burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Umelecký súbor Lúčnica

Umelecký súbor Lúčnica, známy ako Lúčnica je umelecký súbor. Založený bol v roku 1948. Má tri zložky: tanečný súbor, spevácky súbor a Orchester Zlaté husle.
Vedenie.
Generálnym riaditeľom je Ing. Mgr. art. Pavol Pilař, ArtD. Do funkcie ho k 13. aprílu 2022 vymenovala ministerka kultúry Natália Milanová. Vedúcim tanečného súboru je Mgr. art. Mikuláš Sivý. Umeleckou vedúcou speváckeho zboru je Mgr. Elena Matušová. Primáš Orchestra a Ľudovej hudby je Martin Sleziak.
História.
Zakladateľskou osobnosťou Lúčnice bola choreografka Oľga Chodáková. Lúčnica vznikla ako "skupina nadšených mladých ľudí, združená v Národopisnej skupine Živeny". V roku 1948 sa predstavili na Slovanskej poľnohospodárskej výstave v Prahe. Počas 65 rokov existencie sa v súbore vystriedalo viac ako 2000 ľudí. Pri príležitosti 60 výročia založenia bol v Bratislave od 21. novembra do 1. decembra 2008 predstavený slávnostný program. Program bol uvedený aj v Janáčkovom divadle v Brne (súčasť Národního divadla Brno) a v Divadle Hybernia v Prahe. Od roku 1951 súbor umelecky viedol Štefan Nosáľ, ktorý bol predtým v Lúčnici sólistom.
K 75. výročiu založenia Lúčnica v roku 2023 pripravila galaprogram "Svetozár Stračina - "Počuť vôňu živého"" a vydanie knihy "Fenomén Lúčnica".
Kultúrna reprezentácia.
Lúčnica svojim špičkovým umením, krásou, mladosťou a výbušným temperamentom očarila divákov nielen doma, ale aj vo vyše 60-tich štátoch Európy, Ázie, Afriky, Ameriky a Austrálie. Stala sa kultúrnym fenoménom a diplomatom vlastnej krajiny, reprezentujúc Slovensko (pred rokom 1993 aj Československo) tým najuniverzálnejším jazykom – vlastnou originálnou národnou kultúrou, ktorá nepotrebuje žiadneho tlmočníka.
Lúčnica

Lúčnica môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2006

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2006 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy mužov 2006, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 31 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v šiestich kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Kvalifikácia prebiehala od 5. januára do 19. júna 2005. 
Priamo do play-off bolo nasadených 8 tímov, ktoré boli účastníkmi MS 2005.
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 5 družstiev z ME 2004:
Ropáci

Ropáci je český krátky film režiséra Jana Svěráka z roku 1988. Film bol v roku 1988 ocenený Študentským Oscarom Akadémie filmových umení a vied.
Obsah.
Film je fiktívnym dokumentom o objave a výskume zvláštneho fiktívneho druhu zvieraťa ropáka bahnomilného, ktoré žije v severných Čechách, živí sa uhlím a nadovšetko miluje výfukové splodiny. Ropák je menší tvor žijúci vo veľmi znečistenom prostredí. Tento tvor je veľmi podobný uškatcom, ale má zavalitejšie a kratšie telo. 
Vplyv filmu.
Námet filmu poslúžil ako predloha k anticene Ropák roku udeľovanej ekologickým občianskym združením Děti Země. Výbeh venovaný ropákom bolo možné pozorovať v chomutovskej ZOO. Pre spory o autorstvo modelov bol však zrušený.
Šansony s Hanou Hegerovou

Šansony s Hanou Hegerovou je debutový štúdiový album speváčky a herečky Hany Hegerovej. Album v roku 1966 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon v Prahe. V roku 2011 vyšiel album aj na remastrovanom CD nosiči, opäť pod značkou Supraphon 
Zoznam skladieb.
Strana A
Strana B
Zdroj.
Šansony s Hanou Hegerovou – LP vinyl Supraphon, mono DV 10241 (1966), reedícia LP vinyl Supraphon 11 1238-1 301 (1990), reedícia na CD Supraphon VT 8598-2 3 (2011).
Idaios

Idaios (, ) môže byť:
Michal Lefčík

Michal Lefčík (* 11. máj 1950, Sečovská Polianka – † 11. apríl 1969, Košice) bol slovenský vojak známy tým, že sa na protest proti okupácii Česko-Slovenska vojskami Varšavskej zmluvy na námestí osloboditeľov v Košiciach upálil.
Biel/Bienne

Biel/Bienne je mesto, nachádzajúce sa v západnom Švajčiarsku v dvojjazyčnom kantóne Bern pri severovýchodnom brehu Bielskeho jazera. Je najväčším dvojjazyčným mestom vo Švajčiarsku a po Berne je druhým najväčším mestom kantónu Bern.
S 52-tisíc obyvateľmi sa zaraďuje na 10. priečku v rebríčku najväčších miest Švajčiarska. V aglomerácii Biel/Bienne žije podľa rôznych odhadov niečo medzi 94- a 114-tisícmi ľudí. 
Biel/Bienne leží v bernskom Seelande, ktorý patrí do Oblasti troch jazier. Nachádza sa zároveň na severnom okraji kantónu Bern, neďaleko od hraníc s frankofónnymi kantónmi Neuchâtel a Jura (vznikla odčlenením z kantónu Bern v roku 1979), ako aj s germanofónnym kantónom Solothurn.
Biel/Bienne je takisto regionálnym a hospodárskym centrom pre "Seeland" ako aj Bernskú Juru a pre časti kantónu Solothurn. Biel/Bienne je takisto najdôležitejším strediskom hodinárskeho priemyslu a je sídlom Swatch Group a výrobných prevádzok firmy Rolex, na základe čoho býva označovaný za metropolu hodinárskeho sveta.
Emfyzém pľúc

Emfyzém pľúc alebo rozdutie pľúc je trvalé, abnormálne rozšírenie dýchacích ciest periférne od terminálnych priedušničiek (bronchiolov), spojené s poškodením pľúcneho tkaniva, čo má za následok nadmerný obsah vzduchu v pľúcach. Po strate pľúcneho tkaniva vznikajú cysty, tzv. buly, ktoré sú vyplnené vzduchom. Ochorenie je veľmi často následkom chronického zápalu priedušiek, súhrnný názov pre obe diagnózy je chronická obštrukčná choroba pľúc.
Príčiny.
Najčastejšou príčinou je fajčenie, pri ktorom vzniká trvalý mierny zápal v pľúcach, takže biele krvinky sa tu akumulujú. Ďalej pri fajčení vznikajú voľné kyslíkové radikály, ktoré tiež poškodzujú pľúcne tkanivo. Emfyzém nikdy nevzniká náhle, ale postupne. V USA 94 percent pacientov s pľúcnym emfyzémom malo 45 a viac rokov.
Ďalšou, pomerne zriedkavou príčinou je genetická porucha, ktorá má za následok nerovnováhu medzi proteázami (enzýmy štiepiace proteíny) a anti-proteázami (ich prirodzení inhibítori). Aj v zdravých pľúcach sú biele krvinky, ktoré fungujú ako obrana pľúc pred rôznymi vdýchnutými patogénmi. Tieto biele krvinky (neutrofily a makrofágy) vypúšťajú ako obranný prostriedok enzýmy – proteázy. Aby ale nedošlo k poškodeniu pľúcneho tkaniva, funguje v tele systém iných enzýmov – anti-proteáz, ktorý je s týmito proteázami v rovnováhe. Jedna z týchto antiproteáz je enzým alfa-1-antitrypsín. U niektorých jedincov sa vyskytuje vrodený deficit tohto enzýmu. V pľúcach teda prevažujú proteázy nad antiproteázami a poškodzujú tak pľúcne tkanivo.
Môže tiež vzniknúť tzv. kompenzatórny emfyzém - po čiastočnom odstránení pľúc sa roztiahne zvyšná časť pľúcneho parenchýmu a vyplní hrudnú dutinu. 
Príznaky.
Príznakmi sú kašeľ, dýchavičnosť, ťažkosti s vydychovaním. Pacientom sa pri vydychovaní zužujú dýchacie cesty, a preto majú pocit, že nemôžu vydýchnuť. 
Typickým znakom je súdkovitý hrudník, aj pri nádychu vyzerá ako pri výdychu. V neskorších štádiách sa niekedy objavuje cyanóza - zmodranie kože.
Liečba.
Choroba nie je liečiteľná, cieľom liečby je zastaviť poškodzovanie pľúc a umožniť ich fungovanie. Nevyhnutnosťou je vzdanie sa fajčenia, vrátane pasívneho. Dôležitý je pohyb na čerstvom vzduchu, odporúča sa pobyt v kúpeľoch, otužovanie a dychové cvičenia. Podávajú sa bronchodilatanciá, v poslednej dobe najmä sympatomimetiká, vitamíny C a E.
Vodárenská veža (Ciechanów)

Vodárenská veža v Ciechanówe (poľsky "Wieża ciśnień w Ciechanowie") je hyperboloidná vodárenská veža v poľskom Ciechanówe. Bola postavená v roku 1972 podľa návrhu Jerzyho Michała Bogusławskiého. 
Objem nádrže 22 metrov vysokej veže je . Spodný priemer hyperboloidu je , vrchný 17,7 a priemer najužšej časti je . V osemdesiatych rokoch bola veža znížená. Keďže veža stojí na jednom z najvyššie položených miest v Ciechanówe (), plánovali tu spraviť vyhliadkovú plošinu a reštauráciu, ale neskôr boli plány zrušené. V súčasnosti objekt nie je v prevádzke.
Jozef Bukovinský

Jozef Bukovinský (* 8. december 1949, Spišské Bystré) je bývalý česko-slovenský hokejista (obranca) a tréner. Bol známy tým, že ako jediný v lige hrával s okuliarmi (sklá mali sedem a deväť dioptrií).
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Poprade kde hrával až do roku 1968. V sezóne 1968/69 prišiel študovať do Bratislavy kde hrával za BEZ Bratislava. Od sezóny 1969/1970 hrával v Slovane Bratislava, kde počas 14-tich sezón odohral 525 zápasov v najvyššej súťaži a dal 43 gólov. V roku 1979 s ním získal majstrovský titul. Následne pokračoval ešte v kariére v Slávii Ekonóm Bratislava, Nových Zámkoch a Piešťanoch. 
Reprezentácia.
Na najvyššej úrovni reprezentoval od 6. apríla do 17. apríla 1979 v 4. zápasoch, v ktorých strelil 1. gól. 
Zúčastnil sa Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 1979 v Moskve, kde Československo skončilo na 2. mieste.
Trénerská činnosť.
Po ukončení hráčskej kariéry trénoval dorastencov a neskôr aj mužov Spartak BEZ Bratislava a Slávii Ekonóm Bratislava. Štyri roky pôsobil ako tréner mládeže v talianskom Rittene. V rokoch 1994 - 1996 bol asistentom trénera A - tímu Slovana. V klube pôsobil aj ako tréner mládeže. Pracoval aj ako riaditeľ MsHK Žilina a trénoval v Kazachstane. V súčasnosti podniká.
Citroën Rosalie

Citroën Rosalie je označenie typu automobilov vyrábaných francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1932 až 1939. V roku 1934 prešli modely faceliftom, ktorý je podobný modelu Traction Avant, s priklonenou maskou chladiča a lepšou aerodynamikou. Facelift je označovaný ako NH, Nouvelle habillage = nové šaty. Model predstavoval lacnejšiu konvenčnú alternatívu so zadným náhonom oproti modelu Traction Avant. Vo svojej dobe patril do triedy luxusných vozidiel. Po príchode modelu TA v rebríčku triedy poklesol.
Diesel v osobnom automobile.
V decembri roku 1932 sa André Citroën spojil s geniálnym konštruktérom Sirom Harrym Ricardom. Podieľali sa na výskume spaľovacích komôr pre použitie "ťažkého ropného oleja" dnešnej nafty. Citroën použil Ricardov patent pre vstrekovanie nafty zvaného Comet. Vznikol tak motor Ricardo-Citroen Diesel.
Citroën Rosalie sa stal druhým sériovým automobilom na svete s naftovým motorom v osobnom vozidle. A prvým s turbulentným plnením a vstrekovaním Comet. Naftové motory boli nevýhodné kvôli veľkému objemu a malému výkonu. Boli využiteľné len v nákladných vozidlách a ťažkých dopravných prostriedkoch. Ich ďalšou nevýhodou boli nízke otáčky a preto bolo potrebné mať prevodovku s viac rýchlostnými stupňami. Prvým naftovým motorom v osobnom automobile bol americký Cummins v roku 1929 s oveľa väčším motorom pre dosiahnutie optimálneho výkonu sa montoval do veľkých limuzín.
V roku 1933 vznikol prvý motor z dielne Citroënu a Ricarda s turbulentným plnením. 27. novembera 1934 bol model prezentovaný v modeli Rosalie 10Di. Z nej neskôr vznikli nákladné verzie 500Di a 850Di. V roku 1935 bolo vyrobených niekoľko automobilov pre výskum. Modely dokázali, že naftový motor s turbulentným preplňovaním je vhodný pre denné použitie. Dosahoval otáčky cez 3500 ot./min a výkon 40k pri objeme 1750 cc čo bolo porovnateľné s benzínovými motormi. Motory Di sa stali obľúbenými vďaka nižším vibráciám, ktoré sa tak neprenášali do kabíny.
Prvý Crash Test.
V roku 1932 André Citroën demonštroval odolnosť celokovovej kabíny, skotúľaním Rosalie z kopca do údolia. Karoséria automobilu zostala aj napriek mnohým pretočeniam v celku a dvere sa dali otvoriť. Neskôr demonštroval pevnosť karosérie tým, že na strechu malého modelu Rosalie 8 posadil autobus plný cestujúcich.
Šport.
Na ráme automobilu Rosalie 8 vznikol špeciálny pretekársky model La Rosalie vo viacerých sériách. Model prekonal viacero svetových rekordov. Najslávnejším je rekord z roku 1933, 300 000 kilometrov len s výmenami oleja a paliva. Vytvorenie rekordu trvalo 134 dní a priemerná rýchlosť bola /h. Rekord bol reklamnou demonštráciou spoločnosti Yacco, ktorý mal poukázať na kvalitu ich minerálneho oleja.
500Di a 850Di.
Z modelu Rosalie vzišli aj dve úžitkové verzie s naftovým motorom Di s nepriamym vstrekovaním a turbulentným plnením (High turbulence indirect injection). Modely sa využívali ako dnešné úžitkové vany. Výroba prebiehala od roku 1936 do 1938. V tom istom čase vznikol aj väčší nákladný model 23 Di.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2008

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2008 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy mužov 2008, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 32 európskych družstiev, ktoré súťažili o 9 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Čiernej Hory a Srbska. Kvalifikácia prebiehala od 3. januára do 17. júna 2007. 
Priamo do play-off bolo nasadených 6 tímov, ktoré boli účastníkmi MS 2007.
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 6 družstiev z ME 2006:
Vladimír Rimbala

Vladimír Rimbala (* 26. november 1978, Levoča) je slovenský ilustrátor, zameriavajúci sa najmä na rekonštrukcie pravekých organizmov (dinosaury, Pterosauria a i.)
Život a dielo.
Po ukončení strednej poľnohospodárskej školy a povinnej vojenskej služby sa odsťahoval do Česka, kde pracoval na rôznych miestach a v rôznych profesiách. Počas pobytu v Prahe nadviazal spoluprácu s Jaroslavom Marešom a ilustroval asi dve desiatky článkov v populárno-náučných časopisoch, okrem toho však tiež päť kníh. Spolupracoval rovnako so slovenským paleontológom Martinom Kundrátom, B. Kearom a ďalšími. Jeho práca sa objavila aj v dokumente o teropódnych dinosauroch terizinosauroch.
Ilustrátor má široký okruh záľub, z ktorých asi najviac uprednostňuje paleontológiu, zoológiu a kryptozoológiu. Zaujíma sa aj o umenie a v súčasnosti má za sebou už svoju prvú výstavu vlastných prác v nórskom Tromsø. Už predtým niekoľkokrát vystavoval svoje práce tiež v Galérii umelcov Spiša v Spišskej Novej Vsi. Momentálne externe spolupracuje napríklad s autorom Vladimírom Sochom (kniha "Dinosauři od Pekelného potoka", výstavy ilustrácií dinosaurov). V Česku už boli jeho ilustrácie vystavené v Hradci Králové, Rychnove nad Kněžnou alebo v Hlinsku. Vladimír Rimbala už niekoľko rokov žije a pracuje v meste Tromsø na severe Nórska.
Jaroslav Mareš

Jaroslav Mareš môže byť:
Citroën AC6

Citroën C6 je automobil vyrábaný francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1928 až 1932. Počas 3 rokov produkcie bolo vyrobených 61 280 kusov. Model sa vyrábal v 11 prevedeniach karosérie, 6 uzavretých a 6 otvorených typov. Automobil zdieľal rám, platformu s modelom C4 čo podstatne znížilo náklady na výrobu.
Popis.
C6 bola predstavená v roku 1928 na Parížskom autosalóne. Model C6 je dizajnovo podobný modelu C4. Na rozdiel od C4, model C6 predstavoval najluxusnejší automobil v ponuke Citroënu a mal prvý 6 valcový motor od Citroënu. Dizajnovo sa odlišoval od C4 hlavne dĺžkou kapoty, doplnkami a luxusnejším prevedením. C6E bola rozšírená na 1,39 m aby konkurovala modelu Renault VivaSix.
V roku 1929 sa model C6E zmenil na C6F. Karoséria bola rozšírená na 1,42 m. V roku 1930 vznikla verzia C6 Landaulet pre pápeža Pio XI., dnes je umiestnená v múzeu vo Vatikáne pod názvom "Lictoria Sex".
Od roku 1931 bol k dispozícií aj v luxusnom prevedení C6 CGL (Citroën Grand de Luxe). C6 CGL vychádzala z modelu C6F ale s bohatším dekorovaním a výbavou interiéru.
Model C6G bol použitý mnohými návrhármi a karosármi pre exkluzívne automobily, využívali ju napríklad výrobcovia SICAL, Vanvooren, CHAPRON, Letourneur et Marchand, Labourdette, Busson.
C6 v roku 1932 postupne nahradil modely Rosalie 15. Z modelu C6F vznikol neskôr model terénneho vozidla Kegresse, ktoré ako prvé prešlo do Číny vo výprave nazvanej Žltá cesta.
Motor s plávajúcim uložením.
V októbri roku 1931, dostala C6 nové plávajúce uloženie motora. Technológia mala označenie Citroen Moteur Flottant. Plávajúce uloženie motora zlepšovalo komfort posádky, znížením vibrácií prenášaných do kabíny. Technológia prispela aj k vyššej spoľahlivosti lebo diely karosérie a podvozku neboli vystavené vibráciám od motora. Technológia bola prevzatá a vylepšená z americkej automobilky Chrysler, ktorá ju označovala Floating Power. Vynálezcami však boli francúzsky vedci Pierre Lemaire a Paul Aubarède, ktorý vytvorili teoretickú štúdiu o vibráciách.
Nákladná verzia.
Vďaka silnému 6 valcovému motoru bola C6 vhodným základom pre mnoho nákladných verzií vrátane menších dodávok alebo autobusov.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy mužov 2010, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 36 európskych družstiev, ktoré súťažili o 14 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich kvalifikačných skupinách. Pôvodne sa mali v kvalifikácii predstaviť aj Gruzínsko a Moldavsko, ktoré boli vyžrebované do skupiny 1, resp. 3. Kvalifikácia prebiehala od 29. novembra 2008 do 21. júna 2009. 
Novinkou oproti predchádzajúcim kvalifikáciám bola absencia play-off zápasov. Na európsky šampionát postúpili 2 najlepšie družstvá z každej skupiny.
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajin a víťaz ME 2008:
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli nasadené do nasledovných výkonnostných košov:
Thun

Thun () je mesto, ktoré sa nachádza v stredozápadnom Švajčiarsku v kantóne Bern.
Mesto leží na výtoku rieky Aare z Thunského jazera. Thun je domovom najväčšej posádky Švajčiarskej armády a zároveň je 11. najväčším mestom vo Švajčiarsku. V jeho aglomerácii žije okolo 90-tisíc ľudí. 
Geografia.
Historické jadro mesta neleží priamo na brehu Thunského jazera, ale vo vzdialenosti okolo jedného kilometra na rieke Aare. Vnútorné mesto pozostáva zo "Schlossberg", "Dolného mesta", "Hauptgasse" a Bällizu. Na Schlossbergu sa nachádza zámok a Mestský kostol. Bälliz je ostrov na rieke Aare tesne pri jej výtoku z Thunského jazera a od 14. storočia patrí mestu. Od roku 1988 je pešou zónou.
Obyvateľstvo.
Zloženie obyvateľstva.
(Stav k: 31. december 2010):
Celkový počet obyvateľov: 43 327 (100%)
Oprávnení voliť: 30 799 (72%)
Cudzinci: 5 157 (11.9%)
Podľa vekových skupín:
Náboženská príslušnosť.
(Stav k: 31. december 2011):
Citroën AC4

Citroën C4 je automobil vyrábaný francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1928 až 1932. Počas 3 rokov produkcie bolo vyrobených približne 121 000 kusov. Model sa vyrábal v prevedeniach Berline Luxe, Conduite Interieure Luxe, Familiale Luxe, 2 a 4 sedadlový Cabriolet Decapotable, 2 a 4 sedadlový falošný kabriolet, Torpédo a Taxi. Automobil zdieľal rám, platformu s modelom C6 čo podstatne znížilo náklady na výrobu.
Popis.
AC4 bola predstavená v roku 1928 na Parížskom autosalóne. Model AC4 je dizajnovo podobný modelu AC6. V roku 1930 sa zmenili názvy modelov na C4 a C6. Na rozdiel od C6, model C4 predstavoval menší rodinný model. Dizajnovo sa odlišoval od C6 hlavne dĺžkou kapoty, doplnkami a lacnejším prevedením.
Novinkou bolo použitie kompaktnej konštrukcie motora s výkonom vyšším o 40%. Blok valcov bol odliaty z jedného kusu s kanálmi pre prúdenie chladiacej vody, tento systém sa využíva dodnes. Prevodovka bola odliata z blokov hliníka.
Konkurencie schopné ceny, silná karoséria a vysoký výkon motora sa podpísali na dobrej predajnosti modelu. V prvom roku bolo predaných viac ako 70 000 kusov. O rok neskôr s príchodom verzie C6 Grand de luxe, bol model vylepšený na verziu C4 III. C4 bola opäť predstavená na parížskom autosalóne presne rok po debute, v nových variantoch karosérie. Vznikli aj nákladné verzie fourgonette a šasi pre nadstavby.
V roku 1930 sa z modelu C4 III. stala verzia C4F. Bola rozšírená až na a rázvor bol skrátený o . Pribudla verzia roadster.
V roku 1931 sa verzia zmenila na C4G, disponovala novou výkonnejšou motorizáciou s ktorou dosahovala rýchlosť až /h. V roku 1932 bola motorizácia vybavená gumovými vzperami čo prispelo k ďalšiemu zníženiu vibrácií pri jazde. Výroba bola ukončená v roku 1932 ale niekoľko kusov bolo dodaných až ďalší rok.
Motor s plávajúcim uložením.
V októbri roku 1931, dostala C4 vo verzií C4F nové plávajúce uloženie motora. Technológia mala označenie Citroen Moteur Flottant. Plávajúce uloženie motora zlepšovalo komfort posádky, znížením vibrácií prenášaných do kabíny.
Jaroslav Mareš (cestovateľ)

Ing. Jaroslav Mareš (* 28. december 1937, Brno† 5. máj 2021, Praha) bol český spisovateľ, cestovateľ a zoológ.
Životopis.
Vyštudoval odbor zahraničného obchodu na Vysokej škole ekonomickej v Prahe a hneď po promócii začal pracovať v obchodnom úseku Československých aerolínií, kde zastával rôzne vedúce funkcie. Dlhodobo pôsobil ako riaditeľ zastúpenia ČSA v Iráne a neskôr v Kanade. Precestoval všetky kontinenty vrátane Tichomoria a navštívil celkom 85 suverénnych štátov. Zaujíma sa o prírodu v najširšom rozsahu.
Navštívil najslávnejšie nálezisko dinosaurov (kotlina Nemegt) a ďalšie lokality v Mongolsku, Tendaguru v Tanzánii, oblasť rieky Red Deer v kanadskej Alberte, v rámci USA lokality v Utahu, Colorade a Montane, ďalej tiež Patagóniu) a udržuje styky s poprednými svetovými paleontológmi. Jeho kniha "Záhada dinosaurů" (1993) patrí k vôbec najčítanejším publikáciám o dinosauroch od českého autora.
V severnej Botswane objavil najsilnejšieho dravého chrobáka sveta, ktorého v roku 1976 vedecky popísal pod menom "Manticora imperator". Na štúdium tohto rodu sa špecializoval a neskôr popísal ďalšie tri nové druhy. Počas svojich výprav sa dostal aj do odľahlých, civilizácií dosiaľ nedotknutých oblastí, kde sa stretol s mnohými zaujímavosťami a záhadami.
Zaujíma sa aj o šamanské a kúzelnícke praktiky pôvodným spôsobom žijúcich kmeňov. Zorganizoval expedície za niekoľkými pre zoológiu dosiaľ tajomnými zvieratami (kongamato, kerýt, mungún-galli, seskveč, tua-yeua, nessie, ogopogo, champ, niuhi, luska, ambazombi a i.). V roku 1978 prenikol so svojimi tromi priateľmi k tajomnej, legendami opradenej stolovej hore Kurupira v pralesoch na brazílsko-venezuelskej hranici. Vystúpiť hore sa však expedícii nepodarilo.
O zážitkoch a poznatkoch zo svojich ciest napísal zatiaľ štrnásť kníh a množstvo článkov v rôznych časopisoch. Pravidelne tiež prednáša a vystupuje v televíznych a rozhlasových programoch.
Nessie

Nessie môže byť:
NESSIE je skratka názvu New European Schemes for Signatures, Integrity and Encryption
Viliam Belas

Viliam Belas (* 6. november 1963, Prešov – 27. október 2013) bol slovenský hokejový útočník. Umrel po mozgovej príhode. 
Hráčska kariéra.
S hokejom začínal v rodnom Prešove. Po vojne v HC Topoľčany v sezóne 1985/1986 prestúpil do klubu VSŽ Košice, s ktorým hneď v prvej sezóne získal majstrovský titul. Po emigrácii Ihnačáka hral v elitnej formácii s Vodilom a Libom. V poslednom finále s Duklou Jihlava premenil rozhodujúci samostatný nájazd. V Košiciach odohral väčšinu kariéry. Počas sezóny 1993/1994 hrával v Žiline. Na záver kariéry sa vrátil do rodného Prešova a kariéru ukončil v Liberci. 
Reprezentačná kariéra.
V česko-slovenskej reprezentácii odohral od 17. decembra 1988 do 21. decembra 1988 4 zápasy, neskóroval.
Ján Hruška

Ján Hruška (* Klenovec ) je slovenský spevák a textár. Jeho syn Jaroslav je skladateľ, spevák .
Agrios

Agrios (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Idaios (syn Darea)

Idaios (, ) je v gréckej mytológii syn Darea, trójskeho kňaza boha Héfaista.
Idaios je jednou z postáv Homérovho eposu Iliada. Z Homérových básní vieme o ňom len toľko, že bol synom Darea, trójskeho kňaza boha Héfaista a mal brata Fégea, s ktorým bojoval v trójskej vojne. Osud bratov rozdelil, keď sa na trójskej pláni rozhodli na bojovom voze napadnúť slávneho achájskeho hrdinu Dioméda. Fégeus hneď nato zomrel zasiahnutý oštepom a preľaknutý Idaios z boja utiekol. Homérov epos sa o jeho ďalších osudoch nezmieňuje.
Fégeus

Fégeus (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2013

Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2013 boli v poradí 58. Majstrovstvá sveta v curlingu mužov, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa vo Victorii, v provincii Britská Kolumbia, v Kanade od 30. marca7. apríla 2013, za účasti 12 tímov. Po 21-krát sa konali mužské MS mužov v Kanade, z toho piatykrát v štáte Britská Kolumbia. Dejiskom všetkých zápasov bola hal Save-on-Foods Memorial Centre s kapacitou 6 500 divákov. Švédi sa po šiestykrát v histórii stali víťazmi MS, keď získali titul po 9 rokoch. Vo finále zdolali domácu Kanadu a prerušili jej hegemóniu troch víťazstiev za sebou.
Tohtoročné MS mužov boli jedným z kvalifikačných podujatí na Zimné olympijské hry 2014. Po skončení tohoto podujatia bolo známych 8 účastníkov mužského olympijského turnaja: Rusko, Kanada, Švédsko, Škótsko, Nórsko, Dánsko, Čína a Švajčiarsko. Ďalších 8 družstiev má ešte šancu v olympijskej kvalifikácii v nemeckom Füssene v decembri 2013: USA, Nový Zéland, Česko, Francúzsko, Japonsko, Nemecko, Fínsko a Kórejská republika.
Kvalifikácia.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF k decembru 2012.
Slovenská hokejbalová extraliga mužov 2012/13

Slovenská hokejbalová extraliga mužov v sezóne 2011/12 bol 23. ročník extraligy hokejbalistov, najvyššej hokejbalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou hokejbalovou úniou (SHbÚ). V súťaži štartovalo 12 družstiev, teda o 1 menej ako v minulej sezóne. Tretíkrát za sebou získali titul hráči HBK Nitrianski rytieri Nitra.
Systém súťaže.
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Posledný celok hral baráž o zotrvanie v extralige. Bodovanie:
V barážových zápasoch bol hrací čas 2 x 15 min a miesto predĺženia sa hrali hneď samostatné nájazdy.
Účastníci.
Pozn: Družstvo MHbO Géci Liptovský Mikuláš, ktoré skončilo v minulej sezóne na 12. mieste, sa neprihlásilo do súťaže.
Bridgit Mendlerová

Bridgit Claire Mendlerová (* 18. december 1992, Washington D.C., USA) je americká herečka, speváčka, skladateľka a hudobná producentka.
Životopis.
Narodila sa vo Washingtone D.C., ale ako osemročná sa presťahovala do Mill Valley v Kalifornii.
Svoju prvú rolu získala v seriáli "General Hospital" už ako 13-ročná, no spočiatku sa nepresadila. Podarilo sa jej to až s televíznym kanálom pre teenagerov Disney Channel. V roku 2007 si zahrala postavu Penny v seriáli JONAS, o rok neskôr stvárnila postavu Kristen Gregory vo filme "The Clique". Väčšiu úlohu stvárnila i v seriáli " Kúzelníci z Waverly".
Good Luck Charlie.
V roku 2010 nastal v jej kariére zlom. Začal sa točiť seriál "Good Luck Charlie", kde stvárnila hlavnú rolu Teddy Duncanovú. Sitkom o jednej normálnej rodine so štyrmi deťmi mal v USA veľký úspech.
Lemonade Mouth.
Jej zatiaľ najväčšia rola bola Olivia Whiteová v muzikáli "Lemonade Mouth", kde okrem iného preukázala aj svoj spevácky talent.
Hudobná kariéra.
Brigit Mendler vydala debutový album "Hello, my name is ...", ktorý vyšiel 22. decembra 2012.
Zubná protéza

Zubná protéza je snímateľná protetická náhrada riešiaca stratu vlastných zubov. Súčasné štúdie ukazujú, že strata vlastných zubov a nutnosť nasledujúceho zhotovenia snímateľných náhrad (protéz) sú najčastejšími stomatologickými problémami ľudí v dôchodkovom veku, a spolu so starnutím populácie nadobúda táto oblasť stále väčší význam.
Obmedzenie zubných náhrad.
Ústna dutina je tvorená prevažne mäkkými tkanivami a pomery v nej sa neustále menia. Oproti tomu protézy sú relatívne stabilné a tvrdé. Z toho vyplýva, že zubné protézy je potrebné opakovane po čase upravovať a každý pacient potrebuje určitý čas, než si na ne zvykne. Celkové protézy sú vždy iba náhradami pôvodných zubov a ďasien. Ako všetky ostatné umelé náhrady preto majú svoje obmedzenia. Protézy je nutné pravidelne na niekoľko hodín denne odkladať (a to najlepšie v noci pri spánku), aby si mohli ústa pacienta odpočinúť. Protézy nesmú prísť do styku s kyselinami, hydroxidmi, koncentrovaným alkoholom, vriacou vodou a sálavým teplom (vykurovacie telesá, kachle).
Spracovanie stravy.
Vždy chvíľu trvá, než sa pacient naučí jesť s novou zubnou protézou. Je potrebné začať len s malým množstvom mäkkej stravy. S postupným rastom pacientovej dôvery v novú protézu je možné výber stravy rozšíriť. Vždy však treba dávať pozor na horúce pokrmy a tekutiny – umelé živicové podnebie zbavuje pacientov citlivosti a mohli by si tak popáliť mäkké podnebie a pažerák.
Asau

Asau je dedina na severozápade ostrova Savai’i v Samoe. Je administratívnym centrom okresu Vaisigano. Svojou polohou je v rámci okresu začlenená do volebného obvodu "Vaisigano I". Dedina slúži ako obchodné centrum v týchto častiach ostrova. Obmýva ju záliv Asau. V blízkosti sa nachádza letisko Asau. V minulosti bola centrom drevárskeho priemyslu.
Zoznam samojských sídiel

Toto je neúplný zoznam samojských sídiel.
Samoa má jedno hlavné mesto (Apia), ostatné sídla majú postavenie dediny.
Tak mě tu máš

Tak mě tu máš je štúdiový album českého pesničkára Jaromíra Nohavicu, vydané v júni roku 2012. Jeho nahrávanie prebiehalo v prostějovskom Grandhoteli v izbe číslo 309 koncom februára 2012.
Otecko

Otecko môže byť:
Köniz

Köniz je mesto v kantóne Bern v stredozápadnom Švajčiarsku. 
Köniz leží juhovýchodne od mesta Bern a s takmer 39-tisícmi obyvateľmi, z tohto čísla je 5 425 cudzincov, je 4. najväčším sídlom v kantóne Bern a 12. najväčším mestom vo Švajčiarsku. Napriek vysokému počtu obyvateľov má mesto skôr vidiecky ako mestský charakter, pretože obyvatelia žijú v množstve dedín, ktoré tvoria Köniz.
Vývoj obyvateľstva.
Vývoj obyvateľstva ponúka nasledujúci graf:
Vernier

Vernier je mesto, ktoré sa nachádza na krajnom juhozápade Švajčiarska vo frankofónnom kantóne Ženeva. 
Geografia.
Vernier sa nachádza na sever od rieky Rhôna. Susedí s obcami Satigny, Meyrin, Grand-Saconnex ako aj so Ženevou. 
V mestskej časti "Le Lignon" stojí najvyššia budova kantónu a najdlhšia budova v Európe, ktorá je dlhá 1060 metrov. Pôvodne bola naprojektovaná a postavená pre 10-tisíc ľudí, dnes v nej býva okolo 5 500 ľudí.
Obyvateľstvo.
Vernier je druhým najväčším mestom ženevského kantónu. 45 percent obyvateľov je cudzích štátnych príslušníkov. 61 % všetkých obyvateľov má zahraničný pas (47 % cudzinci plus 14 % má dvojité občianstvo). Medzi cudzincami prevládajú talianskeho a portugalského pôvodu.
Dejiny.
Až do roku 1815 bol Vernier súčasťou Francúzska.
Explorer 35

Explorer 35 bola mesačná sonda vyslaná agentúrou NASA v roku 1967. V katalógu COSPAR dostala označenie 1967-070A. 
Úloha misie.
Družica z USA bola rotáciou (25,6 obrátok za minútu) stabilizovaná družica Mesiaca. Bola určená pre štúdium plazmy a magnetických polí vo vzdialenosti Mesiaca. Doplňujúcimi experimentami boli štúdium mesačného gravitačného poľa, ionosféry Mesiaca a technologický experiment (štúdium vplyvu kozmického žiarenia na slnečné batérie). Toto mala vykonať ďaleko od rušivých vplyvov Zeme. Výsledky meraní boli dôležité aj kvôli nadchádzajúcim letom amerických kozmonautov na Mesiac v programe Apollo a bolo potrebné vedieť, aké vplyvy môže mať vesmírny priestor medzi Zemou a Mesiacom na ich zdravie a výkonnosť. 
Základné údaje.
Tento typ družíc patril medzi vedecké typu IMP (Interplanetary Monitoring Platform). Jej váha bola . Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca, označenie Explorer bolo prideľované programu vedeckých satelitov v USA. Ďalšie známe družice tejto rady sú neúspešná Explorer 33 a o päť rokov neskôr štartujúca úspešná misia Explorer 49.
Priebeh misie.
Sonda s raketou Delta odštartovala 19. júla 1967 z kozmodrómu Cape Canaveral na Floride. Dostala sa čoskoro na eliptickú dráhu smerom k Mesiacu. Po troch dňoch letu bol zapálený brzdiaci motor sondy na 23 sekúnd a tým sa dostala na eliptickú obežnú dráhu Mesiaca vo vzdialenosti 800 – . Obeh trval 690 minút. Stabilizácia bola vykonávaná pomalou rotáciou okolo svojej osi. Na tejto dráhe pracovala do 24. júna 1973. Potom boli jej prístroje vypnuté.
Petra Pravlíková

Petra Pravlíková (* 4. jún 1985, Levoča) je slovenská reprezentantka v ľadovom hokeji, účastníčka Zimných olympijských hier 2010 vo Vancouveri. Po dvojročnom pôsobení v bieloruskom klube Pantera Minsk sa v sezóne 2012/13 stala hráčkou nováčika ruskej profesionálnej ženskej ligy Arktik Universitet Uchta. Pred sezónou 2013/14 sa vrátila do HC OSY Spišská Nová Ves.
V roku 2011 bola členkou slovenského vysokoškolského výberu, ktorý na hokejovom turnaji hier XXV. Svetovej zimnej univerziády získal bronzové medaily. Je členkou kádra, ktorý tréner Miroslav Karafiát definitívne nominoval na majstrovstvá sveta 2011 vo Švajčiarsku.
Prvé pôsobenie v Rusku.
V sezóne 2009/10 prestúpila do ruského profesionálneho klubu HK Tornado Moskovská oblasť, kde hrala spolu s ďalšou slovenskou reprezentantkou Janou Kapustovou. Odohrala tam osem ligových stretnutí, v ktorých strelila tri góly a dosiahla tri gólové asistencie.
Pred sezónou 2010/11 HK Tornado zmluvu s Petrou Pravlíkovou nepredĺžil. Podľa prvotných informácii sa zdalo, že sa vráti do HC Slovan Bratislava, ktorý vzhľadom na to, že splnil svoj účel (účasť reprezentácie SR na ZOH 2010) bol po skončení ZOH rozpustený, ale napokon bol obnovený a v sezóne 2010/11 hrávať v medzinárodnej súťaži Elite Women's Hockey League (EWHL) a zároveň aj medzi žiakmi-chlapcami v bratislavskej krajskej súťaži.
Prestup do Bieloruska.
Jej novým pôsobiskom sa v sezóne 2010/11 stal novovzniknutý klub Pantera z bieloruského mestečka Logojsk (biel. Лагойск / Lahojsk). Ide o prvý ženský klub v histórii bieloruského hokeja, ktorý bol v sezóne 2010/11 jediným bieloruským účastníkom spoločnej súťaže troch krajín pod hlavičkou Lotyšskej hokejovej federácie. Okrem Pantery malo v tejto súťaži ešte osem ďalších celkov, z toho päť lotyšských a tri estónske. Napokon sa ich počet znížil na štyri, z toho tri lotyšské (Sāga, Laima, Zemgale) a jedno estónske (Virusu Sputnik). Petra v Logojsku pôsobí spoločne so svojou reprezentačnou kolegyňou Martinou Veličkovou. V tomto klube hrala pod vedením trénera Vasilija Pankova, ktorý bol v rokoch 1997 - 2000 hráčom HC Slovan Bratislava.
Pôsobenie v Bielorusku.
Bilancia Petry Pravlíkovej v spoločnej lotyšsko-estónsko-bieloruskej lige v sezóne 2010/11 je nasledovná:
Hrá sa 3 x 15 minút čistého času, v prípade remízy nasledujú samostatné nájazdy.
Konečná tabuľka
Druhé pôsobenie v Rusku a návrat na Slovensko.
Po dvoch rokoch účinkovania v Bielorusku sa v sezóne 2012/13 prišla hrať druhýkrát do Ruska. Stala sa hráčkou nováčika ruskej profesionálnej ženskej ligy Arktik Universitet Uchta. Po roku sa vrátila do tímu slovenského majstra HC OSY Spišská Nová Ves
Eugen Jurzyca

Ing. Eugen Jurzyca (* 8. február 1958, Bratislava) je slovenský ekonóm, politik, v súčasnosti poslanec Európskeho parlamentu. Je aj bývalý minister školstva nominovaný stranou SDKÚ-DS.
Vzdelanie a začiatky kariéry.
Vysokoškolské štúdium Jurzyca ukončil v roku 1981 na vtedajšej Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, dnešnej Ekonomickej univerzite. Neskôr tiež študoval na Open University v Bratislave (1991-1992) a rovnako absolvoval aj polročnú stáž na Georgetown University v USA (1993). Spoluzaložil a pracoval v Centre pre hospodársky rozvoj, Inštitút pre ekonomické a sociálne reformy. V INEKO pôsobil aj ako riaditeľ. Podieľal sa na vzniku Transparency International Slovensko a Podnikateľskej aliancia Slovenska. Ako podpredseda pracoval tiež na Protimonopolnom úrade SR. V rokoch 2000 až 2001 bol členom Bankovej rady Národnej banky Slovenska. Pre OECD a Svetovú banku pracoval ako poradca.
Politická kariéra.
Eugen Jurzyca je členom politickej strany Sloboda a Solidarita a tímlídrom strany pre verejné financie.
Od 2010 do 2012: minister školstva.
Za ministra školstva, vedy, výskumu a športu bol vymenovaný prezidentom Gašparovičom 9. júla 2010. Ako minister chcel, podľa vyhlásenia z júla 2010, podporovať „"otvorenie trhu s učebnicami, zavedenie povinného vyučovania anglického jazyka na základných a stredných školách i lepšie rozlišovanie vysokých škôl podľa kvality"“. Chcel tiež zlepšiť grantový systém a kvalitu vedeckých projektov a kariérny rast učiteľov. Chcel odstrániť nadmernú byrokraciu v školstve. Do funkcie ministra bol nominovaný SDKÚ–DS.
V parlamentých voľbách v marci 2012 kandidoval na 8. mieste kandidátky SDKÚ-DS, ziskom 9 064 preferenčných hlasov však klesol na dvanáste preferenčné miesto. Vo februári 2012 oznámil, že do strany vstúpi ešte pred voľbami. „"Som stopercentne presvedčený, že SDKÚ má čo povedať Slovensku, má plány, vie posunúť Slovensko dopredu a verím, že vyššie preferencie si zaslúži aj strana, aj Slovensko,"“ povedal vtedy.
Od 2014 do 2019: poslanec Národnej rady.
V lete 2014 sa stal poslancom Národnej rady SR. V decembri 2014 vystúpil z SDKÚ–DS, v januári 2015 vstúpil do poslaneckého klubu SaS, ale nestal sa členom strany. Do parlamentu sa dostal vďaka zániku mandátu Ivana Štefanca, ktorý sa stal poslancom Európskeho parlamentu. Do konca volebného obdobia v parlamente pôsobil vo Výbore pre európske záležitosti a Výbore pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport.
V parlamentných voľbách v marci 2016 kandidoval na kandidátke SaS na piatom mieste. Vo voľbách obdržal 19 236 prednostných hlasov a do parlamentu sa dostal z celkového 9. miesta. Stal sa podpredsedom Výboru pre financie a rozpočet.
Od 2019: poslanec Európskeho parlamentu.
Vo voľbách do Európskeho parlamentu bol lídrom kandidátky strany SaS. Vo voľbách získal 33 540 prednostných hlasov a z celkového druhého miesta sa stal poslancom Európskeho parlamentu.
Od 2. júla 2019 vykonáva mandát poslanca Európskeho parlamentu. Je členom frakcie ECR, členom Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa (IMCO), náhradníkom Výboru pre hospodárske a menové veci (ECON) a členom Delegácie pre Strednú Áziu a Mongolsko.
Geigerov-Müllerov počítač

Geigerov-Müllerov počítač tiež Geigerov-Müllerov detektor je detektor ionizačného žiarenia (najmä gama, ale i beta a alfa). Meraciu časť počítača tvorí trubica a vlákno obklopené plynom. Vodiče sú pod vysokým napätím 100 – 1 000 V. Častice preletujúce plynom narážajú do jeho atómov a vytvárajú z nich ióny a elektróny. Elektróny dopadajúce na anódu sa potom registrujú ako impulzy. Pretože však vzniknuté ióny získavajú v elektrickom poli energiu dostatočnú na ionizáciu ďalších atómov alebo molekúl, sú potrebné ďalšie prostriedky na eliminovanie tejto reakcie.
Účinnosť takého detektora by však bola mizivá, pretože nabité častice by mali veľmi malú pravdepodobnosť nárazu do častíc plynu. Preto sa spolieha na to, že sa ich väčšina zachytí na stenách trubice, ktorá je preto vyrobená z kovu s vysokým atómovým číslom. Účinnosť sa ale aj tak nezvýši nad úroveň 1-2 %.
Heinrich Friedrich Weber

Heinrich Friedrich Weber (* 7. november 1843, Magdala, Nemecko - † 24. máj 1912, Zürich, Švajčiarsko) bol nemecko-švajčiarsky fyzik. Je známy predovšetkým vďaka určeniu tepelnej kapacity uhlíku, bóru a kremíku. Pôvodne bol školiteľom Alberta Einsteina, ale po vzájomnej hádke prešiel Einstein k Alfredovi Kleinerovi. Einstein komentoval Weberove prednášky ako zastarané, poukazoval na to, že neobsahovali Maxwellove rovnice.
Heinrich Martin Weber

Heinrich Martin Weber (* 5. marec 1842, Heidelberg, Nemecko, vtedy Prusko – † 17. máj 1913, Štrasburg, Francúzsko, vtedy Nemecké cisárstvo) bol nemecký matematik. Zaoberal sa predovšetkým algebrou, teóriou čísel a matematickou analýzou.
Bear Stearns World Headquarters

383 Madison Avenue skôr Bear Stearns World Headquarters patrí medzi 20 najvyšších mrakodrapov na Manhattane v New York. 
Táto administratívna budova má 47 poschodí, úžitkovú plochu 111 483 m2 a dosahuje výšky 230 metrov. Stojí na Madison Avenue medzi 46. a 47. ulicou. Budovu vlastní firma JPMorgan Chase. Navrhol ju David Childs z architektonického štúdia Skidmore, Owings &amp; Merrill. Výstavba prebiehala v rokoch 1999 - 2001 a budova bola slávnostne otvorená začiatkom roku 2002. V čase otvorenia bola 88. najvyššou budovou na svete.
Budovu tvorí osemhranná veža, ktorá stúpa zo švorcového podstavca vysokého 20 m a je zakončená sklenenou korunou, ktorá je v noci osvetlená.
Explorer 49

Explorer 49 bola vedecká družica Mesiaca, vyslaná agentúrou NASA v roku 1973. V katalógu COSPAR dostala označenie 1973-039A.
Úloha misie.
Sonda mala vykonať merania parametrov vzdialenejšieho vesmírneho priestoru v blízkosti Mesiaca, najmä galaktický a slnečný rádiový šum na veľmi malých frekvenciách.
Základné údaje.
Váha sondy bola . Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca, označenie Explorer bolo prideľované programu vedeckých satelitov v USA. Ďalšie známe družice tejto rady sú neúspešná Explorer 33 a úspešná Explorer 35. Jej pracovné označenie bolo RAE 2 (Radio Astronomy Explorer), pretože podobný typ družice bol uvedený do prevádzky s označením RAE 1 päť rokov predtým.
Priebeh misie.
Sonda s raketou odštartovala 10. júna 1973 a bola navedená na pretiahnutú obežnú dráhu okolo Zeme vo výške 183 až . Keď o päť dní neskôr míňala pri prvom prelete Mesiac, za pomocou motora na tuhé palivo zmenila svoju dráhu na orbitu okolo Mesiaca. Tá mala periódu 241,29 minút vo výške 1 120 až . Ďalšie korekcie sa uskutočnili 26. júna, čo sondu posunulo na takmer kruhovú orbitu vo výške 1 053 – . Stabilizácia letu bola vykonávaná rotáciou okolo svojej osi. Tá sa postupne zmenšovala z pôvodných 12 na 0,25 otáčok za minútu. Na tejto dráhe potom rozvinula svoje dve antény s veľmi dlhými ramenami 228 metrov, pomocou ktorých začala svoj program merania.
Jana Kapustová

Jana Kapustová (* 11. august 1983, Žilina) je slovenská reprezentantka v ľadovom hokeji, účastníčka Zimných olympijských hier 2010 vo Vancouveri. Je členkou kádra, ktorý tréner Miroslav Karafiát definitívne nominoval na majstrovstvá sveta 2011 vo Švajčiarsku..
V sezóne 2008/09 prestúpila do ruského profesionálneho klubu HK Tornado Moskovská oblasť (so sídlom v meste Dmitrov), v ktorom pôsobila do päť sezón. V sezóne 2009/10 tam hrala spolu s ďalšou slovenskou reprezentantkou Petrou Pravlíkovou. Keďže po skončení sezóny tento ruský klub zmluvu s Pravlíkovou nepredĺžil, Jana Kapustová tam zostala v sezóne 2010/11 opäť jedinou Slovenkou. V roku 2013 otehotnela a prerušila kariéru.
Externé odkazy.
Zápasy HK Tornado v sezóne 2010/11 vrátane strelkýň gólov a asistencií
Zoznam návštevných posádok Medzinárodnej vesmírnej stanice

Návštevné posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice sú jedno až trojčlenné tímy kozmonautov krátkodobo navštevujúcich Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) v kozmických lodiach Sojuz.
Trojmiestne Sojuzy slúžia na ISS ako záchranné člny, po pol roku sa striedajú. A ak doprava členov základných posádok nevyčerpala kapacitu Sojuzov, boli lode obsadené kozmonautmi "navyše", po týždni sa vracajúcimi striedanou loďou (pokiaľ možno zástupcovia neruských kozmických agentúr alebo súkromníkov, a teda platiaci za cestu). Títo kozmonauti sú označovaní ako "návštevná expedícia" (, skrátene ). V období 2000 – 2002 kedy boli základnej posádky striedané raketoplánmi, mohli byť návštevné expedície trojčlenné. V rokoch 2003 – 2009 ostávalo okrem dvoch členov základných posádok v Sojuze iba jedno miesto. Od roku 2009 sú Sojuzy plne vyťažené dopravou základných posádok.
Ľudia sa na Medzinárodnej vesmírnej stanici zdržiavajú prechodne od decembra 1998, trvalo od novembra 2000. Trvalé osídlenie Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS) zabezpečujú základné posádky, striedajúce sa zvyčajne po šiestich mesiacoch. Okrem nich a návštevných posádok zo Sojuzov na stanicu prilietajú americké raketoplány Space Shuttle, ktorých osadenstvo predovšetkým zabezpečuje montáž raketoplánom privezených modulov a konštrukcií.
Zoznam návštevných expedícií.
U kozmonautov je uvedená štátna príslušnosť, meno, funkcia v posádke lode –  veliteľ, palubný inžinier alebo účastník kozmického letu. A nakoniec materská organizácia alebo agentúra – Stredisko prípravy kozmonautov (CPK), RKK Energija a Kozmické vojská Ruska u ruských kozmonautov. Neruskí kozmonauti boli do vesmíru buď vyslaní Európskou vesmírnou agentúrou (ESA), Kanadskou vesmírnou agentúrou (CSA), brazílskou INPE, malajzijskou ANGKASA alebo juhokórejskou KARI, alebo leteli ako takzvaní "vesmírni turisti" na základe dohôd medzi nimi a Roskosmosom sprostredkovaných spoločnosťou Space Adventures.
Podklady k zostaveniu zoznamu.
Ak nie je uvedené inak, bol zoznam zostavený na základe údajov z encyklopédie ASTROnote. Dátumy štartov a pristátí Sojuzov pochádzajú z hesiel jednotlivých lodí encyklopédie "MEK. Malá encyklopedie kosmonautiky" (oddiel "Pilotované lety" články "Sojuz TM – lety" a "Sojuz TMA – lety").
Zostavy mužstiev na Majstrovstvách sveta vo futbale 1998

Tento článok obsahuje zoznamy potvrdených zostáv mužstiev na záverečnom turnaji Majstrovstiev sveta vo futbale 1998, ktoré sa konali vo Francúzsku od 12. júna do 12. júla 1998.
Skupina A.
Tréner: Mário Zagallo

Tréner: Henri Michel
Tréner: Egil Olsen
Tréner: Craig Brown
Skupina B.
Tréner: Herbert Prohaska
Tréner: Claude Le Roy
Tréner: Nelson Acosta
Tréner: Cesare Maldini
Skupina C.
Tréner: Bo Johansson
Tréner: Aimé Jacquet
Tréner: Carlos Alberto Parreira (po prvých dvoch zápasoch nahradný Mohammedom Al-Kharashym)
Tréner: Philippe Troussier
Skupina D.
Tréner: Christo Bonev
Tréner: Bora Milutinović
Tréner: Paulo César Carpegiani
Tréner: Javier Clemente
Skupina E.
Tréner: Georges Leekens
Tréner: Manuel Lapuente
Tréner: Guus Hiddink
Tréner: Cha Bum-Kun
Skupina F.
Tréner: Berti Vogts
Poznámka: Kirsten a Marschall tiež odohrali ďalšie zápasy za Východné Nemecko (Kirsten 49, Marschall 4).
Tréner: Jalal Talebi

Tréner: Steve Sampson

Tréner: Slobodan Santrač
Skupina G.
Tréner: Hernán Darío Gómez

Tréner: Glenn Hoddle

Tréner: Anghel Iordănescu

Tréner: Henryk Kasperczak (fired after two matches, replaced by Ali Selmi for the final match)
Skupina H.
Tréner: Daniel Passarella

Tréner: Miroslav Blažević
Jamajka.
Tréner: Renê Simões

Tréner: Takeshi Okada
Georgi Ivanov

Georgi Ivanov môže byť:
Jean Dieudonné

Jean Alexandre Eugène Dieudonné (* 1. júl 1906, Lille, Francúzsko – † 29. november 1992, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci v abstraktnej algebre a funkcionálnej analýze a vďaka úzkemu spojeniu so skupinou Nicolas Bourbaki. Zaoberal sa tiež históriou matematiky, predovšetkým funkcionálnej analýzy a algebraickej topológie.
16. návštevná expedícia (ISS)

16. návštevná expedícia (skrátene EP-16; ) na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) bola krátkodobá výprava amerického manažéra a podnikateľa Charlesa Simonyiho, na stanici. Po týždennom pobyte na ISS a splnení plánovaného programu sa Američan vrátil na Zem. Išlo o druhú Simonyiho kozmickú cestu, po prvýkrát vzlietol do vesmíru v apríli 2007 ako člen 12. návštevnej expedície na ISS.
Priebeh výpravy.
Prípravy.
Medzinárodná vesmírna stanica (ISS) bola od začiatku novembra 2000 trvalo osídlená ľuďmi. Základné posádky stanice boli do havárie Columbie striedané raketoplánmi, ako záchranné člny im slúžili lode Sojuz . Po prerušení letov raketoplánov v dôsledku havárie bola veľkosť základných posádok stanice znížená na dvoch kozmonautov, ktorých dopravu zabezpečovali Sojuzy. Tretie miesto v lodiach obsadzovali členovia návštevných posádok, po týždni sa vracajúci na Zem starým Sojuzom.
Miesto v Sojuze TMA-14 štartujúceho v apríli 2009 si zakúpil americký manažér a podnikateľ Charles Simonyi, ktorý sa vydal do vesmíru už v apríli 2007 v 12. návštevnej expedícii. Oznámenie o jeho ďalšom lete bolo spoločnosťou Space Adventures uverejnené koncom septembra 2008, v decembri prešiel nevyhnutnou lekárskou prehliadkou a od januára 2009 začal prípravu v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) v Hviezdnom mestečku.
Náhradníkom Simonyiho sa stala americká manažérka a investorka Esther Dysonová. So Space Adventures sa dohodla na jeseň 2008, zaplatila 3 milióny dolárov, získala súhlas lekárov s výcvikom a v januári 2009 spolu so Simonyim začala prípravu.
Let.
Gennadij Padalka a Michael Barratt z Expedície 19 spolu s Charlesom Simonyim odštartovali 26. marca 2009 o 11:49 UTC z kozmodrómu Bajkonur v lodi Sojuz TMA-14; po dvoch dňoch samostatného letu sa 28. marca o 13:05 UTC spojili so stanicou.
Po spojení sa kozmonauti privítali s posádkou ISS, vyložili náklad na stanicu a začali plánovanú činnosť. Simonyi sa venoval fotografovaniu a filmovaniu povrchu Zeme i interiéru stanice, živému obrazového prenosu CUP-M - ISS - CUP-M, meraniu úrovne radiácie na stanici a rádioamatérskym spojením so školami. Tiež priviezol na ISS upomienkové predmety.
Simonyimu s jeho aktivitami pomohli aj ruskí kozmonauti, venovali im takmer päť hodín svojho času; vyžiadali si dodávku necelých 15 kg vybavenia na stanicu a návrat na Zem do 5 kg materiálu s výsledkami.
Po týždennom pobyte na ISS sa 8. apríla 2009 o 3:52 UTC Simonyi a vracajúca sa posádka Expedície 18 v Sojuze TMA-13 odpútali od stanice a v ten istý deň o 7:16 UTC pristáli v severnom Kazachstane, 136 km severovýchodne od Džezkazganu.