Observatórium Kao-čcheng

Astronomické observatórium Kao-čcheng (, ), tiež známe ako staré observatórium v Teng-fengu (, ), je observatórium vo svätyni vojvodu z Čou v meste Kao-čcheng neďaleko mesta Teng-feng v provincii Che-nan v Číne. Toto miesto má dlhú tradíciu astronomických pozorovaní od čias dynastie Západných Čou až po ranú dynastiu Jüan. Zachoval sa tiež gnómon používaný pre kalendár "Ta Jen" v roku 729 nášho letopočtu a veľké observatórium z dynastie Jüan. Observatórium bolo zapísané do zoznamu svetového dedičstva UNESCO v roku 2010 ako súčasť „historických pamiatok v Teng-fengu v centre neba a zeme."
Dejiny.
Západný Čou.
Verí sa, že vojvoda z Čou (pribl. 1042 pred n. l.) na tomto mieste postavil "Cche-jing-tchaj" (observatórium na meranie tieňa alebo gnómon) na pozorovanie slnka, pretože túto oblasť považoval za stred neba a zeme. Jeho záujem o matematiku, astronómiu/astrológiu uvádza staroveká astronomická kniha "Čou-pi Suan-ťing".
Dynastia Tchang.
Astronóm I Sing (683–727) z dynastie Tchang postavil 20 štandardizovaných gnómov rozmiestnených po Číne na meranie časovej rovnice v závislosti od geografickej polohy. Podľa návrhu Liou Čuoa z roku 604 n.l. bolo 10 z nich zarovnaných pozdĺž poludníka 114° východne od Greenwichu zo Strednej Ázie až po Vietnam, aby sa určil obvod Zeme a odchýlky od dokonalej gule. Jedno z týchto 10 observatórií sa nachádzalo v Kao-čchengu. Pozorovania sa použili na vytvorenie kalendára "Ta Jen".
Južne od observatória, v chráme zasvätenom vojvodovi z Čou, možno nájsť tabuľku Š'-kuej, ktorú vytvoril I Sing. Podľa knihy "Čou Li" (Čouské obrady) je toto miesto stredom Zeme.
Dynastia Jüan.
Veľké observatórium bolo postavené v roku 1276 na začiatku dynastie Jüan na príkaz Kublajchána a navrhli ho astronómovia Kuo Šou-ťing (1231 – pribl. 1215) a Wang Sün (1235 – 1281) na pozorovanie pohybu slnka, hviezda a na záznam času.
Bolo postavené z kameňov a tehál. Má dve časti: telo a š'-kuej (nazývaný aj pravítko na meranie oblohy). Samotné je vysoký 9,46 metra a 12,62 metra, ak sú zahrnuté dve skrinky na vrchu. Trochu netradičný gnómon je lišta namontovaná horizontálne medzi dve skrinky. Š'-kuej siahajúci na sever je 31,19 metra dlhý a 0,53 metra široký. Skladá sa z 36 štvorcových kameňov s dvoma paralelnými vodnými kanálmi na kontrolu jeho úrovne. Umiestnenie š'-kuej je v súlade so smerom, ktorým sa dnes uberáme pri meraní poludníka. Počas merania sa cez drážky umiestni lúč. Ťing-fu (prístroj s mnohými otvormi) na vodných cestách sa používa na meranie tieňa, ktorého presnosť je do 2 milimetrov. Počas zimného slnovratu je dĺžka tieňa na poludnie takmer taká dlhá ako dĺžka š'-kuej.
Veľmi presné pozorovania slúžili pre nový kalendár Šou-š' z roku 1281, ktorý sa používal 364 rokov. Bol to zďaleka najpokročilejší kalendár na svoju dobu; dĺžka tropického roka bola určená na 365 d 5 h 49 m 20 s, čo je hodnota v súlade s hodnotou gregoriánskeho kalendára, ale získaná o 300 rokov skôr.
V roku 1787 použil francúzsky astronóm Pierre Simone de Laplace tieto merania na skontrolovanie svojich výpočtov sekulárnych zmien šikmosti ekliptiky a excentricity obežnej dráhy Zeme.
Je to prvé zo série 27 observatórií postavených na začiatku dynastie Jüan.