burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ján Bukový

Ján Bukový (* 31. júl 1910, Banská Bystrica – † 14. marec 1990, Banská Bystrica) bol slovenský zubný lekár.
Životopis.
Študoval stomatológiu na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, potom asistent a odborný asistent na Stomatologickej klinike v Bratislave, lekár Československých štátnych kúpeľov v Číži. Školiteľ predatestačných stomatológov Inštitútu pre ďalšie vzdelávanie lekárov v Bratislave. Publikoval množstvo prác v odborných domácich i zahraničných časopisoch. Od roku 1943 stomatológ v Banskej Bystrici, prednosta Stomatologického oddelenia NsP KÚNZ v Banskej Bystrici (19561982), zároveň krajský stomatológ Stredoslovenského kraja. Držiteľ viacerých pamätných medailí.
Jaroslava Bukvajová

Jaroslava Bukvajová (* 17. november 1975, Banská Bystrica) je slovenská bežkyňa na lyžiach, ktorá pretekala v rokoch 1994 až 2004. Jej najlepším umiestnením vo Svetovom pohári bolo dvakrát deviate miesto, obe v roku 1998 v Rakúsku.
Bukvajová sa predstavila aj na troch zimných olympijských hrách, najlepšie desiate miesto na 15 km v Nagane v roku 1998. Jej najlepším umiestnením na FIS majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní bolo trikrát 17. miesto.
Životopis.
V roku 19972000 absolvovala vysokoškolské štúdium v Banskej Bystrici. Od roku 1994 pôsobí ako športová inštruktorka ŠKP - Ministerstvo vnútra SR SŠŠR Štrbské Pleso, a je členkou Klubu olympionikov SR. V roku 19922001 sa zúčastňovala všetkých významných súťaží v behu na lyžiach (svetových pohárov, majstrovstiev sveta, zimných olympijských hier) a rôznych sústredení v Európe, Kanade, Severnej Amerike a Ázii. Je niekoľkonásobnou majsterkou Slovenska v behu na lyžiach v rokoch 19952001.
Alojz Bulla

Alojz Bulla (* 20. jún 1902, Ústie nad Oravou – † 8. máj 1978, Banská Bystrica) bol úradník a protifašistický bojovník.
Jeho otec Peter Bulla 
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Trstenej, od 1916 obchodnícky učeň. Úradník Župného úradu, tajomník Okr. živnostenského spoločenstva, tajomník Rev. ONV, resp. ONV v Martine, 19491960 pracovník KNV v Banskej Bystrici. Účastník protifašistického 
odboja. Zúčastnil sa na vydávaní ilegálnej tlače, na príprave SNP v Turci a na zakladaní RNV. Ukrýval utečencov a partizánov.
Anton Pavel Bulla

Anton Pavel Bulla (Anton Pavlovič) (* 29. január 1843, Ústie nad Oravou - † 5. september 1873, Dolný Kubín) bol folklorista, hudobník, hudobný kritik, úradník.
Životopis.
Jeho otec bol Jozef Bullaa matka Rozália rod. Skokanová. Študoval na gymnáziách v Levoči a v Banskej Bystrici, 1864 právo na Právnickej akadémii v Bratislave. Advokátsky koncipient, stoličný úradník a adjunkt slúžnovského úradu v Dolnom Kubíne. Publikoval kritické príspevky o tvorbe, činnosti a organizácii speváckych súborov. Zbieral a upravoval ľudové piesne. V Dolnom Kubíne 18711873 založil a viedol miešaný spevokol "Lýra". Autor veršov a dramatických pokusov.
Eduard Bulla

Eduard Bulla (* 2. november 1919 Prievidza - † marec 1945 Slovensko) bol úradník, divadelný ochotník.
Jeho otec Ján Bulla, jeho matka Berta rod. Kellermannová 
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Martine. Pôsobil ako úradník kontrolného úradu, neskôr Slov. banky v Martine. Zúčastnil sa bojov SNP ako spojka a v Slobodnom slov. vysielači v Banskej Bystrici, po potlačení SNP ho zaistilo v Martine gestapo a odvlieklo do Nemecka, odkiaľ sa nevrátil. Ako ochotnícky herec a režisér pôsobil v Slov. spevokole v Martine a ako ochotník v Slov. komornom divadle v Martine.
František Bulla

František Bulla (* 24. apríl 1817, Staré Hory – † 14. august 1900, Staré Hory) bol slovenský ľudový liečiteľ a rímskokatolícky kňaz.
Jeho otec František Bulla, jeho matka Katarína Bullová.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, teológiu v Ostrihome. Pôsobil ako rokuk. kaplán v Predajnej, v Brezne, v Kremnici, 1877 titulárny kanonik. Zaoberal sa botanikou, najmä zberom liečivých rastlín, vybudoval bohatú knižnicu, prevažne s botanickou literatúrou. Podporoval národné kultúrne úsilia, zakladajúci člen Matice slovenskej a patronátneho gymnázia v Kláštore pod Znievom.
Igor Bulla

Igor Bulla (* 13. september 1965 Banská Bystrica) je slovenský dirigent.
Životopis.
V rokoch 1988-1993 absolvoval štúdium na Hudobnej a tanečnej fakulte VŠMU v Bratislave. Pôsobí ako dirigent v Štátnej opere v Banskej Bystrici.
Ján Buľovský

Ján Buľovský (* Slovensko) bol fotograf.
Životopis.
Fotograf v Banskej Bystrici na Dolnej ulici.
Michal Buľovský

Michal Buľovský (Bulyovský, Bulyowsky) - "Bulyovszky de Dulicz et Gyulafalva" (* Belá-Dulice - † 1711 Durlach) bol básnik, husliar, pedagóg a polyhistor.
Životopis.
Študoval na latinskej škole v Kremnici a v Banskej Bystrici, od 1670 na univerzitách vo Wittenbergu, v Tübingene a Strasbourgu. Organista v Strasbourgu, prof. gymnázia a rektor, evanjelický školy v Durlachu, konrektor v Stuttgarte, prof. a rektor v Durlachu. Polyhistor a polyglot, venoval sa i štúdiu poézie, hudby a matematiky. Teoreticky a prakticky sa zaoberal najmä hudbou. Pri pokuse o zlepšenie temperatúry ladenia navrhol experimentálny klávesový nástroj organového typu s posunovateľnou klaviatúrou, preslávil sa vynálezom hud. nástroja vo forme spinetu.
Rudolf Bunček

Rudolf Bunček (* 20. jún 1881, Jastrabá – † 24. september 1968, Choceň) bol slovenský sochár a maliar.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Ružomberku a v Prievidzi, 18961901 na Umeleckopriemyselnej škole v Budapešti medirytectvo, potom sochárstvo. Pracoval vo fajansovej dielni Zsolnayovcov v Pécsi, 1902 realizoval menšie sochárske štúdie v Jastrabej. Stredoškolský profesor kreslenia v Leviciach a v Krupine, potom školský inšpektor v Banskej Bystrici. Časť jeho maliarskych prác sa nachádza v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici. Jeho práce majú realistické zameranie. Roku 1901 odmenený I. cenou za návrh na dekoratívnu výzdobu brány obytného domu.
Karol Bund

