Chrám Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu (Panagiurište)

Chrám Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu (), známy aj ako Chrám Uvedenia Bohorodičky () je pravoslávny chrám z prvej polovice 19. storočia, ktorý sa nachádza v meste Panagiurište v Pazardžickej oblasti v južnom Bulharsku. Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky.
Lokalita.
Chrám Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu sa nachádza v centrálnej časti mesta Panagiurište. Leží na severozápadnom úpätí pahorku Maňovo Bărdo, na ktorom stojí Národný pamätný komplex Aprilci.
Dejiny.
Chrám bol postavený potom, čo sa minuli nepokojné časy kărdžalijských nájazdov, počet veriacich v meste začala narastať a Chrámu svätého Teodora Tirona už prestával postačovať počtu veriacich v Panagiurišti. Výstavba chrámu prebiehala v rokoch 18181823. V období bulharského národného obrodenie pri chráme pôsobili metochy Rilského a Zografského monastieru, v ktorých boli umiestnené chrámové školy. V roku 1834 bol chrám čiastočne poškodený, budova však bola hneď nato opravená.
Chrám bol vykradnutý a vypálený v priebehu aprílového povstania v roku 1876. V chráme bola kompletne zničená fresková výzdoba, ako aj ikonostas a veľká časť ikon. Okrem samotného chrámu zhorela aj budova chrámovej knižnice, kde sa nachádzali stredoveké kresťanské rukopisy a tisíce kníh Starého zákona.
Po oslobodení Bulharska v roku 1878 bola budova zreštaurovaná. Reštauračné práce prebiehali v rokoch 18781880. V roku 1882 bola pri chráme pristavaná oddelene stojaca zvonica, obnovený bol aj ikonostas.
V roku 1965 bol chrámu pridelený štatút kultúrnej pamiatky. V roku 1976 sa na chráme uskutočnili reštauračné práce. V 90. rokoch 20. storočia sa na budove uskutočnili opravy, ktoré boli financované z daru bratov Ivana a Luku Angelovových. V rámci týchto prací boli aj pozlátené vrcholy kupol na chráme aj zvonici.
Charakteristika.
Budova bola pristavaná k južnej fasáde už existujúceho stredovekého Chrámu svätého Teodora Tirona s ktorým tak zdieľa spoločnú stenu. Chrám postavili staviteľskí majstri z Banska. Rekonštrukcie po vypálení chrámu v priebehu aprílového povstania sa zhostili staviteľskí majstri z Bracigova. Chrám bol celý postavený nad zemou, čo bolo otvorené porušenie osmanských zákonov pre výstavbu kresťanských chrámov. Špeciálny štatút Panagiurišta však umožňoval tieto zákony pri výstavbe nedodržať.
Predstavuje trojloďovú pseudobaziliku a apsidou vo východnej časti a predsieňou v západnej časti. Budova je dlhá 20 metrov a široká 18 metov. Naos chrámu je na jednotlivé lode rozdelený dvomi stĺporadiami. Bočné lode majú rovné stropy pokryté dreveným obkladom, centrálna loď má polvalovú klenbu, v strede ktorej sa týči kupola, ktorá spočíva na osembokom tambure. Vrchná časť kupoly je zvonka pozlátená. V západnej časti naosu sa nachádza drevený balkón. Interiér chrámu je dobre osvetlený denným svetlom, ktoré vstupuje cez veľké okná v južnej, severnej a západnej fasáde.
Zvonica.
Pri chráme sa nachádza oddelene stojaca zvonica, ktorá bola postavená pri rekonštrukcii chrámu v roku 1882. Zvonica stojí severozápadne od samotnej budovy chrámu v rohu chrámového dvora. Vo vrchnej časti je zvonica ukončená pozlátenou kupolou. Vo zvonici sa nachádzajú celkovo tri zvony, jeden väčší a dva menšie, ktoré boli odliate v Rusku. Jeden zo zvonov bol darom panagiurského rodáka, profesora Marina Drinova.
Výzdoba pred vypálením v roku 1876.
Autormi pôvodných drevených súčastí interiéru boli debărskí drevorezbárski majstri. Prvú freskovú výzdobu chrámu zhotovil Dimităr Zograf, otec maliarov ikon Zachariho, Ivana, Nikolu a Stanislava Zografa, ktorí na chráme tiež pracovali.
Nová výzdoba.
Nový ikonostas je vyrezávaný z dreva a je dielom rezbárov zo Strugy. Nové ikony, ale aj freskovú výzdobu chrámu zhotovili samokovskí zografi (maliari fresiek). Cársky rad ikon na ikonostase pozostáva zo štrnástich ikona, ktorých autorom je Ivan Dospevski, ktorý tieto ikony zhotovil v rokoch 18801881. Autorom fresiek bol Nikola Obrazopisov, ktorý fresky zhotovil v roku 1895. 
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Rok vyhlásenia: 1965