burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Na Můstku

Na Můstku (nemecky "Brückchen", slovensky "Na Mostíku") je názov nedlhej ulice v centre Prahy (na Starom Meste).
Ulica nadväzuje na Václavské námestie v jeho dolnej časti. Názov ulice pochádza z doby, kedy vo stredoveku v týchto miestach stávali mestské hradby Starého mesta pražského s hradobnom vodnou priekopou, cez ktorou viedol mostík ku Starohavelskej bráne v mestských hradbách.
Můstek alebo Na Můstku sa neoficiálne (tradične) menuje aj križovatka tejto ulice a Václavského námestia s ulicou Na příkopě, po ktorej prechádza hranica Starého Mesta s Novým Mestom. Od tejto križovatky prevzala meno i stanica metra.
Názov.
Názov Můstek, ktorý sa dochoval z čias stredoveku, pochádza od "mostíka", ktorý viedol cez vodnou priekopou pred hradbami. Priekopy medzi Starým a Novým Mestom boli zasypávaní v rokoch 1760 – 1780. V 70. rokoch 20. storočia bol pri stavbe metra záchranným archeologickým výskumom pôvodný mostík odkrytý. Dnes sú jeho pozostatky zakomponované do vestibule rovnomennej stanice metra, ktorá sa pod mostíkom nachádza.
Hoci sa podobné mostíky nachádzali u všetkých trinástich brán staromestského opevnenia, názov Na můstku sa od 15. storočia uchytil len u tohto miesta. V stredoveku mala táto križovatka pre mimoriadnu rušnosť i ľudové pomenovanie „na kolotoči“.
Doprava.
Můstek bol vždy rušnú križovatkou. Už v 2. polovici 19. storočia tu bola zriadená linka konskej električky, neskôr nahradená elektrickou električkou; v roku 1925 tadiaľ viedla aj prvá linka autobusov. Mostík bol v polovici 20. storočia jednou z najvýznamnejších križovatiek v celej pražskej doprave. 2. septembra 1919 bola križovatka na Můstku prvou križovatkou v Prahe, kde začala byť riadená doprava strážnikom, po roku 1927 potom druhú pražskú križovatkou so svetelnou signalizáciou.
Hoci v rokoch 1980 a 1984 boli miestne električkové trate zrušené a nahradilo ich metro, i teraz tadiaľ (ale už v podzemí ), cestuje stále veľká časť Pražanov.
Christopher Lloyd

Christopher Allen Lloyd (* 22. október 1938 Stamford, Connecticut) je americký herec.
Životopis.
S herectvom začal vo svojich štrnástich rokoch, vo svojich devätnástich rokoch se presťahoval do New Yorku, kde sa o niečo neskôr presadil na Broadwayi. Jeho prvou veľkou rolou bol psychiatrický pacient vo filme "Prelet nad kukučím hniezdom" (1975). Na prelome 70. a 80. rokov 20. storočia hral v sitkome "Taxi", za čo v rokoch 1982 a 1983 získal cenu Emmy za nejlepšieho herca vo vedľajšej roli. O rok neskôr hral vo filme "" klingonského komandéra Krugea, je známy tiež ako doktor Emmett Brown zo série filmov "Návrat do budúcnosti" či strýko Fester z dvoch filmov o rodine Addamsovcov z počiatku 90. rokov.
Krtkova torta

Krtkova torta (nem. "Maulwurfkuchen") je torta pôvodom z Nemecka, ktorá sa najčastejšie podáva ako narodeninová torta. Táto torta má čokoládový korpus, je plnená krémom zo šľahačky a banánmi a je posypaná rozdrvenými kúskami korpusu, a preto vyzerá ako krtinec a odtiaľ sa odvíja jej názov.
Výroba krtkovej torty.
Korpus krtkovej torty sa obvykle skladá z čokoládového pudingového prášku, cukru, kypriaceho prášku, oleja a vajec. Krém je zo šľahačky, želatinového stužovača šľahačky, cukru, tvarohu a nasekanej horkej čokolády. Korpus sa upečie, potom sa vydlabe, naplní sa krémom a banánmi a nakoniec sa posype vydlabaným korpusom.
Na výrobu krtkovej torty je tiež možné použiť polotovar, medzi popredných výrobcov tohto polotovaru patrí firma Dr. Oetker.
Tortu je možné samozrejme vyrobiť aj zo základných surovín.
Názvy v rôznych jazykoch.
Názvy krtkovej torty v rôznych jazykoch:
Varianty.
Existuje niekoľko variant krtkovej torty, napríklad obrátená krtková torta (so svetlým korpusom a tmavým krémom) alebo jahodová krtková torta (namiesto čokoládového pudinkového prášku je použitý jahodový pudinkový prášok) a veľa dalších variant.
Mém.
V roku 2019 sa krtkova torta stala mémom na českých a slovenských sociálnych sieťach, kde sa s touto tortou neodmysliteľne spája hláška „"mňam do píči“." Pôvod tejto hlášky je v jednom videu o krmení makakov z YouTube z roku 2017. Šialenstvo okolo tejto hlášky a krtkovej torty však naštartovala až česká verzia mému "Any doctor here?".
Lokša

Lokša (nárečovo aj "lokeš" alebo "lokoš"; čes. "lokše") je druh zemiakových placiek obľúbený v kuchyni Slovenska a južnej Moravy. 
Príprava.
Lokše sa vyrábajú z varených zemiakov, ktoré sa nastrúhajú a zmiešajú s múkou a soľou. Vypracuje sa cesto a rozvaľká na čo nejtenšie placky, ktoré sa pečú nasucho na rozpálenej platni. Na Slovensku je obľúbenejší slaný variant, kde sa hotové placky mažú masťou (najlepšie husacou) a prihrýzajú k polievke, prípadne sa plnia kyslou kapustou či mletým mäsom. Husacími lokšami je preslávená najmä obec Slovenský Grob. Moravania tradične pripravujú sladké lokše, ktoré sa potrú džemom, zvinú ako palacinky a posypú makom a cukrom, niekedy tiež prelejú rozpusteným maslom.
Brigitte Bierleinová

Brigitte Bierleinová (; * 25. jún 1949, Viedeň, Rakúsko3. jún 2024, Viedeň) bola rakúska právnička, od 3. júna 2019 do 7. januára 2020 spolková kancelárka nestraníckej úradníckej vlády Rakúska a predsedníčka rakúskeho Ústavného súdu. Ide o prvú ženu, ktorá zastávala funkciu rakúskeho spolkového kancelára.
V roku 1971 získala na Viedenskej univerzite titul doktora práv. V rokoch 1975 až 1977 bola sudkyňou okresného súdu Vnútorné mesto Viedeň, potom od roku 1977 prokurátorka Prokuratúry Viedeň a od roku 1986 prokurátorka Najvyššej prokuratúry Viedeň. V roku 1990 až 2002 pracovala ako jeden z generálnych advokátov Generálnej prokuratúry pri rakúskom Najvyššom súde. Od roku 2003 bola podpredsedníčkou rakúskeho Ústavného súdu a predsedníčkou bola v rokoch 2018 až 2019. V rokoch 1990 až 2010 bola okrem toho komisárkou v skúšobnej komisii pre sudcov a advokátov pri Najvyššom krajinskom súde Viedeň, v rokoch 2001 až 2003 predsedníčkou predstavenstva Združenia rakúskych prokurátoriek a prokurátorov a v rokoch 2001 až 2003 členkou predstavenstva Medzinárodnej asociácie prokurátorov. 
Keď bola na konci mája 2019 vyslovená parlamentom vláde Sebastiana Kurza nedôvera, prezident Alexander Van der Bellen poveril Bierleinovú zostavením dočasnej úradníckej vlády, ktorá doviedla Rakúsko do predčasných parlamentných volieb.
Zoznam reprezentačných gólov Cristiana Ronalda

Cristiano Ronaldo je najlepším strelcom Portugalského národného tímu v histórii, a taktiež najlepším strelcom za svoju krajinu zo všetkých súčasných hráčov. K 17. novembru 2019 strelil 99 gólov v 164 zápasoch od debutu v auguste 2003.
Góly.
"K 5. júnu 2019"
"Góly a výsledok Portugalska sú vždy prvé."
Lokša (rozlišovacia stránka)

Lokša (nárečovo aj "lokeš" alebo "lokoš") môže byť:
Pilnosť

Pilnosť môže byť nesprávne alebo staršie (najmä v prvom a poslednom význame aj nárečovo):
28. října (ulica v Prahe)

Ulica 28. října (slovensky "28. októbra") na Starom Meste v Prahe spája križovatku ulíc Jungmannova, Národnej a Perlová s Václavským námestím. Nazvaná je na počesť 28. októbra 1918, kedy vznikla prvá Česko-Slovenská republika. Nachádzajú sa na nej 3 vchody do stanice metra Můstek. Na rohu s ulicou Na Můstku je štvorposchodová baroková budova pochádzajúca z 2. polovice 14. storočia, najstarší dom na Václavskom námestí.
História a názvy.
V stredoveku boli v okolí ulice hradby a priekopa, po zbúraní hradieb tú v 19. storočí vznikla „Ovocná ulice“. Súčasný názov dostala v 20. storočí.
Majonéza

Majonéza (z fr. "mayonnaise" neistého pôvodu) je hustá tučná omáčka bielej či nažltlej farby, ktorá vznikla emulgáciou oleja a vaječného žĺtka.
Zloženie.
Vyrába sa rozšľahaním rastlinného oleja a žĺtka, ale je možné použiť aj celé vajce alebo žĺtok nahradiť mliekom. Majonéza sa obvykle dochucuje, napríklad soľou, korením, octom či citrónovou šťavou, cukrom, horčicou a podobne.
Majonéza často tvorí základ dresingov a tatarskej a ďalších omáčok. Pridáva sa tiež do rôznych šalátov, vrátane zemiakového, v ktorých slúži ako spojivo.
Na výrobu majonézy bola v Československu v roku 1959 stanovená oborová norma, podľa ktorej sa majonéza skladá z vaječných žĺtkov, rastlinného oleja, octu a soli. Okrem iného bolo určené, že kilogram majonézy obsahuje 8 vaječných žĺtkov a že podiel oleja činí 78 %.
Problém kvality.
Zrušením oborových noriem počiatkom 90. rokov 20. storočia došlo ku znížení kvality priemyselne vyrábaných majonéz. Tá sa výrazne nezlepšila ani po zavedení českej potravinárskej vyhlášky č. 326/2001 Sb., ktorá stanovuje, že podiel oleja v majonéze môže byť od 10 do 85 % a na kilogram výrobku stačí jeden vaječný žĺtok. Majonézy sú tak nastavované vodou, zahustené zahusťovadlami (napríklad guarovou alebo xanthanovou gumou) a ofarbené, aby získali prirodzenú farbu.
Niektorí výrobcovia však nedodržujú ani tieto minimálne požiadavky, čo preukázal v roku 2012 rozbor časopisu dTest. Niektorým výrobcom po prevedení testov bolo odobrané ocenenie kvality Klasa.
Dirofilária

Dirofilária alebo vlasovec (lat. "Dirofilaria") je rod z čeľade Onchocercidae, ktorý patrí do filárií. 
Niektoré druhy spôsobujú dirofilariózu, stav parazitickej infekcie u ľudí a iných zvierat.
Dirofilarióza má pôvod v Amerike, ale bola prenesená do Európy komármi a bodavým hmyzom. Prenáša sa na všetky cicavce. Príznaky po uštipnutí a vstreknutí parazita do krvného obehu: do 10 dní malátnosť, únava, čiastočné nechutenstvo, mierne zvýšená teplota. Príznaky odoznejú na nešpecifický čas a opätovne sa dirofilarióza vracia v podobe migrény, depresie, malátnosti, teploty a nechutenstva. Parazit dokáže kolovať v krvnom obehu a usádza sa najčastejšie v srdci a mozgu hostiteľa. Dĺžka dospelého dirofilarita je od 10 do 20 cm. U psov sa parazit spôsobuje únavu, slzavé oči, nechutenstvo, zvýšenú, alebo normálnu teplotu a zadýchavanie sa. U kôz nastáva nezvyčajná horúčka, nechutenstvo a slabý príjem tekutín. U ľudí výrazná migréna, depresia, nevoľnosť. Výskyt choroby na Slovensku je najčastejšie pri vodných tokoch Moravy a Dunaja.
Taxonómia.
Druhy rodu sú:
FBK AS Trenčín

FBK AS Trenčín alebo Florbalový klub AS Trenčín (celý názov: "Florbalový klub Asociácia športov Trenčín") je slovenský florbalový klub z Trenčína. Vznikol v roku 2006 pod názvom M-Šport Salming Team Trenčín. Od spojenia do Asociácie športov Trenčín v máji 2016 vystupuje pod súčasným názvom. Je to majster Slovenska z roku 2019, čo je zároveň jeho najväčší úspech. Seniorské družstvo hrá najvyššiu domácu súťaž, extraligu mužov, v ktorej účinkuje od sezóny 2006/07, keď uspel v extraligovej baráži. Okrem seniorského tímu fungujú v klube aj juniorské, dorastenecké, žiacke a prípravkárske oddiely. Domovskou arénou klubu je športová hala "Športové centrum M-Šport". 
Úspechy.
Slovenská extraliga mužov:
Kuchynská hornatina

Kuchynská hornatina je geomorfologickou časťou Pezinských Karpát, podcelku Malých Karpát. Leží v západnej polovici podcelku, v okolí Perneka a Kuchyne.
Polohopis.
Hornatina sa nachádza v strednej časti Malých Karpát a zaberá západný okraj podcelkou Pezinské Karpaty. Tvorí hornaté územie, ktoré dosahuje na Čertovom kopci výšku Rozkladá sa od Perneka na juhu, po obec Kuchyňa na severe. Severným smerom ležia Biele hory, východne a južne nadväzujú Homoľské Karpaty, obe geomorfologické časti Pezinských Karpát. Západný okraj vymedzuje Podmalokarpatská zníženina, geomorfologický podcelok Borskej nížiny. 
Západná časť Pezinských Karpát odvádza vodu do Borskej nížiny, ktorá patrí do povodia Moravy. Prevažnú časť Kuchynskej hornatiny odvodňujú prítoky riečky Malina, z nich najvýznamnejšie sú Pernecký potok, Kostolný potok, Furtský jarok a Javorinka. Východnú časť hornatiny odvodňujú prítoky Blatiny, ktorá patrí do povodia Malého Dunaja. Obcami na západnom okraji územia prechádza cesta II/501 (Lozorno – Plavecký Mikuláš – Jablonica), južnou časťou vedie cesta II/503 (Malacky – Pernek – Pezinská Baba).
Chránené územia.
Celá táto časť Malých Karpát je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. Osobitne chránené územia sa tu nevyskytujú žiadne.
Turizmus.
Mimo výrazných vrchov je turisticky najatraktívnejšou časťou tejto oblasti horské sedlo Pezinská Baba s rovnomenným lyžiarskym strediskom. Významný horský prechod Malých Karpát je však vďaka dostupnosti vyhľadávaný turistami celoročne. Disponuje ubytovacími kapacitami a sedlom vedú značené turistické chodníky. Frekventovaná je najmä červeno značená Štefánikova magistrála. V blízkosti obce Kuchyňa je v okolí vodnej nádrže vybudovaný „Camping Park Karpaty“, v blízkosti Perneka sa nachádza chatová oblasť.
Dukátové buchtičky

Dukátové buchtičky sú český a slovenský sladký pokrm tvorený kysnutými buchtičkami, ktoré sú poliaté teplým vanilkovým krémom. Buchtičky je možné podávať tiež podľa staršieho francúzskeho receptu so šodó, vínnou penou tvorenou predovšetkým vínom a vajcami, a môžu sa servírovať s čerstvým ovocím. Buchtičky so šodó sú tradičný stredoeurópsky pokrm, jeho variant sa varí tiež v Bavorsku. Podobné jedlá sa však pripravujú tiež v Anglicku, Francúzku a Taliansku, kde sa obdobnému krému z vaječných žĺtkov, cukru a sladkého vína hovorí zabaglione. K nahradeniu šodó vanilkovým krémom došlo v minulosti vplyvom varenia v školských a závodných jedálňach, kde šodó nezodpovedalo platným normativám a bolo nahradzované mliečnym pudingovým krémom.
Lievanec

Lievanec je kysnutý druh múčnika, podobný palacinke, ktorý je vyrábaný pražením z múky, mlieka, jogurtu, prášku do pečiva, vajec, prípadne aj iných prísad, a ktorý je populárny najmä v Česku, ale aj na Slovensku. Má podobu tenkej placky. Konzumuje sa zvyčajne plnený (teda z jednej strany namastený a potom zarolovaný alebo zložený), najčastejšie na sladko. Existuje veľa receptov. Existujú aj lievance v prášku. Robia sa aj menšie nesladké lievančeky ako príloha k iným jedlám. Ku praženiu sa používajú panvice (lievanečníky) rôznych veľkostí.
Z opražených zvyškov nenamastených lievancov a vajec sa robili vaječníky.
Slovo lievanec je odvodené od slovesa liať, keďže ide o múčnik z liatého cesta. Slovo sa rozšírilo aj do rakúskej a bavorskej nemčiny ako "Liwanzen", typicky v spojení "böhmische Liwanzen" (t. j. české lievance).
Námestie M. R. Štefánika (Myjava)

Námestie M. R. Štefánika je námestie a ulica v meste Myjava. Je pomenované podľa Milana Rastislava Štefánika, ktorému je venovaný pamätník pri evanjelickom kostole. Nachádza sa tu tiež pamätník SNP.
Rekonštrukcia.
V roku 2010 bola podpísaná zmluva k fondu od Európskej únie a následne bol zrealizovaný projekt v regionálnom operačnom programe s názvom "Zóna - Centrum mesta Myjava - Námestie M. R. Štefánika".
TJ A-FbO Nižná

TJ A-FbO Nižná (celý názov: "Telovýchovná jednota Atleticko-florbalový oddiel Nižná") je slovenský florbalový a atletický klub z obce Nižná, v okrese Tvrdošín. Vznikol v roku 1998 pod názvom FBK Nižná a patrí medzi najstaršie florbalové kluby na Slovensku. Dlhé roky sa venoval predovšetkým mládeži, až v roku 2011 vytvoril seniorský tím, ktorý prihlásil do 2. ligy Stred, v ktorej aj hneď zvíťazil. Najväčším úspechom seniorského tímu sú 2 bronzové medaily z rokov 2018 a 2019. Seniorské družstvo hrá najvyššiu domácu súťaž, extraligu mužov, v ktorej účinkuje od roku 2014. Okrem seniorského tímu fungujú v klube aj mládežnícke oddiely. Keďže v Nižnej nejestvuje hala s odpovedajúcimi parametrami, zápasy hráva v "Mestskej športovej hale Tvrdošín". 
Úspechy.
Slovenská extraliga mužov:
ŠK 98 Pruské

ŠK 98 Pruské (celý názov: "Športový klub 98 Pruské") je slovenský športový klub a občianske združenie z obce Pruské. Vznikol v roku 1998 ako hokejbalové združenie "HBC 98 Pruské". Od januára 2005 vystupuje pod dnešným názvom. Klub tvoria nasledujúce športové oddiely:
Florbalový oddiel.
Florbalový oddiel dievčat bol do klubu včlenený v roku 2007, hoci žiačky miestnej základnej školy začali florbať hrať už v roku 2003. V roku 2008 sa prihlásil do seniorských súžaží a po úspešnej extraligovej baráži postúpil seniorský tím do najvyššej slovenskej súťažeextraligy žien. Najväčším úspechom je zisk 4 titulov majstra Slovenska, ktoré dosiahol v rokoch 2012, 2013, 2016 a 2018. Okrem seniorského tímu fungujú v klube aj mládežnícke tímy dievčat. Úspech dosiahol aj na Euroflorbalovom pohári (európsky pohár druhej výkonnostnej úrovne) v roku 2017, ktorý hostilo lotyšské mesto Valmiera a družstvo Pruského na ňom dokázalo zvíťaziť. Domovskou halou oddielu je "Športová hala Dubnica n/Váhom", keďže v Pruskom hala chýba.
Úspechy.
Slovenská extraliga žien:
Hokejbalový oddiel.
Hokejbalový oddiel je najstarším oddielom klubu, na jeho základe bol aj vytvorený v roku 1998 pod názvom "HBC 98 Pruské". Neskôr ako jeden z oddielov "TJ Považan Pruské" bol zaregistrovaný v roku 2003 v Slovenskej hokejbalovej únii. Súčasné pomenovanie nesie od roku 2005, kedy sa v klube vytvorilo aj Centrum talentovanej mládeže v hokejbale. Seniorský tím je účastníkom najvyššej hokejbalovej súťažeextraligy mužov od roku 2006. Najväčší úspech dosiahol ziskom bronzovej medaily v roku 2014. Okrem seniorského tímu mužov figurujú v oddieli aj tímy do 19, do 16 a do 14 rokov.
Úspechy.
Slovenská extraliga mužov:
Senior (rozlišovacia stránka)

Senior môže byť:
Vreteň

Vreteň alebo aj Veľký Vreteň () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Radoľa, približne južne od Kysuckého Nového Mesta. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Kysucké Nové Mesto a zasahuje na katastrálne územie obcí Radoľa a Snežnica. Najbližšími sídlami sú na juhozápadnom úpätí ležiaca obec Snežnica a severne ležiaca Radoľa a Kysucké Nové Mesto.
Opis.
Výrazný vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie západo-východným smerom od Oškerdy po Kotrčinú Lúčku. Západným smerom susedí sedlom oddelený Malý Vreteň () a Brodnianka (), južným leží Brodenec (), Dubeň () a Straník (), východným Kučerovka (), Veľké Ostré () a Ľadonhora () a severným Tábor () a Pleš (). Masív patrí do povodia Kysuce, kam smeruje potok Snežnica, odvodňujúci južné svahy, i Vadičovský potok, ktorým odteká voda zo severných častí. Oblasť je geologicky súčasťou bradlového pásma a jeho svahy pokrýva zmiešaný smrekovo-bukový les. Na vrchol vedie značený chodník, pri ktorom je vybudované oddychové miesto s krížom a lavičkami. 
Výhľady.
Hrebeň i vrchol pokrýva hustý porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s redšou vegetáciou je možno pozorovať okolité vrchy pohoria, pri vhodných podmienkach tiež Malú Fatru, časť Žilinskej kotliny, Strážovské a Súľovské vrchy, Javorníky, Moravsko-sliezske, Kysucké i Sliezske Beskydy.
Prístup.
Relatívna blízkosť od Kysuckého Nového Mesta robí z Vreteňa obľúbený cieľ turistov. Zeleno značený chodník vedie z Kysuckého Nového Mesta cez Radoľu až na vrchol.
Homoľské Karpaty (geomorfologická časť)

