burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Anaxo (dcéra Alkaia)

Anaxo alebo Anaxó ("Anaxo"/iný prepis "Anaxó") je v gréckej mytológii dcéra tirynthského kráľa Alkaia a jeho manželky Lysidiky.
Anaxo bola sestrou Amfitryóna, nástupcu tiryntského trónu a nevlastného otca najväčšieho hrdinu gréckych mýtov Hérakla. Manželom Anaxo sa stal jej strýko mykénsky kráľ Élektryón, ktorému porodila desať detí, synov Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa a dcéru Alkménu, matku Hérakla.
Marcia Davenportová

Marcia Davenportová rodným menom "Marcia Glicková" (* 9. jún 1903, New York, New York, USA – † 16. január 1996, Monterey, Kalifornia) bola americká spisovateľka a hudobná kritička. Je autorkou rozsiahleho, viac ako 900 stranového románu "The Valley of Decision", ktorý sa zaoberá prototypickou rodinou Scottovcov, vlastniacou železiarne v meste Pittsburgh. Dej románu je z časti o česko-slovenských vysťahovalcoch do USA a spojený aj s udalosťami v bývalom Česko-Slovensku.
Životopis.
Jej otec Bernard Glick bol poisťovací agent a jej matka americká sopránová speváčka rumunského pôvodu Alma Glucková, jedna z najslávnejších speváčok svojej doby. Po rozvode rodičov sa v druhom manželstve jej matky stala nevlastnou dcérou huslistu a skladateľa Efraima Zimbalistu.
Gorgofonos

Gorgofonos ("Gorgofonos") môže byť v gréckej mytológii:
Medzi nebom a peklom

Medzi nebom a peklom je kniha rozhovorov Štefana Hríba s bývalým arcibiskupom Róbertom Bezákom. Knihu vydalo vydavateľstvo W PRESS v novembri 2013.
Kniha je odpoveďou na knihu rozhovorov Petra Seewalda s pápežom Benediktom XVI. Rozhovory sa diali v kláštore redemptoristov pri bratislavskej hlavnej stanici.
Kniha sa skladá z troch sekcií:
SYMA Rendezvény és Kongresszusi Központ

SYMA Rendezvény és Kongresszusi Központ je výstavný a kongresový komplex v maďarskom hlavnom meste Budapešť. Ide o jedno z najmodernejších centier v Maďarsku, v ktorom sa konajú významné športové, výstavné a kultúrne podujatia. Komplex bol otvorený v roku 2000 na mieste pôvodnej budapeštianskej športovej haly, ktorá vyhorela v roku 1999 a aktuálne pozostáva z troch samostatných multifunkčných hál s celkovou plochou .
V januári 2014 sa tu konali Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2014, vo februári 2014 tu budú prebiehať tenisové súťaže 1. skupiny Fed Cupu.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003 boli 1. Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, tretie najvyššie kontinentálne podujatie v roku 2003, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 24.26. januára 2003 v Brescii, v Taliansku, za účasti 4 tímov. Taliansko, ako najlepšie družstvo, postúpilo v roku 2006 do II. divízie ME.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2006

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2006 boli v poradí 2. Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, tretie najvyššie kontinentálne podujatie v roku 2006, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 20.22. januára 2006 v Sofii, v Bulharsku, za účasti 5 tímov. Bielorusko, ako najlepšie družstvo, postúpilo v roku 2008 do II. divízie ME.
Püttlingen

Püttlingen je nemecké mesto v južnom Sársku, ležiace severozápadne od mesta Saarbrücken a severne od mesta Völklingen. 
Mesto má rozlohu 31. decembra 2012 tu žilo 18 848 obyvateľov.
Milan Jančuška

Milan Jančuška (* 21. október 1959, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca v súčasnosti tréner.
Klubový hokej.
Hráčska kariéra.
S hokejom začínal v Liptovskom Mikuláši ako útočník, neskôr sa v Košiciach stal obrancom. V sezóne 1979/1980 prišiel do klubu VSŽ Košice, kde s výnimkou povinnej vojenskej služby v Dukle Trenčín (1982 - 1984) odohral 10 sezón. V najvyššej súťaži odohral 392 zápasov, v ktorých strelil 92 gólov. V sezóne 1990/1991 hral vo fínskom klube KooKoo Kouvola. Následne 5 sezón pôsobil ako hrajúci tréner vo francúzskom klube HC Megève. 
Reprezentácia.
Na najvyššej úrovni reprezentoval Česko-Slovensko od 16. decembra do 22. decembra 1989 v 5. zápasoch, v ktorých neskóroval.
Trénerská kariéra.
Po skončení kariéry začal trénovať mládež HC Košice, nasledujúce dve sezóny bol asistentom pri seniorskom družstve. Potom nasledovala dvojročná práca v Poprade. Ďalšie tri sezóny trénoval spolu s Róbertom Spišákom seniorov Košíc, v sezóne 2004/2005 francúzsky klub Sangliers Arvernes de Clermont. Následne dve sezóny pôsobil v MHk 32 Liptovský Mikuláš, pričom v prvej sezóne aj ako asistent reprezentácie do 20 rokov. 
Od roku 2007 do 2010 bol trénerom poľského klubu Podhale Nowy Targ , v ďalších dvoch sezónach KH Sanok, kde však v druhej sezóne skončil predčasne a sezónu dokončil v MsHK Žilina. Od sezóny 2012/2013 bol trénerom HK Poprad . V apríli 2015 mu vedenie klubu oznámilo, že s ním nepredĺži zmluvu na ďalšiu sezónu, aby následne podpísal dvojročnú zmluvu s MsHK Žilina, s ktorou dosiahol úspech v podobe bronzových medailí v sezóne 2016/2017. Krátko na to po skončení sezóny podpísal ako hlavný tréner zmluvu s HC Košice. Pre neuspokojivé výkony a herný prejav mužstva bol k 1.1.2018 odvolaný.
University of Reading

University of Reading je univerzita v anglickom meste Reading s 17 500 študentmi a 4000 vedeckými pracovníkmi. V medzinárodných porovnaniach figuruje na predných miestach a zaraďuje sa medzi univerzity s najintenzívnejšou výskumnou činnosťou v Spojenom kráľovstve. Je rozdelená na tri pôsobiská, ktoré sú každé vzdialené približne 10 minút od centra mesta.
Rüsselsheim

Rüsselsheim je najväčšie mesto okresu Groß-Gerau v hospodársko-technologickej oblasti Rhein-Main v nemeckej spolkovej krajine Hesensko. Je jedným zo siedmich miest s osobitným postavením v Hesensku. Leží na rieke Mohan, len niekoľko kilometrov pred ústím rieky v Mainzi, ktorý je však už hlavným mestom spolkovej krajiny Porýnie-Falcko. K mestu tiež patria dve predmestia – Bauschheim a Königstädten. Mesto je známe predovšetkým ako sídlo automobilky Opel.
Má približne 60 507 obyvateľov (31. 12. 2012).
Dejiny.
Vo svojej histórii nieslo miest niekoľko mien, ktoré sa časom vyvinuli až do dnešnej podoby Rüsselsheim.
Hospodárstvo.
Najväčšou firmou a zamestnávateľom v meste je automobilka Opel, ktorá tak ťaží z jeho ideálnej polohy na križovatke dôležitých diaľničných a železničných ciest. Ďalej tiež v meste pôsobí automobilka Hyundai a americká technologická firma Electronic Data Systems (EDS).
Websupport

