burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Abú Zabí (emirát)

Abú Zabí (normovaný slovenský názov) alebo Abú Dabí alebo Abú Dhabí (/iné prepisy: "Abú Zabí, Abú Dhabí"; ) je s rozlohou 73 548 km2 najväčší emirát Spojených arabských emirátov. Jeho administratívnym strediskom je Abú Zabí.
Poloha a geografia.
Abú Zabí sa nachádza pri pobreží Perzského zálivu v severovýchodnej oblasti Arabského polostrova, tiahne sa od Kataru až po Omán. Emirát je zväčša rovinatý, tvorený púštnou krajinou, patrí k nemu i niekoľko menších ostrovov.
Podnebie.
Podnebie je tropické, s minimálnymi celoročnými zrážkami.
Priemysel a hospodárstvo.
Abú Zabí je oblasť mimoriadne bohatá na ropu, ktorej sa tu ročne vyťaží niekoľko desiatok miliónov ton. Ropa je tiež hlavným zdrojom hospodárskeho rozvoja a bohatstva emirátu. K ďalším významným odvetviam patrí predovšetkým rybolov a v posledných rokoch sa rozrastajúci turistický ruch. V oázach sa pestujú ďatle, tabak, obilniny a zelenina.
Emirát investuje zisky z ropy do rozvoja infraštruktúry, predovšetkým dopravy, odsoľovacích a zavlažovacích zariadení.
Germicídna výbojka

Germicídna výbojka alebo baktericídna výbojka je špeciálny typ výbojky, ktorá produkuje ultrafialové žiarenie v spektre C (UVC) s vlnovou dĺžkou svetla 253,7 nm. Používa sa na sterilizáciu vzduchu, kvapalín a povrchov predmetov tam, kde je potrebné veľmi sterilné prostredie. Najčastejšie v zdravotníctve a potravinárstve.
Existujú dva typy germicídnych výbojok:
Nízkotlakové germicídne výbojky.
Nízkotlakové germicídne výbojky sú veľmi podobné žiarivkám s vlnovou dĺžkou 253,7 nm.
Najbežnejšia forma germicídnych výbojok vyzerá rovnako ako bežná žiarivka, jej banka však zvnútra nemá nanesenú vstvu luminoforu. Banky germicídnych výbojok sa okrem toho vyrábajú skôr z taveného kremeňa než z kremičitého skla.
Strednotlakové germicídne lampy.
Strednotlakové germicídne výbojky sú viac podobné vysokotlakovým výbojkám (HID) ako žiarivkám.
Tieto výbojky vyžarujú širokopásmové UV žiarenie v spektre C. Často sa používajú v priemyselnej úprave vody, pretože sú zdrojmi veľmi intenzívneho žiarenia. Takisto sú účinnejšie ako nízkotlakové výbojky. Tieto výbojky produkujú veľmi jasné modrastobiele svetlo.
Bias (syn Amythaóna)

Bias alebo Biás (starogr. Βίας – Bias, ) je v gréckej mytológii syn Amythaóna z Iólku a jeho manželky Eidomeny.
Bol vnukom Kréthea, zakladateľa Iólku. V mýtoch je známy predovšetkým ako brat presláveného veštca a lekára Melampouda, ktorý mu pomohol získať jeho prvú manželku Péro a neskôr aj druhú manželku Lysippu, dcéru tirynthského kráľa Proita vrátane tretiny jeho kráľovstva. O tom je viac v príbehu jeho brata Melampouda.
Bias sa tak stal spoluzakladateľom kráľovstva thesálskych Amythaónovcov v Argu. Z tohto rodu pochádza rad slávnych bojovníkov, známych najmä sa z účasti vo vojne Siedmi proti Tébam.
Edelweiss

Edelweiss môže byť:
1. slovenská národná korfbalová liga

1. slovenská národná korfbalová liga je slovenská korfbalová ligová súťaž. Vznikla v roku 1994 a prebiehala do roku 2004, kedy zanikla v dôsledku zániku viacerých korfbalových klubov na Slovensku. V roku 2012 však bola obnovená. Organizuje ju Slovenská asociácia korfbalu (SAK). Najúspešnejším tímom je SKK Dolphins Prievidza, ktorý bol do roku 2018 jej jediným víťazom, keď v nej zvíťazil 17-krát. Víťaz ligy má právo štartovať v Európskom pohári.
Proitos

Proitos (starogr. Προῖτος – Proitos, ) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Abanta a jeho manželky Aglaie, zakladateľ Tirynthu.
Proitos mal brata Akrisia. Keď ich otec ostarol, odkázal im svoje kráľovstvo a prikázal im, aby vládli striedavo. Nebolo to však správne rozhodnutie, lebo mnohým bolo známe, že bratia sú veľkými nepriateľmi, vraj "ich spor začal ešte v lone matky" a neskončil ani neskôr, práve naopak ešte sa prehĺbil po tom, keď Proitos zviedol Akrisiovu dcéru Danaé a vtedy "ledva unikol živý".
Keď ho Akrisios po otcovej smrti vyhnal z Argu, odišiel Proitos do neďalekého Tírynthu a pozval si Kyklopov, jednookých obrov, aby mu postavili pevný a mohutný hrad. Tam potom vládol ako prvý tírynthský kráľ.
Oženil sa s dcérou lydského kráľa Iobata Anteiou či" Stheneboiou". Bola to však nemravná a bezcharakterná žena. Onedlho sa zamilovala do mladého Bellerofonta, ktorý našiel svoje útočisko v Tirynte. Pokúsila sa ho preto zviesť, ale on ju odmietal a tak ho v hneve obvinila pred svojim manželom, že ju chcel zviesť on. Proitos ho ale sám nechcel potrestať, poslal ho preto ku kráľovi Iobatovi. Ten ho potrestal tak, že mu uložil úlohu, ktorá sa považovala za nezvládnuteľnú: zabiť obludu Chiméru. Lenže Bellerofontes úlohu s pomocou svojho okrídleného koňa Pegasa splnil a vrátil sa do Tirynthu. Keďže Anteia ani potom, len aby ho dostala neprestala s intrigami, navrhol jej spoločný útek a cestou ju zhodil do mora, kde sa utopila.
Proitos a Anteia mali dcéry Lysippu, Ifinou a Ifianassu. Všetky boli krásne, ale aj bezbožné. Neprejavili úctu bohovi Dionýzovi a ten na ne za trest zoslal šialenstvo. Z tejto choroby ich ale vyliečil messénsky veštec Melampous, ktorý sa potom oženil s Lysippou a jeho brat Bias sa oženil s Ifianassou. Medzi nich potom rozdelil Proitos svoje kráľovstvo tak, že Melampous z neho dostal dve tretiny a Bias jednu.
O ďalších osudoch Proita sa správy rozchádzajú. Jedna verzia hovorí, že ho z trestu za nepriateľstvo k Akrisiovi zahubil jeho vnuk Perseus, ktorý vytiahol pred ním hlavu Medúzy a Proitos sa premenil na kameň.
Jeho hrad v Tirynte však pretrval veky. Bol považovaný za div sveta. Jeho miestami až sedemnásť metrov široké hradby z ohromných kvádrov pretrvali veky a je to ešte stále najsilnejšie opevnený hrad na svete.
Slabičné písmo

Slabičné písmo (iné názvy: slabikové písmo, sylabické písmo, sylabografické písmo, sylabografia, sylabár, sylabárium, slabičné/slabikové/sylabické/sylabografické abecedné písmo, slabičné/slabikové/sylabické/sylabografické alfabetické písmo, slabičná/slabiková/sylabická/sylabografická abeceda; znak takéhoto písma (alebo znak iného písma použitý v rovnakej funkcii) sa volá sylabogram, sylabograf, slabičný/slabikový/sylabický znak) má viacero podobných (ale odlišných) definícií:
Charakteristika.
Slabičný znak vyjadruje istú sekvenciu hlások, spravidla slabiku (presnejšie konkrétne KV, VK, KVK, KKV alebo KVKV, kde K = spoluhláska, V = samohláska), pričom ale obyčajne existujú aj znaky pre samostatné samohlásky.
Slabičné písma mávajú okolo 80 – 120 znakov.
Slabičné písma sú vhodné na zápis jazykov, ktoré majú relatívne jednoduchú slabičnú štruktúru, ako práve japonský jazyk. Indoeurópske jazyky (vrátane slovenského jazyka) majú zložitú slabičnú štruktúru s relatívne širokou škálou rozličných samohlások a zhlukmi spoluhlások. 
Vznik.
Slabičné písma obyčajne vznikli tak, že v pôvodne logosylabickom písme klesal podiel logogramov a rástol podiel sylabogramov. Logosylabické písma zas obyčajne vznikli tak, že sa v čisto logografickom písme aplikoval tzv. rébusový princíp.
Rozdiel voči abugide.
Odlišnosť slabičného písma (hore definícia ad b) od abugidy je primárne tá, že v slabičnom písme neexistuje systematická grafická podoba medzi foneticky príbuznými slabikami. Znamená to, že napríklad znaky japonského slabičného písma hiragana か (ka), き (ki), く (ku), け (ke) a こ (ko) nemajú nič spoločné, čo by naznačovalo ich spoločnú spoluhlásku (k-).
Príklady.
Norma ISO 15924 uvádza v kategórii slabičné písmo (hore definícia ad b): lineárne písmo A a B, cyperské písmo, japonské slabičné písma (t. j. najmä hiragana a katakana), na-si ke-pa, etiópske písmo, bamumské písmo, kpelle, loma (toma), mendské písmo, afaka, zjednotené kanadské aborigénne slabičné písmo (t. j. najmä kríjske písmo), čerokézske písmo, pahawh hmong, ioské písmo (loloské písmo), vajské písmo, woleai (karolínske písmo) a nü-šu. Iné zdroje však uvádzajú lineárne písmo A a B ako logofonetické písma, etiópske písmo, zjednotené kanadské aborigénne slabičné písmo a pahawh hmong ako abugidy. 
Treba dodať, že klinové písma (ktoré sú tiež – zhruba od polovice 3. tisícročia pred Kr. – väčšinou jasne slabičné, aj keď obsahovali aj niektoré neslabičné prvky) majú v tejto norme ISO 15924 zvláštnu kategóriu.
Druhy.
Viacerí autori v posledných rokoch rozlišujú v rámci slabičného písma ad definícia b:
Sprout a Rogers rozlišujú slabičné a jadrovoslabičné písmo:
Taylor 1995 rozlišuje:
Ako oddelenú skupinu má abecedné slabičné písmo (hangul).
Abugida

Abugida (iné názvy: neosylabické písmo, (?)neoslabičné písmo,(?)neoslabikové písmo, neosylabár, neosylabárium, pseudoabecedné písmo, pseudoalfabetické písmo, pseudoabeceda, alfasylabické písmo, ďalšie synonymá pozri v článku alfasylabické písmo) je písmo, ktorého jednotlivý znak (graféma) reprezentuje spoluhlásku spojenú s nejakou nemennou samohláskou a zmena (alebo úplné vynechanie) tejto samohlásky sa označujú (relatívne miernou) modifikáciou tohto znaku. 
Abugida je podtyp alfasylabického písma v širšom zmysle, t.j. písma ktoré tvorí prechod medzi slabičným písmom a hláskovým písmom.
V starších textoch sa takéto písmo ako samostatný typ písma vydeľovalo málokedy, abugida bola obyčajne zahrnutá pod slabičné písmo alebo menej často pod spoluhláskové písmo či pod pravé hláskové písmo.
Názvy.
Názov "abugida" pre tento typ písma navrhol T. Daniels v roku 1990 , odvtedy sa pomerne dobre presadil. Názov "neosylabické písmo" navrhol James-Germain Février v roku 1948. Názov "pseudoabeceda" navrhol Fred Householder v roku 1959.
Charakteristika.
Každá graféma abugidy označuje spoluhlásku so štandardnou samohláskou (najčastejšie samohláskou a alebo šva). 
Modifikáciou tejto grafémy (vrátanie v niektorých písmach pridania diakritického znamienka) sa mení samohlásková časť znaku a jedna z modifikácií slúži na vyjadrenie toho, že za spoluhláskou sa nevysloví žiadna samohláska. 
V abugide teda, na rozdiel od typického slabičného písma, existuje systematická grafická podoba medzi foneticky príbuznými slabikami: Všetky grafémy so spoločnou spoluhláskou sa navzájom podobajú a všetky grafémy so spoločnou samohláskou (alebo bez samohlásky) majú rovnakú samohláskovú značku (samozrejme okrem štandardnej samohlásky, ktorá sa osobitne neoznačuje).
Príklad: Ak by sme slovenčinu zapisovali abugidou, písmeno "C" by sa štandardne čítalo [ca]. Ak by sme chceli zapísať len samostatnú spoluhlásku [c], museli by sme pridať povedzme značku "_", takže by sme dostali &lt;ins&gt;C&lt;/ins&gt;. Pridávaním iných znamienok (´ˇ¸^) by sme dostali čítanie napríklad [ci](Ć), [cu] (Č), [ce] (Ç) a [co](Ĉ).
Modifikácia grafémy sa môže uskutočniť aj len otočením celej grafémy (napríklad v kríjskom písme, t.j. písme kmeňa Cree), takýto druh písma sa však zvykne klasifikovať aj ako typicky slabičné písmo.
Výskyt.
Abugidy sú najviac rozšírené na indickom subkontinente a v juhovýchodnej Ázii. Tieto písma sa nazývajú aj indické písma. Odvodené sú z písma brahmí, ktoré vzniklo v rokoch 500–300 pred Kr. a stalo sa predchodcom okolo 40 moderných indických písiem. Patrí sem napríklad bengálske písmo, dévanágarí, gudžarátske písmo, sinhalské písmo, tibetské písmo a veľa ďalších.
Písmom založenom na princípe abugidy je aj etiópske písmo používané na zápis jazyka ge'ez, amharského jazyka a jazyka tigriňa, ktorými sa hovorí v Etiópii a Eritrei. 
Písma etiópske písmo, zjednotené kanadské aborigénne slabičné písmo (t.j. najmä kríjske písmo) a pahawh hmong sa zvyknú zaraďovať aj ako slabičné písma (a nie abugidy). Ak sa pod abugidy nezaradí etiópske písmo, môže byť v istom zmysle označenie "abugida" problematické, lebo tento termín pochádza z etiópskeho názvu etiópskeho písma.
Arendonk

Arendonk je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Arendonk má približne obyvateľov (2010).
Balen

Balen je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Balen má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Balen pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Beerse

Beerse je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Beerse má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Beerse pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Berlaar

Berlaar je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Berlaar má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Berlaar pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Aglaia (manželka Amythaóna)

Aglaia (starogr. Ἀγλαΐα – Aglaia, ) je v gréckej mytológii manželka Amythaóna syna iólskeho kráľa Kréthea a matka veštca Melampouda a Bianta.
Aglaia v diele "Bibliothéké historiké" ("Historická knižnica") od starovekého gréckeho historika Diodora Sicílskeho figuruje ako manželka Amythaóna a matka dvoch synov, slávneho veštca Melampouda a Bianta, ktorí sa stali kráľmi v Tirynte.
FN Minimi

FN Minimi (skratka z francúzskeho: "Mini Mitrailleuse"; "mini guľomet") je belgický ľahký guľomet kalibru 5,56 mm vyvíjaný Ernestom Vervierom zo spoločnosti FN Herstal v Herstale. Prvýkrát bol uvedený v roku 1974 a vstúpil do služby armádnych síl vo viac ako 30 krajinách.
Minimi je konfigurovaný vo viacerých variantoch: "Standard" model ako čatová alebo oddielová podporná zbraň, "Para" verzia pre parašutistov a "Vehicle" model ako druhotná výzbroj bojových vozidiel.
Boechout

Boechout je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Boechout má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Boechout pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Bonheiden

Bonheiden je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Bonheiden má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Bonheiden pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Boom (Belgicko)

Boom je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Boom má približne obyvateľov (2010).
Bornem

Bornem je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Bornem má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Bornem pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Ľahké úžitkové vozidlo

Ľahké úžitkové vozidlo je úžitkové nákladné vozidlo s celkovou hmotnosťou do 3,5 tony. Vozidlá kvalifikované v tejto kategórii sú pick-upy, dodávkové automobily a všetky vozidlá, ktoré prevážajú tovar alebo cestujúcich.
Výrobcovia a modely.
Ford
Ford Transit Ford Transit Connect, Ford Ranger 
Opel
Opel Vivaro, Opel Movano, Opel Combo
Citroën
Citroën Relay (Citroën Jumper), Citroën Dispatch, Citroën Berlingo, Citroën Berlingo First, Citroën Nemo, Citroën C-Crosser Commercial
Mercedes-Benz
Mercedes-Benz Sprinter, Mercedes-Benz Vito, Mercedes-Benz Vario
Volkswagen
Volkswagen Caddy, Volkswagen Transporter, Volkswagen Crafter
Škoda
Škoda Praktik 
Peugeot
Boxer, Partner, Expert, Peugeot Partner Origin, Bipper, Peugeot 207 Van
Fiat
Ducato, Doblo, Scudo, Fiorino
Iveco
Daily
Renault
Trafic, Master, Maxity, Kangoo, Kangoo Maxi
Nissan
Nissan Interstar, Cabstar, Navara, NV200, Primastar
Toyota
Hilux, Hiace
Land Rover
Discovery Comercial, Defender Commercial
Mitsubishi
L200
Isuzu
Rodeo
Hyundai
i800
Kazimír Sapieha

Ján Pavol Kazimír Sapieha (* marec 1637, alebo 1642) † 13. marec 1720, Grodno) bol vojvoda z Vilniusu, litovský hajtman, súdny pokladník a poľný hajtman. Bol synom Jána Pavla Sapiehu a Anny Barbary Kopecovej. Mal troch bratov: Františka Štefana, Pavla Benedikta, a Leoša Bazila.
Životopis.
Od roku 1663 bol súdny pokladník, od 1671 polotský vojvoda, od roku 1676 žemiatsky guvernér.
V roku 1682 sa stal guvernérom Vilniusu, v roku 1683 veľkým hajtmanom Litvy. Napokon v roku 1684 odišiel do opozície voči kráľovi Jánovi III. Sobieskemu.
18. apríla 1694 vilniansky biskup Konštantín Brzotovský na Kazimíra Sapiehu uvalil cirkevnú kliatbu, pretože bol nespokojný s jeho nariadením aby Sapiehova armáda prezimovala v cirkevných objektoch.
Počas občianskej vojny v Litve roku 1700 sa stal Kazimír hlavou rodu Sapiehovcov v snahe udržať si výsadné postavenie vo veľkovojvodstve. Dňa 18. novembra 1700 bol porazený v bitke pod Olkienikmi litovskou šľachtou, ktorú viedol Michal Servác Višňovecký. V roku 1708 Kazimír odovzdal funkciu veľkého hajtmana svojmu synovcovi Jánovi Sapiehovi.
Deti.
Podľa sporného a nepodloženého tvrdenia Stanislava Poniatovského, krakovského kastelána, najstarší Stanislav mal byť v skutočnosti nemanželským synom veľkého hajtmana Litvy Jána Kazimiera Sapiehu a Židovky, ktorého si adoptovali manželia František Poniatovský a Helena Nieviarovaská.
Sapiehov litovský oddiel na území dnešného Slovenska.
Počas vojenskej výpravy smerujúcej na pomoc obrancom obliehanej Viedne v septembri roku 1683 prikázal litovský hajtman Kazimír Sapieha a veliteľ Ogiňský vypáliť 27 evanjelických oravských dedín. Litovské pomocné oddiely v počte okolo desaťtisíc žoldnierov sa najskôr zhromaždili pri Janove Podlaskom na sever od Bialystoku, ale s presunom sa oneskorili. Na Oravu prišli až v októbri, keď už bolo o bitke pri Viedni rozhodnuté. Uložili si preto nový cieľ: po rozprášení kuruckého povstania v Hornom Uhorsku prispieť Habsburgovcom k úplnej likvidácii Tököliho oddielov.
&lt;br&gt;Sapiehove oddiely vypálili ako prvú hlavnú župnú obec Veličná, ktorá bola od roku 1520 sídlom Oravskej stolice. Stoličný zápis týkajúci sa obce (vtedajšia Veľká Ves) z nasledujúceho roku po udalostiach, dňa 15. októbra 1684 uvádza: „W tento rok wssecko mesto do hlawne, w kostol, y weže zhoreli, y zvony se roztopili, který oheň wogsko litwánske schwálne roznjítilo, a wukol mesta podpalowalo, a to sýce z príčiny teg, že nékterý T. Porubszsky gegich regiments – pátera za mostom zastrelil a to pak gisté wogsko zo Žasskowa se wrátilo a na newinném meste pre gedného mrcha čloweka Porubszkyeho ohnem podpáleným a roznjiceným se vymstilo."“
Externé odkazy.
Hospodárske pomery vo Veličnej na základe urbárov zo 17. a prvej polovice 18. storočia. Ľudmila Maslíková.
Esslingen am Neckar

Esslingen am Neckar (do roku 1964 "Eßlingen am Neckar") je mesto v nemeckej spolkovej krajine Bádensko-Württembersko. Esslingen, ktorý je zároveň sídlom rovnomenného krajinského okresu, leží na rieke Neckar asi 10 km juhovýchodne od centra Stuttgartu. K 31. decembru 2010 tu žilo 91 869 obyvateľov.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o mieste zvanom "Ezelinga" pochádza z roku 777, okolo roku 800 to už bolo mestečko. Mestské práva Esslingen získal v roku 1229. V roku 1803 bol začlenený do württemberského vojvodstva potom, čo stratil titul slobodného ríšskeho mesta. V rámci württemberského kráľovstva sa Esslingen stal v roku 1871 súčasťou Nemeckého cisárstva a následne ďalších foriem nemeckého štátu. Na konci druhej svetovej vojny bol obsadený americkými vojskami.
Kecskemétsky obvod

Kecskemétsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kecskemét. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Ankaios

Ankaios (starogr. "Ἀγκαῖος – Ankaios", ) môže byť v gréckej mytológii:
Malokerešský obvod

Malokerešský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Malý Kereš ("Kiskőrös"). Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Matej Bazalica

Matej Bazalica (* 7. november 1787, Trnava – † 27. september 1848, Budín) bol kňaz a ovocinár. 
Život.
Po skončení teologických štúdií v Trnave roku 1810 pôsobil ako kaplán v Budíne, Stupave, Trnave.
V rokoch 18211825 bol farárom v obci Šišov neďaleko Bánoviec nad Bebravou. Ako 38 ročný prišiel na faru do Preselian. Stal sa vychýreným ovocinárom nielen na dolnom Ponitrí, ale aj v celom Uhorsku. Jeho chýr a meno ako jedného z vtedajších najlepších pomológov sa šírilo po celej Európe. Najplodnejšie roky jeho pomologickej činnosti sa viažu na farnosť v Preseľanoch, v ktorej pôsobil až 23 rokov. Zaoberal sa pestovaním najmä raných sliviek a slív. V obci si založil dve veľké ovocné záhrady a ovocnú škôlku. V nich pestoval vyše tristo druhov ušľachtilých domácich i zahraničných ovocných stromčekových výpestkov. Mnohé z nich dodával do širokého okolia, aj do vzdialených končín rakúsko-uhorskej monarchie. 
Vyšľachtil okrem iného i osobitný druh akostnej slivky, vo výraznej veľkosti domáceho slepačieho vajca, ktorú rakúsky pomológ a lekárnik Dr. Georg Liegel (17771861) na jeho počesť pomenoval Bazalicovou slivkou. Popis jeho postupov pri pestovaní ovocia a popis ovocných záhrad, publikoval v tlači v roku 1836 a 1840. Zomrel v Budíne vo veku 61 rokov.
Literatúra.
Slovenské ovocinárstvo Ba.1970;Gulyás 2, s.788; ES1, s.162; Tibenský 1, s. 164; Petráš, M: "Odborná poľnohospodárska literatúra na Slovensku v období feudalizmu a jej význam pre rozvoj poľnohospodárskej výroby." Nitra 1979 (rkp).
Schweinfurt

Schweinfurt je okresné mesto v severozápadnej časti nemeckej spolkovej krajine Bavorsko. Mesto tvorí samostatný mestský okres, zároveň je však centrom krajinského okresu Schweinfurt. Mesto leží asi 27 kilometrov severovýchodne od Würzburgu, na rieke Mohan.
Podľa Kosmovej kroniky českej uniesol v roku 1021 z miestneho kláštora český knieža Břetislav I. svoju budúcu manželku Juditu zo Schweinfurtu za dobrodružných okolností.
V rokoch 1943 – 1945 bolo na mesto vykonaných 15 veľkých náletov britských a amerických bombardérov, ktoré mesto ťažko poškodili. Cieľom bola najmä továreň na guličkové ložiská SKF.
Nordhausen

Nordhausen je mesto v nemeckej spolkovej krajine Durínsko. Má asi 44 000 obyvateľov a jeho plocha je 89,32 km².
Dejiny.
Najstaršie stopy osídlenia pochádzajú z rokov 650 - 700, kedy v dnešnej miestnej časti Bielen žili Lužickí Srbi.
V rokoch 908 - 912 tu kráľ Henrich I. postavil hrad. Prvá písomná zmienka o Nordhausene je z 13. mája 927 v listine, ktorou ho Henrich I. daroval svojej manželke Matilde. Kráľovná Matilda tu v roku 961 vybudovala vedľa hradu kláštor z ktorého sa neskôr stal súčasný "Dom Zum Heiligen Kreuz Nordhausen".
Esperantisto Slovaka

Esperantisto Slovaka (z esp., "Slovenský esperantista") je slovenský časopis vychádzajúci od roku 1946 v esperante. Časopis bol založený Ernestom Váňom. Časopis sa zaoberá slovenskými a esperantskými témami, osobnosťami a udalosťami. Jeho podtitulom je "Socia kaj kultura revue de esperantistoj en Slovakio" (sociálna a kultúrna revue esperantistov na Slovensku). "Esperantisto Slovaka" vychádza štvrťročne.
Časopis bol založený v roku 1946 Arnoštom Váňom. V roku 1951 bolo vydávanie pozastavené, obnovilo sa v rokoch 1957-1958 pod názvom "Esperanto en Slovakio" ("Esperanto na Slovensku"). Neskôr sa názov zmenil na "Esperanto" (1960-1962), "Esperanto-Agado" ("Esperantská činnosť") (1963-1967). Od roku 1968 vychádza pod svojim súčasným názvom "Esperantisto Slovaka".
V treťom čísle roku 2012 otvorili redaktori otázku či bude Esperantisto Slovaka od roku 2013 vychádzať len elektronicky.
I stand by ´U´

I stand by 'U' je štúdiový album Roba Grigorova, ktorý vydal v roku 1991 Slovart . Album vyšiel na LP a na magnetofónovej kazete.
I kidnaped a plane - Я похитил самолёт

I kidnaped a plane - Я похитил самолёт je štúdiový album Roba Grigorova, ktorý vydal v roku 1991 Slovart . Album vyšiel na magnetofónovej kazete a na vinylovej LP platni.
Elektronická cigareta

Elektronická cigareta bola vyvinutá a patentovaná v Číne v roku 2006. Toto zariadenie vytvára jemnú paru podobnú dymu zahriatím kvapalnej náplne nazývanej "e-liquid". Túto paru následne užívateľ elektronickej cigarety vdychuje podobne, ako dym z cigarety. V elektronickej cigarete však nedochádza k produkcii spalín so škodlivinami, ale iba k odpareniu tekutej náplne, tvorenej z propylénglykolu a rastlinného glycerínu. 
Celá elektronická cigareta sa skladá z viacerých častí: atomizér, batéria a cartridge/žhaviaca hlava, v ktorej je náplň, nazývaná e-liquid. Býva s nikotínom aj bez a často je aj s prímesou rôznych vonných esencií. Elektronická cigareta má (v prípade že obsahuje nikotín) podobný účinok ako obyčajná cigareta, avšak bez škodlivých látok a neobťažuje okolie zápachom spalín. Napriek tomu, že oficiálny názov je elektronická cigareta (e-cigareta), funkciou ide o vaporizér.
Pri potiahnutí sa pomocou atomizéra aktivuje podtlakový spínač a zopne obvod, ktorý z batérie napája atomizér. Ten je svojou podstatou zahrievacie teliesko, ktoré e-liquid mení na paru. Podľa druhu náplne a vaporizéru si užívateľ môže zvoliť, aké množstvo nikotínu bude prijímať. Pri inom type mechanizmu sa spúšťa zahrievanie stlačením tlačidla užívateľom. 
Zvyčajne je náplň elektronickej cigarety (e-liquid), zložená z propylénglykolu alebo Glycerolu, prípadne obidvoch alebo s pridaním +-1% destilovanej vody. Obsahuje aromatické látky, zvyčajne potravinárske arómy. Všetky prísady musia spĺňať prísne kritériá zdravotnej nezávadnosti. E-liquid môže obsahovať voliteľné množstvo nikotínu. Množstvo nikotínu sa obvykle uvádza v miligramoch na jeden mililiter, čo zodpovedá približne desatinám percent (16 mg/ml = 1,6% objemových).
Bežné obsahy nikotínu v komerčných e-liquidoch sú 0 mg/ml, 3mg/ml, 6 mg/ml, 8 mg/ml, 11 mg/ml, 16 mg/ml, 18 mg/ml a 24 mg/ml.
Borsbeek

Borsbeek je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Borsbeek má približne obyvateľov (2010).
Brasschaat

Brasschaat je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Brasschaat má približne obyvateľov (2010).
Brecht

Brecht je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Brecht má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Brecht pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Ankaios (argonaut)

Ankaios ("Ankaios", ) je v gréckej mytológii syn arkádskeho kráľa Lykourga, účastník výpravy Argonautov do Kolchidy pre zlaté rúno a lovu kalydónskeho diviaka. 
Na výprave Argonautov.
Na lodi Argó na výprave do Kolchidy vystupuje Ankaios ako známy silák, ale aj ako rozvážny muž, ktorý dokáže upokojiť aj povzbudiť svojich priateľov bojovníkov. Medzi účastníkmi výpravy sú považovaní za "najväčších silákov Herakles a Ankaios", a oni "dostali bez žrebovania prostredné lavičky, bez povinnosti veslovať". Ankaios je vykreslený ako rozvážny vodca v situácii, keď zomreli dvaja členovia posádky a ostatní držali smútok a prepadali žiaľu a bezradnosti, Ankaios dodával odvahu ostatným mužom, aby sa už chopili vesiel a sám nastúpil na uprázdnené miesto kormidelníka. Keď loď nakoniec dorazila k brehom Kolchidy, bol to Ankaios, ktorý plánoval ďalší postup voči kráľovi Aiétovi.
Lov kalydónskeho diviaka.
V Aitólii v meste Kalydón vládol kráľ Oineus. Raz sa stalo, že mali v kráľovstve bohatú úrodu a kráľ obetoval všetkým bohom, len na Artemidu, bohyňu lovu, zabudol. Urazená bohyňa za trest poslala do Kalydónu strašného diviaka, ktorý ničil krajinu a ohrozoval ľudí.
Kráľov syn Meleagros sa rozhodol zbaviť kraj strachu a diviaka zabiť. Zvolal preto najstatočnejších mužov, medzi nimi aj svojich bývalých druhov z lode Argó, pozvanie prijala aj skúsená lovkyňa Atalanta, do ktorej bol Meleagros zaľúbený.
Kráľ následne usporiadal veľký hon, v hlbokom zalesnenom údolí vydurili hrozného diviaka a zaútočili na neho oštepmi, ale tým ho len rozdráždili. Diviak jednému lovcovi dokaličil nohu a zmizol v kroví, kde ho však dostihol šíp Atalanty a zabodol sa mu za ucho. Muži sa nechceli nechať zahanbiť ženou, prudko zaútočili a Ankaios sa diviakovi postavil so sekerou zoči voči. Ale diviak zaútočil prvý a vrazil mu tesáky do brucha a Ankaios po chvíli zomrel. Ostatní lovci ešte dlho na diviaka bezúspešne útočili, až ho nakoniec zabil Meleagros.
Diktátor (film z roku 1940)

Diktátor je čiernobiela celovečerná satirická komédia Charlieho Chaplina z 1940. Chaplin napísal scenár, film produkoval, režíroval a stvárnil hlavnú dvojúlohu. Ide o ostrú satiru na nemecký nacistický režim a obzvlášť na Adolfa Hitlera. Tento film bol prvým hovoreným, úplne zvukovým Chaplinovým filmom. Komerčne je Chaplinovým najúspešnejším filmom a časovo jedným z najdlhších (vyše 2 hod).
Dej.
Dej začína za 1. svetovej vojny scénou súboja nešikovného vojaka (Chaplina) s obrím delom. Vojak stratí na ďalších 20 rokov pamäť. Medzitým sa v jeho rodnej Tománii ujme moci diktátor Adenoid Hynkel (opäť Chaplin).
Zaujímavosti.
V niekoľkých scénach zo židovského geta sú plagáty a nápisy v jazyku esperanto, v niektorých prípadoch upravené tak, aby viac pripomínali poľštinu alebo nemčinu. Chaplin ho použil zrejme, aby nemusel svoj príbeh zasadzovať do konkrétneho jazykového prostredia.
Satisfaction

„Satisfaction“ je skladba talianskeho DJa Bennyho Benassiho, z jeho albumu "Hypnotica" z roku 2003. Skladba je debutovým singlom Benassiho a je jeho najúspešnejšou skladbou, pričom dosiahla 2. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
Jaroslav Pollák

Jaroslav Pollák (* 11. júl 1947, Medzev, Československo† 26. jún 2020, Košice, Slovensko) bol bývalý slovenský futbalista. Ako reprezentant Česko-Slovenska sa stal majstrom Európy v roku 1976. Hral na poste záložníka a spolu s Andrejom Daňkom a Jozefom Štafurom tvorili v 70.rokoch jednu z najlepších záloh v Česko-Slovensku. Jaroslav Pollák bol známy pod prezývkou “Bobby“, ktorú dostal podľa hviezdy anglického futbalu Bobbym Charltonovi.
Klubová kariéra.
Jaroslav Pollák je odchovancom klubu VSS Košice, za ktorého “A“ mužstvo nastúpil v prvej Česko-slovenskej lige v roku 1965 ako 18. ročný. Prvé futbalové kroky však spravil v Šaci odkiaľ ako desaťročný prešiel k „strojárom“. Rýchly, technický hráč vytvoril s dvojicou Andrej Daňko a Jozef Štafura obávanú zálohu košického VSS. Za Košice hral od žiackeho veku nepretržite celých 20 rokov a odohral 322 majstrovských zápasov. V ročníku 1970/71 obsadil s Košicami 2. miesto v Česko-slovenskej futbalovej lige za víťazným Spartakom Trnava a v ročníku 1972/73 tretie miesto. 1971 bol vyhlásený za tretieho najlepšieho futbalistu ČSSR. V roku 1973 vyhralo košické mužstvo s Jaroslavom Pollákom vo svojom strede Slovenský pohár, avšak v celoštátnom finále podľahlo Baníku Ostrava.
Od leta 1977 narukoval do Dukly Banská Bystrica. Veľa zápasov však za „vojakov“ neodohral, kvôli štúdiu práva. Po vojenčine prestúpil v roku 1979 do Sparty Praha, s ktorou v roku 1980 získal Český a Česko-slovenský pohár. 
Začiatkom roku 1981 prestúpil Jaroslav Pollák do rakúskeho klubu Austria Salzburg. Odohral zaň 65 stretnutí a strelil jeden gól. Na sklonku futbalovej kariéry sa vrátil opäť do Košíc. Ako hráč ZŤS Košice ukončil svoju kariéru vo veku 41 rokov. Počtom majstrovských zápasov, ktorých bolo dovedna 418, obsadil v česko-slovenskej historickej tabuľke tretie miesto.
Reprezentácia.
Jaroslav Pollák patril k výrazným osobnostiam česko-slovenskej dorasteneckej reprezentácie, s ktorou vybojovali na turnaji UEFA v roku 1965 v NSR bronzovú medailu. Debut za mužskú reprezentáciu zažil Pollák v zápase proti Brazílii, keď 23. júna 1968 na Tehelnom poli zvíťazilo Česko-Slovensko 3:2. Hral za národné mužstvo aj pri úspešnej kvalifikácii na Majstrovstvá sveta 1970 v Mexiku a priamo na šampionáte v zápase s Anglickom. O rok neskôr strelil svoj jediný gól v reprezentácii v zápase proti Fínsku, ktorý skončil 4:0. V roku 1976 sa stal majstrom Európy, ale po červenej karte v zápase s Holandskom nemohol nastúpiť na finálový duel proti NSR. Bronzovú medailu z Majstrovstiev Európy v Taliansku si priviezol v roku 1980 aj napriek tomu, že neodohral na šampionáte ani jeden zápas. Svoj posledný reprezentačný zápas odohral 26. marca 1980 v Bazileji proti domácemu Švajčiarsku. Jaroslav Pollák bol niekoľkonásobný kapitán čs. reprezentácie a hral v siedmich kvalifikáciách na vrcholné podujatia. Dovedna odohral za čs. 49 zápasov a streli jeden gól.
Funkcionár.
Pollák pôsobil ako funkcionár v košickom VSS no najmä v 1.FC Košice. Najskôr ako viceprezident, neskôr ako prezident klubu. Pôsobil tiež vo funkcii viceprezidenta pre športové záležitosti v Sparte Praha.
Svetový deň hlasu

Svetový deň hlasu je určený na 16. apríla od roku 2003. 
Je oslavou hlasu a jeho cieľom je uvedomenie si jeho dôležitosti v živote človeka. Rovnako sa tento deň zameriava na zlepšenie starostlivosti o hlas a vyhýbanie sa pasívnemu fajčeniu a iným škodlivým vplyvom.
Ankaios (syn Poseidóna)

Ankaios ( - "Ankaios", ) je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna, bol kráľ na ostrove Samos. 
Ankaios bol synom boha Poseidóna a jeho milenky Astypalaie. Vládol na ostrove Samos, obyvateľom, ktorých nazývali Lelegovia. S manželkou Samiou, dcérou riečneho boha Maiandra mali synov Perilaa, Enouda, Samoa, Alithersa a dcéru Parthenopé.
Ankaios, menovec účastníka výpravy Argonautov do Kolchidy Ankaia z Arkádie, figuruje taktiež ako účastník tejto výpravy v diele "Argonautica" od básnika Apollónia Rodského, ktorý básnickou formou rozpráva príbeh Iasóna a Argonautov na ceste za zlatým rúnom.
Tydeus

Tydeus alebo Týdeus (starogr. "Τυδεύς – Tydeus", ) môže byť:
Švédske národné inline hokejové družstvo mužov

Švédske národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím mužov, ktorý reprezentuje Švédsko v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Švédskej federácie ľadového hokeja (SIHF). Prvý medzinárodný zápas odohralo v roku 1997. Družstvo sa od roku 1998 pravidelne zúčastňuje na majstrovstvách sveta IIHF. Najlepším výsledkom národného tímu je 5-násobné víťazstvo na svetovom šampionáte. Na majstrovstvách sveta FIRS sa prvýkrát predstavilo v roku 2001. Svoje najlepšie umiestnenie na tomto turnaji dosiahlo v roku 2013, keď obsadilo 4. miesto.
Družstvo sa v roku 2005 kvalifikovalo na Svetové hry v Duisburgu, na ktorých obsadilo 4. miesto.
Tydeus (mytológia)

Tydeus alebo Týdeus (starogr. Τυδεύς – Tydeus, ) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea. Jeho matkou bola druhá kráľova manželka Periboia.
Bol ešte veľmi mladý, keď nahnevaný v hádke zabil dvoch svojich príbuzných a musel preto narýchlo opustiť rodný Kalydón. Uchýlil sa do Argu, kde ho prijal kráľ Adrastos a to až tak priateľsky, že sa Tydeus po čase stal manželom jeho mladšej dcéry Déipyly. Tá mu neskôr porodila syna Dioméda, ktorý sa stal jedným z hrdinov trójskej vojny.
V rovnakej dobe sa objavil v Argu Polyneikes, syn tébskeho kráľa Oidipa. Bolo to v pohnutých časoch, keď bol slepý Oidipus po zverejnení jeho ťažkých osudových previnení vyhnaný ľuďom aj svojimi synmi z bohatých, opevnených Téb a nútený odisť do vyhnanstva sprevádzaný len svojou dcérou Antigonou. Medzi Polyneikom a jeho bratom Eteoklom prepukol následne spor o trón. Víťazne zo sporu vyšiel Eteokles, ktorý za pomoci strýka Kreonta vyhnal Polyneika z Téb a on si našiel spojenca pre znovuzískanie svojich práv v Argu.
Kráľ Adrastos ho prijal rovnako prívetivo ako predtým Tydea a dal Polyneikovi za manželku svoju druhú dcéru Argeiu. Ako sa dalo čakať už po krátkom čase obaja zaťovia prehovárali Adrasta, aby im pomohol dobyť ich rodné mestá. Dohodli sa na tom, že prvé sa budú dobývať Téby a potom Kalydón. Zorganizovali veľké vojsko na čele so siedmimi vojvodcami a tiahli do vojny známej ako vojna Siedmi proti Tébam. Zúčastnili sa v nej okrem Adrasta, Tydea a Polyneika aj: Kapaneus, Hippomedón, veštec Amfiaraos a Parthenopaios.
Ich výprava však skončila katastrofálne, všetci veliaci hrdinovia pred bránami Téb padli, prežil z nich jediný Adrastos. Padol aj Tydeus, aj napriek ochrane bohyne Atény. Bol zranený tébskym bojovníkom Melanippom, ktorého vzápätí zabil Amfiaraos. Odťal Melanippovi hlavu a niesol ju zranenému Tydeovi, ktorému ponúkol mozog nepriateľa aby si tak zachoval život. Ale v tej chvíli sa blížila bohyňa Aténa, aby Tydea zachránila, ale keď videla tú odpudivú scénu, vyliala na zem čarovný liek, ktorý ho mal zachrániť a Tydeus na následky svojho zranenia zomrel.
Téby sa ubránili, nie však nadlho. Po desiatich rokoch synovia slávnych dobyvateľov z vojny Sedmi proti Tébam priviedli výpravu epigonov (potomkov). Padol tentoraz iba Adrastov syn, ostatní prežili. Brány Téb boli prelomené, hradby zbúrané a mesto pokorené.
Medzinárodné letisko Calgary

Medzinárodné letisko Calgary (), (IATA: YYC, ICAO: CYYC), pôvodne nazývané Letisko McCall, je medzinárodné letisko v meste Calgary, v provincii Alberta v Kanade a priľahlého regiónu Calgary. Nachádza sa približne 17 km juhovýchodne od downtownu Calgary. Letisko ponúka pravidelné non-stop lety do významných miest v Kanade, Karibiku, Strednej Amerike, Európe, USA a Východnej Ázii.
Letisko slúži ako sídlo pre WestJet a ako letecký uzol pre Air Canada a Air Canada Express. Letisko je jedným z ôsmich kanadských letísk s možnosťami hraničného preclenia USA. Letisko je prevádzkované The Calgary Airport Authority ako časť National Airports System. Je tiež štvrtým najvyťaženejším letiskom Kanady podľa prepravy cestujúcich a tretie najvyťaženejšie podľa pohybu lietadiel s 12630695 cestujúcimi, čo je viac o 3,7% oproti roku 2009, a 234239 pohybmi lietadiel, čo je viac o 0,5%.
Eurytión

Eurytión (starogr. "Εὐρυτίων – Eurytión", ) môže byť v gréckej mytológii:
Eurytion môže byť aj:
Fínske národné inline hokejové družstvo mužov

Fínske národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím mužov, ktorý reprezentuje Fínsko v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Fínskeho zväzu ľadového hokeja (SJF). Družstvo sa od roku 1996 pravidelne zúčastňuje na majstrovstvách sveta IIHF. Najväčším úspechom národného tímu sú 4 tituly majstra sveta, naposledy v roku 2014. Okrem nich zaznamenalo ešte ďalších 10 medailí.
V roku 2008 sa na majstrovstvách sveta vo fínskom tíme objavil aj na Slovensku známy hokejový brankár Sasu Hovi.
Na majstrovstvách sveta FIRS sa prvýkrát predstavilo už v roku 1995 a získalo na nich bronzovú medailu. Od roku 1996 sa však na podujatiach FIRS už nepredstavuje.
Dessel

Dessel je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Dessel má približne obyvateľov (2010).
Duffel

Duffel je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Duffel má približne obyvateľov (2010).
Edegem

Edegem je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Edegem má približne obyvateľov (2010).
Essen (Belgicko)

Essen je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy.
Obyvateľstvo.
Essen má približne obyvateľov (2010).
Essen

Essen môže byť:
Unter den Linden

Unter den Linden (doslovne po slovensky "Pod lipami") je známa široká ulica lemovaná významnými budovami, ktorá sa nachádza v berlínskej mestskej časti Mitte. Je pomenovaná podľa lipových stromov, ktoré lemujú trávnatý chodník v strede dvoch dopravných pruhov.
Ulica Unter den Linden sa rozprestiera východo-západne od miesta bývalého kráľovského zámku "Berliner Stadtschloss" v parku Lustgarten, od miesta kde stál zdemolovaný Palast der Republik, k námestiu Pariser Platz a Brandenburskej bráne. Na východe ulica kríži rieku Spréva pri Berlínskom dóme a odtiaľ pokračuje ďalej pod menom Karl-Liebknecht-Straße. Na západe pokračuje za Brandenburskou bránou ako ulica Straße des 17. Juni. Hlavné severojužné ulice križujúce ulicu Unter den Linden sú ulica Friedrichstraße a ulica Wilhelmstraße.
Dejiny.
Ulica Unter den Linde v srdci historickej časti Berlína vznikla z konskej cestičky vytvorenej Johnom Georgeom Brandenburským v 16. storočí na to, aby sa mohol dostať k lovištiam v Tiergarten. Bola nahradená alejou lipových stromov vysadených v roku 1647 od mestského paláca ku bráne do mesta, na nariadenie Frederika Viliama I. Brandenburského. Kým západná časť ulice si zachovala svoj charakter, oblasť okolo dnešného námestia Bebelplatz bola v dôsledku Tridsaťročnej vojny integrovaná do opevnenia Berlína, čo je viditeľné dodnes, keďže sa tu nenachádzajú žiadne stromy.
Do 19. storočia, ako sa mesto rozširovalo na západ, sa ulica Unter den Linden stala najznámejšou a najväčšou berlínskou ulicou. V roku 1851 bola v centrálnom pruhu vztýčená jazdecká socha kráľa Fridricha II. Veľkého, navrhnutá Christianom Danielom Rauchom. Počas budovania severojužného tunela pre Berlínsku rýchlodráhu v rokoch 1934 – 35 bola väčšina líp sťatá. Počas posledných dní druhej svetovej vojny boli zostávajúce stromy zničené alebo použité na kúrenie. Velenie Tretej ríše počas bitky o Berlín využívalo po strate okolitých letísk ulicu ako provizórnu pristávaciu dráhu. Dnešné lipy boli vysadené v päťdesiatych rokoch 20. storočia a sú ovplyvnené znečistením ovzdušia a kontamináciou pôdy.
Budovy na ulici.
Od roku 1937 sa číslovanie ulice začína od mosta Schloßbrücke, ktorý spája ulicu Unter den Linden s parkom Lustgarten a muzejním ostrovom Museumsinsel. Budova Kommandantenhaus má číslo 1. Oproti nej pod číslom 2 stojí budova historickej zbrojnice Zeughaus. Je to najstaršia budova na ulici, ktorá bola postavená medzi rokmi 1695 a 1706. Dnes (2014) tu je sídlo Nemeckého historického múzea. Ďalšie budovy, ktoré lemujú ulicu z východu na západ sú palác Kronprinzenpalais, číslo 3 a vojnový pamätník Neue Wache, číslo 4. Ďalej sa pri námestí Bebelplatz nachádza Berlínska štátna opera, číslo 7 a Katedrála svätej Hedwigy s palácom Altes Palais, číslo 9. Na severej strane sa nachádza hlavná budova Humboldtovej univerzity,číslo 6 a Berlínska štátna knižnica, číslo 8. Na západnom konci ulice sa nachádza ruská ambasáda, číslo 63 – 65 a maďarská ambasáda, číslo 76. Na rohu s ulicou Wilhelmstraße je Hotel Adlon, číslo 77. Na ulici sú sochy Alexandra a Wilhelma von Humboldta pred univerzitou a pruských generálov Scharnhorsta a Bülowa.
Grobbendonk

Grobbendonk je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Grobbendonk má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára "1977" obec Grobbendonk pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Heist-op-den-Berg

Heist-op-den-Berg je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Heist-op-den-Berg má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Heist-op-den-Berg pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Stračonôžka tatranská

Stračonôžka tatranská ("Delphinium oxysepalum") je trvalá rastlina z čeľade iskerníkovité ("Ranunculaceae"). Je to jeden z najstarších západokarpatských endemitov na území TANAPu. Rastie jedine vo Vysokých a Nízkych Tatrách, Veľkom Choči a Malej Fatre (na Slovensku a v Poľsku). 
Opis.
Rastie na lúkach a kamenistých a vysokohorských pôdach. Stračonôžka tatranská je trvalá rastlina, ktorá dorastá do výšky 10 – , nerozvetvená. Kalich má jasne modrý alebo fialovo-modrý. Lístky sú tmavohnedé. Kvitne od júla do septembra.
Hemiksem

Hemiksem je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Hemiksem má približne obyvateľov (2010).
Slivka (veľký rod)

Slivka (lat. "Prunus") je rod z čeľade ružovité (prípadne staršie čeľade mandľovité - pozri nižšie). V slovenčine zahŕňa viacero rodových názvov (pozri aj nižšie): mandľa, broskyňa, čerešňa (višňa), vavrinovec (vavrínovec), čremcha, slivka [v užšom zmysle] (vrátane trnky), marhuľa, myrobalan (myrobalán) a broskyňomandľa.
Zaradenie v systéme.
Existujú tieto základné spôsoby zaradenia rodu Prunus v širšom zmysle (resp. jemu ekvivalentných rodov v niektorých systémoch, napr. Cerasus, Amygdalus atď. - pozri napr. dole Marhold-Hindák 1998):
Vnútorná systematika.
Rehder 1940.
Podľa Rehdera 1940: &lt;br&gt;
rod Prunus:
Poznámka: Sekcia (po slovensky nazývaná aj časť) je jedna z taxonomických kategóriu, po latinsky sa volá sectio (a po anglicky section).
Marhold-Hindák 1998.
Podľa Zoznamu vyšších a nižších rastlín 1998 (len pre taxóny vyskytujúce sa na Slovensku): &lt;br&gt;
čeľaď ružovité:
GRIN.
Podľa stránky GRIN &lt;br&gt;
rod Prunus:
Wen et al. 2008.
Podľa štúdie z roku 2008: &lt;br&gt;
rod Prunus:
Poznámka: Jednotlivé názvy odkazujú (s výnimkou položky Prunus s.s.) na systém podľa Rehdera 1940. To znamená nasledujúce: "Prunus s.s." zodpovedá v systéme GRIN sekciám Prunus, Prunocerasus a Armeniaca. "Amygdalus" zodpovedá v systéme GRIN Amygdalus a Emplectoladus a niektoým druhom z Penarmeniaca. "Cerasus" zodpovedá v systéme GRIN časti Cerasus (bez Maddenie). "Microcerasus" zodpovedá v systéme GRIN Microcerasus a niektorým druhom z Penarmeniaca.
Kurtto et al. 2009.
Podľa databázy Euro+Med (2009) sa rod Prunus (vrátane toho, čo je inde Amygdalus, Armeniaca, Cerasus, Druparia, Laurocerasus, Microcerasus, Padellus, Padus, Persica, Tubopadus a pod.) delí priamo na jednotlivé druhy (t.j. bez podčeľadí a/alebo sekcií).
Gilani et al. 2011.
Podľa štúdie z roku 2011: &lt;br&gt;
rod Prunus:
Poznámky: Jednotlivé názvy odkazujú na systém podľa Rehder 1940
Shi et al. 2013.
Podľa štúdie z roku 2013 :
rod Prunus:
Herenthout

Herenthout je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Herenthout má približne obyvateľov (2010).
Herselt

Herselt je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Herselt má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Herselt pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Hove

Hove je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Hove má približne obyvateľov (2010).
Hulshout

Hulshout je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Antverpy. 
Obyvateľstvo.
Hulshout má približne obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Hulshout pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Kaufbeuren

Kaufbeuren je mesto s postavením mestského okresu v nemeckej spolkovej krajine Bavorsko v kraji Allgäu v morénovom údolí rieky Wertach v nadmorskej výške okolo 680 m. Z hľadiska správy tvorí mesto so štatútom mestský okres, je obklopené krajinským okresom Ostallgäu.
Dejiny.
Kaufbeuren vznikol okolo roku 740 z franského dvora, ktorý slúžil ako správne centrum oblasti na hraniciach s Bavorskom. V 11. storočí tu mali sídlo páni z Beuren, ktorí boli lénikmi Welfovcov. Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1126. Na konci 12. storočia sa mesto dostalo pod moc Staufovcov. 3. februára 1286 povýšil Rudolf I. Habsburský Kaufbeuren na slobodné ríšske mesto, čo vydržalo až do roku 1802, kedy sa stalo súčasťou Bavorska. 
Na začiatku druhej svetovej vojny bola v zalesnenom území na sever od mesta zriadená muničná továreň firmy Dynamit AG (predtým Alfréd Nobel), v ktorej pracovali vojnoví zajatci a nútené nasadení, bola tu pobočka koncentračného tábora Dachau. V miestnej psychiatrickej liečebni bola počas vojny vykonaná eutanázia zhruba 2 000 psychicky nemocných osôb (tzv. program T-4).
Po vojne bola na troskách továrne Dynamit AG vybudovaná štvrť "Neugablonz" založená vyhnancami z Jablonca nad Nisou, ktorí sem priniesli svoje znalosti zo sklárskeho priemyslu.
České národné inline hokejové družstvo mužov

České národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím Česka, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Českej asociácie inline hokeja (ČAILH). Družstvo sa od roku 1996 pravidelne zúčastňuje na majstrovstvách sveta IIHF a od roku 1997 na majstrovstvách sveta FIRS. Najväčším úspechom národného tímu je víťazstvo na svetovom šampionáte IIHF v roku 2011 a 5 víťazstiev na šampionáte FIRS.