Karol Bund (* 4. jún 1869, Banská Bystrica - † 16. máj 1931, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský lesný inžinier.
Jeho otec bol Emanuel Bund a matka Žofia Ingrubenová.
Životopis.
Roku 1890 absolvoval štúdium na lesníckom odbore Baníckej a lesníckej akadémie v Banskej Štiavnici. Od 1891 pôsobil na riaditeľstve štátnych lesov v Banskej Bystrici, 18951899 na Ministerstve pôdohospodárstva v Budapešti, ministerský radca, tajomník Krajinského lesníckeho spolku, 18991923 redaktor "Erdészeti Lapok", kde publikoval odborné články o zalesňovaní a o lesnom školstve. Vydal objemové tabuľky, publikácie o lesnom hospodárstve a o hospodárskej úprave lesov. Propagátor ochrany lesov, zaslúžil sa o štátny dozor nad všetkými lesmi.
Anton Buranovský

Anton Buranovský (* 8. september 1932, Richvald) je slovenský dirigent.
Životopis.
Roku 1957 absolvoval štúdium dirigovania na VŠMU v Bratislave. Ťažisko jeho činnosti bolo v opere DJGT v Banskej Bystrici, kde v rokoch 1964-1975 pôsobil ako šéfdirigent a začas aj umelecký šéf opery a kde naštudoval aj rad náročných titulov. Pohostinsky dirigoval na viacerých českých operných scénach aj v zahraničí. V Prešove a v Banskej Bystrici usporadúval symfonické koncerty.
Karol Burda

Karol Burda (* Slovensko) je lekárnik.
Životopis.
Lekárnik v Banskej Bystrici na Dolnej ulici, lekáreň známa pod menom Burdova lekáreň (po 1848), tiež Lekáreň sv. Kríža.
Hugo Burger

Hugo Burger (* Slovensko) bol lekárnik.
Životopis.
Pôsobil v lekárni Lekárňa ku "Vykupiteľovi" (založená 1561) na Dolnej ulici v Banskej Bystrici.
Matej Burian

Matej Burian (* Kremnica† 1581 Slovensko) bol organista, organár.
Životopis.
V roku15651581 mestský organista v Kremnici. Staval a opravoval organy v Kremnici (1560), Banskej Štiavnici (1565, 1581), v Brezne (1573), vo Vacove (1574) a s ostrihomským prepoštom rokoval o oprave organa v Trnave, resp. stavbe pozitíva pre arcibiskupa (1574), ktorý však už nedokončil. Zaoberal sa aj stavbou iných hudobných nástrojov a mechanickou reprodukciou skladieb na klávesových nástrojoch.
Ján Büringer

Ján Büringer, tiež Johannes, Biringer, Bühringer, Peringer, Pihringer, Biringerus (* Bratislava) bol pedagóg.
Životopis.
Od roku 1631 študoval na univerzite vo Wittenbergu. Roku 1640 - 1649 rektor v Kremnici, 1646-1648 konrektor latinskej školy v Banskej Bystrici, učiteľ v Prešove, 1651 notár v Modre, napokon konrektor evanjelického gymnázia v Bratislave. Podporovateľ nových metód vyučovanie. V Kremnici obhajoval Alstedtov vecný encyklopedizmus a Ratkeho zdôrazňovanie významu materinského jazyka pri vyučovaní latinčiny. Autor lat. veršov v zborníkoch a i.
Ján Burius

Ján Burius (* 20. máj 1667, Krupina – † 6. marec 1712, Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ.
Jeho otec Ján Burius (16361689) - nemecký farár v Krupine, jeho matka Juliana rod. Rotaridesová 
Životopis.
Študoval v Brzegu, vo Vroclave, v Berlíne, v Lipsku; magister. Od 1694 resp. 1696 alebo 1700 rektor evanjelický školy v Banskej Bystrici, 1702 vysvätený za kňaza. Jeden z prvých predstaviteľov pietizmu na Slovensku. Ovplyvnil svojich žiakov i spolupracovníkov J. Bohuša a M. Bela. Jeho dielo zostalo v rukopise.
Jozef Bušniak

Jozef Bušniak (* 29. apríl 1923, Horná Lehota – † 23. október 1944, Slavošovce) bol slovenský pedagóg.
Životopis.
Učiteľský ústav v Banskej Štiavnici absolvoval v roku 1943. Učiteľ v Pružinej. Aktívny účastník SNP. Zahynul v boji proti fašitickým okupantom.
Eduard Bušniak

Eduard Bušniak (* 30. jún 1895, Horná Lehota – † 11. marec 1981, Brezno) bol slovenský robotník.
Jeho otec Ján Bušniak (? – 1900), jeho matka Mária Bušniaková 
Životopis.
Eduard Bušniak navštevoval v rokoch 19011907 ľudovú školu v Hornej Lehote. V rokoch 19071933 bol strojný zámočník v Podbrezovských železiarňach, 19331948 v Piesku, 19481970 dielovedúci v Mostárni Brezno, 19571968 v Jednotnom roľníckom družstve v Brezne. Bol priekopník socialistického poľnohospodárstva na Horehroní a zakladateľ Federatívnej robotníckej telovýchovnej jednoty (FRTJ) v Hornej Lehote, počas Slovenského národného povstania člen Rev. NV v Brezne.
Ján Bušniak

Ján Bušniak (* 26. máj 1919, Horná Lehota – † 1. november 1988, Praha) bol ekonóm, diplomat, protifašistický bojovník.
Jeho otec Jozef Bušniak, jeho matka Mária rod. Mravcová 
Životopis.
V roku 19251930 navštevoval ľudovú školu v Hornej Lehote, 19301935 študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici, 19351938 na lýceu v Nines (Francúzsko), 19381939 na Vysoke škole ekonomickej v Prahe, 19401941 v Záhrebe, 19411942 vo Viedni, 1942 v Bratislave, kde v roku 1942 promoval za Ing. V roku 19411942 referent Najvyššieho úradu pre zásobovanie v Bratislave, 1943 väznený v Bratislave a v Ilave. Po vypuknutí SNP v roku 1944 zástupca Povereníctva výživy SNR v Banskej Bystrici, 19451947 vedúci slov. oddelenia Min. priemyslu v Prahe, 19471949 referent odd. pre priemysel, obchod a peňažníctvo ÚV KSS v Bratislave, 19491950 námestník min. priemyslu v Prahe, 19501951 povereník potravinárskeho priem., 19511957 obchodu v Bratislave, 19571960 veľvyslanec v Číne, 19601962 a 19671971 námestník ministra zahraničných vecí v Prahe, 19621967 čs. veľvyslanec v Taliansku, 19711979 vedúci odd. rozvojových krajín v Ústave medzinárodných vzťahov v Prahe. Predstaviteľ kom. odbojového hnutia a účastník SNP. Počas SNP zástupca povereníka SNP pre zásobovanie a osvetový dôstojník pri povstaleckej 1. čs. armáde na Slovensku. Po vojne organizátor prvej etapy industrializácie Slovenska (výstavba Oravskej priehrady, Bučiny Zvolen, cementárne v Banskej Bystrici, Mostáreň Brezno a i.). V roku 19581959 a 19631965 člen a 19671968 vedúci čs. delegácie na Valnom zhromaždení OSN. Publikačne činný, autor spomienkových čŕt z obdobia odboja a znárodňovacieho procesu, články publikoval v periodikách Rudé právo, Pravda, Nové slovo a i.
Bartolomej Busseus

Bartolomej Busseus (Busko) (* Iliašovce) bol slovenský evanjelický kňaz, pedagóg, veršovník.
Jeho otec bol Mikuláš Busseus, jeho matka Elena rod. Hoferová.
Životopis.
Študoval v Banskej Bystrici, od 1644 na univerzite vo Wittenbergu. Rektor školy v Španej Doline a Krupine, 1658 evanjelický kazateľ v Handlovej, po 1660 učiteľ v Španej Doline, napokon na evanjelickej fare v Hodruši. Ako študent bystrického gymnázia obhajoval roku 1642 tézy teologickej rozpravy. Prispel latinskými veršami do zborníkov na počesť levočského literáta Kristiána Seelmana (1661, 1665).
Andrej Bystran

Andrej Bystran (* 13. august 1925 Henckovce – † 8. január 2006 Banská Bystrica) bol operný spevák (bas).
Životopis.
Spev študoval súkromne. Začínal ako divadelný ochotník. Roku1951 – 58 člen činohry a neskôr spevohry DJZ v Prešove, od 1959 sólista opery DJGT v B.Bystrici. Venoval sa aj koncertnej činnosti.
Ernest Caban (lekár)

Ernest Caban (* 6. júl 1950 Banská Bystrica) je slovenský lekár, chirurg. Jeho otec Ernest Caban (1924 – 2000) bol lyžiar.
Životopis.
Absolvoval štúdium na LF UK v Martine. Od roku1974 pracuje ako lekár-chirug v NsP FDR v Banskej Bystrici. V roku 1992-1998 pôsobil ako lekár reprezentácie SR v ľahkej atletike. V súčasnosti je lekárom reprezentácie SR v biatlone, hokejistov HK Banská Bystrica a basketbalistiek AGM Banská Bystrica. Otec Ernest Caban (1924-2000), zakladateľ a predseda Bielej stopy SNP v Banskej Bystrici.
František Caban

František Caban (* 22. marec 1937 Selce – † 30. máj 1991 Bratislava) bol operný spevák (barytón).
Životopis.
R. 1964 absolvoval štúdium spevu na Konzervatóriu v Bratislave. V roku 19641975 sólista opery DJGT v Banskej Bystrici, z toho 19701971 účinkoval vo Frankfurte nad Mohanom a Bielefelde (Nemecko), 19751982 sólista opery Štátneho divadla 
v Brne, od 1983 opery SND v Bratislave. Venoval sa i koncertnej činnosti.
Matej Caban

Matej Caban (* 13. júl 1895 Banská Bystrica - † 4. august 1975 Prešov) bol hrebenár, ľudový umelec.
Životopis.
Základnú školu vychodil v B.Bystrici, 1908-12 učeĺ u hrebenára S.Banku v Radvani. Roku1914 sa usadil v Prešove ako výrobca hrebeĺov, 1919 získal živnostenský list. Orientoval sa na umelecké stvárnenie rohoviny. Od 1955 pracoval pre ÚĽUV v Bratislave, od 1960 majster ľud. umel. výroby. Venoval sa tvorbe úžitkových predmetov najmä však zoomorfných plastík vtákov.
Mikuláš Čabiňák

Mikuláš Čabiňák (* 3. február 1940 Tichý Potok - † 30. júl 1973 Košice) bol sólistom opery Štátneho divadla v Košiciach)
Životopis.
Štúdium na Janáčkovej akadémii múzických umení (prof. Jiří Válek a Libuše Lessmanová) absolvoval úlohou Vodníka v Dvořákovej "Rusalke" v roku 1966. Už počas štúdií vystúpil na viacerých koncertoch i pohostinsky v opere v Banskej Bystrici a Olomouci. Od roku 1967 bol sólistom opery Štátneho divadla v Košiciach a po prvý raz sa predstavil ako Gremin v Čajkovského "Eugenovi Oneginovi". Jeho krásny mäkký bas našiel uplatnenie v postave Raimonda v" Lucii di Lammermoor", Malinu v "Tajomstve", Toma v "Maškarnom bále", Collina v "Bohéme" a v ďalších úlohách. Uznanie získal v charakterovej štúdii kupca Dikého z Janáčkovej "Káti Kabanovej" i v doštudovanom Kecalovi z "Predanej nevesty", ktorý bol jeho poslednou postavou. 
Odišiel nečakane, ako tridsaťročný, iba na prahu svojej sľubne sa vyvíjacúcej speváckej dráhy.
Ján Miloslav Čajak

Ján Miloslav Čajak (* 1881, Banská Bystrica - † 1972, Banská Bystrica) bol kultúrno-osvetový pracovník.
Jeho manželka Anna Miloslava Čajaková 
Životopis.
Krajanský pracovník v USA. Pracoval v Evanjelickej jednote, spevokole Lipa a v Slovenskej lige. Po návrate na Slovensko sa zapájal do politiky Rázusovej Slovenskej národnej strany. Spolu s manželkou žili (od 1919) v Banskej Bystrici, s organizáciou Sokol boli spoluvlastníkmi kina, neskôr premietač v kine Partizán.
Anna Miloslava Čajaková

Anna Miloslava Čajaková (* 1. jún 1888, Martin, Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko – † 16. august 1981, Banská Bystrica, ČSSR, dnes Slovensko) bola slovenská kultúrna pracovníčka a spolková funkcionárka, predstaviteľka zahraničného prvého československého odboja.
Pôsobila ako krajanská pracovníčka v Chicagu v štáte Illinois v Spojených štátoch, kde spoluzaložila viaceré spolky a organizácie. Pracovala v Evanjelickej jednote, spevokole Lipa a v Slovenskej lige v Amerike. Organizovala rôzne zbierky a slávnosti. Publikovala vo viacerých krajanských časopisoch. Spolu s manželom Jánom Miloslavom Čajakom žili od roku 1919 v Banskej Bystrici. S organizáciou Sokol boli spoluvlastníkmi kina. V roku 1923 vítala v Banskej Bystrici prezidenta Tomáša Garriguea Masaryka. Postupne s manželom adoptovali a vychovali 32 detí, pretože vlastné nemali. Život dožila v Banskej Bystrici u chovanice Márie Lauríkovej. Je pochovaná s manželom v Banskej Bystrici vedľa svojej učiteľky a priateľky Terázie Vansovej.
Karel Čajánek

Karel Čajánek (* 10. október 1894, Staré Hámry - † 12. apríl 1955, Bratislava) bol lesnícky odborník, drevársky odborník.
Jeho otec František Čajánek, jeho matka Jana rod. Drabinová.
Životopis.
Vyštudoval lesné inžinierstvo na Vysokej škole poľnohospodárskej vo Viedni, na ČVUT v Prahe a na Vysokej škole zemedělskej v Brne, 1921 Ing. Od 1921 pracovník Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici, neskôr obchodný referent Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici. Pracovník Povereníctva pôdohospodárstva - Ústredného riaditeľstva drevospracujúcich závodov štátnych lesov, Povereníctva lesov a drevárskeho priemyslu v Bratislave. Zaslúžil sa o racionalizáciu a modernizáciu piliarskej výroby a drevárskeho hospodárstva na Slovensku. Publikoval odborné články v časopisoch "Štátne lesy", "Poľana" a i.
Ivan Čajda

Ivan Čajda (* 9. apríl 1921, Martin – † 20. apríl 2000, Martin) bol spisovateľ pre deti a mládež.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Martine, kde roku 1939 maturoval, 19391946 na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave. Od roku 1958 bol hygienikom Krajskej hygienickej stanice v Martine a v Banskej Bystrici. Ako autor literatúry pre deti a mládež popri časopiseckých článkoch vydal leporelo Letíme vesmírom. Potom sa zameral na literatúru faktu z oblasti popularizácie prírodných vied a ochrany prírody. 
Pochovaný je v Martine na Národnom cintoríne.
Ján Čajda

Ján Čajda (* 27. január 1840 Veľké Rovné - † 14. október 1919 Kolárovice) bol včelár, ovocinár, pedagóg.
Jeho otec Jozef Čajda, jeho matka Karolína rod. Mužiková 
Životopis.
Ľudovú školu navštevoval vo Veľkom Rovnom, učiteľský ústav v Banskej Bystrici. Pôsobil ako učiteľ, neskôr notár v Kolároviciach. Propagátor moderného včelárstva, spoluzakladateľ Spolku slovenských včelárov. Autor praktickej príručky racionálneho včelárenia a odborných článkov. Člen Prírodovedného spolku župy Trenčianskej.
Juraj Čajda