Websupport je slovenská webhostingová spoločnosť, ktorá na trhu pôsobí od roku 2002. Od roku 2011 pôsobí aj v Česku, Maďarsku a Rakúsku. V roku 2019 sa stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.
Vznik spoločnosti.
Oficiálne vznikla firma 1. apríla 2002, v dobe, kedy zakladatelia Michal Truban a Pavel Stano študovali strednú školu. Prvá firemná doména bola "websuport.sk". Až neskôr sa zistilo, že „support“ je správne s dvomi p. Prvým produktom bol „Neobmedzený webhosting“, ktorý bežal na serveri s diskovou kapacitou len 40GB.
V roku 2019 akvizovala firmu dánska investičná spoločnosť Axcel. Firma sa tak stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.
Galata Köprüsü

Galata Köprüsü (dosl. "Galatský most") je most, ktorý prechádza ponad záliv Zlatý roh v Istanbule spája štvrte Galata a Eminonü. Je dlhý 465 metrov, široký 42 metrov a bol otvorený v decembri 1994. Má dve poschodia, po hornom vedie cesta a spodnú tvorí promenáda, lemovaná obchodmi a reštauráciami. Most je zdvíhací, aby mohli lode z Bosporu vplávať do Zlatého rohu.
Dejiny.
Prvý most cez Zlatý roh nechal vybudovať cisár Justinián I. V roku 1502 vypísal sultán Bajazid II. súťaž na stavbu nového mosta, do ktorej sa prihlásili aj Leonardo da Vinci a Michelangelo Buonarroti, ale z realizácie návrhov nakoniec zišlo. V roku 1863 vznikol druhý, drevený most, ktorý v roku 1875 nahradil železný most, postavený francúzskymi staviteľmi. Štvrtý most postavili Nemci v roku 1912 a slúžil až do roku 1992, kedy bol zničený požiarom. Bolo rozhodnuté o stavbe mosta súčasného, ktorý vybudovala domáca firma STFA Group.
Medzinárodná asociácia múzeí

Medzinárodná asociácia múzeí ("International Council of Museums", skr. ICOM) je medzinárodná mimovládna organizácia so statusom konzultanta UNESCO. 
Bola založená v roku 1946. Sídlo má v Paríži. Za vznikom stál Chauncey Jerome Hamlin (USA) a Georges Salles (Francúzsko). Jej cieľom je podporovať múzea a múzejných pracovníkov pri ich vedeckej práci, v starostlivosti o zbierky a ich uchovanie, pri prezentácii materiálu aj pri zvyšovaní vedeckej kvalifikácie múzejných pracovníkov.
Delenie múzeí podľa ICOM.
Podľa tematického zamerania (ICOM) múzeá delíme na:
Peregrín Laziosi

Svätý Peregrín Laziosi (tiež Peregrín z Forlì) (, ) (* okolo 1260, Forlì – † 1. máj 1345, Forlì) bol taliansky rehoľník a neskorší svätec. Bol príslušníkom rehole servitov.
Narodil sa v meste Forlì (na juhovýchode dnešného regiónu Emilia-Romagna) v aristokratickej rodine. V mladosti vyrastal ako mladý šľachtic a nič nenasvedčovalo jeho neskorší zasvätený život. Mesto bolo v čase Peregrínovho narodenia súčasťou Pápežského štátu a o jeho príbuzných bolo známe, že sa politicky angažovali v protipápežskej strane ghibelinov. Obyvatelia mesta boli názorovo rozdelení na dva tábory (občiansky a šľachtický) a často tu prepukali vášne a konflikty medzi oboma stranami. Ako sprostredkovateľ mieru tu bol vyslaný generálny predstaviteľ servitov, neskorší svätec Filippo Benizi, ktorého v návale emócií Peregrín napadol. Tento incident sa stal zlomovým momentom v ďalšom Peregrínovom živote.
Plný pokánia a pokory požiadal v roku 1292 prijatie do noviciátu v Siene. Z celého srdca sa pustil do služby Bohu a najbiednejším ľuďom. Okolo roku 1295 sa vrátil do rodného mesta, kde sa stal duchovným správcom. Jeho prianie, aby tam kde je to možné rozdávať sa druhým, vykonával s neúnavnou láskou k trpiaciom. Stal sa veľmi populárnym a jeho kázne získavali mnoho stúpencov.
Vo veku šesťdesiat rokov sa mu na nohe objavil rýchlo postupujúci rakovinový nádor, ktorý onedlho napadol aj kosti. Lekári videli jediné riešenie v amputácii postihnutej končatiny. V noci pred zákrokom sa v nemocnici pred obrazom s ukrižovaným Ježišom modlil až od vyčerpania zaspal. Na druhý deň mal nohu úplne zdravú. Správa o zázračnom vyliečení sa rýchlo rozšírila po meste a ešte znásobila dôveru ľudí k Peregrínovi. Mnohí ho začali uctievať, no on ostal verný svojmu jednoduchému životu.
O nasledujúcich dvadsať rokov zomrel. Pri jeho hrobe, navštevovanom početnými zástupmi ľudí, dochádzalo k viacerým zázrakom. Dnes sa miesto uloženia ostatkov tohto svätca nachádza v jemu zasvätenej bazilike v Peregrínovom rodnom meste.
Už zo 14. storočia pochádza jeho životopis (písaný po latinsky), ktorý vypracoval jeho rehoľný spolubrat. Text životopisu, doplnený viacerými legendami z Peregrínovho života, v roku 1483 spopularizoval taliansky humanista Nicolò Borghese (1432 – 1500), učenec a politik zo Sieny.
Zincirlikuyu Mezarlığı

Zincirlikuyu Mezarlığı (dosl. "Cintorín Zincirlikuyu") je moderné pohrebisko v európskej časti Istanbulu. Je pod správou mesta a je tu pochovaných mnoho prominentov tureckého verejného života. 
Cintorín leží v istanbulskej štvrti Şişli. Bol založený v roku 1935 a súčasnú rozlohu 0,381 km2 dosiahol v 50. rokoch 20. storočia. 
Mešitu na cintoríne dal postaviť İbrahim Bodur a bola otvorená 2. apríla 2004. Je projektovaná špeciálne na pohrebné obrady a má kapacitu 500 osôb.
Nad vstupom na cintorín je umiestnená citácia z koránu: "„Her Canlı ölüm tadacaktır.“"
Prenáška

