Kaplnka Nanebovstúpenia Pána (Jeruzalem)

Kaplnka Nanebovstúpenia Pána (, ) je kaplnka a svätyňa nachádzajúca sa na Olivovom vrchu v jeruzalemskej štvrti at-Tur. Je súčasťou väčšieho komplexu pozostávajúceho z kresťanského kostola a kláštora, ako aj moslimskej mešity. Kaplnka sa nachádza na mieste, kde mal Ježiš Kristus po svojom zmŕtvychvstaní vystúpiť na nebesia. Na mieste sa nachádza kamenná doska, o ktorej sa predpokladá, že na nej sú jeho stopy. 
História.
Takmer tristo rokov po Ježišovom ukrižovaní sa prví kresťania začali tajne zhromažďovať v malej jaskyni na Olivovom vrchu. Vydanie milánskeho ediktu rímskymi cisármi Konštantínom I. a Liciniom v roku 313 umožnilo kresťanom vykonávať bohoslužby bez prenasledovania. 
V čase cesty pútničky Egerie do Jeruzalema v roku 384 bolo miesto uctievania presunuté na súčasné miesto, takže Egeria bola svedkom oslavy Nanebovstúpenia Pána na „otvorenom návrší“. Samotná jaskyňa bola začlenená do Eleonskej baziliky. 
4. storočie.
Prvý kostol na tomto mieste postavila Poimenia, bohatá a zbožná aristokratická žena z cisárskej rodiny v rokoch 384390. Kostol bol postavený v byzantskom štýle. Tento kostol bol bol známy ako „"Imbomon"“, čo po grécky znamená „"na kopci"“. Bola to rotunda, ktorá bola obklopená kruhovými portikmi. 
Imbomon, ako aj neďaleká Eleonská bazilika a ďalšie kláštory a kostoly na Olivovej hore zničené armádami perzského kráľa Husrava II. počas záverečnej fázy byzantsko-sasánovských vojen v roku 614. 
Neskoršia tradícia však pripisuje prvú stavbu na tomto mieste svätej Helene, matke rímskeho cisára Konštantína I. s tvrdením, že počas svojej púte do Svätej zeme v rokoch 326 až 328 identifikovala dve miesta na Olivovej hore, ktoré boli spojené s Ježišovým životommiesto jeho Nanebovstúpenia a jaskyňu spojenú s jeho učením modlitby Otčenáš. Po svojom návrate do Ríma nariadila na týchto dvoch miestach postaviť dve svätyne. 
7. storočie.
Kostol bol prestavaný koncom 7. storočia. Franský biskup a pútnik Arculf opísal tento kostol ako „okrúhlu budovu s troma portikmi, ktoré boli orientované na juh. V oknách, ktoré boli smerom k Jeruzalemu v noci jasne svietilo 8 lámp. Vnútri bola centrálna kaplnka, v ktorej boli Kristove stopy.“ 
12. storočie.
Zrekonštruovaný kostol bol nakoniec zničený a v 12. storočí ho križiaci znovu vystavali. Saladinova armáda neskôr kostol zdecimovala a nechali neporušenú osemhrannú kaplnku, ktorá má priemer 6,6 m. Táto stavba stojí dodnes, aj keď bola čiastočne zmenená v čase po dobytí Jeruzalema Saladinom v roku 1187. 
Moslimovia.
Kresťania po páde Jeruzalema v roku 1187 opustili zničený kostol a kláštor a presídlili sa do Akka. Počas tejto doby bola Olivová hora ako vakf zverená dvom šejkom, as-Sálihovi Valímu ad-Dínovi a Abú Hasanovi al-Hakarímu. Kaplnka bola premenená na mešitu a bol v nej umiestnený mihráb. Pretože väčšina pútnikov, ktorí smerovali na toto miesto boli kresťania, Saladin ako gesto dobrej vôle nariadil postaviť v jej blízkosti druhú mešitu pre moslimské bohoslužby, zatiaľ čo kresťania pokračovali v návšteve hlavnej kaplnky. 
Súčasnosť.
Kaplnka doteraz patrí moslimom. V súčasnosti je pod správou Jeruzalemského islamského vakfu a je otvorená pre návštevníkov všetkých vyznaní za symbolický poplatok. 
Popis kaplnky.
Kaplnka.
Dnešná kaplnka pochádza ešte z obdobia križiakov. Má kamennú kupolu a osemhranný tambur, na ktorom kupola stojí. Kupola aj tambur sú moslimské doplnky. Vonkajšie steny sú zdobené oblúkmi a mramorovými stĺpmi. Vchod je orientovaný na západ a južnú stenu tvorí mihráb, ktorý pre moslimských veriacich označuje smer Mekky. 
Skala Nanebovstúpenia.
V kaplnke sa nachádza kamenná doska nazývaná „Skala Nanebovstúpenia“. Hovorí sa, že na nej je otlačená pravá Kristova stopa, zatiaľ čo časť s ľavou nohou bola premiestnená do mešity al-Aksá v stredoveku. Veriaci veria, že odtlačok vznikol, keď Ježiš vystúpil do neba a skala je uctievaná ako posledný bod na zemi, ktorého sa Ježiš Kristus dotkol. 
Hrob.
Podľa kresťanskej tradície je v blízkosti kaplnky pochovaná legendárna kresťanská pustovníčka a kajúcnica svätá Pelagia z Antiochie, ktorá žila v 4. alebo 5. storočí. Uvádza sa, že žila na Olivovej hore preoblečená za mnícha. Podľa tradície bola svätá Pelagia pochovaná v hrobke pri mešite a juhozápadne od bývalého kostola Nanebovstúpenia Pána. 
Väčšina západných kresťanských pútnikov v 14. storočí však považovala ten hrob za miesto odpočinku svätej Márie Egyptskej.
Podľa židovskej tradície, ktorá ten hrob pripisovala prorokyni Chulde. Tosefta z 2. storočia umiestňuje Chuldin hrob pod jeruzalemské mestské hroby.
Moslimská tradícia zase tvrdí, že pri kaplnke je pochovaná Rabia z Basry, ktorá zomrela okolo rokov 781/82. Historici al-Harawí a Jákút lokalizovali hrob Rabie v jej rodnom meste Basra a hrobku na Olivovej hore pripisujú inej žene. Iná moslimská tradícia pripisuje hrob Rahibe bint Hasn, o ktorej nič nie je známe. 
Okolie.
Cez ulicu od kaplnky je grécky ortodoxný Kláštor Nanebovstúpenia Pána s malým kostolom postaveným v rokoch 1987 až 1992. 
Južne od kaplnky Nanebovstúpenia Pána sa nachádzajú pozostatky Eleonskej baziliky a kostol Pater Noster z 19. storočia. 
Ruský pravoslávny kostol a kláštor Nanebovstúpenia Pána, postavený v roku 1870, sa nachádza asi 200 metrov severovýchodne od kaplnky. V súčasnosti tam žije asi 40 mníšok. Na druhej strane ulice stojí moslimská nemocnica Makassed.