Juraj Čajda (* 23. december 1844, Dlhé Pole† 19. február 1913, Martin) bol slovenský publicista, redaktor. Pseudonym: Dlhopoľský, Federov, Ďuro.
Životopis.
Narodil sa v učiteľskej rodine. Jeho otec bol František Čajda, jeho matka Anna rod. Podhradská. Študoval na gymnáziu v Nitre, v Ostrihome, v Banskej Bystrici (vylúčený za panslavizmus), maturoval v Bratislave. Právo študoval vo Viedni a Budapešti. Vychovávateľ od roku 1873, zodpovedný redaktor Slovenských novín, 18751907 Národných novín v Martine, 18791910 humoristického časopisu Černokňažník. Autor úvodníkov, článkov a úvah, najmä o vnútornej politike Rakúsko-Uhorska, satirických článkov a politických prejavov. Roku 1906 kandidoval do Uhorského parlamentu. Herec a režisér Slovenského spevokolu, spoluzakladateľ Atletického klubu v Martine, spoluorganizátor výstavby Národného domu.
Dušan Čajka

Dušan Čajka (* 9. júl 1897, Mošovce – † 4. september 1949, Bardejov) bol slovenský lekár.
Životopis.
Pochádzal zo známej národoveckej rodiny. Základné vzdelanie získal v Mošovciach, maturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, medicínu študoval v Budapešti a v Prahe. Lekár v Bardejove, riaditeľ-primár tamojšej nemocnice (1932). Jeden z vynikajúcich slov. lekárov-chirurgov a budovateľov slov. zdravotníctva svojich čias. Dozorca v bardejovskom evanjelickýa.v. cirkevnom zbore (od roku 1932).
Bohuslav Cambel

Bohuslav Cambel (* 29. október 1919, Slovenská Ľupča – † 9. jún 2006, Bratislava) bol slovenský geochemik a geológ. V rokoch 1966 až 1969 rektor Univerzity Komenského v Bratislave.
Životopis.
Narodil sa 29. októbra 1919 v Slovenskej Ľupči. V roku 1939 úspešne zmaturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Následne pokračoval v štúdiu geológie na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde neskôr aj pôsobil. V rokoch 1952 až 1953 pôsobil ako prodekan Fakulty geografických a geologických vied Slovenskej univerzity na neskôr ako prorektor Univerzity Komenského. V rokoch 19531958 pracoval ako vedúci katedry nerastných surovín a geochémie. V rokoch 1959 až 1961 pôsobil ako dekan Prírodovedeckej fakulty UK. Od 1. septembra 1966 do 31. augusta 1969 pôsobil ako rektor Univerzity Komenského. V roku 1969 sa stal vedúcim prvej katedry geochémie na Slovensku. Zaoberal sa tiež mineralógiou a ložiskovou geológiou. Študoval geochémiu bázických a granitoidných hornín a rudných minerálov domácich i svetových ložísk. Podieľal sa tiež na príprave základných geologických máp v mierke 1 : 200 000, list Wien-Bratislava. Vedecký kolektív pod jeho vedením na Slovensku významne rozvinul granitovú petrológiu. V roku 1998 ho Cambridgeská univerzita zaradila medzi 2000 najvýznamnejších osobností vedy 20. storočia.
Významné vedecké práce.
Medzi jeho významné monografické práce patria:
Okrem toho preložil:
Ocenenia.
Na jeho počesť Ústav vied o Zemi Slovenskej akadémie vied zriadil Medailu akademika Bohuslava Cambela.
Pavel Cancrini

Pavel Cancrini (Kankrini) (* 16. január 1779, Nemecká Ľupča, dnes Partizánska Ľupča, Slovensko† 8. máj 1844, Dolný Kubín, Slovensko) bol slovenský evanjelický kňaz a ľudovýchovný pracovník.
Životopis.
Po štúdiách v Banskej Bystrici pôsobil od roku 1806 ako evanjelický farár v Partizánskej Ľupči, od roku 1807 ako farár a senior v Dolnom Kubíne. Bol tiež kultúrno-výchovným pracovníkom a podporovateľom slovenských študentov.
Tvorba.
Je autorom náboženskej literatúry a povesti "Krvavá noc na zámku Oravskom" (jej námet použil Ján Kalinčiak v próze "Orava") a tiež prekladateľ.
Ján Capko

Ján Capko (* 19. september 1846, Kláštor pod Znievom – † 18. august 1867, Kláštor pod Znievom) bol básnik. Pseudonym: Miloslav Zniovsky
Jeho otec Ján Capko, jeho matka Johana rod. Točková 
Životopis.
Od roku 1856 a 1862-1864 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1864-1865 na právnickej akadémii v Bratislave. Vlastenecké a intímne básne uverejňoval v rôznych časopisoch. Jeho zbierka vyšla posmrtne zásluhou A. Trúchleho-Sytnianskeho.
Juraj Capkovič

Juraj Capkovič (Zapkovič) (* Slovensko) je evanjelický kňaz.
Pseudonym: Liskovský
Životopis.
Kazateľ pre slov. evanjelický obec v Banskej Bystrici (1577-1588?).
Vavrinec Čaplovič

Vavrinec Čaplovič z Jasenovej (* 5. august 1778, Jasenová† 25. december 1853, Bratislava) bol uhorský stoličný úradník, zberateľ kníh a archivár.
Životopis.
Jeho otec Ladislav Čaplovič, jeho matka Mária rod. Bobrovnická. Pochádzal zo starého šľachtického rodu Čaplovič z Jasenovej – Csaplovics de Jeszenova. Základné vzdelanie získal vo Vyšnom Kubíne, Leštinách, Banskej Bystrici u rektora S. Sartoriusa a prof. Adama Lovicha a v Ožďanoch, maturoval na evanjelickom gymnáziu v Kežmarku (1798), úradník Oravskej stolice (17981810), neskôr v službách grófa Zičiho v Bratislave ako archivár. V službách rodiny Zičiovcov bol až do roku 1852. 
Známy podporovateľ a iniciátor vydavateľských a národných podujatí. Ako vášnivý zberateľ kníh vybudoval bohatú a vzácnu knižnicu, ktorá obsahuje okolo 50 000 zväzkov. Osobitný fond tvoria slovenské knihy od 18 storočia, kde sú uložené aj viaceré vzácne prvotlače a rukopisy. Knižnicu roku 1839 venoval Oravskej stolici. Čaplovičova knižnica je od roku 1954 v správe Matice slovenskej a je uložená v špeciálne postavenej budove v Dolnom Kubíne. O jeho živote a práci rozpráva aj dokumentárny film "Očarený knihou – Vavrinec Čaplovič" (cyklus "Historická panoráma", Slovenská televízia 2001, scenár Augustín Maťovčík a Peter Ďureje, réžia Fedor Bartko).
Andrej Capovský

Andrej Capovský (* 24. august 1740, Ústie nad Priehradou - † 1815?) bol slovenský lekár.
Životopis.
Na univerzite v Trnave absolvoval v roku 1777 štúdia medicíny. Pôsobil ako banský lekár v Banskej Štiavnici-Vindšachte, od 1781 úradný lekár v Nitre. Ako lekár krátko pôsobil v Banskej Bystrici (koniec 18. stor.). bol členom bernolákovského Slovenského učeného tovarišstva. Zaslúžil sa o založenie Pobočného stánku Tovarišstva v Banskej Bystrici. Autor dizertačnej práce o problémoch medicíny a zdravotníctva.
Benjamín Carbonarius

