burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vlajka Jaroslavlianskej oblasti

Vlajka Jaroslavlianskej oblasti je jeden zo symbolov oblasti. Vlajka bola prijatá 27. februára 2001 a zároveň zapísaná do štátneho heraldického registra Ruskej federácie s pridelením registračného čísla 848 (NHR: 848). 
Opis vlajky.
Vlajka Jaroslavlianskej oblasti má tvar obdĺžnika. Jej pozadie je žlté a uprostred vlajky sa nachádza čierny medveď, ktorý má ľavú labu zdvihnutú do vzduchu, zatiaľčo v pravej drží červeno-sivú halapartňu, ktorú si opiera si o ľavé plece. 
Medveď je symbolom Jaroslavlianskej oblasti od 12. storočia, keď podľa legendy Jaroslav I. zabil medveďa, ktorý ho napadol. 
Šírka vlajky je v pomere 2:3.
Londýnska dohoda o stíhaní a potrestaní hlavných vojnových zločincov Osi

Londýnska dohoda o stíhaní a potrestaní hlavných vojnových zločincov Osi (zvyčajne označovaná ako Norimberská charta alebo Londýnska charta) je medzinárodná zmluva Spojených štátov, Spojeného kráľovstva, Francúzska a Sovietskeho zväzu (a Európskej poradnej komisie ("European Advisory Commission")), ktorá bola podpísaná 8. augusta 1945. Podľa Moskovskej deklarácie rozhodli o potrestaní vojnových zločincov. 
Obsah zmluvy.
Na zasadnutí sa stanovili tri kategórie zločinov:
Vtáci (film)

The Birds je americký hororový thriller z roku 1963, ktorý produkoval a režíroval Alfred Hitchcock. Je natočený podľa novely Daphne du Maurier z roku 1952 a zameriava sa na sériu náhlych a nevysvetlených násilných vtáčích útokov na obyvateľov mestečka Bodega Bay v Kalifornii v priebehu niekoľkých dní.
Vo filme hrajú Rod Taylor, Tippi Hedren, Jessica Tandy, Suzanne Pleshette a Veronica Cartwright. Scenár napísal Evan Hunter. Hitchcock žiadal od Huntera, aby dopísal nové postavy a postavy všeobecne viac prepracoval.
V roku 2016 bol film uložený do knižnice kongresu Spojených štátov ako kultúrne, historicky a estetický významný.
Marnie (film)

Marnie je americký psychologický thrillerový film z roku 1964, ktorý režíroval Alfred Hitchcock. Scenár napísal Jay Presson Allen a bol založený podľa románu s rovnakým menom od Winstona Grahama z roku 1961. Hlavné úlohy stvárnili Tippi Hedren a Sean Connery.
Hudbu k filmu zložil Bernard Herrmann. Film "Marnie" je označený ako posledný na ktorom spoločne pracoval Hitchcock s kameramanom Robertom Burksom a redaktorom Georgom Tomasinim.
Dej filmu sa týka ženy menom Marnie (Hedren) ktorá ma psychické problémy a jej muža (Connery) ktorý sa ju snaží vyliečiť a zachrániť.
Vera Milesová

Vera June Miles (* 23. august 1929, Boise City, Oklahoma, USA) je americká herečka. Známa sa stala vďaka filmom "The Wrong Man" (1956) a "Psycho" (1960), ktoré režíroval Alfred Hitchcock. V roku 1995 ukončila svoju hereckú kariéru.
Detstvo a mladosť.
Milesová sa narodila v Boise City v Oklahome ale vyrastala v meste Wichita v Kansase. V roku 1948 vyhrala súťaž Miss Kansas. 
Kariéra.
Od roku 1950 sa začala objavovať v televízií. V roku 1951 hrala spoločne s Janet Leigh v muzikáli "Two Tickets to Broadway". Bola veľmi obľúbená herečka a niektorí producenti ju museli presviedčať aby hrala v ich filmoch. V roku 1956 ju kontaktoval Alfred Hitchcock s tým, že by s ňou chcel spolupracovať. Milesová súhlasila a hrala emočne nevyrovnanú manželku Henryho Fonda vo filme "The Wrong Man". V roku 1958 mala hrať hlavnú ženskú rolu vo filme "Vertigo", ale kvôli tehotenstvu ju nahradila herečka Kim Novak. Médiá a tlač ju nazývali ako Hitchcockovu náhradu za Grace Kelly. O pár rokov neskôr bola Milesová obsadená do ďalšieho filmu, ktorý režíroval Hitchcock a tým bol film "Psycho" z roku 1960.
V roku 1983, si Milesová zopakovala úlohu Lily Craneovej vo filme "Psycho II", pričom sa v pokračovaní zapojil do natáčania aj Anthony Perkins. Milesová a Perkins boli jedinými hercami z pôvodného filmu, ktorí sa objavili v druhej časti. Postupom rokov sa začala objavovať tiež v televíznych seriáloch ako napríklad "Murder, She Wrote", kde hrala v troch epizódach v rokoch 1985, 1990 a 1991. V roku 1995 zastavila svoju hereckú kariéru. Posledný film na ktorom pracovala bol "Separate Lives", po boku Lindy Hamilton a Johna Belushiho.
Súkromný život.
Milesová bola štyri krát vydatá. Po jej prvom manželovi, ktorým bol Bob Miles, používala priezvisko. Má štyri deti a je mormonka. Milesová je republikánka a počas prezidentských volieb v roku 1956 znovuzvolenú kampaň Dwighta Eisenhowera. V súčasnosti žije v Palm Desert v Kalifornií a neposkytuje rozhovory ani verejné vystúpenia. Niekoľko krát prehlásila že ju veľmi hnevalo ako ju ľudia stále spájajú s postavou Lili Craneovej z filmu "Psycho" a že nevedia oceniť jej iné filmy.
V roku 2012 ju hrala herečka Jessica Biel v životopisnom filme o natáčaní horroru Psycho, s názvom "Hitchcock".
Piper Laurie

Piper Laurie, vlastným menom Rosetta Jacobsová (* 22. január 1932, Detroit, USA – † 14. október 2023, Los Angeles, USA) bola americká herečka. Bola tri krát nominovaná na Academy Awards. Známa sa stala vďaka úlohe Margaret Whiteovej z filmu "Carrie" z roku 1976.
Detstvo a mladosť.
Narodila sa ako Rosetta Jacobs. Jej starí rodičia z otcovej strany boli židovskí prisťahovalci z Poľska a z matkinej strany mala pôvod v Rusku. Má sestru Sherrye.
Kariéra.
V roku 1949 podpísala zmluvu s Universal Studios a zmenila svoje meno na Piper Laurie, ktoré odvtedy používa.
V roku 1961 spolupracovala s Paulom Newmanom vo filme "The Hustler". Za svoj herecký výkon získala svoju prvú nomináciu na Oscara za najlepšiu herečku. Po filme "The Hustler" nemala filmové ponuky a preto sa presťahovala do New Yorku.
V roku 1976 hrala fanatickú matku Margaret White vo filme "Carrie". Za tento film získala svoju druhú nomináciu na Oscara a obnovila svoju filmovú kariéru. Jej kolegyňa Sissy Spacek, ktorá si s ňou zahrala vo filme si veľmi pochvaľovala jej herecký talent a všestrannosť.
V roku 1981 sa presťahovala do Kalifornie. Tretiu nomináciu na Oscara získala za stvárnenie úlohy vo filme "Children of Lesser God" z roku 1986. V tom istom roku získala cenu Emmy za svoj herecký výkon v televíznom filme "Hallmark Hall of Fame".
V rokoch 19901991 hrala postavu Catherine Martell v televíznom seriáli Davida Lyncha "Twin Peaks". V roku 1998 hrala jednu z vedľajších úloh sci-fi thrilleru "Faculty" po boku mladých hercov Jordana Brewsterová, Josh Hartnett, Clea DuVall či Elijah Wood.
V roku 2006 hrala matku Toni Collette v dramatickom filme "Mŕtve dievča".
Súkromný život.
V roku 1962 sa vydala za Joeua Morgensterna. Žili spolu v New Yorku. V roku 1971 si adoptovali dcéru Anne Grace Morgenstern. V roku 1982 sa manželia rozviedli, potom sa presťahovala do Hollywoodu a pokračovala v práci vo filmoch a televízii. V roku 2000 získala v Kórei cenu Ducha nádeje za službu počas kórejskej vojny. Bola aj sochárkou pracujúcou s mramorom a hlinou a svoje práce aj vystavovala.
Úmrtie.
Piper Laurie zomrela 14. októbra 2023, vo veku 91 rokov.
Pavel Honzek

Generálporučík Ing. Pavel Honzek (* 21. jún 1947, Jaroslavice† 7. jún 2020, Trenčín) bol česko-slovenský generál, bývalý zástupca náčelníka generálneho štábu Armády Slovenskej republiky.
Život.
Roku 1965 ukončil Vojenskú školu Jana Žižku z Trocnova v Bratislave. Vyššie vojenské učilište trojnásobného hrdinu ČSSR a hrdinu ZSSR armádneho generála L. Svobodu vo Vyškove na Morave absolvoval roku 1968 a Vojenskú akadémiu M. V. Frunzeho v Moskve v roku 1979. Vojakom z povolania, sa stal v roku 1968 pričom získal hodnosť poručíka. V rokoch 1984 až 1987 bol na štúdiu vo Vojenskej akadémii Generálneho štábu Ozbrojených síl ZSSR K. J. Vorošilova v Moskve. Po skončení štúdia ho ustanovili za veliteľa 13. tankovej divízie v posádke Topoľčany. Predtým vykonával rôzne vojenské veliteľské funkcie na úrovni čaty, rota a prápor, pluk a divízia. Od roku 1989 pôsobil vo funkcii náčelníka oddelenia bojovej prípravy – zástupca veliteľa Východného vojenského okruhu v Trenčíne. Dňa 1.5. 1990 ho prezident ČSFR vymenoval do prvej generálskej hodnosti generálmajor. Po vymenovaní zastával funkciu náčelníka štábu – 1. zástupcu veliteľa VVO. V roku 1990 absolvoval štúdium NATO v Defence College v Ríme a následne bol poverený dočasným výkonom funkcie veliteľa Vojenského veliteľstva Východ.
Po zániku čs. federálnej armády pokračoval v služobnom pomere vojaka z povolania v Armáde Slovenskej republiky (ASR). Svoju vojenskú kariéru ukončil 30.12.1999 vo funkcii náčelníka správy personálneho manažmentu GŠ ASR v Trenčíne. Ovládal ruský a anglický jazyk. Bol ženatý, otec dvoch synov.
Zomrel 7. júna 2020 v Trenčíne.
Miesta vojenského pôsobenia.
Bratislava, Levice, Topoľčany, Martin, Trenčín, Milovice , Vyškov, Moskva, Rím.
Niektoré udelené medaily.
Za službu vlasti – 1975, Za zásluhy o obranu vlasti – 1980, Rad červenej hviezdy – 1989, Za zásluhy o československú ľudovú armádu – 1989, Pamätná medaila maršala Žukova – 1998, Pamätná medaila ministra obrany SR – 2008, Pamätná medaila generála Jána Goliána - 2009, Záslužný kríž generála Rudolfa Viesta I. st. – 2013.
Mŕtve dievča

Mŕtve dievča je americký dramatický thriller z roku 2006. Film režírovala Karen Moncrieff a bol nominovaný na niekoľko nezávislých ocenení za rok 2007. Príbeh je o príbeh smrti mladej ženy a ľudí spojených s jej vraždou. 
Vo filme hrajú Toni Collette, Mary Beth Ruth, Marcia Gay Harden, Brittany Murphy, Rose Byrne, Piper Laurie a iní.
Ԧ

Ԧ (minuskula ԧ) je písmeno cyriliky. Používa sa v jednom z troch zápisov tátčiny a juhurčiny. Ide o variant písmena Һ. Minuskula písmena je podobná minuskule písmena Ⱨ v latinke, ktoré bolo navrhnuté pre zápis ujgurčiny latinkou.
Londýnska zmluva (1358)

Londýnska zmluva z roku 1358 (ang. "Treaty of London"), tiež známa ako prvá Londýnska zmluva bola podpísaná počas Storočnej vojny, ktorá prebiehala medzi Anglickom a Francúzskom.
Predohra.
Anglický kráľ Eduard III. v roku 1356 zvíťazil nad Francúzmi v bitke pri Poitiers. Počas bitky sa Jánovi III., pánovi Buchu, podarilo uniesť francúzskeho kráľa, Jána II., a niekoľkých jeho šľachticov. Na žiadosť pápeža Inocenta VI. sa v Londýne usporiadalo 13. marca 1357 rokovanie. Eduard III. nechal priniesť Jána II. do Londýna, kde sa v máji roku 1358 podpísala prvá Londýnska zmluva.
Obsah zmluvy.
Zmluva stanovila vykúpenie Jána II., ktoré malo Francúzsko stáť 4 miliónov ékusov (francúzska mena) a nemalé územie, ktoré zahŕňalo Normandiu, Maine, Anjou, Calais, Ponthieu a Bretónske vojvodstvo. Francúzi Angličanom nikdy za vykúpenie nezaplatili, ale rokovania pokračovali ďalej, čo viedlo k podpísaniu druhej Londýnskej zmluvy.
Vertigo (1958)

Vertigo je americký filmový psychologický thriller z roku 1958, ktorý režíroval a produkoval Alfred Hitchcock. Príbeh bol založený na románe "D'entre les morts" z roku 1954 od Boileau-Narcejaca. Scenár napísali Alec Coppel a Samuel A. Taylor.
Film hovorí príbeh o bývalom detektívovi Johnovi "Scottiem" Fergusonovi. Scottie je nútený odísť do predčasného dôchodku, pretože sa u neho vyvinula akrofóbia (extrémny strach z výšok) a vertigo (falošný pocit rotačného pohybu). Neskôr si ho najme Gavin Elster ako súkromného detektíva, ktorý ho žiada, aby sledoval Gavinovu manželku Madeleine, ktorá má samovražedné sklony.
Film bol natočený v San Franciscu v Kalifornii a v štúdiách Paramount v Hollywoode. Je to prvý film, ktorý používa dolly zoom, efekt in-camera, ktorý skresľuje perspektívu, aby vytvoril dezorientáciu a aby lepšie priblížil Scottiovu akrofóbiu. V dôsledku jeho použitia v tomto filme sa tento efekt často označuje ako „Vertigo efekt“.
Film získal pozitívne recenzie a opakovane sa objavil v anketách o najlepších filmoch Amerického filmového inštitútu.
V roku 1989 bol film Vertigo jedným z prvých 25 filmov, ktorý knižnica kongresu Spojených štátov označila ako kultúrne, historicky a estetický významný film.
Vo filme hrajú Kim Novak, James Stewart, Tom Helmore a iní.
Casting.
Herečka Vera Miles bola prvou voľbou do role Madeleine. Objavila aj na raných verziách obrazov, ktoré boli súčasťou filmu. Film sa však musel na nejaký čas odložiť kvôli Hitchcockovým problémom so žlčníkom a medzičasom Milesová otehotnela, a tak musela odstúpiť od úlohy. Režisér odmietol čakať na to, kým Milesová porodí a našiel si náhradnú herečku, ktorou bola Kim Novak. Novak však mala záväzky so spoločnosťou Columbia Pictures, s ktorými uzavrela zmluvu a kým si vybavila povolenie hrať vo filme inej spoločnosti, Milesová porodila a mohla sa zúčastniť na natáčaní. Hitchcock však už naďalej spolupracoval s Novakovou.
А̃

А̃ (minuskula а̃) je špeciálny znak cyriliky. Skladá sa z písmena А a vlnovky. Vyzerá úplne rovnako ako špeciálny znak Ã v latinke. Používa sa iba v kaukazskom jazyku chinalugčina, ktorý má asi 1 000 hovoriacich a používa sa v oblasti Quba v Azerbajdžane. V chinalugčine sa А̃ vyslovuje ako nazálna otvorená zadná nezaokrúhlená samohláska (IPAː /ɑ̃/).
Unicode.
V Unicode majú písmena А̃ a а̃ tieto kódyː
Julie Waltersová

Julia Mary Walters DBE ( * 22. február 1950, Birmingham, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka a spisovateľka. Je držiteľkou niekoľkých ocenení, získala tiež dve nominácie na Academy Awards.
Detstvo a mladosť.
Je najmladšia z troch detí. Jej matka pracovala na pošte a otec ako dekoratér. Ako osemnásťročná pracovala ako ošetrovateľka v jednej birminghamskej nemocnici. Neskôr sa presťahovala do Manchesteru s víziou stať sa herečkou. 
Kariéra.
Svoje prvé herecké skúsenosti získala v divadle. V roku 1983 hrala vo filme "Educating Rita". Film získal niekoľko ocenení a Waltersová svoju prvú nomináciu na Academy Awards. Oscara síce nevyhrala, ale odniesla si ocenenia Zlatý Glóbus či BAFTA. 
V roku 1991 hrala spoločne s Lizou Minnelli v komédií "Stepping Out". 
V roku 2001 získala svoju druhú nomináciu na Oscara a získala ocenenie BAFTA za svoju vedľajšiu úlohu ako učiteľka baletu vo filme "Billy Elliot". Tiež je známa svojou úlohou Molly Weasley vo filmovej sérií Harryho Pottera. 
V roku 2008 hrala v muzikáli "Mamma Mia!" po boku herečiek Meryl Streep a Christine Baranski. O rok neskôr získala hviezdu na "Birmingham Golden Mile" v Broad Street.
Súkromný život.
Od roku 1997 je vydatá za Granta Roffeya s ktorým má dcéru Maisie Mae Roffey (* 1988). Spoločne s manželom žije na ekologickej farme, ktorú prevádzkuje Roffey neďaleko Plaistow v západnom Sussexe.
Waltersovej bola diagnostikovaná rakovina hrubého čreva v roku 2018. Po operácii a chemoterapii sa jej zdravotný stav upravil.
Park zvierat Stropkov

Park zvierat Stropkov (iné názvy: Zoologická záhrada Stropkov alebo ZOO Park Stropkov) je zoologický park v meste Stropkov na Slovensku. Otvorený bol v roku 1984. Zriaďovateľom a prevádzkovateľom Parku zvierat, n.o., ktorý zastrešuje ZOO Park, je mesto Stropkov.
Nejedná sa o klasickú zoologickú záhradu , ale o zariadenie zamerané na chov zvierat typu zookútika, alebo zooparku , ktoré sa vyvinulo z pôvodného Centra voľného času prevádzkovaného mestom Stropkov.
Popis.
Areál Parku sa nachádza v centre Stropkova na severovýchode Slovenska. Neveľký areál bol založený pri hlavnej ceste I/15 v roku 1984 z iniciatívy detí a ich rodičov. Pôvodne išlo o Stanicu mladých prírodovedcov pri Dome pionierov a mládeže, z ktorej neskôr vznikol ZOO Park.
V súčasnosti návštevníkom prezentuje množstvo zvierat v 40. voliérach, obklopených paletou vzácnych rastlín, kríkov a stromov. Zariadenie púta najmä deti atypickým vybavením, no tiež kontaktnou ZOO s možnosťou kŕmenia zvierat. Areál je bezbariérový, čím umožňuje pohodlný prístup rodinám s kočíkmi a ľuďom s pohybovým obmedzením. Celoročne prístupné zariadenie ponúka možnosť na rozptýlenie, poučenie, oddych a využitie voľného času pre rodiny s deťmi i dospelých.
Е̃

Е̃ (minuskula е̃) je písmeno cyriliky. Jeho tvar sa v minuskulnej i majuskulnej variante zhoduje s tvarom písmena Ẽ v latinke. Písmeno sa používa v chinalugčine, kde zachytáva nosovú hlásku vyslovovanú ako samohlásku medzi ẽ a ɛ̃.
Е̃ je iba jednou z variánt, ako v cyrilike zachytiť nosovú samohlásku, v godoberčine je k tomuto účelu použité písmeno еᵸ.
Londýnska zmluva (1359)

Londýnska zmluva z roku 1359, tiež známa ako druhá Londýnska zmluva bola podpísaná v roku 1359. 
Predohra.
Prvá Londýnska zmluva (1358) mala za následok aj druhú Londýnsku zmluvu. 
Po tom, ako anglický kráľ Eduard III. v roku 1356 zvíťazil nad Francúzmi v bitke pri Poitiers, počas ktorej sa Angličanom podarilo dostať do zajatia francúzskeho kráľa Jána II., sa podpísala prvá Londýnska zmluva, ktorá vypovedala o tom, že vykúpenie Jána II. bude stáť Francúzsko 4 miliónov ékusov. 
Obsah zmluvy.
25. mája 1359 Francúzsko vyhlásilo, že im bolo odobratých priveľa územia. Eduarda III. toto vyhlásenie vyprovokovalo, preto začal obiehať na Calais. Jeho plán dobyť Paríž a Reims nevyšiel podľa očakávaní, preto bol nútený pristúpiť k mierovému rokovaniu. 
Nakoniec Angličanom odobrali Normandiu a Brestónsko, pričom im ponechali Akvitánsko a Calais. Taktiež boli nútený znížiť výkupné za Jána II.
Elizabeth Mitchellová

Elizabeth Joanna Robertson (* 27. marec 1970, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka známa zo seriálu "Revolution".
Detstvo a mladosť.
Mitchellová sa narodila v Kalifornií v Los Angeles ako najstaršia z troch dcér Josepha Mitchella a Josephine Mitchellovej. Po tom, čo sa jej rodičia rozviedli, si jej mama našla druhého partnera za ktorého sa neskôr vydala a Mitchellová prijala jeho priezvisko.
Kariéra.
Jednou z jej prvých televíznych rolí bola v seriály "Loving" v rokoch 1994 až 1995. V roku 1998 bola obsadená do televízneho filmu "Gia", ktorý zachytáva vzostupy a pády známej modelky Gii Carangi, ktorú vo filme stvárnila Angelina Jolie.
V roku 2000 sa objavila vo filme "Frequency", ako matka jedného z hlavných hrdinov, ktorého stvárnil James Caviezela. Paradoxom bolo, že Caviezel bol od Mitchellovej starší len o dva roky. V roku 2004 sa pripojila k natáčaniu seriálu "Lost". V roku 2009 sa pracovala na ďalšom televíznom seriály, ktorým bol "V".
V roku 2012 hrala jednu z hlavných postáv v seriály "Revolution", ako Rachel Mathesonová. Seriál skončil sa v máji 2014. Koncom roka 2014 hrala snežnú kráľovnú v seriály "Once Upon a Time".
V roku 2015 sa pripojila k natáčaniu seriálu "Crossing Lines", ktorý hovorí o európskych vyšetrovateľoch, ktorí sa snažia vypátrať sériových kriminálnikov.
V roku 2018 sa pripojila k natáčaniu seriálu "The Expanse," kde sa objavila v dvanástich epizódach ako Doktorka Anna Volovodová.
Súkromný život.
V roku 2004 sa Mitchellová vydala za herca Christa Soldevilla, s ktorý žila až do roku 2013. Spoločne majú syna, ktorý sa narodil v roku 2005. V roku 2014 Mitchellová kúpila ranč na ostrove Bainbridge vo Washingtone, kde žije.
Má rovnaké rodné meno ako herečka Elizabeth Banks, ktorá si svoje meno zmenila, aby neprišlo k nedorozumeniam po tom, čo sa Banks pripojila k spolku Screen Actors Act.
Coronavirus, Explained

Coronavirus, Explained (po česky. Koronavirus - máme jasno) je originálny dokumentárny seriál Netflixu od Voxu Media z hľadiska epidémie koronavírusu. Trailer seriálu zverejnili 22. apríla 2020. Prvú časť seriálu vydali 26. apríla 2020, druhú a tretiu až 16. júna 2020.
IKEA ceruzka

IKEA ceruzky sú malé ceruzky, ktoré poskytuje IKEA vo svojich obchodoch po celom svete. Sú zadarmo, nachádzajú sa v malých krabičkách, ktoré sú pripevnené na stenách, väčšinou v sekciách s nábytkom. Počas rokov sa farba náplne menila viackrát (ceruzky boli modré, hnedé, zelené, červené žlté aj oranžové), ale ich rozmery – 7x87 mm – ostali rovnaké.
Dôvod výroby.
IKEA začala rozdávať ceruzky kvôli konkurenčnej firme "Argos", ktorá v Spojenom kráľovstve začala dávať k jednému katalógovému stojanu 6 ceruziek. IKEA si tento obchodný manéver osvojila s tým rozdielom, že k nábytkom pridala celý balík ceruziek, teda každý si ich mohol zobrať toľko, koľko ich len chcel.
Úspech.
Projekt s IKEA ceruzkami mal úspech po celom svete. IKEA objednáva pre kanadské obchody ročne 5,2 miliónov ceruziek.
IKEA ceruzky a umenie.
Ceruzky boli síce rozdávané so zámerom, aby zákazníci obchodu mohli navrhovať a zapisovať si poznámky, ale mnohí umelci sa chopili príležitosti a začali z nich vyrábať umelecké diela. Napríklad holandská umelkyňa Judith Dellemanová zo stoviek ceruziek vytvorila stoličku, aj iní umelci zapojili svoju fantáziu.
Taktiež ich používajú niektorí chirurgovia na vyznačenie osteotomických rezov.
Šafránek (priezvisko)

Šafránek je české priezvisko odvodené od rastliny šafran. Český ženský variant je Šafránková, slovenský býva zriedkavo aj Šafráneková.
Známi nositelia.
Priezvisko Šafránek sa objavilo aj v českom filme "Jak svět přichází o básníky", kde postavu Štepána Šafránka stvárnil herec Pavel Kříž.
Poštová schránka

Poštová schránka môže byť:
Andrej Stančík

Mgr. Andrej Stančík (* 1. jún 1995, Piešťany) je slovenský doktorand medzinárodných vzťahov a politik, bývalý poslanec Národnej rady SR, člen strany Demokrati. V rokoch 20222023 bol štátnym tajomníkom Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky. Od marca 2020 do októbra 2022 a od mája 2023 do októbra 2023 bol poslanec NR SR, zvolený za hnutie OĽANO. Bol predsedom Občiansko-demokratickej mládeže.
Životopis.
Stančík sa narodil v roku 1995 v Piešťanoch. Tu v roku 2013 absolvoval Gymnázium Pierra de Coubertina. Následne v rokoch 2013-2019 vyštudoval na Fakulte sociálnych štúdií (FSS) Masarykovej univerzity v Brne odbory Medzinárodné vzťahy a Európske štúdiá, resp. Medzinárodné vzťahy a energetická bezpečnosť. Na FSS pôsobí od roku 2019 ako doktorand.
V rokoch 2017-2021 bol predsedom mládežníckej politickej organizácie Občiansko-demokratická mládež (ODM).
Poslanec Národnej rady SR.
Stančík kandidoval vo voľbách do NR SR vo februári 2020 zo 41. miesta strany OĽANO. Získal 3 428 prednostných hlasov a umiestnil sa, po zohľadnení prednostného hlasovania, na 48. mieste kandidátky, čo mu umožnilo stať sa poslancom NR SR. V parlamente pôsobil ako člen Výboru NR SR pre európske záležitosti, člen Zahraničného výboru NR SR a vedúci Stálej delegácie NR SR v Stredoeurópskej iniciatíve a jej parlamentnej dimenzii.
29. septembra 2022 bol vládou vymenovaný do funkcie štátneho tajomníka Ministerstva zahraničných vecí SR. V marci 2023 bol Stančík jedným z politikov OĽANO, ktorý spolu s premiérom v demisii Eduardom Hegerom odišli z OĽANO a pretransformovali stranu SPOLU, v tom čase známu už ako Modrá koalícia, na stranu Demokrati. Stančík sa vzdal pozície štátneho tajomníka k 15. máju 2023 a vrátil sa ako poslanec do parlamentu, na jeho pozícii štátneho tajomník ho nahradil Peter Mišík.
Za Demokratov Stančík kandidoval vo predčasných voľbách do NR SR v septembri 2023 z 20. miesta kandidátky. Získal 1 658 prednostných hlasov, keďže Demokrati nezískali 5 %, do parlamentu sa nedostal. Od februára 2024 pracuje v Belgicku pre energetickú asociáciu Energy Traders Europe.
Dead

