Gledíčia trojtŕňová

Gledíčia trojtŕňová () je druh opadavého stromu z rodu gledíčia ("Gleditsia") z čeľade bôbovité ("Fabaceae"). Je to druh pôvodne rozšírený na území Severnej Ameriky medzi dnešnými štátmi Pensylvánia, Nebraska, Texas a Missouri.
Etymológia.
Rodové meno "Gleditsia" bolo vybrané podľa nemeckého botanika Johanna Gottlieba Gleditscha.
Opis.
Gledíčia trojtŕňová je statný strom, vysoký až 45 m, ktorého nápadným znakom sú veľké hnedočervené tŕňovité ostne, veľmi často rozkonárené.
Listy sú raz až dvakrát nepárno perovito zložené s končistými lístkami, ktorých je obyčajne viac ako dvadsať. Sú kopijovité, na báze zaokrúhlené, dlhé do 3,5 cm, na okraji drobno vrúbkované, svetlozelené.
Gledíčia kvitne v júni a v júli. Krátko stopkaté kvety vyrastajú v pazuchách listov, v úzkych strapcoch dlhých 5 až 13 cm, sú zelenožlté a voňavé. Stopky súkvetia sú chlpaté, listene šupinaté, kvety takmer sediace. Kališných lístkov je 3 až 5, sú zrastené a plstnaté. Tyčiniek je 6 až 10, sú voľné, dlhšie ako koruna, z ktorej ďaleko vyčnievajú. Semenník je takmer sediaci, mnoho vajíčkový.
Oveľa výraznejšie ako kvet sú plody gledíčie - struky dlhé 30 až 45 cm, mierne kosákovito skrútené, hnedočervené, so sladkou dužinou a šošovkovito sploštenými asi 10 mm veľkými semenami.
Gledíčia začína rodiť vo veku približne 10 rokov a pokračuje približne do veku 100 rokov, s optimálnou produkciou medzi 25 až 75 rokmi. Zvyčajne plodí každý rok, ale veľké úrody sa vyskytujú každý druhý rok. Semená si uchovávajú klíčivosť po dlhú dobu vďaka hustému, nepriepustnému obalu semien.
Rozšírenie.
Gledíčia trojtŕňová je pôvodný druh v strednej a východnej časti Severnej Ameriky. Geografický rozsah gledíčie pravdepodobne rozšírili Indiáni, ktorí sušili strukovinu, drvili sušenú dužinu a používali ju ako sladidlo a zahusťovadlo.
Na Slovensku je gledíčia pestovaná od roku 1806 a zdivočená je roztrúsená v panónskej oblasti, hojnejšie sa vyskytuje v teplejších oblastiach Podunajskej nížiny a Východoslovenskej nížiny.
Ekológia.
Gledíčia trojtŕňová sa vyskytuje na dobre odvodnených miestach, horských lesoch, skalnatých svahoch, starých poliach, pri plotoch, riečnych nivách a vlhkých nížinách. Na nížinách je to pioniersky strom. Zvyčajne sa vyskytuje v nadmorských výškach do 760 m ale na niekoľkých miestach dosiahla hranicu až 1500 m.
Gledíčia vo všeobecnosti neznáša tieň a šíri sa predovšetkým na otvorených plochách, v medzerách a na okrajoch lesov. Rýchlo rastie a stromy sa dožívajú okolo 125 rokov.
Druh má tendenciu byť agresívnym kolonizátorom. Koreňové výmladky a bohatá produkcia semien dáva schopnosť rýchlo vytvárať husté, nepreniknuteľné porasty. Za invazívny druh je považovaná v Austrálii (Queensland) a v USA, najmä v štátoch Kalifornia a New York.
Gledíčia veľmi dobre znáša klímu strednej Európy a Veľkej Británie. Plodné semená však prináša len v skutočne teplých oblastiach, ako napríklad v južnom Francúzsku.
Význam a využitie.
Gledíčia trojtŕňová sa často pestuje ako odolná a rýchlo rastúca okrasná drevina. Často sa používa v oblastiach s extrémnym stresom v mestách, pri parkoviskách a alejach. Vysádza sa na miestach s eróziou, slúži na výstavbu vetrolamov, ochranných pásov a tiež ako priekopník vegetácie na obnovu zdevastovaných pôd. Kvôli malým lístočkom a otvorenej korune stromy vrhajú len slabý tieň, takže umožňujú iným rastlinám rásť v ich bezprostrednej blízkosti.
Struky gledíčie konzumuje dobytok, jelene, vačice, veveričky, králiky, prepelice, vrany a škorce. Domorodí Američania jedli varené semená a pražené používali ako náhradu kávy.
Drevo gledíčie je husté, tvrdé, hrubozrnné, odolné voči nárazom a má vysoký lesk. Používa sa na palety, prepravky, drevené konštrukcie, nábytok, interiérové úpravy, sústružníctvo, palivové drevo, železničné podvaly a stĺpy. Drevo bolo v minulosti používané aj na výrobu lukov.
Hrozby a choroby.
Zvýšená popularita a výsadba gledíčie trojtŕňovej, najmä bezostených odrôd, viedla aj k nárastu parazitujúcich hmyzích a iných škodcov. Nočný motýľ "Homadaula anisocentra" je výrazný a rozšírený defoliátor, podobne ako roztoč "Eotetranychus multidigituli", ktorý sa vyskytuje hlavne v horúcom a suchom podnebí.
Ďalšími významnými defoliátormi sú nočný motýľ "Orgyia leucostigma", bzdocha "Blepharidopterus chlorionis" a pakobylka "Diapheromera femorata". Chrobák "Oncideres cingulata" prerezáva mladé tenké vetvičky, čím poškodzuje najmä malé semenáče. Vážne napadnuté môžu byť aj dospelé stromy. Semenom gledíčie sa živia larvy pásavky "Amblycerus robiniae".
Rakovina stromov spôsobená hubami "Nectria cinnabarina" a "Thyronectria austroamericana", sa šíri hlavne cez rany spôsobené na koreňoch alebo vetvách.