Benjamín Carbonarius (Charbonarius) (* Liptovská Teplá – † 1662 Slovensko) bol evanjelický kňaz, rektor.
Životopis.
Pôsobil ako rektor v Nemeckej (dnes Partizánskej) Ľupči, neskôr evanjelický farár. Pôvodom z Banskej Bystrice. Autor príležitostných lat. veršov v zborníku "Vale Tranoscianum".
Peter Čársky

Peter Čársky (* 29. máj 1942, Banská Bystrica) je slovenský chemik.
Životopis.
Od 1964 pracovník Ústavu fyzikálnej chémie a elektrochémie J. Heyrovského ČSAV v Prahe, zaoberá sa kvantovou chémiou. Autor či spoluautor napr. monografií Organic Quantum Chemistry Problems (s Roku Zahradníkom, 1973), Molekulové orbitaly v chemii (s Roku Zahradníkom a J. Pancířom, 1974) a Ab initio výpočty v chemii (s M. Urbanom, 1985).
Rudolf Čavojský

Rudolf Čavojský (* 13. december 1901, Čachtice – † 28. august 1983, Bratislava) bol slovenský odborársky funkcionár, redaktor a politik.
Životopis.
Jeho otec bol Ján Čavojský a matka Mária rod. Zvončeková. V I. svetovej vojne prišiel o otca a preto sa musel od mlada začal prebíjať vlastnými silami. Po skončení základnej školy sa zamestnal ako robotník. Popri práci si rozširoval vzdelanie. Od mladosti bol aktívnym vo viacerých katolíckych a ľudáckych spolkoch, najviac vo Všeodborovom združení kresťanských robotníkov slovenských. Už vo svojich 22 rokoch sa stal obvodným tajomníkom tejto odborovej organizácie v Banskej Bystrici. Po šiestich mesiacoch bol povolaný do Ružomberka, kde sa stal redaktorom Slovenského kresťanského socialistu. Zaslúžil sa o prenesenie sídla odborovej organizácie do Bratislavy, ako aj o významný nárast členstva. Postupne sa vypracoval do jej vedúcej pozície. Popri tom redigoval týždenník Slovenský robotník. V parlamentných voľbách v roku 1935 bol za HSĽS, resp. Autonomistický blok zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. V snemovni zasadal v sociálnom výbore. Vo voľbách do Slovenského snemu v roku 1938 bol zvolený za jeho poslanca. Mandát si zachoval aj po vzniku Slovenského štátu v roku 1939 a pôsobil v sneme až do zániku jeho činnosti v roku 1945. V sneme predsedal jeho zdravotnému a sociálnemu výboru a zároveň bol podpredsedom národohospodárskeho výboru. Od roku 1940 odmietal nacistické metódy, po vypuknutí SNP poskytol cenné informácie predstaviteľom odboja.
Anton Cebecauer

Anton Cebecauer (* 13. jún 1830, Kráľova Lehota-Svarín - † 10. marec 1910, Rudno nad Hronom) bol pedagóg, publicista.
Životopis.
Počas štúdií v Banskej Bystrici a Pešti zúčastňoval sa na organizovaní slov. teológov, 1855 vysvätený za kňaza. V roku 1862-1866 prof. banskobystrického gymnázia, 1867-1895 farár v Predajnej. Zostavil a vydal učebnice cirkevných dejín 
a náboženské príručky pre slov. školy, osvetovými článkami prispieval do časopisov Cyrill a Method (1870) a Obzor.
Samuel Čečetka

Samuel Čečetka (Csecsetka) (* 9. august 1818 Banská Bystrica – † 22. október 1896 Banská Bystrica) bol evanjelický náboženský spisovateľ a pedagóg. Odborník na cirkevné právo.
Jeho otec Daniel Čečetka, jeho matka Mária rod. Lehocká 
Životopis.
Gymnázium absolvoval v Banskej Bystrici a v Miskolci, filozofický kurz v Banskej Štiavnici, teológiu v Bratislave, 1843 – 1844 študoval na univerzite v Jene. Po 1844 domáci učiteľ, od 1851 riaditeľ evanjelický lýcea v Banskej Štiavnici, od 1856 prof. a potom rektor evanjelický lýcea v Bratislave, prvý riaditeľ tamojšej evanjelický teologickej akadémie. Od 1896 žil v Banskej Bystrici. Špecialista v evanjelickom cirkevnom práve, z ktorého publikoval systematický prehľad na historickom základe. Dielo syntetizovalo a doplnilo predošlé práce i čiastkové monografie, zostáva základnou príručkou k dejinám protestantizmu na Slovensku.
Ľudovít Čech

Ľudovít Čech (* 11. júl 1888, Revúca† 29. apríl 1946, Revúca) bol slovenský maliar a pedagóg.
Životopis.
Jeho otec bol Jozef Čech a matka Viktória rod. Viestová. Po maturite študoval kreslenie na VŠVU v Budapešti, neskôr na umeleckom smere u T. Zemplényiho. Bol učiteľom v Marcali pri Balatone, od roku 1914 vojakom rakúsko-uhorskej armády v Banskej Bystrici, popri službe maľoval. Po 1918 žil v Lučenci, potom v Revúcej.
Označuje sa ako prívrženec oneskoreného stredoeurópskeho impresionizmu (luminizmu). Venoval sa aj maľbe na hodváb, najmä s batikovou technikou. Roku 1920 člen Jednoty výtvarných umelcov Slovenska.
Kamil Cejpek

Kamil Cejpek (* 19. apríl 1942, Martin) je slovenský vysokoškolský pedagóg a chemik.
Životopis.
Študoval na Chemickotechnologickej fakulte SVŠT v Bratislave. V roku 1976 CSc., v roku 1999 doc. Pôsobil v Potravin. kombináte Trebišov, v Pekárňach B.Bystrica, od roku 1992 na UMB B.Bystrica ako vysokoškolský pedagóg a od roku 2000 ako prorektor. Publikoval vedecké štúdie v domácich a zahran. zborníkoch, príspevky v odborných časopisoch.
Juliana Cejpeková

Juliana Cejpeková (* 15. jún 1942, Levice – † 9. október 2000, Banská Bystrica) bola slovenská vysokoškolská pedagogička.
Životopis.
Vysokoškolská profesorka na Katedre pedagogiky PF, neskôr na Katedre elementárnej predškolskej pedagogiky PF UMB v Banskej Bystrici. Odborníčka v oblasti teórie výchovy so zameraním na I. stupeň ZŠ, odborníčka, predškolskej pedagogiky. Autorka a spoluautorka vysokoškolských učebníc a odborných článkov.
Ignác Čelko

Ignác Čelko (predikát „Cselkó de Cselkólehota“; * 19. október 1814, Žilina) - † ?, Trenčín) bol slovenský lekár a vedec zemianskeho pôvodu.
Životopis.
Jeho otec bol Andrej Čelko a matka Zuzana rod. Remenáriková. Študoval na gymnáziu v Žiline, v Banskej Bystrici, v Bratislave, medicínu na univerzite v Pešti, 1839 MUDr. Pôsobil ako praktický lekár v Žiline a v Trenčíne. Jeden z prvých používateľov metódy demografickej štatistiky a geograficko-zdravotnej metódy na Slovensku, ktorú uplatnil vo svojej práci o Trenčianskej stolici ("Dissertatio" inaug. medica. Rudimenta physiographiae comitatus Trenchiniensis), pokúšal sa aj o antropologický výskum.
Štefan Čelko

