burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ty (filozofia dialógu)

Ty je osobnosť druhého človeka, v ktorej sa prejavuje niečo iné a neuchopiteľné, o ktoré sa opiera existencia človeka.
Vadžrásána

Vadžrásána (sanskrit) alebo diamantový sed je jedna z jogických ásan.
Tyč

Tyč môže byť:
Univerzita tretieho veku

Univerzita tretieho veku je špecifická forma vzdelávania seniorov, ktorá ponúka štúdium v najrôznejších odboroch humanitných, spoločenskovedných, technických a prírodovedných vied na slovenských univerzitách.
Právny úkon

Právny úkon (staršie alebo nespisovne: "právne jednanie") je prejav vôle smerujúci najmä k vzniku, zmene alebo zániku tých práv a povinností, ktoré právne predpisy spájajú s týmto prejavom (§ 34 Občianskeho zákonníka z roku 1964). Je to (podľa niektorých definícií) druh právneho konania.
Právne úkony delíme na: 
Právne úkony môžu byť uskutočnené konaním (komisívne) alebo nekonaním (omisívne), realizované výslovne, konkludentne alebo mlčky.
K vyhotovovaniu jednotlivých právnych úkonov slúži v praxi právny vzor.
Vagína

Vagína môže byť:
Týkať sa

Týkať sa môže byť:
Osem trigramov

Trigramy knihy i-ťing tvoria jej jadro. Sú to znaky zložené z troch plných alebo prerušovaných čiar. Každý trigram znázorňuje určitú prírodnú silu a zároveň symbolizuje nejaký element ľudského života. Osem pôvodných trigramov (čínsky názov - prírodná sila - význam v ľudskom živote):
Spojením dvoch trigramov pri všetkých možných kombináciách vzniká vcelku 64 hexagramov I-ťingu.
Univerzum

Univerzum (lat.) môže byť:
Procesný úkon

Procesný úkon je právny úkon relevantný z hľadiska prerokovania a rozhodovania o veci.
Vágnosť

Vágnosť môže byť:
Edward Burnett Tylor

Sir Edward Burnett Tylor (* 2. október 1832, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 2. január 1917, Wellington) bol anglický antropológ a etnograf; rozpracoval teóriu kultúrnej konvergencie.
Životopis.
E.B. Tylor sa narodil v roku 1832 v Camberwell v Londýne. Bol synom Josepha Tylora a Harriet Skipper. Študoval na Grove House School v Tottenhame, nikdy však školu neukončil a nezískal diplom. Po smrti rodičov pomáhal riadiť rodinný podnik, ale pre chorobu musel túto činnosť ukončiť. Kvôli zdravotnému stavu zmenil klimatické prostredie a odišiel v roku 1855 do Mexika a Strednej Ameriky. Tamojší pobyt rovnako ako aj spoznanie etnológa a archeológa Henriho Christiho malo za následok, jeho záujem o antropológiu. V roku 1871 bol Tylor zvolený riadnym členom "Kráľovskej spoločnosti" (Fellow fo the Royal Society). V roku 1884 sa stal kustódom entologických zbierok a asistentom antropologie na univerzite v Oxforde, kde bol v roku 1896 menovaný prvým riadnym profesorom antropológie. V roku 1912 bol za celoživotné vedecké zásluhy povýšený do šľachtického stavu.
Hlavné myšlienky.
Snažil sa vo svojich štúdiách dopátrať pôvod náboženstva. Na základe veľkého množstva zhromaždených materiálov dochádza k záveru, že človek sa vo všetkých svojich kultúrach vyvíja približne rovnako a náboženstvo sa vyvíja spoločne s ním. Tento predpoklad Tylorovi umožňuje uplatniť jednotný model o pôvode náboženstva na prakticky všetky kultúry. Podľa Tylora pôvod náboženstva spočíva v tzv. animizme. Anima (duša), nehmotné bytie, je zo začiatku skôr oživujúcim princípom než individuálnym. Predstava duše sa vyvinula zo skúsenosti s dychom, krvou, tieňom, snom a obrazom človeka vo vodnej hladine. Človek v tejto fáze vývoja nedokázal byť dostatočne kritický a nerozlišoval medzi subjektívnym a objektívnym. V týchto skúsenostiach videl Tylor počiatky náboženstva, ale tiež filozofie, myslenia a ľudskej kultúry. Tylorov evolucionizmus sa vyznačoval výrazným intelektualizmom. Ťažisko ľudskej evolúcie spočívalo podľa jeho názoru vo vývoji ľudskej mentality a jej rozumových schopností. Kultúra bola z toho hľadiska pre Tylora dôležitejšia ako spoločnosť.
Ústnosť

Ústnosť môže byť:
Triliarda

Triliarda je miliarda biliónov, čiže 1021; v USA, bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva sextilión.
Univerzum jazyka l

Univerzum jazyka L je súbor všetkých možných svetov, o ktorých sa dá hovoriť v L. (Poznámka: o význame znaku L pozri: logický znak.)
Trilión

Trilión je:
William Tyndale

William Tyndale (* asi 1494 – † 6. september 1536) bol anglický náboženský reformátor, teológ, prekladateľ a katolícky kňaz. 
Popravili ho ako kacíra, previnil sa pred anglikánskou cirkvou a kráľom tým, že preložil Bibliu z pôvodných jazykov do anglického jazyka.
Typ

Typ môže byť
Ústrojenstvo

Ústrojenstvo môže byť:
Trimúrti

Trimúrti (skt. त्रिमूर्ति) alebo po slovensky aj Trimurti je „svätá trojica“ hinduizmu, poňatie najvyššieho božstva Íšvaru v troch aspektoch: Brahma ako Stvoriteľ, Višnu ako udržiavateľ a Šiva ako ničiteľ. Niekedy sa znázorňuje ako jediný boh s troma hlavami.
Univerzum (matematika)

Univerzum z pohľadu matematiky je oblasť úvahy; množina všetkých entít, o ktorých uvažujeme alebo ktoré skúmame (napr. množina indivíduí).
Úžitkové umenie

Úžitkové umenie či aplikované umenie je termín používaný pre umelecké prvky obsiahnuté vo veciach každodennej potreby a v priemyselných výrobkoch. Úžitkové umenie spríjemňuje používanie bežných predmetov a rozvíja fantáziu. Od svojho vzniku v 19. storočí je úžitkové umenie súčasťou výtvarného umenia. Úžitkové umenie je dnes zvlášť vyučované a je mu venovaná osobitná pozornosť aj vo vede o výtvarnom umení.
Atletický typ

Atletický typ je športový typ telesnej stavby človeka, ktorý sa vyznačuje primeranou proporcionalitou telesnej stavby, rovnocenným pomerom trupu a končatín, dobre až nápadne vyvinutým svalstvom a kostrou (klenutý hrudník, široké ramená). V psychickej oblasti zodpovedá normálnemu vyrovnanému typu človeka.
Tripitaka

Tripitaka (-sanskritský kmeň) alebo Tripitakam (-sanskritský nominatív), resp. Tipitaka (-pálíjský kmeň) alebo Tipitakam (-pálijský nominatív), doslova: "trojkôš", je súhrnný názov budhistických kánonických textov. Existuje niekoľko rôznych verzií Tripitaky, najznámejší je Pálijský kánon školy théraváda. 
Texty Tripitaky, ktoré si Budhovi žiaci pôvodne odovzdávali ústnym podaním a memorizovali ich, sa delia na tri časti. Podľa tradície vzniklo toto delenie tak, že zvitky palmových listov, na ktorých boli texty napísané, sa uchovávali v troch košoch. Zdá sa však, že rozdelenie textov na Tri koše sa ustálilo ešte pred ich zapísaním. Tesne po Budhovej smrti sa konal prvý budhistický koncil, na ktorom boli všetky jeho výroky spamäti recitované, roztriedené a kodifikované. Do kánonu Tripitaky sa dostali aj niektoré mladšie texty.
Ulm

Ulm je nemecké univerzitné mesto v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko vo vládnom obvode Tübingen na rieke Dunaj. Prvýkrát je o ňom zmienka v roku 854. V Ulme je gotická katedrála, ktorá má najvyššiu kostolnú vežu na svete () a univerzita. Je to taktiež rodisko Alberta Einsteina.
Geografia.
Ulm leží v mieste, kde sa rieky Blau a Iller pripájajú k Dunaju, v nadmorskej výške . Najväčšia časť mesta, vrátane starého mesta, je situovaná na ľavom brehu Dunaja, len oblasti "Wiblingen, Gögglingen, Donaustetten" a "Unterweiler" ležia na pravej strane. Od starého mesta na druhej strane rieky, leží "twin cities" Neu-Ulm v spolkovej krajine Bavorsko, je menšie ako Ulm. Najbližšie väčšie mestá sú Augsburg asi na juhovýchod, Mníchov vzdialený asi , a na severozápade Stuttgart, asi od Ulmu. S výnimkou Dunaja na juhu, je mesto obklopené lesmi a kopcami ktoré vystupujú do nadmorskej výšky a niektoré z nich sú časťou pohoria Švábska Jura. Na juh od Dunaja sú roviny a kopce ktoré nakoniec vyústia v severnom okraji pohoria Alpy, ktoré sú približne od Ulmu a sú viditeľné z mesta za jasných dní.
Trišikša

Trišikša (sans.) je trojaká oblasť budhistického výcviku: šíla, samádhi, pradžňá.
Významové univerzum

Významové univerzum je významový svet: súhrn alebo súbor všetkých významových útvarov a významových procesov. Možno ho skúmať synchronicky a diachronicky, ako výtvor osoby, školy, smeru, doby, vedeckej disciplíny a pod.
Významové univerzum je odrazom objektívnej reality a existuje podľa Dubničku v ontologický úplnom zmysle slova: iba ideálne a len dovtedy, pokiaľ existuje aspoň jedno vedomie, ktoré ho dokáže stotožniť s objektívnou realitou. Jedinec prostredníctvom komunikácie prekračuje, čo je dané len jemu samotnému, a zisťuje, že jeho skúsenosť a skúsenosť iných spadá pod to isté diskurzívne významové univerzum.
Dodržanie významového univerza je dôležité pri uskutočňovaní prieskumu prostredníctvom dotazníka: je potrebné zaistiť zhodu vo vnímaní významu, ktorý respondent prisudzuje otázkam a významu, ktorý sa do otázok zámerne včleňuje.
Druhy.
Teoreticky existuje značné množstvo významových univerz: ženské významové univerzum a mužské významové univerzum, významové univerzum filmu či významové univerzum bratislavskej filozofickej školy. 
Slovenská hypertextová encyklopédia "Filit" rozlišuje viaceré historické typy svetového významového univerza:
Okrem svetového významového univerza rozpoznáva lokálne, európske významové univerzum.
Z hľadiska odborového členenia Filit osobitne rozlišuje filozofické významové univerzum, ktoré predstavuje súčasť filozofie a ktoré je tvorené všetkými významovými útvarmi a významovými procesmi vytvorenými filozofmi, teda všetkými filozofickými pojmami, učeniami, predstavami, teóriami, dôkazmi či celou filozofickou problematikou. Filozofické významové univerzum je stredobodom pozornosti pri modelovaní filozofie prostriedkami hypertextovej sústavy FIA. V rámci filozofie rozpoznáva Filit významové univerzá niektorých predstaviteľov filozofie, ako napríklad významové univerzum Aristotela či Hegela.
Úloha

Úloha môže byť:
Vojenské umenie

Vojenské umenie je predmet teórie vojenského umenia. Vojenské umenie spočíva v ovládaní spôsobov a foriem vojenských akcií rôzneho rozsahu, prípravy a vedenia ozbrojeného zápasu na súši, mori a vo vzduchu vrátane spôsobu a foriem partizánskeho boja.
Vojenské umenie dnes zahrnuje predovšetkým tieto zložky:
Typ hospodárstva

Typ hospodárstva je spôsob fungovania ekonomiky určitej krajiny, mechanizmus zabezpečenia spoločenskej výroby v súlade s potrebami obyvateľstva, súhrn foriem a
nástrojov, ktorých pomocou sa riešia tri základné problémy akonómie - "čo, ako a pre koho vyrábať ?" 
V závislosti od miery zásahov štátu do ekonomiky rozlišujeme predovšetkým:
Teóriu hospodárskych typov rozpracoval Walter Eucken.
Ženské pohlavné orgány

Ženské pohlavné orgány sú vnútorné a vonkajšie ženské pohlavné ústroje: párové pohlavné žľazy
vaječníky (ováriá) sú uložené po stranách v malej panve. Pri vaječníkoch sa otvárajú do brušnej dutiny vajíčkovody, ktoré sa končia v maternici. Maternica ústi do pošvy čapíkom. K vonkajším pohlavným ústrojom ženy patria veľké a malé pysky ohanbia a dráždec.
Triteizmus

Triteizmus (lat.) je uznávanie existencie troch rôznych, od seba oddelených bohov.
Umenie vykladať sny

Umenie vykladať sny má podľa E. Fromma za cieľ pochopiť, kedy sen prýšti z nášho lepšieho ja a kedy z našej živočíšnej podstaty: má sa sen chápať ako hlas nižšieho alebo vyššieho ja? Rozumieť jazyku snov je umenie, ktoré si vyžaduje znalosti, talent, cvik a trpezlivosť.
Jeden z najdôležitejších a často najťažších problémov pri výklade snov je rozpoznať, či je sen prejavom iracionálnej túžby a jej splnenia, jednoduchého strachu alebo úzkosti, alebo hlbokého pohľadu do vnútorných a vonkajších síl a udalostí.
Štýlový typ

Štýlový typ je súbor štýlových noriem platných v danej štýlovej oblasti. Existuje štýlový typ hovorový, publicistický, umelecký, odborný a iné typy patriace do čiastkových oblastí (administratívny, rečnícky ai.).
Úsudok

Úsudok (zastarano: "úsud") môže byť:
Triumf

Triumf môže byť:
Náboženské vedomie

Náboženské vedomie je aspekt náboženstva, forma spoločenského vedomia.
Výtvarné umenie

Výtvarné umenie alebo výtvarníctvo je druh umenia. V užšom zmysle slova je to sochárstvo, maliarstvo,grafika,fotografia a film; zväčša sa však ráta medzi výtvarné umenia aj kresba, dizajn, architektúra a
umelecké remeslá (užité umenie). Výtvarné umenie je predmetom vedy o výtvarnom umení.
Vernisáž.
Vernisáž je slávnostné otvorenie výstavy, ktoré býva spravidla doplnené nejakým ďalším umeleckým programom (napr. hudobným, alebo divadelným) a na jeho začiatku býva prednesený krátky úvodný prejav. Typická je pre ňu podávanie vína a občerstvenia. Vernisáže môžu byť verejné a neverejné, resp. uzavrené. Uzavrených vernisáží sa zúčastňujú iba pozvaní hostia. Vernisáží sa môžu zúčastňovať aj kritici alebo médiá. Ak sú vystavované diela vytvorené ešte žijúcim autorom, zúčastňuje sa aj on vernisáže. Hostia popri konzumácii diskutujú navzájom alebo s autorom o vystavovaných dielach. Vernisáž môže byť organizovaná múzeom umenia alebo komerčnými galériami, kde sú diela dočasne vystavené a sú určené na predaj. Na oficiálnych výstavách ako je Royal Academy, umelci v minulosti dávali dielam konečnú podobu fermežovaním (prikrášlením olejovitým ochranným ľahko schnúcim lakom). Tým svoju prácu uzavreli, pretože potom bolo ďalšie maľovanie na obraz prakticky nemožné.Časom sa rozdiel medzi vernisážou a formálnym otvorením výstavy vytratil. Opakom vernisáže, teda slávnostným uzatvorením výstavy je finisáž.
Bezprostredný úsudok

Bezprostredný úsudok je úsudok, v ktorom záver (konklúzia) priamo vyplýva iba z jednej premisy. K bezprostredným úsudkom patria závery podľa logického štvorca, obraty, premeny a i. Bezprostredné úsudky sú protikladom sprostredkovaných úsudkov, ktoré vychádzajú z dvoch alebo viacerých premís.
Typ (analytická filozofia)

Typ je v analytickej filozofii časť (kategória) ontickej oblasti jazyka zloženej z objektov, na ktoré sa vzťahujú alebo môžu vzťahovať jeho výrazy, a to tak, že tieto objekty denotujú alebo ich nadobúdajú ako svoje hodnoty.
Typy sú vlastne isté množiny objektov, ako napr. univerzum daného jazyka, ktorého prvky sa nazývajú indivíduá, ďalej množina všetkých množín indivíduí, množina všetkých binárnych relácií, množina všetkých ternárnych relácií..., množina všetkých n-árnych
relácií..., množina pravdivostných hodnôt, množina všetkých unárnych pravdivostných funkcií, množína všetkých binárnych pravdivostných funkcií..., atď. Jestvuje nekonečne veľa rôznych typov objektov. Obdobne sa členia jazykové výrazy, pričom platí, že výrazy, ktoré sa vzťahujú na objekty toho istého typu (t. j. denotujú alebo ako svoje hodnoty nadobúdajú objekty tej istej ontologickej kategórie), sú výrazmi toho istého typu (alebo kategórie).
Trívium

Trívium (lat. trivium = trojcestie) je:
Ulrich zo Štrasburgu

Ulrich zo Štrasburgu (*1220, †1277 na ceste do Paríža) bol dominikánsky teológ a žiak Alberta Veľkého.
Kategorický úsudok

Kategorický úsudok je úsudok zložený z kategorických súdov ktoré niečo vypovedajú bezprostredne o nejakom predmete, nielen o spojení výrokov. Najjednoduchšou formou kategorického úsudku je sylogizmus obsahujúci dve premisy a jeden záver. To,
že subjekt "S" a predikát "P" záveru patria k sebe, sa vyvodzuje z toho, že tak subjekt,ako aj predikát sú v jednom spoločnom strednom termíne (terminus medius) "M" totožné. Táto totožnosť nachádza svoje vyjadrenie v premisách (vo vyššej a nižšej), napríklad:
M – P
S – M
S – P
Ak je jeden z oboch krajných termínov ("S" alebo "P") s termínom "M" totožný, ale druhý nie, tak vyplýva formula_1. Ak ani jeden z nich nie je totožný s termínom "M", tak nevyplýva nič.
Um

Um je schopnosť alebo súbor schopností tvoriť alebo pretvárať rôzne (najmä kognitívne a regulatívne) významové útvary a manipulovať či operovať nimi. Keďže sa um tematizoval a tematizuje pri intervencii najrozmanitejšich a často vzájomne sa nekontrolovateľne prestupujúcich pojmov a predstáv, i jeho obraz v každodennom vedomí, vedách, filozofii, náboženstvách sa značne odlišuje a jeho obrysy bývajú značne neostré. S pojmom umu úzko súvisí (napr. ako synonymum, nadpojem atď.) pojem rozumu.
Um je teoretická alebo praktická schopnosť človeka uchopiť realitu pojmami. V tomto zmysle je umové myslenie totožné s diskurzívnym poznaním.
Um je podľa Immanuela Kanta zložka vedomia, schopnosť produkovať predstavy alevo aktívna duchovná činnosť produkovanie predstáv. Čistý um je zdrojom apríórnych pojmov (kategórií) a zásad (axióm) ako základov skúsenosti a jej objektov.
Usudzovanie

Usudzovanie je je základný druh uvažovania; dospievanie k istému názoru, nadobúdanie istého názoru, robenie záveru.
Typizácia

Typizácia alebo typizovanie môže byť:
Čistý um

Čistý um je podľa Kanta zdroj apriórnych pojmov (kategórií) a zásad (axióm) ako základov skúsenosti a jej objektov. Čistý um je tak formálnym a syntetickým princípom všetkých skúseností Prostredníctvom syntézy čistého umu dochádza k objektívnym súvislostiam skúsenosti.
Usudzovanie (metodológia)

Usudzovanie z pohľadu metodológie je myšlienková činnosť, ktorá sa začína od istých vychodísk (množiny "prvých" premís), postupne prechádza operáciami, ktorými sa získavajú relativne závery, a napokon rezultuje v "poslednom" závere. Prechod od premís, ktorých môže byť akýkoľvek konečný počet, vždy k jednému záveru sa uskutočňuje na základe nejakých prijatých pravidiel. Voľba východísk a zamýšľaných cieľov je motivovaná niečím, čomu slúži usudzovanie ako prostriedok. Usudzovaním sa rozširujú poznatky za hranice pozorovania alebo experimentu.
Operáciou vzhľadom na usudzovanie je tu akékoľvek uplatnenie príslušného pravidla, na základe ktorého sa uskutočňuje prechod od daných premís k záveru. Metóda usudzovania spočíva v istom usporiadaní takýchto operácií.
Helenistické výtvarné umenie

Helenistické výtvarné umenie je súčasť helenistickej kultúry, neskorá fáza gréckeho antického výtvarného umenia 4. storočie pred Kr.1. storočie pred Kr. Jeho vznik súvisí s gréckou expanziou do Stredomoria (pozri grécka kolonizácia), počas ktorej sa klasické grécke umenie spájalo s miestnymi tradíciami Sýrie, Egypta, Malej Ázie, južnej Itálie, Iránu a Čiernomoria do nového výtvarného výrazu.
Helenistické výtvarné umenie nadväzovalo do polovice 2. storočia pred Kr. na klasické grécke umenie, v druhej fáze sa presadzuje naturalizmus a formalizmus, ktorého centrom je Rím.
Helenistické výtvarné umenie zahrnuje helenistickú architektúru, helenistické maliarstvo, helenistické sochárstvo.
Usúvzťažňovanie

Usúvzťažňovanie je uvádzanie do vzájomného vzťahu, napríklad nereduktívne usúvzťažňovanie.
Typológia

Typológia môže byť:
Vertigo

Vertigo môže byť:
Renesančné výtvarné umenie

Renesančné výtvarné umenie prekonáva viazanosť gotického umenia; je obrodením výtvarného umenia v kultúrne vyspelom prostredí Talianska, ktorému poskytla významné podnety, i keď nie výlučne, antická tradícia, na ktorú sa tu, najmä v architektúre, nikdy celkom nezabudlo. Talianska renesancia sa vo vývoji široko diferencuje a premieňa v obdobiach od ranej renesancie (15. storočia) a vrcholnej renesancie (asi do 1520) do neskorého štádia, manierizmu a klasicizmu.
Zdôraznenie ľudských meradiel, záujem o ľudskú osobnosť v zmysle námetovom i ideovom, spojenie vedeckého poznania s výtvarným prejavom, v neskorom období aj subjektívne a spirituálne tendencie, patria k zvlášť významným črtám renesancie. V Taliansku sa novo rozvíja tak sakrálna architektúra všetkých typov (s príznačným záujmom o riešenie centrály okolo 1500), ako aj profánna architektúra na rozdiel od zaalpskej renesancie, kde ide najmä o profánnu architektúru.
Talianska renesančná architektúra.
V ranom a vrcholnom období smeruje talianska renesančná architektúra k umiernenosti, harmónii, k používaniu antických poriadkov a tvaroslovia. 
Hlavnými majstrami sú: Brunelleschi, Alberti, Bramante, Michelangelo, Palladio, Vignola.
Talianske renesančné sochárstvo.
V talianskom sochárstve sa obnovuje akt, ktorého anatómiu vedecky študujú, programovo sa uvoľňuje úzka závislosť od architektúry (napr. jazdecké pomníky, sochy vo voľnom priestore), nové je chápanie sochárskeho náhrobku a portrétne busty. 
Hlavnými majstrami sú: Donatello, Verrochio, Michelangelo, G. da Bologna.
Talianske renesančné maliarstvo.
Na rozdiel od architektúry a sochárstva maliarstvo nemalo oporu v antickom odkaze, niektoré problémy renesančného maliarstva prednímal už Giotto.
Talianske renesančné maliarstvo vyriešilo konštrukciu priestoru pomocou lineárnej a farebnej perspektívy, novou koncepciou postavy a jej začlenenia do priestoru, v rôznych obdobiach s dôrazom buď na vecné spodobenie skutočnosti, alebo na zložky imaginatívne, vytvorilo nové maliarske odvetvia a námety (zátišie, krajinárstvo, mytologické scény, iluzívne fresky a p.) a techniky (najmä maľovanie olejovými farbami, rozvoj grafiky). 
Hlavnými majstrami sú: Masaccio, Botticelli, Mantegna, Leonardo da Vinci, Raffael, Michelangelo, Correggio, Parmigianino, Giorgione, Tizian, Tintoretto, Veronese, El Greco.
Zaalpská renesancia.
Druhým ohniskom renesancie bolo Holandsko, najmä v maliarstve (Eyck). V Zaalpí dlho silno pôsobila gotická tradícia, renesancia sem začínala prenikať v poslednej štvrtine 15. storočia, vzniká tu renesancia lokálne zafarbená, v ktorej sa prelínajú talianske vzory a miestne tradície (napr. v Nemecku maliarstvo
Dürerovo, v Holandsku Bruegelovo).
Významné strediská manieristického umenia vznikli vo Francúzsku (fontainebleauská škola), v Nemecku (mníchovský dvor), v Čechách (rudolfínske umenie).
Umbanda

Umbanda je široko diferencované synkretické Afro-Brazílske náboženstvo niektorých juhoamerických černochov, ktorých predkov zajali v Afrike a ako otrokov odviezli do Južnej Ameriky. Prúd čiernych otrokov smeroval zo západnej Afriky do Ameriky už v 16. storočí. Mnohí si zachovali svoje náboženstvo, a hoci boli v Amerike pokrstení a formálne sa stali rímskymi katolíkmi, vo vnútri si zachovali svoju starú vieru, ktorú zmiešali s katolicizmom. Boha a svätých stotožnili s dobrými bohmi a duchmi, zvanými orišás, Mária je vodná bohyňa Jemanja, Boh Otec je Oleran, Kristus Orišála, čo je najvyšší Oriša. Do ich predstáv prenikli aj vplyvy indiánske a špiritistické. Oboje zodpovedalo černošskej mentalite, ktorá túžila po čo najzreteľnejšom kontakte so zásvetnom. Do umbandy sa premietli aj vplyvy dvoch významných špiritistov francúzskeho pôvodu Rivaila a Allana Kardeca. Názov "umbanda" znamená pravdepodobne liečiteľ, jeho protikladom by potom bolo kimbanda = čierna mágia, čierny mág.
Ostrouhlý trojuholník

Ostrouhlý trojuholník je trojuholník, ktorého všetky tri uhly sú ostré.
Tyran

Tyran môže byť:
Slovenské výtvarné umenie

Slovenské výtvarné umenie je súčasť slovenského umenia.
Útecha

Útecha je pôsobenie (najmä slovné), ktoré má za cieľ dosiahnuť úľavu v žiali, zármutku, nešťastí, bolesti a podobne.
Rovnoramenný trojuholník

Rovnoramenný trojuholník je trojuholník, ktorý má dve strany rovnaké. Strany rovnakej dĺžky sa nazývajú "ramená" a tretia strana sa volá "základňa". Jeho vnútorné uhly pri základni sú rovnaké.
Táles vraj prvý zistil a povedal, že v každom rovnoramennom trojuholníku sú uhly pri základni rovnaké, ale rovnaké uhly nazval po starom podobnými. (z Prokla)
Tyrania

Tyrania môže byť:
Umelec

Umelec je tvorca, pôvodca umeleckého diela alebo širšie umeleckého výtvoru; človek, ktorý sa zaoberá aktívne umením.
Podľa Aristotela je umelec remeselník tvoriaci podľa pravidiel. V renesancii bol umelec "alter deus" (druhý Boh).
Rovnostranný trojuholník

Rovnostranný trojuholník je trojuholník, ktorého všetky tri strany sú rovnaké (a = b = c); extenzionálne je identický s rovnouhlým trojuholníkom.
Vlastnosti.
Okrem vlastností spoločných pre každý trojuholník má rovnostranný trojuholník navyše tieto vlastnosti:
Koralový útes

Koralový útes alebo koralový rif je hrádzovitý alebo široký múrovitý rif v plytkom mori tvorený nahromadením na mieste rastúcich útesotvorných organizmov (koralov, rias a machoviek). V plytkovodných morských oblastiach sveta pokrývajú koralové útesy plochu asi 300 000 štvorcových kilometrov. Rastú postupne s tým, ako sa organizmy, ktoré budujú ich živé povrchy, rozmnožujú, rozširujú a napokon umierajú, obohacujú ich o vápnité kostry. Koralové útesy patria k najzložitejším a najkrajším ekosystémom Zeme a sú domovom nepredstaviteľne rozmanitých živočíchov a iných organizmov.
Typy útesov.
Koralové útesy sa rozdeľujú na tri typy: lemové útesy, bariérové útesy a atoly (mikroatoly). Najbežnejším typom sú lemové útesy. Vyskytujú sa v susedstve súše, od brehu sú oddelene iba málo alebo vôbec nie. Vyvíjajú sa v oblasti kontinentálneho šelfu rastom útesotvorných koralov nahor. Bariérové útesy sú širšie a od súše ich oddeľuje lagúna. Atoly sú veľké prstencovité útesy, uzatvárajúce centrálnu lagúnu. Väčšina atolov sa nachádza vo väčšej vzdialenosti od veľkých pevnín. Časti útesových stavieb v atoloch sa dvíhajú nad hladinu mora ako nízke koralové ostrovy. Iným typom sú trsové útesy – nachádzajú sa v lagúne iných typov útesov.
Oblasti útesov.
Koralové útesy sa vyskytujú pri celom pobreží tropickej východnej Ázie a východnej Ameriky (najmä v Karibskom mori).
Najväčší koralový útes na svete je Veľká koralová bariéra pri severnom pobreží Austrálie.
Lophelia pertusa je jedným z mála útesotvorných koralov, ktoré sa vyskytujú v studených vodách do hĺbok 500 metrov.
Vznik útesov.
Koraly pozostávajú z jednotlivých živočíchov, ktoré sa volajú polypy. Polypy hlavnej skupiny útesotvorých koralov – kamenných koralov – vylučujú vápenec a ten sa ukladá na podložný substrát. Polypy formujú kolónie, ktoré vytvárajú spoločenstvá kostier najrozličnejších tvarov. Významným prispievateľom z životu týchto koralov sú zooxately, drobné organizmy žijúce v polypoch, ktoré uspokojujú väčšinu ich životných potrieb. K ďalším organizmom, ktorých kostrové zvyšky sa nachádzajú v útese, patria mäkkýše a ostnatokožce. K výstavbe prispievajú aj spáče a vŕtavé organizmy, ktoré rozrušujú kostry koralov na piesok a ten zapĺňa medzery na vyvíjajúcom sa útese.
Talianske výtvarné umenie