Homoľské Karpaty je geomorfologická časť Pezinských Karpát, podcelku Malých Karpát. Leží v južnej polovici podcelku a zaberá územie od Bratislavy po Doľany.
Polohopis.
Územie sa nachádza v juhozápadnej polovici Malých Karpát a zaberá celú južnú časť podcelkou Pezinské Karpaty. Tvorí hornaté územie, ktoré dosahuje na Veľkej homoli výšku Rozkladá sa od okraja Bratislavy na juhu, po Doľanskú dolinu, pričom na juhovýchodnom okraji ležia tiež mestá Modra a Pezinok. V rámci pohoria susedí na severe Smolenická vrchovina, Biele hory a Kuchynská hornatina, na západe Stupavské predhorie, všetko geomorfologické časti Pezinských Karpát. Západný okraj vymedzuje Podmalokarpatská zníženina, geomorfologický podcelok Borskej nížiny. Juhozápadným smerom pokračujú Devínske Karpaty a ich časti Lamačská brána a Bratislavské predhorie. Juhovýchodný okraj lemuje Podunajská rovina, jej časť Šúr a Podmalokarpatská pahorkatina, patriaca do Podunajskej pahorkatiny. 
Západná časť Pezinských Karpát odvádza vodu do Borskej nížiny, ktorá patrí do povodia Moravy, východne situované oblasti patria do povodia Váhu a Malého Dunaja. Z množstva potokov sú najvýznamnejšie Gidra, Stupavský potok a Vydrica. 
Sídlami na západnom okraji územia prechádza cesta II/501 (Lozorno – Plavecký Mikuláš – Jablonica) a I/2 (Malacky – Bratislava), juhovýchodný okraj lemuje cesta II/502 (Smolenice – Pezinok – Bratislava) a strednou časťou vedie cesta II/503 (Malacky – Pernek – Pezinská Baba).
Chránené územia.
Celá táto časť pohoria je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. Z chráneného územia sú vyňaté len osídlené okrajové časti. Osobitne chránenými územiami sú tu národná prírodná rezervácia Hajdúchy, prírodná rezervácia Jurské jazero, Nad Šenkárkou, Strmina a Zlatá studnička, prírodná pamiatka Limbašská vyvieračka, Rösslerov lom a Tisové skaly a chránený areál Svätojurské hradisko.
Turizmus.
Poloha Pezinských Karpát toto územie predurčuje byť turisticky atraktívnym. Okrajové časti zasahujú na úpätie pohoria a veľká časť Homoľských Karpát tvorí tzv. Bratislavský lesný park. Oblasť je vybavená hustou sieťou značených chodníkov, do niekoľkých lokalít je možný prístup cestou. Najznámejšími strediskami letnej či zimnej turistiky je horské sedlo Pezinská Baba s rovnomenným lyžiarskym strediskom, lokalita Piesok – Zochova chata, Modra – Harmónia a okolie Kamzíka. Z pamiatok zaujmú hrady Červený Kameň, Biely Kameň a hradisko Neštich.
Bayesova veta

Bayesova veta je veta teórie pravdepodobnosti, ktorá udáva, ako podmienená pravdepodobnosť nejakého javu súvisí s "opačnou" podmienenou pravdepodobnosťou. Prvýkrát na túto súvislosť upozornil anglický kňaz Thomas Bayes (1702–1761) v posmrtne vydanom článku "An Essay towards solving a Problem in the Doctrine of Chances" (1763). Roku 1774 vetu znovu objavil francúzsky matematik a fyzik Pierre-Simon Laplace. Postupne však upadla do zabudnutia a rozšírila sa až v 2. polovici 20. storočia.
Bayesovu vetu možno v bayesovskej (epistemologickej) interpretácii pravdepodobnosti formulovať takto:
Tetovanie (rozlišovacia stránka)

Tetovanie môže byť:
Priemyslový motor

Priemyslový motor (normovaný názov) alebo priemyselný motor je motor s iným účelom použitia ako pre dopravné prostriedky.
Zoznam dopravných značiek v Azerbajdžane

Dopravné značky v Azerbajdžane sú podobné ruskému systému dopravného značenia, ktoré zabezpečujú, že sa vozidlá pohybujú bezpečne a podľa poriadku a takisto informujú účastníkov cestnej premávky o doprave.
Klačanský

Klačanský môže byť:
Xiaomi

Beijing Xiaomi Technology Co., Ltd., bežne známa ako Xiaomi (; – slovenský prepis: Siao-mi; výslovnosť podľa IPA: [ɕi̯àu̯mì]; v Ázii registrovaná ako Xiaomi Inc.), je čínska nadnárodná spoločnosť, ktorá navrhuje a vyrába spotrebnú elektroniku a súvisiaci softvér, domáce spotrebiče a predmety pre domácnosť. Za spoločnosťou Huawei je druhým najväčším výrobcom smartfónov na svete, z ktorých väčšina beží na používateľskom rozhraní MIUI, ktoré je založené na operačnom systéme Android. Spoločnosť je na 338. mieste a je najmladšou firmou v rebríčku "Fortune" Global 500, najväčších korporácií na svete podľa výšky tržieb.
Spoločnosť Xiaomi založil v roku 2010 v Pekingu dnes multimiliardár Lej Ťün, keď mal 40 rokov, spolu so šiestimi staršími spolupracovníkmi. Lej predtým založil spoločnosť Kingsoft, ako aj Joyo.com, ktorú v roku 2004 predal spoločnosti Amazon za 75 miliónov dolárov. V auguste 2011 vydala spoločnosť Xiaomi svoj prvý smartfón a do roku 2014 mala najväčší podiel na trhu so smartfónmi predávanými v Číne. Spočiatku predávala svoje výrobky len online, ale neskôr otvorila aj kamenné predajne. Do roku 2015 vyvíjala širokú škálu spotrebnej elektroniky. V roku 2020 spoločnosť predala 146,3 milióna smartfónov a jej mobilné používateľské rozhranie MIUI má viac ako 500 miliónov aktívnych používateľov mesačne. Od roku 2023 je Xiaomi tretím najväčším predajcom smartfónov na svete s trhovým podielom približne 12 %, uvádza spoločnosť Counterpoint. Jej prínos na trhu je taký dobrý, že ľudia začali Xiaomi nazývať čínskym Apple. Prišla s vlastným sortimentom nositeľných výrobkov. Zariadenia Xiaomi sú vybavené najmodernejšími technológiami. Firma je tiež významným výrobcom spotrebičov vrátane televízorov, bateriek, bezpilotných lietadiel a čističiek vzduchu, pričom využíva svoje ekosystémy produktov internet vecí a Xiaomi Smart Home.
Xiaomi udržiava svoje ceny blízko výrobných nákladov a nákladov na materiál tým, že väčšinu svojich výrobkov drží na trhu 18 mesiacov, čo je dlhšie ako väčšina spoločností vyrábajúcich smartfóny. Spoločnosť tiež využíva optimalizáciu zásob a bleskový predaj, aby udržala svoje zásoby na nízkej úrovni.
Rochovica (vrch)

Rochovica () je vrch na západnom okraji Kysuckej vrchoviny. Tvorí západnú časť Kysuckej brány. Veľká časť vrchu patrí do prírodnej rezervácie Rochovica.
Polohopis.
Vrch leží v západnej, za rieku Kysuca vybiehajúcej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Nachádza sa na hranici okresov Kysucké Nové Mesto a Žilina, v katastri obcí Rudinka a Vranie. Je východnejším z dvojvŕšia, situovanom na pravom (západnom) brehu rieky, nakoľko západným smerom leží o niečo vyšší, sedlom oddelený (v mapách nepomenovaný) vrch. Rochovica s na druhom brehu rieky ležiacou Brodniankou () tvorí Kysuckú bránu.
Celý masív je pokrytý hustým porastom, ktorý znemožňuje výhľady. Strategická poloha lokality lákala ľudí už v neskorej dobe kamennej (pred 4000 rokmi), čo potvrdili archeologické nálezy zo sídliska na temene Rochovice. Ľud púchovskej kultúry tu vybudoval opevnený hrádok, ktorý chránil val. Osada z tejto doby (400 pred Kr. až 0) sa nachádzala na území súčasnej mestskej časti Vranie.
Prístup.
Aj keď na vrchol Rochovice nevedie značkovaná trasa, priamo na úpätí ležia obce Rudinka a Vranie. Z nich vedú na vrchol neznačené chodníky.
Evidenčné číslo vozidiel v Azerbajdžane

Evidenčné čísla vozidiel v Azerbajdžane obyčajne pozostávajú z dvoch číslic (identifukujúce rajón), pomlčky, dvoch písmen, pomlčky a troch číslic (napríklad 10-JA-234). Znaky sú čierne na bielom pozadí. Značky majú rovnakú veľkosť ako európske značky a väčšinou majú azerbajdžanskú vlajku a iniciály „AZ“ na ľavej strane.
V januári 2011 bol predstavený nový štýl značiek s obdĺžnikovou vlajkou a mikročipom. Azerbajdžanská značka obsahuje RFiD TAG/čip, RFiD TAG je umiestnený v ľavom dolnom rohu pod azerbajdžanskou vlajkou, vo väčšine prípadov má TAG na sebe vytlačené písmená „AZ“. TAG sa môže presunúť do pravého horného rohu a stratiť „AZ“ na niektorých viac štvorcových značkách. Farba LP sa stále líši od použitia vozidla a vlastníctva.
RFiD TAG a License Plate RFiD Reading System and Software je dodávaný portugalskou firmou Porta Saber, Lda.
Značenie.
Ako s tureckými značkami (ktoré si privlastnili obrátenú verziu predošlého francúzskeho systému), na azerbajdžanských značkách reprezentujú prvé dve čísla rajón, nasledované radovým dvojčíslicovým a trojpísmenovým systémom (rad začínajúci AA-001 a končiaci ZZ-999). Tabuľka nižšie zobrazuje čísla rajónov ("kurzíva" znamená, že rajón je pod kontrolou Náhornej karabašskej republiky, tučné znamená, že tento rajón je časťou Nachičevanskej autonómnej republiky).
Atari 7800

Atari 7800 ProSystem alebo jednoducho Atari 7800 je domáca herná konzola od spoločnosti Atari, ktorá bola uvedená v roku 1986. Je takmer úplne spätne kompatibilná s Atari 2600 a je to prvá konzola so spätnou kompatibilitou bez použitia prídavných modulov.
Oproti Atari 2600 mala výrazne vylepšenú grafiku, ale používala rovnaký audio čip. Dodávala sa s iným modelom joysticku.
Ružbašské predhorie

Ružbašské predhorie je geomorfologickou časťou Veterného vrchu, podcelku Spišskej Magury. Leží na jej juhovýchodnom okraji, v okolí kúpeľnej obce Vyšné Ružbachy v staroľubovnianskom okrese.
Polohopis.
Územie sa nachádza vo východnej časti Spišskej Magury a zaberá juhovýchodný okraj Veterného vrchu. Na juhozápadnom okraji leží mesto Podolínec, v severnej časti kúpeľná obec Vyšné Ružbachy a v údolí rieky Poprad obec Nižné Ružbachy. Susednými krajinnými jednotkami sú na severozápade Veterný vrch (podcelok Spišskej Magury), na severovýchode leží Ľubovnianska kotlina, podcelok Spišsko-šarišského medzihoria a južným smerom sa nachádzajú Levočské vrchy s geomorfologickými časťami Kolačkovský chrbát a Ľubické predhorie. Juhozápadnú hranicu vymedzuje Kežmarská pahorkatina, patriaca do podcelku Popradská kotlina. 
Juhovýchodný okraj územia vymedzuje údolie rieky Poprad, do ktorej povodia Ružbašské predhorie patrí. Západným okrajom tečie Krížny potok, centrálnej časti dominuje Rieka a východným okrajom vedie sčasti tok Kamienky.
Doprava.
Južnou časťou územia vedie údolím rieky Poprad cesta I/77 (Spišská Belá – Stará Ľubovňa), ktorú kopíruje aj regionálna železnica. Severovýchodným okrajom prechádza cesta II/543 z Hniezdneho do Červeného Kláštora a Spišskej Starej Vsi.
Chránené územia.
Táto okrajová časť Veterného vrchu leží mimo chránených území. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít sa v Ružbašskom predhorí nenachádza žiadna. Blízko západnej hranice leží Jaskyňa v Čube.
Turizmus.
Východná časť Spišskej Magury je turisticky atraktívna najmä v okolí Vyšných Ružbách. Liečivé pramene, využívané v miestnych kúpeľoch, či lyžiarsky areál v blízkosti obce sem celoročne lákajú návštevníkov regiónu. Lákadlom sú tiež historické pamiatky mesta Podolínec a neďaleká Jaskyňa v Čube.
Pápežská hymna

Pontifikálna hymna a pochod (), tiež známa ako Pápežská hymna, je hymna hraná na počesť prítomnosti pápeža alebo niektorého z jeho zástupcov, ako napríklad pápežského nuncia, a je tiež hraná pri iných slávnostných príležitostiach. Keď je vztyčovaná Vatikánska vlajka, hrá sa len prvých 8 taktov. 
Aj keď Pápežská hymna oficiálne slúži ako štátna hymna Svätej stolice a Vatikánskeho mestského štátu, Vatikán prízvukuje, že „nemá byť vnímaná ako štátna hymna“; ide o kompozíciu, ktorej slová a hudba „hovoria k srdcu mnohých po celom svete, ktorí vidia v Ríme stolec Petra.“
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2019

Majstrovstvá sveta v hokejbale 2019 bol v poradí 13. turnaj majstrovstiev sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konal sa v dňoch od 14.22. júna 2019 v Košiciach, na Slovensku, za účasti 15 mužských a 5 ženských tímov. Na turnaji sa mali pôvodne predstaviť aj mužské tímy Indie a Francúzska. Piaty titul získal domáci , ktorý vo finále zvíťazil nad . Medzi ženami zvíťazilo po finálovej výhre nad družstvo .
Organizátor.
Slovensko organizovalo svetový šampionát štvrtýkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1996 (v Bratislave) ako premiérový šampionát v hokejbale, následne taktiež v rokoch 1999 (vo Zvolene) a 2011 (v Bratislave). Dejiskom zápasov bola hlavná a tréningová hala štadióna Steel Aréna, ktorý je domovským štadiónom klubu ľadového hokeja HC Košice. V hlavnej hale prebiehali zápasy A-kategórie a vybrané zápasy žien, v druhej sa súťažili o postup z B-skupiny a diváci v nej sledovali aj zvyšné duely ženskej časti.
A je tu zas