Štefan Čelko - staršie "Cselkó de Cselkólehota" (* 3. september 1773 Kysucké Nové Mesto - † 30. november 1837 Bratislava) bol jazykovedec, publicista, a pedagóg zemianskeho pôvodu.
Životopis.
Pôsobil ako profesor gymnázia v Banskej Bystrici, vo Zvolene. V rokoch 1812-1837 bol profesorom maďarského jazyka a literatúry na Kráľovskej akadémii v Bratislave. Od roku 1835 prodekan filozofickej fakulty. Zostavil a vydal antológiu z diel maďarských spisovateľov. Roku 1805-1827 redigoval v Bratislave spoločenský časopis Ephemerides politico-statisticae Posoniensis.
Juraj Cember

Juraj Cember (tiež Czember, Czimber) (* ? Banská Bystrica – † 1692, Smolník) bol slovenský evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ.
Životopis.
V rokoch 1652 – 1654 študoval na univerzite vo Wittenbergu. Od roku 1654 bol rektorom v Prievidzi, od roku 1657 pôsobil ako evanjelický farár v Kameničanoch, od roku 1662 v Štiavnických Baniach, od roku 1667 v Hodruši, potom v Banskej Bystrici a od roku 1682 v Smolníku. Počas prenasledovania evanjelikov po odhalení Vešeléniho sprisahania uhorskej šľachty emigroval – od roku 1674 žil v Sliezsku (Brzeg, Wróclav a i.), po šopronskom sneme v roku 1682 sa vrátil do vlasti. 
Tvorba.
Písal najmä barokové náboženské dišputy a modlitby.
Samuel Černák

Samuel Černák (Czernack, Csernák) (* 1. január 1619 Bobot† 1673 Banská Bystrica) bol slovenský evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ, veršovník.
Jeho otec bol Daniel Černák a jeho matka Žofia rod. Apoliniová.
Životopis.
Pochádzal zo slobodníckej rodiny. V roku 16301634 študoval na gymnáziu v Bánovciach nad Bebravou, 16341640 v Banskej Bystrici, 16401643 na univerzite v Kráľovci. Roku 1644 konrektor gymnázia, 1645 slovenský evanjelický farár v Banskej Bystrici. Autor scholastickej dišputy o bytí a ďalšej proti bývalému banskobystrickému rektorovi, konvertitovi J. Kircherovi. Príležitostné verše uverejnil v prácach a zborníkoch iných autorov.
Ján Černej

Ján Černej (* 16. apríl 1747, Trenčín – † 31. december 1829, Sliač) bol slovenský lekár.
Jeho otec Mikuláš Černý, jeho matka Anna rod. Augustíniová 
Životopis.
Medicínu študoval na univerzite vo Viedni a v Trnave, 1776 MUDr. Praktický a vojenský lekár v Trenčíne, 18751811 fyzikus horných okr. Trančianskej župy, od roku 1811 hlavný župný lekár Zvolenskej župy. Lekár, lekárnik a veterinár v Banskej Bystrici.Venoval sa rozličným medicínsko-zdravotníckym otázkam, pôsobil aj ako epidemiológ, pôrodník, veterinár, vizitátor lekární. Člen bernolákovského Slov. učeného tovarišstva, spoluautor základov slov. zdravotníckej literatúry.
Andrej Černiansky

Andrej Černiansky - Špánik "Csernyánszky alias Spanik" (* 12. október 1841 Rajec - † 1. február 1923 Martin) bol redaktor, publicista, úradník, šľachtického pôvodu.
Pseudonym: Monte Čerigo; Samuel Supavský; M.A. Španík
Životopis.
Študoval v seminári v Banskej Bystrici, teológiu vo Viedni (neukončil). Roku 1868-1869 redaktor Pešťbudínskych vedomostí v Pešti, od.r. 1870 úradník sporitelne v Martine. Organizátor kultúrneho života, 1871 spoluzakladateľ Slov. spevokolu 
v Martine, v kt. účinkoval aj ako herec. Básnické prvotiny uverejnil v zborníku banskobystrického seminára Jarnie kvety. V humoristickej tvorbe vynikol ako improvizátor a kritik spoločenských pomerov.
Karol Černík

Karol Černík (* 17. september 1928 Banská Bystrica† 15. jún 1991, Bratislava) bol slovenský herec.
Životopis.
1948-54 člen činohry ŠD v Košiciach, 1954-62 činohry NS a 1962-70 TR v Bratislave, 1970-75 v slobodnom povolaní, od 1975 vedúci kultúrneho klubu Tallinn v Bratislave. Hereckou školou prešiel na košickom javisku. V TR patril k protagon. súboru a účinkoval takmer vo všetkých programoch. Stvárnil aj viacero film. postáv, v televízii sa uplatňoval najmä v dabingu.
Ľudovít Černo

Ľudovít Černo (* 11. január 1884, Komárno – † 19. apríl 1953, Bratislava) bol právnik, publicista.
Jeho otec Bohumil Černo, jeho matka Emília rod. Maťašovičová 
Životopis.
Po absolvovaní gymnázia študoval právo na univerzite v Budapešti, 1921 JUDr. na UK v Bratislave. Advokátsky koncipient, právnik, vedúci bezpečnostného odboru Krajinského súdy v Bratislave, prednosta slov. personálneho odd. predsedníctva ministerskej rady v Prahe, pracovník Ministerstva vnútra Slovenského štátu (19391944). Počas SNP prednosta Štátnej bezpečnosti na Povereníctve pre veci vnútorne v Banskej Bystrici (1944). Zajatý nacistami pri Pohronskom Bukovci (31. októbra 1944), väznený v Banskej Bystrici. Autor a spoluautor príručiek administratívnych predpisov, funkcionár národných a kultúrnych spolkov.
Peter Černo

Peter Černo (* 1. september 1919, Prusy – † 29. december 1981, Skalité) bol rímskokatolícky kňaz.
Životopis.
Teologické štúdiá absolvoval na teologickom učilišti v Banskej Bystrici, vysvätený za kňaza (18. marca 1934). Rokuk. kazateľ, náboženský publicista.
Emil Černý

Emil Černý (* 21. marec 1840 Banská Bystrica) je pedagóg, publicista.
Pseudonym: Emil Pohronský, Miloš Pohronský, Milko
Jeho otec Václav Černý, jeho matka Františka rod. Pauliková, jeho brat Karol Černý 
Životopis.
Ľudovú a strednú školu vychodil v Banskej Bystrici. Študoval na Filozofickej fak. viedenskej univerzity. V roku 1862-1867 prof. klasickej filológie a slovenčiny na gymnáziu v Banskej Bystrici, od 1868 žil v Rusku. Autor odborných prác z gréckej a latinskej gramatiky, stredoškolských učebníc gréckeho jazyka, slovníkov, cvičebníc a chrestomatií, zostavovateľ slov. čítanky pre nižšie gymnáziá. Udržiaval styky s významnými rus. slovanofilmi i so slov. dejateľmi. Venoval sa stenografii..
Karol Černý

Karol Černý (* 17. január 1837 Banská Bystrica - † 6. január 1909 Bratislava) bol pedagóg, publicista.
Jeho otec Václav Černý, jeho matka Františka rod. Pauliková, jeho brat Emil Černý.
Životopis.
Študoval na gymnáziách v Banskej Bystrici, v Banskej Štiavnici, v Bratislave, do 1855 v Sibiu, právo a klasickú filológiu na univerzite vo Viedni, 1861 zložil profesorské skúšky vo Viedni, 1866 v Budapešti. Od 1860 profesor gymnázia v Banskej Bystrici, vyučoval cudzie jazyky, dočasný riaditeľ gymnázia (1867). Od 1867 profesor vyššieho kat. gymnázia v Bratislave. Okrem štúdií z klasickej filológie vo výročných správach v Banskej Bystrici (1861) a v Bratislave (1870, 1883) publikoval state, články a recenzie v časopisoch. Autor učebníc lat. jazyka pre gymnáziá. Člen MS.
Tomáš Červeň