Talianske výtvarné umenie je výtvarné umenie, ktoré sa vyvíjalo v jednotlivych oblastiach
Apeninského polostrova v súlade s ich historickým, politickým a kultúrnym
vyvojom.
V severnom Taliansku sa uplatňoval vplyv Francúzska a Nemecka. V strednom Taliansku sa uplatňoval vplyv antickej tradície. Na juhu a na Sicílii byzantské, islamské a francúzsko-normanské umelecké
vplyvy.
Utilitarizmus

Utilitarizmus- prelom 19.str.- je etická teória, ktorá pokladá za úplné kritérium mravnosti konania jeho užitočnosť. Zakladateľ utilitarizmu Bentham vymedzil jeho základný princíp ako "zabezpečenie čo najväčšieho šťastia pre čo najväčší počet ľudí" uspokojením ich osobných záujmov. Mravnosť statku možno matematicky vyčísliť ako bilanciu blaha a utrpenia, ktoré sú dôsledkom konania. J. S. Mill zaviedol do utilitarizmu princíp kvalitatívneho hodnotenia blaha, požiadavku uprednostňovať duševný pôžitok pred telesným.
Rôzne druhy utilitarizmu vznikajú v závislosti od toho, či sa pri formulácii kritéria užitočnosti zameriavajú na úžitok pre daný subjekt, pre iných alebo pre spoločnosť ako celok.
Utilitarizmus býva i základom chápania funkcií štátu a práva.
Prenesenia absolutizovaného princípu úžitku do teórie poznania podnietilo vznik pragmatizmu.
Sémantický trojuholník

Sémantický trojuholník je model znázorňujúci základné vzťahy medzi objektívnou realitou, myšlienkovou oblasťou a jazykovou oblasťou. Jeho pôvodcom je filozof Gottlob Frege, v jazykovede ho uplatnili C. K. Ogden a I. A. Richards.
Pod "slovom" sa rozumie nie iba slovo vo vlastnom zmysle, ale akýkoľvek jazykový výraz z hľadiska formového stvárnenia. Niekedy sa označuje ako "designátor".
Pod "významom" sa rozumie nie význam v logickom zmysle, ale prvok z myšlienkovej oblasti, ktorý sa často označuje ako "koncept", "zmysel" alebo "designát". Z jazykovedného hľadiska sú to prvky z oblasti významu (významový útvar).
Pod "referentom" sa rozumie konkrétny alebo ideálny predmet, jav alebo udalosť. Používajú
sa tu aj termíny "vec, objekt, denotát alebo nominát". 
Plnými čiarami medzi slovom a pojmom, resp. pojmom a vecou sa naznačuje priamy vzťah, čiarkovaná spojnica medzi slovom a vecou naznačuje, že medzi týmito dvoma prvkami je iba nepriamy vzťah, sprostredkovaný cez pojem. Vzťah medzi vecou a pojmom je kognitívny, označuje sa ako "designácia". Vzťah medzi pojmom a slovom je významový, označuje sa ako sinifikácia. Vzťah medzi slovom a vecou je označovací (ukazovací), označuje sa ako "denotácia".
Umeleckosť

Umeleckosť podľa Jána Albrechta označuje umelecké schopnosti človeka, neoddeliteľnú súčasť ľudskej entity, ľudského správania sa a psychiky, osobitnú vlastnosť integrovanej ľudskej antropologickej podstaty. Prejavuje sa v umeleckom diele, ale aj mimo štandardných podôb umenia. Cestou poznania umeleckosti je výskum metód zobrazovania umeleckých ideí a platných mechanizmov umeleckého stvárňovania. Pojem umeleckosti je integrálnym výsledkom poznania jednotlivých umeleckých výkonov.
Tibetské výtvarné umenie

Tibetské výtvarné umenie je súčasť tibetského umenia; ovplyvnené lamaizmom (kláštorná architektúra, nástenné maľby, chrámové zástavy, bronzové plastiky, obradné nádoby, kostýmy a pod.) a tradíciami severnej Indie; v 17. stor.-19. stor. takisto vplyv Číny, strednej Ázie a iránskej oblasti.
Po megalitickom a nomádskom umení rozvoj od 7. stor. vo forme lamaistického umenia pod vplyvom indického umenia, neskôr aj niektoré naturalistické prvky čínskeho umenia:
Chrámová a kláštorná architektúra (stĺpové sály, čh"rteny, kvadratické stupové stavby s kruhovou nadstavbou), stredoveké palácové stavby pevnostného charakteru (palác Potala v Lhase). Obytné domy sa rozvíjali ako pevnostné stavby vežovitého charakteru zdobené maľovaným vlysom a pestrými tkaninami na fasáde.
Maliarstvo a sochárstvo silne ovplyvnené budhizmom, rozvíjané najmä v kláštoroch (nástenné maľby, knižné maliarstvo, polychrómované skalné reliéfy, bronzové a drevené plastiky bohov, démonov, portrétne sochy svätcov).
V úžitkovom umení tradičné techniky a výzdobné prvky (výšivky, koberce, hudobné nástroje, bronzové kultové náradie).
Preferenčný utilitarizmus

Preferenčný utilitarizmus je učenie austrálskeho etika P. Singera.
Trón

Trón (gr.) je slávnostné kreslo panovníka reprezentujúce jeho moc, vladársky prestol, panovnícka moc, vláda a vladárstvo.
Tyroxín

Tyroxín alebo 3:5,3':5' tetra­jodotyronín (často skracované na T4) je jeden z dvoch dôležitých hormónov produkovaných vo folikulárnych bunkách štítnej žľazy. Tyroxín viaže v tele jód a ovplyvňuje látkovú výmenu v telových bunkách. Spolu s trijódtyronínom (T3) je uvoľňovaný do krvi, pomer uvoľneného T4 ku T3 je zhruba 20 ku 1.
Umelý

Umelý môže byť:
Trópos

Trópos (gr.) je metodické pravidlo, pomocou ktorého predstavitelia antického skepticizmu dochádzali k epoché. Trópos je hľadisko, tvrdenie, téza alebo dôvod, ktorým alebo pomocou ktorého sa má dokázať, že pravda neexistuje, že svet je
nepoznateľný a poznanie je vôbec nemožné.
Ainesidemovi pripisujú autorstvo desiatich trópov:
Útlak

Útlak môže byť:
Krásne umenia

Krásne umenia môžu byť:
Útlm

Útlm môže byť:
Praktické umenie

Praktické umenia (gr. technai praktikai, lat. artes in agendo positae) sú umenia tvoriace súčasť ľudskej praxe, napr. rétorika ako rečnícke umenie.
Tyrsus

Tyrsus je palica ovenčená viničom a brečtanom; symbol boha Dionýza.
Útok

Útok môže byť:
Tróp

Tróp (iné názvy: trópus, zástupka, obraz, obrazné pomenovanie, nepriame pomenovanie, v básni aj básnické pomenovanie) je výraz (slovný zvrat a spojenie) založený na prenesenom význame slova. Vzniká na základe podobnosti. Tróp nepriamo označuje predmety alebo javy a na základe podobnosti prenáša pomenovanie z jedného javu na druhý. 
Delenie trópov:
Úpadok

Úpadok alebo zastarano krida (lat. crida) môže byť v obchodnom a trestnom práve: 
Úpadok môže byť aj všeobecne pokles, rozklad, rozpad dobrého stavu, napr. úpadok kultúry
Krida môže byť aj:
Týždeň

Týždeň je obdobie siedmich po sebe idúcich dní, počítané najmä od pondelka do nedele. V niektorých krajinách sa týždeň začína nedeľou a nie pondelkom.
Moderný sedemdňový týždeň pochádza od Babylončanov, ktorí ho používali vo svojom kalendári. Ostatné staroveké kultúry mali rôzne dĺžky týždňa, vrátane desaťdňového v Egypte a osemdňového u Etruskov.
Úpadok kultúry

Úpadok kultúry je pokles, rozklad, rozpad kultúry. Úpadok kultúry podľa F. Nietzscheho súvisí s prijatím vplyvov, ktoré pôsobia na život deštruktívne, ochabnutosti namiesto zdravia, zženštilosti namiesto mužnosti.
Abstraktné umenie

Abstraktné umenie je nefiguratívne umenie, ktoré nezobrazuje žiadny predmet, človeka, krajinu, vyjadruje sa len zostavou farebných škvŕn, plôch, čiar, geometrických prvkov ap. Prvá výstava abstraktného umenia bola usporiadaná v roku 1930 v Paríži, prvé múzeum vzniklo roku 1937 v USA. Základnými priekopníkmi abstraktného umenia boli Kazimir Severinovič Malevič a František Kupka. Malevičov obraz Čierny štvorec na bielom pozadí je na svoju dobu radikálnou redukciou námetu, v ktorom sa usiloval spodobiť nič. František Kupka sa zasa inšpiroval hudbou a vedou.
Niektorí umelci a kritici navrhujú hovoriť tu skôr o konkrétnom umení, čím by sa podčiarklo, aký dôraz diela kladú na vlastný materiál, a zdôraznilo sa, že takto chápané dielo sa nevzťahuje na nijaký vonkajší vzor a stáva sa svojbytným konkrétnym predmetom.
Abstraktné umenie tvorí viacero prúdov, základné delenie je na lyrickú abstrakciu a geometrickú abstrakciu.
Účasť

Účasť môže byť:
Africké umenie

Africké umenie je významná súčasť africkej kultúry, umenie pôvodných a prisťahovaných obyvateľov Afriky, etnických skupín a národov v černošských a negroidných oblastiach Afriky od praveku do 20. storočia. Zahrňuje umeleckú tvorbu až doposiaľ len veľmi málo preskúmanej doby prehistorickej, z ktorej sa zachovali najmä skalné maľby, rytiny a sošky, cez starovek a stredovek, kedy do severných častí kontinentu preniká islam, až do súčasnosti, v ktorej je živá tradícia etnických "primitívnych" umení (obradné masky, drevené a hlinené plastiky, tance, piesne, kroje).
K najstarším centrám svetového umeleckého vývoja patrí staroegyptské umenie, ktoré malo vplyv na antické umenie.
Účasť na vedeckom bádaní

Účasť na vedeckom bádaní je podmienka toho, aby sa dospelo k jasnému a pravému filozofovaniu. Vedecké bádanie má dva korene: prírodné vedy a filológiu a vetví sa do neprehľadného množstva jednotlivých vedných odborov. Pomocou skúseností z vied, vedeckých metód a kritického myslenia sa dospieva k vedeckému postoju, ktorý je nevyhnutným predpokladom ozajstného filozofovania.
V rámci účasti na vedeckom bádaní ako cesty k pravému filozofovaniu je nevyhnutné vybrať si podobu tejto cesty, čiže zodpovedať si otázku "Akú určitú vedu sa chcem pokúsiť dôkladne zvládnuť?" Tento výber podporuje zoznam vedných odborov, vedných disciplín a pod.
"Odpoveď na túto otázku si musí nájsť každý sám. Nemožno ju predpísať, predložiť ako niečo definitívne platné, nie je to ani nič vonkajšie. Treba si tu zachovať možnosť a odvahu k pokusom. Výber treba spraviť rozhodne, ale neľpieť na ňom, ale neustále overovať a opravovať. Nejde tu však o ľubovôľu, lež treba tu postupovať s vážnosťou, ktorá nás nakoniec privedie k jednote."
Utopizmus

Utopizmus môže byť:
podľa románu Thomasa Moreho:
Trpkosť

Trpkosť môže byť:
Úpadok systému

Úpadok systému je proces uvoľňovania väzieb medzi prvkami systému a zhoršovania transformačných vlastností systému, ktorý vedie k zhoršeniu funkcie systému. Úpadok systému môže viesť až k zániku systému.
Tršna

Tršna (sanskr.) je "tanhá" (pálí) je túžba po živote, ôsma z dvánástich postupných príčin znovuvtelovania nidána.
Utrpenie

Utrpenie je veľké trápenie, súženie, ťažkosti, bolesti, muky.
Podľa Budhu je celý život utrpenie. Utrpenie sa vo filozofii alebo náboženstve tematizuje často ako zlo.
Podľa V. Frankla utrpenie nevedie samo osebe človeka k zúfalstvu. Iba utrpenie, ktoré sa zdá bezo zmyslu, plodí zúfalstvo.
Primož Trubar

Primož Trubar (* 9. jún 1508, Raščica, Slovinsko - † 28. jún 1586, Derendingen, Nemecko) bol slovinský luteránsky reformátor, teológ, duchovný, zakladateľ a prvý superintendent Evanjelickej cirkvi augsburského vyzania v Slovinsku, konsolidátor Slovinska a autor prvej slovinskej tlačenej knihy.
Život.
Trubar sa narodil v dedine Raščica. Ako mladý strávil čas v Rijeke, Salzburgu a Terste, kde sa zoznámil s prácami európskych humanistov 16. storočia. Pod patronáciom tertského biskupa Pietra Bonoma získal prístup k štúdiu, vytvoril si široký rozhľad a stal sa katolíckym kňazom. Odišiel do Slovinska kde sa stal kanovníkom. Jeho rozpory s katolíckou cirkvou rástli až sa stával pre cirkevnú správu neprijateľným. Vlna kritika vzrástla po tom čo sa pridal k reformácii a stal sa superintendentom evanjelickej cirkvi. V období protireformácie bol nútený odísť do Tübingenu v dnešnom Nemecku, kde sa však taktiež skrýval a vystupoval pod rôznymi preudonymmi. Tu sa venoval písaniu a prekladaniu. Preložil Nový zákon do slovinčiny a vyšlo celkovo 25 jeho kníh. Zomrel v Derendigene. 
€- eurové mince.
Jeho portrét zdobí zadnú stranu slovinskej euromince 1 € mince .
Na výročie jeho narodenia bola v júni roku 2008 vydaná pamätná minca (commemorative coins) s jeho portrétom a nápisom: PRIMOŽ TRUBAR 1508-1586 SLOVENIA 2008.
Učebnica