Per Yngve Ohlin (* 16. január 1969, Štokholm, Švédsko† 8. apríl 1991, Kråkstad, Nórsko) bol švédsky spevák, ktorý sa preslávil predovšetkým ako vokalista nórskej black metalovej skupiny Mayhem, s ktorou hral od roku 1988 až do svojej samovraždy v roku 1991.
Per Ohlin (hovorovo Pelle Ohlin) sa narodil 16. januára 1969 v Štokholme vo Švédsku. Ako dieťa mal veľké zdravotné komplikácie, trpel poruchou spánku a v desiatich mal silné vnútorné krvácanie sleziny po úraze na lyžiach. Po prevoze do nemocnice bol vyhlásený za mŕtveho, avšak prebral sa, ale bol psychicky nevyrovnaný (obdivoval smrť), pre čo bol pravdepodobne obeťou šikanovania (Údajne bol zbitý, hoci to je vo Švédsku veľmi zriedkavé. Podľa svojho brata vraj totiž znechucoval spolužiakov svojou záľubou v smrti).
V roku 1986 založil death metalovú kapelu Morbid, s ktorou nahral "December Moon". Čoskoro ale z kapely odišiel a pridal sa ku kapele Mayhem. Tam sa zoznámil s gitaristom, s ktorým si dobre rozumel (Deadova záľuba v smrti sa hodila k Euronymousovej záľube v okultizme). S Deadom začalo najslávnejšie obdobie kapely. Paradoxne pozornosť ktorá Mayhemu pomohla k sláve bola skôr negatívna – Dead sa niekoľkokrát na javisku porezal a nosil šaty ktoré predtým na niekoľko týždňov zahrabal pod zem. Podľa ostatných členov skupiny bol mimo javiska Dead introvertný a uzavretý.
Neskôr s Euronymousom kúpili dom neďaleko Kråkstadu, kde obaja žili. Euronymousa ale začalo Deadovo bláznovstvo štvať a začali sa hádať. V roku 1991, pár dní pred svojou samovraždou, požiadal Varga Vikernesa o niekoľko nábojov do svojej brokovnice. Dead predtým lovil v lese pri svojom dome, takže Varg (ktorý Deada poznal len ako hudobníka, nevedel o jeho samovražedných sklonoch) mu náboje dal. Dead sa potom pokúsil podrezať, ale nôž bol príliš tupý. Dead sa potom zastrelil. Napísal odkaz na rozlúčku, kde bolo napísané len „ospravedlňujem sa za krv“. Keď Euronymous telo našiel, neotáľal a vydal sa do obchodu kúpiť fotoaparát. Deadovo telo potom niekoľkokrát vyfotografoval a premiestnil niektoré veci. Až potom zavolal políciu. Pochovaný bol 26. apríla. Euronymous sa staval k Deadove samovražde veľmi chladne a využil ju len k ešte väčšej publicite okolo kapely. Fotografia s detailom prestrelenej hlavy a vytečeného mozgu Deada bola použitá na prednú časť obalu albumu "Dawn of the Black Hearts".
Dead bol pravdepodobne psychicky chorý od svojich 10 rokov, kedy prekonal klinickú smrť.
Awkwafina

Awkwafina, vlastným menom Nora Lumová (; * 2. jún 1988, New York, New York, USA) je americká herečka, komička, producentka a raperka, ktorá sa preslávila v roku 2012 piesňou „My Vag“ prostredníctvom internetovej stránky youtube. Od roku 2020 uvádza vlastný seriál "Awkwafina Is Nora from Queens", v ktorom hrá hlavnú postavu.
Životopis.
Awkwafina sa narodila do americkej rodiny, v ktorej jej otec mal čínsky pôvod a matka pochádzala z Južnej Kórei. Do spojených štátov emigrovali v roku 1972. 
Jej matka zomrela na pľúcnu hypertenziu, keď mala Awkwafina štyri roky a vychovával ju jej otec a starí rodičia. 
Awkwafina rapuje od svojich trinástich rokov. V roku 2012 jej pieseň "My Vag" sa stala populárnou na internetovej stránke youtube. Pôsobila tiež ako DJ v niektorých baroch v New Yorku. V roku 2016 sa stala súčasťou dokumentárneho filmu s názvom "Bad Rap", ktorý mal premiéru na Filmovom festivale Tribeca. Dokument je predovšetkým zameraný na ázijko-amerických raperov. 
V roku 2019 hrala v komédií "The Farewell". Za svoj herecký výkon získala cenu Zlatý glóbus. Tým sa zároveň stala prvou herečkou ázijského pôvodu, ktorá vyhrala cenu Zlatý glóbus v ktorejkoľvek filmovej kategórii. V tom istom roku si zahrala postavu Ming Fleetfoot vo filme "Jumanji: The Next Level".
Podieľa sa na produkcií seriálu "Awkwafina Is Nora z Queensu", kde zároveň hrá aj hlavnú postavu. V roku 2021 prepožičala svoj hlas postave Sisu, v animovanom filme "Raya a posledný drak".
Lucy Liuová

Lucy Alexis Liu (* 2. december 1968, New York, New York, USA) je americká herečka, producentka, modelka a tanečníčka ázijského pôvodu. V roku 2019 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy. 
Detstvo a mladosť.
Liuová je najmladšou z troch detí Cecilie Liu a Toma Liua. Jej rodičia prišli do Spojených štátov z Číny. Do svojich piatich rokov hovorila čínsky. Ako devätnásťročnú ju objavil jeden reklamný agent, s ktorým neskôr Liuová natočila reklamu. Počas štúdia sa zúčastnila konkurzu na hru "Alice in Wonderland". 
Kariéra.
V roku 1996 sa objavila v jednej epizóde seriálu "Akty X". 
V roku 1997 sa pridala k hereckému obsadeniu televízneho filmu "Ally McBeal". Liuová sa pôvodne uchádzala o úlohu Nelle Porter (ktorú neskôr hrala Portia de Rossi) a postava Ling Woo bola neskôr vytvorená špeciálne pre ňu. Liuová sa mala v seriáli objaviť len v niektorých epizódach, ale pozitívne reakcie na jej herecký výkon jej zabezpečili väčšiu rolu v seriáli. 
Jej filmová kariéra sa postupne začala sľubne rozbiehať a v roku 2000 stvárnila rolu Alex Munday vo filme "Charlie's Angels", spolu s Drew Barrymore a Cameron Diaz. V júni 2003 sa film dočkal pokračovania. 
Režisér Quentin Tarantino ju v roku 2003 obsadil ako O-ren Ishii vo filme "Kill Bill". Za svoju úlohu v "Kill Bill" získala cenu MTV v kategórii Najlepší filmový zloduch. V roku 2005 stvárnila psychologičku v thrilleri "Domino". Tiež sa podieľala na dabingu všetkých troch častí animovanej rozprávky "Kung Fu Panda", kde dabovala postavu zmije. 
V marci 2012 získala rolu Joan Watson v televíznom seriáli "Elementary". Za svoj herecký výkon získala ocenenie People's Choice Awards. Objavila sa tiež v dvoch častiach seriálu "Southland". Za rolu v tomto seriáli získala ocenenie Critics' Choice Television Award for Best Drama Guest Actress.
V roku 2019 získala hviezdu na chodníku Hollywood Walk of Fame. Liuová je tiež ambasádorkou UNICEFu.
Súkromný život.
V roku 1991 podstúpila Liuová operáciu prsníkov po tom, čo mala podozrenie na rakovinu prsníka.
Liuová študovala rôzne náboženstvá ako napríklad budhizmus, taoizmus či židovský mysticizmus. Má biologického syna Rockwella, ktorý sa narodil v roku 2015 prostredníctvom gestačnej náhradníčky. Ako neskôr uviedla, bola to pre ňu správna voľba, pretože veľa pracovala a nemala čas na rodinné súkromie.
Michal Kováč mladší

Ing. Michal Kováč (* 5. december 1961, Bratislava), označovaný často ako "Michal Kováč mladší", je slovenský podnikateľ, politik a diplomat, syn bývalého prezidenta Slovenskej republiky Michala Kováča. V minulosti pôsobil ako poslanec v Snemovni národov FZ ČSFR za HZDS. V 90. rokoch 20. storočia pôsobil ako podnikateľ, bol vyšetrovaný v rámci kauzy Technopol. V roku 1995 bol násilne zavlečený do Rakúska. Neskôr pôsobil na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí SR. Od roku 2019 pôsobí ako slovenský veľvyslanec v Spojených arabských emirátoch.
Osobný život.
Kováč je ženatý, má dve dcéry, Michaelu a Kristínu.
Mauzóleum Rakovských