Tomáš Červeň alebo Tomáš Červen (Cherven) (* 14. január 1793, Chyžné† 27. apríl 1876, Banská Bystrica) bol cirkevný hodnostár, národnokultúrny pracovník a mecén.
Životopis.
Ľudovú školu navštevoval v rodnej obci a v Trstenej, gymnázium v Bratislave a vo Vespréme, filozofiu v Rábe, teológiu absolvoval v Pešti a vo viedenskom Pázmáneu. Vysvätený 1816. Roku 1817-1821 vychovávateľ v rodine Kvassayovcov v Brodzanoch, potom biskupský tajomník a notár v Banskej Bystrici. Roku 1833 kanonik a riaditeľ biskupskej kancelárie, 1847 titulárny opát a gen. vikár, 1865 veľprepošt banskobystrickej kapituly. Aktívny člen budínskeho Spolku milovníkov reči literatúry slovenskej, staral sa o rozvoj banskobystrického gymnázia, kde začas pôsobil aj ako profesor. Zakladateľ a podporovateľ Spolku sv. Vojtecha, gymnázia v Kláštore pod Znievom a 1863-1874 pokladník Matice Slovenskej. Po jeho smrti 27. apríla v závete zanechal Matici slovenskej 60000 zlatých, ktoré však po jej zrušení maďarskou vládou v roku 1874 nedostala.
Krátky film o Tomášovi Červeňovi.
Pri príležitosti okrúhleho výročia narodenia pripravila Matica slovenská krátky film o Tomášovi Červeňovi na ktorom sa podieľala riaditeľka Krajanského múzea Matice slovenskej Dr. Zuzana Pavelcová, Dr. Milica Majeriková-Molitoris a RNDr. Ján Seman.
Monografia.
Spolok Slovákov v Poľsku vydal o Tomášovi Červeňovi monografiu, ktorú napísala Milica Molitoris.
Benjamín Pravoslav Červenák

Benjamín Pravoslav Červenák (* 9. október 1816, Pliešovce – † 15. jún 1842, Bodony) bol spisovateľ a pedagóg.
Životopis.
Narodil sa v rodine miestneho učiteľa Ondreja Červenák a jeho manželky Zuzany rodenej Veselej. Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, v Lučenci a 18361838 na Evanjelickom lýceu v Bratislave, 18391841 na univerzite v Halle. Roku 18381839 námestník J. Palkoviča. Spoluzakladateľ tajného spolku Vzájomnosť, prvý redaktor ilegálnych rkp. novín Vzájomné listy. Autor príležitostných veršov. Zredigoval Zprávu o Ústavu slovanském... , preložil, doplnil a prepracoval z nem. orig dielo o cirk. histórii. Za jeho najvýznamnejšie dielo je považované zrcadlo Slovenska. SBS: Zv.I. [neuvádza stredoškolské štúdiá v Banskej Bystrici ale v Banskej Štiavnici]; ES: [uvádza stredoškolské študiá v Banskej Bystrici].
Ondrej Červenák

Ondrej Červenák (* 7. október 1823, Pliešovce – † 22. február 1887, Martin) bol hospodársky pracovník, osvetový pracovník.
Jeho otec Ondrej Červenák, jeho matka Zuzana rod. Veselá, jeho brat Benjanín Pravoslav Červenák 
Životopis.
Študoval na lýceu v Bratislave, od roku 1849 na banskej akadémii v Banskej Štiavnici, potom absolvoval študijné cesty po Belgicku a Anglicku so zameraním na hutníctvo. Banský úradník v Kremnici v Tajove, v 60. rokoch kontrolór medených hámrov v Banskej Bystrici, 18711887 úradník sporiteľne v Martine. Roku 1874 pokladník MS, keď aj krátko redigoval Nár. noviny. Presadzoval záujmy mladej buržoázie, vypracoval a vydal návrh na celkový železničný systém Uhorska, vybudovanie železiarskeho priemyslu, námornú dopravu Uhorska, reguláciu Dunaja, zavodňovacie systémy a i. Roku 1872 zakladateľ a autor stanov úverového spolku v Banskej Bystrici, člen Tatrína.
Jozef Cesnak

Jozef Cesnak (* 6. február 1936, Bacúch, † 6. november 2021) bol slovenský maliar a ilustrátor.
Životopis.
Po maturite na Strednej škole umeleckého priemyslu v Bratislave (1956), absolvoval 1963 Vysokú školu výtvarných umení v Bratislave pod vedením Vincenta Hložníka. Venoval sa voľnej grafike a ilustrátorskej tvorbe. 
Ilustračná tvorba
Július Cesnak

Július Gustáv Cesnak (iný zápis: Česnak, ; * 26. marec 1863 Banská Bystrica - † 13. apríl 1933 Banská Bystrica) bol úradník a mešťanosta Banskej Bystrice, ktorý túto funkciu vykonával 30 rokov (18931923) a významne sa pričinil na rozvoji mesta.
Život.
Narodil sa 26. marca 1863 v Banskej Bystrici v evanjelickej rodine pekára Gustáva Cesnaka a Karolíny, rod. Korony. Študoval a zmaturoval na gymnáziu v Banskej Bystrici (1882). V rokoch 18831893 pôsobil ako mestský úradník. 19. mája 1893 ho jednomyseľne zvolili za mešťanostu. Počas obdobia výkonu tejto funkcie bol v Banskej Bystrici vybudovaný mestský vodovod, kanalizácia, pristúpilo sa k úprave ulíc, vytvoreniu parku a nábrežie Hronu (známe ako "Garampart"). V hospodárskej oblasti sa pričinil o reorganizáciu mestského lesného hospodárstva, postavenie mestskej hydroelektrárne a železničného prepojenia s Harmancom (dnes súčasť železničnej trate č. 170).
Taktiež pôsobil ako dočasný predseda (1895) a podpredseda (1897) Banskobystrickej historickej a archeologickej spoločnosti založenej na podporu a rozvoj mestského múzea a vybudovanie jeho prvej múzejnej expozície (1909). Zaslúžil sa o preloženie Štátnej odbornej školy kovorobnej z Gelnice do Banskej Bystrice. Počas prvej svetovej vojny zabezpečoval najmä zásobovanie obyvateľov potravinami, fungovanie zdravotníckej starostlivosti a pomoc chudobným občanom. Funkciu mešťanostu zastával do 28. decembra 1922, kedy za prítomnosti hlavného slúžneho Adolfa Pštrosa odstúpil a úrad odovzdal novozvolenému starostovi Kolomanovi Mikulovi, ktorý sa funkcie ujal 1. marca 1923. Zomrel 13. apríla 1933 v Banskej Bystrici a bol pochovaný na miestnom evanjelickom cintoríne.
Ján Chabada

Ján Chabada (* 10. február 1915 Vígľaš – † 18. apríl 1970 Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz a generálny biskup, cirkevný hodnostár, účastník protifašistického odboja.
Jeho otec Ján Chabada, jeho matka Anna rod. Pohanková 
Životopis.
Študoval na gymnáziu vo Zvolene, v roku 1933-1937 na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte v Bratislave. Kaplán v Bratislave (od 1937), farár v Slovenskej Ľupči (19401951). Odporca klérofašistického režimu, účastník ilegálneho protifašistického odboja, počas SNP podpredseda Okresného revolučného národného výboru (RNV) v Banskej Bystrici. Povereníctvo informácií ho v roku 1949 menovalo za správcu Tranoscia. Generálny tajomník cirkvi (1950), generálny biskup (24. apríla 1951-1970) a kolaborant s komunistickým režimom. Článkami a náboženskými úvahami prispieval do cirkevných časopisov a kalendárov.
Adam Chalupka

