burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Nenávisť

Nenávisť je hlboká, intenzívna emócia vyjadrujúca zaujatosť, nepriateľstvo a odpor voči inej osobe, skupine alebo objektu, nenávisť sa spája s potrebou škodiť a spôsobovať bolesť a s pocitom radosti, keď k naplneniu tejto potreby dôjde. Ide o zmes citu a afektu.
Na rozdiel od hnevu je nenávisť emocionálnym dôsledkom vážneho konfliktu, frustrácie či deprivácie a ako viac-menej trvalá psychická zameranosť má vplyv na interpersonálne správanie danej osoby.
Mehmed II.

Mehmed II. (osm. tur. محمد ثانى, "Meḥmed-i sānī," mod. tur. "II. Mehmet;"* 30. marec 1432, Edirne, Osmanský sultanát – † 3. máj 1481, Hünkârçayırı, Osmanská ríša), známy ako Mehmed Dobyvateľ (turecky: "Fatih Sultan Mehmet"), bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1444 - 1446 a 1451 - 1481. Počas svojej prvej vlády porazil križiacku výpravu Jána Huňadyho po tom, čo maďarské vpády do jeho krajiny porušili podmienky prímeria Szegedovského mieru. Keď v roku 1451 opäť nastúpil na trón, posilnil osmanské námorníctvo a pripravoval útoky na Konštantínopol.
Vo veku 21 rokov dobyl Konštantínopol a spôsobil zánik Byzantskej ríše. Po tomto dobytí si nárokoval titul "Caesar" Rímskej ríše ("Qayser-i Rûm"), na základe tvrdenia, že Konštantínopol bol sídlom a hlavým mestom Rímskej ríše. Toto tvrdenie uznal iba Konštantinopolský patriarchát.
Mehmed pokračoval vo svojich dobyvačných snahách v Anatólii a juhovýchodnej Európe až na západ do Bosny. Doma realizoval mnoho politických a sociálnych reforiem, podporoval umenie a vedu. V dnešnom Turecku a v častiach širšieho moslimského sveta je považovaný za hrdinu.
Neobehaviorizmus

Neobehaviorizmus nadväzuje na behaviorizmus a modifikuje klasickú formulu, že reakcia je
funkciou podnetu, vložením organizmu ako intervenujúcej premennej, čiže reakcia (správanie) je funkciou podnetu (podnetovej situácie) a organizmu (osobnosti).
Franz Mehring

Franz Mehring (* 27. február 1846, Sławno, Poľsko – † 29. január 1919, Berlín, Nemecko) bol nemecký filozof, publicista, činiteľ robotníckeho hnutia v Nemecku.
Monáda (filozofia)

Monáda pôvodne znamenala nedeliteľnú jednotlivú bytosť, neskôr (podľa Leibniza) duchovnú prapodstatu a pod. 
Slovo "monáda" je odvodené z gréckeho slova "monas", ktoré u Platóna označovalo nemenné a nedeliteľné idey ako základy bytia všetkých premenlivých a deliteľných súcien.
Podľa Pytagora bola monáda termín pre Boha, prvotnú bytosť, alebo súhrn všetkých bytostí.
Obdobie Meidži

Obdobie Meidži alebo éra Meidži alebo Meidži (jap. "osvietená vláda") je obdobie dejín Japonska 1868-1912, éra vlády cisára Macuhita.
Po dvestoročnej izolácii (Tokugawa) napodobňovanie Západu v politike, hospodárstve, kultúre; expanzívne vojny (s Čínou 1894-1895, s Ruskom 1904-1905, pripojenie Kórey 1910).
Hmlistá monáda

Hmlistá monáda je podľa Leibniza monáda, ktorá prejavuje schopnosť aktívne percipovať (preciťovať) a spájať pocity a vnemy. Hmlisté monády tvoria podstatu rastlinného a (v rozvinutejšej podobe) živočíšneho sveta.
Ladislav Kuna

Ladislav Kuna (* 3. apríl 1947, Hlohovec – † 1. február 2012, Bratislava) bol slovenský futbalista, tréner a funkcionár.
Kariéra.
Kuna mal výbornú techniku, bol „mozgom“ zlatého celku Spartaka Trnavy. Za Trnavu hral 16 rokov (1964 – 1980), neskôr prestúpil do rakúskeho tímu VfB Admira Wacker Mödling. V česko-slovenskej 1. lige strelil v 424 zápasoch 86 gólov. Za Trnavu hral v roku 1969 v semifinále EPM proti Ajaxu Amsterdam a dal oba góly v odvetnom zápase v Trnave. Česko-Slovensko reprezentoval 47-krát, pričom strelil 9 gólov. Česko-Slovensko reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta v roku 1970 v Mexiku. Bol najlepším česko-slovenským futbalistom v roku 1969. 
Pracoval ako tréner, trénoval DAC Dunajská Streda, ŽP Podbrezovú a bol predsedom predstavenstva FC Spartak, a.s., Trnava (prezident klubu).
Alexius Meinong

Alexius Meinong Ritter von Handschuchsheim (* 17. júl 1853, Ľvov – † 27. november 1920, Graz) bol rakúsky filozof. 
Vytvoril teóriu predmetu (Gegenstandstheorie) ako učenie o predmetnom (Lehre vom Gegeständlichen) bez ohľadu na spôsob jeho bytia, avšak pri zohľadnení jeho štyroch kvalitatívne vyčlenených hlavných tried zodpovedajúcich štyrom triedam zážitkov: predstavám, mysleniu, cíteniu a túžbe.
Predstavám (Vorstellungen) zodpovedajú objekty (Objekte).
Mysleniu (Denken) zodpovedá objektívno (Objektive).
Cíteniu (Fhlen) zodpovedá dignitatívne (Dignitative), čiže pravdivé (das Wahre), dobré (das Gute) a krásne (das Schöne).
Túžbe (Begehren) zodpovedá dezideratívne (Desiderative). K dezideratívnemu prináležia "predmety" matia (die "Gegenstände des Sollens) a účelu (des Zweckes).
Jasná monáda

Jasná monáda je podľa Leibniza je monáda, ktorá sa vyznačuje apercecpiou, sebauvedomením. Jasnými monádami sú ľudské duše, schopné logicky myslieť a chápať.
Melanchólia

Melanchólia (gr.) je depresívna nálada spojená s nutkavými predstavami, pocitmi strachu, viny, prípadne preludmi, nedá sa psychologickým pôsobením zmeniť, trvá dlho, mesiace i dlhšie; v poslednom čase sa častejšie používa termín depresia. V osvietenstve bola považovaná za duševnú chorobu.
Temná monáda

Monáda temná (Gottfried Wilhelm Leibniz) je monáda ktorá má iba minimálne, skôr potenciálne schopnosti vnímania (percepcie). Temné monády tvoria podstatu neorganických telies.
Melancholik

Melancholik (z = čierny, = žlč) je človek, ktorý má vlastnosti jedného zo štyroch základných typov temperamentu – labilný introvert. Melancholik je založený veľmi emotívne, málo impulzívny. Vyznačuje sa labilitou, zvýšenou citlivosťou, introvertnosťou, skleslosťou, sklonom k samote, smútkom, strachom, neagresivitou, pocitmi bezmocnosti a hlbokým prežívaním i bezvýznamných udalostí.
Neodarvinizmus

Neodarvinizmus je smer, podľa predstaviteľov ktorého sú podstatou evolúcie náhodné mutácie (náhodné poruchy v presnosti kopírovania genetickej informácie) a prostredie má iba selektívnu funkciu. Neodarvinizmus nepripúšťa, že by sa nejaké fenotypické charakteristiky mohli stať genotypickými. Ide iba o to, že potencialita morfologických zmien je u jedného druhu obmedzenejšia než u iného.
Neofašizmus

Neofašizmus je ideológia alebo hnutie usilujúce sa obnoviť fašizmus. Rozvíja sa po
2. svetovej vojne. Usiluje sa obnoviť korporatívne formy fašistickej diktatúry.
V širšom slova zmysle predstavuje neofašizmus tendencie k dosiahnutiu fašistických cieľov násilnými metódami - v súčasnej dobe najmä demonštráciami organizovanej sily a teroristickými aktami.
K najsilnejším neofašistickým stranám patrí Talianske sociálne hnutie - Národná pravica v Taliansku, Nacionálny front vo Francúzsku, Nacionálno demokratická strana v Nemecku.
Melódia

Melódia (gr.) môže byť:
Melodický

Melodický (gr.) je týkajúci sa melódie, majúci príjemný nápev, lahodný, ľubozvučný, spevný.
Neogén

Neogén (iný názov: mladšie treťohory; gr. genesis = pôvod) je perióda kenozoika. Nasleduje po paleogéne, po ňom pokračuje kvartér.
Postavenie v systéme a hranice.
Názov neogén zaviedol r. 1853 rakúsky geológ M. Hoernes. 
Neogén sa začal pred 23,03 +/− 0,005 mil. rokov a skončil pred 2,588 +/− 0,005 mil. rokov. Táto hranica bola prijatá Medzinárodnou komisiou pre stratigrafiu (ICS) v lete roku 2009 nedávno a ešte nebola plne zavedená do praxe. 
Vrchná hranica neogénu bola v posledných rokoch niekoľkokrát zmenená. Dôvodom bola nesystémovosť a vzájomné prekrývanie niektorých termínov. V starších systémoch sa neogén zvykol končiť pred 1,8 mil. rokov (a nasledoval po ňom kvartér). Prvé zmeny boli uskutočnené v roku 2004, kedy bol zrušený kvartér a terciér ako oficiálne periódy. Stupne kvartéru pleistocén a holocén sa stali súčasťou neogénu. Vrchnou hranicou neogénu tak bola súčasnosť. V roku 2005 bol kvartér síce opäť zavedený ale bol súčasťou neogénu.
V roku 2007 ICS zmenila definíciu a postavenie neogénu tak, že sa končil pred 2,588 mil. rokov. Po ňom nasledoval kvartér. Problémom zostávalo nejasné postavenie vrchného stupňa pliocénu – gelasu. Tento problém bol vyriešený až v roku 2009 stanovením vrchnej hranice pliocénu a spodnej hranice kvartéru na 2,588 mil. rokov.
Delenie.
Neogén s hranicou 2,588 mil. (ICS 2009):
Neogén s hranicou súčasnosť (ICS 2005):
Neogén s hranicou 1,8 mil.:
Charakteristika.
Počas neogénu doznievali procesy alpínskeho vrásnenia.
Melodika

Melodika je náuka o melódii, o tvorení nápevov; melodický ráz skladby, hudobnosť,
melodickosť vôbec.
Neognóza

Neognóza sa dnes rozmáha v podobe new age a často na seba upozorňuje aj v rúchu ezoteriky ako "Tajné poznanie".
Monadológia

Monadológia je učenie o monádach. Najčastejšie sa stretávame s pomenovaním "monadológia" pri charakterizovaní Leibnizovej filozofie. 
Monády sú podľa Leibniza základné jednotky bytia, je ich nekonečne veľa a sú to tkz. nehmotné silové body.
Monády majú dva základné vlastnosti percepcia=pociťovanie a pudenie=pohyblivosť
Melodizácia

Melodizácia (gr.) je vytvorenie melódie z daného rytmu.
Monarchia

Monarchia alebo mocnárstvo je štátne zriadenie resp. štát, na čele ktorého stojí panovník – monarcha (cisár, kráľ, knieža, pápež...). Pôvodná forma monarchie mala znaky absolútnej monarchie. Opakom monarchie je republika.
Výraz monarchia pochádza z gréckeho slova μοναρχία ("monarchía") a je zložené zo slov μονος ("monos" = „jeden“) a αρχειν ("archein" = „vládnuť“), znamená doslova jedinovládu, formu vlády jedinej osoby.
Monarchie sa delia na tri typy podľa spektra právomocí monarchu:
Melpomené

Melpomené alebo Melpomena alebo zastarano Melpomene (po grécky "Melpomené", po latinsky "Melpomene") je v gréckej mytológii múza, ktorá ochraňuje spev a tragédiu. Jej atribútmi sú tragická maska, palica, veniec z révového lístia.
Membrána

Membrána môže byť:
Neolamarckizmus

Neolamrckizmus je smer evolucionizmu, podľa ktorého je evolúcia výsledkom fyziologických procesov. Neolamarckizmus popiera tvorivú úlohu výberu, uznáva vopred danú účelnosť organizmov.
Neolamarckizmus nadväzuje na učenie J. B. Lamarcka. Zdôrzňuje dedičnosť získaných vlastností a predurčenú účelnosť organizmov; evolučné teorie na základe prirodzeného výberu odmieta ako mechanistické.
Ordoliberalizmus

Ordoliberalizmus (zriedkavo ordoizmus) alebo staršie neoliberalizmus je smer ekonomickej vedy, nemecká podoba neoklasickej ekonómie. Vytvorila ho tzv. freiburská škola v 30. rokoch 20. storočia.
Ordoliberalizmus zastáva názor, že trhový mechanizmus je vhodný systém, ale zároveň je potrebný aj právne inštitucionálny poriadok (odtiaľ názov „ordo-“), ktorý zabezpečí na jednej strane nezasahovanie štátu do trhových procesov a na druhej strane (aj zasahovaním štátu) zaručí existenciu voľnej trhovej konkurencie (teda zabráni vzniku monopolov, záujmových skupín, mocenských zoskupení, samospráv, politických tlakov a podobne). 
Ordoliberalizmus teda predpokladá, že medzi hospodárskym a právnym poriadkom existuje úzka súvislosť a cieľom politiky má byť zosúladiť slobodu a poriadok. Základné krédo školy znie - štát je zodpovedný za vytváranie a udržovanie poriadku, nečinnosť štátu a spoliehanie sa na spontánne procesy môže viesť až k nastoleniu diktatúry fašistického typu. 
Základom ordoliberalizmu je teória nových ekonomických poriadkov (ordines) vypracovaná Walterom Euckenom. 
Ordoliberalizmus je myšlienkovým základom systému nazývaného sociálna trhová ekonomika (ktorý má napríklad Slovensko zakotvený priamo v ústave). Jeho uplatnenie po druhej svetovej vojne bolo sprevádzané tzv. nemeckým hospodársky zázrakom ("Wirtschaftswunder"). 
Hlavní predstavitelia: Walter Eucken, Wilhelm Röpke, Ludwig Erhard. L. Erhard bol aj nemeckým ministrom hospodárstva (1949-1963) a nemeckým kancelárom (1963-1966).
Parlamentná monarchia

Parlamentná monarchia je forma vlády vychádzajúca z parlamentarizmu. Hlavou štátu v parlamentnej monarchii je monarcha, ale jeho právomoc je spravidla formálna. Parlamentná monarchia je napríklad v Anglicku, Holandsku, Švédsku...
Stavovská monarchia

Stavovská monarchia je historická forma feudálnej monarchie, v ktorej sa niektoré stavy prostredníctvom stavovského snemu podieľali na zákonodarstve a správe. V Európe bola prevládajúcou štátnou formou v 13. až 17. stor.
Jadrová membrána

Jadrová membrána je bunková membrána, ktorá obaľuje jadro bunky a ohraničuje jeho obsah od základnej cytoplazmy vo všetkých bunkách okrem baktérií a siníc.
Neolitizácia

Neolitizácia je nástup neolitu, prenikanie neolitickych kultúr na isté územie, napr. neolitizácia Slovenska.
Neolitizácia Slovenska.
Neolitizácia Slovenska sa začína na východnom Slovensku zásahom krišsko-starčevského okruhu (Košice, Michalovce), pokračuje v starom a strednom neolite na juhozápadnom Slovensku v želiezovskej skupine a na východnom Slovensku v bukovohorskej kultúre (koniec 5. tis. pred Kr.). V mladom neolite nastáva zásadná zmena v tvarovej a výzdobnej náplni keramiky (lužíanska skupina) a počas lengyelského okruhu resp. polgárskeho okruhu konc. 4. tis. pred Kr. prechádza neolit v eneolit.
Memoáre

Memoáre alebo pamäti (z fr. "memoire" z lat. "memoria" zn. "pamäť") sú literárne zápisky o udalostiach.
Memorandum

Memorandum (lat.) môže byť:
Monarchizmus (hnutie)

Monarchizmus (gr.) alebo (najmä vo Francúzsku) rojalizmus je politický smer uprednostňujúci alebo snažiaci sa zachovať/obnoviť ako štátne zriadenie monarchiu, prípadne všeobecnejšie hnutie prívržencov monarchie. Stúpenec monarchizmu sa nazýva monarchista alebo rojalista.
Memorandum národa slovenského

Memorandum národa slovenského bol programový dokument slovenských štátoprávnych, politických a kultúrnych požiadaviek, prijatý na slovenskom národnom zhromaždení 6. – 7. júna 1861 v Martine. Autorom memoranda bol Štefan Marko Daxner.
Ustanovenia Memoranda národa slovenského.
Memorandum slovenského národa o štyroch bodoch obsahovalo ustanovenia zásadného významu, ako
ale aj menej závažné ustanovenia. Medzi menej závažné ustanovenia patrili:
a ďalšie podobné požiadavky, ktoré môžeme označiť ako snahu o školskú a kultúrnu samosprávu.
V záverečnom bode Memoranda je vyhlásenie, že v snahe o občianske práva Slovákov chce slovenský národ stáť po boku všetkých ostatných uhorských národov. Toto vystihuje záverečné heslo Memoranda: „jedna, slobodná, konštitucionálna vlasť a v nej sloboda, rovnosť a braterstvo národov!“
Nesplnený sľub.
Najdôležitejšie bolo, že Memorandum slovenského národa požadovalo, aby sa vytvorila a zakotvila osobitosť slovenského územia do podoby Slovenského okolia. Nič však z týchto žiadostí ani len nenaznačovalo odtrhnutie sa Slovenska od Uhorska. Išlo skôr o prvý náznak, o nejakú podobu školskej a kultúrnej autonómie. Napriek tomu Uhorský snem Memorandum slovenského národa zamietol. Teda sľub panovníka z Októbrového diplomu o národnom rozvoji bol porušený, pretože Maďari nič nepripustili.
Rozdiely medzi Memorandom a Žiadosťami slovenského národa.
Memorandum slovenského národa sa od Žiadostí slovenského národa odlišuje v tom, že požiadavky Žiadostí slovenského národa sa prezentovali skôr v rovine politickej (uznanie Slovákov za osobitný národ). Memorandum slovenského národa ide ďalej v tom, že vnieslo požiadavku Hornouhorského slovenského okolia. Išlo o posun od politických požiadaviek k štátno-právnym požiadavkám. Vnútorná štruktúra Hornouhorského slovenského okolia nebola v Memorande slovenského národa upravená. Hornouhorské slovenské okolie by sme mohli priradiť k dištriktu. Napriek tejto skutočnosti maďarská politická reprezentácia aj po zamietnutí Memoranda slovenského národa rozpútala protimemorandovú akciu, kde sa nútili obce aby sa od memoranda dištancovali. Slovenskí národní predstavitelia skoncipovali nový program, ktorý predložili vláde vo Viedni. Tento druhý dokument, vytvorený v roku 1861, bol predložený 12.12.1861 a označený ako Viedenské memorandum.
Mongoli (mongolské jazyky)

Mongoli sú národy a národnosti, ktoré hovoria jazykmi mongolskej vetvy altajskej jazykovej rodiny. Patria sem:
Menarché

Menarché (gréčtina) je prvá menštruácia, začiatok menštruácie.
Neopsychoanalýza

Neopsychoanalýza (neoanalýza, neofreudizmus) je psychoanalýza, ktorá odmieta inštinktívne a biologické základy klasickej psychoanalýzy a hľadá zdroj konfliktov v sociálnej sfére, v raných detských zážitkoch i v strete jedinec s požiadavkami kultúry. Väčšinou zostáva pri metóde volnych asociácií. 
Ide o smer súčasnej filozofie a psychológie, ktorý sa rozšíril najmä v USA od konca 30-tych
rokov 20. storočia na báze zjednotenia psychoanalýzy a amerických sociologických a etnologických teórií (najmä kultúrnej antropológie). 
Neopsychoanalýza nepredstavuje nejaký jednotný smer myslenia a ani nedopracúva štruktúru psychoanalytickej teórie. Väčšina autorov vychádza z uznania nevedomej regulácie, správanie bez ohľadu na závažnosť, akú mu pripisujú. Význam sexuality, teórie libida nie je chápaný tak ortodoxne. Základnou myšlienkou je princíp sociálneho determinizmu (Erich Fromm) alebo princíp kultúrneho determinizmu (A. Kardiner), ktorý na rozdiel od Freudovho biologizmu vychádza z osobnosti. Ťažisko pozornosti sa z vnútropsychických procesov prenáša interpersonálne vzťahy.
Monizmus (filozofia)

Monizmus je učenie o jednosti, podľa ktorého je skutočnosť jednotná a má jedinú podstatu. Monisti však túto podstatu interpretujú rôzne, preto existuje viacero druhov monizmov, ktoré však poväčšine nevystupovali pod týmto menom. Až Christian Wolff označil ako monistov tých filozofov, ktorí prijali predpoklad jedinej základnej substancie.
Neoracionalizmus

Neoracionalizmus je smer súčasnej filozofie. Zakladateľom neoracionalizmu je francúzsky mysliteľ Bachelard. Neoracionalizmus procesualizuje vedecký rozum, ktorý je chápaný ako činný pokúšajúci sa pojmovo vyjadriť zákony. Ponímanie racionalizmu je odlišné práve kvôli tomu, že aj predmet, ktorý sa snažíme rozumom uchopiť, postihnúť je v zásade odlišný. Pod vplyvom neopozitivizmu bola klasická epistemológia odsunutá na kraj. Bachelard dokazuje, že aj za neopozitivizmom sú metafyzické tvrdenia (predpoklad samozrejmosti). Veda má byť vysoko racionalizovaná - nestačí empíria - moderná veda vzniká na základe rozporu s každodennou skúsenosťou. Neexistuje kontinuita medzi každodenným životom a vedeckým faktom. Veda má podľa Bachelarda kontinuálny charakter, ktorý spočíva v overovaní teórii, ľudská racionalita podstupuje nekonečný proces realizácie. Veda a umenie, rozum a fantázia sú vzájomne neoddeliteľné prvky - metafyzické snenie (nadväzujú na archetypy; prvé abstrakcie pravekého človeka možno študovať ako vedecké výsledky). Bachelard poukazuje na to, že kolektívne mýty rozličných národov sa takmer vždy dostanú k štyrom prírodným živlom, ktoré nájdeme v empedoklovej filozofii. Naša prvotná skúsenosť je skúsenosť so Zemou nie skúsenosť s prvkami (predmety základnej skúsenosti sú živly).
Mendelizmus

Mendelizmus alebo Mendelistická dedičnosť je základný typ jednoduchej dedičnosti. Pomenovaný je podľa Gregora Mendela, ktorý takúto dedičnosť opísal ako prvý.
Neutrálny monizmus

Neutrálny monizmus je filozofická koncepcia, podľa ktorej bytie nemá ani materiálnu, ani ideálnu povahu, ale pozostáva zo súhrnu neutrálnych elementov.
Moses Mendelssohn

Moses Mendelssohn (* 6. september 1729, Dessau, Svätá rímska ríša nemeckého národa – † 4. január 1786, Berlín) bol nemecko-židovský filozof, obhajca židovstva v Nemecku; mal vplyv na utvorenie si názoru Kanta, Hegela a ďalších na židovstvo. Bol priekopníkom židovského osvietenstva (haskala).
Mendelssohn je považovaný za oponenta rabína a predstaviteľa Bratislavskej ješivy, Chatama Sofera.
Panteistický východný monizmus

Panteistický východný monizmus je monizmus, ktorý vychádza z predstavy, že realitu tvorí len jeden neosobný prvok. Východný panteistický monizmus pritom tvrdí, že:
Menenie

Menenie môže byť:
Monografia

Monografia (z gr. "monos" – jeden; "grapho" – píšem) je spravidla vedecké dielo, publikácia alebo aj časť publikácie, kde je komplexne spracovaná jediná téma, spravidla úzko špecializovaná či vymedzená. Monografia má obyčajne viac ako 50 strán. Slovenská legislatíva považuje za monografiu prácu s rozsahom aspoň 3 autorské hárky (1 autorský hárok zodpovedá 36 000 znakom, teda asi 20 stranám s 30 riadkami).
Monografia má charakter vedeckej práce, ktorá vznikla na základe skúmania daného problému. Obsahovo sa málo líši od dizertácie a po doplnení formalít môže byť monografia chápaná ako dizertačná práca.
Nepodloženosť

Nepodložený je nematie podkladu, opory v dôkazoch, v materiáli a pod.
Nepodmienenosť

Nepodmienenosť je nezávislosť od podmienok, nespôsobenosť, nevyvolanosť podmienkami.
Monománia

Monománia je ulpievavá, neracionálna fixácia.
Menhir

Menhir (v bretónčine: men = kameň, hir = dlhý) je praveký kamenný kultový pilier zasadený do zeme vo forme neotesaného obelisku.
Menhiry zrejme tesne súviseli s pochovávaním, neboli však náhrobníkmi v pravom zmysle. Mali azda určitý zobrazujúci význam, neboli to však spodobnenia ľudských postáv, lež skôr symbolické znaky, ktoré celkom jednoznačne vyjadrovali iba jednu charakteristickú vlastnosť človeka – vzpriamené držanie tela, ktorým sa odlišuje od zvierat.
Menhiry by patrili medzi plastiky, ale pevne vztýčený kameň je aj základom stavebného umenia. Nie náhodou sú menhíry blízke dolmenom, v ktorých sa ešte jasnejšie prejavujú základy architektúry.
Podľa etnológie je menhir sídlom duší zomrelých, ktorí sú pochovaní v megalitických hroboch.
Obchodný monopol

Obchodný monopol je monopol pozostávajúci z výlučného ovládnutia obchodu v určitej územnej alebo tovarovej oblasti výrobným alebo obchodným podnikom.
Nepokoj

Nepokoj môže byť:
Nepokoje môže byť:
Monoteizmus

Monoteizmus alebo jednobožstvo je viera v jediného Boha charakteristická najmä pre judaizmus, kresťanstvo a islam.
Prvým pokusom o zavedenie monoteizmu sa preslávil egyptský faraón Achnaton, ktorý zaviedol kult boha Atona z čisto politických dôvodov, aby oslabil kňazov. Jeho náboženskú reformu zrušil jeho syn Tutanchamón.
Pokusy hľadať v atonizme začiatky monoteistických svetových náboženstiev niektorí bádatelia spochybňujú. 
Dnešné tri najvýznamnejšie monoteistické náboženstvá pochádzajú z rovnakého základu, z judaizmu. Na prelome letopočtu sa z neho vyvinulo kresťanstvo. Išlo o časť Židov presvedčených o božskom pôvode Ježiša Nazaretského. Títo učeníci Ježiša Krista boli presvedčení o tom, že Ježiš Nazaretský je Boh zjavený v tele. 
V 7. storočí vznikol podľa kázní proroka Mohameda Korán, v ktorom došlo k zmiešaniu biblických zásad s tradíciami Beduínov.
Menippos z Gadary

Menippos z Gadary/z Gadár (* okolo 330 pred Kr., Gadara, dnes Umm Quais, Palestína – † okolo 260 pred Kr.) bol grécky filozof, predstaviteľ kynizmu. Pôvodne otrok, neskôr sa stal tébskym občanom. Vytvoril literárnu formu zvanú podľa jeho mena menippská satira.
William Pepperell Montague

William Pepperell Montague (* 11. november 1873, Chelsea, Massachusetts, USA – † 1. august 1953, New York, New York) bol americký filozof, profesor filozofie na Columbia University, predstaviteľ neorealizmu.
Marshallove ostrovy

Marshallove ostrovy (nespisovne: "Maršalove ostrovy"), dlhý tvar Republika Marshallových ostrovov (angl. "Republic of the Marshall Islands", marsh. "Aolepān Aorōkin M̧ajeļ"), sú ostrovný štát v Mikronézii v Tichom oceáne. Ide o nezávislý štát, ale zároveň pridružený štát USA. Skladajú sa približne z 1 250 ostrovov, atolov a koralových útesov. Nachádzajú sa 3 200 km juhozápadne od Havajských ostrovov.
Malajzia

Malajzia je federálna islamská konštitučná monarchia v juhovýchodnej Ázii. Skladá sa zo 14 štátov ("Negeri") a troch federálnych dištriktov ("Wilayah Persekutuan"). Hlava štátu sa nazýva "Yang di-Pertuan Agong" (menej presne "kráľ") a volí sa na obdobie 5 rokov spomedzi dedičných monarchov deviatich Malajských štátov.
Prídavné a obyvateľské meno.
Prídavné meno k slovu Malajzia znie "malajzijský" (nie: malajský). Akíkoľvek obyvatelia/štátni občania Malajzie sa volajú Malajzijčania. Malajzijčania zahŕňajú Malajcov (pozri ďalej), Číňanov, Tamilov a podobne.
Prídavné meno k slovám Malajsko a Malajci (Malajčania) znie "malajský" (nie: malajzijský). Etnikum žijúce primárne na Malajskom polostrove a Malajskom súostroví (toto etnikum tvorí okrem iného hlavnú časť Malajzijcov) sa volá Malajci alebo Malajčania.
Geografia.
Najvyšším vrchom Malajzie je Gunung Kinabalu () na ostrove Borneo. Dĺžka malajského pobrežia je 4 675 km. Až 63,6% povrchu Malajzie tvoria lesy, 17,6% trvalé porasty a 5,5% orná pôda. 30,7% krajiny je chráneným prírodným územím. Pevninská časť štátu je hornatá. Pohoria sa smerom na juh znižujú. Na juhu krajiny prevládajú nížiny. Podnebie je rovníkové s vysokými teplotami a vysokou vlhkosťou po celý rok. Horské oblasti sú pokryté tropickým pralesom. Medzi najvzácnejšie živočíchy patrí orangutan, tiger či nosorožec. Vodstvo, medzi najznámejšie a zároveň najvýznamnejšie rieky v Malajzií patria Pahang, Perak a Rajang. 
Dejiny.
Malajský polostrov bol osídlený už v praveku. Prvé malajské kmene, ktoré prišli z Južnej Číny v niekoľkých vlnách, sa začali na území dnešnej Malajzie usádzať už od 1. tisícročia pred Kr. Od prelomu letopočtov bolo územie významnou križovatkou rôznych kultúr a vplyvov. V 15. stor. väčšinu Malajského polostrova dobyla thajská ríša. Od začiatku 15. stor. začali na územie prenikať Portugalci, v 16. stor. Nizozemci. V pol. 17. stor. bol celý polostrov zjednotený v sultanáte Džohor, po jeho rozpade v 19. storočí sa dostala Malajzia pod správu anglickej koruny. Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1942 - 1945 nasledovala japonská okupácia. V roku 1946 bol vyhlásený "Malajský zväz" (alebo "Malajská únia"), od roku 1948 premenený na "Malajskú federáciu" (krátky tvar: "Malajsko") v rámci Spoločenstva národov. V roku 1957 bola táto Malajská federácia vyhlásená za nezávislú. V roku 1963 bola rozšírená o Singapur (vystúpil v roku 1965), Sarawak a Britské severné Borneo a tento väčší štát dostal nové meno "Malajzia" (názov nemá dlhý tvar, staršie sa ale uvádzal dlhý tvar "Malajzijská federácia"). Proti založeniu Malajzie vystúpili Indonézia a Filipíny, kríza trvala do konca 60. rokov.
Malajzia bola 22 rokov (1981 – 2003) pod vládou premiéra Mahathira Mohamada. Pod jeho vládou sa malajzijská ekonomika zmenila z krajiny, ktorá len exportovala suroviny, na krajinu vyvážajúcu výrobky, služby a na turisticky atraktívnu destináciu. Malajzia exportuje ropu a zemný plyn.
Tunisko

Tunisko, dlhý názov Tuniská republika, je štát v Severnej Afrike. Krajina je členom AfDB, GATT, IBRD, IBD, LORCS, MMF, NAM, OAPEC, OAS, OAU, OSN, UNCTAD, WHO.
Dejiny.
Krajina leží na území starovekého Kartága. Samotné mesto Kartágo je dnes súčasťou hlavného mesta Tunisu. Krajina sa osamostatnila spod francúzskej koloniálnej nadvlády v roku 1956. V polovici decembra 2010 v krajine prepukli sociálne nepokoje, ktoré neskôr začiatkom januára 2011 prerástli do ozbrojených stretov s políciou a armádou.
Následným zvrhnutím vládcu, prezidenta Ben Alího 14. januára 2011 sa začala vlna revolúcií (v Tunisku dostala revolúcia prívlastok "jazmínová"), v ostatných arabských krajinách známa ako "arabská jar". 23. októbra sa v Tunisku uskutočnili prvé demokratické voľby, v ktorých zvíťazila strana umiernených islamistov. 12. decembra 2011 bol parlamentom zvolený nový dočasný prezident Munsif Marzukí.
Ekonomika.
Krajina je považovaná za jednu z najliberálnejších arabských krajín. Je významnou turistickou destináciou, ktorú ročne navštívi asi 2 - 4 milióny turistov. Významnou zložkou národného hospodárstva krajiny je ťažba ropy, fosfátov, železnej rudy, olova a soli.
Poľnohospodárstvo je zamerané na pestovanie obilnín, teplomilného ovocia, viniča, olív a datlí. Významná je výroba olivového oleja, vín a konzervovaného ovocia a rýb. V živočíšnej výrobe prevláda chov hovädzieho dobytka, v suchších oblastiach chov kôz a oviec.
Bratislavský kraj

Bratislavský kraj je kraj na západe Slovenska. Najväčším mestom kraja je hlavné mesto Bratislava. Jeho územie je zároveň územím Bratislavského samosprávneho kraja a zároveň oblasťou RŠÚJ 2 (región NUTS 2) SK01.
Trenčiansky kraj

Trenčiansky kraj je kraj na severozápade Slovenska.
Trenčiansky kraj vznikol na základe zákona č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky, ktorý vstúpil do platnosti dňa 24. 7. 1996.
Charakteristika.
Trenčiansky kraj patrí medzi menšie kraje Slovenska a jeho rozloha dosahuje len dve tretiny hodnoty pre priemerne veľký kraj. Nachádza sa v západnej časti Slovenska, obklopený 4 krajmi. Na severovýchode susedí so Žilinským krajom, na juhovýchode s Banskobystrickým, na juhu s Nitrianskym, na juhozápade s Trnavským a na severozápade so Zlínskym krajom, ktorý je v Česku.
Kultúrnym centrom regiónu je Trenčín, mesto výstavníctva a medzinárodných veľtrhov v oblasti módy. Dominantou krajského mesta je Trenčiansky hrad. Turistov priťahujú mnohé kultúrno-historické lokality, akými sú Uhrovec, Beckov, Čachtice, Tematín a zámok Bojnice. Obľúbenými cieľmi návštevníkov sú i kúpele v Trenčianskych Tepliciach, Nimnici a Bojniciach, rodný dom Ľudovíta Štúra v Uhrovci, mohyla M. R. Štefánika na vrchu Bradlo a Národná zoologická záhrada v Bojniciach. Z prírodných krás lákajú najmä Súľovské skaly a Manínska tiesňava.
Pamiatky.
V mnohých kultúrnych pamiatkach sa zachovali unikátne diela, maliarov, umeleckých remeselníkov. Z nich treba uviesť najmä renesančný epitaf Rafaela Podmanického z r. 1558 v kostole Navštívenia Panny Márie v Považskej Bystrici, barokový zvon z r. 1660 v Prejte, organ z r. 1777 vo farskom kostole v Pruskom,
oltárny obraz Cyrila a Metoda v kostole v Mojtíne z r. 1858. A Trenčiansky hrad v Trenčíne.
Obyvateľstvo.
Podľa počtu obyvateľov patrí Trenčiansky kraj medzi menšie kraje Slovenska. Stav obyvateľstva ku koncu roka 2015 dosiahol 589 935 osôb. Osídlenie však nie je rovnomerné. Husto zaľudnené sú rovinatejšie územia na severozápade a juhovýchode (Považské podolie, Hornonitrianska kotlina, Nitrianska niva a Bánovská pahorkatina), podstatne redšie osídlené sú pohoria nachádzajúce sa prevažne po obvode kraja (Biele Karpaty, Javorníky, Strážovské vrchy, Vtáčnik a Považský Inovec). 
Najviac obyvateľov žije v Trenčíne (cca 54 000), ktoré však v porovnaní s inými krajskými mestami nie je viditeľne dominantné. Ďalšími veľkými mestami sú Prievidza s počtom 43 000 obyvateľov a Považská Bystrica s 37 000 obyvateľmi.
Nitriansky kraj

Nitriansky kraj je kraj na juhozápade Slovenska. Žije tu 674 767 obyvateľov (2021) a má rozlohu .
Obyvateľstvo a demografia.
Po národnostnej stránke v kraji prevláda slovenské obyvateľstvo, s počtom 468 978 (69,55 %), podľa údajov Štatistického úradu Slovenskej republiky z roku 2019. Významnou menšinou, ktorá tvorí väčšinu v okrese Komárno, je maďarská menšina, s počtom 161 995 (24,02 %) obyvateľov. Medzi ďalšie prítomné menšiny patria: Česi (3 979; 0,59 %), Rómovia (3 936; 0.58%) a Rumuni (1 081; 0,16 %). 34 337 obyvateľov (5,09 %) má inú alebo nezistenú národnosť.
Prešovský kraj

Prešovský kraj je kraj na severe východného Slovenska.
Obyvateľstvo.
Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v kraji takéto:
Banskobystrický kraj

Banskobystrický kraj je jedným z ôsmich krajov na Slovensku. Je najväčším krajom na Slovensku, čo sa rozlohy týka, ale má menšiu hustotu obyvateľstva ako akýkoľvek iný kraj na Slovensku. Banskobystrický kraj bol vytvorený v roku 1923, ale jeho hranice boli upravené v roku 1996. V tomto kraji sa nachádza 24 miest. Centrom banskobystrického kraja je mesto Banská Bystrica, ktorá je tiež najväčším mestom v kraji. Druhé najväčšie mesto je Zvolen. Medzi iné väčšie mestá patrí Lučenec, Rimavská Sobota, Brezno a Detva.
Obyvateľstvo.
Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v kraji takéto:
Alabama

Alabama je štát na juhovýchode USA.
V pôvodnom jazyku Indiánov sa tejto krajine hovorilo Alibamu, čo v preklade znamená približne „dar života“.
Dejiny.
O územie dnešnej Alabamy sa hádali hneď tri strany. Španieli ju prehlásili za súčasť Floridy. Angličania za súčasť Karolíny. Nakoniec ju ale získali Francúzi, keď obsadili územie Louisiany. Neskôr, keď USA kúpili od Francúzska Louisianu a obsadili Mississippi, zvažovali, či odkúpiť Alabamu, a či ju začleniť do Únie. Nakoniec sa Alabama v roku 1819 stala 22. štátom USA.
11. januára 1861 Alabama vystúpila z USA a stala sa členom Konfederácie. Dôvod bol tvrdý odpor ku zrušeniu otroctva. Hoci sa mnoho bojov občianskej vojny na území Alabamy neodohralo, bojovalo proti Únii 120 000 vojakov z Alabamy. V roku 1865, po porážke Konfederácie bola v Alabame ustanovená provizórna vláda, riadená z USA. Do únie bola znovu prijatá v júni 1868.
Geografia.
Alabama patrí medzi južné štáty USA. Južnú hranicu má so štátom Florida, juhovýchodný cíp je pobrežie Mexického zálivu. Západnú hranicu tvorí štát Mississippi, severnú Tennessee a východnú Georgia.
Čo do rozlohy je Alabama na 30. mieste v USA (135 765 km²). 3,2% rozlohy Alabamy tvoria vodné plochy, čo ju zaraďuje na 23. miesto v USA. Alabama je prevažne rovinatá krajina s miernym sklonom k rieke Mississippi a k Mexickému zálivu. Je pomerne husto zalesnená, v miestach, kde nie sú lesy, sa obrába pôda, ktorá je tu úrodná.
Ekonomika.
Celkový HDP Alabamy v roku 1999 bol 115 miliárd dolárov, čo ju radilo na 25. miesto. HDP na obyvateľa v roku 2000 činil 23 471 dolárov, čo bola pre porovnanie úroveň Španielska. Poľnohospodárstvo tu má približne rovnaký význam ako priemysel. 
Demografia.
Po sčítaní ľudu v roku 2010 žilo v Alabame 4 779 736 obyvateľov. Hustota zaľudnenia bola 35 obyvateľov na km². Černosi tvoria asi 3,5 % populácie. 92% obyvateľov Alabamy sa považuje za kresťanov. Protestantov je 80%, z čoho najväčšou denomináciou sú baptisti a potom metodisti.
Zoznam štátov USA podľa hustoty obyvateľstva

Toto je zoznam 50 štátov USA, zoradených podľa hustoty obyvateľstva. Hodnoty sú v počte ľudí na štvorcový kilometer. Údaje sú z United States Census Bureau a sú aktuálne k roku 2000.
Svätý Krištof a Nevis

Svätý Krištof a Nevis (do roku 2006 slovenský krátky tvar "Svätý Krištof"), dlhý tvar Federácia Svätého Krištofa a Nevisu () je ostrovný štát na východe Karibského mora.
Svätý Krištof a Nevis tvoria federatívnu dvojicu ostrovov. Zároveň tvoria konštitučnú monarchiu britského Commonwealthu, na ktorej čele je britský kráľ zastupovaný generálnym guvernérom. Od roku 1983 sú najmladším nezávislým štátom v Karibiku. Menší Nevis sa dlhú dobu snaží o osamostatnenie, avšak v referende v roku 1998 nezískal dvojtretinovú väčšinu potrebnú na odlúčenie. Úradnými jazykmi sú angličtina a kreolská angličtina.
História.
Ostrovy boli okolo roku 1495 objavené Krištofom Kolumbom. Osídlené boli v roku 1623 Britmi. Z tohto ostrova ďalej podnikali svoje kolonizačné výpravy, avšak až v roku 1783 uznali Španieli a Francúzi tento ostrov Malých Antíl za britský.
Geografia.
Ostrovy sú situované vo východnej časti Karibského mora. Najvyšším vrchom ostrovov je sopka Liamuiga (1156 m) nachádzajúca sa na ostrove Svätý Krištof. Vulkanická hornina, ktorá je bohatá na minerály umožňuje výnosné poľnohospodárstvo. Oba ostrovy sú vulkanického pôvodu. Na ostrove Nevis sú taktiež aj sírne termálne pramene.
Priemysel a služby.
Hlavným odvetvím na ostrove Svätý Krištof bolo dlhodobo pestovanie a spracovanie cukrovej trstiny. Po náraste stratovosti odvetvia došlo v 21. storočí postupne k likvidácii trstinových plantáží. Prednosť dostáva pestovanie tropického ovocia a zeleniny ako na susednom ostrove Nevis. Popri poľnohospodárstve sa rozvíja ľahký priemysel, finančníctvo a služby spojené s cestovným ruchom. Priemyselná výroba sa koncentruje na ostrove Sv. Krištofa a zameriava sa na produkciu potravín, keramiky, nábytku a elektrosúčiastok. Naopak ostrov Nevis je viac využívaný na rekreáciu. Krajinu ročne navštívi viac ako 300 000 turistov, prevažne zo Severnej Ameriky a Európy. Spojenie so svetom zabezpečuje medzinárodné letisko Golden Rock na ostrove Svätý Krištof.
Guinea (štát)

Guinea (dlhý tvar Guinejská republika) je štát v Afrike. Úradným jazykom je francúzština, no používa sa aj fulbčina, malinke a susu. 85 % Guinejčanov sú moslimovia, 8 % kresťania a 7 % tvoria tradičné viery. Ich obyvateľstvo sa skladá z Fulbov (30 %), Malinkov (25%), Susuov (15%) a 30 % tvoria iné národnosti.
Administratívne delenie: 7 regiónov a tzv. špeciálna zóna hlavného mesta
Konakry

Konakry () je hlavné mesto Guinei. Žijú tu približne 2 milióny obyvateľov.
Nuku’alofa

Nuku'alofa je hlavné mesto Tongy.
Yamoussoukro

Yamoussoukro [jamusukro] je hlavné mesto Pobrežia Slonoviny.
Pôvodne bezvýznamná obec N'Gokro s 500 obyvateľmi na začiatku 20. storočia sa stala známa vďaka tomu, že sa v nej v roku 1905 narodil Félix Houphouët-Boigny, neskorší prvý prezident nezávislého Pobrežia Slonoviny. Ten sa rozhodol z rodnej obce vybudovať nové centrum regiónu (departementu) a hlavné mesto krajiny. Po príprave (v tom čase už malo 120 000 obyvateľov) sa tak stalo 21. marca 1983, hoci faktickým hlavným mestom a hospodárskym centrom zostal Abidjan.
Geografia.
Yamassoukro sa nachádza vo vnútrozemí, neďaleko rieky Bandama, vytekajúcej z priehradného jazera Kossou. Nadmorská výška mesta je a priemerná teplota vzduchu je v januári okolo 28°C a v júli 25°C. V zrážkovom suchšom januári naprší priemerne 25 a v najdaždivejšom júli až 608 mm zrážok.
Vzhľad mesta.
Význam malej obce vzrástol a jej prerod na významné mesto nastal vďaka obrovskému vplyvu Félixa Houphouët-Boigna, prvého prezidenta krajiny. Jeho kariéra začala v roku 1939, kedy sa stal starostom mesta a od polovice 60. rokov začal s jeho postupným budovaním. Po presťahovaní centra štátu došlo v Yamoussoukre k vybudovaniu na africké pomery výstavnej infraštruktúry. 
V roku 1989 bola v meste dokončená výstavba baziliky Panny Márie Mierovej, ktorá predstavuje kópiu chrámu Sv. Petra v Ríme. Je najväčším kresťanským chrámom na svete a patrí k najoriginálnejším stavbám na africkom kontinente. V meste sa nachádza i protestantská katedrála a veľká mešita, no zaujímavú architektonickú pamiatku predstavuje palác prezidenta Houphoëta-Boignyho. V blízkosti Yamoussoukra sa nachádza národný park Abokouamékro.
Hospodárstvo.
V meste sa nachádza niekoľko priemyselných, drevospracujúcich, no najmä potravinárskych podnikov.
Praia

Praia je hlavné mesto Kapverd. Žije tu 124 661 obyvateľov (2008).
Papua (indonézska provincia)

Papua, nazývaná aj Západná Papua je názov jednej z provincií Indonézie. Do roku 2001 sa nazývala "Irian Jaya", predtým "Západný Irian" a "Holandská Nová Guinea". V roku 2001 bola obyvateľompriznaná autonómia a neobľúbený názov Irian Jaya sa zmenil na Západná Papua
Geografia.
Západná Papua leží na druhom najväčšom ostrove sveta, Nová Guinea v časti Oceánie zvanej Melanézia. Tvorí západnú časť ostrova, zatiaľ čo východnú tvorí Papua-Nová Guinea. Hlavným mestom je Jayapura s vyše 250 000 obyvateľmi.
V súčasnosti je Západná Papua jednou z provincií Indonézie, ktorá je najväčšou moslimskou krajinou sveta. Papua však svojou pôvodnou kultúrou, náboženstvom, či z etnického hľadiska nemá veľa spoločného s Indonéziou. V kontraste s hnedou pleťou a ázijskými črtami obyvateľov na zvyšných indonézskych ostrovoch, je tmavá až čierna pokožka tamojších pôvodných obyvateľov Západnej Papui. 
V Západnej Papuy sa nachádzajú najväčšie zásoby zlata a medi na svete, hoci väčšina ich zostáva naďalej ukrytá pod zemou.
Pôvodné obyvateľstvo.
Pre cestovateľov predstavuje Západná Papua jedno z posledných málo prebádaných miest sveta. Na obrovskej rozlohe tu v ťažko prístupnom vnútrozemí žijú dodnes izolované kmeňové spoločenstvá takmer na úrovni ľudí spred niekoľkých stoviek rokov. Papuu nazývajú západní cestovatelia aj "Krajina kanibalov", Krajina lovcov lebiek", či "Krajina neľútostných bojovníkov". Kanibalizmus tu pretrvával vraj až do sedemdesiatych rokov 20. storočia. Táto oblasť sa stala osudnou aj Michaelovi Rockefellerovi, 23-ročnému synovi guvernéra New Yorku. Jeho telo sa nikdy nenašlo a je veľmi pravdepodobné, že sa stal obeťou lovcov lebiek. Tieto zvyky domorodcov postupne vykorenili až kresťanskí misionári a dodnes je majoritná časť domorodcov katolícka. Okrem toho sa však na tradičnom živote domorodcov v izolovaných dedinách mení iba málo. Ľudia naďalej žijú v chatrčiach zvaných „honai“ používajú luky, šípy, či kamenne sekery.
Juhoslávia

Juhoslávia (v juhoslovanských jazykoch "Jugoslavija" - doslova "Juhoslávia") je termín používaný pre tri rôzne politické útvary, ktoré existovali počas väčšiny 20. storočia.
Dejiny.
Priamym predchodcom Juhoslávie bolo kráľovstvo vytvorené v roku 1918 v rámci rozpadu Rakúsko-Uhorska pod názvom "Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov".
Juhoslovanské kráľovstvo (1929 – 1941).
Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov dňa 3. októbra 1929 premenovali na "Juhosláviu" (dlhý tvar: "Juhoslovanské kráľovstvo" – "Kraljevina Jugoslavija"). Štát bol rozdelený na 9 bánovín (banátov): Drávska bánovina (t. j. neskoršie Slovinsko), Sávska bánovina, Vrbaská bánovina, Prímorská bánovina, Drinská bánovina, Zetská bánovina, Dunajská bánovina, Moravská bánovina a Vardarská bánovina (neskoršie Macedónsko). Roku 1939 bola (približne) zo Sávskej bánoviny a Prímorskej bánoviny vytvorená autonómna Chorvátska bánovina. Táto Juhoslávia zanikla v roku 1941, keď ju dobyli štáty Osi.
Juhoslávia (1943/1945 – 1992).
Po prestávke na začiatku druhej svetovej vojny vznikla ešte na konci tejto vojny (t.j. v roku 1943), ale fakticky až po skončení vojny teda v roku 1945, nová Juhoslávia, ktorej dlhý tvar názvu znel "Demokratická federatívna Juhoslávia" ("Demokratska Federativna Jugoslavija"). Hlavné myšlienky na usporiadanie tohto štátu, najmä komunistického štátneho zriadenia, boli sformulované na zjazde antifašistických síl v Jajce v roku 1943. 
Už v roku 1945 bola republika premenovaná na "Juhoslovanská federatívna ľudová republika" ("Federativna Narodna Republika Jugoslavija") a 7. apríla 1963 na "Juhoslovanská socialistická federatívna republika" ("Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija", SFRJ). Tento útvar sa skladal zo šiestich federatívnych republík: Slovinská socialistická republika, Chorvátska socialistická republika, Socialistická republika Bosna a Hercegovina, Čiernohorská socialistická republika a Macedónska socialistická republika. Na území Srbska boli aj dva autonómne kraje (pokrajiny): Vojvodinský socialistický autonómny kraj a Kosovský socialistický autonómny kraj). 
Štát zanikol resp. sa výrazne územne zmenšil v rokoch 1991 – 1992, keď sa postupne odtrhli štyri z uvedených federatívnych republík – Slovinsko, Chorvátsko, Bosna a Hercegovina a (Severné) Macedónsko. Zvyšné republiky - Srbsko a Čierna Hora - spolu vytvorili federatívny štát pod názvom Juhoslovanská zväzová republika.
Juhoslovanská zväzová republika (1992 – 2003).
Treťou, územne zmenšenou Juhosláviou (Srbsko a Čierna Hora), bola od roku 1992 "Juhoslovanská zväzová republika". Táto zanikla 4. februára 2003, keď bola reformovaná a výstižne premenovaná na Srbsko a Čierna Hora.
Nástupnícke štáty Juhoslávie v rozsahu, ktorý mala do roku 1991.
Sú to tieto dnešné štáty:
Zaujímavosti.
Milorad B. Protić objavil asteroid 1554 Yugoslavia a pomenoval ho podľa prvej Juhoslávie.
Salvador

Salvador (doslova "spasiteľ") môže byť:
Libreville

Libreville je hlavné mesto Gabonu. Žije tu okolo 800-tisíc obyvateľov.
Biškek

Biškek je hlavné mesto Kirgizska. S 835 800 obyvateľmi je aj najväčším mestom Kirgizska. Bolo založené v roku 1878 ako ruská pevnosť pod menom Pišpek (po rusky "Пишпек"). V rokoch 1926 až 1991 sa volalo Frunze (po rusky "Фрунзе") na počesť veliteľa Červenej armády Michaila Frunzeho. V meste sa nachádza aj jediný Rímskokatolícky kostol v Kirgizsku.
Externé odkazy.
Užitočné informácie pre turistov (anglicky)
Dušanbe

Dušanbe je hlavné mesto Tadžikistanu. V roku 2010 tu žilo 679 400 obyvateľov.
Názov mesta.
Dnešný názov vznikol upravením pôvodného názvu osady "Ďiušambe", ktorá stála na území dnešného mesta. V rokoch 19291961 sa mesto nazývalo "Stalinabad". Od roku 1961 má mesto už upravený názov pôvodnej osady. Zmena prebehla v súlade s tadžickou výslovnosťou: "Ďiuš" sa zmenilo na Duš, čo znamená po tažicky pondelok.
Prírodné podmienky.
Dušanbe leží v Gissarskom údolí na úpätí Pamíru. Mestom preteká rieka Varzob. Priemerná nadmorská výška mesta je 850 m, najnižší bod leží vo výške 790 m, najvyšší vo výške 881 m. Priemerná teplota sa v januári pohybuje okolo -13 °C, v júli okolo 23 °C. V januári spadne priemerne 30 mm zrážok, v júli zväčša neprší vôbec.
História mesta.
V 7. storočí stála na mieste dnešného mesta osada Ďušambe, nemala však väčší význam a ovládali ju Arabi vyznávajúci islam. Od 9. storočia bola osada postupne súčasťou ríše Sámánovcov, Karachánovcov a Chorezma. V 13. storočí sa v okolí objavili Mongoli, v 14. a 15. storočí bolo Ďušambe súčasťou ríše Timurovcov, od 16. storočia sa ocitalo pod nadvládou bucharského chanátu. 
Značné straty na kultúrnych pamiatkách a obytných častiach mesto utrpelo v bojoch po roku 1920, kedy bol zvrhnutý emir. Keď v roku 1923 skončila občianska vojna, chopili sa moci sovieti a zahájili výstavbu mesta. O rok neskôr získalo úlohu centra Tadžickej autonómnej republiky a v roku 1929 status hlavného mesta Tadžickej SSR. Ďalší rozvoj mesta umožnila Transkaukazská železnica, ktorá bola v tom období postavená. V roku 1948 došlo k založeniu univerzity a v roku 1951 vznikla Tadžická akadémia vied. 9. septembra 1991 bola vyhlásena nezávislá Republika Tadžikistan s hlavným mestom Dušanbe.
Dnešné mesto.
Dušanbe je moderné mesto. S výnimkou centra sú budovy prevažne nízke, v oblasti totiž hrozia zemetrasenia. Hlavná trieda (bulvár) nesie názov Prospekt Rudaki a spojuje nástupište v južnej a severnej časti mesta. V Dušanbe prevažujú široké rovné ulice, ktoré lemujú aleje stromov. Medzi najzaujímavejšie miesta patrí hlavná mešita, vedľa nej stojaca synagóga postavená v 19. storočí, pravoslávny chrám a opera. K ďalším pamätihodnostiam patria mešity, ruiny citadely, dve islamské školy nazývané medresy, karavanseraj. V blízkosti hotela Tadžikistan stojí budova Kučai Ismoili Somoni, v ktoré sídli etnografické múzeum.
Ašchabad

Ašchabad (turkménsky "Aşgabat", v rokoch 1919 – 1927 "Poltorack") je hlavné mesto Turkménska. V roku 1948 bolo mesto zničené zemetrasením. V roku 2001 v meste žilo približne 700 000 obyvateľov.
Mesto je relatívne mladé, založené bolo až v roku 1818. V 80. rokoch 19. storočia ho obsadili Rusi a postavili v ňom pevnosť. V tomto období sa mesto rozvíjalo ako významné provinčné pohraničné mesto pri hranici Ruska s Perziou. 
Roku 1917 tu bola ustanovená sovietska moc a mesto bolo premenované po revolucionárovi na "Poltorack". V roku 1927 však bolo v rámci ZSSR obnovené Turkménsko ako zväzová republika a názov mesta bol obnovený. Za éry ZSSR prebiehala industrializácia a výstavba panelových sídlisk. Rozvoj narušilo silné zemetrasenie 6. októbra 1948, ktoré si vyžiadalo až 110 000 obetí (60% vtedajšieho obyvateľstva) a po ktorom bolo treba mesto nanovo vybudovať. Po roku 1991 sa Ašchabad stal hlavným mestom krajiny a počas autokratickej vlády prezidenta Saparmurata Nijazova tu vzniklo mnoho palácov a monumentov.
Mesto je administratívne a správne centrum. V priemysle dominuje spracovanie bavlny a kovu.