FK Mesto Prievidza

Futbalový klub Mesto Prievidza bol slovenský futbalový klub, ktorý vznikol v roku 1919 pod názvom PAC Prievidza a zanikol v roku 2010 .
História klubu.
V roku 1919 vznikol v Prievidzi futbalový klub s názvom PAC (Prievidzský atletický club) Prievidza. Klub pôsobil pod rôznymi názvami, najdlhšie pod názvom Baník Prievidza. V ére Československa si zahral šesť sezón v II. celoštátnej lige a 15 sezón v Slovenskej národnej lige. Najlepšie umiestnenie dosiahol Baník Prievidza v sezóne 1973/1974, keď ho len dva body delili od postupu do česko-slovenskej ligy. Tretia priečka v II. celoštátnej lige znamenala celkove 19. miesto v rámci česko-slovenských ligových súťaží. 
Po rozdelení Československa a vzniku samostatnej Slovenskej republiky sa Baník ako štvrté mužstvo konečnej tabuľky SNL zo sezóny 1992/1993 stal účastníkom slovenskej futbalovej ligy, v najvyššej súťaži odohral klub sedem sezón. V sezóne 1999/2000 Prievidza zostúpila do II. ligy a vzápätí vypadla až do III. ligy.
Na jar roku 2010 klub pre finančné podlžnosti voči zväzu nenastúpil na prvé tri jarné zápasy I ligy, za čo ho Výkonný výbor Únie ligových klubov vylúčil zo súťaže, čím mu zaniklo členstvo v Únii ligových klubov. 
Na jeseň 2010 hrával v Prievidzi 3. ligu OFK Metacolor Ludanice, pričom mládež prešla do novovzniknutého klubu FK Prievidza 2010, ktorý mal v sezóne 2010/11 v súťažiach 10 mládežníckych družstiev (dorastenci hrali tretiu ligu, mladší a starší žiaci druhu a tretiu ligu a prípravky najvyššiu regionálnu súťaž).
V roku 2011 fúziou klubov FK Prievidza 2010 a ŠKF Baník Handlová vznikol nový klub FC Baník Horná Nitra. 
Účasť v súťažiach.
L - stupeň súťaže; U - konečné umiestnenie; Z - počet zápasov; V - víťazstvá; R - remízy; P - prehry; B - získane body; ↑↓ - postup, zostup
Baník Prievidza v II. česko-slovenskej lige.
V II. celoštátnej lige pôsobil klub šesť sezón v dvoch obdobiach, v rokoch 1966-1968 a 1972-1976. V oboch prípadoch priviedol mužstvo k postupu tréner Oldřich Bříza. Premiéru v súťaži absolovoval Baník Prievidza 14. augusta 1966, na domácom ihrisku pred 7000 divákmi zvíťazil v „baníckom derby“ nad slávnejším menovcom Baníkom Ostrava 1:0 gólom Kasalu. V úlohe nováčika sa Prievidzi darilo, na domácom ihrisku neprehrala ani jeden zápas. Po vysokom víťazstve 5:1 nad Gottwaldovom v 12. kole bol Baník dokonca na treťom mieste tabuľky za ostravskými klubmi VŽKG a Baníkom Po jesennej časti patrila Prievidzi piata priečka, po slabšej jari obsadilo mužstvo konečné desiate miesto. V sezóne 1967/68 mali „baníci“ po 7. kole na konte 7 bodov, potom prišla séria 11 zápasov bez víťazstva, keď získali len dva body za remízy s Ostravou B (1:1) a Třincom (4:4). V jarnej časti získala Prievidza len päť bodov, z 13 zápasov vyhrala len dva, doma nad Michalovcami (4:2) a vedúcim mužstvom Prešova (3:2). Baník obsadil posledné 14. miesto v tabuľke a zostúpil do divízie. 
Po štyroch rokoch sa klub vrátil do II. ligy, keď si vybojoval postup ako víťaz III. ligy - skupiny C. Sezónu 1972/73 zahájila Prievidza domácou remízou 3:3 so Strojárňami Martin ( góly: Halás, Šaray, Kovács). Na domácom ihrisku Baník porazil obidve mužstvá postupujúce do I. ligy, Bohemians Praha (1:0) aj Inter Bratislava (2:0), doma prehral jedine s Bohumínom v poslednom kole súťaže (2:4). Najvyššie v tabuľke bola Prievidza na piatom mieste po výhre 4:0 nad Baníkom Most v 21. kole, v konečnej tabuľke obsadila 10. miesto.
