burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Sabráž

Sabráž či sabrage je technika otvárania fliaš šampanského šabľou. Tento neobvyklý spôsob sa používa pri slávnostných príležitostiach. V podstate ide o useknutie konca hrdla fľaše šabľou.
Seknutie šabľou je prevedené pohybom ostria šable po šve fľaše k miestu spoja hrdla s prstencom fľaše pod zátkou. Vhodnejšie bývajú kvalitné sekty alebo šampanské s ohľadom na kvalitu skla a fakt, že používajú korkové zátky. Dôležitý je správny sklon seknutia ako aj teplota sektu. Správne vychladený sekt je dôležitým predpokladom dobre vykonanej sabráže. V súčasnosti sa používajú rôzne predmety na sekanie sektov od sekier, rôznych typov šablí a mečov, až po golfové palice. Pri správne vykonanej sabráží samotný sekt neobsahuje žiadne čiastočky úlomkov skla vďaka tlaku, ktorý je vytvorený pri plnení fliaš sektom.
V sábraži je množstvo súťaží a zároveň je populárnou formou otvárania sektov na rôznych podujatiach.
Izák Sýrsky

Svätý Izák Sýrsky (iné mená pozri nižšie; * okolo 613, oblasť Bét Katrájé† okolo 700, asi Kláštor Rabban Šabor neďaleko Šúštaru) bol sýrsky mních, askéta a mystik. Jeden z veľkých asketických a mystických autorov Cirkvi Východu. Jeho diela tvoria významnú časť asketickej literatúry kresťanského Východu.
Životopis.
O živote Izáka Sýrskeho je toho známe pomerne málo. To, čo vieme pochádza z dvoch (miestami protichodných) prameňov, ktoré sa zachovali v "Liber fundamentorum". Pochádzal z územia dnešného Kataru a narodil sa niekedy v 7. storočí. Neskôr sa stal mníchom Cirkvi Východu (východosýrsky obrad), v kláštore Beth Abe. Niekedy pred rokom 680 ho katolikos Georgios vysvätil za biskupa mesta Ninive. V úrade však pôsobil iba päť mesiacov. Následne odstúpil a odišiel do samoty v horách, na hranici dnešného Iránu a Iraku. Podľa zachovaných informácií stratil zrak pre neustále štúdium, a preto ho niekedy prezývali druhý Didymus. Svoje diela potom diktoval. Zomrel vo vysokom veku a jeho hrob je v kláštore Rabban Šabor.
Dielo a teológia.
Izák svoje asketické spisy vytvoril na sklonku života. Základ jeho diela tvorí 82 homílií (tvoria prvú časť súboru). Druhá časť pozostáva z 42 textov, ktoré, na rozdiel od prvej časti, neboli nikdy preložené do gréčtiny (hoci existujú dôkazy, že boli čítané aj mimo prostredia nestoriánov). Tretia časť (zbierka) pozostáva zo 17 homílií.
Ako autor sa prejavoval samostatne, citeľné je ovplyvnenie Jánom Pustovníkom (sýrsky autor, 4./5. storočie) a aj isté nadväznosti na Evangria Pontského. Vysoko si cenil diela Teodora z Mopsuestie, ktorého nazýval „svetlo celého sveta“. Ľudská cesta k Bohu má podľa Izáka tri stupne: telesný, duševný a duchovný. Podľa Izáka človek prostredníctvom poznania, ktoré zjednocuje môže dosiahnuť „vznešené cesty budúceho života, ktorý je darovaný v slobode nesmrteľného života v existencii po vzkriesení“.
Preklady.
Jeho diela boli preložené do gréčtiny (prekladateľmi boli mnísi Patrikios a Abramios v monastieri Mar Saba) a etiópčiny, do latinčiny preložili v 15. storočí 25 homílií. Z gréckeho prekladu vznikol gruzínsky a starosloviensky (v 14. storočí) a čiastočne arabský (ten čerpal aj zo sýrskeho originálu). Prvotný grécky preklad vznikol pravdepodobne v 8. storočí v Palestíne.
Veľmi úspešné sú preklady do moderných jazykov.
Vplyv.
Jeho dielo si cenili obe cirkvi, ktoré pôsobili vo vtedajšej Perzii: nestoriáni aj monofyziti (jakobiti). Izák Sýrsky je najvplyvnejší spomedzi sýrskych cirkevných Otcov. Mal veľký vplyv na neskoršiu sýrsku a grécku mystiku (Hora Athos a menovite Symeón Nový Teológ a jeho žiak Nikétas Stéthatos) a jej prostredníctvom aj na Paisija Veličkovského (Filokalia) a následne ruských mníchov. Rovnako jeho diela čítali v egyptských púštnych kláštoroch.
Jeho diela ponúkajú niektoré typické prvky pre sýrsku teológiu: slzy (v sýrčine „abila“ - plačúci, je iné pomenovanie mnícha), vnímanie Boha ako v zrkadle.
Adhortácia k pokániu

Adhortácia k pokániu (iné názvy: Napomenutie k pokániu, Napomínanie k pokániu, Nabádanie k pokore) je kázeň, ktorá je zachovaná v texte Frizinských pamiatok – ako druhá Frizinská pamiatka. Obsahovo je to homília pred spoveďou.
Autor a obsah.
Autorom bol Konštantín Filozof alebo Metod. Do úvahy pripadá aj Gorazd (podobné dielo obsahuje aj tvorba Klimenta Ochridského). Obsahovo je to výzva pre veriacich, aby nábožne prijímali sviatosť zmierenia. Jej vyznenie je „podmanivo láskavé, jazykovo vybrúsené“ a pôsobí na adresáta „láskavo a otcovsky“. Má patristické črty – napr. myšlienka o dedovi = Adamovi (pozri ukážku), čo profesor Avenarius zhŕňa: „zdôrazňuje význam krstu a pokánia, ktorými znovuzískavame dôstojnosť praotca Adama“ a uvádza podobnú myšlienku v Živote Konštantínovom kap. 9. Týmto sa Frizinská pamiatka II zreteľne odlišuje od Frizinskej pamiatky I a III, ktoré pochádzajú zo západného, franského prostredia.
V každom prípade nemá žiadnu grécku ani latinskú predlohu, takže ide o pôvodné dielo, ktoré súvisí s činnosťou byzantskej misie na Veľkej Morave.
Mynes (mytológia)

Mynes alebo Mynés ("Mynes/iný prepis:Mynés") je v gréckej mytológii syn Euéna, kráľa mesta Lyrnéssos v maloázijskej Dardanii.
Mynes bol manžel Briseidy, ktorej sa pri dobývaní Lyrnéssa zmocnil achájsky hrdina Achilles. Mesto napadol, aby pred Trójou zaobstaral achájskej armáde jedlo a korisť. Briseis sa neskôr do Achillea zaľúbila, hoci bol vrahom jej manžela i jeho brata Epistrofa.
Epický básnik Homér smrť bratov zaznamenal v druhom speve Iliady: ... „"Briseis, ktorú si po veľkých strastiach v Lyrnéssu za korisť vybral: Lyrnéssos zničil celý a Tébanom zbúral hradby, oštepom usmrtil Epistrofa a Mynéta, synov slavného Euéna kráľa, ktorý bol z rodu Selépia.""
Epistrofos (vodca Halizónov)

Epistrofos ("Epistrofos") je v gréckej mytológii vodca Halizónov, spojenec Trójanov v trójskej vojne.
Halizónsky vodca Epistrofos je postavou Homérovej Iliady. Jeho meno zaznie v druhom speve, ktorý obsahuje stovky veršov venovaných prehliadke ozbrojených síl bojujúcich v trójskej vojne. Podľa epického básnika Homéra, vojsku Halizónov velili Odios a Epistrofos. Hovoria o tom jeho verše:„"Odios Halizónom a Epistrofos s ním velil, z Alyby, ďalekého mesta, kde domov je hojného striebra.""
Odios

Odios ("Odios") môže byť v gréckej mytológii:
Odios (vodca Halizónov)

Odios ("Odios") je v gréckej mytológii vodca Halizónov, spojenec Trójanov v trójskej vojne.
Halizónsky vodca Odios je postavou Homérovej Iliady. Jeho meno po prvý raz zaznie v druhom speve, ktorý obsahuje stovky veršov venovaných prehliadke ozbrojených síl bojujúcich v trójskej vojne. Podľa antických autorov vojsku Halizónov velili Odios a Epistrofos. Hovoria o tom Homérove verše:„"Odios Halizónom a Epistrofos s ním velil, z Alyby, ďalekého mesta, kde domov je hojného striebra.""
Odios vojnu neprežil. Zabil ho mykénsky kráľ Agamemnón, ktorý ho bodol do chrbta oštepom.
Dusenie (nedýchanie)

Dusenie je obmedzenie prístupu vzduchu do pľúc prerušením alebo zastavením dýchania. Býva zapríčinené prekážkou v ceste vzduchu do pľúc, spôsobené cudzím predmetom, ktorý čiastočne alebo úplne znepriechodní dýchacie cesty, kŕčovitým stiahnutím hlasiviek s uzavretím hlasivkovej štrbiny v hrtane, alebo poranením horných dýchacích ciest.
Dusenie je pre ľudský organizmus nebezpečný stav, kedy sa postihnutý nemôže nadýchnuť, alebo môže dýchať len čiastočne. V takomto prípade sa vzduch nemôže dostať cez prekážku do pľúc a do krvi, následne celému telu chýba kyslík. Dôsledkami dusenia sú časté poškodenia vnútorných orgánov a v najhorších prípadoch nastáva smrť udusením. Po 3 až 5 minútach bez prístupu kyslíka dochádza k poškodeniu mozgu, ktoré je veľmi vážne a nie je ho možné zvrátiť.
Príčiny dusenia.
Najčastejšie postihnutými sú deti a starí ľudia u ktorých je zvýšené riziko prehltnutia cudzích častíc. Ale výnimkou nie sú ani dospelí jedinci. Do hrtana sa dostávajú rybie a iné drobné kosti, fazuľa, hrach, cukríky, mince a rôzne drobné predmety. Vniknutie týchto predmetov do hrtana nastáva pri vdýchnutí, ďalej pri porušenej činnosti záklopky, ktorá má pri prehĺtaní za normálnych okolností uzavrieť vstup do hrtana. Cudzie telesá vnikajú do hrtana najmä vtedy, ak pri jedle človek rozpráva, pri čom sa hrtan nedostatočne uzaviera záklopkou. Drobnejšie cudzie telesá môžu z hrtana vkĺznuť cez priedušnicu až do priedušiek. 
Spôsoby dusenia.
Rozlišujeme dva typy dusenia:
Príznaky dusenia.
Sprevádzajúce príznaky dusenia: 
Prvá pomoc pri dusení.
Prvá pomoc pri dusení sa má viac krokov. Cudzie teleso v dýchacích cestách dráždi na kašeľ, ktorý má ochranný účel. Ak sa však z hrtana cudzie teleso neuvoľní ani kašľom, môže vzniknúť kŕč hlasiviek, alebo sa upchať priechod do hrtana. Nastáva bezprostredné nebezpečenstvo zadusenia.
Častým dôsledkom nedostatočného prístupu kyslíka je odpadnutie. Vtedy je potrebné postihnutého uložiť do vodorovnej polohy tak, aby sa jeho chrbát nachádzal na zemi. Kľakneme si vedľa neho a dlaňami položenými na sebe sa snažíme prudko zatlačiť na vrchnú časť brucha.
Poslednou možnosťou je kardiopulmonálna resuscitácia (oživovanie). Aj takýmto spôsobom môže dôjsť k vypudeniu cudzieho predmetu. Začíname stláčaním hrudníka a pokračujeme vdychmi v pomere 30:2 
Ak sa nám nepodarilo odstrániť cudzí predmet z dýchacích ciest postihnutého, kontaktujeme rýchlu zdravotnú pomoc a to aj v prípade ak postihnutý prestane dýchať, alebo ak dusenie pokračuje aj po uvoľnení dýchacích ciest.
Marek Vácha

P. Mgr. et Mgr. Marek Vácha, Ph.D. (* 14. september 1966, Brno) je český rímskokatolícky kňaz, teológ, prírodovedec, pedagóg a spisovateľ. Je farárom farnosti Lechovice, farským vikárom (kaplánom) Rímskokatolíckej akademickej farnosti pri kostole Najsvätejšieho Salvátora (ktorej farárom je Tomáš Halík) a prednostom Ústavu etiky na 3. lekárskej fakulte Karlovej univerzity. Špecializuje sa na otázky evolučnej biológie a lekárske i environmentálne etiky. Vo skaute získal prezývku „Orko“ (= skratka pre „Orlie oko“), ktorú používa vo svojom mene.
Život.
Vyštudoval Prírodovedeckú fakultu Masarykovej univerzity v odbore molekulárna biológia a genetika. Teologického vzdelania nadobudol štúdiom v Olomouci a Bruseli. Vo svojej doktorskej práci na Lekárskej fakulte Masarykovej univerzity sa zameral na etickú problematiku poznania ľudského genómu a na genetiku správania. Zúčastnil sa dvoch expedícií do Antarktídy (1997 a 2000) na základňu Eco-Base na ostrove Nelson na Južných Shetlandách. Je učiteľom biológie, náboženstva a etiky na Biskupskom gymnáziu v Brne a na Arcibiskupskom gymnáziu v Prahe.
Je prednostom Ústavu etiky 3. lekárskej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. V decembri 2010 bol zvolený za predsedu Akademického senátu 3. lekárskej fakulty UK. V roku 2013 bol v tejto funkcii potvrdený na ďalšie trojročné obdobie. Externe tiež vyučuje na Katedre environmentálnych štúdií Fakulty sociálnych štúdií Masarykovej univerzity.
Podporuje zrušenie celibátu v rímskokatolíckej cirkvi.
Dielo.
Okrem desiatok odborných a populárno náučných článkov je autorom nasledujúcich kníh vydaných nakladateľstvom Cesta v Brne:
Filip VI. (Španielsko)

