burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čierna ruka

Čierna ruka ("Črna ruka"/"Црна Рука"), oficiálne Zjednotenie alebo smrť ("Ujedinjenje ili Smrt"), bola tajná organizácia, ktorú v máji 1911 založili srbskí nacionalisti. Dávala si za cieľ zjednotenie všetkých Srbmi obývaných území (išlo predovšetkým o Bosnu a Hercegovinu pripojenú k Rakúsko-Uhorsku v októbri 1908). V roku 1914 mala približne 2500 členov. Mnohí z nich boli dôstojníkmi Srbskej armády. Organizácia bola tvorená 3 - 5 člennými bunkami. Hlavným cieľom bolo vykonávať predovšetkým politické vraždy. 
Zúčastnila sa na atentáte na srbského kráľa Alexandra I. aj na atentáte Gavrila Principa na následníka trónu, arcivojvodu Františka Ferdinanda d'Este, v Sarajeve 28. júna 1914, ktorý poslúžil ako zámienka na vyhlásenie vojny (pozri prvá svetová vojna).Nesprávne sa udáva, že Gavrilo Princip bol taktiež jej členom. Bol členom skupiny Mladá Bosna, ktorá s nimi spolupracovala na atentáte.
Ako reakcia na túto organizáciu bolo založené združenie "Biela ruka", ktoré naopak malo podporovať panovníka a dvor.
Pionier

Pionier môže byť:
Petr Čepek

Petr Čepek (* 16. september 1940, Praha – † 20. september 1994, Vrchlabí) bol český herec.
V rokoch 1958 – 1962 študoval DAMU. Pôsobil v Divadle P. Bezruče v Ostrave, od roku 1965 člen Činoherného klubu v Prahe. Z divadelných rolí: Pierot (A. Vostrá Na koho to slovo padne), Vladimír (B. Hrabal Něžný barbar). 
Zomrel 20. septembra 1994 na rakovinu pankreasu vo vrchlabskej nemocnici. Pochovaný bol na cintoríne v Dolní Kalné.
Paolo Maldini

Paolo Maldini (* 26. jún 1968, Miláno, Taliansko) je bývalý taliansky futbalista. Je synom Cesare Maldiniho, futbalového trénera.
Po poslednom domácom zápase za klub AC Miláno 26. mája 2009 ho pri absolvovaní čestného kola časť domácich fanúšikov vypískala a začala spievať "Je len jeden Franco Baresi." Dôvodom bolo to, že ich po prehratom finálovom zápase Ligy majstrov 2004/05 s FC Liverpool (3:4 po penaltách) nazval žobrákmi a žoldniermi.
Pécs

Pécs (historický slovenský názov "Päťkostolie", stredoveký latinský názov Quinque Ecclesiae, z ktorého je odvodený aj nemecký "Fünfkirchen", srbsky "Pečuj", chorvátsky "Pečuh") je mesto v Maďarsku, v Baranskej župe na juhu krajiny. Žije tu 142 873 obyvateľov (1. januára 2019). Je historickým centrom regiónu Baranja.
Názov "Pécs" pochádza s najväčšou pravdepodobnosťou zo slovanského slova päť (podľa piatich mučeníkov lokalizovaných do tohto mesta). V roku 1830 sa obyvateľstvo mesta ešte skladalo spolovice z Nemcov a Bosniakov, zvyšok tvorili prevažne Maďari.
Dejiny.
V rímskej dobe vzniklo na území Panónie mesto Sopianae, ktoré patrilo k najvýznamnejším mestám provincie. V 4. storočí mesto získalo charakteristické, elipsovité hradby, pričom sa zachoval pôvodný šachovnicový pôdorys mesta. Zo 4. storočia pochádzajú kresťanské kaplnky s freskovou výzdobou, ktorá sa zachovala až do 6. storočia.
Nikolaas Tinbergen

Nikolaas Tinbergen (* 15. apríl 1907, Haag, Holandsko – † 21. december 1988, Oxford, Spojené kráľovstvo) bol významný holandský biológ a etológ. V roku 1955 prijal britské štátne občianstvo. 
V roku 1973 dostal spoločne s Karlom von Frischom a Konradom Lorenzom Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objavy týkajúce sa organizácie a spoločenského správania živočíchov.
Externé odkazy.
http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/1973/
Ludvík Vaculík

Ludvík Vaculík (* 23. júl 1926, Brumov-Bylnice – † 6. jún 2015, Dobřichovice) bol český prozaik, fejtónista, publicista, autor manifestu "Dva tisíce slov" a zakladateľ samizdatovej edície Petlice (založená 1971).
Životopis.
Narodil sa v Brumove ako syn tesára. V rokoch 19411943 absolvoval dvojročný pracovný kurz firmy Baťa v Zlíne, kde potom až do roku 1946 pracoval. V roku 1946 však odmaturoval na obchodnej akadémii a odišiel do Prahy, kde v roku 1950 absolvoval Vysokú školu politickú a sociálnu. Vystriedal niekoľko profesií, či už robotníckych, vychovávateľských alebo redaktorských.
Jeho literárnu dráhu naštartovala v roku 1953 práca redaktora v oddelení politickej literatúry v nakladateľstve Rudé právo, kde pôsobil do roku 1957, neskôr v týždenníku "Beseda venkovské rodiny" a od roku 1959 vo vysielaní pre mládež v Česko-slovenskom rozhlase. Počas celých 60. rokov uputával pozornosť svojou sociálno kritickou publicistikou. Roku 1965 nastúpil do redakcie "Literárních listů" (neskôr premenované na "Listy"), najvýznamnejšieho periodika reformátorskej inteligencie, kde zostal až do ich zákazu v roku 1969. To už mal za sebou aj prozaické začiatky, ako napríklad novelu "Na farmě mládeže" a román "Rušný dům". Dnes sa však za jeho skutočný vstup do literatúry považuje až nonkonformný román "Sekyra", ktorý námetovo čerpá z osudov Vaculíkovho otca. 
Je aj uznávaným autorom celého radu fejtónov, v ktorých po svojom nadviazal na českú fejtonistickú tradíciu a žáner fejtónu pretvoril na útvar oveľa útočnejší a kritickejší.
Na IV. zjazde česko-slovenských spisovateľov v júni 1967 prehlásil, že „za dvadsať rokov nebola u nás vyriešená žiadna ľudská otázka“ (na tú dobu veľmi odvážny výrok), za čo bol vylúčený z KSČ. Okrem "Dvou tisíc slov" sa podpísal aj pod Chartu 77.
Zaniah

Zaniah alebo Eta Virginis (η Vir/η Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna.
Zaurak

Zaurak alebo Gama Eridani (γ Eri / γ Eridani) je hviezda s magnitúdou 2,96 v súhvezdí Eridanus.
Názov pochádza z arabského Az-Zawraq čo znamená loď.
Zavijava

Zavijava alebo Beta Virginis (β Vir / β Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna. Jej vzdialenosť od Zeme dosahuje 33,3 svetelného roka.
Hipparcos

Hipparcos alebo High Precision Parallax Collecting Satellite bol projekt Európskej kozmickej agentúry (ESA) určený na meranie paraláx a pohybu hviezd. Družica bola použitá na zmeranie vzdialeností vyše pol milióna hviezd do vzdialenosti 150 pc od Slnka, čím vznikol Tycho Catalogue.
Družica Hipparcos bola 3 metre dlhá, 1,8 metra široká a obsahovala teleskop typu Schmidt. Družici zlyhal motor Mage 2, ktorý ju mal dosť na pôvodne plánovanú geostacionárnu dráhu, a preto zostala okolo Zeme obiehať po výstredne eliptickej dráhe. To negatívne ovplyvnilo dĺžku a kvalitu jej práce. Dňa 14. júna 1993 zlyhala palubná pamäť satelitu a 15. augusta 1993 bol definitívne vypnutý. Počas svojej štvorročnej činnosti uskutočnil vyše 2 milióny pozorovania 120 000 hviezd do 12 magnitúdy. Polohy pozorovaných hviezd boli oproti pozemským meraniam spresnené 10- až 100-násobne.
Tycho Catalogue

Tycho Catalogue je astronomický katalóg obsahujúci súradnice a jasnosti viac ako milióna hviezd zmeraných satelitom Hipparcos.
Westerlund 2

Westerlund 2 je masívna hviezdokopa obsahujúca hviezdu WR20a, jednu z najťažších známych hviezd.
Eva Kamrlová

Eva Kamrlová (* 23. október 1942, Bratislava – † 25. november 2024) bola slovenská koncertná organistka.
Životopis.
V rokoch 19571963 vyštudovala Konzervatórium v Bratislave, hru na organ u Irmy Skuhrovej. Po absolvovaní konzervatória v rokoch 19631968 študovala na Hudobnej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave u prof. Ferdinanda Klindu.
V roku 1966 sa stala laureátkou medzinárodnej súťaže Pražská jar, kde získala aj III. cenu. O tri roky neskôr získala ocenenie ako prvá Slovenka na medzinárodnom interpretačnom majstrovskom kurze v belgickom Mechelene u významného skladateľa a organistu Flora Peetersa.
Zúčastnila sa mnohých ďalších medzinárodných interpretačných kurzov. Sólisticky vystupovala so slovenskými orchestrami, ako sú Štátna filharmónia Košice, Štátny komorný orchester Žilina pod taktovkou dirigentov Bystríka Režuchu a Leoša Svárovského. Komorne spolupracovala s fagotistom Petrom Hanzelom, trubkárom Kamilom Roškom, mezosopranistkou Evou Blahovou, sopranistkou Magdalénou Blahušiakovou ako aj s altistkou Hanou Štolfovou-Bandovou. Nahrávala tiež pre Slovenský rozhlas. V rozhlase pôsobila aj ako publicistka – autorka hudobno-slovných relácií.
V období rokov 19811987 pôsobila na Základnej umeleckej škole v Bratislave ako pedagogička. V rokoch 19941999 vyučovala na Cirkevnom konzervatóriu v Bratislave. Je zakladateľkou cirkevného zboru a pedagogičkou organovej hry.
V rokoch 19871994 vykonávala funkciu tajomníčky Sekcie koncertných umelcov pri Zväze slovenských skladateľov a koncertných umelcov. Spolu s Mariánom Lapšanským bola spoluorganizátorkou "Stredoeurópskeho festivalu koncertného umenia" v Žiline. Od roku 1992 bola organizátorkou medzinárodného festivalu "Slovenské historické organy", predtým v spolupráci s Ferdinandom Klindom. Bola tiež iniciátorkou bratislavského koncertného cyklu "Hudba na Hrade".
Osobný život.
S manželom Jozefom Kamrlom má syna a dcéru.
Vracov

Vracov je mesto v Česku v Juhomoravskom kraji v okrese Hodonín. 1. januára 2013 tu žilo 4 553 obyvateľov, z toho 2203 žien a 2350 mužov, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,3 roka a ženy 42,6 roka).
Vysoké Mýto

Vysoké Mýto () je mesto v Pardubickom kraji, v okrese Ústí nad Orlicí, Česko. Počet obyvateľov je 12 436 (stav k 1.1.2014). V tomto meste sídli autobusový podnik Karosa..
Viktor Jacobi

Viktor Jacobi, pôvodným menom Viktor Jakabfi, uvádzaný aj ako "Victor Jacobi", alebo "Viktor Jakobi", (* 22. október 1883, Budapešť, Maďarsko – † 12. december 1921, New York, USA) bol maďarský operetný skladateľ.
Vyštudoval na Hudobnej akadémii (Zeneakadémia) v Budapešti pod vedením Jánosa Koesslera spoločne s ďalšími maďarskými operetnými skladateľmi, Emmerichom Kálmánom a Albertom Szirmaim. Komponovať operety začal ešte pred skončením štúdia (ukončil ho v roku 1905). Hneď jeho prvá opereta, A "Rátartós Királykisasszony" ("Zanovitá princezná") mala úspech. Libreto napísali Drachman Holger a Jenő Heltai. Pôvodne pochádzalo z Andersenovej rozprávky, ktorá bola viackrát prepisovaná a zhudobnená. Opereta mala premiéru v Népszínház 17. decembra 1904. Libreto k jeho ďalšej operete, "A legvitézebb huszár" ("Najhrdinskeší husár", 1905) napísal Ferenc Martos, ktorý sa stal úspešným maďarským libretistom. Úspech ďalšieho diela, "A tengerszem tündére", prerušil príchod oveľa úspešnejšej operety – "Veselej vdovy" od Franza Lehára. Svetový úspech dosiahol Jacobi najprv operetou "Leányvásár" ("Trh s dievčatami", 1911) ale predovšetkým operetou "Szibill" (1914). Počas skúšok operety "Szibill" v Londýne vypukla 1. svetová vojna. Premiéra bola zrušená a Jacobi sa stal v Londýne nežiaducou osobou. Preto odišiel do Ameriky. V Amerike písal hlavne hudobné sprievody k rôznym dielam bez nejakej väčšej slávy. Pracovné tempo mu podlomilo zdravie a umrel v mladom veku – ako 38 ročný.
Zeta Reticuli

Zeta Reticuli (Zeta Ret / ζ Reticuli / ζ Ret) je dvojhviezda v súhvezdí Sieť. Jej zložky s magnitúdami 5,2 a 5,5 delí vzdialenosť 310”.
Súradnice pre epochu 2000.0:
Zeta Bootis

Zeta Bootis je jasná dvojhviezda v súhvezdí Pastier. Jej Flamsteedovo označenie je 30 Bootis.
Kaffaljidhm

Al Kaff, Kaffaljidhm, Alkaffaljidhina ( – zmrzačená dlaň) alebo Gamma Ceti (γ Cet / γ Ceti) je astrometrická dvojhviezda zdanlivej jasnosti 2,7m. Jej zložky, hviezdy zdanlivej jasnosti 3,47m a 6,2m, spektrálneho typu A3 a F7, sú od seba vzdialené 63 AU. Jasnejšia hviezda patrí do triedy svietivosti V, teplota jej povrchu dosahuje 9 000 K. Vzdialenosť od Zeme je približne 82 ly. Skoro štvrť stupňa od tejto dvojice sa nachádza ďalšia hviezdička, C zložka 10m, ktorá by k nej mohla fyzicky patriť.
Kašmír

Kašmír môže byť:
Panna

Panna môže byť:
Súradnicový zapisovač

Súradnicový zapisovač (angl. "plotter") je grafické výstupné zariadenie počítača, určené pre zobrazenie vektorovej grafiky. 
Klasický súradnicový zapisovač kreslí obraz pomocou pera resp. špeciálnych fixiek. Existujú ale aj varianty s atramentovou tlačovou hlavou podobnou klasickej tlačiarni, prípadne rezacie plottery, kde namiesto pera je nástroj na rezanie (reklamné fólie na autá). Pre vyhotovenie predlôh pre výrobu dosiek plošných spojov sa často používa tzv. fotoplotter, kde sa namiesto pera používa svetelná stopa a ako médium je použitá fotografická fólia.
Médium (papier) môže byť pohyblivé v jednej osi (tzv. "valcový plotter", umožňuje malý konštrukčný rozmer zapisovača a použitie dlhého pásu papiera) alebo je pevne umiestené a pohybuje sa len pero. Plottre bývajú často vybavené aj mechanizmom na vymieňanie pier rôznych farieb.
Súradnicové zapisovače sa používajú väčšinou na vyhotovovanie technických výkresov, ktoré vďaka rozmerom (až A0) nemožno na bežnej tlačiarni vytlačiť.
Súradnicové zapisovače bývajú obvykle pripojené k počítaču cez sériový port (niekedy používajú rozhranie IEEE-488, najmä výrobky firmy Hewlett Packard). Defacto štandard pre prenášané príkazy je formát HPGL (Hewlett-Packard).
Zvláštnym prípadom je tzv. "x-t zapisovač", ktorý slúži na záznam v čase sa meniacej fyzikálnej veličiny, obvykle na papierový pás, alebo na otáčajúci sa valec s pripevneným záznamovým papierom.
Podobný princíp ako súradnicový zapisovač používajú aj niektoré počítačom riadené (NC) obrábacie stroje - vŕtačka, fréza.
Robert Brown

Robert Brown (* 21. december 1773, Montrose – † 10. jún 1858, Londýn) bol škótsky botanik. Priekopníckym používaním mikroskopu prispel k viacerým objavom v oblasti biológie. Medzi jeho najznámejšie prínosy patrí objav cytoplazmatického prúdenia a bunkového jadra. Bol prvý kto spozoroval Brownov pohyb a vydal prvotné práce o opeľovaní, oplodňovaní.
V roku 1827 pozoroval mikroskopom náhodný pohyb peľových zŕn v kvapke vody (Brownov pohyb). A. Einstein tento pohyb interpretoval ako vplyv náhodných nárazov molekúl vody. V botanike objavil jadrá rastlinných buniek.
Narodil sa v škótskom Montrose. Bol synom Jamesa Browna. Jeho matka bola rodená Helen Taylor, dcéra presbyteriánskeho ministra. Ako dieťa Brown navštevoval miestne gymnázium (teraz Montrose Academy), potom Marischal College v Aberdeene, ale štúdium predčasne ukončil v štvrtom ročníku, keď sa rodina presťahovala do Edinburghu v roku 1790. Jeho otec zomrel koncom nasledujúceho roka.
Brown bol zapísaný na štúdium medicíny na univerzite v Edinburghu, ale vyvinul záujem o botaniku a začal sa jej viacej venovať ako medicíne. Bol zakladateľom vedeckej rastlinnej embryológie. Taktiež bol správcom zbierok londýnskej Kráľovskej spoločnosti a kustód Britského múzea v Londýne.
V rokoch 18011805 cestoval do Austrálii, kde objavil vyše 4 tisíc nových druhov rastlín. V systematike rastlín ihličnanov a cykasov vytvoril samostatnú triedu nahosemenných rastlín. Roku 1827 mikroskopom pozoroval nepravidelný pohyb čiastočiek peľu rôznych kvetov vo vode a domnieval sa, že objavil „primitívne molekuly živej hmoty“. Neskôr sa ukázalo, že tento pohyb je vyvolaný tepelným pohybom molekúl vody.
Roku 1831 objavil v rastlinných bunkách bunkové jadro (nukleus), zaviedol tento termín, no neobjasnil jeho význam. Presne a podrobne opísal stavbu semenníka po oplodnení.
Brownov pohyb je neustály neusporiadaný chaotický pohyb častíc. Prvýkrát ho zaznamenal v roku 1827 botanik Robert Brown, ktorý pozoroval správanie peľových zrniečok vo vode. Toto považoval za dôkaz, že peľ je živý.
Pravú podstatu tohto javu objasnil v roku 1905 Albert Einstein. Vychádzal pritom z kinetickej teórie látok. Molekuly v roztoku sa pod vplyvom tepelného pohybu neustále zrážajú, pričom smer a sila týchto zrážok sú náhodné a vďaka tomu je aj poloha častíc náhodná.
Brownov pohyb sa dá opísať štatistickými matematickými metódami.
Carl Adolph Agardh

Carl Adolph Agardh (* 23. január 1785, Båstad – † 28. január 1859, Karlstad) bol švédsky botanik a algológ.
Carl Adolph Agardh má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku C.Agardh.
Karl Wilhelm von Nägeli

Karl Wilhelm von Nägeli (* 27. marec 1817, Kilchberg, Švajčiarsko – † 11. máj 1891, Mníchov, Nemecko) bol švajčiarsky botanik zaoberajúci sa mikroskopickými štúdiami rastlín. Popísal nemalé množstvo rastlinných druhov a bol prvým vedcom na svete, ktorý pozoroval a popísal chromozómy (1842).
Eugène François Vidocq

Eugène François Vidocq (* 23. júl 1775, Arras, Francúzsko – † 11. máj 1857, Paríž) bol pôvodne francúzsky zločinec, neskôr policajt a tajný agent.
Bol zakladateľom a prvým veliteľom Sûreté (1812-1827), prvej modernej policajnej organizácie vo Francúzsku. V roku 1833 založil prvú súkromnú detektívnu agentúru v Európe. Je označovaný za otca modernej kriminalistiky.
Sylabický veršový systém

Sylabický veršový systém alebo sylabický prozodický systém je veršový systém, ktorého rytmus je založený na opakovaní rovnakého počtu slabík vo veršoch.
Jeho znaky v slovenskej poézii sú:
Najpoužívanejšie typy veršov sú osemslabičné a dvanásťslabičné ("Smrť Jánošíkova"). Používaju sa však aj dlhšie: trinásťslabičný (Mor ho!) a štrnásťslabičný (Jarná pieseň).
História.
V slovenskej poézii ide o najstarší veršový systém, ktorý sa používal už v 16. a 17. storočí. Najviac sa využíval v období romantizmu, keďže autori čerpali podnety z ľudovej slovesnosti, v ktorej bol jediným veršovým systémom. Najčastejšie sa používal v básňach a v duchovných a svetských piesňach. Často sa nazýva aj štúrovský veršový systém, pretože bol často využívaný štúrovcami. Štúrovci boli do vysokej miery ovplyvnení ľudovou slovesnosťou, pre ktorú bol sylabický veršový systém príznačný.
Heterocyklická zlúčenina

Heterocyklická zlúčenina je pomenovanie organickej zlúčeniny, ktorej molekula je tvorená aspoň jedným uhlíkovým cyklom, v ktorom sa však priamo v cykle okrem uhlíka nachádza aj iný prvok, napríklad kyslík, síra, dusík (najčastejšie), vzácnejšie aj fosfor, selén, telúr a iné. Takýto cyklus sa nazýva heterocyklus a neuhlíkový atóm v ňom sa nazýva heteroatóm; slovo heterocyklus sa alternatívne používa aj ako synonymum výrazu heterocyklická zlúčenina.
Delenie heterocyklických zlúčenín.
Heterocyklické zlúčeniny možno rozdeliť z viacerých hľadísk, čo vyplýva z toho, že v heterocykle môže byť nielen jeden, ale aj viac heteroatómov, ktoré môžu byť vo vzájomných rôznych polohách. Heterocyklické zlúčeniny môžu obsahovať aj viacej cyklov, z ktorých nie každý (ale aspoň jeden) musí obsahovať heteroatóm.
Zlúčeniny s heteroatómami len jedného prvku, môžeme ich rozdeliť na:
Ak zlúčenina obsahuje len jeden heterocyklus, podľa počtu atómov v tomto cykle rozlišujeme:
Ich chemické vlastnosti sú podobné vlastnostiam benzénu.
Využitie.
Skoro všetky heterocykly sú prírodného pôvodu. tvoria základné štruktúry živého organizmu. Všetky syntetické heterocykly sa získavajú z ropy.
Trojčlánkové heterocykly.
Z trojčlánkových heterocyklov sú stabilné len tie, ktoré obsahujú jeden heteroatóm. V porovnaní s inými heterocyklami sú veľmi reaktívne. Najbežnejšie trojčlánkové heterocykly sú:
Päťčlánkové heterocykly.
Päťčlánkové s 1 heteroatómom.
Furán.
V heterocykle obsahuje atóm kyslíka. Je bezfarebný, kvapalný, vo vode málo rozpustný. Zápach má podobný ako chloroform. Obsahuje atóm kyslíka a preto sa ľahko poskytuje voľný elektrón do reakcie. Využíva sa na tvorbu polymérov.
Tiofén.
Nachádza sa v čiernouhoľnom dechte.
Pyrol.
Z gréčtiny "Phyros" - červený. Nachádza sa v dechte, v kostiach, rohovine a prakticky vo všetkých látkach ktoré sú obsiahnuté v bielkovinách. Je veľmi slabá zásada až kyselina. Má schopnosť zafarbiť pravé smrekové drevo na ohnivú červeň aj napriek tomu, že drevo bolo namočené v kyseline chlorovodíkovej (HCl).
Z pyrolového kruhu sa odvodzujú deriváty pyrolu:
Šesťčlánkové heterocykly.
Šesťčlánkové s 1 heteroatómom.
Pyridín.
Pyridín je zásaditý, kvapalný a vo vode rozpustný. Nachádza sa v čiernouhoľnom dechte. Zúčastnuje sa na elektrofilných substitúciach. Pyridínový kruh sa nachádza aj napríklad v kyseline barbiturovej, ktorá je súčasťou barbiturátov.
Deriváty pyridínu sú:
Chinolín.
Nachádza sa v dechte. Je zle rozpustný vo vode.
Derivát chinolínu je chinilín.
Zložitejšie heterocykly.
Existuje veľké množstvo zložitejších heterocyklov. Mnohé sú základom alkaloidov Tu je prehľad niektorých z nich:
Belgrade

Belgrade môže byť:
Slatina

Slatina môže byť:
Slatina (rieka)

Slatina je rieka na strednom Slovensku, ktorá preteká územím okresov Detva a Zvolen. Je dlhá a je tokom 3. rádu. Na jej toku sa nachádzajú dve vodné diela: na hornom toku vodárenská nádrž Hriňová a blízko mesta Zvolen vodná nádrž Môťová. Medzi Zvolenskou Slatinou a Zvolenom je plánované vodné dielo Slatinka.
Prameň.
Slatina pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Sihlianska planina, na juhozápadnom svahu vrchu Pätina () v nadmorskej výške približne , na katastrálnom území mesta Hriňová, severozápadne od osady Vrchslatina.
Povodie Slatiny podľa prítokov (v smere toku).
Slatina (P - pravostranný prítok, Ľ - ľavostranný prítok)
Ústie.
Slatina ústi do Hrona vo Zvolenskej kotline na západnom okraji mesta Zvolen v nadmorskej výške približne
Slatina (Rumunsko)

Slatina je mesto v Rumunsku, ktoré je administratívnym strediskom župy Olt. 
Slatina má 70 293 obyvateľov (údaj z roku 2012). Leží na rieke Olt. Prvá písomná zmienka o meste je z roku 1368. V meste je umiestnená jedna z najväčších tovární na výrobu hliníka v juhovýchodnej Európe.
Priemysel.
Pri meste sa nachádza významný (pre Rumunsko) závod farebnej metalurgie.
Licitácia (karty)

Licitácia alebo dražba (angl. "bidding") je prvá fáza hry v niektorých kartových hrách.
Počas licitácie sa rozhoduje, kto bude zohrávať záväzok a aký záväzok to bude.
Licitácia sa vyskytuje napríklad v týchto hrách: bridž, lóra, mariáš, taroky, rikitiki, spades, whist...
Strana, ktorá vylicitovala záväzok, sa snaží záväzok splniť, ostatné strany sa snažia záväzok poraziť. V niektorých hrách (rikitiki, spades, ...), každá strana sa k niečomu zaväzuje a snaží sa svoj záväzok splniť a ostatným splnenie ich záväzku prekaziť. V takýchto hrách môže byť strategicky výhodné obetovať vlastný záväzok, aby ani druhá strana záväzok nesplnila: napríklad v rikitiki sa zaviažem, že nezískam ani jeden zdvih, za splnenie záväzku by som získal jeden bod, súperi sa zaviazali k 4 a k 5, získali by 5 a 6 bodov, ak sa "obetujem" a získam zdvih navyše, čím im prekazím splnenie záväzku, získam dva trestné body, ale oni tiež, čiže ja som stratil 3 body, ale oni 7 a 8.
Vo väčšine kartových hier je licitácia relatívne jednoduchá. V hre bridž sú pre optimálnu licitáciu vyvinuté celé licitačné systémy, ktorých popis je na niekoľkých desiatkach i stovkách strán.
Saul (kráľ Izraela)

Saul (iné názvy: Šáúl, Šá’úl, Šául, Šá’ul, Šaul, Saúl; po (novo)hebrejsky שָׁאוּל - Šaul - "požičaný"; odborný prepis podľa tiberiadskej hebrejčiny: "&amp;#X160;āʾûl") bol podľa Biblie prvý kráľ Izraela. Saul kraľoval 40 rokov.
Pochádzal z najmenšieho izraelského kmeňa Benjamín z Gabay (Gibei), v krajine Efraimovcov. Bol synom Kiša.
Saul bol prorokom Samuelom pomazaný za kráľa. Oficiálne ho uviedli ako kráľa na zhromaždeni Izraelcov v Masfe (Mispe, Micpe), ktoré zvolal Samuel, no nemal stopercentnú podporu zhromaždených. Svoje postavenie ako kráľ upevnil po vyhratej bitke a oslobodení obliehaného izraelského mesta Jábes (Jábeš) v krajine Galaád (Gileád), kde porazil amonského (ammonského) kráľa Nachasa (Nácháša). Po tejto udalosti bolo zvolané druhé zhromaždenie Izraelcov v meste Galgala (Gilgal), a tam ešte raz potvrdili Saulovu voľbu za kráľa. Saulova manželka sa volala Achinoam, bola to dcéra Achimása (Achimácova). Porodila Saulovi štyroch synov (Jonatán, Melchisua/Malkišua, Aminadab/Abinadáb a Ješui/Ešbál) a dve dcéry (Merob/Mérab a Michol/Míchaľ). Saulovi traja synovia padli v boji s Filištíncami. Saul bol zasiahnutý šípom z luku a keď videl, že neunikne nepriateľom vrazil si svoj meč do brucha. Keď ho na druhý deň Filištínci našli, odťali mu hlavu a jeho telo a telá jeho troch synov pribili na múr v Betsane (Bét-šáne). Keď sa izraelskí bojovníci dopočuli, čo urobili ich kráľovi a jeho synom, prišli do Betsanu (Bét-šánu), sňali mŕtve telá Saula a jeho synov a spálili ich. Nakoniec vzali ich kosti a pochovali ich pod stromom v Jábese (Jábeši). Saul mal aj dvoch nemanželských synov s konkubínou Ricpou, ich mená boli Armoni a Mefibóšet.
František Dibarbora

František Dibarbora (* 19. november 1916, Bratislava – † 4. september 1987, Bratislava) bol slovenský herec.
Životopis.
Jeho starý otec Giacomo DiBarbara bol taliansky podnikateľ, pochádzal z Udine a vlastnil pri Viedni továreň na výrobu textilných farieb. Po vyhorení továrne sa presťahoval do Bratislavy. Mal osem detí, otec Františka Filip Dibarbora bol železničiar. Na jeho popud popri gymnáziu vyštudoval Hudobnú a dramatickú akadémiu v Bratislave (1938) u Janka Borodáča. Po jej ukončení nastúpil ako elév do činoherného súboru SND. S výnimkou rokov 1940 - 1942, keď bol členom Opery SND, a rokov 1946 - 1952, keď hral na Novej scéne, bol členom Činohry SND. Na jej javisku sa objavoval aj po odchode do dôchodku v roku 1982. V divadle vytvoril vyše 180 postáv a nielen komediálnych. Najvýznamnejšie inscenácie, v ktorých hral: "Bratia Karamazovci, Revízor, Jožko Púčik a jeho kariéra, Inkognito, Veselé panie z Windsoru, Kým kohút nezaspieva". Bol obľúbeným estrádnym umelcom. Uplatnil sa aj v televízii a v rozhlase. Pôsobil tiež ako pedagóg VŠMU. V roku 1986 dostal titul zaslúžilý umelec.
V mladosti hrával aktívne ľadový hokej, ako brankár odohral v slovenskej reprezentácii tri stretnutia.
Zomrel na následky automobilovej nehody, ktoré skomplikovali jeho zdravotné ťažkosti so srdcom.
Albert Szirmai

Albert Szirmai (* 2. júl 1880, Budapešť, Maďarsko – † 15. január 1967, New York, USA) bol maďarský operetný skladateľ. 
Vyštudoval Hudobnú akadémiu (Zeneakadémia) v Budapešti spoločne s Emmerichom Kálmánom a Viktorom Jacobim, pod vedením Jánosa Kösslera. Po jej absolvovaní bol najprv hudobným kritikom v časopisoch "Pester Lloyd" a "Polgár". Od roku 1907 sa stal dirigentom a Népszínház. Tam mala v roku 1907 premiéru jeho prvá opereta, "Sárga dominó". Ďalšiu operetu "Táncos huszárok" (1909) napísal doslova na požiadanie pre Királyszínház a bola pomerne úspešná. Svoj najväčší úspech dosiahol operetou "Mágnás Miska" ("Mágnáš Miško", 1916) a "Mézeskalács" ("Medovník", 1923).
Od roku 1926 žil trvalo v USA, kde sa stal hudobným poradcom vo vydavateľstve Chapell Music (člen Warner Music Group). V USA sa spriatelil s Georgom Gershwinom a pomohol objaviť hudobný talent u Leonarda Bernsteina
Silnou stránkou jeho tvorby je skĺbenie maďarských hudobných rytmov s viedenskými, čo je nielen typickým prvkom budapeštianskych operetných autorov tej doby, ale aj kľúčom k ich úspechu.
Omicron Piscium

Omicron Piscium alebo Torcularis Septemtrionalis je hviezda v súhvezdí Ryby vo vzdialenosti 142 svetelných rokov od Zeme.
jej zdanlivá hviezdna veľkosť je +4,26 a spektrálne sa klasifikuje medzi G8. Jej tradičné meno "Torcularis Septemtrionalis" pochádza z latinčiny.
Tau Ceti

Tau Ceti (τ Cet/τ Ceti) je hviezda v súhvezdí Veľryba viditeľná voľným okom. Slnku sa podobá hmotnosťou a spektrálnym typom a nachádza sa aj pomerne blízko Slnka, vo vzdialenosti 12 svetelných rokov. Jej typ je G8 V, pričom Slnko má G2 V. Po oblohe sa pohybuje rýchlo, za 1000 rokov sa posunie o priemer Mesiaca, ale rotuje pomaly podobne ako Slnko. Pomaly rotujúce hviezdy tohto typu zrejme odovzdali svoj moment hybnosti planétam, z toho usudzujeme, že Tau Ceti má svoju vlastnú planétarnú sústavu. Je to hviezda s nedostatkom železa, preto sa predpokladá, že nemá veľa kamenných planét. Zatiaľ neboli nájdené žiadne jej spoločnice prostredníctvom astrometrických metód, ani pomocou merania radiálnej rýchlosti.
V roku 2004 tím britských astronómov pod vedením Jane Greaves objavil, že Tau Ceti má viac ako desaťnásobne viac kometárneho materiálu v okolí ako Slnko. Bolo to zistené meraním disku chladného prachu obiehajúceho hviezdu, ktorý vznikol zrážkami malých telies. 
Pre svoju podobnosť Slnku a možnú planetárnu sústavu bola vybraná pre projekt OZMA, ktorého ideou je nadviazať kontakt v rádiovej oblasti s možnými mimozemskými civilizáciami. Spolu s hviezdou Epsilon Eridani bola vybratá pre výskumný projekt SETI (Search for Extra-Terrestrial Intelligence - Hľadanie mimozemskej inteligencie). Pôvodne sa tento projekt volal CETI (Communication with Extra Terrestrial Intelligence – Komunikovanie s mimozemskou inteligenciou) a tento pôvodný názov bol čiastočne inšpirovaný aj hviezdou Tau Ceti. Tau Ceti je dodnes starostlivo sledovaná pozemskými rádioastronómami.
P Cygni

P Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
Je to hviezda spektrálneho typu B 1 e. V spektre má silné emisné čiary vodíka s absorpčnou zložkou posunutou k modrej oblasti spektra. Táto zložka svedčí o úniku hmoty z hviezdy vo forme expandujúcej obálky. Vzdialenosť P Cygni od Zeme je 1,2 kpc.
Merope (hviezda)

Merope alebo 23 Tauri je modrobiely obor v súhvezdí Býk, člen otvorenej hviezdokopy Plejády. Nazýva sa tiež „smrteľná“ (ostatné Plejády sú podľa gréckej mytológie nesmrteľné). 
Merope je obklopená zvyškami materskej hmloviny s označením IC 349 ("Barnardova hmlovina Mero"pe). Počas posledných 100 000 rokov sa časť mračna posunula tak blízko k hviezde, na 3 500-násobok vzdialenosti Zem-Slnko, že tlak hviezdneho vetra výrazne vytláča prach z reflexnej hmloviny. Menšie prachové častice sú vytláčané silnejšie, čo má za následok rozvrstvenie prachového mračna. Hmlovina sa za dlhý čas vplyvom hviezdneho žiarenia úplne rozpadne.
Asterope (hviezda)

Asterope alebo Sterope sú 2 hviezdy v súhvezdí Býk a člen otvorenej hviezdokopy Plejády vzdialenej asi 390 resp. 350 ly od Slnka. Jej pomenovanie má pôvod v gréckej mytológii. Asterope bola jednou zo siedmich dcér - Plejád titana Atlanta a Okeanidy Pléioné. Vizuálna dvojhviezda Asterope je jednou zo slabších, aj keď stále voľným okom pozorovateľných Plejád. Nachádza sa nad jasnejšou Maiou.
Asterope I.
Sterope I (postava z gr. mytológie), Asterope I je hviezda v Plejádach. Má zdanlivú jasnosť 5,76m. Patrí do spektrálneho typu B8, do triedy svietivosti V. Vzdialenosť od Zeme je približne 350 ly.
Asterope II.
Sterope II (postava z gr. mytológie), Asterope II je hviezda v Plejádach. Má zdanlivú jasnosť 6,43m. Patrí do spektrálneho typu A0, do triedy svietivosti V. Vzdialenosť od Zeme 390 ly.
Gatria

Gatria alebo Gamma Trianguli Australis (γ TrA / γ Trianguli Australis) je biela hviezda hlavnej postupnosti v súhvezdí Južný trojuholník. Jej vzdialenosť od Slnka sa odhaduje na 183 ly. Tvorí širokú zdanlivú dvojhviezdu s uhlíkovou hviezdou X Trianguli Australis.
Ulice bez mena

Ulice bez mena! () je slovenský film.
Príbeh pätnásťročného Mária, ktorý začne pátrať na vlastnú päsť po súvislostiach bratovej kriminálnej činnosti.
Dáma (hra)

 
Dáma je dosková strategická hra. Existuje jej viacero variantov, napr. klasická dáma, žravá dáma a poľská dáma.
Klasická dáma.
U nás najrozšírenejší a najznámejší variant.
Česká dáma.
Podobné pravidlá, ako v klasickej dáme, ale figúrky stoja v prvých troch radoch, teda každý hráč má na začiatku 12 pešiakov. V českej dáme sa používajú kamene a nie pešiaci ako v hre šachy.
Skákať je povinnosť, hráč to nemôže odignorovať, pričom dáma má vždy prednosť, tá môže skákať pozdĺž celej diagonály aj viac kameňov naraz, napr. môže skočiť aj 4 kamene naraz v myslenom kosoštvorci. Remíza je ak 15 ťahov po sebe nestane výmena figúrok, príp. ak hráč nepotiahne kameňom. Hráč prehráva, ak stratí všetky svoje figúrky (kamene a dámy), a to aj vtedy, keď ich má, ale sa už nemá kam pohnúť. Úplne presné pravidlá českej dámy nájdete na www.damweb.cz.
Žravá dáma.
Platia pri nej tie isté pravidlá ako v klasickej dáme, ale vyhráva hráč, ktorý nemá ani jednu figúru. Ak hráč môže brať, tak musí brať. Neplatí pravidlo „dáma má prednosť“.
Medzinárodná dáma alebo Poľská dáma.
Hrá sa na šachovnici 10x10, figúrky stoja v prvých troch radoch. Ostatné pravidlá sú rovnaké ako v klasickej dáme, pešiak ale berie aj dozadu.
V medzinárodnej dáme sa uskutočňujú aj medzinárodné turnaje a majstrovstvá sveta. Národné zväzy sú združené vo FMJD.
Peter Madáč

Peter Madáč (* 28. február 1729, Veľká Poloma, teraz súčasť Gemerskej Polomy – † 24. november 1805, Rimavská Sobota) bol slovenský lekár, chemik, autor odbornej literatúry a publicista.
Život.
Pochádzal z chudobnej rodiny: jeho otec Juraj Madáč bol roľník a kočiš vo Veľkej Polome. Matka sa volala Anna, rodená Hatvanská.
Študoval na gymnáziu v Kežmarku, Levoči, v Debrecíne, od roku 1757 medicínu vo Wittenbergu, Lipsku, Berlíne. Vo funkcii stoličného lekára položil základy verejného zdravotníctva v Liptove aj v Malohonte, vypracoval návrh na školenie pôrodných babíc. Autor dizertačnej práce o regenerácii ciev a diela o chemických reakciách, ktoré predložil pri nostrifikácii lekárskeho diplomu na Trnavskej univerzite.
Vladimír Štric

Vladimír Štric (* 15. september 1956, Bratislava) je slovenský filmový režisér.
V roku 1980 absolvoval štúdium filmovej a televíznej réžie na FAMU v Prahe. Od roku 1980 pracoval v Slovenskej filmovej tvorbe Bratislava ako pomocný režisér. 
Od roku 2006 je umeleckým riaditeľom medzinárodného filmového festivalu Cinematik v Piešťanoch.
Ivan Martin Jirous

Ivan Martin Jirous známy aj pod prezývkou "Magor" (* 23. september 1944, Humpolec† 10. november 2011, Praha), bol český básnik, publicista a výtvarný kritik, významný predstaviteľ undergroundu – názorového prúdu, ktorý nesúhlasil s komunistickým režimom. 
Život.
Narodil sa v rodine berného úradníka v Humpolci, kde zložil maturitnú skúšku a krátko pracoval ako robotník na stavbe. V rokoch 196368 študoval dejiny umenia na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity – témou jeho diplomovej práce bola vizuálna poézia (okrem iného dielo Jiřího Kolářa), štúdium však nebral príliš vážne. Dvakrát sa oženil, po prvý raz s Věrou Vařilovou, autorkou básni a umeleckou historičkou, po druhý raz s maliarkou Juliánou Stritzkovou.
Umelecký a názorový vývoj.
Svoje prvé básne publikoval v časopisoch, napríklad v "Sešitech" alebo "Mladé tvorbě". Už koncom 60. rokov sa zblížil s undergroundovou skupinou "The Primitives Group", neskôr sa stal manažérom "The Plastic People of the Universe".
Kvôli jeho nesúhlasu s komunizmom nemal možnosť venovať sa profesionálne literatúre. Striedal zamestnania ako nočný strážnik, záhradník a podobne. Za svoje názory bol dokonca väznený, prvý raz v rokoch 1973 – 74, druhý raz na 18 mesiacov v roku 1976 v súvislosti s jeho spoluprácou s "Plastic People" a potom ešte trikrát. Celkom strávil vo väzení osem rokov, z toho štyri v prísnom väzení vo Valdiciach. Jeho postoj k režimu bol viac než zrejmý – jeho "Zprávu o třetím českém hudebním obrození" z roku 1975 možno považovať aj za programové vyhlásenie českého undergroundu. Podpísal samozrejme aj Chartu 77. Roku 1979 sa podieľal na založení samizdatovej edície Vokno.
Navzdory pádu komunistického režimu, proti ktorému brojil, mal Jirous aj potom občasné konflikty so zákonom, často kvôli výtržníctvu. Žil na Vysočine.
Autorom prezývky "Magor" je Eugen Brikcius.
Dielo.
Typické pre Jirousove básne je striedanie zdanlivo sa vylučujúcich prvkov religiozity so štylizáciou autora do villonovského hrdinu-vydedenca. Ďalším typickým znakom jeho diel je útržkovitá vetná skladba a estetizácia vulgarizmov.
Dávajte si pozor!

Dávajte si pozor! () je slovenský film.
Príbeh o zvukovom majstrovi, ktorý pristihol svoju ženu skôr, ako mu bola neverná a odpočúval prezidenta skôr, ako sa stal jeho poradcom, alebo koľko sa človek natrápi, kým príde o všetko.
Keď hviezdy boli červené

Keď hviezdy boli červené (angl. "When The Stars Were Red") je koprodukčný slovensko-francúzsky film. 
Film na príbehu váhavého a nesmelého Jožka Brezíka sleduje osudy ľudí v období od konca štyridsiatych rokov 20. storočia až po okupáciu v roku 1968.
R. S. C.

R. S. C. (angl. "R.S.C.") je slovenský film. 
Príbeh šestnásťročného učňa Borisa, ktorý prežíva obdobie prvých lások, ale i životných sklamaní.
Martin Valent

Martin Valent (* 30. máj 1958) je slovenský režisér a scenárista.
Absolvoval štúdium filmovej a televíznej dokumentárnej tvorby na VŠMU v Bratislave. Venoval sa tvorbe krátkych filmov a videofilmov.
Betria

Betria alebo Beta Trianguli Australis (β TrA/β Trianguli Australis) je dvojhviezda v súhvezdí Južný trojuholník. Je vzdialená asi 40,1 ly od Slnka.
Electra (hviezda)

Electra alebo 17 Tauri je jedna z deviatich najjasnejších hviezd v otvorenej hviezdokope Plejády v súhvezdí Býk.
Pomenovaná je po postave z gréckej mytológie. V poradí jasnosti tretia najjasnejšia v Plejádach. Má zdanlivú jasnosť 3,81m. Patrí do spektrálneho typu B6, do triedy svietivosti III. Vzdialenosť od Zeme je 390 ly.
Celaeno

Celaeno alebo 16 Tauri je hviezda v súhvezdí Býk, člen otvorenej hviezdokopy Plejády. Niekedy je nazývaná ako "Stratená Plejáda".
Je to modrobiely podobor spektrálneho typu B so zdanlivou jasnosťou +5,45, vzdialená je 440 ly od Slnka.
Lalande 21185

Lalande 21185 je červený trpaslík vo vzdialenosti 2,5 pc alebo 8,21 ly od Slnka a piata najbližšia známa hviezda k Slnku.
Táto nenápadná hviezdička 7,5 magnitúdy viditeľná už triédrom je najjasnejším červeným trpaslíkom severnej hviezdnej oblohy. Hviezda Lalande 21185 sa nachádza v zadnej nohe Veľkej medvedice. Svietivosť má 800-krát menšiu než Slnko. Jej hmotnosť predstavuje iba 46 % hmotnosti Slnka a jej priemer 46 % slnečného priemeru. Pohybuje sa kolmo na galaktickú rovinu rýchlosťou 47 km/s. V roku 1996 oznámil tím George Gatewooda objavenie extrasolárnej planéty obiehajúcej túto hviezdu. Planéta má asi 90 % hmotnosti Jupitera a obieha zhruba v dvojnásobnej vzdialenosti ako Zem okolo Slnka. Druhá pravdepodobná planéta má hmotnosť asi 1,6 hmotností Jupitera a obieha vo vzdialenosti 11 AU s periódou 30 rokov. Je možné, že v tejto sústave je ešte tretia planéta veľkosťou podobná Jupiteru. V septembri 2002 prišla v súvislosti s týmto systémom ďalšia zaujímavá správa. Pomocou 32-metrového rádioteleskopu bolo detegované mikrovlnné žiarenie, ktoré môžu generovať molekuly vody. Je preto možné, že minimálne na jednej jej planéte sa voda skutočne nachádza.
Skupina surrealistov v ČSR

Skupina surrealistov v ČSR (často označovaná ako Surrealistická skupina, niekedy aj surrealistická skupina) bola literárno-umelecká skupina. Vznikla roku 1934 a jej ciele sa samozrejme odvíjali od svetového surrealizmu (ovplyvnení predovšetkým 2. manifestom André Bretona z roku 1929), ale dokázala vyvíjať aj vlastnú iniciatívu. Počas krátkej doby sa skupine podarilo nadviazať styky s ostatnými podobnými skupinami v cudzine a stať sa jednou z najvýznamnejších takto zameraných skupín. V Prahe na pozvanie skupiny prednášal André Breton. 
V roku 1938 skupinu rozpustil jej zakladateľ Vítězslav Nezval, ktorý tým chcel vyjadriť svoj nesúhlas s antisovietskymi názormi väčšiny členov (predovšetkým Karla Teigeho), tieto názory sa začali objavovať po roku 1936, kedy začala byť známa situácia v ZSSR, nielen z oficiálnych sovietskych zdrojov.
Toto rozpustenie nebolo niektorými členmi celkom uznané a časť skupiny vyvíjala aktivitu až do roku 1939. Niektorí členovia prešli do skupiny RA, ktorá je niekedy považovaná za jej nástupkyňu, čím dochádza k splynutiu týchto skupín, preto je v niektorých prehľadoch uvádzané, že skupina pôsobí doteraz.
Predstavitelia.
Základ skupiny tvorili prevažne bývalí členovia Devětsilu, kedy (predovšetkým) básnici prešli od poetizmu k surrealizmu.
Dynamický disk

Dynamická správa diskov je metóda použitá na platforme Microsoft Windows, zavedená so systémom Windows 2000 a podporovaná v systémoch Windows XP a Windows 2000 a Windows 2003 Server a Windows 10.
Dynamické disky poskytujú nové možnosti, ako napríklad rozdeľovanie diskov, disky chránené proti chybám, a používanie softvérových riešení RAID. Hlavnou nevýhodou dynamických diskov je nemožnosť ich použitia na iných operačných systémoch okrem Windows 2000, Windows XP a Windows 2003 Server, Windows 10. Dynamické disky sú riešené s použitím internej databázy uloženej na diskoch a MBR.
Existujú 3 typy dynamických diskov, a to jednoduchý (simple), spanned a striped.
Active Directory

Active Directory je implementácia adresárových služieb LDAP firmou Microsoft na použitie v systéme Microsoft Windows. Umožňuje administrátorom nastavovať politiku, inštalovať programy na mnoho počítačov alebo aplikovať kritické aktualizácie v celej organizačnej štruktúre. Active Directory svoje informácie a nastavenia ukladá v centrálnej organizovanej databáze.
Protokol ľahkého prístupu k adresáru

Protokol ľahkého prístupu k adresáru alebo protokol ľahkého prístupu k zoznamu (angl. 
"Lightweight Directory Access Protocol"), skr. LDAP, je štandardizovaný aplikačný protokol navrhnutý na dotazovanie a modifikáciu adresárových služieb, fungujúci cez TCP/IP.
Je to protokol na ukladanie a prístup k dátam na adresárovom serveri. Podľa tohto protokolu sú jednotlivé položky na serveri ukladané pomocou záznamov a usporiadané do stromovej štruktúry. Je vhodný na udržiavanie adresárov a prácu s informáciami o používateľoch, napríklad na vyhľadávanie používateľov v príslušných adresároch. Protokol LDAP je založený na odporúčaní X.500, ktoré bolo vyvinuté vo svete ISO/OSI, ale do praxe sa nie celkom presadilo, hlavne kvôli svojej veľkosti a následnej ťažkopádnosti.
Protokol LDAP vo svojom názve zdôrazňuje, že je odľahčenou verziou odvodenou z X.500.
V aplikácii funguje na báze klient-server. V komunikácii používa synchrónny a asynchrónny režim. Súčasťou LDAP je autentifikácia klienta. Pri vykonávaní požiadaviek je možné nedokončenú požiadavku zrušiť príkazom abandon.
Slobodným programom, ktorý implementuje túto technológiu je OpenLDAP
Missouri

Missouri môže byť:
Missouri (štát USA)

Missouri je 24. štát Spojených štátov amerických, ku ktorým sa pripojil 10. augusta 1821. Leží v centrálnej časti USA, má asi 6 miliónov obyvateľov a rozlohu 180 693 km². Je pomenovaný podľa rieky Missouri, ktorá ním preteká. Na severe susedí s Iowou, na východe s Illinois, na juhovýchode s Kentucky a Tennessee, na juhu s Arkansasom, na juhozápade s Oklahomou, na západe s Kansasom a na severozápade s Nebraskou. Hlavným mestom je Jefferson City, najväčším mestom je Kansas City. 
Obyvateľstvo.
V roku 2010 tu žilo 5 988 927 obyvateľov, podľa odhadu k 1. júlu 2017 tu žilo 6 113 532 obyvateľov. Najjužnejšia časť štátu a okolo rieky Mississippi patrí do klimaticky subtropickej oblasti a preto tu existovali veľké plantáže a dodnes na vidieku žije najviac černochov. Tí sú početní aj v St. Louis a Kansas City. V strednej časti štátu sa hlavne v 19. storočí usadzovali pôvodom nemeckí osadníci, ktorí ovplyvňovali tunajšiu kultúru. V pomyselnom severnom a južnom páse prevažujú osadníci anglického a všeobecne britského pôvodu, ktorí si predovšetkým v Ozark Mountains udržiavali svojbytnú kultúru, ktorá sa preliala nielen do hudobného štýlu country, typického pre americký "Southern Upland". Existujú aj ostrovčeky obyvateľov prevažne francúzskeho pôvodu, čo je pamiatka na traperov a pôvodne francúzsku Louisianu, zaberajúcu celú dnešnú strednú časť USA, ktorú federácii trinástich kolónií predal cisár Napoleon Bonaparte.
Nemesis (hviezda)

