burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Petr Zenkl

Petr Zenkl (* 13. jún 1884, Tábor, Rakúsko-Uhorsko – † 3. november 1975, Raleigh, Severná Karolína, USA) bol český národno socialistický politik.
Životopis.
Študoval na filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V rokoch 19061918 pôsobil v Prahe ako profesor češtiny na Českoslovanskej obchodnej akadémii v Resslovej ulici, neskôr na obchodnej akadémii v Karlíne. Venoval sa tiež osvetovej činnosti. 
Do politiky vstúpil pred prvou svetovou vojnou. V roku 1913 sa stal členom národno socialistickej stany a členom zastupiteľstva v Karlíne. Bol iniciátorom osláv 500. výročia smrti Jána Husa v roku 1915. Od roku 1919 bol starostom Karlína, až do jeho pripojenia k Prahe začiatkom roku 1922. Od roku 1923 bol členom mestského zastupiteľstva hlavného mesta Prahy. V rokoch 19371939 bol primátorom Prahy. 
Angažoval sa najmä v oblasti sociálnej starostlivosti. V rokoch 19181925 pôsobil na ministerstve sociálnej starostlivosti. Od roku 1923 bol predsedom Ústredného sociálneho zboru hlavného mesta Prahy. Podieľal sa na realizácii sociálneho programu návrhom na vybudovanie Ústredných ústavov sociálnej starostlivosti v Prahe-Krči (Masarykove domovy). V roku 1926 sa stal jedným z riaditeľov Ústrednej sociálnej poisťovne. V roku 1932 inicioval program núdzových prác pre nezamestnaných. 
Pôsobil ako minister bez portefeuille v prvej úradníckej vláde generála Jana Syrového (22. september – 4. október 1938). V druhej úradníckej vláde generála Syrového zastával post ministra sociálnej starostlivosti a ministra verejného zdravotníctva a telesnej výchovy (4. október – 1. december 1938).
V septembri 1939 ho zatklo gestapo. Bol väznený v koncentračných táboroch Dachau a Buchenwald. Po oslobodení sa vratil k politike. Stal sa predsedom Československej strany národno socialistickej (19451948). V auguste 1945 sa stal opäť primátorom Prahy, túto funkciu vykonával do mája 1946. Po parlamentných voľbách v roku 1946 sa stal prvým podpredsedom vlády. Bol zásadným odporcom politiky KSČ. 20. februára 1948 podal spolu s ďalšími nekomunistickými ministrami demisiu, na protest proti neústavným krokom komunistického ministra vnútra Václava Noska. 
Po Februári 1948 emigroval cez Nemecko, Londýn až do USA. Tu sa podieľal na vzniku Rady slobodného Československa, ktorej predsedom bol až do roku 1974.
Petr Zenkl vo filme.
Seriál "Rodáci (1988"). Postava Petra Zenkla sa objavuje v poslednej 13. časti. Hrá ho český herec Milan Vágner 
Seriál "Roky prelomu (1989)" Postava Petra Zenkla sa objavuje vo viacerých častiach tejto päťdielnej série. Hrá ho Jiří Langmiler.
Cyklus "České století (2014)." Postava Petra Zenkla sa objavuje vo 4. časti s názvom "Všechnu moc lidu Stalinovi (1948)" Zenkla hrá český herec Hanuš Bor.
John de Critz

John de Critz (tiež John Decritz (* 1551/1552, Antverpy, Belgicko – † pred 14. marcom 1642, Londýn, Anglicko) bol flámsky maliar .
Životopis.
Bol jeden z mnohých maliarov flámskeho a holandského pôvodu, ktorí pôsobili na anglickom kráľovskom dvore počas vlády Jakuba I. Stuarta a Karla I.. Od roku 1603 získal ako maliar vysoký post, najprv spolu s Leonardom Fryerom a neskôr od roku 1610 spolu s Robertom Peakeom starším.
Jeho rodičia - flámski protestanti - sa presťahovali z Antverp do Anglicka, keď bol ešte malý chlapec, aby tak unikli náboženskému prenasledovaniu. Tu ho dali do učenia k umelcovi a básnikovi Lucasovi de Heere, ktorý pochádzal tiež z Antverp. Koncom 90. rokov 16. storočia už de Critz vystupoval ako nezávislý umelec a v roku 1603 bol vymenovaný na lukratívnu pozíciu dvorného maliara, čo mu zabezpečilo prácu a pravidelný príjem.
Klobúk

Klobúk je pokrývka hlavy, vyrobená z plste, súkna, kože, látky alebo slamy rozmanitého tvaru. Jej hlavnou úlohou je ochrana hlavy pred nepriaznivým počasím, dažďom, slnkom, ale taktiež slúži ako súčasť predpísaného odevu (napr. arcibiskupský klobúk) alebo ako módny doplnok.
Boli známe už v starovekom Grécku, kde sa používali plstené klobúky, nazývané petasos alebo kausia, ktoré sa nosili pri cestovaní; u starovekých Rimanov to bol klobúk nazývaný pileus, ktorý sa nosil pri slávnostiach a náboženských alebo posvätných obradoch a bol považovaný za symbol slobody. Po rozpade starovekého Grécka a Ríma sa začali klobúky v Európe nosiť asi v 10. storočí, no skutočne rozšírené začali byť až približne od začiatku 16. storočia. 
Klobúky prešli veľmi širokým a rozmanitým vývojom, čo sa týka ich tvaru, zdobenia alebo využitia. Mohli byť vysoké ("sombréro"), nízke ("panamský klobúk"), guľaté ("cylinder"), trojhranné ("napoleonsky klobúk"), so strieškou, so štítkom alebo bez striešky, u žien i mužov ozdobené stuhami, perami, kvetmi a podobne. 
Okrem ochrannej a ozdobnej funkcie mali klobúky občas aj rozlišovaciu funkciu, keď napr. v Taliansku, Francúzsku, Nemecku alebo vo Švédsku v určitých obdobiach tvar a farba klobúka označovali príslušnosť alebo sympatie k určitej politickej strane ("demokratický klobúk", "kalábrijský" a pod.)
Powiat aleksandrowski

Powiat aleksandrowski je powiat v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve. Vytvorený bol v roku 1999 po administratívnej reforme. Jeho sídlom je mesto Aleksandrów Kujawski.
Má rozlohu 475,61 km², žije tu 55 271 obyvateľov a starostom je Zbigniew Żbikowski.
Nachádzajú sa tu 3 mestské obce, 6 vidieckych obcí a žiadna mestsko-vidiecka obec.
Punjabi Market (Vancouver)

Punjabi Market, známy aj ako Little India je malá obchodná štvrť v meste Vancouver v Britskej Kolumbii, v ktorej majú svoje obchody väčšinou Indo-kanaďania. Nachádza sa v mestskej časti Sunset, v dĺžke piatich blokov na ulici Main Street a 49 Avenue. Je v nej značný počet indických reštaurácií, cukroviniek, trhov a obchodov s indickými filmami na DVD. Na križovatke ulíc Main Street a 50th Street bude do zahájenia Zimných olympijských hier v roku 2010 postavená prvá indická brána - India Gate v severoamerickom meste.
Punjabi Market je tiež vyhľadávanou turistickou atrakciou, rovnako ako Chinatown.
Festivaly.
Neďaleký Sikhský chrám oslavuje každý apríl starodávny festival Vaisakhi. Počas jeho konania ho navštívi vyše 200 000 ľudí všetkých rás a náboženstiev.
Kostol svätého Michala archanjela (Karlova Ves)

Kostol svätého Michala archanjela je rímskokatolícky kostol v Bratislave, mestskej časti Karlova Ves.
Na sklonku 18. storočia bola v Karlovej Vsi postavená neskorobaroková murovaná kaplnka sv. Jána Nepomuckého. Išlo o malý jednoloďový sakrálny priestor s polkruhovou apsidou. Na priečelí kaplnky boli plastiky sv. Petra a sv. Pavla. Kaplnka mala vstavanú drevenú vežičku. Pri kaplnke bol umiestnený aj obecný cintorín.
V roku 1935 kaplnku Jána Nepomuckého rozšírili, zmodernizovali a zasvätili sv. Michalovi archanjelovi. Jednoloďový kostolík má polkruhovú apsidu, zaklenutú konchou, ktorá je postavená na rímse a na pilastroch so štylizovanými hlavicami. Pôvodná loď kaplnky i prístavba novej priestrannejšej lode majú oceľovobetonový plochý strop. Na západnej strane je vstavaná vežička s ihlancovou strechou.
Patrí pod karloveskú farnosť minoritov - menších bratov konventuálov. Má kapacitu okolo 100 osôb.
Prvé národy

Prvé národy (angl. "First Nations", fr. "Premières nations") je kanadský etnický termín označujúci skupinu domorodých obyvateľov Severnej Ameriky – indiánov a ich potomkov, ktorí žijú v Kanade. V Spojených štátoch sa tento termín nepoužíva.
V roku 2006 žilo v Kanade 700 000 príslušníkov pôvodného indiánskeho obyvateľstva, čo predstavovalo vyše 2 percentá celkovej populácie. Obývajú najmä provincie Ontário a Britskú Kolumbiu, no ich jednotlivé kmene a komunity žijú vo väčšine provincií.
Údolie tvaru U

Ľadovcové údolie alebo trog je údolím, ktoré vzniká pôsobením eróznej činnosti postupujúceho ľadovca. Prierez takéhoto údolia má tvar písmena „U“.
Ľadovec vznikajúci v kare má tendenciu zostupovať po zakrivenom zemskom povrchu do miest s nižšou nadmorskou výškou. Ľadovec v podstate pomaly odteká z miesta svojho vzniku. Počas tohoto presunu tlačí pred (a pod) sebou veľkú zmes úlomkov (klastov), ktoré sú vo vzájomnej interakcii s okolím. Tlak pôsobiaci na úlomky sa prejavuje tým, že sa postupne zabárajú do podložia, ktoré obrusujú a poškodzujú, čím formujú údolie.
Rýchlosť obrusovania je závislá na odolnosti rozrušovanej horniny a na spádnici, po ktorej ľadovec odteká. Stáva sa, že čím viac ľadovec rozrušuje podklad, tým väčšiu spádnicu vytvára a tým aj rýchlejšie odteká a urýchľuje eróznu činnosť. Vplyvom tlačiacej masy úlomkov sa údolie neustále prehlbuje a rozširuje.
Sú známe prípady, keď sa ľadovcové údolie prehĺbilo o 200 metrov a v prípade nórskych fjordov dokonca až o (tu je ale problematika zložitejšia, pretože na škandinávskom polostrove došlo aj k tektonickému výzdvihu litosféry).
Trog

Trog (v odborných textoch často aj "tróg") môže byť v geológii a paleogeografii:
MoinMoin

MoinMoin je wiki software implementovaný v Pythone, inšpirovaný PikiPiki wiki enginom a distribuovaný pod licenciou GPL. 
MoinMoin je slobodný softvér. Kombinuje jednoduchú inštaláciu s jednoduchou údržbou, rozšíriteľnosťou a ochranou pred spamom, preto ho využíva veľa open sourcových projektov ako napr. Apache, Debian, ubuntu, Fedora a tiež veľa vnútrofiremných wiki . 
Má v sebe zabudovaný web server, preto si vystačí iba s inštaláciou pythonu. Môže však bežať aj na iných web serveroch. 
Dáta ukladadá do tzv. flat súborov.
Pugio