Prenáška môže byť:
Cory Conacher

Cory Conacher (* 14. december 1989, Burlington, Kanada) je kanadský profesionálny hokejista hrajúci na pozícii centra.
Klubový hokej.
V úspešnej sezóne 2010/11 strávenej v súťaži NCAA v klube Canisius College, podpísal tri skúšobné amatérske zmluvy s klubmi AHL. Dva zápasy odohral za Rochester Americans, tri ďalšie stretnutia za Cincinnati Cyclones a päť za Milwaukee Admirals. Pred sezónou 2011/12 podpísal svoj prvý profesionálny kontrakt s klubom Norfolk Admirals v súťaži AHL. Klub je farmárskym celkom klubu Tampy Bay Lightning.
Pre svoju nižšiu postavu nebol nikdy draftovaný klubom NHL. Pred sezónou 2011/12 sa zúčastnil predsezónneho kempu klubu Tampa Bay Lightning. V kempe zaujal a postupne sa mu začala otvárať cesta do NHL. Nasledujúci ročník ešte začal na farme v klube Syracuse Crunch, ale počas sezóny sa už prepracoval aj do prvého tímu Tamby Bay Lightning. Sezónu dokončil v klube Ottawa Senators, kde bol vymenený. Pred sezónou 2013/14 si vybojoval stabilné miesto v prvom tíme Ottawy Senators. V drese Senators odohral v sezóne 60 stretnutí v ktorých zaznamenal 20 kanadských bodov za 4 góly a 16 asistencií. 
Sezónu, ale dokončil v tíme Buffalo Sabres za ktoré nastúpil v 19 zápasoch. 30. júna 2014 sa stal voľným hráčom. Už 1.júla podpísal, ako voľný hráč zmluvu s klubom New York Islanders za 600 000 dolárov. Z úvodných 29 zápasov sezóny nastúpil Conacher za Islanders len v 15 stretnutiach. 12. decembra bol preradený do farmárskeho mužstva Bridgeport Sound Tigers. 2.marca 2015 bol vymenený do klubu Vancouver Canucks, kde sa stal hráčom farmarského tímu canucks, ktorým je klub Utica Comets. Opačným smerom putoval center Justin Jeffrey.
Arsenij Petrovyč Jaceňuk

Arsenij Petrovyč Jaceňuk (ukr. Арсеній Петрович Яценюк, * 22. máj 1974, Černovice, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je ukrajinský politik, ekonóm a právnik. V rokoch 2014 - 2016 premiér ukrajinskej vlády, kedy pôsobil krátko ako predseda dočasnej, neskôr štandardne zvolenej vlády. Na čelo novej vlády sa dostal po tzv. Euromajdane, protestoch, ktoré skončili odchodom proruského prezidenta Viktora Janukovyča, obsadením Krymu ruskými silami a nepokojov, ktoré vyvrcholili otvoreným ozbrojeným konfliktom na východe Ukrajiny.
V rokoch 2005 a 2006 pôsobil ako minister hospodárstva Ukrajiny, hneď na to v roku 2007 ako minister zahraničných vecí Ukrajiny a v rokoch 2007 – 2008 ako predseda národného parlamentu Ukrajiny. V súčasnosti je predsedom ukrajinskej strany Baťkivščyna (po odsúdení jej bývalej predsedníčky Julie Tymošenkovej v roku 2010 na trest odňatia slobody). Počas protestov v ukrajinských mestách na prelome rokov 2013 a 2014 mu prezident Janukovyč 25. januára 2014 ponúkol post premiéra, ktorý odmietol.
Po dohode medzi vládou a predstaviteľmi protestujúcich za prítomnosti diplomatov Európskej únie a Ruska prezident Viktor Janukovyč prisľúbil vytvorenie dočasnej vlády, predčasné prezidentské voľby a návrat k zneniu ústavy z roku 2004. V priebehu nasledujúcich dní, 27. februára 2014, bol Jaceňuk zvolený parlamentom do funkcie predsedu dočasnej vlády. Po parlamentných voľbách v októbri 2014 bol novozvoleným parlamentom potvrdený vo funkcii predsedu vlády. Po dvoch rokoch vlády čelil kritike za pomalé tempo reforiem. 14. apríla 2016 podal demisiu. Novým premiérom bol menovaný Volodymyr Hrojsman.
Saab Automobile

Saab Automobile AB je švédska automobilka. Bola založená v roku 1945, kedy švédsky výrobca lietadiel a obranných systémov Saab AB ("Svenska Aeroplan AB (aktiebolaget)") začal projektovať malý automobil. Prvý sériový model Saab 92 bol uvedený v roku 1949. V roku 1968 sa zlúčila so spoločnosťou Scania-Vabis a o desať rokov neskôr uviedla model Saab 900, ktorý sa stal najpredávenejším automobilom Saab. V polovici 80. rokov sa objavil model Saab 9000.
História.
Koncern Saab od roku 1949 k svojej výrobe lietadiel priradil aj automobily, keď predstavil automobil Saab 92. Sídlo pre výrobu automobilov je v meste Trollhättan. V roku 1969 sa Saab zlúčil s firmou Scania a do roku 1995 niesla spoločnosť názov Saab-Scania. Automobilová divízia sa v roku 1989 od koncernu oddelila a v roku 1990 americká spoločnosť General Motors kúpila 51 % tejto divízie za 600 miliónov dolárov s opciou na kúpu ostávajúcich akcií v priebehu ďalších 10 rokov. Od tej doby vyrábané automobily používajú spoločné podvozkové platformy s automobilkou Opel.
Medzi najslávnejšie produkty automobilky patril automobil Saab Sonett (roadster, resp. kupé s dvojdobým trojvalcom), model Saab 99 a najmä kabriolet verzie Saab 900, ktorý bol v USA veľmi populárny, a jeho výroba zďaleka nestačila uspokojiť dopyt po ňom – v 80. rokoch bola čakacia doba na tento model viac ako dva roky.
Koncom roka 2008 materská spoločnosť General Motors oznámila, že premýšľa o predaji stratovej automobilky a dostala 27 ponúk. 17. februára 2009 General Motors oznámila, že pokiaľ automobilka nedostane štátnu pomoc od švédskej vlády, požiada o ochranu pred veriteľmi. Švédska vláda žiadosť o pomoc vo výške 6 miliárd švédskych korún odmietla a 20. februára tak bola automobilka nútená požiadať o ochranu pred veriteľmi, aby získala priestor pre reštrukturalizáciu. Súd 29. mája 2009 predĺžil firme bankrotovú ochranu až do 20. augusta.
Talpijotský hrob

Talpijotský hrob je hrob vytesaný v skale, objavený v roku 1980 v štvrti Talpijot Mizrach, päť kilometrov južne od jeruzalemského Starého Mesta. Obsahoval desať osuárií (pohrebných schránok na kosti), šesť z nich označených nápismi, z ktorých jeden bol rozlúštený ako "Ježiš, Jozefov syn", hoci o správnosti tohto výkladu sa vedú spory. V hrobe sa našli rôzne ľudské pozostatky a rytiny. 
Talpijotský nález bol prvýkrát publikovaný v roku 1994 v "Katalógu židovských osuárií v zbierkach štátu Izrael" pod číslami 701-709, a prvýkrát sa o ňom diskutovalo v britských médiách v marci a apríli 1996. Neskôr v tom istom roku vyšiel o ňom článok v 29. zväzku Atiquot, časopisu Izraelského pamiatkového úradu. V roku 2007 nakrútil kanadský dokumentarista James Cameron a investigatívny novinár Simcha Jacobovici kontroverzný dokumentárny film "Stratený Ježišov hrob" a Jacobovici spolu s Jamesom Pellegrinom vydali knihu "Hrob Ježišovej rodiny", kde nálezy predkladajú ako dôkaz, že v tomto hrobe bol pochovaný Ježiš Nazaretský a niektoré ďalšie postavy z Nového zákona. Toto tvrdenie však mnohí archeológovia a teológovia popierajú, rovnako ako jazykovedci a biblisti.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2015

Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2015 predstavoval 107. ročník súťaže európskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU). 
Súťaž sa konala od 26. januára do 1. februára 2015 vo švédskom hlavnom meste Štokholm. Súťaže prebiehaly v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry. 
Účastníci.
Právo účasti.
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2014 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov.
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2014/2015 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikoval na Majstrovstvá Európy (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).
Právo nominácie viacerých súťažiacich.
Každá krajina mala právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách Európy mali nasledovné krajiny právo nominovať viac ako jedného súťažiaceho:
Zoznam účastníkov súťaže.
Do súťaže nastúpilo celkovo 156 krasokorčuliarov z 32 krajín. V kategórii mužov súťažilo 30 športovcov, v kategórii žien 38 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 14 športových dvojíc a 30 tanečných párov. 
Program podujatia.
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu je uvádzaný v miestnom čase UTC+1 (stredoeurópsky čas): 
Finančné odmeny.
V zmysle rozhodnutia Rady Medzinárodnej korčuliarskej únie z 8. januára 2014 boli stanovené nasledovné finančné odmeny pre súťažiacich na Majstrovstvách Európy 2015, ktorí sa kvalifikovali a súťažili vo voľných jazdách, resp. voľných tancoch, a zároveň sa umiestnili do 12. miesta:
Celkovo tak ISU vyplatila na finančných odmenách súťažiacim 350.000 USD.
Ján Horáček

Ján Horáček (* 9. máj 1894, Turčiansky Svätý Martin – † 1989, Bratislava) bol významný slovenský kníhtlačiar, kníhkupec a vydavateľ. 
Životopis.
V roku 1921 si otvoril v Martine kníhkupecký a papiernický obchod, neskôr v roku 1929 kníhkupectvo v Bratislave na Dunajskej ulici. V roku 1939 založil vydavateľstvo, ktoré nieslo jeho meno. V období 1940 až 1948 vydal viac ako 70 knižných titulov. Značnú časť svojej vydavateľskej činnosti venoval vydávaniu kníh pre deti a mládež. Mnohé knihy z vydavateľstva Jána Horáčka vyzdobili poprední výtvarníci ako Ľudovít Fulla, Martin Benka, Jaroslav Vodrážka, či Karol Ondreička. Vydavateľstvo zaniklo v roku 1949. Ján Horáček neskôr pracoval vo vydavateľstvách Tatran, Osveta a Šport.
Mnohonárodný Zbor Sever-Východ

Mnohonárodný zbor Sever-Východ (anglicky: Multinational Corps North East, skratka: MNC NE) bol vytvorený 18. septembra 1999 v Štetín v Poľsku, kde má zbor v súčasnosti (2014) aj svoje veliteľstvo v Baltických kasárňach. 
Mnohonárodný zbor založili štáty Poľsko, Nemecko a Dánsko. Postupne sa k zboru pridali ďalšie krajiny, najmä noví členovia NATO. V apríli 2004 to bolo Estónsko, v januári 2005 Slovensko, v októbri 2005 Česko, v novembri 2006 USA, v júli 2008 Rumunsko, v auguste 2009 Slovinsko a trinástim členom sa v júli 2013 stalo Maďarsko.
Zbor dosiahol svoju plnú operačnú pripravenosť (anglicky: Full Operational Capability) v novembri 2005. Vo februári 2006 sa stal súčasťou NATO veliteľstiev rýchleho nasadenia (anglicky: High Readiness Headquarters ).
"Misia:" v súlade s obmedzeniami v národných ústavách a ustanoveniami Charty Organizácie Spojených národov ako aj v súlade s rozhodnutiami prijatými príslušnými orgánmi participujúcich krajín sú hlavné úlohy zboru:
"Ako veliteľstvo rýchleho nasadenia NATO" je zbor pripravený:
Funkcie veliteľa zboru (2014, poľský generálporučík Bogusław Samol), zástupcu veliteľa (2014, dánsky generál major Agner Rokos) a náčelníka štábu (2014, nemecký brigádny generál Lutz Niemann) sú obsadzované zakladajúcimi štátmi na rotačnej báze.
Tymanivka (Tuľčynský rajón)

Tymanivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1942 obyvateľov.
Oldřich Trávníček

Oldřich Trávníček (* 17. december 1888, Česká Třebová – † 7. december 1945, Žilina) bol český vydavateľ a kníhkupec pôsobiaci v Žiline. Trávníček patrí medzi najvýznamnejšie osobnosti slovenskej knižnej kultúry v 20. storočí.
Životopis.
V roku 1919 prišiel s manželkou Máriou do Žiliny s cieľom otvoriť obchod s papierom a kancelárskymi potrebami. V roku 1922 založil vlastné nakladateľstvo a ako prvý na Slovensku začal sústavne vydávať knihy pre deti a mládež. Svoj nový podnik zaregistroval pod názvom: Učiteľské nakladateľstvo O. Trávníček v Žiline. Okrem literatúry pre mládež vydával aj učebnice, odborné príručky pre pedagogickú prax a ľudovýchovnú činnosť, repertoár pre ochotnícke divadlá a iné publikácie. Celkom vyšlo v Trávníčkovom vydavateľstve viac ako 600 publikácií. Niektoré knihy ilustrovali poprední slovenskí i českí výtvarníci ako Vincent Hložník, Karol Ondreička, Jaroslav Vodrážka, Jan Hála či Zdeněk Burian.
Oldřich Trávníček bol za odbojovú činnosť v roku 1944 uväznený v Ilave. Zomrel 7. decembra 1945. Po jeho smrti viedla nakladateľstvo manželka Márie Trávníčková pod zmenenou firmou: Nakladateľstvo O. Trávníček a spol. Spoločníkmi boli jeho dvaja synovia Dušan a Ivan. V jubilejnom 25. roku (1947) sa ujal vedenia Dušan Trávníček. Pripravil edičný program na rok 1948 a zabezpečil jeho realizáciu. V roku 1949 bola firma znárodnená. Papiernický tovar, školské a kancelárske potreby prevzal štátny veľkoobchod, kníhkupectvo prešlo do národného podniku Slovenská kniha a nakladateľstvo sa zrušilo.
Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014

Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014 sú 16. ročník súťaže mimoeurópskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).
Súťaž sa koná od 20. januára do 26. januára 2014 v čínskom meste Tchaj-pej, v Taipei Arena. Súťaže prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry. Bolo to posledné krasokorčuliarske súťažné podujatie pred Zimnými olympijskými hrami 2014. V rovnakom meste a na rovnakom mieste sa majstrovstvá štyroch kontinentov konali aj v roku 2011.
Účastníci.
Právo účasti.
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v mimoeurópskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2013 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov.
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2013/2014 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na Majstrovstvá štyroch kontinentov (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).
Právo nominácie viacerých súťažiacich.
Na rozdiel od Majstrovstiev Európy 2014 mala každá krajina právo nominovať do tejto súťaže troch súťažiacich do každej kategórie. Výsledok krajiny na predošlých majstrovstvách štyroch kontinentov nemal na počet miesteniek žiadny vplyv.
Zoznam účastníkov súťaže.
Na tento ročník súťaže sa prihlásilo celkovo 94 krasokorčuliarov z 15 krajín Ameriky, Afriky, Ázie a Austrálie. V kategórii mužov súťažilo 29 športovcov, v kategórii žien 21 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 7 športových dvojíc a 15 tanečných párov. 
Program podujatia.
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu je uvádzaný v miestnom čase (SEČ + 7):
Katedrála svätého Jána Krstiteľa (Perpignan)

Katedrála svätého Jána Krstiteľa (francúzsky "Cathédrale Saint-Jean-Baptiste de Perpignan") je katedrálny kostol v Perpignane zasvätený sv. Jánovi Krstiteľovi. V roku 1990 bola zapísaná na zoznam národných pamiatok.
História tejto katedrály začala v roku 1324, kedy mallorský kráľ Sancho I. inicioval jej stavbu. Katedrála mala základy v kostole sv. Jana Staršieho. Ku sklonku storočia práca na stavbe spomalila, ale nová iniciatíva doviedla stavbu k zdarnému koncu v roku 1509. Katedrála bola sídlom biskupa z Elne, v roku 1602 biskupstva v Perpignane.
Katedrála je jednou z najčistejších ukážok gotickej architektúry v Stredomorí. Veľká chrámová loď je 80 metrov dlhá, 18 metrov široká a 26 metrov vysoká s ôsmimi piliermi. Transept a priestranná apsida so siedmimi stenami. Západná strana fasády nebola dokončená. Počas reštaurovania v 19. a 20. storočí bolo obnovené gotické okno, zatiaľ čo na čiernobielych fotografiách je možné vidieť iba pravouhlý výklenok pretínajúci fasádu. Prasa, tak ako je ho možné vidieť v orloji dnes, bolo pridané v 18. storočí.
Interiér katedrály je bohatý. Organ je z roku 1504, fresky a dekorácie z rovnakého obdobia, vitráže a okná sú neogotické.
Kláštor Saint-Martin du Canigou

Kláštor Saint-Martin du Canigou je benediktínske opátstvo pri obci Casteil vysoko na svahoch Canigou.
Kláštor založil na začiatku 11. storočia gróf Guifred z Cerdagne ako dcérsky kláštor kláštora Ripoll. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1009 a potom z roku 1026. V roku 1035 vstúpil ako mních do miestneho konventu aj samotný fundátor a zotrval tu až do svojej smrti v roku 1049. Spoločne so svojimi manželkami bol v kláštornom ústraní pochovaný.
Koncom 12. storočia začali kláštor stíhať nepríjemnosti v podobe plieniacich vojakov a v roku 1428 postihlo Katalánsko zemetrasenie. Opátstvo bolo v roku 1783 uzavreté a jeho obnova začala až na začiatku 20. storočia vďaka aktivite biskupa z Perpignanu.
Teraz je v kláštore zmiešaný konvent "blahoslavených" a tiež nocľaháreň pre pútnikov do Santiaga de Compostela.
Kláštor Santa María de Ripoll

Kláštor Santa María de Ripoll je benediktínsky kláštor v meste Ripoll v španielskom Katalánsku. V kláštore bol pochovaný predok aragónských kráľov – Ramon Berenguer IV. a tiež zakladateľ kláštora Guifredo I.
Dejiny.
Túto benediktínsku fundáciu založil v roku 879 barcelonský gróf Guifred I. Chlpatým a dlhé stáročia bola kultúrnym centrom Katalánska s významným skriptóriom. Najväčší rozmach dosiahol kláštor za opáta Oliba a z kláštora boli vyslané na založenie dcérskych kláštorov dva konventy. Prvý sa v roku 1005 odišiel založiť kláštor Saint-Martin du Canigou a druhý v roku 1025 kláštor Montserrat. 
Kláštor v roku 1835 vyhorel, zachoval sa pôvodný západný portál a krížová chodba z polovice 12. storočia s bohato zdobenými románskymi hlavicami stĺpikov, ktoré sú považované za jedno z hlavných diel španielskeho románskeho umenia.
Byssa

Byssa môže byť:
Eumélos

Eumélos alebo Eumelos ("Eumélos", ) môže byť:
Eumelos môže byť aj:
Anna Amalie Abertová

Anna Amalie Abertová (* 19. september 1906, Halle, Nemecko – † 4. január 1996, Kiel) bola nemecká muzikologička.
Životopis.
Narodila sa ako dcéra nemeckého hudobného historika Hermanna Aberta. Študovala u Hansa Joachima Mosera a u Friedricha Bluma na Universität Kiel. Tiež tu v období 1943 až 1971 vyučovala.
Heinrich Schütz, Claudio Monteverdi, Christoph Willibald Gluck a Richard Strauss boli témami jej vedeckej práce.
Capital Cities

Capital Cities je americká indie popová skupina z Los Angeles, ktorú v roku 2010 založili Ryan Merchant a Sebu Simonian. Skupina je známa hlavne svojou skladbou „Safe and Sound“ z ich debutového albumu "In a Tidal Wave of Mystery", ktorý dosiahol 66. miesto v americkom rebríčku Billboard 200.
James Reimer

James Reimer (* 15. marec 1988, Morweena, Manitoba, Kanada) je kanadský profesionálny brankár pôsobiaci v kanadsko-americkej profesionálnej lige NHL.
Klubový hokej.
Do NHL bol draftovaný z klubu Red Deer Rebels hrajúceho juniorskú súťaž WHL. V roku 2006 si ho zo 4. kola vybral kanadský klub Toronto Maple Leafs. Sezónu 2007/08 ešte strávil v juniorskom klube Red Deer Rebels, ale už pred ďalšou sezónou podpísal profesionálnu zmluvu a začal chytať v nižšej súťaži ECHL za klub Reading Royals. V priebehu sezóny zmenil v rámci súťaže dres. Jeho novým klubom sa stal South Carolina Stingrays. Počas sezóny sa prepracoval aj do hlavnej farmárskej súťaže AHL, kde odchytal za farmársky celok Toronta Maple Leafs, Toronto Marlies, 3 stretnutia. Ďalšiu sezónu strávil ešte celú v Toronto Marlies a AHL, ale v nasledujúcej sa už prepracoval aj do NHL, kde za Maple Leafs odchytal 37 zápasov. Bola to sezóna, v ktorej si obliekol aj reprezentačný dres Kanady na Majstrovstvách sveta, ktoré sa konali na Slovensku. Od tej doby hrá stabilne v NHL.
Byssa (mytológia)