Učebnica je knižná učebná pomôcka, ktorá obsahuje metodicky spracované učivo vymedzené učebnými osnovami a je základným didaktickým prostriedkom pri rozvíjaní vyučovania.
Upali

Upali (v sanskrite उपालि - "upāli") bol mních a predstaviteľ budhizmu; formuloval pravidlá učenia (vinaja).
Nasledoval Gautama Buddhu a bol jeho učňom. Pôvodne bol holičom a kaderníkom v rode Šákjov, ale neskôr bol prijatý medzi Budhových žiakov.
Podľa tradície to bol Upali, ktorý dokonalo poznal pravidla rádu a počas prvého budhistického koncilu ich hovoril a odpovedal na všetky otázky mníchov, hlavne Mahákášjapy. Jeho slová neskôr utvorili vinajapitaku, jednu z troch častí Tipitaky.
Nikolaj Sergejevič Trubeckoj

Nikolaj Sergejevič Trubeckoj (* 15. apríl 1890, Moskva, Rusko – † 25. jún 1938, Viedeň, Rakúsko) bol ruský jazykovedec, tvorca fonologickej teórie, jeden z hlavných, Rakúsko
predstaviteľov štrukturalizmu. Venoval sa všeobecnej jazykovede a staroslovienskej gramatike.
Účel

Účel je ideálne anticipovaný (predvídaný) výsledok činnosti, procesu.
Pojmy účel, cieľ a úmysel sú podobné, ale nie identické. Kým cieľ ideálne anticipuje budúci stav alebo relatívne konečný bod určitého vývoja a je viazaný na osobu, ktorá si ho kladie, účel je spojený s prostriedkami, s úmyslom použiť na dosiahnutie cieľa určitý prostriedok alebo činnosť. Účel je identický s cieľom, ak sa účel stane cieľom, ktorý sa má uskutočniť. 
Vlastnosť javov a procesov zodpovedať určitému relatívne zakončenému stavu, materiálnemu nebo ideálnemu modelu, ktorý je účelom či cieľom sa nazýva účelnosť. V dejinách filozofie se často stavia účelnosť proti príčinnosti. Cieľasmernosť a účelnosť je významnou vlastnosťou ľudského konania. Vedomie prostredníctvom stanovovania si účelu a cieľov realizuje svoju teleonomickú funkciu.
Útrpnosť

Útrpnosť môže byť:
Sergej Nikolajevič Trubeckoj

Sergej Nikolajevič Trubeckoj (; * 4. august 1862, Akstyrka, Rusko– † 12. október 1905, Petrohrad) bol ruský filozof, ktorý nadväzoval na platonizmus, slavianofilstvo a Soloviova. 
V roku 1905 bol zvolený za rektora Moskovskej univerzity. Podľa neho je prameňom poznania viera, ktorá je podmienkou skúsenosti i špekulácie.
Goswin Karl Uphues

Goswin Karl Uphues (* 13. marec 1841, Brochterbeck, Nemecko - † 10. september 1916, Halle) bol nemecký filozof, teológ a zástanca teizmu. Bol žiakom Edmunda Husseral. 
Životopis.
Študoval filozofiu a teológiu na "Westfälische Wilhelms-Universität" v Münsteri, v roku 1867 sa stal rímskokatolíckym kňazom. Do roku 1876 pôsobil ako vychovávateľ a učiteľ na súkromných školách. Po odchode z katolíckej cirkvi učil v rokoch
1877 - 1882 na "Alte Kantonsschule Aarau" vo švajčiarskom Aarau. V roku 1881 vstúpil do protestantskej cirkvi. Od roku 1882 do roku 1884 bol opäť učiteľom na súkromnej škole v Halle. V roku 1884 sa úspešne habilitoval z filozofie na "Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg", na ktorej bol od roku 1890 až do svojej smrti v roku 1916 mimoriadnym profesorom..
Poznanie chápe ako ilumináciu umožnenú účasťou ľudského vedomia na Božom vedomí. Pravda má nadčasovú platnosť: je to intuícia poznania spočívajúca v osvietení a účasti na nadčasovom vedomí. V takomto poznaní sa pravda bezprostredne vyjavuje a ohlasuje sa ako nadčasový svet poznania, ktorý je v zásade rovnaký pre všetkých a ktorý nachodí svoje naplnenie v Božom vedomí.
Účel (aristoteles)

Účel môže byť:
Útvar

Útvar môže byť:
Trudnomyseľnosť

Trudnomyseľnosť je zádumčivosť, melanchólia.
Dlžobný úpis (listina)

Dlžobný úpis alebo z právneho hľadiska nepresne dlhopis je listina, ktorou sa dlžník zaväzuje k majetkovému plneniu druhovo určených vecí, spravidla peňazí. Ak je pôžička, na ktorej je dlžobný úpis založený, odplatná, dlžobný úpis zakotvuje aj úhradu odplaty (čiže v prípade pôžičky peňazí tzv. úrok).
Na Slovensku sa v zmysle niektorých zákonov dlžobný úpis majúci povahu cenného papiera označuje ako dlhový cenný papier a v zmysle zákona o dlhopisoch dlžobné úpisy majúce povahu cenného papiera a spĺňajúce isté náležitosti označujú ako dlhopis.
Eidetická variácia

Eidetická variácia je u E. Husserla procedúra, prostredníctvom ktorej sa získava invariantné jadro fenomenálnych daností (eidos) v imanentnom vedomí očistenom redukciou.
Astrálny útvar

Astrálny útvar je jav utkaný z duševných emanácií a obývajúci duševný priestor bytosti.
Chögyam Trungpa

Chögyam Trungpa (* február 1939 - † 4. apríl 1987) bol tibetský filozof, 11. Trungpa tulku tibetského budhizmu. 
Ako Trungpa tulku bol rozpoznaný vo veku 1 roka. V roku 1959 emigroval po potlačení tibetského povstania Číňanmi do Indie. V roku 1963 získal Spaldingovu cenu, ktorá mu umožnila študovať na Oxfordskej univerzite. V roku 1967 spoluzakladal budhistické centrum Samyé Ling v Škótsku a oženil sa. Po sporoch v Škótsku sa roku 1970 presťahoval do Severnej Ameriky, kde založil viacero budhistických centier. Svojou autobiografiou ("Born in Tibet", 1977) a mnohými ďalšími dielami propagoval tibetský budhizmus na Západe.
Účelnosť

Účelnosť môže byť vlastnosť:
Úplnosť

Úplnosť môže byť:
Účelovosť

Účelovosť môže byť:
Úplnosť axiomatickej teórie

Úplnosť axiomatickej teórie je dokázanosť všetkých pravdivých viet danej teórie v danom axiomatickom, formálnom systéme, t. j. ich odvodenosť z axióm. Logicko-metodologická
požiadavka úplnosti axiomatickej teórie sa kladie na axiomaticky vybudované teórie.
V súvislosti s rozdielom medzi syntaktickými a sémantickými axiomatickými teóriami sa požíadavky úplnosti diferencujú. Rozlišujeme syntaktickú úplnosť v slabom zmysle (všetky vety určitého systému sa v ňom dajú odvodiť alebo vyvrátiť) a v silnom zmysle (ak pridáme k axiómam vetu, ktorá je v tomto
systéme neodvoditeľná, stáva sa tento systém protirečivým), sémantickú úplnosť vzhľadom na určitý model (každá veta, ktorá v danom modeli zodpovedá pravdivému výroku, je v tomto systéme odvoditeľná) atď.
Počas skúmania dostatočne bohatých axiomatických teórií (napríklad aritmetiky) bola dokázaná (Kurt Gödel - r. 1931 a ďalšie výsledky) ich principiálna neúplnosť, t. j. existencia takých viet, ktoré v rámci týchto teórií nemožno ani dokázať, ani vyvrátiť. Požiadavka úplnosti nie je celkom nevyhnutnou podmienkou úspešnej axiomatizácie, t.z. neúplné teórie sa dajú úspešne prakticky aplikovať.
Trup (časť tela)

