Kent (skupina)

Kent je švédska rocková skupina, založená v roku 1990 v Eskilstune pod menom Coca-Cola Kids, neskôr Jones &amp; Giftet a Havsänglar. Kent mali od prelomového singlu "Kräm (så nära får ingen gå)" vo Švédsku už niekoľko úspešných hitov.
V súčasnosti patria medzi najpopulárnejšie rockové skupiny vo Švédsku, hoci mimo Škandinávie sú takmer úplne neznámi. Kent sa v krátkosti pokúsili preraziť aj na medzinárodnej scéne s anglickými verziami albumov "Isola" a "Hagnesta Hill". K druhému z uvedených dokonca usporiadali turné po Spojených štátoch amerických, ale očakávaný úspech sa nedostavil, a tak sa skupina ďalších pokusov vzdala a pokračovala vo svojej škandinávskej kariére ďalšími troma albumami a jedným EP. Kent predali už vyše 1 milión albumov.
Dvaja zo 4 členov skupiny sú tzv. švédski Fíni (fínsky hovoriaca menšina žijúca vo Švédsku).
História.
"Jones &amp; Giftet" a "Havsänglar" (1990–1994).
Na začiatku 90. rokoch vznikla skupina "Jones &amp; Giftet", ktorými členmi boli Joakim Berg, Martin Sköld, Markus Mustonen, Sami Sirviö a Thomas Bergqvist. Všetko začalo, keď Jokce išiel do Londýna kúpiť dve gitary, jednu pre Sami-ho a druhú pre seba.
V roku 1991 vyhrali prestížnu súťaž Cult 91 v Eskilstune, kde si ich všimol Magnus Nygren z EMI, ktorému dali svoju prvú demo nahrávku.
Rok nato Thomas Bergqvista nahradil Martin Roos a zakrátko skupina zmenila aj názov na Havsänglar (anglicky – Sea angels). Kapela v tomto období koncertovala zväčša v lokálnych kluboch.
V roku 1993 sa Martin Roos presťahoval do Štokholmu, kam za ním neskôr nasledovali aj ostatní členovia „Morských anjelov”. Jockov brat Adam Berg vymyslel pre skupinu nový názov – "Kent".
V marci 1994 Kent nahrali demo z 10 skladbami, ktoré sa dostalo k Petrovi Ejhedenovi, ktorý v tom čase začínal pracovať v BMG. Aj jeho zásluhou 26. júna podpísali svoju prvú zmluvu a následne odišli do štúdia nahrávať svoj debutový album.
"Kent" a "Verkligen" (1995–1996).
Vo februári 1995 vydali svoj prvý singel s názvom „När det blåser på månen” a 15. marca sa začal predávať aj ich debutový album s jednoduchým názvom „Kent”. Švédski kritici i široká verejnosť prijala ich album s veľkým nadšením. Krátke turné v lete ‘95 malo veľký úspech. Martin Roos začal v tom období pracovať v Sony Music a preto ho na koncertoch zastúpil Harri Mänty.
Kapela získala aj prvé ocenenie - švédsku Grammis za najlepšiu skupinu roka. Len rok po vydaní prvého albumu sa na svete objavil aj v poradí druhý album pomenovaný "Verkligen". Singel "Kräm (Så nära får ingen gå)" sa stal hneď hitom v rádiach a skupine sa dostal prvý pocit slávy. Kent vydali svoj album aj pre japonský trh, kde ich prvý švédsky singel prespievali do angličtiny a pomenovali ho "What It Feels Like".
"Isola" (1997–1998).
V roku 1997 Kent vydali ďalší album nazvaný Isola. Po vydaní druhého albumu Verkligen sa k skupine pridal gitarista Harri Mänty. Ich single "Om du var här" (If You Were Here), či druhý "Saker man ser" (Things You See) sa hneď stali hitmi. Album Isola oproti predchádzajúcemu Verkligen je hudobne iný. Obsahuje oveľa viac pomalších a emocionálnejších skladieb. Posledná skladba "747", ktorá je dlhá 7 minút a 47 sekúnd, má charakteristický klávesový riff a dlhé inštrumentálne outro. Skupina touto skladbou uzatvárala každé svoje predstavenie po ďalších 8 rokov a fanúšikovia na oficiálnej stránke skupiny ju hlasovaním označili za najlepšiu skladbu. Singel ku skladbe bol vydaný so skrátený na 4 minúty.
Skupina v roku 1998 odohrala cez 50 koncertov v škandinávskych štátoch, ale potom i Belgicku, Anglicku, Holandsku či v Nemecku. V marci toho istého roku Kent vydal aj anglickú verziu albumu Isola, ktorý obsahoval aj bonusový song Velvet. Skupina sa vydala na turné do Ameriky a Kanady, kde boli predkapelou známym The Cardigans. 
Pôvodne anglickú verzia albumu Isola vo Švédsku ani nemali vydať, lenže pre veľký dopyt nakoniec sa dostal aj na miestne pulty. Mimo Škandinávie sa albumu už viedlo horšie.