V sezóne 1973/74 dosiahol klub historicky najlepšie umiestnenie v rámci česko-slovenských ligových súťaží, keď ho len dva body delili od postupu do česko-slovenskej ligy. V 1. kole síce prehral v Bardejove 1:2, no potom nasledovala séria ôsmich zápasov bez prehry a po 9. kole bol Baník s 13 bodmi na čele tabuľky. Po jeseni bola Prievidza na 5. mieste, v 20. kole doma nečakane zaváhala s Kysuckým Novým Mestom (1:3). Najvyššiu výhru dosiahli futbalisti Baníka nad Považskou Bystricou 5:0, hetrikom sa blysol Klement Hasa. Šancu na postup stratil Baník v 28. kole v priamom súboji s Jabloncom po prehre 1:4. V konečnej tabuľke obsadil tretie miesto za českými klubmi TŽ Třinec a LIAZ Jablonec.
Aj v nasledujúcej sezóne 1974/75 patril Baník k špičke. Ligu odštartoval tromi víťazstvami, od 2. do 6. kola bol na čele tabuľky, prvý krát prehrali až v 7. kole v Pardubiciach (0:5). Najlepší výkon podali „baníci“ v poslednom jesennom kole, po výhre 4:0 nad Prešovom zimovali na 4. mieste. Po víťazstve nad Hradcom Králové 4:1 v 18. kole bola Prievidza tretia v tabuľke, v konečnej tabuľke jej patrilo štvrté miesto. Do I. ligy postúpili Lokomotíva Košice a Jednota Trenčín, tretí bol tím Spartaka BS Vlašim. 
O to prekvapujúcejší bol zostup Prievidze v sezóne 1975/76. Pritom mužstvo posilnené bývalým reprezentantom Karolom Joklom odštartovalo dobre, po dvoch výhrach bol Baník na čele tabuľky a po 8. kole na druhej priečke za Spartou Praha. 
Po 22. kole si „baníci“ ešte držali 6. miesto, no vo zvyšných ôsmich zápasoch získali len štyri body za dve remízy a jediné víťazstvo nad Spartou Praha 2:1 v 27. kole. V poslednom kole prehrala Prievidza na ihrisku Tatrana Prešov 1:4 a z II. ligy vypadla. Posledným strelcom Baníka v súťaži bol Klement Hasa.
Baník Prievidza sa stal v roku 1974 prvým druholigovým klubom, ktorý hrával svoje zápasy pod umelým osvetlením. Štadión v Prievidzi bol len deviaty v Československu, tretí na Slovensku a prvý v Stredoslovenskom kraji s umelým osvetlením.
Baník Prievidza v Slovenskej národnej lige.
V 1. SNL, najvyššej národnej súťaži pôsobil Baník 15 sezón. V sezóne 1981/82 sa ako nováčik umiestnil na skvelom piatom mieste, mužstvo viedol Jozef Marko, bývalý tréner reprezentácie Československa, s ktorou sa zúčastnil na MS 1970. Nováčik vstúpil do súťaže bez rešpektu, v 1. kole uhrali baníci nečakanú remízu 1:1 na ihrisku ex-ligových ZŤS Košice (gól Jaroslav Šebík), v 2. kole vyhrali doma nad ZVL Žilina 1:0 gólom Antona Žembera. Po 8. kole bola Prievidza na druhej priečke tabuľky, po jesennej časti na výbornom treťom mieste za ZŤS Košice a Žilinou. Po slabšej jarnej časti klesla Prievidza na piatu priečku. Na domácom ihrisku prehrala len jediný zápas, naopak vonku vyhrala len raz v Púchove, vysoko prehrala v Martine 1:6 a v Dubnici 0:5. 
Od tejto sezóny hrala Prievidza SNFL nepretržite deväť sezón, nasledujúce sezóny charakterizovali slabšie výsledky v jesennej časti a zlepšenie v jarnej odvete. Zatiaľ čo na domácom ihrisku malo mužstvo vysoko aktívnu bilanciu, z ihrísk súperov veľa bodov neprinieslo, počas štyroch sezón vyhrali vonku len štyri zápasy. V ročníku 1984/85 zaznamenal Baník svoju najvyššiu prehru v súťaži, v Nitre inkasoval poltucet gólov (0:6).
Sezónu 1985/86 odštartovala Prievidza štyrmi prehrami, po remíze s Petržalkou nasledovala prehra v Michalovciach a po 6. kole bola na poslednom mieste v tabuľke. Prvé víťazstvo vybojovali Prievidžania až v 7. kole nad Levicami (5:1). Po jeseni bol Baník na 12. mieste, no na jar sa stal štvrtým najlepším klubom a v konečnej tabuľke obsadil 6. miesto. Doma prehral len s postupujúcou Plastikou Nitra 0:2.
Ďalšie dve sezóny sa Prievidza pohybovala opäť nad pásmom zostupu, keď jej patrilo 12. resp. 13. miesto. V ročníku 1986/87 dosiahol Baník svoje najvyššie víťazstvo na ihrisku súpera 5:0 v Košiciach nad ZŤS, v ďalšej sezóne 1987/88 mrzeli vysoké prehry v Leviciach, v Senici a v Humennom, vždy 0:5. Zlepšenie priniesol ročník 1988/89, v ktorom Baník obsadil 5. miesto a zopakoval tak svoje najlepšie sezónne umiestnenie v súťaži z nováčikovskej sezóny 1981/82. Počas sezóny zdolali všetkých favoritov na postup Považskú Bystricu doma 2:0, Prešov doma 3:1 aj vonku 1:0, Jednotu ZŤS Košice vonku 1:0. Po piatom mieste prišiel v sezóne 1989/90 pád na 14. miesto. V poslednom kole prehral Baník doma so Spojmi Bratislava 2:4 a po deviatich rokoch zostúpil zo súťaže. Po roku sa Prievidza vrátila späť ako víťaz II. SNFL - skupina západ.
Vstup do sezóny 1991/92 sa staronovému nováčikovi z Prievidze vydaril nad očakávanie, po 7. kole bol Baník na 1. mieste bez prehry, s bilanciou 5 víťazstiev a 2 remízy. V 8. kole remizoval s rovnako neporazenou Nitrou 0:0, prvýkrát prehral až v 9. kole v Senci. Po jeseni mal Baník na konte len dve prehry, v jarnej odvete klesol na konečné 9. miesto. V sezóne 1992/93 postupovalo do najvyššej súťaže, novovzniknutej slovenskej futbalovej ligy prvých šesť mužstiev. V jesennej časti si Prievidza 3. miestom pripravila dobrú pozíciu, na jar naplnila postupové ambície konečným štvrtým miestom za 1. FC Košice, Duklou Banská Bystrica a MŠK Žilina. Doma prehrala len s Humenným 0:1, dokázala vyhrávať aj u súperov, keď zvíťazila nad VSŽ Košice, Jelšavou, Senicou a Levicami.
Baník Prievidza v I. slovenskej lige.
14. augusta 1993 odštartoval prvý ročník samostatnej slovenskej ligy za účasti 12 mužstiev, šesť prvoligistov z poslednej sezóny federálnej ligy doplnilo najlepších šesť tímov SNL. Futbalisti Prievidze pôsobili v najvyššej súťaži sedem sezón pod názvami Baník, MFK, Petrimex. V prvom kole hostili „baníci“ Spartak Trnava, pred 6560 divákmi pod umelým osvetlením vyhrali 3:0 po góloch Blaháča, Balona a Áča. Baník nastúpil v zostave: Magdolen - Chudík, Slaný, Trungel, Rybár - Áč (87. P. Németh), Balon, Šúšol - Hepner (79. Halaška), Siekel, Blaháč. Denník "ŠPORT" priniesol titulok "Prievidza ako ošľahaný ligista", do zostáv kola zaradil až šesť hráčov Prievidze. Slaný a Balon boli zaradení do "A" mužstva, Magdolen, Áč, Blaháč a Hepner do "B" mužstva. Po víťazstve 1:0 v Nitre v 2. kole bol Baník spolu so Slovanom a Interom bez straty bodu na 2. mieste v tabuľke! Po základnej časti bola Prievidza na poslednom 12. mieste, v nadstavbovej časti v skupine o 7. - 12. miesto však získala najviac bodov a so ziskom 27 bodov obsadila 11. priečku v konečnej tabuľke. Hráči Roman Slaný a Ľubomír Plevka si za svoje celosezónne výkony vyslúžili od denníka ŠPORT miesto v "B" mužstve najlepšej jedenástky ligy. Mužstvo viedol tréner Jozef Balažovič, od 22. kola Ján Zachar.
Sezónu 1994/1995 začala Prievidza v podobnom štýle ako tú premiérovú. V 1. kole vyhrala doma nad Trnavou 1:0, v Humennom uhrala remízu 1:1 a po výhre 1:0 nad Dunajskou Stredou bola na 3. mieste za Duklou Banská Bystrica a Bardejovom s rovnakým počtom 7 bodov. Po 15. kole bola Prievidza ešte na peknom 5. mieste, po základnej časti desiata. V nadstavbe o 7. - 12. miesto si opäť počínala najlepšie z mužstiev bojujúcich o záchranu, celkove obsadila 8. miesto. Počas sezóny viedli mužstvo tréneri Ján Zachar a Anton Dragúň. Mužstvu sa darilo najmä v domácom prostredí, prehralo len so Slovanom, Interom a B. Bystricou. Ľubomír Plevka sa stal v marci 1995 víťazom ankety "Gól mesiaca", jeho strela „nožničkami“ proti Lokomotíve Košice bola vyhlásená za Gól roka 1995. 
Po základnej časti sezóny 1995/1996 bola Prievidza na poslednom 12. mieste s bilanciou 2 víťazstvá, 3 remízy a 17 prehier. Plný bodový zisk si pripísala až v 13. kole po výhre 3:1 nad Nitrou, druhé víťazstvo v 17. kole nad Interom 1:0. Vysoké prehry 0:5 utrpelo mužstvo v Humennom, so Slovanom a s 1. FC Košice. V nadstavbe o 7. - 12. miesto bola Prievidza síce druhým najlepším tímom za Interom, keď získala 14 bodov, no ani trojgólové víťazstvá doma nad Humenným, Dunajskou Stredou, Nitrou a vonku nad Lokomotívou Košice nestačili na odpútanie sa z poslednej priečky. Nakoľko sa rozširoval počet účastníkov I. ligy na 16 mužstiev, Prievidza si uchovala prvoligovú príslušnosť v baráži s piatym mužstvom II. ligy s Levicami po výsledkoch 2:1 a 5:0. Na trénerskej lavičke sa počas sezóny vystriedali Ján Rosinský, Peter Jovič a Anton Dragúň. 
V ročníku 1996/1997 zopakovali futbalisti Prievidze svoje najlepšie umiestnenie v súťaži spred dvoch rokov, v 16-člennej lige obsadili 8. miesto. Po jesennej časti boli na 12. priečke, v odvete si ako šiesty najlepší tím jarnej časti vylepšili postavenie v tabuľke. Za zmienku stojí víťazstvo nad Slovanom Bratislava, vtedajším trojnásobným majstrom. „Belasí“ v zostave s niekoľkými reprezentantami na čele s Dušanom Tittelom prehrali v Prievidzi 0:2, bolo to jediné ligové víťazstvo Prievidze nad našim najslávnejším klubom. Trénerom bol Anton Dragúň.
Sezónu 1997/1998 odštartovalo mužstvo debaklom 0:5 na ihrisku 1. FC Košice. V jesennej i jarnej časti boli Prievidžania na 10. mieste tabuľky, celkove obsadili 12. miesto. Doma prehrali len dva zápasy, s 1. FC Košice 0:1 a MŠK Žilina 0:1. Najlepší výkon podali v 24. kole, keď Spartak Trnava, kandidáta na majstrovský titul zdolali rozdielom triedy 3:0. Mužstvo viedol Anton Dragúň, od polovice sezóny Viliam Ilko.
V ročníku 1998/1999 unikla Prievidza tesne zostupu, zachránili sa v poslednom kole po víťazstve 3:1 na ihrisku obhajcu titulu 1. FC Košice po hetriku Perniša. Na domácom ihrisku vyhrali len štyri zápasy, nad Rimavskou Sobotou, Petržalkou, Žilinou a Bardejovom, ktorý porazili 5:0, čo je rekordné víťazstvo Prievidze v I. lige. Na trénerskej lavičke sa vystriedali Viliam Ilko, Milan Kušnír, Dušan Uškovič, Gerhard Dzian a Oldřich Bříza.
V sezóne 1999/2000 skončila Prievidza na poslednom 16. mieste a zostúpila do II. ligy. Po jesennej časti bola na 14. mieste, no na jar získala Prievidza len 7 bodov, vyhrala akurát nad Nitrou 2:1 a v Dubnici 1:0. Mužstvo prehralo až 20 zápasov, pod 71 inkasovaných gólov sa podpísali okrem rekordnej prehry 0:7 s Interom Bratislava tiež vysoké prehry 1:5 s Dunajskou Stredou, Slovanom a doma s Prešovom. V kádri trénerov Vladimíra Goffu a Dušana Uškoviča sa vystriedalo 36 hráčov, z toho až 17 debutantov. Po siedmich sezónach sa Prievidza rozlúčila s prvou ligou, 17. mája 2000 v poslednom kole prehrala doma s 1. FC Košice 1:3, autorom posledného ligového gólu Prievidze bol Milan Pastva.
Baník Prievidza v Slovenskom pohári.
Baník Prievidza odohral prvý zápas v histórii Slovenského pohára, 27. augusta 1969 proti Baníku Žiar nad Hronom s výsledkom 7:0. V pohárovej súťaži sa najďalej prebojoval do štvrťfinále v sezónach: