Near-Earth Object Surveillance Mission

Near-Earth Object Surveillance Mission (NEOSM), predtým nazvané Near-Earth Object Camera (NEOCam) je navrhnutý vesmírny infračervený teleskop, určený na prieskum potenciálnych nebezpečných asteroidov v slnečnej sústave. Misia bude umiestnená v Lagrangeovom bode L1 Slnko – Zem, čo by ďalekohľadu umožňovalo pozerať sa od Slnka a vidieť objekty na obežnej dráhe Zeme. Bude nástupcom misie NEOWISE; hlavný výskumný pracovník Amy Mainzerová pracuje rovnako na NEOWISE.
Návrhy pre NEOCam boli predložené v rokoch 2006, 2010 a 2015 do programu NASA Discovery Program, ale neboli vybrané.
V roku 2016 tím NEOCam navrhoval misiu spustiť v roku 2021 a do štyroch rokov nájsť dve tretiny chýbajúcich objektov v kategórii väčšej ako 140 metrov.
V roku 2019 rozhodlo o vykonaní tejto misie Planetary Defense Coordination Office NASA, pretože ide o otázku verejnej bezpečnosti. Vývoj misie povedie Jet Propulsion Laboratory.
Dizajn.
NEOCam pozostáva z infračerveného ďalekohľadu a kamery so širokým poľom, ktorá pracuje s infračervenou vlnovou dĺžkou.
Financovanie.
Hoci Kongres v roku 2005 poveril NASA dosiahnuť do roku 2020 konkrétnu úroveň vyhľadávania, katalogizáciu a charakterizáciu nebezpečných asteroidov väčších ako (zákon z roku 2005, HR 1022; 109.), na toto úsilie neboli vyčlenené žiadne nové prostriedky, NASA tento mandát neuprednostňovala a opakovane nariadila projektu NEOCam, aby súťažil o prostriedky proti vedeckým misiám nesúvisiacim s planetárnou obranou a plánovaním zmierňovania následkov katastrof.
Návrhy na NEOCam boli predložené v rokoch 2006, 2010 a 2015 do programu NASA Discovery Program. V roku 2010 bola spoločnosť NEOCam vybraná na získanie finančných prostriedkov na vývoj technológií na navrhovanie a testovanie nových infračervených detektorov optimalizovaných na zisťovanie a určovanie veľkosti asteroidov a komét. Dňa 30. septembra 2015 v programe Discovery postúpil NEOCam spolu so štyrmi ďalšími kandidátskymi misiami na zdokonalenie v priebehu budúceho roka, pričom každá misia dostala na ročnú štúdiu 3 milióny dolárov. Aj keď NEOCam nebol úspešný pri výbere v januári 2017, získala ďalší rok financovanie na rozvoj. NEOCam zostáva koncepčnou štúdiou (Fáza A), a existujú výzvy na financovanie misie niekde mimo divíziu planetárnej vedy NASA, napríklad z Programu planetárnej obrany alebo priamo od samotného Kongresu, pretože ide o otázku verejnej bezpečnosti. Celkové náklady na misiu NEOCam sa odhadujú na 500 až 600 miliónov dolárov.
23. septembra 2019 bolo oznámené, že NEOCam bude implementovaný pod názvom NEO Surveillance Mission s rozpočtom od Planetary Defense Coordination Office NASA v rámci oddelenia od planetárnej vedy.  Predpokladá sa, že nezachytenie asteroidu 2019 OK, ktorý prekĺzol cez všetky existujúce metódy detekcie v júli 2019, pomohlo urýchliť toto rozhodnutie. 
Z hľadiska financovania a riadenia je NEO Surveillance Mission oficiálne nový projekt, je to však ten istý vesmírny ďalekohľad, rovnaký tím a ciele misie zostávajú nezmenené. 
Cieľ.
Hlavným cieľom misie je objaviť a charakterizovať obežnú dráhu väčšiny potenciálne nebezpečných asteroidov väčších ako . Zorné pole bude dostatočne veľké, aby umožnilo misii objaviť desiatky tisíc nových NEO s veľkosťou menšou ako v priemere. Medzi sekundárne vedecké ciele patrí detekcia a charakterizácia približne jedného milióna asteroidov v pásme asteroidov a tisíce komét, ako aj identifikácia potenciálnych NEO cieľov pre ľudské a robotické prieskumy.
Sonda.
Sonda bude mať celkovú hmotnosť nie väčšiu ako , čo jej umožní použiť nosič ako Atlas 5 alebo Falcon 9 do libračného bodu L1 Slnko – Zem. Misia by mala dosiahnuť 90 % cieľa do 10 rokov s predpokladanou životnosťou misie 12 rokov.
Vedecký užitočný náklad.
Primárnym nástrojom je infračervený ďalekohľad pracujúci v dvoch vlnových dĺžkach, 4 – 5,2 µm a 6 – 10 µm a širokouhlá kamera. Zorné pole je 11,56 štvorcových stupňov. Využíval by modifikovanú verziu detektora ortuti-kadmia a teluridu s názvom HgCdTe Astronomical Wide Area Infrared Imager (HAWAII) vyvinutého spoločnosťou Teledyne Imaging Sensors, ktorého prototyp bol úspešne testovaný v apríli 2013. Detegované pole by bolo 2 048 × 2 048 pixelov a produkuje 82 Gb údajov za deň. Detektor má dobrý infračervený výkon bez použitia chladenia kryogénnou tekutinou a bude pasívne chladený na 30 Kelvinov s použitím techník overených Spitzerovým vesmírnym teleskopom.
Operácie.
Sonda by fungovala na halo orbite okolo bodu L1 Slnka – Zeme a použije slnečnú clonu. Táto obežná dráha umožní vysoké rýchlosti dátového downlinku na Zem, čo by umožnilo stiahnutie celých snímok z ďalekohľadu.