Byssa () je v gréckej mytológii dcéra Euméla z ostrova Kós.
Sestry Byssa a Meropis a ich brat Agrón žili na ostrove Kós. Ostrov bol každoročne obdarený bohatou úrodou, lebo usilovne pracovali a uctievali svoju bohyňu. To sa však malo onedlho zmeniť, lebo spyšneli, začali sa vyhýbať spoločnosti a nechodili do susedných miest a to ani počas sviatkov, keď mali iným bohom priniesť obetné dary. Navyše sa o bohoch vyjadrovali rúhavo a to zvlášť ich brat Agrón, ktorý tvrdil, že nemá rád bohyňu Aténu so svetlými očami pripomínajúce oči sovy, pretože jeho sestry na rozdiel od nej majú pekné čierne oči (sova bola posvätným vtákom bohyne Atény). Počas sviatku na počesť bohyne Artemis, povedal, že nenávidí bohyňu, ktorá sa potuluje po nociach. Artemida bola totiž často stotožňovaná s Hekatou, strážkyňou rázcestí, a to najmä v noci. Keď ho pozývali, aby priniesol obetné dary na počesť boha Herma, povedal, že neuctieva boha zlodeja (Hermes bol aj patrónom zlodejov).
Bohovia unavení z neustálych urážok sa nakoniec rozhodli potrestať jeho rodinu. Jedného dňa sa Aténa, Artemis a Hermes zjavili pri dverách ich domu, Byssu premenili na čajku (alebo iného morského vtáka) a jej súrodencov čakal podobný osud.
Cynická obluda

Cynická obluda je internetový projekt slovenského publicistu Radoslava Ondřejíčka.
Ondřejíček začal v máji 2012 pravidelne uverejňovať na službe Blogger satirické komentáre formou koláží obrázkov s komiksovými popiskami. Kombinácia obrázku (prevažne fotografie) a textu obsahuje prekvapivý vtip. V textovo-vizuálnych komentároch Cynickej obludy sa často rozoberajú aktuálne témy zo slovenskej politickej scény a kriticky glosujú prejavy slovenského katolicizmu, nacionalizmu, etatizmu, homofóbie či šovinizmu. Niektoré komentáre, najmä antikatolícke, sú kontroverzné. Príspevky sú často vulgárne, kvôli čomu bol Ondřejíček vo viacerých prípadoch kritizovaný, či boli naňho podané trestné oznámenia. "Necenzurovanú Obludu", ponúka Ondřejíček ako aplikáciu do mobilov, za predplatné 2 euro.
Príspevky Cynickej obludy uverejňuje na svojej webstránke slovenský denník SME, v minulosti ich uverejňoval Denník N. Hoci Ondřejíček uviedol, že svoje vtipné komentáre začal robiť pre svoje blízke okolie bez ambície veľkej sledovanosti, stali sa časom fenoménom a dnes majú významné postavenie medzi súčasnou slovenskou (najmä politickou) satirou. 
Externé odkazy.
https://www.cynickaobluda.com/
Kalynivka (Tuľčynský rajón)

Kalynivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 64 obyvateľov.
Burdiji

Burdiji () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 40 obyvateľov.
Bortnyky (Tuľčynský rajón)

Bortnyky () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 870 obyvateľov.
Meropis

Meropis () môže byť:
Agrón (rozlišovacia stránka)

Agrón () môže byť:
Sladké hry minulého leta

Sladké hry minulého leta je názov televízneho filmu režiséra Juraja Herza na námet poviedky Guya de Maupassanta "Muška". Film vznikal v dobe, keď sa Herz dostal do určitého sporu s režimom po premiére "Spaľovača mŕtvol", aj preto sa jednalo iba o televízny projekt nakrúcaný na Slovensku. 
Maupassant napísal poviedku ako čiastočne autobiografické zachytenie vlastného bohémskeho života v 70. rokoch 19. storočia. Príbeh pojednáva o skupine vodákov, medzi ktorých jeden člen privedie svoje dievča - Mušku. 
Snímka zachytáva slnečné leto na Seine (k čomu poslúžil Dunaj) a bezstarostný život predstaviteľov francúzskej bohémy, ktorí nachádzajú potešenie v každodennosti a ľahkovážnosti. Muška svojou krásou, čistotou a radosťou zo života bohémov očarí a získa si náklonnosť každého z nich. Aj keď neskôr prídu ťažké chvíle a návrat do života v meste, ktorý prináša neuspokojenie, optimizmus nestrácajú. Atmosféru letnej pohody dopĺňa prirodzené a uvoľnené herecké stvárnenie vodákov, okrem iných výborným duom Lasica &amp; Satinský.
Film je natočený vo farbe, napriek tomu, že v televíznej praxi v tej dobe ešte prevládala čiernobiela. Farebný film dal tvorcom možnosť impresionistickej hry s obrazom, čo korešponduje s výtvarným umením doby, v ktorej sa príbeh odohráva. Pastelové odtiene presvetlenej prírody dopĺňajú pestré kostýmy Milana Čorbu a hravá hudba Štěpána Koníčka. 
Film Sladké hry minulého leta mal premiéru v roku 1970 a do distribúcie bol opäť zaradený v roku 1988. Bol uvedený na Febiofeste v roku 1997 a 1999.
Relatívna väčšina

Relatívna väčšina (iné názvy: pluralita) je v matematike najväčší diel nejakej množiny. Je teda najväčšou skupinou (kategóriou), ale nie je nevyhnutne majoritou (nadpolovičnou väčšinou).
Význam pojmu "relatívna väčšina" je ovplyvnený tým, ako sú prvky v určitej množine kategorizované (napríklad členstvom v politickej strane, štátnou príslušnosťou v príklade nižšie).
Najmenšia možná pluralita je daná vzorcom formula_1, kde formula_2 je počet prvkov (napr. vo voľbách počet voličov) a formula_3 je počet kategórií (vo voľbách počet strán alebo kandidátov). Ak napríklad existuje päť politických strán, musí na dosiahnutie víťazstva vo voľbách strana dosiahnuť minimálne 20 % odovzdaných hlasov.
Princíp relatívnej väčšiny sa uplatňuje v relatívnom väčšinovom systéme (známy aj ako systém prvého cieli - víťaz berie všetko), napr. vo voľbách do dolnej snemovne Spojeného kráľovstva.
Príklad.
V miestnosti je 12 ľudí: 3 Nemci, 2 Angličania, 2 Kanaďania, 2 Mexičania, 2 Guatemalčania a 1 obyvateľ USA.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1997

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1997 boli 1. Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, druhé najvyššie kontinentálne podujatie v roku 1997, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 17.19. januára 1997 v Porte, v Portugalsku, za účasti 7 tímov. Najlepšie 2 družstvá, Švajčiarsko a Poľsko, sa kvalifikovali v roku 1999 na hlavné podujatie Majstrovstiev Európy.
Katedrála svätého Benigna Dijonského

Katedrála svätého Benigna Dijonského (fr. "Cathédrale Saint-Bénigne de Dijon") je gotická katedrála v Dijone. V roku 1862 bola zapísaná na zoznam národných pamiatok.
Katedrála bola budovaná od roku 1280 do polovice 14. storočia. S výškou 93 metrov je najvyššou stavbou v Dijone.
Pod katedrálou je krypta, ktorá bola pôvodne najnižším poschodím pôvodnej románskej rotundy v ktorej bol dnes prázdny hrob svätéhoe Benigna (fr. "Saint-Bénigne").
Katedrála svätého Kríža (Orléans)

Katedrála svätého Kríža (fr. "Cathédrale Sainte-Croix") je gotická katedrála v Orléans. V roku 1862 bola zapísaná na zoznam národných pamiatok.
Katedrála bola postavená na prelome 13. a 14. storočia a potom sa dočkala ešte radu prestavieb. Vitráže katedrály zobrazujú príbeh svätej Jany z Arku, ktorá mesto slávne oslobodila od anglickej nadvlády.
Arava (Sukot)

Arava (, pl. Aravot) je vŕbová vetva z potočnej vŕby, ktorá sa používa pri rituáloch počas sviatku Sukot. Jedná sa o jeden z tzv. štyroch druhov. V biblickej hebrejčine sa vetvičky vŕby označujú ako "arvej-Nachal".
Arava sa tiež používa pri rituáli počas Hošana raba, posledný deň sviatku Sukot, kedy sa s piatimi vetvičkami bije o zem.
Vŕba rastie väčšinou pozdĺž rieky, hoci v Izraeli rastie divoko na dvoroch mnohých ľudí. Vetvy sú dlhé a sú lemované dlhými, rovnými listami. Keďže tento strom potrebuje k rastu veľa vody, odtrhnuté vetvičky uschnú počas dvoch alebo troch dní. Aby vydržali čerstvé čo najdlhšie, pre splnenie micvy štyroch druhov, bývajú uložené v chladničke zabalené vo vlhkom uteráku.
Každý zo siedmich dní (mimo Šabat), sa zviažu dve vŕbové vetvičky spolu so vetvičkou myrty (hadas) a palmovými vetvičkami (lulav) a potom sa spolu s etrog vykoná predpísané požehnanie, kedy je tento zväzok držaný v pravej ruke a pri halel sa týmto zväzkom máva k východu, juhu, západu a severu a potom hore a dole, aby sa symbolicky vyjadrilo vesmírne panstvo Boha.
Otakar Šín

Otakar Šín (* 23. apríl 1881, Rokytno, dnes Nové Město na Moravě, Česko – † 21. január 1943, Praha, Česko) bol český hudobný skladateľ, teoretik a pedagóg.
Životopis.
Otec skladateľa bol hostinský, najprv v Rokytné a neskôr vo Fryšave. Prvé hudobné vzdelanie dal Otakarovi bývalý šľachtický vychovávateľ a lesník František Dušek. Od piatich rokov ho učil hrať na husliach a o rok neskôr aj na klavíri. Otec však neveril v synovo nadanie a prihlásil ho na "Vyššiu priemyselnú školu" v Brne, kde Otakar v druhom ročníku beznádejne prepadol. Začal sa teda učiť v Novom Meste na Morave za sládka. Po vyučení sa stal sládkom v pivovare v Maffersdorfu u Liberca (dnes Vratislavice nad Nisou). V pivovare založil kapelu, s ktorou mal veľký úspech.
Ešte počas svojho zamestnania v pivovare sa dal zapísať do prvého ročníka Pražského konzervatória. Študoval organové a kompozičné oddelenie, kde jeho učiteľmi boli Josef Klička a Karel Stecker. Ďalej pokračoval v majstrovskej škole klavírne hry u Jozefa Jiránka a zložil v roku 1911 štátnu skúšku. Vyučoval súkromne hru na klavíri a harmóniu a stal sa zbormajstrom speváckeho spolku "Škroup". Oženil sa s Libušou Ichovou a v roku 1919 sa stal na konzervatóriu pomocným učiteľom teoretických predmetov. O rok neskôr už bol na tom istom ústavu vymenovaný za definitívneho profesora.
Jeho skladateľské dielo vychádza z hudby Vítězslava Nováka a Josefa Suka. Štúdium partitúr týchto majstrov ho priviedlo k teoretickým problémom harmónie v hudbe 20. storočia. Vydal niekoľko teoretických spisov, v ktorých zverejnil významné teoretické objavy.
Za svoje teoretické aj hudobné dielo bol v roku 1928 zvolený riadnym členom Českej akadémie vied a umení a získal dvakrát Štátnu cenu (1930 a 1937). Zomrel v Prahe 21. januára 1943. Pochovaný je na fryšavskom cintoríne.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1999

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1999 boli v poradí 2. Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, druhé najvyššie kontinentálne podujatie v roku 1999, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 22.24. januára 1999 v Porte, v Portugalsku, za účasti 5 tímov. Portugalsko bolo dejiskom ME II. divízie druhýkrát, keď organizovalo predchádzajúci turnaj v roku 1997.
Francúzsko, ako víťaz turnaja, sa kvalifikovalo v roku 2001 na hlavné podujatie Majstrovstiev Európy.
Praženie

Praženie alebo vyprážanie (dokonavý vid: upraženie, vypraženie) alebo smaženie alebo vysmážanie (dokonavý vid: usmaženie, vysmaženie) môže byť:
Praženie alebo vyprážanie (dokonavý vid: upraženie, vypraženie) môže byť aj:
Škvarenie

Škvarenie (dokonavý vid: uškvarenie) môže byť:
Wexford

Wexford môže byť:
Wexford (grófstvo)

Wexford (, ) je írske grófstvo, ktoré leží na juhovýchode Írska v provincii Leinster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 145 320 obyvateľov. Je pomenované podľa prístavného mesta Wexford (anglický názov je staroseverského pôvodu - "Veisafjörður/Waesfjord"), ktoré je jeho hlavným mestom. 
Geografia.
Grófstvo Wexford leží na pobreží juhovýchodného Írska, z juhu ho obmýva Atlantický oceán (Keltské more), z východu Prieliv svätého Juraja a Írske more. Západnú hranicu grófstva (s grófstvami Kilkenny a Waterford) tvorí rieka Barrow, druhá najdlhšia rieka Írska. Ďalšia významná rieka grófstva je Slaney. 
Wexford je trináste najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je štrnáste najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je najväčšie rozlohou a štvrté najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Mount Leinster, dosahuje nadmorskú výšku 
Wicklow susedí so štyrmi írskymi grófstvami: s grófstvami Waterford a Kilkenny na západe, Carlow na severozápade a s grófstvom Wicklow na severe.
Írčina.
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (138 394 ľudí) ovládalo írčinu 36,8 % (50 936 obyvateľov). Niečo vyše tretina z nich (34,0 % – 17 307) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Dusenie

Dusenie (dokonavý vid: udusenie a okrem posledného významu aj zadusenie) môže byť:
Udusenie môže byť pri varení aj: získanie želanej podoby dusením.
Cushingov syndróm

Cushingov syndróm , známy tiež ako hyperadrenokorticizmus alebo hyperkorticizmus, je endokrinná porucha spôsobená vysokou hladinou kortizolu v krvi. Syndróm môže byť spôsobený príjmom glukokortikoidov alebo nádormi produkujúcimi kortizol či adrenokortikotropným hormónom (ACTH). Príčinou ochorenia môže byť adenóm hypofýzy, ktorý produkuje veľké množstvo ACTH, ktoré následne spôsobí nadprodukciu kortizolu v nadobličkách.
Medzi prejavy ochorenia patria zvýšená chuť do jedla, obezita, únava, zmeny nálad, depresie, zvýšenie krvného tlaku (hypertenzia) a diabetes mellitus, zvýšenie krvného cukru (hyperglykémia), zníženie hustoty kostnej hmoty (osteoporóza), zníženie sexuálneho pudu či poruchy menštruácie.
Cushingov syndróm sa nevyskytuje len u človeka, ale je tiež pomerne častý u domestikovaných psov a koní. Popísaný bol v roku 1932 Američanom Dr. Harveyom Cushingom.
Patofyziologicky sa rozlišuje:
Agrón (syn Euméla)

Agrón () je v gréckej mytológii syn Euméla z ostrova Kós.
Agrón a jeho sestry Byssa a Meropis žili na ostrove Kós. Ich pozemky boli každoročne obdarené bohatou úrodou, lebo usilovne pracovali a uctievali svoju bohyňu. To sa však malo onedlho zmeniť, lebo spyšneli, začali sa vyhýbať spoločnosti a nechodili do susedných miest a to ani počas sviatkov, keď mali iným bohom priniesť obetné dary. Navyše sa o bohoch vyjadrovali rúhavo a to zvlášť Agrón, ktorý tvrdil, že nemá rád bohyňu Aténu so svetlými očami pripomínajúce oči sovy, pretože jeho sestry na rozdiel od nej majú pekné čierne oči (sova bola posvätným vtákom bohyne Atény). Počas sviatku na počesť bohyne Artemis, povedal, že nenávidí bohyňu, ktorá sa potuluje po nociach. (Artemida bola často stotožňovaná s Hekatou, strážkyňou rázcestí, a to najmä v noci). Keď ho pozývali, aby priniesol obetné dary na počesť boha Herma, povedal, že neuctieva boha zlodeja (Hermes bol aj patrónom zlodejov).
Bohovia unavení z neustálych urážok sa nakoniec rozhodli potrestať jeho rodinu. Jedného dňa sa Aténa, Artemis a Hermes zjavili pri dverách ich domu a premenili ich na vtákov. Agróna premenili na výra (druh výra, ktorý privoláva smrť).
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2001

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2001 boli v poradí 3. Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, druhé najvyššie kontinentálne podujatie v roku 2001, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 19.21. januára 2001 vo Viedni, v Rakúsku, za účasti 8 tímov. Holandsko a Rusko, ako 2 najlepšie družstvá, sa kvalifikovali v roku 2003 na hlavné podujatie Majstrovstiev Európy. Posledné 2 družstvá zostúpili v rovnakom roku do novovytvorenej III. divízie ME.
Dimetyléter

Dimetyléter (iné názvy: DME, metoxymetán, metyléter) je organická zlúčenina so vzorcom CH3OCH3. Je to najjednoduchší éter. Ide o bezfarebný plyn, ktorý sa využíva ako prekurzor pri syntéze iných organických zlúčenín (napr. dimetylsulfátu). Dimetyléter sa využíva aj ako hnací plyn či chladivo. Je ľahko skvapalniteľný a vzniká pri výrobe metanolu.
Cesta Magdalény Robinsonovej

Cesta Magdalény Robinsonovej je dokumentárny film z roku 2008. Je životným príbehom fotografky židovského pôvodu Magdalény Robinsonovej, ktorá bola počas obdobia Slovenského štátu svedkom smrti svojich rodičov a prežila pobyt v koncentračnom tábore Osvienčim. Prostredníctvom zvukových záznamov, starých fotografií a niekoľkých rozhovorov s pani Robinsonovou opisuje film jej ťažký návrat domov, pokus o samovraždu, ale aj objavenie lásky k fotografii. Po dlhých rokoch mlčania a mnohých úspešných výstavách sa Magdaléna Robinsonová rozhodla prehovoriť a zvečniť svoje jedinečné spomienky pre ďalšie generácie.
Režisér Marek Šulík sa so svojou hrdinkou nikdy osobne nestretol a film začal natáčať na základe nahrávok, ktoré pani Robinsonová nahrala pre Nadáciu Milana Šimečku. Rozhovory mapujúce jej život počas vojny a udalosti spojené s koncentračnými tábormi už Šulík nestihol doplniť – Magdaléna Robinsonová v júli 2006 zomrela. Výsledný film je vizuálne zaujímavo riešenou mozaikou fotografií, rozhovorov a inscenovaných záberov.
Westmeath (grófstvo)

Westmeath (, ) je írske grófstvo, ktoré leží vo vnútrozemí Írska v provincii Leinster. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má grófstvo 86 164 obyvateľov. Je pomenované podľa starovekého kráľovstva Meath (v starej írčine "Mide"), ktorého západná časť sa približne prekrýva s územím tohto grófstva. Sídlom grófstva je mesto Mullingar. Významné postavenie v hospodárstve grófstva má poľnohospodárstvo a potravinársky priemysel.
Geografia.
Grófstvo Westmeath leží vo vnútrozemí Írska. Na západe ho ohraničuje jazero Lough Ree (tretie najväčšie jazero v Írsku) a rieka Shannon, ktorá z neho vyteká. Okrem časti jazera Lough Ree ležia v grófstve jazerá Lough Ennell, Lough Owel, Lough Derrevaragh, Lough Lene a množstvo menších jazier.
Westmeath je dvadsiate najväčšie z 32 írskych grófstiev (vrátane severoírskych), pričom počtom obyvateľov je 22. najväčšie. Z 12 grófstiev v Leinsteri je šieste najväčšie rozlohou a ôsme najväčšie počtom obyvateľov. Najvyšší vrch grófstva, Mullaghmeen, dosahuje nadmorskú výšku len , je tak najnižším spomedzi najvyšších vrchov írskych grófstiev.
Westmeath susedí s piatimi írskymi grófstvami: s grófstvom Roscommon na západe, Longford na severozápade, Cavan na severe, Meath na východe a s grófstvom Offaly na juhu.
Írčina.
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (82 003 ľudí) ovládalo írčinu 40,0 % (32 771 obyvateľov). Necelá tretina z nich (31,2 % – 10 213) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.