A je tu zas môže byť:
La Liga 2019/2020

La Liga 2019/2020 alebo La Liga Santander 2019/2020 bol 89. ročník najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Obhajcom titulu bol FC Barcelona, ktorý v sezóne 2018/19 získal svoj 26. titul. Nováčikmi súťaže boli Granada, Osasuna a Mallorca.
Sezóna začala 16. augusta 2019 a podľa pôvodného harmonogramu mala skončiť 24. mája 2020. Do súťaže negatívne zasiahla pandémia ochorenia COVID-19. Po 27. kole bola La Liga najskôr 12. marca 2020 prerušená na minimálne dva týždne. Vynútená prestávka nakoniec trvala tri mesiace. Súťaž bola obnovená bez účasti divákov 11. júna 2020 a dohrávala sa v časovej tiesni do 19. júla 2020, pričom každý tím odohral v danom období 11 ligových zápasov v priebehu 39 dní.
Víťazom súťaže sa stal po 34. krát v histórii Real Madrid. Do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA 2020/2021 sa spolu s ním kvalifikovali aj Barcelona, Atlético Madrid a Sevilla. Do skupinovej fázy Európskej ligy UEFA 2020/2021 sa kvalifikovali Villarreal a Real Sociedad. Do 2. predkola danej súťaže zamierila Granada zo 7. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Leganés, Mallorca a Espanyol.
Lúčny kanál (prítok Zohorského kanála)

Lúčny kanál je umelo vytvorený, stále tečúci vodný tok, odvodňovací kanál V. rádu, na Záhorí, v okrese Malacky, pri obci Jakubov. Jeho dĺžka predstavuje 1 325 metrov, plocha povodia činí 8,577 km² a plocha odtokových oblastí zahŕňa 4,639 km².
Vzniká, ako jediný z kanálov v okolí sútokom dvoch dlhších kanálov, konkrétne Borinského, ako hlavná zdrojnica a Viničného, ako sekundárna zdrojnica. Miesto sútoku zdrojníc sa nazýva Hoštáky (), a je vzdialené 29 metrov od asfaltovej cesty smerom na jazero Pruxe. Vlieva sa do Zohorského kanála, v oblasti „Pod špekom“, vo výške 
Opis toku.
Jeho tok počína sútokom Borinského a Viničného na Hoštákoch, v nadmorskej výške , tečie od vzniku po ústie skoro presne južným smerom. Najprv podteká menovanú cestu, pokračuje v koryte, ktorého hĺbka je dva metre a šírka dna 1,2 metra. Dno je dláždené. V koryte rastie vodná tráva, tŕstie a sem tam sa objaví nejaký vŕbový krík. Približne v polovici jeho dĺžky bobry vytvorili malú priehradu, do ktorej ústi ľavostranný Cigánsky kanál, ako jediný prítok Lúčneho kanála. Po výtoku z nádrže pokračuje k svojmu ústiu, na hladine pláva žaburinka, dno je dláždené, široké stále 1,2 metra. Posledných 150 metrov preteká hustou masou tŕstia a žihľavy, tesne pred ústim je premostený mostom pre chodcov. Ústi do Zohorského kanála v nadmorskej výške , v podomácky pomenovanej oblasti „Pod špekom“.
História a výstavba kanála.
Ekonomicky výhodná vodná stavba menom Lúčny kanál bola postavená v priebehu 3. etapy melioračných prác pri obci Jakubov, v roku 1962. Finančný náklad stavby si vyžiadal 440 418 Kčs.
Význam.
Kanál vystavali kvôli odvodneniu zamokrenej pôdy, ktorá sa dnes poľnohospodársky využíva a viacerých močiarov, tzv. "struhov". Tie v dnešnej dobe slúžia na dorábanie sena.
Brodnianka (vrch)

Brodnianka () je vrch na západnom okraji Kysuckej vrchoviny. Tvorí východnú časť Kysuckej brány. Južná časť vrchu patrí do prírodnej rezervácie Brodnianka.
Polohopis.
Vrch leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Nachádza sa v severnej časti okresu Žilina, v katastri mesta Žilina, resp. mestskej časti Brodno. Brodno leží na južnom úpätí, východne leží Snežnica a severným smerom Oškerda, mestská časť Kysuckého Nového Mesta. Brodnianka s na druhom brehu rieky Kysuca ležiacou Rochovicou () tvorí Kysuckú bránu.
Takmer celý masív je pokrytý hustým porastom, ktorý znemožňuje výhľady. Južné svahy pokrývajú bukové a dubové porasty, severne orientovaný svah je charakteristický vyšším výskytom smreka a jedle, doplneným o javor, jaseň a brest horský.
Doprava.
Kysucká brána, ktorú Brodnianka vytvára, je významným dopravným koridorom. Oddávna cesta, kopírujúca dolný tok Kysuce, spájala Horné Považie s Tešínskom. Ľavým (východným) brehom rieky, úpätím Brodnianky, vedú medzinárodne významné komunikácie (Európska cesta 75 v trase cesty I/11 (Žilina – Český Těšín) a železničná trať Žilina – Čadca – Ostrava) aj v súčasnosti.
Prístup.
Na vrchol Brodnianky nevedie značkovaný chodník, no z okolitých obcí je možný prístup lesom.
Indexový fond

Indexový fond je podielový fond alebo ETF, ktorý nasleduje špecifické pravidlá, aby sledoval vývoj košíka vybraných investícií. Takéto fondy zvyčajne nasledujú krivku vývoja veľkých indexov ako napríklad S&amp;P 500 či Dow Jones Industrial Average, ktoré sledujú firmy so spoločnými charakteristikami, na základe vecí ako veľkosť, obrat, hodnota, geografická lokácia firiem a podobne. Táto investičná stratégia má v sebe automaticky zahrnutú diverzifikáciu portfólia, kedže investor kúpou indexu vlastní malý podiel vo všetkých spoločnostiach zahrnutých v danom indexe.
Jedna z hlavných výhod indexového fondu je tá, že nevyžaduje veľa času na manažment, keďže investor nemusí analyzovať rôzne akcie a portfólia. Veľa investorov s aktívnou stratégiou (aktívne vyhľadávanie a vyberanie aktív do ktorých investovať) má taktiež problém prekonať rast indexov. V roku 2014, viac než 74% aktívne riadených portfólií neprekonalo S&amp;P 500 index, ktorý je jedným z najznámejších indexov. 
Výhody a nevýhody.
Nižšia cena.
Vďaka tomu, že indexové fondy poznajú kompozíciu firiem ktoré nakupujú, je jednoduchšie ich nakúpiť, čo znižuje cenu oproti aktívne riadenému portfóliu. Typické poplatky sa pohybujú od 0.1% pre veľké americké spoločnosti a 0.7% pre rozvíjajúce sa trhy. Priemerný aktívne riadený podielový fond si berie poplatok vo výške 1.15%.
Nepresné kopírovanie.
Ak sú pravidlá kopírovania indexu nastavené nepresne, je možné, že index bude rásť, napriek tomu, že spoločnosti zahrnuté v indexe celkovo klesajú. V takom prípade je index nepresný, a pri korekcii môžu ľudia zainvestovaní v danom indexe stratiť.
Dvojčinný piestový stroj