Mauzoléum Rakovských je neogotická stavba na pôdoryse gréckeho kríža s polygonálnym záverom z roku 1906. Nachádza sa na cintoríne v Rakove.
Hrobka je poslednou existujúcou stavebnou pamiatkou spojenou s významným zemianskym rodom Rakovských. Rod Rakovských sa v bývalej Turčianskej stolici zásadne podieľal na hospodárskom, spoločenskom a kultúrnom rozvoji regiónu.
Mauzóleum je dôležitou architektonicko – urbanistickou dominantou obce Rakovo. Architektonický koncept stavby navrhol v roku 1906 staviteľ Stanislav Zachar. Autor vďaka dômyselnej členitej hmotovej skladbe objektu s výraznou štíhlou vežou na južnom priečelí, dosiahol monumentálne pôsobenie stavby. Stavba je navrhnutá v elegantnom neogotickom slohu, inšpirovaná sakrálnou architektúrou, na pôdoryse gréckeho kríža, s polygonálnym uzáverom. Jedinečnosť stavby zvýrazňuje celistvosť architektonického výrazu exteriéru a interiéru, s náročne spracovanými detailmi konštrukcií a štukovej i maliarskej výzdoby.
Štefan Rakovský (Rakovszky István, 1847 - 1910) sľúbil bratovi Ivanovi, že po jeho smrti dá postaviť mauzóleum – rodinnú hrobku v Rakove. K tomuto miestu mali obaja silný vzťah, narodili sa tu. Sľub dodržal. K Turcu a svojmu rodisku Rakovu mal silný vzťah. Natoľko ho fascinovalo tunajšie kultúrne prostredie, že sa ako dospelý naučil po slovensky. Na jeho žiadosť boli po smrti jeho manželky Idy ich telesné pozostatky a ich prvorodeného syna Andreja v roku 1913 prevezené do Mauzólea v Rakove.
V Mauzóleu sú pochovaný:
Súčasnosť Mauzólea.
Mauzóleum až do roku 2008 chátralo, objekt sa dostal do havarijného stavu, hrozil jeho zánik, ohrozoval aj návštevníkov cintorína. Vďaka iniciatíve obce, bol výnimočný objekt vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku a naštartoval sa príbeh jej záchrany a obnovy.
Prvé etapy obnovy sa sústredili na odborný výskum, precíznu diagnostiku stavebných porúch, obnovu strechy objektu vrátane klampiarskej výbavy. Nasledovala nevyhnutná sanácia zemnej vlhkosti, obnova pôvodných dverných výplní a rekonštrukcia vitrážových okenných výplní. V kritickom stave je naďalej fasáda a interiérová výzdoba mauzólea.
Politický kompas

Politický kompas (ang. "The Political Compass") je test politickej orientácie, ktorý bol vytvorený britskou spoločnosťou "Pace News Limited". Konkrétni autori nie sú známi.
Systém politického kompasu.
Väčšina testov politických orientácii zobrazuje výsledok v rovine. Rovina, ktorá má tvar štvorca, je rozdelená dvomi osami.
Plocha je teda rozdelená na 4 časti:
Osi.
Ekonomická (vodorovná) os.
Delí sa na ľavicu a pravicu:
Sociálna (zvislá) os.
Sociálna os se delí na:
Autoritatívna ľavica.
Do autoritatívnej ľavice patrí:
Autoritatívna pravica.
Do autoritatívnej pravice patrí:
Libertariánska ľavica.
Do libertariánskej ľavice patrí:
Libertariánska pravica.
Do libertariánskej pravice patrí:
James Armand de Rothschild

James Armand Edmond de Rothschild (* 1. december 1878, Paríž, Francúzsko – † 7. máj 1957, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol britský liberálny politik a filantrop zo známej bankárskej rodiny Rothschildovcov. Je známy tiež pod menom Jimmy de Rothschild.
Bol synom Edmonda Jamesa de Rothschilda z francúzskej vetvy rodiny. Vyštudoval Lýceum Louis-le-Grand v Paríži a Trinity College, Cambridge. Slúžil počas prvej svetovej vojny na začiatku s hodnosťou poddôstojníka vo francúzskej armáde a potom s hodnosťou dôstojníka u Royal Canadian Dragoons. Na záver vojny bol súčasťou 39. bataliónu Royal Fusiliers (časť židovskej légie) Britskej armády v Palestíne s hodnosťou majora. Bol ocenený medailou za vynikajúce správanie.
Bol vášnivým divákom konských dostihov a majiteľ dostihového koňa. Jeho 33-1 dostihový kôň "Bomba" vyhral Ascot Gold Cup v roku 1909. 
V roku 1913 sa oženil so 17 ročnou Dorothy Mathilde Pinto. 
V roku 1920 sa stal naturalizovaným Britom a v roku 1922 zdedil po Alice de Rothschild nehnuteľnosť "Waddesdon Manor," ktorú vlastnil jeho prastrýc barón Ferdinand de Rothschild, liberálny člen volebného obvodu parlamentu pre Aylesbury od roku 1885 do roku 1898. 
Politika.
Časopis "Journal of Liberal History" opísal Jamesa de Rothschilda slovami že je „jedným z najviac , poslancov Liberálnej strany“. Bol liberálnym poslancom parlamentu za volebný obvod Isle of Ely od roku 1929 do roku 1945. 
Jeho porážka Harrym Legge-Bourkem vo všeobecných voľbách v roku 1945 bola iba jedným z víťazstiev konzervatívnej strany v roku 1945, keď jeho liberálni spojenci Archibald Sinclair a Wiliam Beveridge podobne prehrávali s konzervatívcami. 
Počas druhej svetovej vojny bol parlamentným tajomníkom ministerstva zásobovania v koaličnej vláde rokoch 19401945. Bol tiež zástupcom poručíka pre londýnsky kraj a súdnym úradníkom v Buckinghamshire. 
Filantropia.
James de Rothschild pokračoval v sionistických aktivitách svojho otca, ktorý ho v roku 1924 vymenoval prezidentom Židovského kolonizačného združenia. James de Rothschild podporil sumou 6 000 000 izraelských libier výstavbu budovy Knesetu v Jeruzaleme, ktorá bola odhalená v roku 1966. Davida Bena Guriona o svojom zámere informoval listom.
FE-Schrift

FE-Schrift (skratka z fälschungserschwerende Schrift, doslova "písmo sťažujúce falšovanie") je font vyvíjaný od roku 1978 pre použitie na evidenčných číslach vozidiel v Nemecku. Na tento účel sa tam používa od roku 1994 a postupne sa rozšíril do viacerých krajín po celom svete.
Dizajn.
Na rozdiel od bežných fontov má FE-Schrift zvláštne proporcie a je zdanlivo zdeformovaný. Bol vyvinutý pre sťaženie falšovania, ale aj pre zlepšenie strojovej čitateľnosti, napríklad pri automatickom rozpoznávaní evidenčných čísiel.
V porovnaní s predtým používaným fontom DIN 1451 už nie je možné pomocou čiernej farby zmeniť napr. „P“ na „R“ alebo „3“ na „8“: každý znak má jedinečný tvar, ktorý nie je (ako je bežné u iných fontov) odvodený z iných znakov (napríklad „E“ a „F“ alebo písmeno „O“ a číslica „0“).
FE-Schrift vznikol v dôsledku teroristických aktivít RAF v rokoch 1978 až 1980 v inštitúte Bundesanstalt für Straßenwesen. Font navrhol pre inštitút renomovaný typograf Karlgeorg Hoefer. V následnom procese testovania boli niektoré znaky ešte upravené (napr. „0“ bola zvýraznená prerušením v hornom pravom rohu).
Na evidenčných číslach sú všetky znaky vysoké 75 mm, písmená sú široké 47,5 mm a číslice 44,5 mm. 
Použitie.
FE-Schrift sa používa v týchto krajinách:
Národný konzervativizmus