Filip VI. (celým menom Felipe Juan Pablo Alfonso de Todos los Santos de Borbón y de Grecia; * 30. január 1968, Madrid, Španielsko) je súčasný španielsky kráľ. Pochádza z rodu Bourbon-Anjou. Kráľom sa stal 19. júna 2014 po abdikácii svojho otca Juana Carlosa I., v súlade s ústavným zákonom o abdikácii. 
Vzdelanie.
Filip študoval na prestížnych školách v Kanade, USA (Georgetown University vo Washingtone D.C.) a v Španielsku. Vojenské vzdelanie princ získal na Academia General Militar v Zaragoze, na Escuela Naval Militar v Maríne a na Academia General del Aire v San Javier. Po ukončení obdobia vojenského vzdelania začalo obdobie jeho civilného vzdelania.
Štátnické povinnosti.
Už ako korunný princ vykonával mnoho oficiálnych zahraničných ciest po celom svete a reprezentoval Španielske kráľovstvo. Súčasne tiež reprezentoval kráľovskú rodinu v mestách po celom Španielsku a ukazoval sa pri španielskych štátnych sviatkoch.
Manželstvo a deti.
Dňa 1. novembra 2003 princ oznámil zasnúbenie s novinárkou Letiziou, s ktorou sa oženil 22. mája 2004. Dňa 31. októbra 2005 porodila princezná Letizia dievčatko, infantku Leonor, dňa 29. apríla 2007 sa narodila druhá dcéra, Sofia, ktorá sa stala treťou v poradí následníctva.
Dňa 2. júna 2014 otec Filipa oznámil, že abdikuje z funkcie španielskeho kráľa. Filip sa funkcie kráľa ujal dňa 19. júna 2014.
Synergia

Synergia alebo synergizmus môže byť:
Synergia môže byť aj:
Ereuthalión

Ereuthalión ("Ereuthalión") môže byť v gréckej mytológii:
Journal of Cold War Studies

Journal of Cold War Studies (skrátene podľa ISO 4 J. Cold War Stud.) je americký peer review vedecký časopis týkajúci sa histórie studenej vojny. Bol založený v roku 1999 v rámci "Harvard Project on Cold War Studies" (HPWCS). Časopis je vydávaný vydavateľstvom MIT Press v periodicite štyrikrát ročne. Súčasným šéfredaktorom je Mark Kramer z Harvard University.
ISO 4

ISO 4 je štandard Medzinárodnej organizácie pre normalizáciu (ISO), ktorý definuje jednotlivé skratky slov v názvoch seriálových publikácií, najmä vedeckých časopisov. Registračným orgánom je Medzinárodné centrum ISSN, ktoré udržiava zoznam skratiek slov (, akronym "LTWA").
Marc Márquez

Marc Márquez i Alentà (* 17. februára 1993, Cervera, Katalánsko, Španielsko) je španielsky profesionálny a súčasný majster sveta v kategórii MotoGP. Je jedným zo štyroch jazdcov histórie, ktorým sa podarilo získať majstrovský titul v troch rôznych triedach; v roku 2010 sa stal majstrom sveta kategórie do 125 cm³, v roku 2012 zvíťazil v kategórii Moto2 a v sezóne 2013 získal majstrovský titul aj v triede MotoGP. Stal sa tak najmladším majstrom sveta a zároveň po 35 rokoch prvým, ktorému sa to podarilo v jeho prvej sezóne.
Francúzska revolúcia

Francúzska revolúcia môže byť:
Tereza Bebarová

Tereza Bebarová (* 8. júl 1975, Bohumín) je česká herečka a speváčka.
Osobný život.
Od detstva spievala a tancovala. Vyštudovala herectvo na ostravskom konzervatóriu. Už počas tohto štúdia hrala v Divadle Petra Bezruča, po absolutóriu školy bola v angažmá v ostravskom Divadle Aréna, neskôr aj v Národnom divadle Moravskosliezskom. Po presídlení do Prahy hrá a spieva v nuselskom Divadle na Fidlovačke.
Dabing.
V českom znení svoj hlas prepožičala postavám Trinástka zo seriálu Dr. House, Gabrielle Solisovej zo seriálu Zúfalé manželky, Kate Austenovej zo seriálu Nezvestní, Anne Boleynovej v seriáli Tudorovci, Vicky Robertsovej zo seriálu Udalosť, Debre Morganovej zo seriálu Dexter, Kelly Baileyovej zo seriálu Misfits, Rose Tyler zo seriálu Doctor Who, alebo Sáre Sidleovej v seriálu . V roku 2017 načítala audioknihu Život za životem (vydala Audiotéka).
Agneša Francúzska (1260)

Anežka Francúzska (, * cca. 1260 – † 19. december 1325, Château de Lantenay) bola francúzska princezná, dcéra kráľa Ľudovíta IX. a Margaréty Provensalskej, vydatá burgundská vojvodkyňa. Pochádzala z dynastie Kapetovcov.
Životopis.
Anežka bola pravdepodobne posledným potomkom kráľovského páru a ako devätnásťročná sa v roku 1279 vydala za burgundského vojvodu Róberta II. 
Róbert Burgundský zomrel v roku 1306 a Anežka sa stala regentkou vojvodstva, významne ovplyvňovala politiku svojich synov i po dosiahnutí plnoletosti. Dve dcéry výhodne vydala za francúzskych princov a snažila sa pomôcť svojej uväznenej dcére Margaéte. Margaréta však vo väzení v roku 1315 zomrela a jej manžel Ľudovít X. ju nasledoval o rok neskôr. Zostala po nich dcéra Jana, päťročná Anežkina vnučka a dedička francúzskeho trónu. Anežka sa snažila dievčatko získať do svojho opatrovníctva. Po nástupe Filipa V. na francúzsky trón podporovala kompromis – Jana sa vzdala nárokov na francúzsky trón výmenou za Navarrské kráľovstvo.
Anežka manžela prežila o celých dvadsať rokov a bola pochovaná po jeho boku v kláštore Cîteaux. Náhrobok sa do súčasnosti nezachoval.
Hermelín

Hermelín môže byť:
Hradčany

Hradčany môže byť:
Zápalná obeť

Zápalná obeť alebo zápalná obeta je obeť zvieraťa v takej forme, že je zviera spálené. V starších časoch boli obetné zvieratá spaľované celé (tzv. celopal / holokaust / holokaustum), neskôr sa od tela oddeľovala a potom spaľovala len časť zvieraťa alebo len tuk jeho vnútorností. Celopal bol typický napr. pre Židov.
Feigenbaum

Feigenbaum môže byť:
Vladyka

Vladyka môže byť:
Európa (mytológia)

 
Európa alebo Európé alebo zastarano Europe (starogr. Εὐρώπη – Európé, ) bola dcéra sidonského kráľa Agénora (v Ovidiových Premenách nazývaná "Agénorovna") a jeho manželky Télefassy.
Kráľovská dcéra bola taká krásna, že sa do nej zahľadel sám Zeus. Vedel, že rada a často chodieva so svojimi družkami na pastviny kráľovských stád. Aby oklamal svoju manželku Héru, premenil sa na pekného bieleho býčka, krotkého, mierneho, s malými rožkami. Európa si ho hneď všimla, prekonala obavy, podala mu trs trávy, pohladila ho. Býček sa položil na bok do trávy a pohľadom ju priamo pozýval na posadenie. Európa neodolala. Hneď ako si sadla, býček s ňou pomaly išiel k moru, potom do neho vstúpil a prechádzal sa pri kraji. Za chvíľu ale postúpil do hlbšej vody a kým sa Európa spamätala, plával na šíre more. Breh sa rýchlo vzďaľoval a Európa bola vydesená. Držala sa ho za rohy, volala na svoje priateľky, plakala, ale márne. Zeus preplával more a na veľkom ostrove Kréta sa premenil späť na boha. Európa mu porodila troch synov: Minoa, ktorý sa neskôr stal krétskym kráľom, syna Sarpédóna, ktorý sa stal kráľom Lykie a Radamantha, neskoršieho člena podsvetného súdneho tribunálu. Z vôle Dia sa Európa vydala za krétskeho kráľa Asteria.
Jej meno nebolo nikdy zabudnuté, pripomína ju navždy názov svetadielu Európa.
Jej bratia sa volali Kadmos, Foinix, Kilix, Fineus a Thasos. Keď bola Európa unesená, jej otec bol nešťastný a vyslal svojich synov, aby sestru hľadali a bez nej sa domov nevracali. Bratia blúdili svetom, ale márne. Domov sa nevrátili. Rovnako neúspešný bol najstarší z nich, Kadmos. Obrátil sa na veštiareň v Delfách, kde dostal odpoveď. Keď vyjde z Delf, uvidí mladú jalovičku a tú bude nasledovať. Kam si ona ľahne do trávy, má Kadmos založiť nové mesto a to bude jeho novým domovom. Stalo sa a Kadmos jalovičku nasledoval na veľkom kuse sveta. Keď si ľahla do trávy, vzdával vďaky bohom a chcel vzdať obeť vládcovi neba i zeme. Keď jeho služobníci šli pre živú vodu, v jaskyni v hlbokom lese narazili na hrozného draka, obľúbenca boha vojny Area. Drak služobníkov zahubil. Kadmos išiel po ich stopách, zbadal miesto tragédie a zaútočil statočne na draka veľkým balvanom, oštepom napusteným jedom a nakoniec ho ubodal.
Zjavila sa mu bohyňa Aténa, jeho ochrankyňa a povedala mu, aby zoral pôdu a zasielať dračie zuby. Z nich vyrastie ľud jeho budúceho kráľovstva. Keď to Kadmos urobil, z brázd sa vynárali ozbrojení muži, ktorí sa vzájomne pobili, zostalo ich nažive iba päť. Pridružili sa ku Kadmovi a on s ich pomocou založil na tom mieste slávne mesto Téby. Za zabitie draka musel Kadmos niekoľko rokov slúžiť Areovi a až potom sa mohol ujať vlády.
Dodnes je mýtus o únose Európy predmetom záujmu učencov i archeológov. Stále sa udržuje presvedčenie, že na Kréte treba hľadať počiatok európskej kultúry a Krétu mnohí považujú za "najväčšiu záhadu dejín".
Mýtus o Európe lákal umelcov po celé tisícročia.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2012

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2012 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 2012, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 37 európskych družstiev, ktoré súťažili o 14 postupových miest na záverečný turnaj v troch predkvalifikačných a siedmich kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Spojeného kráľovstva. Kvalifikácia prebiehala od 10. júna 2010 do 12. júna 2011. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz ME 2010:
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli nasadené do nasledovných výkonnostných košov podľa umiestnenia v rebríčku družstiev EHF v januári 2010:
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2012

Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2012 bola európska kvalifikácia vo vodnom póle, ktorej sa zúčastnilo 20 európskych družstiev. Tie súťažili o 6 miest na záverečný turnaj v 6 skupinách a následnom play-off. Prebiehala od 30. októbra 2010 do 29. októbra 2011.
Priamy postup.
Priamo postupovala hostiteľská krajina a prvých 5 tímov z ME 2010:
Kvalifikácia žien na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2012

Kvalifikácie sa zúčastnilo 8 európskych štátov, ktoré bojovali o 4 miestenky na záverečný turnaj v 2 skupinách. Prebiehala od 29. januára do 15. októbra 2011.
Priamy postup.
Priamo postupovala hostiteľská krajina a prvých 5 tímov z ME 2010:
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2012

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2012 boli 8. majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie EHF v halovom pozemnom hokeji mužov v roku 2012, ktoré sa konalo za účasti 8 tímov. Koná sa od 13.15. januára 2012 v Lignano Sabbiadoro, v Taliansku. V Taliansku sa konali halové ME II. divízie mužov po druhý raz, keď predtým to bolo v roku 2006.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2012

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2012 boli 9. majstrovstvá Európy II. divízie žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie EHF v halovom pozemnom hokeji žien v roku 2012. Konalo sa od 20.22. januára 2012 v Slagelse, v Dánsku, za účasti 8 tímov. V Dánsku sa konali halové ME II. divízie žien po druhý raz, keď predtým to bolo v roku 1998.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji 2012

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji 2012 boli 5. majstrovstvá Európy III. divízie mužov a 3. v kategórii žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to tretie najvyššie kontinentálne podujatie EHF v halovom pozemnom hokeji mužov a žien v roku 2012. Konalo sa od 20.22. januára 2012 v Gondomare, v Portugalsku, za účasti 8 mužských a 7 ženských tímov. 
Kvalifikované tímy.
Muži
Ženy
Konečné poradie tímov.
Muži
Ženy
Agénor

Agénor alebo Agénór alebo Agenor () môže byť:
Agenor môže byť aj:
Nemý film

Nemý film je film, ktorý rozpráva iba obrazom, bez dialógov, hudby a zvukov. Najnutnejšie informácie k pochopeniu deja podávajú titulky. Herecký prejav (pohyby, gestá, mimika) pripomína pantomímu, nakoľko všetky emócie musia byť čitateľné len z hercovej tváre.
Nemé filmy boli veľmi rozšírené do 20. rokov 20. storočia, kedy prerazili ozvučené filmy. V kinách často nemý film sprevádzal klavirista, gramofón, výnimočne pri premiérach orchester.
Medzi významných predstaviteľov patria: Charlie Chaplin, Stan Laurel, Oliver Hardy, René Clair, Sergei Eisenstein, David Wark Griffith, Fritz Lang, Friedrich Wilhelm Murnau.
Ruská pravoslávna cirkev

Ruská pravoslávna cirkev je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je "patriarcha Moskvy a celej Rusi" – v súčasnosti je ním patriarcha Kirill I.
Ruská pravoslávna cirkev je najväčšou pravoslávnou cirkvou na svete – má okolo 150 miliónov členov. Pôsobí najmä v Rusku ale svoje eparchie má aj v zahraničí, najmä na Ukrajine a v Bielorusku.
V roku 2010 mala 160 eparchií a 207 biskupov.
Prvým z vládcov Kyjevskej Rusi, ktorí sa stali kresťanmi bola kňažná Oľga. Jej vnuk Vladimír zmenil Kyjevskú Rus na kresťanský štát. V roku 988 Vladimír zaviedol kresťanstvo byzantského obradu za oficiálne náboženstvo Kyjevskej Rusi.
Kyjevská cirkev sa najprv stala metropolitnou cirkvou v jurisdikcii konštantínopolského patriarchu. Sídlo cirkvi bolo najprv v Kyjeve. V roku 1325 bolo premiestnené do Moskvy. V roku 1589 sa cirkev stala patriarchátom a získala autokefalitu.
V 17. storočí nastali v cirkvi rozpory, ktoré vyústili do odčlenenia starovercov. Po smrti patriarchu v roku 1700 bola namiesto patriarchu najvyšším orgánom cirkvi Posvätná synoda. Tento stav trval až do roku 1917, keď bol obnovený moskovský patriarchát a menovaný patriarcha.
V 20. storočí vláda komunistov v Rusku znamenala podriadenie cirkvi štátu a tiež aj jej prenasledovanie. Obnova náboženského života nastala až po páde komunizmu koncom 20. storočia.
Moonlight Shadow

„Moonlight Shadow“ je skladba anglického multiinštrumentalistu Mika Oldfielda z albumu "Crises", vydaná ako singel v máji 1983. Vokály naspievala škótska speváčka Maggie Reilly. Skladba „Moonlight Shadow“ je dodnes najúspešnejšia skladba Mika Oldfielda.
Coververzie.
Coververzia Groove Coverage.
V roku 2002 sa dostala dance verzia skupiny Groove Coverage do rebríčka German Top 100. Coververzia bola vydaná z albumu "Coverirl" a vokály naspievala Melanie Munch, známa ako Mell.
Zoznam skladieb.
Remix singel.
A-strana
B-strana
Medzinárodný jazyk

Medzinárodný jazyk môže znamenať:
UI

UI môže byť:
Divertikul

Divertikul je vydutina (slepá výchlipka) dutého orgánu, najčastejšie orgánu tráviacej sústavy alebo močového mechúra. V užšom zmysle je divertikul len tzv. pravý divertikul (pozri nižšie). 
Rozdelenie podľa pravosti:
Rozdelenie podľa vrodenosti:
Patogenetické rozdelenie:
Tzv. funkčný divertikul je vydutina vznikajúca kontrakciou steny okolo drobnej lézie. Od divertikulu odlišný je pseudodivertikul, ktorý vzniká vyhĺbením patologicky zmeneného tkaniva.
Divertikuly tráviacej sústavy.
Okrem Meckelovho divertikla sa divertikuly v tenkom čreve vyskytujú najmä v dvanástniku a v lačníku. Väčšinou sú asymptomatické a nájdené ako náhodný nález pri rádiologickom vyšetrení tenkého čreva. Symptómy spôsobujú iba príležitostne pre ich anatomickú blízkosť k okolitým štruktúram, alebo sa môžu prejaviť zápalom a krvácaním. 
Divertikulóza hrubého čreva (tiež divertikulárna choroba) je časté ochorenie vo vyspelých krajinách. Najčastejšie postihuje poslednú časť hrubého čreva - esovitú kľučku. Príčinou býva porucha vyprázdňovania u osôb, ktoré konzumujú stravu s malým podielom nestráviteľných zvyškov, produkujúcu tuhú, málo objemnú stolicu, ktorá sa vyprázdňuje pod vyšším tlakom. Zápal týchto divertiklov sa volá divertikulitída.
Gerontokracia

Gerontokracia (grec. γέρων ("géron") „starec“ a κρατειν ("kratein") „vládnuť“) je vláda starých, teda spoločenské usporiadanie, kde rozhoduje „Rada starších“, kde vodcovia sú omnoho starší ako väčšina ostatnej dospelej spoločnosti. Politické štruktúry sú často usporiadané tak, že starí držia politickú moc vo vnútri vládnucej triedy. Pri tom formálne nemusia byť vodcovia, stačí im len dominantné názorové postavenie.
Ku gerontokratickým režimom môžeme priradiť Sovietsky zväz v 2. polovici 20. storočia, najmä na konci vlády L. I. Brežneva a následnej vlády J. V. Andropova, K. U. Černenka. V tomto období sa vyskytli podobné politické režimy aj v ďalších krajinách Východného bloku.
V súčasnosti majú výrazy gerontokracia a gerontokrat mierne pejoratívny význam.
Karyes (Lakónia)

Karyes, gr. "Καρυές", starogr. Karyai, "Καρυαί", do r. 1930 Arachova, "Αράχωβα", je obec v Grécku, na Peloponéze v kraji Lakónia, neďaleko Sparti.
Dedina má tradičnú kamennú peloponézsku architektúru, konajú sa tu rozličné slávnosti a oslavy svätých.
Dejiny.
V antickom období patrila Karyes do Arkádie a bola obývaná Achajcami. Patrila pod vplyv Sparty. V 4. stor. pred Kr. počas tébsko-spartskej vojny stálo mesto na strane Téb, začo bola Sparťanmi zničené. V Karyai sa konal sviatok "Karyateia" na počesť bohyne Artemis, kedy mladé dievčatá tancovali okolo sochy bohyne. Od 2. stor. pred Kr. pripadlo mesto Rimanom. V 2. storočí mesto navštívil grécky cestovateľ Pausanias, ktorý opísal Artemidinu sochu a sviatok.
V 7. storočí boli Karyes zničené Slovanmi, ktorí potom založili nové mesto, Arachova (od "arach"-"orech") aj s pôvodnými gréckymi obyvateľmi. Toponymum "Arachova" je v Grécku časté, známa je Arachova v Boiótii. Po zničení slovanskej okupácie Grécka v 9. storoičí sa pozostalí Slovania s Grékmi pomiešali. Arachova povstala proti tureckej nadvláde v gréckej vojne za nezávislosť v roku 1821. V roku 1826 ju zničili vojská egyptského princa Ibrahima. V roku 1930 prijala staroveké meno Karyes.
Karyatídy.
Slovo Karyatída pochádza od mesta Karyes. Karyatídy sú súčasťou gréckej architektúry, mladé ženské postavy slúžiace ako stĺpy. Rímsky architekt Vitruvius pôvod tohto mena popisuje nasledovne: Dievčatá z Karyai boli Sparťanmi odvlečené do otroctva, pretože sa mesto postavilo na stranu Atén počas peloponézskej vojny. Na základe tejto legendy malo byť následne na ženské postavy dievčat z Karyai uvalené symbolické večné otroctvo v podobe dievčaťa nesúceho celú stavbu. Toto vysvetlenie je však chybné, nakoľko karyatída ako prvok v architektúre existovala dávno pred peloponézskou vojnou, jej pôvod je orientálny a nie je teda jasné prečo sa používalo meno karyatída. V staroveku, ale aj v modernej dobe boli popisované miestne dievčatá ako vysoké, štíhle a pekné, toto je možno pravý dôvod, prečo sa na dievčenskú sochu zaužívalo meno Karyatída.
Kochanivka (Lypovecký rajón)

Kochanivka () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Prvá písomná zmienka je z roku 1600. Žije tu 445 obyvateľov.
Binomické rozdelenie

Binomické rozdelenie (iné názvy: binomické pravdepodobnostné rozdelenie, binomické rozdelenie pravdepodobnosti, Bernoulliho rozdelenie) je v teórii pravdepodobnosti a štatistike diskrétne rozdelenie pravdepodobnosti. Opisuje počet výskytu určitej náhodnej udalosti v formula_1 nezávislých pokusoch, pričom daný jav má stále rovnakú pravdepodobnosť formula_2 (vyskytuje sa stále s rovnakou pravdepodobnosťou). V špeciálnom prípade, ak položíme formula_3, tak dostaneme alternatívne rozdelenie.
Definícia.
Diskrétna náhodná premenná formula_4 má binomické rozdelenie s parametrami formula_1 a formula_2, pričom formula_7 a formula_8, ak nadobúda hodnoty formula_9 s pravdepodobnosťami formula_10, formula_11, formula_12, ..., formula_13, pričom platí nasledovný vzťah:
formula_14
Označujeme:
Abcházsko-adygské jazyky

Abcházsko-adygské jazyky (iné názvy: abcházsko-adygejské jazyky, abcházsko-adyžské jazyky, západokaukazské jazyky, západné kaukazské jazyky, severozápadokaukazské jazyky, severozápadné kaukazské jazyky, pontské jazyky, pontické jazyky, zriedkavo: abasgo-kerketské jazyky, čerkeské jazyky, čerkeština) sú jazyky patriace do západnej skupiny kaukazskej jazykovej rodiny. 
Charakteristika.
Majú jednoduchý vokalizmus a veľmi bohatý konsonantizmus, jednoduché podstatné mená a zložité slovesá, voľný slovosled. Slovná zásoba prebrala viacero výrazov z okolitých jazykov (arabčina, perzština, ruština, turečtina).
Členenie.
Abcházsko-adygské jazyky:
Niektorí autori navyše spájajú ubyštinu s adygskými jazykmi do spoločného zoskupenia abcházsko-adygských jazykov nazývaného čerkesko-ubyšské jazyky (=adygsko-ubyšské jazyky), iní zas ubyštinu s abcházskymi jazykmi do spoločného zoskupenia abcházsko-ubyšských jazykov nazývaného abcházsko-ubyšské jazyky.
Adygčina

Adygčina môže byť:
Joseph Kosuth

Joseph Kosuth (* 31. január 1945 Toledo, Ohio) je americký konceptuálny umelec, jeden z najvýznamnejších predstaviteľov konceptuálneho umenia. Zdôrazňuje posun od perceptualizmu ku konceptualizmu presúvaním sa od fyzična k duchovnu. Zaoberá sa vzťahom medzi reálnym predmetom a jeho myšlienkou, pričom v tomto procese zohráva veľkú úlohu jazyk.
Po otcovi je maďarského pôvodu, po matke anglického, francúzskeho a čerokézskeho pôvodu.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2000

Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2000 boli v poradí 14. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Alžíri, v Alžírsku od 24. apríla1. mája 2000, za účasti 7 mužských a 8 ženských tímov. Bolo to tretíkrát, čo sa africký šampionát konal v Alžírsku, keď predtým ho Alžírsko hostilo v rokoch 1976 a 1989. Víťazmi v mužskej kategórii sa tretíkrát stal , ktorý vyhral skupinu. U žien zvíťazila , keď vo finále vyhrala nad .
Majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia afrických družstiev na MS 2001 mužov a MS 2001 žien.
Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá v mužskej a 3 družstvá v ženskej kategórii.
Kabardčina

Kabardčina môže byť:
Rudolf II. Habsburský (1232)

Rudolf II. Habsburský († 10. apríl 1232) bol gróf z Habsburgu, vojvoda z Laufenburgu, Zürichgau a Aargau a alsaský landgróf. 
Rudolf bol jediný syn Albrechta III. a Ity z Pfullendorf-Bregenz, dcéry Rudolfa z Pfullendorfu. Po smrti svojho otca v roku 1199 sa stal grófom z Habsburgu. Jeho vnuk Rudolf I. sa ako prvý Habsburg stal rímsko-nemeckým cisárom.
Deti.
Rudolfovou manželkou bola Agneša Hohenštaufská (* asi 1165/1170 – † pred 1232) z dynastie Hohenstaufovcov. Mali päť detí:
Bolhan

Bolhan () je dedina ("село") na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1342 obyvateľov. Nachádza sa tu ukrajinsko-moldavský colný hraničný priechod Bolhan – Chrustova.
Nachsko-dagestanské jazyky

Nachsko-dagestanské jazyky (iné názvy: našsko-dagestanské jazyky, východokaukazské jazyky, východné kaukazské jazyky, severovýchodokaukazské jazyky, severovýchodné kaukazské jazyky, dagestanské jazyky, kaspické jazyky, čečensko-dagestanské jazyky, čečensko-lezginské jazyky) je jazyková rodina, a to v závislosti od autora buď úplne samostatná jazyková rodina alebo podskupina jazykovej rodiny kaukazské jazyky či podskupina jazykovej rodiny severokaukazské jazyky.
Členenie.
Nachsko-dagestanské jazyky:
Schulze 2009 má klasifikáciu odlišnú v tom zmysle, že v systéme zamenil postavenie avarsko-andsko-cezských jazykov a nachských jazykov, čiže presnejšie: nachské jazyky podľa neho patria do skupiny, ktorú iní nazývajú dagestanské jazyky, a avarsko-andsko-cezské jazyky naopak tvoria samostatnú skupinu nachsko-dagestanských jazykov.
Niektorí autori pod nachsko-dagestanské jazyky ako tretiu vetvu zaraďujú vymreté churritsko-urartské jazyky; v takom prípade sú nachsko-dagestanské jazyky synonymom pojmu alarodské jazyky.
Alžbeta Habsburská (1526)

Alžbeta Habsburská (* 9. júl 1526, Linz – † 15. jún 1545, Vilnius) bola rakúska arcivojvodkyňa a vydatá poľská kráľovná.
Životopis.
Alžbeta sa narodila ako prvé dieťa Ferdinanda I. a Anny Jagelovskej. V roku 1543 sa sedemnásťročná Alžbeta vydala za o šesť rokov staršieho poľského následníka Žigmunda Augusta. Dynastické spojenie bolo plánované takmer od jej narodenia a malo zlepšiť napäté vzťahy medzi Habsburgovcami a Jagelovcami. 
Manželstvo však tieto očakávania nenaplnilo. Mladučká Alžbeta bola chorá, trpela epilepsiou a mávala časté záchvaty. Zomrela ako deväťnásťročná, bezdetná a nemilovaná.
Dagestanské jazyky

Dagestanské jazyky môže byť:
Jana Habsburská

Jana Habsburská (* 24. január 1547, Praha – † 11. apríl 1578, Florencia) bola rakúska arcivojvodkyňa a vydatá toskánska vojvodkyňa.
Životopis.
Jana sa narodila ako posledné dieťa Ferdinanda I. a Anny Jagelovskej. Matka zomrela tri dni po jej narodení. Spoločne so svojimi staršími sestrami bola vychovávaná na základe jezuitských princípov. Na rozdiel od svojich troch sestier však nevstúpila do kláštora.
Cisár Ferdinand I. zomrel v roku 1564. 18. decembra 1565 sa Jana pravdepodobne vďaka aktivite svojho staršieho brata Maxmiliána II. vydala za člena medicejského rodu Františka I., syna vojvodu Cosima I. Maximilián tak chcel získať prístup k medicejským peniazom. Janin manžel František sa stal toskánskym vojvodom po smrti svojho otca v roku 1574.
Manželstvo nebolo práve šťastné. Jana bola popisovaná ako bledá, pobožná, melancholická, studená a arogantná. Ako sestra a dcéra cisára Mediciovcami opovrhovala, čo nevyvolávalo prejavy lásky u jej manžela. Vojvodkyňa zomrela po asi ôsmich pôrodoch a František sa po dvoch mesiacoch oženil so svojou milenkou Biancou Capellovou.
Bernoulliho rozdelenie

Bernoulliho (pravdepodobnostné) rozdelenie alebo Bernoulliho rozdelenie pravdepodobnosti môže byť:
Fön

Fön alebo staršie föhn alebo fén môže byť:
Fön alebo staršie föhn (nesprávne "fén") môže byť:
Srbská pravoslávna cirkev

 
Srbská pravoslávna cirkev je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je srbský patriarcha – od roku 2021 je ním patriarcha Jeho blaženosť vladyka-metropolita Porfírius.
Srbská pravoslávna cirkev pôsobí najmä na území Srbska ale svoje eparchie má aj v zahraničí. Jej sídlo je v Belehrade.
V roku 1219 uznal konštantínopolský patriarchát nezávislosť (autokefalitu) Srbskej pravoslávnej cirkvi. Od roku 1346 má cirkev hodnosť patriarchátu.
Rumunská pravoslávna cirkev

Rumunská pravoslávna cirkev je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je patriarcha.
Cirkev pôsobí najmä na území Rumunska ale svoje eparchie má aj v zahraničí, napr. v Moldavsku.
Rumunská pravoslávna cirkev vyhlásila autokefalitu v roku 1872, konštantínopolský patriarchát ju uznal v roku 1885. Od roku 1925 má cirkev hodnosť patriarchátu.
V súčasnosti sa počet veriacich odhaduje na 20 miliónov.
Fön (vietor)

Fön (staršie aj föhn) je teplý suchý vietor, vanúci z južného smeru a prekonávajúci pohorie. Na jeho južnej strane dôjde k zrážkovej činnosti a na severnú stranu tak dorazí už suchý studený vzduch, ktorý sa s klesajúcou nadmorskou výškou otepľuje. 
Príkladom je prechod takéhoto vetra cez Alpy, kedy je severná časť vrátane južných svahov Šumavy výrazne teplejšia a suchšia. Na Slovensku sa tento jav prejavuje v okolí Žiliny, kde hlavný podiel zohráva južná časť Lúčanskej Malej Fatry, ktorá zachytí zrážky a do Žilinskej kotliny už prúdi suchý vzduch.
Pedofóbia

Pedofóbia alebo pediafóbia je fóbia z detí alebo strach z detstva. Slovo pedofóbia pochádza z gréckych slov "paid" "(GR: παιδί)", čo znamená dieťa a "fóbií" "(GR: φοβία)" čo znamená strach.
Strach z detí.
Ku strachu alebo odporu k malým deťom, môže dôjsť z rôznych príčin. Niekedy je pedofóbia popisovaná aj ako strach z bábik a iných neživých objektov reprezentujúcich cítiace bytosti. Pedofóbia je často výsledkom našich vlastných zážitkov z detstva, a preto sa tento strach dá len veľmi ťažko prekonať. Nadmerná úzkosť sa vyskytuje vtedy, keď má pedofobik pracovať s deťmi alebo byť v ich prítomnosti. Tento strach možno považovať za iracionálny. Deti málokedy predstavujú akékoľvek nebezpečenstvo pre dospelých. Je však možné, že ich správanie môže vyvolať pedofóbiu u niektorých ľudí.
Hlučné deti môžu byť príčinou.
Niektorí ľudia sú podráždení a nervózni, keď sa nachádzajú pri deťoch, ktoré sú hlučné, alebo sa zle správajú. Akékoľvek stretnutie s dieťaťom alebo hlučným dieťaťom, ktoré narušuje pokojné prostredie pôsobí stresovo na pedofobika. Pedofobici by sa najradšej dištancovali od detí pretože ich vnímajú ako rušivé, nepredvídateľné a nepríjemné.
Psychologické príčiny tejto fóbie.
Príčiny môžu byť rôzne, prečo sa človek bojí detí. Môžu mať nejaké traumatické spomienky ktoré sa objavia, keď sledujú deti ako sa hrajú. Ak niekto bol bitý ako dieťa, môže vnímať detstvo ako zlé a kruté a preto môže mať z detí strach. Môžu trpieť postraumatickou stresovou poruchou, ktorá vyvoláva bolestivé spomienky z detstva na ktoré by pedofobik najradšej zabudol.
Ak niekto prešiel cez ťažké detstvo a nedostalo sa mu veľa lásky a tiež sa o neho dobre nestarali, môže toto v človeku vyvolať žiarlivosť, pokiaľ vidí ako sú malé deti závislé na svojich rodičoch, ako sú rozmaznávaní, ako sa o nich starajú s láskou a nehou. Pre ľudí ktorí nedostali toľko pozornosti to môže byť zničujúce a môžu sa veľmi zle cítiť.
Príznaky strachu z detí.
Ľudia trpiaci touto fóbiou sa zdráhajú zdržiavať v prítomností detí. Cítia paniku okolo detí. Ľudia s týmto strachom môžu byť trochu chladný a držia si odstup od detí. Nechcú sa s nimi hrať, alebo s nimi hovoriť. U niektorých ľudí sa prejavujú príznaky paniky, keď sú v blízkosti detí. Cítia nervozitu, úzkosť, majú zrýchlený tep a strach. Môžu trpieť závratmi alebo nevoľnosťou a hľadajú najrýchlejší spôsob ako sa vyhnúť deťom.
Liečba pedofóbie.
Najlepšia je návšteva vyškoleného psychológa, ktorý vám môže pomôcť rozlúštiť záhadu, prečo sa bojíte detí. Za pedofóbiou môžu stáť spomienky z minulosti, ktoré by ste mali prediskutovať s odborníkom. Terapeutické sedenie zaistí, že sa zmierite s tým, čo vás blokuje v tom aby ste sa nebáli detí. Má to samozrejme veľký význam, ak ste rodič alebo robíte opatrovateľa alebo chcete byť rodič.
Kadmos (mytológia)

Kadmos (, ) bol v gréckej mytológii syn sidonského kráľa Agénora a jeho manželky Télefassy – a teda Feničan. Stal sa zakladateľom Téb v Boiótii a ich prvým kráľom.
Keď Zeus uniesol Kadmovu sestru Európu, Kadmos a jeho štyria bratia sa ju vydali hľadať. Podľa otcovho príkazu sa bez nej nesmeli vrátiť domov. Bratia Foinix a Kilix po čase skončili s hľadaním a usadili sa v cudzine. Kadmos si išiel pre radu do Delf a prostredníctvom Pýtie sa dozvedel, že má hľadať kravu bez jarma s bielou škvrnou na čele a nasledovať ju. Tam, kde si táto krava ľahne nech založí hrad a mesto. Kravu našli, ale tá si nevybrala nové miesto práve najšťastnejšie, nebola tam voda. Kadmos poslal preto svojich druhov, aby išli vodu hľadať do blízkeho lesa. Prameň nakoniec našli v jaskyni, ale vodu si už nenabrali, lebo narazili na obrovského hada s dračou hlavou, ktorý ich roztrhal. Po márnom čakaní ich Kadmos išiel hľadať. Keď ich našiel, zistil, že sú mŕtvi a hada po ťažkom boji zabil. Ukázalo sa však neskôr, že had patril bohu Areovi.
Bohyňa Aténa prikázala Kadmovi, aby z hadej papule vytrhal dračie zuby a rozsial ich po poli. Z dračích zubov vyrástli potom bojovníci v plnej zbroji, vrhli sa v boji proti sebe a zabíjali sa navzájom až ich zostalo len päť najsilnejších. Tí položili zbrane a dali sa do Kadmových služieb. S nimi Kadmos vybudoval mesto Téby, s pevnosťou a mohutnými hradbami so siedmimi bránami. Z mužov postavil nepremožiteľné vojsko.
Sami olympskí bohovia vybrali Kadmovi za manželku krásnu Harmoniu, dcéru boha vojny Area a bohyne krásy a lásky Afrodity. Bohovia sa tiež zúčastnili svadby. Ale ich miláčikom sa Kadmos nestal: Ares mu nemohol zabudnúť, že zabil jeho posvätného hada. Rovnako bohyňa Artemis pre svoje mnohé spory s Afroditou pripravila Kadmovi rad utrpení: zabila mu vnuka Aktaióna, prišiel aj o svoje dcéry Semelé a Inó. Po tom všetkom sa Kadmos i s Harmoniou vysťahovali do Illyrie.
Kadmos dlho nerozumel nepriazni bohov, považoval sa za statočného aj spravodlivého kráľa, bohom hojne obetoval. Až si spomenul na zabitého hada a hovoril si, že mali bohovia radšej jeho na hada premeniť, než mu spôsobiť toľko utrpenia v rodine. A v rovnakom okamihu sa mu pretiahlo telo, zrástli sa mu nohy, jazyk sa mu rozštiepil a jeho volanie na Harmoniu už bolo len hadím syčaním. Tá prišla a vykríkla, prečo radšej nepremenili ju – a už sa aj stalo. Tak v podobe hadov skončili zakladatelia slávnych Téb.
Spomienka na tento mýtus sa uchoval až do súčasnosti v slovnom spojení "dračia sejba" dielu, ktoré prináša záhubu.
Kadmos a Harmonia už nemohli sledovať ďalšie zlé osudy svojich potomkov:
Svadba "Kadma" a "Harmonie" je námetom opery Jeana-Baptistu Lullyho "Cadmus et Hermione" z roku 1673. Toto hudobné dielo je považované za prvú francúzsku operu.
Right Here, Right Now

Right Here, Right Now alebo Right Here Right Now môže znamenať:
Grécka pravoslávna cirkev

Grécka pravoslávna cirkev môže byť:
Cirkev Grécka

Cirkev Grécka alebo Grécka pravoslávna cirkev je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je arcibiskup Atén a celého Grécka. 
Cirkev pôsobí na území Grécka a má okolo 10 miliónov veriacich. Jej kanonické teritórium pokrýva územie Grécka pred balkánskou vojnou v rokoch 1912 – 1913. De facto však spravuje aj takmer celé zvyšné územie súčasného Grécka (tzv. nové územia), ktoré je formálne v jurisdikcii Konštantínopolského patriarchátu.
Grécko patrilo k prvým centrám kresťanstva. Po vytvorení Konštantínopolského patriarchátu bola cirkev jeho súčasťou. Za autokefálnu cirkev bola vyhlásená v roku 1833, Konštantínopolský patriarchát ju však uznal až v roku 1850.
Gréckopravoslávna cirkev

Gréckopravoslávna cirkev (gr. Ελληνορθόδοξη Εκκλησία – Ellinorthodoxi Ekklisia) je skupina pravoslávnych cirkví, ktoré v liturgii tradične používajú gréčtinu.
Medzi gréckopravoslávne cirkvi patria konštantínopolský, alexandrijský, antiochijský a jeruzalemský patriarchát, grécka pravoslávna cirkev, cyperská pravoslávna cirkev, pravoslávna cirkev hory Sinaj a čiastočne aj albánska pravoslávna cirkev.
Pôvodne pojem gréckopravoslávna cirkev zahŕňal všetky cirkvi kultúrne pochádzajúce z Byzantskej ríše, ale slovanské a iné národné cirkvi ho po období národného sebauvedomovania prestali používať.
Tajo

Tajo (, ) je rieka v Španielsku a v Portugalsku na Pyrenejskom polostrove. S dĺžkou je najdlhšou riekou polostrova, jej povodie zaberá rozlohu približne a priemerný prietok dosahuje 438 m³/s. Preteká cez Lisabon, pri ktorom ústi do Atlantického oceánu.
Ebro

Ebro je rieka na severe Španielska. S dĺžkou patrí medzi najdlhšie rieky Pyrenejského polostrova a jeho povodie zaberá rozlohu približne . Priemerný prietok dosahuje 618 m³/s, maximálny môže dosiahnuť až /s. Preteká cez Zaragozu a časť jeho vôd sa využíva na zavlažovanie. Ústi do Stredozemného mora.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2002

Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2002 boli v poradí 15. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Rabate, v Maroku od 19.28. apríla 2002, za účasti 12 mužských a 9 ženských tímov. Maroko bol organizátorom afrického šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1987. Víťazom v mužskej kategórii sa stalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získala titul tretíkrát v rade po finálovej výhre nad .
Konečné poradie.
Pozn: 4 najlepšie tímy mužov sa kvalifikovali zároveň aj Africkú kvalifikáciu na LOH 2004. Rovnako 4 najlepšie tímy žien sa kvalifikovali na Africkú kvalifikáciu na LOH 2004 (neskôr Kamerun nahradil Alžírsko).
Corgoň (pivo)

Corgoň je značka slovenského piva, ktoré sa varí v Pivovare Hurbanovo, ktorý patrí pod medzinárodný koncern Heineken International. 
História.
Pivo Corgoň pochádza z Nitry, kde sa pôvodne vyrábalo. Korene značky siahajú až do roku 1896, čím sa zaraďuje k najstarším slovenským pivám. Podľa odborníkov to bolo jedno z najlepších pív v monarchii. Po politických zmenách v bývalom Česko-Slovensku bol nitriansky pivovar sprivatizovaný a v roku 1992 premenovaný na Pivovar Karšay. V roku 1997 kapitálovo vstúpil do nitrianskeho pivovaru celosvetový koncern Heineken. 
Nitrianske pivo sa predávalo pod rôznymi názvami ako "Rekord", "Exquisit", "Nitriansky ležiak", "Nitrianske svetlé", "Nitriansky špeciál" a pod značkou Corgoň sa pivo predáva od roku 1988. Názov je odvodený od miestneho legendárneho hrdinu, kováča Corgoňa . 
K novodobej histórii patrí viacero míľnikov, ako napríklad príchod 1,5 l a 2 l maxi fľaše, ktorú priviedla na slovenský trh práve značka Corgoň. Značka prešla viacerými úpravami svojej vizuálnej podoby - zmena od tvaru fliaš až po etikety. Momentálne je značka spájaná s claimom - Fanúšikom zábavy, ktorú sa značka snaží potvrdzovať vo všetkých aktivitách smerom k svojim spotrebiteľom. 
Produkty.
Pivo Corgoň je pivo plzenského typu, charakteristické vyváženou horkosťou, plnou chuťou a typickou arómou. Vyrába sa spodným kvasením a využíva tradičné suroviny ako sú voda, slad, chmeľ a kvasnice.
Do portfólia patrí 12° ležiak, svetlá 10° a Maurus. Pivo sa predáva vo fľašiach, plechovkách, maxi fľašiach a do pubov v sudoch. Okrem toho je Corgoň predávaný aj v tankoch.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2004

Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2004 boli v poradí 16. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Káhire, v Egypte v dňoch od 8.17. apríla 2004, za účasti 11 mužských a 8 ženských tímov. Z turnaja sa už po jeho vyžrebovaní odhlásil mužský tím Pobrežia Slonoviny. Bolo to tretíkrát, čo sa africký šampionát konal v Egypte, keď predtým ho hostil v rokoch 1983 a 1991. Zápasy sa odohrali v troch káhirských arénach: "Main Hall", "Media Hall" a "Police Union Hall". Víťazmi sa štvrtýkrát stal a siedmykrát (štvrtýkrát po sebe) družstvo žien .
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta mužov a žien v roku 2005. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií.
Guadiana

Guadiana (, ) je rieka v Španielsku a v Portugalsku. Jej povodie zaberá rozlohu približne z Pyrenejského polostrova a s dĺžkou patrí medzi najdlhšie rieky polostrova. Priemerný prietok dosahuje 600 m³/s, maximálny okolo /s. Ústi do Atlantického oceánu.
Guadalquivir

Guadalquivir je rieka na Pyrenejskom polostrove, ktorá preteká juhom Španielska. Jej povodie zaberá rozlohu približne a s dĺžkou patrí medzi najdlhšie rieky v krajine. Priemerný prietok v meste Sevilla dosahuje 165 m³/s a ústi do Atlantického oceánu. 
V ústí rieky sa nachádza Národný park Doñana, územie UNESCO.
Corgoň

Corgoň môže byť: