burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Andante festivo

Andante festivo je dielo fínskeho skladateľa Jeana Sibeliusa. 
Skladateľ dielo skomponoval v roku 1922 pre oslavu 25. výročia preglejkovej píly v Säynätsalo. Skladba bola povodne určená pre sláčikové kvarteto, v roku 1938 ju však skladateľ upravil pre sláčikový orchester a tympany ad libitum. Sám skladateľ dielo dirigoval 1. januára 1939 na novoročnom koncerte prenášanom naživo do rozhlasového vysielania; ide o jedinú zachovanú nahrávku, na ktorej Sibelius diriguje vlastné dielo. 
Vzhľadom na prozaické okolnosti, pre aké bola skladba objednaná, je trochu prekvapujúce, že skladba nesie nielen mimoriadny slávnostný pátos, ale až religiózny pokoj, ktorý z nej dýcha. Korene tejto silnej inšpirácie sú v prípade Sibeliusa, tak ako jeho ďalších diel, v jeho milovanej prírode. "Andante festivo" sa celé nesie v základnom tempe s občasným rubatom. Skladateľ tu niekoľko motívov spojil do súvislého hymnického pásma, pričom hlavnú melodickú linku prenechal po celý čas husliam vo vysokom registri. Tympany sa ozývajú až v závere skladby a skladateľ netrval na ich použití, majestatné ukončenie skladby však s nimi vyznieva lepšie.
Lola Pagnaniová

Anna Lola Pagnani Stravos (* 3. apríl 1972, Rím) je talianska modelka a herečka.
Biografia.
Narodila sa v Ríme ako Anna Lola Pagnani Stravos. Jej otec je spisovateľ a dramaturg Enzo Pagnani. V sedemnástich rokoch v Paríži absolvovala školu moderného tanca a bola tanečnicou Momix na jeho svetovom turné, jeho choreograf Moses Pendleton ju zapojil ako tanečnicu v hlavnej úlohe aj do inscenácie opery "Carmen" v mníchovskej Bavorskej štátnej opere. Tancovala aj v Cirque du Soleil v Montreale. Absolvovala stáž v Alvin Ailey American Dance Theater v New Yorku a študovala herectvo v HB Studios. Potom sa vrátila do Talianska.
Späť v Taliansku začala pracovať s veľkými menami talianskej a svetovej kinematografie a divadla, ako je napríklad Ettore Scola, Giulio Base či Lina Wertmüller. V Los Angeles študovala súkromne s Teddey Shermanom.
Lola Pagnaniová hovorí po taliansky, francúzsky, španielsky a plynule po anglicky.
Tenzing Norgay

Tenzing Norgay, GM, OSN, rodným menom Namgyal Wangdi, nazývaný aj Šerpa Tenzing (* máj 1914, Tengboche, Nepál alebo Tse Chu, Tibet† 9. máj 1986, Dárdžiling, India), bol šerpský horolezec a sirdar. Dňa 29. mája 1953 spolu s Edmundom Hillarym ako prví zdokumentovane a dokázateľne dosiahli vrchol Mount Everestu. Časopis "Time" Norgaya zaradil medzi 100 najvplyvnejších ľudí 20. storočia.
Život a výpravy.
Narodil sa v rodine budhistických Šerpov ako 11. z 13 detí v nepálskej dedine Tengboche alebo v Tse Chu v Tibete, na dohľad od Mount Everestu. Jeho pôvodné meno bolo zmenené na žiadosť tibetského lámu. Keď jaky jeho rodičov vyhubila choroba, musel ísť do služby. V roku 1935 sa dostal ako nosič do britskej prieskumnej expedície z Tibetu. Napokon ho mrzelo, že viac nevyužili mimoriadnu periódu dobrého počasia. Na jeseň bol s ďalšou výpravou v oblasti Káčaňdžungy. Na jar 1936 sa s britskou výpravou dostal na Severné sedlo, potom ich zahnal predčasný monzún. Na jeseň bol so Shiptonovou expedíciou v oblasti Nandádéví. V roku 1938 dosiahol 5. tábor a výšku 8 000 m, za čo dostal od vedúceho Harolda Tilmana titul „Snežný tiger“.
Za vojny robil prieskumníka pre indickú armádu. S rodinou sa usadil v indickom Dárdžilingu. V roku 1947, po dlhej pauze vynútenej druhou svetovou vojnou, sa dal najať excentrickým Kanaďanom Earlom Denmanom a zle pripravený dobrodružný pokus o Everest skončil poniže Severného sedla. V roku 1950 Čína obsadila Tibet, ale horolezcom sa otvoril Nepál. Tenzing bol aj v Tilmanovej prieskumnej expedícii z južnej strany Everestu. Potom sa zúčastnil neúspešného britského pokusu o Nangá parbat. Na jar 1951 šiel s Francúzmi na Nandádéví. Keď dvaja lezci zmizli, v rámci pokusu o ich záchranu alpsky vystúpil s L. Dubostom na východný vrchol. V tom roku sa ešte vybral so Švajčiarmi do oblasti Káčaňdžungy.
Vo švajčiarskej expedícii na jar 1952 robil sirdara i výškového lezca s Raymondom Lambertom. Ich pokus o zdolanie vrcholu otočili vo výške asi 8 600 m, tesne pod Južným vrcholom. Prinútil ich k tomu pomalý postup, pokročilá hodina a vietor. Opakovaná výprava na jeseň končila nižšie pre zlé počasie. Cestou dolu dostal maláriu a skončil v nemocnici. Tam ho zastihla pozvánka na historickú britskú výpravu – a zoslabnutý Tenzing veľmi váhal, takmer nešiel.
Vojensky organizovaná výprava plukovníka Johna Hunta sa mu páčila menej, než ľudsky citlivejší prístup Lamberta, ale ako uznávaný sirdar dokázal utlmiť spory medzi nosičmi a vedením. Napokon 29. mája 1953 s Edmundom Hillarym ako prví zdokumentovane a dokázateľne vystúpili na vrchol Mount Everestu. Po návrate navštívil množstvo krajín, dostal vysoké medaily od anglickej kráľovnej, nepálskeho kráľa aj indickej vlády. Viacero štátov sa chcelo chváliť jeho úspechom. Zomrel v Dárdžilingu na mozgovú porážku.
Staré Mesto (Žilina)

Staré Mesto v Žiline je mestská časť, ktorej hlavnou súčasťou je historické jadro mesta s mestskou pamiatkovou rezerváciou.
Historickým centrom Žiliny je známe štvorcové námestie s laubňami (arkádami). Námestie malo veľa pomenovaní. Dnes sa volá Mariánske námestie. Okolo celého námestia sú historické meštianske domy a kostol. Všetky domy na centrálnom námestí majú arkády (nazývané aj laubne). K námestiu vedú malé historické uličky, z ktorých dve majú zachované laubne. 
Smerom z Mariánskeho námestia k farskému kostolu vedie Farská ulička. Na jej konci začínajú farské schody. Po pravej strane farských schodov stála historická fara, ktorá musela ustúpiť výstavbe obchodného centra. Na jej mieste sa našli pozostatky Žilinského hradu, ktorého časť bola zakomponovaná do interiéru nového centra. Po ľavej strane farských schodov je Katedrála Najsvätejšej Trojice (farský kostol) s dvoma vežami. Jedna stojí osamotene mimo kostola a volá sa Burianova veža. 
Dole pod farskými schodmi je Námestie Andreja Hlinku kde je postavená socha Andreja Hlinku. Na tomto námestí je supermarket TESCO (bývalý PRIOR) a Považská galéria umenia, ktorá prešla rekonštrukciou. Ďalej je tu nové obchodno-zábavné centrum OC Mirage. Na Hlinkovo námestie naväzuje Národná ulica, ktorá je plná obchodíkov a reštaurácii. Národná ulica končí pri železničnej stanici. Budovy na Národnej ulici pochádzajú z prelomu 19 a 20. storočia. 
Počet obyvateľov Starého mesta bol k 30. júnu 2023 8 781.
Planétka typu E

Planétka typu E je typ asteroidu s povrchom tvoreným z enstatitu a achondritu. E-typy tvoria veľké zoskupenie asteroidov vo vnútornej časti pásma planétok známej ako Maďarská rodina, ale smerom von z tohto pásma sa stávajú vzácnymi. Niektoré sú od vnútornej časti pásma značne vzdialené, ako napríklad 64 Angelina. Predpokladá sa, že sú zvyškami z povrchov iných asteroidov.
Majú vysoké albedo (0,3 alebo viac), čo ich odlišuje od bežných M-typov. Ich spektrum prechádza do červenej. Pravdepodobne preto, že pochádzajú z vonkajších častí pôvodných asteroidov, sú malých rozmerov, iba traja členovia majú priemer okolo 50 km, všetky ostatné majú menej ako 25 km. Aubrity pochádzajú z asteroidov typu E.
SMASS klasifikácia radí túto skupinu medzi X-typy.
Planétka typu P

Planétka typu P má nízke albedo a v elektromagnetickom spektre sa javí ako červená. Predpokladá sa, že sa skladajú z organicky bohatých silikátov, uhlíka a silikátov neobsahujúcich vodu, možno s vodným ľadom vo vnútri telesa. P-typy sú najčastejšie vo vnútri pásma planétok a za ním.
Rosinky

Rosinky sú mestská časť Žiliny. Celé Rosinky sú individuálna výstavba rodinných domov.
Rosinky sa nachádzajú východne od sídliska Vlčince. Južne od Rosiniek je samostatná obec Rosina, ktorá patrila k Žiline len do roku 1990. Juhovýchodne sa k Rosinkám pripája mestská časť Trnové. 
Na Rosinkách sa veľmi rýchlo buduje individuálna bytová výstavba rodinných domov. Cez Rosinky premáva MHD - autobus č. 24 na linke Strážov-Trnové. 
Cez mestskú časť Rosinky pretekajú dva potoky. Jeden je Rosinka tečúca z obce Rosina a druhý je menší potôčik Trnovka tečúci z mestskej časti Trnové. V časti Rosinky sa tieto dva potoky zlievajú a pri vodnom diele Žilina vtekajú do Váhu ako potok Rosinka. 
Po roku 2000 bola na Rosinkách vybudovaná kanalizácia, ktorá sa postupne rozširuje do celého Trnového.
Planétka typu B

Planétka typu B je relatívne vzácny typ uhlíkatého asteroidu patriaceho do C-skupiny asteroidov. Medzi asteroidmi sa B-typy hojne vyskytujú vo vonkajšej časti pásma planétok, tiež obsahujú rodinu Pallas (vysoká inklinácia), ktorá zahŕňa druhý najväčší asteroid 2 Pallas. B-typy sú pokladané za základné, geologicky staré pozostatky z počiatku slnečnej sústavy.
Charakteristika.
Obyčajne sa podobajú C-typom, ale líšia sa ultrafialovou absorpciou pod 0,5 μm, ktorá je u B-typov malá alebo úplne chýba. Elektromagnetické spektrum je viac modré ako červené. Albedo je tiež vyššie ako u tmavých C-typov. Spektroskopia B-typov ukazuje, že povrch sa skladá z bezhydrátových silikátov, hydrátovo-ílových minerálov, organických polymérov, magnetitu a sulfidov. Bližšia podobnosť s B-typmi bola zistená na uhlíkato-chondritových meteoritoch skúmaných v laboratóriách.
Planétka typu D

Planétka typu D má veľmi malé albedo a v elektromagnetickom spektre sa javí ako červená. Predpokladá sa, že sa skladá z organicky bohatých silikátov, uhlíka a bezhydrátových silikátov, je tu aj možnosť vodného ľadu vo vnútri asteroidov. D-typy sa nachádzajú vo vonkajšej časti pásma planétok a za ním. Medzi najznámejšie patria 152 Atala, 588 Achilles, 624 Hektor a 944 Hidalgo.
V roku 1992 Larry A. Lebofsky a jeho kolegovia publikovali článok, podľa ktorého zistili prítomnosť spektra 3 µm na asteroide 773 Irmintraud pásma planétok. Predpokladá sa,že tento objav je indikátorom vody na povrchu.
Planétka typu F

Planétka typu F je relatívne vzácny typ uhlíkatého asteroidu, ktorý spadá do skupiny C.
F-typy sú podobné B-typom, ale chýba im "vodná" absorpcia 3 μm indikuje prítomnosť hydrátovaných minerálov. Líšia sa aj v infračervenom spektre pod 0,4 μm. SMASS klasifikácia nerozlišuje F-typy a B-typy, ale spoločne ich začleňuje ako asteroidy typu B.
Planétka typu J

Planétka typu J sú asteroidy s elektromagnetickým spektrom podobným ako u diogenitových meteoritoch. Ich spektrum sa podobá V-typom, ale obsahujú veľmi silnú 1 μm absorpciu. Patria tu napríklad 2442 Corbett, 3869 Norton, 4005 1979 TC2 a 4215 1987 VE1.
Planétka typu O

Planétka typu O je veľmi vzácny typ asteroidu s elektromagnetickým spektrom podobným veľmi nezvyčajnému 3628 Boznemcová, ktorý je najlepším asteroidom so spektrom L6 a LL6 obyčajných chondritových meteoritov. Ich spektrum má hlbokú absorpciu 0,75 μm.
Planétka typu T

Planétka typu T je vzácny asteroid vnútorného pásma planétok neznámeho zloženia s tmavým beztvarým priemerne červeným elektromagnetickým spektrom a strednou absorpciou 0,85 µm. Dodnes nebol objavený žiadny podobný meteorit. Vzhľadom na to, že pravdepodobne sú bezhydrátové sa radia medzi P alebo D-typy. Patrí tu napríklad 114 Kassandra.
Planétka typu V

Planétka typu V alebo Vestoid majú elektromagnetické spektrum podobné ako planétka 4 Vesta (najväčší asteroid tejto skupiny).
Väčšina asteroidov, ktoré sa približujú k rodine Vesta alebo majú rovnakú excentricitu a inklináciu s polosami ležiacimi medzi 2,18 AU a 3:1 Kirkwoodova medzera na 2,50 AU, májú obežné prvky podobné ako 4 Vesta. Z tohto sa odvodzuje, že väčšina z nich bola pôvodne časťou 4 Vesta, ktorá sa odtrhla jediným silným nárazom. Obrovský kráter na južnej pologuli 4 Vesta je pravdepodobne miestom tejto zrážky.
V-typy sú priemerne jasné, značne podobné častým S-typom, ktoré sú tiež tvorené železom a obyčajnými chondritmi. Tieto vzácne typy asteroidov (V-typy) obsahujú viac pyroxénu ako S-typy.
Elektromagnetické spektrum má silnú absorpciu 0,75 μm a 1 μm a silne červenú 0,7 µm. Viditeľné spektrum V-typov (aj 4 Vesta) sa podobá na spektrum bazaltovo-achondritových HED meteoritov.
J-typy majú veľmi silnú absorpciu 1 μm podobnú diogenitovým meteoritom, z toho dôvodu sa predpokladá, že pochádzajú z vnútorných častí 4 Vesta.
Rozdelenie.
Hlavná časť asteroidov typu V patrí do rodiny Vesta (aj 4 Vesta). Tiež tu sú asteroidy, ktoré pretínajú obežnú dráhu Marsu ako 9969 Braille a objekty blízko Zeme ako 3908 Nyx.
Nachádza sa tu aj oddelená skupina objektov v blízkosti rodiny Vesta, ktoré do nej nepatria. Môžu byť pozostatkom rôznych telies, ktoré sa z dôvodu zrážky rozpadli:
Peter Fill

Peter Fill (* 12. november 1982, Kastelruth, Taliansko) je taliansky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 29. novembra 2008.
Bengálsky záliv

Bengálsky záliv (bengálsky বঙ্গোপসাগর, Bangópaságara, hindsky बंगाल की खाड़ी, Bangála kí kháda, telugsky బంగాళాఖాతం, Bangálákhátam, tamilsky வங்காள விரிகுடா, Vankála virikutá, anglicky Bay of Bengal) je časť severnej oblasti Indického oceánu a tvorí jeho najväčší záliv. Má tvar trojuholníka, ktorý je na západe ohraničený pobrežím Srí Lanky a Indie, na severe Bangladéša, na východe Mjanmarskom a Malajským polostrovom a na juhovýchode severným pobrežím ostrova Sumatry. Vo východnej časti zálivu ležia súostrovia Andamany a Nikobary. 
Má rozlohu a hĺbku maximálne . Je to najväčší záliv na Zemi. Do zálivu sa zo severu vlievajú Ganga, Brahmaputra. Tieto dve rieky vytvárajú mohutnú podmorskú deltu, najväčšiu svojho druhu. Zo severu sa do zálivu vlieva aj Meghna, z východu Iravadi a zo západu Mahánadí, Gódávarí, Krišna a Kávérí. Rieky do zálivu vlievajú cca 1 222 mil. m3 sladkej vody. Záliv má z tohto dôvodu nízku salinitu. V tejto oblasti je častý výskyt cyklón. Záliv je pre miestne obyvateľstvo dôležitý. Poskytuje veľký zdroj rýb.
Jean-Baptiste Grange

Jean-Baptiste Grange (* 10. október 1984, Saint-Jean-de-Maurienne, Francúzsko) je francúzsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 17. decembra 2007. Celkovo vyhral 5 pretekov Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny.
Mario Matt

Mario Matt (* 9. apríl 1979, Flirsch, Rakúsko) je rakúsky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 23. januára 2000. Celkovo vyhral Matt 12 pretekov Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny.
Zoznam osobností Bratislavy

Toto je zoznam osobností narodených a pôsobiacich v Bratislave.
Medzinárodné robotnícke združenie

Medzinárodné robotnícke združenie/Medzinárodný robotnícky spolok/Medzinárodná robotnícka asociácia alebo Medzinárodné združenie robotníkov/Medzinárodný spolok robotníkov/Medzinárodná asociácia robotníkov alebo Medzinárodné združenie pracujúcich/Medzinárodný spolok pracujúcich (pôvodný názov "International Workingmen's Association", skr. IWA, Medzinárodná asociácia pracujúcich) alebo neoficiálne Prvá internacionála bola medzinárodná organizácia socialistických strán a robotníckych zväzov, založená v roku 1864 v Londýne. 
Pri jej zrode stáli komunisti (Karol Marx, Friedrich Engels) a anarchisti (Michail Alexandrovič Bakunin). V 1. internacionále bolo zastúpených málo marxistov a mnoho proudhonistov (tj. anarchistov). 
Členovia internacionály sa aktívne zúčastňovali povstania Parížskej komúny. Svoju činnosť internacionála ukončila kvôli nezhodám komunistov a anarchistov (napríklad v tom, či vytvoriť štát robotníkov, alebo či štát zrušiť) v roku 1876. V roku 1872 bolo jej sídlo prenesené z Londýna do New Yorku. V roku 1876 bola jej činnosť pozastavená.
Napster

Napster bola internetová služba umožňujúca zdieľanie hudobných súborov. Vytvoril ju Shawn Fanning počas štúdií na Northeastern University v Bostone. V prevádzke bola od júna 1999 do júla 2001. Začiatkom roku 2001 mala približne 60 miliónov používateľov.
Technológia Napsteru umožňovala používateľom jednoducho kopírovať MP3 súbory medzi sebou, kvôli čomu ju hudobný priemysel obviňoval z obrovského porušovania autorských práv.
Služba vo svojej pôvodnej podobe bola na základe rozhodnutia súdu zrušená. Jej zánik však viedol k rozšíreniu decentralizovaných spôsobov zdieľania súborov.
Shawn Fanning

Shawn Fanning (* 22. november 1980, Brockton, Massachusetts, USA) je americký podnikateľ v oblasti internetu. Naprogramoval a založil systém Napster na zdieľanie súborov medzi užívateľmi cez internet.
Konštantínov oblúk

Konštantínov oblúk alebo aj Konštantínov víťazný oblúk ("Arco di Costantino") je historická pamiatka v Ríme. Stojí v blízkosti Kolosea na začiatku Svätej cesty, kde sa začínal pochod víťazného veliteľa pri triumfe. Dal ho postaviť senát po víťazstve cisára Konštantína nad Maxentiom pri Mulvijskom moste v roku 312 n. l. Je to stavba z bieleho mramoru s troma priechodmi. Na jeho architektonickú a plastickú výzdobu boli použité prvky zo starších pamätníkov – napr. z víťazného oblúka cisára Tita.
Expresionizmus (architektúra)

Expresionizmu sa v architektúre presadil iba v Nemecku a to len v 20. rokoch 20. storočia, dá sa povedať, že v architektúre boli priekopníkmi v používaní kombinácií skla, kovov a betónu. 
Expresionizmus možno považovať skôr za "stav ducha", s tým, že budova môže vyjadriť konkrétnu ideu bez toho, aby sa držala zaužívaných stavebných a architektonických princípov. Expresionizmus znamená výraz, nepokoj, nestabilnosť a prejavil sa po 1. svetovej vojne ako východisko modernej architektúry.
Hans Poelzig ako prvý spojil starú vodárenskú vežu s galériou v Poznani roku 1911. Experimentovať sa začalo aj v Nemecku, často išlo o nezrealizovateľné stavby, ako napríklad sklenené mrakodrapy od "Miesa van der Roheho". Veľkými projektami boli priemyselné haly, ktorým sa pridávalo na dramatickosti formy. A aj napriek nezvyčajným tvarom vo svojej najčistejšej forme, expresionizmu nehľadal žiadne zdôvodnenie idey architekta, ktorá určovala budove tvar. Poskytoval v tom čase obrovský priestor na experimentovanie z formami a tvarmi aké sa dovtedy na svetovej architektonickej scéne neobjavili.
Vyvrcholením expresionizmu bola Einsteinova veža v Postupime (1917 – 1921) od Ericha Mendelsohna, kde hľadal vzťah nových funkcií a foriem prostredníctvom plynúcich skulpturálnych foriem. 
Hoci mnohí expresionisti sa neskôr prihlásili k funkcionalizmu alebo racionalizmu, expresionistické formy ich neprestali zaujímať ani neskôr. Dôkazom toho je budova opery v Sydney od dánskeho architekta Jørna Utzona, ktorá spája funkciu a kontext do mimoriadnej silnej série foriem. Pomocou výrazových možností betónových škrupín vytvoril nezabudnuteľnú formu prinášajúc do usadlého mesta život.
Slovensko má talent

Slovensko má talent je slovenská verzia "Britain's Got Talent", ktorú vysielala TV Markíza od 21. septembra 2008 a skončila veľkým finále, ktoré sa uskutočnilo 7. decembra 2008. 
Vysielanie.
Show "Slovensko má talent" vysielala televízia Markíza každú nedeľu o 20:00 ako hlavnú časť prime-time vysielania v období od 21. septembra 2008 do 7. decembra 2008. Obsahovala dvanásť epizód, z toho 5 castingov v divadlách, "Deliberation" ("Veľký tresk"), 5 semifinálových kôl a finálové kolo.
"Post-talentové" vysielanie.
TV Markíza ešte aj po skončení "Slovensko má talent" uviedla tri ďalšie programy súvisiace s Talentom: konkrétne "Slovensko má talent" s podtitulom "Talenty, ako ste ich ešte nevideli", ďalší špeciál 21. decembra – zostrih najlepších talentov zo zahraničných verzií formátu "Got Talent". Svoj ťažiskový projekt Markíza tradične využije aj v posledný deň roka – hlavná silvestrovská šou ponesie názov "Slovensko má Silvester 2008", ladená bola v talentovom duchu.
Hnutie za lepšie Maďarsko

Hnutie za lepšie Maďarsko (maď. "Jobbik Magyarországért Mozgalom"), skrátene ľudovo Jobbik, je radikálnopravicová politická strana v Maďarsku; v lete roku 2009 podľa prieskumov aj volieb do Európskeho parlamentu tretia najsilnejšia politická strana v Maďarsku, majúca len o niečo menej priaznivcov ako vládnuca MSZP. 
Jej predchodkyňa bola založená v roku 2002 ako Jobboldali Ifjúsági Közösség – Jobbik ("Pravicové mládežnícke spoločenstvo - Lepšie/Vpravo" [jobbik znamená aj lepšie aj vpravo]), ktorú tvorili hlavne univerzitní študenti, ako strana bola založená v roku 2003.
V auguste 2007 strana založila Maďarskú gardu.
V roku 2009 strana v rámci volieb do Európskeho parlamentu získala v Maďarsku 14,77% hlasov a 3 kreslá. 
Ideológia strany.
Po voľbách do Európskeho parlamentu sa predstavitelia strany vyjadrili, že chcú zrušiť Trianonskú zmluvu a Benešove dekréty a s tým súvisiace súčasné hranice v strednej Európe vzniknuté po prvej a druhej svetovej vojne . Požiadavka zrušenia Trianonskej zmluvy zodpovedá požiadavke obnovenia územného rozsahu štátu Uhorsko a okrem iného zrušenia štátu Slovenská republika.
V marci 2010 číslo 5 na kandidátke strany, Tamás Gaudi-Nagy, povedal "keď to bude potrebné, v danom prípade sa prostredníctvom referenda môže uskutočniť aj úprava hraníc... na to potrebujeme aj silnú armádu." Vo svojom volebnom programe Jobbik v tejto súvislosti uvádza, že "za svoju najdôležitejšiu úlohu Jobbik považuje znovuzjednotenie maďarského národa nespravodlivo rozdeleného v priebehu dvadsiateho storočia,", ďalej, že krajanom v ňom dá občianstvo materskej krajiny a zastúpenie v parlamente, a že chce zbrojné výdavky zdvojnásobiť a veľkosť armády zvýšiť zo súčasných 30-tisíc na 72-tisíc.
V marci 2010 predseda strany Gábor Vona v podstate priznal snahu zlikvidovať demokratický systém, keď vyhlásil, že po nástupe Jobbiku do parlamentu ostatné strany do niekoľkých mesiacov zaniknú. 
Krisztina Morvaiová, ktorá bola zvolená za stranu do Európskeho parlamentu a ktorú strana označuje za svoju kandidátku na prezidentku Maďarska, je známa svojim otvoreným antisemitizmom. V roku 2008 už vopred poradila "liberálno-boľševistickým sionistom", aby si rozmysleli "kam utečú a kam sa schovajú". Rok nato odporučila svojim židovským kritikom aby sa nezaoberali ňou ale sa "pohrali so svojimi malými, orezanými penismi [v origináli je vulgárny ekvivalent]" a Izraelčanov označila za "zavšivavených, špinavých vrahov".
Francúzske národné hádzanárske mužstvo

Francúzske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Francúzsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Súčasný káder.
"Káder pre Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2021"
Tréner: Guillaume Gille
"Káder pre Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2013"
Francúzske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Francúzske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 bude reprezentovať Francúzsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku.
Maďarské národné hádzanárske mužstvo

Maďarské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Maďarsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Maďarské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Maďarské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Maďarsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Rumunské národné hádzanárske mužstvo

Rumunské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Rumunsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Rumunské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Rumunské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Rumunsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Rapcore

Rapcore alebo punk rap je subžáner rap rocku spájajúci vokálne a niekedy inštrumentálne prvky hip-hopu s punk rockom (niekedy s hardcore punkom).
Dejiny.
Rapcore má pôvod v rap rocku, ktorý v sebe spája vokálne a inštrumentálne prvky hip-hopu s rockom. Beastie Boys, pôvodne hardcore punková skupina, začala pracovať zo žánrom hip-hop. Ich debutový album "Licensed to Ill" obsahuje veľa rockového zvuku. Skupina Biohazard je považovaná za silne vplyvnú pre vývoj žánru. Punk rocková skupina Hed PE na koncertoch vykonáva spojenia štýlov od hip-hopu a reggae až po punk rock, hardcore punk a heavy metal. Hoci oni sú považovaní za vykonávajúcich žáner rapcore, oni označujú svoj hudobný štýl ako "G-punk". Skupina Kottonmouth Kings vykonáva štýl, ktorý označuje ako "psychedelický hip-hop punk rock".
Do prvej vlny skupín majúcich mainstreamový úspech patria 311, Bloodhound Gang, Limp Bizkit a Suicidal Tendencies.
Pohľadový betón

Pohľadový betón alebo Béton brut (z ) je betón, ktorý vytvára určitú štruktúru, poznačenú debnením a už viac neupravovanú. Používajú sa aj termíny ako „surový“ a „holý“ betón. Svoje využitie má na fasádach budov, ale aj na povrchoch ostatných konštrukcií ako betónové ploty alebo spevnené plochy.
Najdôležitejšie je dôkladné vyrobenie debnenia, ktoré sa musí z vnútornej strany opatriť proti prilepeniu k betónu olejovým náterom, lakovým filmom alebo vloženou PVC fóliou. Štruktúra povrchu sa dosahuje zvýraznením povrchu debnenia (alebo kamenivom v betónovej zmesi) technikami ako vypaľovanie, vzorkovanie s plastickými tabuľami a kovovými formami.
Pohľadový betón v architektúre 20. storočia.
Stal sa populárnym v širokej škále výrazových prostriedkov modernej architektúry 20. storočia. Vyvrcholením používania surového betónu bol brutalizmus, v ktorom sa aj akákoľvek ochrana alebo úprava považovala za nemorálnu a potláčala myšlienku tvorby nie estetickej, ale etickej architektúry.
Donedávna sa betón používal predovšetkým na výrobu nosných prvkov budov a schodísk. Pohľadový betón je však rozdielny od konštrukčného z hľadiska jeho zloženia. Ide o jemnú zmes rovnakej štruktúry a farby, aby sa vzor debnenia odtlačil čo najlepšie. Používa sa troj či štvor-zložkový betón, no pridávaním nových komponentov sa stále zdokonaľuje. Tie zabezpečujú jeho výborné technologické, ale i optické vlastnosti a preto sa s obľubou využíva nielen na fasádach, ale aj pri návrhu moderných interiérov – nábytku, deliacich častí a doplnkov. Pridaním pigmentov alebo povrchovými nátermi sa dá dosiahnuť rôzna farebnosť betónu. Pri použití pohľadového betónu tiež treba dbať na veľkosť a hustotu pórov, a usporiadanie škár od debnenia. Pri väčších realizáciách sa odporúča najskôr vyskúšať vzhľad betónu na ploche aspoň 2x2 metre. Najväčšie klady tohto materiálu sú odolnosť voči mrazu, vode a vlhkosti, ohňovzdornosť, vysoká pevnosť, stálosť jeho povrchu a nenáročná údržba. 
Významní predstavitelia a stavby.
Jedným z prvých použití pohľadového betónu je stavba kostola neďaleko Paríža v Le Raincy od Augusta Perreta z rokov 1922-1923. Ďalšou veľmi známou realizáciou je "kláštor Panny Márie La Tourette v Évreux", Lyon (1957–1960) architekta Le Corbusiera. U Le Corbusiera môžeme neupravené fasády vidieť napríklad aj na Unité d’habitation v Marseille alebo kaplnke Notre Dame du Haut v Ronchampe. Veľmi obľúbeným materiálom sa stal v období brutalizmu (1954–1970). Príkladom je budova strednej školy v britskom meste Hunstanton. Jej autormi boli Alison a Petr Smithson.
Z ďalších architektov môžeme vymenovať napr. Louisa Kahna, Jamesa Stirlinga alebo Paula Rudolpha.
Administratívne členenie Talianska

Administratívne členenie Talianska predstavuje správne rozdelenie územia Talianskej republiky. Členenie na jednotlivé časti vychádza z historických ale aj geografických a národnostných pomerov na daných územiach.
Rozdelenie.
Taliansko sa administratívne člení na:
Zvláštnosti.
V rámci provincií existuje v Taliansku niekoľko zvláštností. Autonómne provincie Bolzano a Trident (obe v regióne Tridentsko-Horná Adiža) majú špeciálne postavenie (plnia funkcie provincie, regiónu aj štátu). Valle d’Aosta je provinciou len de-facto, je to región, ktorý vykonáva aj správne funkcie na úrovni provincie (nemá žiadnu provinciu). 
Provincie Barletta-Andria-Trani, Fermo a Monza a Brianza začali vykonávať svoje funkcie až v roku 2009. 
Zvláštne postavenie má mesto Campione d’Italia, administratívne patriace do regiónu Lombardsko a jeho provincie Como, ale ležiace na území susedného Švajčiarska.
Spomedzi všetkých regiónov je najväčším Sicília () a najmenším Valle d’Aosta (). Čo sa týka počtu provincií, najviac ich obsahuje región Lombardsko (dvanásť), najmenej (odhliadnúc od Valle d’Aosta) majú regióny Basilicata, Molise, Tridentsko-Horná Adiža a Umbria (po dve).
"Pozn.: Tučným písmom je označené hlavné mesto regiónu"
Migrácia (sociológia)

Migrácia je zmena miesta trvalého pobytu za hranice určitej územnej jednotky; premiestňovanie obyvateľov v území spojené so zmenou bydliska. Niekedy sa hovorí o fyzickej alebo zemepisnej mobilite. Migrácia sa delí na internú / vnútornú (v rámci domovského štátu) a medzinárodnú / vonkajšiu (emigrant opustí hranice domovského štátu, imigrant sa prisťahuje). Ďalej sa delí na nevratnú, dočasnú, sezónnu a kyvadlovú. 
Emigrácia alebo vysťahovalectvo je trvalé alebo dlhodobé vysťahovanie.
História.
Migrácia má pôvod už v časoch, keď prví Homo erectus a Homo sapiens opúšťali Afriku (Rift Valley) a postupovali do Európy a neskôr na ďalšie kontinenty. V nedávnej histórii je dôležitá nútená migrácia otrokov v 18.-19.storočí, najmä zo západnej Afriky do severnej a južnej Ameriky, aj tzv. zmluvné otroctvo prevažne z Číny, Indie a Japonska do kolónií európskych mocností. Kolonializmus zohral dôležitú úlohu v medzinárodnej migrácii; koloniálne mocnosti ako Veľká Británia, Španielsko a Francúzsko podporovali presídľovanie vlastných občanov do kolónií.
Ďalší významný míľnik súvisí s prerodom USA na industriálnu veľmoc v 19. storočí, kedy milióny pracovníkov z chudobných regiónov Európy odchádzali z ekonomických dôvodov do USA.  
Po 2. svetovej vojne bola potrebná pracovná sila na rozvoj ekonomiky v povojnovej Európe, Severnej Amerike a Austrálii, preto nastala ďalšia veľká vlna migrácie. 
Do 70. rokov 20. storočia migrácia v Európe ustúpila, no v Amerike pretrvávala až do 90. rokov 20. storočia.
Súčasnosť.
V súčasnosti sa migrácia vyskytuje najmä z politických, ekonomických a sociálnych dôvodov.    
Kto je migrant/emigrant?
Podľa definície OSN: Emigrant je osoba, ktorá sa zdržuje dobrovoľne mimo vlastnej krajiny. V skutočnosti je ale oveľa zložitejšie zistiť, kto vlastne v skutočnosti je emigrant a ako dlho sa zdržuje mimo domova.
Migrácia sa delí do rôznych kategórií (napr. podľa motívu, legality, a pod.) a definície sa v krajinách líšia. Najčastejšie používané kategórie v deľbe emigrantov sú:
Teórie migrácie.
E.G. Ravenstein v roku 1885 vydal článok s názvom „The Laws of Migration“, v ktorom na základe štatistík a údajov o migrácii pochádzajúcich
z Veľkej Británie, zhromaždil tzv. zákony migrácie, ktoré zahŕňajú diaľku, rôzne typy migrantov, rozdielne preferencie žien a mužov pri migrovaní, a pod. 
E.S. Lee delí faktory spôsobujúce migráciu na tzv. „push faktory“ a „pull faktory“. „Push faktory“ sú negatíva, ktoré človeka odrádzajú v zotrvaní v pôvodnej oblasti, napr. zlá ekonomická situácia, zmena politického režimu, konflikty, vojny, diskriminácia, a pod. „Pull faktory“ sú pozitíva, ktoré človeka motivujú k migrácii do novej oblasti, napr. pracovné príležitosti, priaznivé podnebie, vzdelanie, fungujúca ekonomika, a pod.
Jawa Tengah

Jawa Tengah (doslova: Stredná Jáva) je provincia Indonézie. Hlavným mestom je Semarang. Je jednou zo šiestich provincií ostrova Jáva. Stredná Jáva je aj politickým subjektom. Z pohľadu kultúry a histórie je najvýznačnejšou časťou Jawa Tengahu mesto Yogyakarta.
Provincia má rozlohu 32 548,20 km² a tvorí približne štvrtinu celkovej rozlohy Jávy. Žije tu 31 820 000 obyvateľov (v roku 2005), čo je približne štvrtina obyvateľstva ostrova, a je treťou najľudnatejšou provinciou v Indonézii po provinciách Jawa Barat a Jawa Timur.
Rodina Pallas

Rodina Pallas je skupina asteroidov B-typu s vysokou inklináciou v strede pásma planétok. Prvýkrát bola pozorovaná Kiyotsuguom Hirayamom v roku 1928.
Rodina je pomenovaná po 2 Pallas, extrémne veľkom asteroide s priemerom ~550 km. Ostatné telesá sú oveľa menšie, najväčší 5222 Ioffe má priemer 22 km. Prevaha inak vzácnych B-typov, ale aj ich malé veľkosti oproti 2 Pallas, naznačuje že ide pravdepodobne o zvyšky po zrážke 2 Pallas s iným vesmírnym objektom.
Z diagramu, ich obežné prvky ležia približne v rovnakej vzdialenosti
V súčasnosti, vzdialenosť obežných prvkov obiehajúcich členov
Maďarská rodina (astronómia)

Maďarská rodina je skupina asteroidov pásma planétok obiehajúcich okolo Slnka vo vzdialenosti 1,78 až 2,00 AU. Majú nízku excentricitu (pod 0,18) a inklináciu medzi 16 a 34°. Obežnú dobu majú približne 2,5 roka. Majú rezonanciu s Jupiterom 9:2 a s Marsom 3:2. Sú pomenované po najväčšom členovi tejto rodiny 434 Hungaria a ležia vo vnútri "jadra" pásma planétok za 4:1 Kirkwoodovou medzerou.
Väčšina asteroidov Maďarskej rodiny sú E-typy, čo znamená, že majú veľmi vysoko svetlé enstatitove povrchy a albedo typicky nad 0,30. Aj napriek ich vysokému albedu, ani jeden nie je viditeľný ďalekohľadom, pretože sú príliš malé, najväčší (434 Hungaria) má priemer 20 km. Aj napriek tomu patria medzi najmenšie asteroidy pozorovateľné amatérskymi teleskopmi.
Pôvod asteroidov Maďarskej rodiny je dobre známy. Na 4:1 obežnej rezonancii s Jupiterom, ktorá sa nachádza na polosi 2,06 AU je každé obiehajúce teleso vtiahnuté do vysokej excentricity a nestálej obežnej dráhy tvoriacej najvnútornejšiu Kirkwoodovu medzeru. Vnútro tejto rezonancie, asteroidy s malou inklináciou obehu, na rozdiel od tých v 4:1 Kirkwoodovej medzere, silne priťahované gravitačným poľom Marsu. Na rozdiel od príťažlivosti Jupitera, poruchy spôsobené Marsom odstrkujú všetky asteroidy z 4:1 Kirkwoodovej medzery okrem tých, ktoré sú dostatočne vzdialené. Zvyšná koncentrácia asteroidov vo vnútri 4:1 rezonancie obieha s vysokou inklináciou a nízkou excentricitou. Aj v dnešnej dobe sa stáva, že niektorý asteroid pretne obežnú dráhu Marsu a je vyvrhnutý mimo Slnečnej sústavy kvôli vplyvu Marsu. 
Z dlhodobého hľadiska je Mars pokladaný za ničiteľa Maďarskej rodiny.
Rodina Eos

Rodina Eos je významnou skupinou asteroidov pásma planétok, ktorá sa sformovala po dávnej kolízii vesmírnych telies (predpoklad). Rodina je pomenovaná po asteroide 221 Eos.
Asteroidy rodiny Eos majú polosi medzi 2,99 a 3,03 AU, excentricitu medzi 0,01 až 0,13 a inklináciu medzi 8° a 12°. V súčasnosti je známych približne 4400 členov tejto rodiny.
Titov oblúk

Titov oblúk alebo Titov víťazný oblúk () stojí na ruinách Rímskeho fóra. Je jedným zo štyroch víťazných oblúkov, ktoré sa nachádzajú v rímskom komplexe chrámov a budov Forum Romanum. Dal ho postaviť cisár Domicián v roku 81, na oslavu víťazstiev svojho brata Tita a otca Vespasiana v Judeai v roku 70. Oblúk je dielom architekta Rabiriusa. Vo vnútri je oblúk zdobený reliéfmi znázorňujúcimi triumfálny sprievod so zajatými Židmi, ako aj rímskych vojakov nesúcich korisť z chrámov Jeruzalema. Na nosidlách nesú oltár, strieborné trúbky a zlatý sedemramenný svietnik menorah.
Pietro Bracci

Pietro Bracci (* 1700, Rím, Taliansko1773, Rím) bol taliansky sochár.
Medzi jeho najslávnejšie diela patrí socha Neptúna na Fontáne di Trevi v Ríme.
K jeho dielam patria:
Jenna Jameson

Jenna Jameson narodená ako Jenna Marie Massoli (* 9. apríl 1974, Las Vegas, Nevada, USA) je americká pornoherečka talianskeho pôvodu. Kariéru pornoherečky začala v roku 1993, predtým fotila akty a tancovala striptíz. Dnes patrí k najznámejším vo svojom obore a je držiteľkou viacerých ocenení.
Slovenské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Slovenské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Slovensko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku. Po prvýkrát v histórii Majstrovstiev sveta sa zúčastnilo aj . Skončilo na 10. mieste, čo je výborný úspech.
Pred Majstrovstvami sveta.
Slovenské mužstvo bolo od 2. do 7. januára na sústredení v Hlohovci. Odohralo tam modelovaný zápas s domácim tímom MŠK Hlohovec, v ktorom vyhralo 41:23. Mužstvo pokračovalo prípravu v dňoch 8. až 10. januára v Česku na Novoročnom pohári za účasti 4 tímov zo strednej Európy. Slovenský tím skončil posledný. Prehral 22:26 s Českom, 31:35 s Poľskom a 28:29 s Maďarskom. V dňoch od 11. do 14. januára bol národný tím na sústredení v Bratislave. Počas tohto sústredenia sa zúčastnil na vyhlasovaní ankety o najlepšieho hádzanára Slovenska za rok 2008. Anketu v mužskej kategórii vyhral brankár Richard Štochl, ktorý ju vyhral po štvrtýkrát. Po tomto sústredení išli hráči na Majstrovstvá sveta do Chorvátska. Cestovali autobusom.
Na Majstrovstvách sveta.
Slovensko bolo jediným nováčikom Majstrovstiev sveta 2009. Hralo v Skupine A, v Osijeku, v hale Dvorana Gradski vrt s kapacitou 3 600 miest.
Prvý zápas odohralo 17. januára proti Argentíne. Vyhralo 27:25. 
Slovensko hralo v červených a bielych dresoch. Za postup do skupiny I si slovenské mužstvo rozdelilo prémiu 26 555 EUR.
Po postupe zo zákaldnej skupiny A do štvrťfinálovej skupiny I mohlo slovenský realizačný tím dopísať dvoch nových hráčov. Tím tak nespravil, a ako dôvod uviedol, že nechce narušiť kolektív.
Porušenie večierky a rezignácia trénera.
Deň pred posledným zápasom Slovenska na Majstrovstvách sveta 2009 porušili hráči Martin Straňovský, Tomáš Straňovský, Andrej Petro, Csaba Szücs a Radoslav Antl večierku. Tréner Zoltán Heister povedal tieto mená pre to, aby očistil iných. Tréner potom odstúpil. S odstupom času povedal aj príčiny jeho odchodu: cítil, že mužstvo má na viac. Podnetom bolo, že spomínaní hráči porušili večierku.
Po Majstrovstvách sveta.
Reprezentácia prišla na Slovensko deň po zápase s Nórskom, 30. januára v skorých ranných hodinách.
Začiatkom februára prestúpil Peter Kukučka z klubu HSG Nordhorn do Kadetten Schaffhausen Handball, kde hráva aj Andrej Petro.
Austrálske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Austrálske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Austráliu na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku. Mužstvo skončilo na poslednom, 24. mieste.
Chorvátske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Chorvátske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Chorvátsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v tejto krajine.
Poľské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Poľské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Poľsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Juhokórejské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Juhokórejské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kórejskú republiku na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Kubánske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Kubánske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kubu na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kuvajt na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Macedónske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Macedónske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Severné Macedónsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku.
Nemecké národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Nemecké národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Nemecko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Španielske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Španielske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Španielsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Švédske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Švédske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Švédsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.
Whale Island (Nový Zéland)

Whale Island (maor. Moutohora) je menší ostrov, nachádzajúci sa pri pobreží Severného ostrova, asi severne od mesta Whakatane. Plocha ostrova je a predstavuje erodovaný zvyšok vulkanického komplexu.
História.
Na ostrove sa nachádzajú zvyšky maorského osídlenia (obydlia a záhradné terasy). Maori ostrov obývali až do začiatku 19. storočia. V tomto storočí bola na ostrove postavená aj veľrybárska základňa, no po tom, ako sa lovcom nepodarilo uloviť ani jednu veľrybu bola po pár rokoch opustená. Neskôr, koncom 19. storočia bola na ostrove ťažená síra, ktorá bola spracovávaná v rafinérii v Aucklande. V roku 1895 bola ťažba z dôvodu nízkej kvality suroviny zastavená. V roku 1915 sa začal pre potreby stavby prístavného múru vo Whakatane na Whale Island ťažiť kameň. V súčasnosti je na ostrove prírodná rezervácia s obmedzeným prístupom návštevníkov.
Geológia.
Ostrov predstavuje vynorený zvyšok vulkanického komplexu, tvoreného prevažne dacitovo-andezitovými horninami. Vulkán bol naposledy aktívny začiatkom holocénu, v súčasnosti sú jedinými prejavmi neukončeného vulkanizmu kyslé termálne pramene a fumaroly, ktoré sa nachádzajú neďaleko centrálneho dómu ostrova.
Tojoo Itó

Tojoo Itó (; * 1. jún 1941, Soul, Kórejská republika) je japonský architekt, známy pre jeho mimoriadne tvorivú koncepčnú architektúru, v ktorej sa usiluje spojiť fyzický svet so svetom virtuálnym. Je popredným predstaviteľom architektúry, ktorá sa venuje otázkam novodobého poňatia fiktívneho mesta.
Životopis.
Narodil sa v v Soule, ktorý bol v tom čase pod japonskou okupáciou. Absolvoval univerzitu v Tokiu, odbor architektúra v 1965. V 1991 bol hosťujúcim profesorom na Columbia University v New Yorku.
Tvorba.
Po práci v ateliéri pre architekta Kijonori Kikutake a spoločníkov v rokoch 1965 až 1969 si založil v roku 1971 svoj vlastný ateliér „Urban robot“ (Urbot). V roku 1979 bol ateliér premenovaný na "Toyo Ito &amp; Associates Architects". Počas jeho ranej tvorby Tojoo Itó zhotovil množstvo projektov súkromných rodinných domov. S jeho domácou výstavbou „White U“ v 1976 a „Silver hut“ v 1984 vytvoril základ nových ideí života v srdci populácie. Zdokonalil víziu veľkých premenlivých mestských komunít s projektom „Pao - bývanie pre tokijské tuláčky“. Kaze no tó v Jokohame z r. 1986 a Kaze no tamago z r. 1991 sú interaktívnymi medzníkmi verejného priestoru ako dôsledok kreatívnej konfrontácie s technickými možnosťami, ktoré prinesie budúcnosť.
Tojoo Itó je v Japonsku známy pre výchovu talentovanej mladšej generácie architektov. Architekti, ktorí pracovali pre jeho ateliér, zahŕňajú také zvučné mená ako Kazujo Sedžima (SANAA), Klein Dytham, a Kacuja Fukušima. Tojoo Itó je člen JIA, čestný člen AIA, RIBA a čestný profesor University of North London.
Inovačné metódy a technológie.
Jeho práca a jeho myšlienky sú výzvou pre vytvorenie novodobých materiálov. Jeho idey potrebujú byť podporené extrémne účinným materiálom, ako napr. vysokoúčinný betón, ktorý môže vytvoriť organickú formu a konštrukciu, ktorá umožňuje takýto objekt postaviť, nové možnosti perforovaného hliníka, a tiež inováciu tvrdeného skla a ocele.
Rotorua

Rotorua môže byť:
Rotorua (sopka)

Rotorua je kaldera vulkanického pôvodu s priemerom približne 22 km, nachádzajúca sa na novozélandskom Severnom ostrove. Kaldera je z väčšej časti zaliata vodou, čím vytvára jazero rovnakého mena. Vznikla počas mohutnej erupcie pred 220 000 rokmi, ktorá vyvrhla viac ako 340 km³ ryolitových ignimbritov rozprestierajúcich sa na ploche približne 4 000 km² a známych ako "Mamaku Ignimbrite". Postkalderové štádium vulkanizmu zahŕňalo rast niekoľkých vulkanických dómov, posledných pred 25 000 rokmi. Najväčší dóm vyčnieva nad hladinu jazera (Mokoia Island). V okolí kaldery sa nachádza niekoľko geotermálnych zón (Takeke, Tikitere, Rotokawa, a Rotorua-Whakarewarewa).
Psychogeografia

Psychogeografia je umelecká metóda ktorej cieľom je skúmať vplyv mestského prostredia – architektúry na chovanie človeka. Jej autorom je Guy Debord "Guide psychogéographique de Paris" 1955. Táto metóda sa často používala medzi členmi Lettristickej internacionály (Guy Debord, Michéle Bernsteinová, Gil J. Wolman). Lettristi chápali mesto ako prostriedok, ktorý by mal podnecovať ľudskú predstavivosť. Medzi ich populárne heslo, ktoré často písali po verejných priestranstvách bolo "nikdy nepracuj". Architektúru pokladali za hlavný prostriedok k trvalým premenám ľudského života, taktiež za prostriedok na zahnanie nudy. Za jednu z najdôležitejších úloh budúcnosti považovali otázku naplnenia volného času. Vytvárali akcie, kde pozývali na určitú hodinu svojich priateľov na neznáme miesta kam však sami lettristi neprišli. Táto forma "hry" predpokladala zorientovanie sa účastníka v priestore o ktorom mal podať správu, vytvoriť mapu, popísať udalosti ktoré sa počas akcie odohrali... Guy Debord v roku 1957 založil Situacionistickú internacionálu, kde sa spojili aktivity Hnutia za imaginistický Bauhaus a Lettristickej internacionály.
Dnes je pojem psychogeografia značne široký a často označuje väčšiu škálu umeleckých aktivít vo verejnom priestore, napríklad práca so zvukmi mesta apod.
Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov

Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov je najvyššie medzinárodné hádzanárske podujatie mužov, na ktorom sa zúčastňujú družstvá členských krajín Medzinárodnej hádzanárskej federácie (IHF). Uskutočňujú sa od roku 1938, kedy sa konal turnaj v Nemecku. Od roku 1993 sa konajú v dvojročnom cykle. Majstrovstvá sveta zároveň slúžia ako jedno z kvalifikačných podujatí na hádzanársky turnaj Letných olympijských hier.
V rokoch 1976 až 1992 sa organizovali aj MS mužov B a C kategórie, ktoré slúžili ako kvalifikácia na hlavné podujatie MS. Od roku 1993 bola spustená organizácia kvalifikácie. Tá sa organizuje iba v Európe, na kvalifikáciu z ostatných kontinentov slúžia jednotlivé kontinentálne majstrovstvá.
Janka Sovičová

Janka Sovičová (rod. Köbölová; * 4. máj 1979), Rimavská Sobota) je slovenská bábkoherečka, členka Bratislavského bábkového divadla. 
Janka Sovičová sa narodila a vyrastala v Rimavskej Sobote, kde začala s divadlom (u Ľ. Šárika i M.Lacka - Divosud, Pictus), i k folklóru (Oriašok, S. Pazmanyiová). Vyštudovala Obchodnú akadémiu v Rimavskej Sobote a absolvovala Vysokú školu múzických umení v Bratislave - odbor bábkoherectvo (2001).
V Bratislavskom bábkovom divadle pracuje od roku 2002. Od roku 2004 ako členka občianskeho združenia Červený nos Clowndoctors účinkuje pre detských pacientov na oddeleniach bratislavských nemocníc. Ako asistentka réžie spolupracuje pri príprave bratislavských Korunovačných slávnosti. Má na konte 2 ocenenia za najlepší ženský herecký výkon (Banja Luka, 2002 a 2008).
Guy Debord

Guy Ernest Debord (* 28. december 1931, Paríž – † 30. november 1994, Bellevue-la-Montagne) bol francúzsky básnik, lettrista, umelec, experimentálny filmový tvorca, spisovateľ a zásadný teoretik modernej kultúry a spoločnosti. Bol ovplyvnený marxistickými ideami, kritizoval kapitalizmus a médiá. Používal metódy psychogeografie agitácie a tvorby situácií. 
V roku 1957 založil Situacionistickú internacionálu (SI), ktorá združovala rozličných umelcov používajúcich umelecké a antiumelecké metódy, anarchizmus a protopunk na narušenie kapitalistickej indoktrinovanej spoločnosti. Situacionistické idey zohrali významnú úlohu pri študentských nepokojoch v Paríži roku 1968. Guy Debord bol komplikovaná autoritárska osobnosť, čo sa odzrkadlilo aj v sporoch a následnej deštrukcii samotnej SI. V roku 1994 spáchal samovraždu.
Dielo.
Guyove zásadné knižné dielo "Spoločnosť spektáklu" (La Société du spectacle) vyšlo v roku 1967.
V roku 1952 natočil film "Krik pre markíza de Sade" – Hurlements en faveur de Sade.
Dvorana Gradski vrt

Dvorana Gradski vrt je športová hala v chorvátskom meste Osijek. Slúži predovšetkým na hádzanárské a basketbalové zápasy. Celý komplex má 7 hál, z ktorej jedna je aj atletická. Hlavná hala má kapacitu 3 538 miest. V roku 2009 sa tu konali Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov. V dňoch 3. februára až 5. februára 2017 sa tu odohrá stretnutie 1. kola svetovej skupiny Davisovho pohára 2017 medzi Chorvátskom a Španielskom.