Dvojčinný piestový stroj je piestový stroj, pri ktorom sú pracovné obe strany piesta. V prípade piestového spaľovacieho motora pracovný obeh prebieha na oboch stranách piesta.
Dvojčinné môžu byť:
História.
Väčšina pokročilých parných strojov bola dvojčinná. Prvý patent na plynový motor v roku 1786 francúzskeho vynálezcu Philippe Lebona predstavoval dvojčinný motor. Étienne Lenoir skonštruoval v roku 1860 dvojtaktný dvojčinný posúvačový motor na svietiplyn.
Špecifiká konštrukcie.
Dvojčinné piestové stroje majú zvyčajne kotúčový piest a sú vybavené piestnou tyčou, aby bolo možné vyriešiť prenos sily na/z piesta a zároveň utesnenie pracovného priestoru.
Jednočinný piestový stroj

Jednočinný piestový stroj je piestový stroj, pri ktorom je pracovná iba jedna strana piesta. V prípade piestového spaľovacieho motora pracovný obeh prebieha na jednej strane piesta.
Jednočinné môžu byť:
HBK Hokejmarket Skalica

HBK Hokejmarket Skalica (celý názov: "Hokejbalový klub Hokejmarket Skalica") je slovenský hokejbalový klub zo Skalice. Vznikol v roku 1987 pod názvom "HbK 87 Skalica". Je to dvojnásobný majster Slovenska z rokov 2017 a 2019. Je účastníkom najvyššej hokejbalovej súťažeextraligy mužov od roku 2005, keď uspel v extraligovej baráži. Svoje zápasy hráva na ihrisku "The Palety Aréna", ktoré bolo postavené v roku 2003.
Úspechy.
Slovenská extraliga mužov:
Československý superpohár:
Osturnianska brázda

Osturnianska brázda je geomorfologickou časťou Repiska, podcelku Spišskej Magury. Leží v jej severnej časti, v okolí obce Osturňa v kežmarskom okrese.
Polohopis.
Územie sa nachádza v severozápadnej časti Spišskej Magury a leží na severnom okraji Repiska. Osturnianska brázda zaberá údolie Osturnianskeho potoka, ktorého tok z veľkej časti lemuje obec Osturňa. Na východnom okraji začína intravilán obce Veľká Franková, ktorá však leží už mimo túto časť. Na území Slovenska s touto geomorfologickou časťou susedí len materský podcelok. Západný a severovýchodný okraj vymedzuje štátna hranica s Poľskom. 
Osou územia je údolie Osturnianskeho potoka, ktorý tečie západo-východným smerom a následne sa stáča na sever do Poľska. V horskej oblasti Spišskej Magury pramení mnoho potokov, ktoré stekajú do údolia a smerujú do Dunajca. Najvýznamnejšie z prítokov sú Bystrá, Krulovský, Soliskový a Frankovský potok. Celé územie tak patrí do úmoria Baltského mora.
Jedinou prístupovou komunikáciou do Osturnianskej brázdy je cesta III/3109, ktorá v Spišských Hanušovciach odbočuje z cesty II/542 (Spišská Belá – Spišská Stará Ves). Popri Osturnianskom potoku vedie účelová komunikácia s turistickým hraničným prechodom do susednej obce Kacwin.
Chránené územia.
Táto okrajová časť Repiska leží celá v ochrannom pásme Pieninského národného parku. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít, sa priamo v Osturnianskej brázde nenachádza žiadna, no v blízkosti je prírodná pamiatka Osturnianske jazero a prírodná rezervácia Malé jazerá a Veľké osturnianske jazero.
Turizmus.
Územie Osturnianskej brázdy patrí medzi pokojnejšie oblasti Spišskej Magury. Lákadlom je rázovitá zamagurská obec Osturňa, ktorá je od roku 1979 pamiatkovou rezerváciou ľudovej architektúry. Zaujímavými sú tiež blízke jazerá, ktoré sú chránenými lokalitami. Východným okrajom vedie červeno značená trasa zo Ždiaru cez Veľkú Frankovú do poľskej obce "Kacwin". Z pohraničnej oblasti z lokality "Lapszanka" na poľskom území vedie aj žlto značená trasa cez Osturňu na rázcestie "Magurka" pod rovnomenným vrchom.
HBK Kometa Vrútky

HBK Kometa Vrútky (celý názov: "Hokejbalový klub Kometa Vrútky") je slovenský hokejbalový klub z Vrútok. Je to majster Slovenska z roku 2018, čo je zároveň aj jeho najväčší úspech. Je účastníkom najvyššej hokejbalovej súťažeextraligy mužov od roku 2002. V roku 2014 sa ako štvrtý tím extraligy zúčastnil Svetového pohára klubov v Nitre, na ktorom obsadil 9. miesto. Svoje zápasy hráva v "Hokejbalovom areáli pri Sokolovni" s kapacitou 100 sediacich divákov. Okrem seniorského tímu figurujú v klube aj juniorské, dorastenecké a žiacke tímy.
Klub vznikol v roku 1999. Nadviazal tak na tradíciu mnohých vrútockých hokejbalových klubov (HK (Horná Kružná) Vrútky, Čerešne Vrútky, Twister Vrútky, Bulldogs Vrútky), ktoré započali hokejbal v tomto meste od roku 1987. Postupne prešiel od III. Martinskej hokejbalovej ligy cez II. až po I. Martinskú hokejbalovú ligu, aby sa v roku 2002 prihlásil do extraligy.
Úspechy.
Slovenská extraliga mužov:
Československý superpohár:
Powerwolf

Powerwolf je nemecká power metalová hudobná skupina, ktorá je aktívna od roku 2003, kedy ju založili Matthew a Charles Greywolfoví. Skupina je známa vďaka svojmu temnému vzhľadu (kostýmy a používanie tzv. "corpse paintingu") a témy a koncept ich skladieb či celých albumov sú štylizované do vlkodlakov a viacerých odkazov na kresťanstvo a cirkev. „Vlci“ už od svojho vzniku vydali sedem albumov. Úvodná skladba z albumu "Bible of the Beast", „Raise your fist, evangelist“, bola nominovaná v súťaži Metal Hammer Awards 2010 v kategórii „Metalová hymna roka 2010“.
História.
V roku 2003 sa bratia Charles a Matthew Greywolfoví, ktorí spolu hrali už roky, rozhodli vytvoriť skupinu, a to je začiatok skupiny Powerwolf. Čoskoro bratia prizvali do skupiny francúzskeho bubeníka Stéfana Funèbra a nemeckého keyboardistu Falka Mariu Schlegela, ale nemohli nájsť vhodného speváka, s ktorým by bol Powerwolf kompletný. Medzitým začala skupina písať skladby a na dovolenke v Rumunsku Charles a Matthew stretli Attilu Dorna. Dorn, ktorý študoval klasickú operu na Národnej univerzite múzických umení v Bukurešti, sa presťahoval do domovského mesta skupiny Saarbrückenu a tak sa stal frontmanom skupiny Powerwolf. Vďaka Dornovej láske k rumunským legendám o vlkodlakoch skupina vytvorila debutový album, "Return in Bloodred", ktorý využíva tieto legendy ako základ pre viaceré texty. V roku 2007 nasledoval druhý album, "Lupus Dei", ktorého konceptom bol vlk ako hlavná postava a jeho pád od krvilačnosti k osvieteniu.
V roku 2010 odišiel bubeník Stéfan Funèbre, namiesto neho prišiel Tom Diener, ktorý už so skupinou hral počas posledných 12 mesiacov ako dočasný náhradník za Funèbra. Tom Diener odišiel v roku 2011 a nahradil ho súčasný bubeník Roel van Helden.
V januári a februári 2017 boli Powerwolf na turné spoločne so skupinami Epica a Beyond the Black. Potom začali pracovať na novom štúdiovom albume, "The Sacrament of Sin", ktorý bol vydaný v lete 2018.
Hamza Čataković

Hamza Čataković (* 15. január 1997, Cazin, Bosna a Hercegovina) je profesionálny futbalista z Bosny a Hercegoviny hrajúci za slovenský klub AS Trenčín.
Klubová kariéra.
Sarajevo.
Ako mladý Čataković hrával za FK Sarajevo. Debutoval vo veku 18 rokov. Prvý gól vstrelil 20. marca 2016 v zápase so Slavijou. V júni 2016 sa zranil a bol mimo hry takmer 1 rok.
Trenčín.
V januári 2017 prišiel Čataković do Trenčína. V júni 2017 podpísal s klubom 3-ročný kontrakt. Prvý gól dal v zápase predkola Európskej ligy UEFA s Torpedom Kutaisi. V lige debutoval v zápase so Senicou. Asistoval na víťazný gól. Prvý ligový gól dal 10. marca 2018 v zápase s Trnavou. V sezóne 2017/2018 dal Čataković 8 gólov. V tej ďalšej ich dal o 4 viac.
Muránska brázda

Muránska brázda je geomorfologickou časťou Tŕstia, podcelku Stolických vrchov. Leží v okrajových častiach podcelku a severnou vetvou prepája údolia riek Muráň a Rimava. Na jej území ležia mestá Tisovec a Revúca.
Polohopis.
Územie Muránskej brázdy sa nachádza v strednej časti Stolických vrchov a z troch strán (západ, sever a východ) obklopuje podcelok Tŕstie. Západné rameno zaberá údolie Rimavy, východné rameno údolie riečky Muráň a ich severné okraje prepája údolie Muránskeho zlomu so Skaličkou a Lehotským potokom. Obe rieky patria do povodia Slanej. Na severovýchode pokračujú Stolické vrchy podcelkom Stolica, severne susedí Spišsko-gemerský kras s podcelkom Muránska planina a západný okraj vymedzujú Klenovské vrchy, podcelok Stolických vrchov. V údolí Rimavy na juhozápade susedí geomorfologická časť Rimavské podolie a podcelok Železnícke predhorie a na území Revúcej časť Jelšavské podolie, všetko patriace do Revúckej vrchoviny. 
Na severozápade leží mesto Tisovec, na severovýchode Muráň, Muránska Zdychava a Muránska Dlhá Lúka a na juhovýchodnom okraji mesto Revúca. Údoliami vedú i regionálne významné komunikácie; z Revúcej do obce Muráň cesta II/532 a súbežne i lokálna železničná trať, medzi Muráňom a Tisovcom vedie cesta II/531. Z Rimavskej Soboty cez Tisovec do Brezna smeruje cesta I/72, ktorú kopíruje železničná trať Brezno – Jesenské. 
Chránené územia.
Severná časť Muránskej brázdy leží v ochrannom pásme Národného parku Muránska planina. Z maloplošných, osobitne chránených lokalít sa v tejto časti Stolických vrchov nachádza chránený areál Vachtové jazierko, Lúka pod cintorínom a Tunel pod Dielikom.
Turizmus.
Najmä severná polovica Muránskej brázdy patrí medzi atraktívne oblasti regiónu. Stolické vrchy i susedná Muránska planina ponúkajú množstvo prírodných zaujímavostí a široké možnosti na turistiku. Z historických pamiatok sú vyhľadávané ruiny Tisoveckého a Muránskeho hradu, z technických pamiatok vzbudzujú veľkú pozornosť Gemerské spojky, t.j. súbor nedokončených tunelov a tratí, ktoré mali prepojiť dopravne odrezané oblasti Slovenska počas Slovenského štátu. Výnimočnou je i časť trate Tisovec – Zbojská, ktorá pre veľké stúpanie využíva ozubnicu.
Ruská hra

Ruská hra alebo tiež Ruská obrana vzniká po ťahoch:
Patrí medzi otvorené hry. Toto otvorenie je najspoľahlivejšie a najlepšie preskúmané z oblasti otvorených hier v ktorých čierny v druhom ťahu odpovedá na bieleho ťah 2. Jf3 ináč ako 2. ... Jc6. Ide o plne korektné otvorenie, aj keď aj tu existuje niekoľko nekorektných pokračovaní ako napr. Cochranov gambit, ktoré však majú svoj význam, pretože slúžia prevažne k prekvapeniu nepripraveného súpera. Ak však čierny nechce v druhom ťahu pokračovať klasickým ťahom 2. ... Jc6, ktorý vedie na otvorené hry ako je Španielska hra, Talianska hra a iné, urobí najlepšie, keď prejde do Ruskej hry ťahom 2. ... Jf6. Toto otvorenie je spoľahlivejšie ako Lotyšský gambit a iné pokračovania. Myšlienka tohoto otvorenia spočíva v tom, že čierny nechráni svojho pešiaka na poli e5, ktorého biely napadá ale sám útočí na bieleho pešiaka na poli e4, čo je nepochybne ostrejšie ako pokojné 2. ... Jc6. Toto otvorenie hrali v minulosti s obľubou mnohí majstri ako napr. John Cochrane a v súčasnosti najmä Vladimir Kramnik. Prvý prieskum tohoto otvorenia urobili ruskí majstri Alexandr Dmitrijevič Petrov a Karl Friedrich Jänisch a preto sa táto hra nazýva Ruská hra. V anglickej literatúre sa toto otvorenie nazýva len „Petrov's Defence“, teda v preklade „Petrovova obrana“. Ruská hra sa však na najvyššej úrovni nevyskytuje moc často, pretože čierny pri správnej hre môže vyrovnať no zisk výhody je menej pravdepodobný, aj napriek tomu je však podľa teórie plne korektné.
Hra po 3. Jxe5.
Ak sa biely rozhodne zobrať pešiaka na poli e5, ťahom 3. Jxe5 hra zväčša pokračuje ťahmi: 3. ... d6 4. Jf3 Jxe4 5. d4 d5 6. Sd3 Sd6 7. 0-0 0-0 8. c4 c6 9. Dc2 Ja6 10. a3 Sg4 11. Je5 Sxe5 12. dxe5 Jac5 13. f3 Jxd3 14. Dxd3 Jc5 15. Dd4 Jb3 16. Dxg4 Jxa1 17. Sh6 g6 18. cxd5 Ve8 19. Jd2 Db6+ 20. Kh1 Jc2 21. Dc4 Je3 s vyrovnanou pozíciou.
Hra po 3. d4.
Menej častý ťah bieleho je 3. d4. Čierny zrejme najlepšie urobí ak d pešiaka zoberie ťahom 3. ... exd4. Hra pokračuje ťahmi: 4. e5 Je4 5. Dxd4 d5 6. exd6 Jxd6 7. Jc3 Jc6 8. Df4 Df6 9. Sb5 De7+ 10. Se3 Jxb5 11. Jxe5 Db4+ 12. Db4+ Sxb4+ 13. c3 Sd6!? 14. Jxd6+ cxd6 15. 0-0-0 Se6 16. Vxd6 Sxa2 17. Jd4 Jxd4 18. Sxd4 0-0 s vyrovnanou hrou.
Cochranov gambit.
Je ostré, nie však plne korektné pokračovanie, ktoré vznika po ťahoch: 1. e4 e5 2. Jf3 Jf6 3. Jxe5 d6 4. Jxf7?!