Národný konzervativizmus je variantom konzervativizmu bežného v Európe a Ázii, ktorý sa sústreďuje na presadzovanie národnej a kultúrnej identity, pričom sa konzervatívne prvky kombinujú s nacionalistickými.
Zdieľa charakteristiky s tradičným konzervativizmom a sociálnym konzervativizmom vzhľadom na to, ako sa tieto tri ideológie zameriavajú na zachovanie a tradíciu. Keďže sa národný konzervativizmus snaží zachovať národné záujmy, tradičný konzervativizmus zdôrazňuje inštitúcie predkov. Okrem toho sociálny konzervativizmus zdôrazňuje patriarchálny, reštriktívny postoj týkajúci sa morálneho správania s cieľom zachovať tradičný štatút spoločnosti. Národne konzervatívne strany majú často korene v prostrediach s vidieckym, tradicionálnym, čo je v kontraste s modernejšou základňou liberálnekonzervatívnych strán v mestách. V Európe sa väčšina týka určitej formy euroskepticizmu. 
Väčšina konzervatívnych strán v postkomunistickej strednej a východnej Európe od roku 1989 je národnokonzervatívnych.
Profil slovenskej kultúry

Profil slovenskej kultúry je internetový portál, ktorý funguje ako digitálny sprievodca po slovenskej kultúre. Sprístupňuje ho Univerzitná knižnica v Bratislave. 
Charakteristika portálu.
Internetový portál sprístupnila Univerzitná knižnica v Bratislave v roku 2015 a ponúka zosumarizované informácie o všetkých oblastiach kultúry a umenia, predstavuje bohaté kultúrne dedičstvo, prírodné krásy, turistické atrakcie, ale aj dôležité inštitúcie, organizácie, subjekty. Portál je dvojjazyčný (slovenčina, angličtina), a tým zároveň prístupný pre zahraničných návštevníkov Slovenska, či pre zahraničných záujemcov o informácie o Slovensku a jeho kultúre. 
Vývoj a ciele portálu.
Myšlienka internetového portálu vznikla okolo roku 2013 so zámerom vytvoriť základ komplexnej prezentácie slovenskej kultúry a poskytnúť komplexné informácie o umení a kultúre na jednom mieste. Cieľom projektu je prezentovať slovenskú kultúru a umenie v historickom prehľade až do súčasnosti vo forme pútavých esejí, vrátane prierezových aktuálnych a atraktívnych tém, podporiť rozvoj kultúrneho povedomia o Slovensku, stimulovať cestovný ruch a zabezpečiť budovanie pozitívneho imidžu Slovenska doma i v zahraničí. 
Obsah portálu.
Obsahom internetového portálu sú atraktívne ilustrované súhrny o jednotlivých oblastiach kultúry a umenia spracované v chronologickom priereze od najstaršieho obdobia až po súčasnosť v týchto kategóriách: architektúra, festivaly, film, kultúrne dedičstvo, literatúra, médiá, múzické umenia, tradičná ľudová kultúra a folklór, turizmus, výtvarné umenie.
Okrem komplexného prehľadu o slovenskej kultúre a umení súčasťou portálu sú aj prehľadné informácie o Slovensku (geografia, topografia, štátny systém, obyvateľstvo, náboženstvo, história), informácie o slovenskom športe od 19.storočia po súčasnosť, súhrn o slovenskej gastronómii, história a súčasnosť slovenského vinohradníctva a vinárstva, vývoj módy a odevného dizajnu, história a súčasnosť digitálnych hier, turizmus na Slovensku v kocke a atrakcie regiónov a špeciálne témy týkajúce sa kreatívneho priemyslu v SR, ocenení a súťaží v oblasti kultúry, významných kultúrnych podujatí a festivalov.
Texty/eseje/tematické okruhy spracovali renomovaní autori v daných oblastiach, fotografie/ ilustrácie poskytli renomované inštitúcie a významní profesionálni fotografi.
K 31. decembru 2019 bolo zverejnených 1 310 normostrán textu, ktorý napísal kolektív 53 autorov a bol ilustrovaný 1 315 fotografiami od 31 fotografov a 14 inštitúcií.
Shinzen Young

Shinzen Young () je učiteľom meditácie pochádzajúcim z USA. Vedie rezidenčné i diaľkové meditačné ústrania pre študentov zaujímajúcich sa o budhistickú tradíciu Vipassaná (vhľad), ale i ďalšie tradičné či novodobé spôsoby meditácie. Shinzen bol pôvodne ordinovaný za mnícha v Japonsku v tradícii Šingon (japonská tradícia Vadžrajána). Dlhú dobu študoval a trénoval i v iných tradíciách a to vrátane Zen a tradíciách pôvodných obyvateľov Severnej Ameriky.
Je známy tiež tým, že často používa pojmy z matematiky ako metaforu na ilustráciu abstraktných konceptov týkajúcich sa meditácie. Výsledkom je, že jeho učenia sú populárne i medzi akademikmi a profesionálmi z rôznych disciplín. Jeho záujem o integráciu meditácie s vedeckými paradigmami viedol k spolupráci s neurovedcami na lekárskych fakultách University of Harvard, Univerzity of Massachusetts, Yale, Carnegie Mellon a na University of Vermont. Pracuje na rôznych spôsoboch, ako priblížiť prax sekulárneho tréningu meditácie (ang. "mindfulness") širšiemu publiku pomocou vylepšenej terminológie a techník, ako aj automatizovaných expertných systémov.
Shinzen prispôsobil centrálny budhistický koncept piatich agregátov do moderného jazyka, zoskupil ich do zmyslových kategórií s potenciálnymi neurologickými korelátmi a vyvinul rozsiahly systém meditačných techník na prácu s týmito kategóriami individuálne i v kombináciách.
Osobný život.
Shinzen Young sa narodil ako Steve Young v Los Angeles v Kalifornii. Jeho rodičia boli židovského pôvodu. Počas strednej školy ho fascinovali ázijské jazyky a kultúry. Po ukončení UCLA so zameraním na ázijské jazyky bol prijatý na doktorandské štúdium na University of Wisconsine v programe budhistických štúdií. S cieľom zhromaždiť materiály pre svoju dizertačnú prácu sa v roku 1970 stal mníchom v tradícii Shingon na vrchu Kója v Japonsku. Postupom času sa intenzívne venoval každej z troch hlavných budhistických tradícií: Vadžrajána, Zen (Mahayana) a Vipassaná.
Externé odkazy.
Eseje popisujúce meditačný systém Shinzena Younga
Zoznam častí seriálu 9-1-1

Toto je zoznam častí amerického seriálu 9-1-1. Seriál mal premiéru 3. januára 2018 na americkej televíznej stanici FOX. Na Slovensku mal premiéru 3. januára 2019 na JOJ.
Osobitá (národná prírodná rezervácia)

Osobitá je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Poloha.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Zuberec, Vitanová a Habovka v okrese Tvrdošín v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1974 na rozlohe 457,98 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Rezervácia zaberá rozsiahly masív rovnomenného vrchu a je súčasťou Tatranského národného parku. Južnou časťou chráneného územia prechádza zelená turistická značka.
Predmetom ochrany je: "bohatá horská a vysokohorská vápnomilná vegetácia, horské lesy pralesného charakteru s kosodrevinou a celkový krajinný ráz s výraznými skalnými útvarmi na vedecko-výskumné, kultúrno-náučné a turisticko-rekreačné ciele".
Julija Vladimirovna Cvetkovová

Julija Vladimirovna Cvetkovová (; * 23. máj 1993, Komsomoľsk na Amure) je ruská výtvarná umelkyňa a aktivistka za práva žien a LGBT osôb, ktorá bola ruskou prokuratúrou (prinajmenšom podľa Amnesty International neprávom) obvinená v súvislosti so svojím akvitizmom.
Cvetkovová v rámci svojej akvitistickej činnosti realizovala prednášky o LGBT problematike a sexuálnej výchove. V minulosti bola obvinená z „propagáciue homosexuálnych hodnôt“ za reláciu pre deti, ktorá obsahovala kritiku rodových stereotypov a za príspevok na sociálnej sieti, ktorého súčasťou bola kresba páru rovnakého pohlavia s deťmi. Na svojej stránke "Monologi vaginy" (Монологи вагины, dosl. „Monológy vagíny“) na ruskej sociálnej sieti VKontakte zverejnila kresby a výšivky zobrazujúce ženské pohlavné orgány. 20. novembra 2019 ju polícia zadržala, prehľadala jej byt a od 22. novembra 2019 do 16. marca 2020 bola úradmi činnými v trestnom konaní držaná v domácej väzbe Prokuratúra v Komsomoľsku na Amure voči nej vzniesla obvinenie z výroby a šírenia pornografie, podobne ako v prípade aktivistu za práva LGBT Sergeja Arnautova z Chabarovska. Cvetkovová, ako aj Amnesty International to pokladá za formu politického prenasledovania.
OCR-B

OCR-B je font s pevnou šírkou, ktorý vyvinul švajčiarsky typograf Adrian Frutiger pre spoločnosť Monotype podľa štandardu ECMA. Jeho účelom je zjednodušiť strojové spracovávanie textu pomocou optického rozoznávania znakov, najmä vo finančnom a bankovom sektore. Na rozdiel od svojho predchodu OCR-A je lepšie čitateľný pre ľudí a má menej technický vzhľad ako OCR-A.
Font je pre svoju dobrú čitateľnosť doporučený na použitie ako ľudsky čitateľná reprezentácia čiarových kódov UPC/EAN. Okrem toho sa používa aj na strojovo čitateľné časti dokladov (cestovné pasy, občianske preukazy a podobne).
Jeho podoba dodržuje štandard ISO 1073-2:1976 (E). Obsahuje všetky znaky ASCII a ďalšie znaky, potrebné v bankovom prostredí.
Lúčna (vrch v Západných Tatrách)

Lúčna (; ) je vrch v Západných Tatrách na slovensko-poľskej hranici. Leží nad Látanou dolinou, nad Zubercom, približne juhovýchodne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Osobitá. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva. Západná a severná časť hrebeňa zasahuje do katastra obcí Zuberec a Vitanová v okrese Tvrdošín, juhovýchodná patrí obci Witów v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú severne situované Oravice a západne ležiaca Habovka, Zuberec a Huty, severovýchodne sa nachádza Kościelisko a Witów. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti a západné svahy zasahujú do národnej prírodnej rezervácie Kotlový žľab.
Opis.
Lúčna leží v hrebeni "Dlhý úplaz", vybiehajúcom severným smerom z Volovca () v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Je uzlovým vrchom, kde sa hrebeň rozdeľuje na dve ramená; severozápadné vedie cez Roh () a Kasne () na Osobitú (), severovýchodné pokračuje na Bobrovec () a Veľkú Furkasku (). Juhozápadné svahy klesajú do Látanej doliny, ktorou voda odteká potokom Látaná do Roháčskej doliny a Studeného potoka v povodí rieky Orava. Severne leží Bobrovecká dolina, ktorú odvodňuje Bobrovecký potok do Oravice a juhovýchodne sa nachádza Dolina Chochołowska Wyżnia, ktorou voda z tejto časti odteká do Čierneho Dunajca. Názov vrchu vychádza z jeho hôľnatej, lúčnej podoby. 
Severným smerom sa nachádza Bobroveckým sedlom oddelený Bobrovec (), Veľká Furkaska (), Hrubý vrch (), Mihulčie (), Kasne () a Osobitá (), západným leží Roh (), Štít (), Predný Salatín (), Brestová (), Predná Zábrať () a Salatín (), južným Spálená (), Baníkov (), Hrubá kopa (), Tri kopy (), Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Volovec (), sedlom oddelený Rákoň (), Deravá (), Hrubý vrch (), Končistá (), Czerwony Wierch () a Czubik () a východným Trzydniowiański Wierch (), Kominiarski Wierch () a Wierchy Opalony (). Vrcholom vedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Hôľnatý vrchol s nesúvislým porastom kosodreviny umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier a blízke doliny, no tiež Oravská Magura, Oravské Beskydy a podhorie v priľahlej oblasti južného Poľska.
Dátum spotreby

Dátum spotreby je (v EÚ) náhrada dátumu minimálnej trvanlivosti potraviny, ktorá sa musí použiť, ak ide o potravinu, ktorá z mikrobiologického hľadiska rýchlo podlieha skaze a z tohto dôvodu môže po krátkom čase predstavovať bezprostredné nebezpečenstvo pre zdravie ľudí. Po uplynutí dátumu spotreby sa potravina považuje za nebezpečnú (t.j. nebezpečnú v zmysle čl. 14 nariadenia (ES) č. 178/2002). 
Dátum spotreby je teda označenie potravín, ktoré určuje maximálnu dobu, dokedy je možné potravinu bezpečne skonzumovať pri dodržaní pokynov na skladovanie (napr. nutnosť uchovávať v chladničke). Po uplynutí tohto dátumu by sa nemali konzumovať. Je možné ho predĺžiť zmrazením potraviny ihneď po nákupe, ale je pri tom nutné dodržovať všetky pokyny. 
Ak je potravina s dátumom spotreby otvorená, je nevyhnutné dodržovať všetky pokyny na jej skladovanie a používanie (napr. "po otvorení spotrebujte do troch dní"). Dátum spotreby sa v tomto prípade vzťahuje iba na neotvorené balenie.
Potraviny, ktorým uplynul dátum spotreby, je zakázané uvádzať na trh (predávať alebo bezplatne ponúkať).
Forma uvedenia.
Dátum spotreby sa uvádza takto:
Marija Vladimirovna Voroncovová

Marija Vladimirovna Voroncovová alebo Maria Faassen (, narodená ; * 28. apríl 1985) je ruská pediatrička a endokrinologička. Je najstaršou dcérou ruského prezidenta Vladimíra Putina.
Život.
Je najstaršia dcéra Vladimíra Putina, prezidenta Ruskej federácie a Ľudmily Putinovej (rodenej Škrebnevovová). Od roku 1986 do roku 1990 žila v NDR. Je vydatá za holandského obchodníka Jorrita Faassena. 
Študovala biológiu na Štátnej univerzite v Petrohrade a je absolventkou medicíny na Moskovskej štátnej univerzite. Voroncovová je považovaná za Putinovu poradkyňu v oblasti genetického inžinierstva.
Dátum minimálnej trvanlivosti

Dátum minimálnej trvanlivosti (DMT) môže byť druh označenia výrobku: