Mária Bátorová

Prof. PhDr. Mária Bátorová, DrSc. (* 19. október 1950, Trenčín) je slovenská literárna vedkyňa, germanistka, slavistka, spisovateľka, prozaička, poetka, esejistka, publicistka a vysokoškolská pedagogička.
Mária Bátorová je slovenská literárna vedkyňa, ktorá vo svojich monografiách a štúdiách reflektuje problematiku tabuizovaných tém slovenskej literárnej histórie 20. storočia, novou komparatistickou metódou pomenúva miesto slovenskej literárnej moderny v kontexte európskej literárnej moderny a zaoberá sa aj súčasnou slovenskou a nemeckou literatúrou a kultúrou. Knižne mohla publikovať až po roku 1989. Známa je aj ako autorka umeleckej literatúry, s výrazným literárnokritickým ohlasom. Diela Márie Bátorovej vyšli nielen v slovenčine, ale aj vo viacerých svetových jazykoch. Za vedecké a beletristické diela získala mnohé domáce aj zahraničné ocenenia.
Štúdiá a vzdelanie.
Mária Bátorová základnú a strednú školu vychodila v Čadci, kde aj zmaturovala (1969). V rokoch 19691974 študovala germanistiku a slovakistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a na Univerzite Martina Luthera v Halle v Nemecku (1973/74). Hodnosť doktorky filozofie (PhDr.) dosiahla na Katedre germanistiky FiF UK v Bratislave po rigoróznom pokračovaní roku 1977 (rigorózna práca: "Das Leben und Werk von Nelly Sachs" – "Život a dielo Nelly Sachsovej"). Vedeckú hodnosť kandidátky vied (CSc.) obhájila roku 1988 kandidátskou dizertáciou o literatúre a kultúre vojnového obdobia na Slovensku (knižne: "Roky úzkosti a vzopätia." Bratislava: Causa editio, 1992). Na docentku (doc.) sa habilitovala na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici roku 2000 (habilitačná práca: "Duchovné konštanty slovenskej literatúry 20. storočia"). Vedeckú hodnosť doktorky vied (DrSc.) obhájila v Ústave svetovej literatúry SAV Bratislava v roku 2001 (doktorská dizertácia – knižne: "Jozef Cíger-Hronský a moderna. Mýtus a mytológia v literatúre." Bratislava: Veda, Vydavateľstvo SAV, 2000; doplnené a prepracované v nemčine: Bátorová, M.: "J. Cíger-Hronský und die Moderne." Frankfurt am Main – Berlin – Bern – Bruxelles – New York – Oxford – Wien: Peter Lang Verlag, 2004). Profesorské konanie absolvovala a titul profesorky (prof.) získala roku 2006 na Masarykovej univerzite v Brne (knižne: Bátorová, M.: "Paradoxy Pavla Straussa." Bratislava: Petrus, 2006). Vydala súborné štúdie o J. C. Hronskom "Slovenská literárna moderna v spektre svetovej moderny" (Matica slovenská 2011).
Výskum života a diela Dominika Tatarku vyšiel v prvej vedeckej monografii "Dominik Tatarka slovenský Don Quijote" (Veda 2012). Výber z zo skoro tridsaťročnej produkcie esejí a publicistiky vyšiel pod názvom "Medzi ideálom a ničotou. Eseje a publicistika" (Vydavateľstvo Spolku slovenských spisovateľov 2014)
Vedecké a pedagogické pôsobenie.
Pôsobenie na Slovensku.
V rokoch 19741975 Mária Bátorová pôsobila ako odborná asistentka v Archeologickom ústave Slovenskej akadémie vied v Nitre. V rokoch 19751985 bola stredoškolskou profesorkou na gymnáziu v Nitre. V rokoch 19851988 pôsobila ako interná vedecká ašpirantka a v rokoch 19891995 ako vedecká pracovníčka v Ústave slovenskej literatúry SAV v Bratislave v oddelení teórie a dejín slovenskej literatúry. Od roku 1999 pôsobí v
Ústave svetovej literatúry SAV v Bratislave ako samostatná vedecká pracovníčka a od roku 2001 vedúca vedecká pracovníčka. Od roku 2005 je v ústave vo vednom odbore "Literárna veda," "Teória a dejiny slovenskej literatúry," "Teória a dejiny konkrétnych národných literatúr" (odbor 2.1.23) garantka a predsedníčka Spoločnej odborovej komisie pre nový typ denného štúdia a od roku 2007 predsedníčka Spoločnej komisie pre obhajoby doktorských dizertačných prác (DrSc.).
V rokoch 19941995 a 19982005 externe prednášala na Katedre slovenskej literatúry Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Viedla doktorandské štúdium, semináre a prednášky na tému "Medzivojnová slovenská literatúra, Literárna moderna," diplomové práce. V roku 2005 bola na PdF UK členkou štátnicovej komisie a garantkou doktorandského štúdia v odbore "Teória a dejiny slovenskej literatúry." V roku 2008 viedla prednášky a semináre na tému "Vývin umeleckého myslenia" na Akadémii umení v Banskej Bystrici.
Pred novembrom 1989 vystúpila na konferencii "Vojna v umení – umenie vo vojne" s prednáškou "Reflexia doby v slovenskom kultúrnom a literárnom živote rokov 19381945 (D. Tatarka a jeho novela Pach)" v Umenovednom ústave SAV (26. 5. 1988).
Nasledujúcich 25 rokov sa aktívne zúčastnila na 45 sympóziách a kolokviách na Slovensku.
Pôsobenie v zahraničí.
Počas zahraničných študijných pobytov viedla prednášky na uvedených univerzitách, ako aj na Východoeurópskom inštitúte Univerzity v Berlíne (Osteuropa Institut an der Freien Universität zu Berlin).
Od 2008 je členka Odborovej rady denného štúdia na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne. V súčasnosti vedie v Ústave slavistiky na Masarykovej univerzite v Brne externé semestrálne prednášky a semináre na tému "Stredoeurópska literárna moderna".
V rámci aktívnej účasti na svetových vedeckých kongresoch predniesla na XIII. medzinárodnom zjazde slavistov v Ľubľane príspevok na tému "Typologische Zusammenhänge der slowakischen literarischen Moderne im slavischen und europäischen Kontext" ("Typologické súvislosti slovenskej literárnej moderny v slovanskom a európskom kontexte").
Za slovenskú stranu bola spoluorganizátorkou a garantkou medzinárodných sympózií a kolokvií v zahraničí, kde vystúpila aj s referátmi:
Od roku 1990 sa zúčastnila na 28 zahraničných konferenciách, kde vystúpila s referátmi o slovenskej literatúre 20. storočia, najmä o slovenskej literárnej moderne medzivojnového obdobia a jej súvislostiach v kontexte európskej literárnej moderny, o tabuizovaných témach v slovenskej literatúre obdobia 2. svetovej vojny a v povojnovom období, ale aj o súčasnej slovenskej literatúre.
Literárnovedná činnosť.
Vedecko-výskumné zameranie.
Vedecko-výskumná činnosť prof. Márie Bátorovej pozostáva zo základného literárnohistorického výskumu materiálových štúdií k problematike slovenskej literárnej moderny a na to nadväzujúcich komparatistických štúdií, ktoré túto problematiku začleňujú do vývinového procesu moderny v európskom kontexte.
Vo svojich prácach sa ako vedkyňa zaoberá najmä:
Vedecké práce a projekty.
V Ústave svetovej literatúry Slovenskej akadémii vied ako zodpovedná riešiteľka realizovala štyri národné – individuálne grantové vedecké projekty v programe VEGA:
Bola spoluriešiteľkou dvoch medzinárodných slavistických projektov:
Za Ústav svetovej literatúry SAV je aj zodpovednou riešiteľkou projektov s Masarykovou univerzitou v Brne.
Publikovanie výsledkov.
Odborné a literárnovedné práce a literárne texty, ktoré publikuje doma a v zahraničí, sú súčasťou zborníkov z konferencií a literárnych antológií. Má za sebou rad prednášok o slovenskej kultúre a literatúre doma a v zahraničí. Venuje sa aj esejistike, literárnej kritike a recenzistike. Pôvodnú slovenskú literárnu tvorbu často prezentuje aj na zahraničných čítaniach.
Umelecká literárna tvorba.
V oblasti umeleckej literatúry Mária Bátorová knižne debutovala prózou – súborom poviedok a noviel "Zvony v kameni" (1993). Knihu nazvala podľa novely, ktorá bola jednou z prvých epických reakcií na udalosti Nežnej revolúcie (november 1989) v slovenskej literatúre a získala cenu časopisu Most (Kanada) Hronský 92
Doménou jej ďalšej prozaickej tvorby sú jemné psychologické sondy do ženského sveta v mnohotvárnych príbehových premenách, ako ich prezentuje v knihách "Tíš" (1996), "Tell" (1999, cena LITFONDU a SSS) a "Biele steny" (2003). V zbierkach je kombinovaná próza s poézia.
Výber z poézie publikovala v básnickej zbierke "Púšte a oázy" (2008).
Román Stred (Ikar 2010) Cena Incheby
Píše aj fejtóny, eseje, články a reportáže z oblasti kultúry a literárne scenáre pre malé javiskové formy.
Jej prózy a básne boli preložené do nemčiny, angličtiny, taliančiny, ruštiny, poľštiny, litovčiny, japončiny a do hindského jazyka.
Švajčiarska cena Zlaté pero (2010)
Charakteristika prozaickej tvorby.
"„Drobnokresba priestoru ducha, intelektu a citovosti vyrastajúca na pozadí ťaživej a do istej miery krízovej životnej situácie – tak by sa v skratke dala charakterizovať prozaická tvorba spisovateľky Márie Bátorovej. Všetky utajené a naliehavé vibrácie ľudskej duše sú pretavené výraznou obraznosťou, silnou atmosférou, ktorá vťahuje čitateľa do psychického prežívania intímnej životnej situácie. Autorka však komornosť pohľadu na človeka prekračuje do širších spoločenských súvislostí.“" (Katarína Bednárová)
"„Autorka od počiatku svojej tvorby skúma nielen uzavretú, priepustnú harmóniu vzťahu, lebo ona je vždy viditeľná aj zvonka, ale aj vnútorný princíp jeho trvania či zanikania. Týmto princípom je umenie žiť svoj život, svoj autentický, takpovediac plnokrvný duchovný život, v ktorom nie sú až také rozhodujúce mužské a ženské roly, ale vzájomnosť naplnenia. V poviedkach sa žije tak, aby nebol sklamaný či oklamaný sám život.“" (Dana Podracká)
Personálna bibliografia.
Výberová bibliografia, recenzie, ukážky z tvorby.
Mária Bátorová je autorkou 7 domácich knižných literárnovedných monografií (6 autorské a jedna spoluautorská) a piatich prozaických kníh a jednej básnickej zbierky. Je aj autorkou 285 odborných článkov a štúdií v domácich a zahraničných časopisoch a vyše 300 recenzií beletrie a odbornej literatúry.
Výberová personálna bibliografia Márie Bátorovej, výňatky z recenzií jej diela a ukážky z jej tvorby sú uverejnené na internetovej stránke Literárneho informačného centra v Bratislave pod kapitolou "Autori – Osobnosti literárneho života".