Kostol svätého Antona Padovského (Konstanca)

Kostol svätého Antona Padovského (), známy aj pod názvom Bazilika svätého Antona Padovského () je budova rímskokatolíckeho kostola z prvej polovice 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Titulescu Nicolae v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika a dejiny.
Iniciatíva na výstavbu katolíckeho svätostánku prišla od katolíckych robotníkov, ktorí prišli do Konstance s cieľom postaviť železnice a prístavu. Ešte počas osmanskej nadvlády v roku 1869 tak vznikla na mieste dnešného kostola malá kaplnka.
V roku 1886 bol na tomto mieste s podporou rumunských autorít a rakúsko-uhorského konzula v Konstanci postavený malý kostolík a neskôr v roku 1898 bol zväčšený.
Stará budova v prvej polovici 20. storočia už nepostačovala rastúcemu počtu veriacich. 9. augusta 1935 vikár Emanoil Kreis vybral svätého Antona Padovského ako patróna pre nový kostol. V rokoch 1936 – 1937 prebiehalo zháňanie finančných prostiedkov a vyjednávanie s architektmi o budúcej podobe kostola. Spočiatku sa hľadala pre kostol aj nová lokácia, ale od tejto myšlienky sa neskôr upustilo.
Od apríla do júna prebiehala demolícia starého kostola z roku 1886 a 19. júna 1938 bol posvätený a položený základný kameň nového kostola a budova bola ešte v decembri toho istého roku dokončená.
Prvá bohoslužba sa v provizórnych podmienkach, keďže interiér kostola ešte nebol úplne dokončený, konala počas adventu v roku 1938. 
V roku 1939 sa pokračovalo v úpravách interiéru kostola, tieto práce však boli v roku 1940 v dôsledku vojny zastavené. 1. septembra 1944 obsadili historickú časť mesta aj kostol vojaci Červenej armády. Vstup do kostola bol katolíckym veriacim zakázaný a vnútrajšok kostola bol zvandalizovaný.
V októbri roku 1947 získali veriaci do kostola opäť prístup po získaní povolenia od starostu Konstance a sovietskeho armádneho veliteľstva. V rokoch 1950 – 1951 prebehli v kostole tie najnutnejšie opravy. Následne sa práce z dôvodu nedostatku prostriedkov zastavili až do roku 1955. V priebehu mája až augusta 1955 prevažne dobrovoľníci previedli s podporou a pod iniciatívou nového vikára Emila Hausottera ďalšie nutné opravy. Následne od roku 1956 prebehla už oficiálna reštaurácia interiéru kostola.
V rokoch 1984 – 1985 bol vyrobený mramorový oltár v tvare lode.
Niekoľko renovácií prebehlo už v 21. storočí. V roku 2010 bol kostol vybavený novým vykurovacím systémom a v roku 2012 bola kompletne zrenovovaná strecha. 
Kostol bol postavený podľa návrhu architekta Romana de Simona. Budova bola postavená v neorománskom slohu a má pripomínať románske tehlové kostoly z 13. storočia zo severného Talianska.
Budova je postavená ako trojloďová bazilika s dĺžkou 25 metrov, šírkou 14 metrov a výškou 16 metrov. Veža kostola siaha do výšky 32 metrov. V strednej časti budovy sa nachádza šesťúholníková kupola s priemerom 7 metrov. Priemer ružice nad hlavným vchodom je 5 metrov. 
Sviatok svätého Antona, ktorý sa slávi v kostole 13. júna je prevádzaný mnohými rituálmi. Patria k nim posvätenie ľalií, požehnanie detí a chorých a procesia pri ktorej ľudia nosia sošku svätého Antona ulicami v okolí kostola.