Nemesis je názov hypotetickej hviezdy (prípadne planéty), červeného alebo hnedého trpaslíka, obiehajúcej Slnko vo vzdialenosti 50 000 až 100 000 AU, za Oortovým mračnom. Ako podklad pre túto hypotézu slúži vymieranie biologických druhov na zemeguli, ktoré by mohol spôsobiť gravitačný vplyv tejto hviezdy na Oortov oblak, pri relatívne pravidelnom priblížení sa k Slnku. Tento vplyv by sa mohol prejaviť vychýlením množstva komét z ich vzdialených dráh a ich presmerovanie do centra slnečnej sústavy. Táto hypotéza vo vedeckej komunite nemá veľkú podporu.
Prípadná Nemesis by sa najzreteľnejšie gravitačne prejavila na stáčaní perihélia Marsu. Pri súčasných znalostiach polôh Marsu môžeme teda vylúčiť existenciu telesa minimálne s hmotnosťou Jupitera do vzdialenosti 1 200 AU od Slnka, telesa minimálne s hmotnosťou 80 hmotností Jupitera do vzdialenosti 5 170 AU, telesa minimálne s hmotnosťou 0,5 hmotností Slnka do vzdialenosti 9 500 AU a telesa s hmotnosťou Slnka do vzdialenosti 12 000 AU. Pre porovanie: Pluto obieha Slnko vo vzdialenosti približne 40 AU.
Missouri (rieka)

Missouri je najdlhšia rieka v USA. Je dlhá a odvodňuje asi jednu šestinu severoamerického kontinentu. Pri meste St. Louis sa vlieva do rieky Mississippi. Kombinovaný riečny systém Missouri-Mississippi je štvrtá najdlhšia rieka na svete. Najdlhší prítok Missouri pramení v N.P. Dodge Park, Omaha v Nebraske, ale názov Missouri nesie až od sútoku riek Madison, Gallatin a Jefferson v Montane.
Polaris Australis

Polaris Australis je tradičný názov hviezdy Sigma Octantis (σ Oct/σ Octantis), známej tiež ako Južná Polárka. Má zdanlivú hviezdnu veľkosť +5,5 a nachádza sa v súhvezdí Oktant, veľmi blízko južného nebeského pólu. Na rozdiel od severnej Polárky je však omnoho slabšia, je na hranici viditeľnosti voľným okom, čím čiastočne stráca svoj význam južnej polárnej hviezdy.
Patrí medzi premenné hviezdy typu Delta Scuti.
Jesenné manévre

Jesenné manévre (v maďarskom orgináli Tatárjárás, nem. "Ein Herbstmanöver") je prvá opereta, ktorú skomponoval Emmerich Kálmán. Premiéra sa konala 22. februára 1908 vo Vígszínház v Budapešti. Libreto napísal Károly Bakonyi.
Kálmán sa po neúspešných pokusoch presadiť sa vo vážnej hudbe, rozhodol napísať operetu. Jeho bývalý spolužiak a priateľ Viktor Jacobi, ho zoznámil z libretistom Károlyom Bakonyim a výsledkom ich spolupráce sa stala opereta s vojenskou tematikou. Po jej skomponovaní ju Kálmán ponúkol na uvedenie v Király színház, ale tam ju odmietli. Nešťastný Kálmán ukázal libreto Gáborovi Faludimu, riaditeľovi Vígszínház, s ktorým už predtým spolupracoval. Faludi považoval libreto aj hudbu za také dobré, že sa operetu rozhodol uviesť. Toto rozhodnutie bolo rovnako odvážne, ako aj skvelé. Odvážne preto, lebo Vígszínház bolo dovtedy činoherné divadlo a s operetou nemalo nijaké skúsenosti. Skvelé preto, lebo opereta dosiahla obrovský úspech. Jedno z predstavení navštívil aj William Karczag, riaditeľ v Theater an der Wien spoločne s viedenským operetným skladateľom Leom Fallom. Výsledkom tejto návštevy bolo uvedenie operety v Theater an der Wien 21. januára 1909 pod názvom "Ein Herbstmanöver". Nemeckú upravenú verziu napísal Robert Bodanzky. Zakrátko sa opereta dostala až do celej Európy a aj do New Yorku (s anglickým názvom: "The Gay Hussars"). Vplyvom úspechu bol Kálmán pozvaný na turné do USA, čo však odmietol, lebo sa bál dlhej cesty.
Obrovský úspech operety otvoril brány viedenských divadiel nielen pre Kálmána, ale aj pre ďalších talentovaných skladateľov z Budapešti.
Obsah.
Vojenský dôstojník Lőrentey sa počas jesenných manévrov dostáva do rodného kraja, kde žije aj jeho láska Riza, ktorú stratil za nešťastných okolností. Riza pozve Lőrenteyna na pripravovaný večierok, ktorý sa má konať na miestnom zámku. Ten však z hrdosti odmietne a rozhodne sa radšej zobrať službu. Dôstojníci sa na zábave opijú a keď sa priblíži protivník, nedokážu na to napriek Lőrenteyovmu varovaniu včas reagovať. Riza sa pokúša opäť si získať Lőrenteya, ale ten je stále príliš hrdý a vyhlási, že on si vezme veliteľovu dcéru Treszku, ktorá mu už dlhšiu dobu a niekedy až príliš okato prejavuje svoje sympatie. Na to ho Riza chce poslať preč ale on začne piť a tancovať a už ani manévre ho nezaujímajú. V tom prichádza veliteľ Lohonyai a chce ho prísne potrestať za zanedbanie povinností. Dôstojník Mogyorósi, ktorý je zaľúbený do Treszky, mu však prezradí, že Lőrentey si chce vziať jeho dcéru. To Lohonyaiho poteší, lebo inak vie, že Lőrentey je nie len skvelý dôstojník, ale aj čestný a sympatický človek. Trest mu teda odpustí a chce ohlásiť zásnuby. Zásnuby napriek tomu sa nekonajú, pretože Treszka ich odmietne keď sa dozvie, že Lőrentey v skutočnosti stále miluje Rizu. Nakoniec sa všetko vysvetlí, Lőrentey sa udobrí s Rizou a Mogyorósi získava Treszku. Lohonyai, ktorý sa prísnou tvárou skrýva dobré srdce môže vyhlásiť, že aj keď boli tohoročné manévre rušnejšie ako „vpád Tatárov“ (z toho je odvodený pôvodný maďarský názov operety), nakoniec všetko skončilo mimoriadne dobre.
Tien Kuan

Tien Kuan alebo Zeta Tauri (ζ Tau/ζ Tauri) je dvojhviezda v súhvezdí Býk.
Justus Dahinden

Justus Dahinden (* 18. máj 1925, Zürich, Švajčiarsko – † 11. apríl 2020, tamže) bol švajčiarsky architekt a emeritný profesor Technickej univerzity vo Viedni, jeden z najdôležitejších zástupcov povojnovej architektúry vo Švajčiarsku.
Zákrytová dvojhviezda

Zákrytová dvojhviezda je dvojhviezda, pri ktorej rovina obehu je rovnobežná s rovinou pozorovateľa, ktorý môže pozorovať zákryty tejto hviezdy. Počas zákrytu dochádza k zmene zdanlivej magnitúdy dvojhviezdy. Jednou z najznámejších zákrytových dvojhviezd je Algol.
Nemesis

Nemesis môže byť:
Premenná hviezda typu Gama Cassiopeiae

Premenné hviezdy typu Gama Cassiopeiae sú premenné hviezdy vykazujúce nepravidelné zmeny v jasnosti kvôli úniku hmoty z hviezdy. Obyčajne sú to hviezdy hlavnej postupnosti spektrálneho typu B alebo obry a zmeny v ich jasnosti predstavujú asi 1,5 hviezdnej veľkosti.
Nazývajú sa podľa hviezdy Gama Cassiopeiae.