Adam Chalupka (* 28. október 1767, Nemecká Ľupča, dnes Partizánska Ľupča, Slovensko – † 5. júl 1840, Horná Lehota, Slovensko) bol slovenský evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ; otec slovenských spisovateľov Jána Chalupku a Sama Chalupku.
Životopis.
Narodil sa v rodine Michala Chalupku a jeho manželky Evy, rodenej Kusej. V rokoch 1786 – 1789 chodil do škôl v Paludzi, v Kežmarku, v Miškovci, v Banskej Štiavnici a v Bratislave. Od roku 1789 pôsobil ako učiteľ v Hornej Mičinej a od roku 1792 ako evanjelický farár v Hornej Lehote. 
Tvorba.
Venoval sa náboženskej publicistike, časť jeho prác ostala v rukopise.
Milan Chalupka

Milan Chalupka (* 12. február 1929, Donovaly - † 19. február 1974 Bratislava) bol energetik.
Jeho otec Július Chalupka, jeho matka Štefánia rod. Hanesová.
Životopis.
Do 1948 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1948-1953 na Elektrotechnickej fak. SVŠT v Bratislave, 1953 Ing., l964 CSc., 1966 doc. V roku 1952-1974 prednášal na katedre elektroenergetiky Elektrotechnickej fak. SVŠT, 1974 ved. pracovník Výskumného ústavu energetického v Bratislave. Priekopník výskumu elektrického svetla na Slovensku. Autor monografie o tejto téme, publikoval články v odbornej tlači, vysokoškolské skriptá a i. V roku 1968-1970 prodekan Elektrotechnickej fak. SVŠT.
Daniel Chladný-Hanoš

Daniel Chladný-Hanoš (* 14. apríl 1916 Staré Hory - † 29. marec 1979 Banská Bystrica, pochov. Staré Hory) bol dôstojník, protifašistický bojovník.
Životopis.
Jeho otec bol Jozef Chladný, jeho matka Júlia rod. Čillíková. Do roku 1936 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, do roku 1939 na Vojenskej akadémii v Hraniciach. Dôstojník Slovenskej armády a Československej ľudovej armády na viacerých miestach Slovenska v roku 1956-1958 v Banskej Bystrici. Účastník protifašistického odboja a Slovenského národného povstania. 
1940 založil na Starých Horách odbojovú skupinu; od júla 1941 na východnom fronte, kde spolupracoval s Jánom Nálepkom. V roku 1942 odvelený na Slovensko, kde operoval s partizánskym odd. Bilej. Po ústupe SNP do hôr veliteľ 5. odd. v partizánskej brigáde Smrť fašizmu. Politicky prenasledovaný a väznený, roku 1963 právne rehabilitovaný. Skladník Stavoidustrie v Banskej Bystrici (1960-1972). Člen OV Slovenského zväzu protifašistických bojovníkov v Banskej Bystrici (od 1960).
Juraj Chladný

Juraj Chladný (Chladni, Chladenius) (* Špania Dolina – † 1692, Hauswald) bol slovenský evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, od roku 1664 na univerzite vo Wittenbergu. Od roku 1666 pôsobil ako rektor na evanjelickej škole v Španej Doline, od roku 1667 bol evanjelickým farárom v Kremnických Baniach, v rokoch 1673 – 1680 žil vo Wrocławe a v Görlitzi, a od roku 1680 pôsobil ako farár v Hauswalde, kde aj zomrel.
Tvorba.
Z baníckeho prostredia Španej Doliny si na univerzitné štúdiá doniesol záujem o prírodné vedy, obhajoval dizertáciu o kovoch. Jeho cirkevná rozprava obsahuje aj stručné dejiny evanjelický cirkvi v Uhorsku, vydal i príležitostnú báseň.
Ignác Chladný

Ignác Chladný (* 30. jún 1907, Staré Hory – † 30. jún 1977, Sliač) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, vysokoškolský pedagóg, publicista.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Špirituál v banskobystrickom seminári, kaplán na Starých Horách, správca farnosti v Brusne. Profesor na bohosloveckej fak. v Banskej Bystrici (od 1936), angažoval sa v Katolíckom tovarišskom spolku v Banskej Bystrici; zastával funkciu defensor vinculi, promotor iustitiae (od 1938) a funkciu diecézneho cenzora (od 1940). Pôsobil na biskupskom úrade v Banskej Bystrici (po 1951). Politicky prenasledovaný. Autor brožúry o pútnickom 
mieste na Starých Horách, pomocných skrípt a článkov v katolíckych periodikách.
Viliam Chmel

Viliam Chmel (* 14. október 1917 Temešvár, Rumunsko - † 30. november 1961 Bratislava) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor.
Životopis.
Študoval na gymnáziu a obchodnej akadémii v Martine, od roku 1939 na Škole umeleckých remesiel v Bratislave, v rokoch 1940- 1941 na odd. kreslenia a maľovania Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave. Absolvoval študijné pobyty v rôznych krajinách Európy. Jeho výtvarné umenie objavil a podporil Jaroslav Vodrážka. Začínal prevažne umelecko-remeselníckou orientáciou, neskôr sa venoval aj voľnej kresbe a maľbe. Jeho dielo je hlavne v zbierkach Stredoslovenskej galérie v Banskej Bystrici a Slovenskej národnej galérie v Bratislave.
Je autorom dvoch poštovných známok z tzv. Partyzanskeho vydanie (1945).
Súbornú výstavu Chmelovych olejomalieb, gvašov, grafík a kresieb z rokov 1939-1940 usporiadali v roku 1978 v Banskej Bystrici. Viliam Chmel je autorom monografie o výtvarníkovi Jánovi Novákovi.
Na jeho počesť je pomenovaná ulica v Martine (Ulica V. Chmela).
Andrej Chmelko

Andrej Chmelko (pseudonym Ach; * 19. november 1908, Hliník nad Hronom – † 25. august 1998, Banská Štiavnica) bol slovenský prozaik, dramatik a publicista.
Životopis.
V rokoch 1924 – 1928 študoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. V rokoch 1930 – 1932 pôsobil ako riaditeľ štátnej školy v Horných Turovciach a v Novej Bani, v rokoch 1939 – 1941 bol profesorom na gymnáziu v Kremnici, v rokoch 1941 – 1943 pôsobil ako člen činohry SND v Bratislave, v rokoch 1943 – 1945 bol režisérom a hercom Slovenského divadla v Prešove, v rokoch 1945 – 1953 pôsobil ako šéf činohry a v rokoch 1953 – 1968 bol riaditeľom Štátneho divadla v Košiciach. 
Tvorba.
Prvé poviedky a novely publikoval časopisecky, knižne debutoval lyrizujúcim románom, ako dramatik sa prezentoval rozhlasovými hrami pre deti a mládež. Pre divadlo upravil a prepracoval hru Martina Kukučína "Bacúchovie dvor" (1948) a zdramatizoval Timravinu novelu "Hrdinovia" (1953). Vo svojom diele spracoval skúsenosti z oblasti divadelníctva, dejiny slovenského, maďarského, českého, ukrajinsko-rusínskeho divadla, vydal výber z teatrologických a popularizačných príspevkov a spomienok a je autorom memoárových kníh. Sporadicky sa venoval prekladateľskej činnosti z češtiny.