť v relácii "Večer na tému" v RTVS.
Píše pravidelne pre "Literárny týždenník", "Hlavné správy", "ZEM &amp; VEK", "Slovenské národné noviny", "Slovo". Od roku 2018 publikuje pre socialistický časopis "DAV DVA", pre ktorý nahráva pravidelne videoblogy "Veci verejné". Dlhodobo sa venuje problematike privatizácií.
Príležitostne vystupuje aj vo verejno-právnej televízii RTVS, čo vo februári 2022 vyvolalo nevôľu poslancov strany (Čekovský, Stančík) a žurnalistu Ladislava Bariaka ml., podľa ktorých by sa Michelko nemal vo verejno-právnej televízii vyjadrovať pre jeho minulé politické spolupráce a pre jeho vystupovanie v konšpiračnom Slobodnom vysielači.
V roku 2022 vydal knihu "Alternatívne politické systémy".
Je ženatý a má dve deti.
Iniciovanie vydaní.
Vo Vydavateľstve Spolku slovenských spisovateľov inicioval vydania tak domácich (Daniel Krman, Alojz Medňanský, Etela Farkašová, Milan Zelinka, Pavol Dinka, Vladislav Suvák, Dalimír Hajko, Jaroslav Klus, Zuzana Cigánová, Ján Čomaj, Ladislav Ťažký, Gabriela Rothmayerová a ďalší), ako aj svetových spisovateľov a vedcov (Cicero, Sofokles, Thomas More, Campanella, Francis Bacon, Diderot, Montaigne, Montesquieu, Sartre, H. G. Wells, Odojevskij, Turgenev, Radiščev, Evelyn Grillová, Atónio Lobo Antues, Thomas Barnard, Peter Schneider, José Lenzini, Charlles Darwin, Rimbaud, Orwell, Huxley, Judith Hermann, Alexander Ivanovič Kuprin, Viktor Pelevin, Nabokov, Stefan Zweig, Rozanov, Alexander Blok, Vladimír Majakovskij, Emile Zola, Charles Dickens, Noam Chomsky, David Schweickart, Michael Albert a další).
V roku 2021 inicioval a vydal knihu Ľudovíta Števka "Byť kajúcnikom sa oplatí," ktorú v roku 2022 uviedol Robert Fico v rámci vydavateľstva Free Press.
Vstup do politiky.
V parlamentných voľbách 2020 kandidoval za stranu VLASŤ Štefana Harabina a získal 27 828 hlasov. Strana sa do parlamentu nedostala a so ziskom 2,93 % hlasov nemá nárok ani na štátny príspevok.
V júni 2023 vyhlásil, že ako nezávislý kandidát bude na kandidátke SNS. So ziskom 25 872 preferenčných hlasov sa z 15. miesta kandidátky SNS prekrúžkoval medzi 10 zvolených poslancov.
Kontroverzie.
V júni 2015 ho vláda SR nominovala do správnej rady Ústavu pamäti národa, kde mal nahradiť historika Slavomíra Micháleka z Historického ústavu SAV, ktorému v rade končilo funkčné obdobie. Napokon vládna strana Smer jeho nomináciu stiahla a novým predsedom správnej rady UPN sa stal Ondrej Krajňák
Médiá v tejto súvislosti poukázali na jeho kontroverzné výroky a výzvu na dekriminalizáciu Jozefa Tisa Taktiež na začiatku ukrajinskej krízy Michelko Ukrajincov vyzýval, aby sa nedali zlákať na cestu, ktorou sa po roku 1989 vydali Česko a Slovensko:
V máji 2018 vyslovil názor, že ak by sa aj podarilo vyzbierať 350 000 podpisov potrebných na vyhlásenie referenda o predčasných voľbách, stále bolo k dispozícii podanie na Ústavný súd SR, či je takéto referendum ústavne konformné, či je legitímne, aby sa dĺžka volebného obdobia stanovená ústavou skracovala, a či sú alebo nie sú porušené politické práva. Zdôraznil tiež, že obe neúspešné referendá o predčasných voľbách neboli preskúmané na Ústavnom súde SR, a preto podľa neho nebolo ani jasné, či takéto referendá sú alebo nie sú ústavne konformné, a teda prípustné.
Ocenenia.
V roku 2006 získal prémiu ceny Ivana Kraska (cena za najlepší literárny debut autorov do 35 rokov) za zbierku filozoficko-politologických esejí "Revoltujúci Sizyfos".