Kokošili

Kokošili alebo Hoh Xil (po mongolsky „Modrý hrebeň“, tiež Aqênganggyai ako „Pán desať tisíc hôr“, , ) je izolovaná oblasť v severovýchodnej časti Tibetskej náhornej plošiny. 7. júla 2017 bol Kokošili v provincii Čching-chaj zaradený medzi lokality svetového dedičstva UNESCO ako „najväčšia a najvyššia náhorná plošina na svete“.
Kokošili je známy svojou izoláciou a minimálnym dopadom ľudskej činnosti. Západná časť národného parku je neobývaná, kým vo východnej časti žijú Tibeťania tradičným kočovným spôsobom v súlade s prírodou. Kvôli svojim nehostinným poveternostným podmienkam sa oblasti niekedy hovorí "tretí pól". Celoročne sú na planine teploty pod nulou, ktoré môžu klesnúť až k mínus 45 stupňom.
Geografia.
Región pokrýva 83 000 štvorcových kilometrov v priemernej nadmorskej výške 4 800 metrov nad morom, rozprestiera sa v smere východ – západ medzi pohorím Tchang-ku-la a Kunlun v pohraničných oblastiach juhozápadnej čínskej autonómnej oblasti Tibet, severozápadnej čínskej provincie Čching-chaj a čínskej Ujgurskej autonómnej oblasti Sin-ťiang. Juhovýchodná časť Kokošili, odvodňovaná riekou Chumar, je jedným z hlavných prameňov rieky Jang-c'-ťiang. Zvyšok regiónu je bezodtokový, s odvodňovaním do mnohých izolovaných jazier; túto oblasť hydrológovia niekedy označujú ako „jazernú oblasť Kokošili“. 45 000 kilometrov štvorcových regiónu Kokošili s priemernou nadmorskou výškou 4 600 metrov bolo v roku 1995 vyhlásených za národnú prírodnú rezerváciu. Zoznam svetového dedičstva UNESCO zahŕňa západnú polovicu okresu Zhidoi a západnú časť okresu Qumarlêb v provincii Čching-chaj. Ultraprominentný štít Pu-kcha-ta-pan Feng je považovaný za súčasť Kokošili.
Geológia.
Kokošili je vulkanický. Okolité vulkanické pole severného Tibetu obsahuje množstvo neskorokenozoických sopiek. V tejto oblasti sa nachádza niekoľko sopiek havajského typu. Sopečné pole Pa-mao-čchiung-cung má rozlohu 300 km2 a obsahuje dokonale zachovanú sopečnú stavbu severovýchodne od vrcholu a lávový prúd, ktorý prekrýva nánosy kvartérnych jazier. Oblasť Pa-mao-čchiung-cung obsahuje peralkalické fonolitové a foiditické horniny. Sopečné pole Jung-po-chu obsahuje päť dacitových, trachyandezitových a andezitových prieduchov. Sopečné pole Čchiang-pa-čchien pokrýva širokú oblasť pozdĺž južnej hranice pohoria Kunlun. Kužeľ v kaldere Kokošili, o ktorom sa kedysi predpokladalo, že bol pozorovaný pri erupcii na satelitnej fotografii v roku 1973, sa dnes nepovažuje za historicky aktívny.
Divoká zver.
Vďaka geografickej izolácii je až tretina rastlín a 60% cicavcov endemických. Napriek drsnému podnebiu je Kokošili domovom viac ako 230 druhov voľne žijúcich zvierat, z ktorých 20 je pod ochranou čínskeho štátu, vrátane jaka divého, kianga, jeleňa bielohubého, medveďa hnedého a ohrozenej antilopy čiru. Hojne sa vyskutujúca pískavka náhorná, malý hlodavec, je hlavnou potravou medveďa hnedého v regióne; medvede sa živia aj jakom a antilopou. Doteraz málo známy región, a spolu ním aj zriedkavá a ohrozená antilopa čiru, sa v Číne stali známymi po uvedení filmu "Kokošili: Horská hliadka" v roku 2004. Jazero Čuo-naj v Kokošili je známy ako miesto zhromažďovania tibetskej antilopy.
Doprava.
Železničná trať Golmud – Lhasa a čínska národná diaľnica 109 vedú pozdĺž východnej hranice rezervácie. V oblasti bol vybudovaný tunel Feng-chuo-šan, v súčasnosti najvyššie položený železničný tunel na svete (1338 m dlhý, s vchodmi umiestnenými v nadmorskej výške 4905 metrov nad morom).