Starčekovec jastrabníkolistý

Starčekovec jastrabníkolistý () je rýchlo rastúca jednoročná rastlina z rodu starčekovec ("Erechtites") z čeľade astrovité ("Asteraceae"). Je to bylina podobná, ako aj názov hovorí, starčekom. Pochádza zo Severnej Ameriky, kde je vedená ako environmentálna a poľnohospodárska burina. Ako zavlečený druh sa u nás udomácnil a rozšíril. Rastie na rúbaniskách, v lomoch a krovinách od nížinného po pahorkatinový vegetačný stupeň. 
Opis.
Starčekovec jastrabníkolistý je rýchlo rastúca jednoročná rastlina s priamou byľou, ktorá je dutá, krehká a hore strapcovito rozkonárená. Má tenký vretenovitý koreň. Druh je husto listnatý a roztratene chlpatý až lysý. Listy sú striedavé a s perovitou žilnatinou. Dolné sú podlhovasto vajcovité, zúžené do krídlatej listovej stopky, nerovnako zubaté, pri kvitnutí sú už uschnuté. Prostredné listy sú podlhovasto kopijovité, dlhé až 15 cm, široké 3 až 4 cm, sediace až objímavé na zúženej až plytko srdcovitej báze a sú hrubo nerovnako zubaté. Horné listy sú čiarkovito kopijovité, na báze sú šípovité, celistvookrajové, až oddialene zubaté, končisté, prechádzajúce do čiarkovitých listeňov. Najvyššie listy sú úzko čiarkovité, s dĺžkou do 5 cm. Všetky listy sú na rube na žilnatine chlpaté.
Súkvetia (úbory) sú v bohatom strapci, zákrov je valcovito zvončekovitý, s priemerom 6 až 7 mm a dĺžkou 12 až 17 mm, je jednoradový. Listene sú čiarkovito kopijovité, hnedočervené, bielo obrúbené. Zvonku zákrovu je zákrovček tvorený niekoľkými krátkymi listeňmi. Lôžko úboru je bez plievok. Kvety sú rúrkovité, svetložlté, s päťpočetnou korunou, k ústiu nepatrne rozšírenou. Nažky sú v obryse podlhovasto čiarkovité, dlhé 2 až 3 mm, plstnaté a nápadne rebrované. Chocholec je biely a lesklý, dlhý 12 až 14 mm. Lúče sú hladké a mäkké. Semená sa ľahko šíria vetrom.
Z diagnostických znakov je dôležitá dutá lámavá byľ, zúbkatý okraj listov a neprítomnosť jazykovitých kvetov. 
Rozšírenie.
Starčekovec jastrabníkolistý sa vyskytuje vo veľkej časti Severnej Ameriky. Od východného pobrežia areál zasahuje až k prériám a objavuje sa aj na západnom pobreží. Ďalej pokračuje cez Mexiko a Strednú Ameriku až do Venezuely, Bolívie, Brazílie a severnej Argentíny. Druhotne sa rozšíril do Európy (Nemecko, Poľsko, Rakúsko, Slovensko, Maďarsko, Slovinsko, Chorvátsko, Rumunsko, Ukrajina), do východnej Ázie, kde rastie v Číne, Kórei, na Taiwane a v juhovýchodnej Ázii, tiež na Havajských ostrovoch. 
Ekológia.
V svojej domovine rastie starčekovec jastrabníkolistý ako bežná bylina v ihličnatých, listnatých a zmiešaných lesoch, kde sa vyskytuje na miestach s priamym slnečným žiarením, ako sú lesné čistiny, okraje lesov alebo pozdĺž chodníkov a to od pobrežia až do nadmorskej výšky 1400 m. Ako burina rastie v širokom spektre antropogénnych biotopov, kde je vegetácia pravidelne narúšaná alebo udržiavaná v skorých sukcesných štádiách; patria sem spálené oblasti, holiny, obrábaná pôda, narušené miesta, otvorené svahy, pasienky, okraje ciest a brehy potokov. Podobným spôsobom osidľuje biotopy aj v druhotných areáloch.
Starčekovec jastrabníkolistý sa nerozmnožuje vegetatívne. Jeho semená zvyčajne klíčia na jar, ale vo vyšších zemepisných šírkach sa to môže vyskytnúť neskôr. V Mexiku a Strednej Amerike druh produkuje kvety a semená počas celého roka. V Severnej Amerike kvitnutie začína koncom júla a dozrievanie semien prebieha väčšinou od polovice augusta do začiatku októbra. U nás kvitne od júla do septembra. Starčekovec možno nájsť v oblastiach so značnými rozdielmi v priemernej ročnej teplote, zrážkach a dĺžke dňa. Je prispôsobený širokému spektru typov pôd vrátane piesku, ílu, hliny, kameňa a štrku s pH v rozsahu od 4,5 do 8.
Invazivita.
Starčekovec jastrabníkolistý je vedený ako environmentálna a poľnohospodárska burina v oblastiach v rámci svojej pôvodnej distribúcie aj mimo nej. Dospelé rastliny môžu produkovať veľké množstvo semien rozptýľovaných vetrom, čo uľahčuje kolonizáciu nových oblastí. V súčasnosti je uvedený ako invázny v Hongkongu, na Havaji, na Galapágoch, vo Francúzskej Polynézii, na Palau, na mnohých ostrovoch v Oceánii, vrátane Nového Zélandu a v Maďarsku. Za potenciálnu burinu sa považuje aj v Austrálii.
Starčekovec je považovaný za burinu predovšetkým v kultúrnych porastoch plodín: ovos siaty ("Avena sativa"), jačmeň siaty ("Hordeum vulgare"), kukurica siata ("Zea mays"), jahoda záhradná ("Fragaria ananassa"), cibuľa ("Allium cepa"), mrkva obyčajná ("Daucus carota") a trstina cukrová ("Saccharum officinarum"). Za burinu sa považuje aj v lucerne siatej ("Medicago sativa") a na zmiešaných pasienkoch.
Hrozby a choroby.
Na starčekovcovi jastrabníkolistom parazituje viacero druhov bylinožravého hmyzu. Z čeľade lienkovité, je to druh "Harmonia conformis", ktorý požiera kvety hostiteľa. Z motýľov ("Lepidoptera") je viacero druhov, ktoré zahŕňajú starčekovec do svojho hostiteľského rozsahu; patria sem "Hypercompe icasia", "Platyptilia farfarellus", "Platphalonidia subolivacea" a "Phyllocnistis insignis". Muška "Nemorimyza maculosa" z radu dvojkrídlovcov ("Diptera"), vytvára na listoch veľké škvrnité míny. V tropických a subtropických oblastiach na koreňoch hostiteľa parazituje z háďatiek druh "Meloidogyne incognita". Hálky, vo forme 2 až 5 mm veľkých opuchov, obsahujú najmä žiarivo biele samice s vajíčkami.