Trup (lat. "truncus") je:
Podobný je zriedkavý termín kmeň tela, ktorý znamená buď trup vo vyššie uvedenom význame a) alebo trup vo vyššie uvedenom význame b) (prípadne vo význame b) okrem hlavy)
Trup človeka.
Delenie trupu človeka (a podobne aj stavovcov), definovaného ako telo okrem hlavy, krku a končatín, závisí od toho ako je definované brucho (t. j. najmä či brucho zahŕňa aj dutinu malej panvy – porov. brucho (stavovce)) a od toho, či sa chrbát uvádza ako súčasť ostatných častí trupu alebo ako samostatná časť a či chrbát zahŕňa bedrá alebo nie. Podľa toho teda možno v literature nájsť takéto delenia trupu:
Elena Várossová

Elena Várossová, rodená Segéňová (* 8. február 1926, Rovňany – † 9. november 2010, Bratislava) bola slovenská filozofka. Zaoberala sa najmä dejinami slovenskej filozofie.
Po ľudovej škole v Rovňanoch študovala na gymnáziu v Lučenci a po školskom roku 1937/38 prešla na gymnázium do Tisovca, kde maturovala (1945). Vysokoškolské štúdiá filozofie a francúzštiny absolvovala na Univerzite Komenského v Bratislave (1945 – 50); PhDr 1950 (dizertácia Filozofia Henri Bergsona).
Začiatkom r. 1951 nastúpila do SAVU, po založení SAV v r. 1953 sa stala pracovníčkou Filozofického ústavu SAV, kde pracovala až do dôchodku. Zastávala v ňom funkciu vedúcej oddelenia dejín filozofie (1953 – 70), členku Vedeckej rady FÚ SAV a redakčnej rady FČ. V r. 1961 obhájila kandidátsku prácu Základné idey slovenského obrodenia, absolvovala študijné pobyty (1962 Moskva, Petrohrad; 1967 Paríž), zúčastnila sa na medzinárodných kongresoch a sympóziách (Salzburg 1964, Cordoba 1965, Varšava 1965, Varna 1969), pracovala na domácich interdisciplinárnych podujatiach s historikmi, literárnymi historikmi a etnografmi, rovnako na spoločnej výskumnej úlohe s oddelením filozofie FÚ ČSAV, z čoho vznikli aj spoločné publikácie: Antológie z dejín českej a slovenskej filozofie (1963), iné varianty a zväzky v r. 1981 a 1987, zborník Der Streit um Hegel bei den Slawen a ďalšie.
Práce pražských a brnianskych kolegov sledovala sústavne a mnohé recenzovala. V rokoch 19701989 bola ponechaná v ústave ako odborná pracovníčka. Po r. 1989 spolupracovala na obnove slobody a pluralizmu filozofického myslenia a nadviazala v svojom odbore spoluprácu aj so zahraničnými pracoviskami (Viedeň, Göttingen). Je nositeľkou Herderovej ceny za rok 1993. V roku 2005 vyšiel vo vydavateľstve VEDA výber z jej štúdií a rozhovorov s ňou pod názvom "Filozofia vo svete – svet filozofie v nás".
Úprava

Úprava môže byť:
Útvar národného jazyka

Útvar národného jazyka (iné názvy: jazykový útvar, útvar (jazyka), varieta (jazyka), forma (jazyka), zriedkavejšie úroveň (jazyka)) je forma jestvovania národného jazyka, t. j. ustálený spôsob realizácie jazykového systému v danom národnom spoločenstve. Je dôsledkom územnej, sociálnej a/alebo komunikačnej diferenciácie spoločenstva. Členenie jazyka na útvary sa volá stratifikácia národného jazyka. 
Stratifikácia národného jazyka podľa slovenských jazykovedcov.
Encyklopédia jazykovedy (str. 467) ako prehľad rozlišuje:
Na konci hesla je poznámka: "Často sa popri spisovnej forme uplatňuje ako osobitný útvar bežný hovorený jazyk resp. hovor. forma spisovného jazyka".
Ján Horecký rozlišuje pre slovenčinu:
Ako špecifickú (prierezovú) kategóriu autor uvádza jazyk umeleckej literatúry.
Ivor Ripka rozlišuje pre slovenčinu:
Slančová a Sokolová rozlišujú pre slovenčinu:
Ján Bosák (1995) uvádza pre slovenčinu "v pozícii štandardnej formy (bežnej variety)" hovorový jazyk.
KSSJ rozlišuje (s výhradou, že "nespisovné prostriedky zachytáva iba vo veľmi obmedzenej miere") pre slovenčinu:
Braňo Hochel rozlišuje (v texte zameranom na nespisovný jazyk):
Veštba

Veštba alebo orákulum je prorocká predpoveď budúcnosti.
Úrad

Úrad je zariadenie verejnej správy, ktoré uskutočňuje zákonné nariadenia a predpisy (prípadne inú verejnú činnosť) a kontroluje ich plnenie.
Učenec

Učenec môže byť:
Literárny útvar

Literárny útvar je konkrétnejší kontextový literárny celok ako žáner.
Úradníctvo

Úradníctvo môže byť:
Učeníci

Učeníci sú v Starej zmluve stúpenci a hlásatelia učenia nejakého majstra alebo proroka, napr. Elizeus bol Eliášovým učeníkom (1Kr 19,19). V Novej zmluve
spoločné pomenovanie tých, čo sa pridali k Ježišovi, teda predovšetkým apoštolov (Mt 10,1; Lk 10,1).
Priestorový útvar

Priestorový útvar je neprázdna množina bodov v priestore; priestorový útvar môže byť zložený z bodov, ale aj z priamok, prípadne z rovín, z guľových plôch a pod.
Psychická vlastnosť

Psychická vlastnosť je stabilný prejav psychiky indivídua, jeho ustálenie a opakovateľnosť v štruktúre osobnosti indivídua. Poznávanie psychických vlastností človeka sa uskutočňuje napr. v psychodiagnostike. Psychická vlastnosť je fixácia všeobecných stránok psychického procesu.
Súhrn psychických vlastností tvorí základ osobnosti človeka.
Veštectvo

Veštectvo alebo (najmä v staroveku) mantika je predpovedanie budúcnosti spojené s vierou, že nadprirodzené sily určujú chod udalostí, a s úkonmi, ktorými sa majú získať od božstiev poznatky
o budúcnosti ich zjavením alebo podľa znamení planét, snov, dlane, kariet a pod..
Úradník

Úradník je zamestnanec verejnej správy, administratívny zamestnanec.
Na Slovensku v roku 2015 pracovalo v oblasti verejnej správy 439 tisíc ľudí, ktorí tvorili 19,4 % všetkých pracujúcich.
Učenie

Učenie môže byť:
Rovinný útvar

Rovinný útvar je neprázdna množina bodov v rovine, napr. trojuholník.
Slohový útvar

Slohový útvar je významovo a formálne uzavretá jednotka prehovoru.
Vlažnosť

Vlažnosť je ľahostajnosť, nevšímavosť, malá horlivosť.