Taxila

Taxila alebo Takšašila je mesto a archeologická lokalita v provincii Pandžáb v Pakistane.
Historické, pôvodné mesto Taxila bola istý čas hlavným mestom starovekej Gandháry, ktorá sa nachádzala na východnom brehu rieky Indus na kľúčovej križovatke indického polostrova a Strednej Ázie. Pravdepodobne bola založená okolo roku 3500 pred Kr; v mohyle Saraikala sa našli predmety z doby kamennej a bronzovej. Mesto bolo súčasťou kolónie Perzskej ríše Hindúša. V roku 326 pred Kr. mesto dobyl Alexander Veľký, ktorý získal kontrolu nad mestom bez bitky, keďže mesto v tom čase nemalo hradby a okamžite sa vzdalo Macedónskej ríši. Nasledovala postupne Maurjovská ríša (317 – 200 pred Kr.), Indogrécke kráľovstvo (okolo 200 pred Kr. – 55 pred Kr.), Indoskýti (okolo 80 pred Kr. – 30 po Kr.) a Kušánska ríša (okolo 30 – 375), ktorá v 1. storočí zničila existujúce mesto, aby si na lokalite severne od ruín postavila vlastné. Vďaka svojej strategickej polohe Taxila v priebehu storočí mnohokrát zmenila majiteľa a o jej ovládnutie sa uchádzalo mnoho štátov. Keď veľké staroveké obchodné cesty spájajúce tieto regióny prestali byť dôležité, mesto upadlo do bezvýznamnosti a napokon ho v 5. storočí zničili nájazdníci z kmeňa Hunov. V polovici 19. storočia objavil britský archeológ Alexander Cunningham zrúcaniny starovekej Taxily a sir John Marshall ich podrobil rozsiahlym vykopávkam. V roku 1980 UNESCO vyhlásilo Taxilu za svetové dedičstvo.
Podľa niektorých názorov sa univerzita v starovekej Taxile považuje za jednu z prvých univerzít alebo vzdelávacích centier v južnej Ázii. Iní odborníci ju nepovažujú za univerzitu v pravom slova zmysle, napríklad v porovnaní s univerzitou v Nálande. 
V správe z roku 2010 Fond svetového dedičstva označil Taxilu za jednu z 12 svetových pamiatok, ktoré sú „na pokraji“ nenapraviteľnej straty a poškodenia, pričom ako hlavné hrozby uviedol nedostatočnú správu, tlak na rozvoj, rabovanie a ozbrojené konflikty. Odvtedy však pakistanská vláda vyvinula značné úsilie o zachovanie pamiatky, vďaka čomu ju rôzne medzinárodné publikácie prekategorizovali na „dobre zachovanú“. Vďaka rozsiahlemu úsiliu o zachovanie a údržbu je Taxila jedným z obľúbených turistických miest Pandžábu, ktoré každoročne priláka až milión turistov. 
Etymológia.
Moderný názov mesta je odvodený od starovekého gréckeho prevedenia zaznamenaného v Ptolemaiovej "Geografii". gréckojazyčný prepis Taxily sa časom stal všeobecne obľúbeným a sanskritský aj pálijský názov sa prestali používať.
V tradičných zdrojoch.
Vo védskych textoch, ako je "Šatapatha Brahmana", sa spomína, že filozof Uddalaka Aruni (asi 7. storočie pred Kr.) cestoval do oblasti Gandháry. V neskorších budhistických textoch, Džatakách zo 4. – 3. storočia pred Kr., sa uvádza, že Taxila bola mestom, kde Aruni a jeho syn Švetaketu získali vzdelanie.
Veľkú časť hinduistického eposu "Mahábhárata" tvorí rozhovor medzi Višampayanom (žiakom mudrca Vjásy) a kráľom Janamejayom. Tradične sa predpokladá, že príbeh po prvýkrát predniesol Váišampájana na Vjásov príkaz počas obety hada, ktorú vykonal Džanamejaja práve v Takšašile.
"Rámájana" opisuje Takšašilu ako nádherné mesto preslávené bohatstvom, ktoré založil Bharata, mladší brat boha Rámu. Bharata, ktorý založil aj neďaleké Puškalavati, ustanovil za vládcov oboch miest svojich dvoch synov, Takšu a Puškalu.
V budhistických Džatakách sa Taxila opisuje ako hlavné mesto kráľovstva Gandhára a veľké centrum vzdelanosti so svetoznámymi učiteľmi.
História.
Prvé osídlenie a Perzská ríša.
Pôvodná osada bola založená okolo roku 3500 pred Kr v dobe kamennej a v mohyle Saraikala sa našli predmety aj z doby bronzovej.Po kolapse civilizácie povodia rieky Indus bolo založené na inom mieste. Počas obdobia Perzskej ríše išlo o významný obchodný uzol. Zdá sa, že v tomto období patrilo mesto striedavo Perzii a indickým vládcom. 
Helénske obdobie.
Počas svojej invázie do údolia rieky Indus sa Alexandrovi Veľkému podarilo v roku 326 pred Kr. získať kontrolu nad Taxilou (starogr. Τάξιλα) bez bitky. Grécki historici sprevádzajúci Alexandra opisovali Taxilu ako „bohatú, prosperujúcu a dobre spravovanú.“ Arrianos píše, že obyvatelia mesta Alexandra privítali, priniesli mu obete a usporiadali tu gymnastické a jazdecké preteky.
Po Alexandrovej smrti v roku 323 pred Kr. prešla provincia a veľká časť niekdajších pripojených území do rúk jeho generála Seleuka I. Nikatora a zakladateľa nástupníckej Seleukovskej ríše. 
Post-Seleukovské obdobie.
V roku 303 pred Kr. sa Taxila definitívne začlenila do Maurjovskej ríše (317 – 200 pred Kr.), ktorú založil Čandragupta. Jeho vnuk, kráľ Ašóka, urobil z mesta sídlo budhistickej vzdelanosti, vyučovala sa tu všaj aj medicína alebo právo.
Počas obodobia, keď mesto patrilo do Baktrie, indogréckeho kráľovstva (okolo 200 pred Kr. – 55 pred Kr.), bolo mesto presunuté na novú lokalitu (Sirkap) a bolo obohnané hradbami. Mesto aj kultúra boli pod vplyvom helenizmu, ale dominoval budhizmus.
Následne Taxilu ovládli Indoskýti (okolo 80 pred Kr. – 30 po Kr.) a Kušánska ríša (okolo 30 – 375), ktorá v 1. storočí zničila existujúce mesto, aby si na lokalite severne od ruín postavila vlastné. Vďaka svojej strategickej polohe Taxila v priebehu storočí mnohokrát zmenila majiteľa. Keď veľké staroveké obchodné cesty (ako Hodvábna cesta) spájajúce tieto regióny prestali byť dôležité, mesto upadlo do bezvýznamnosti a napokon ho v 5. storočí zničili nájazdníci z kmeňa Hunov. V polovici 19. storočia objavil britský archeológ Alexander Cunningham zrúcaniny starovekej Taxily a sir John Marshall ich podrobil rozsiahlym vykopávkam.
Lokalita svetového dedičstva.
Taxila bola v roku 1980 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO najmä pre ruiny štyroch sídlisk, ktoré „odhaľujú vývoj miest na indickom subkontinente v priebehu viac ako piatich storočí“. Seriová lokalita zahŕňa okrem štyroch osád v Bhíre, Sarajkale, Sirkape a Sirsuku množstvo pamiatok a iných historických miest v tejto oblasti, ktorých je spolu 18. 
V správe z roku 2010 Fond svetového dedičstva označil Taxilu za jednu z 12 svetových lokalít, ktoré sú najviac „na pokraji“ nenapraviteľnej straty a poškodenia, pričom ako hlavné hrozby uviedol nedostatočné riadenie, tlak na rozvoj, rabovanie a vojny a konflikty. V roku 2017 vyšla správa, že Thajsko sa bude spolupodieľať na úsilí o ochranu Taxily, ako aj budhistických lokalít.