Pugio bola rímska dýka a súčasť rímskej uniformy, používala sa od 2. stor. pred Kr. - 3. stor. po Kr.
Pôvod.
Pôvod dýky pugio je rovnaký ako pôvod meča gladius, teda v Hispánii. Rimania sa stretli s Gladiom a Pugio počas ich invázie do Hispánie v púnskych vojnách. Scipio donútil hispánskych zbrojárov vyrábať pre légie tieto typy zbraní. Zatiaľ, čo sa Gladius u Rimanov udomácnil, dýka pugio bola viacmenej raritou a bežne sa začala používať až počas Cézarovej doby.
Vzhľad dýky.
Pugio bola železná dýka, ktorá bola v špicatej pošve. Pošva bola charakteristická kruhovým zakončením, tvarom a štyrmi úchytkami na remeň. Rúčka mala na hornom konci typické zakončenie, v strede rúčky bol výčnelok pre lepší úchop. V cisárskych dobách nachádzame aj medené rúčky, hoci tie nie sú typické. Kovové rúčky boli z tenkého razeného plátku železa, vďaka ktorému boli veľmi ľahké. Čepele dýk boli veľmi tenké s rôznymi žliabkami a ryhami, čo malo zvýšiť ich pevnosť.
Spočiatku bola dýka nezdobená a dodržiavala svoj štandardný tvar, no v 1. stor. po Kr. sa objavili bohato zdobené medené pošvy s rôznymi motívmi. Spočiatku sa myslelo, že ide o dôstojnícke pugio, no zistilo sa, že dekoratívne dýky boli rozšírené u bežných vojakov. Pugio sa nosilo na ľavej strane, pripevnené k opasku. Definitívne sa vyradilo niekedy v polovici 3. stor.
Valerius Flaccus

Gaius Valerius Flaccus (zomrel okolo roku 90) bol rímsky epický básnik, ktorého tvorba spadá do strieborného obdobia rímskej literatúry. Jeho celé meno znie Gaius Valerius Flaccus Balbus Setinus.
Život.
Kvôli nedostatku životopisných poznámok o Valeriovi Flaccovi u iných autoroch aj neexistujúcim autobiografickým zmienkám v jeho vlastnom diele o básnikovom živote nevieme prakticky nič. Tvoril počas vlády cisárov Vespasiana a Tita, ktorým venoval svoje dielo, epos "Argonautica". Niektorí historici ho stotožňujú s básnikom, ktorého spomína Martialis ako svojho priateľa a rodáka z Paduy. Tomu nezodpovedá ale Valeriov cognomen Setinus, ktorý by poukazoval na pôvod z mesta Setia v Latiu, a tiež jeho príslušnosť ku kňazskému kolégiu quindecemvirov, ktorí mali na starosti Sibylské knihy, ktorá prezrádza, že musel patriť k pomerne zámožným obyvateľom Ríma. Martialov známy je naopak chudobný básnik ako on sám.
Jediný antický autor, ktorý sa konkrétne zmieňuje o Valeriovi Flaccovi, je Quintilianus, ktorý spomína jeho nedávnu smrť. Práve z tohto údaju sa usudzuje, že Valerius Flaccus zomrel okolo roku 90, kedy boli vydané Quintilianove "Institutiones".
Dielo.
Valeria Flacca poznáme ako autora jediného diela, epickej skladby "Argonautica", ktorej názov i látku prevzal od gréckeho básnika Apollónia z Rodosu. Z Flaccovho diela sa dochovalo osem kníh, posledná nedokončená, čo by mohlo znamenať, že básnik zomrel pred dokončením svojho diela alebo že ho z neznámeho dôvodu nikdy nedokončil. Dej mytologickej skladby, ktorý zodpovedá asi trom štvrtinám obsahu Apolloniových Argonautík, je prerušený náhle na začiaku popisovaného úteku hrdinu Iásona a jeho lásky, princeznej Medeie, z Kolchidy, kam bol Iason vyslaný získať zlaté rúno. Zostáva otázkou, koľko kníh pôvodne Flaccus zamýšľala vytvoriť (ako jedna možnosť sa javí 12 kníh, podľa Homéra a jeho pokračovateľa Vergília).
Valerius Flaccus sa do veľkej miery pridržiava svojej gréckej predlohy. Rozpráva mýtus gréckeho hrdinu Iásona z Iolku, ktorý sa, aby dokázal svoj nárok na trón, vydáva na výpravu za zlatým rúnom do čiernomorskej Kolchidy. Na túto výpravu si priberá spoločníkov – ďalších známych hrdinov, ktorí podľa lode Argo, na ktorej sa budú plaviť do Čierneho mora, dostanú meno Argonauti ("argonautai"). Dôvody a priebeh plavby do Kolchidy sú obsahom prvých patich kníh Argonautík. Ďalšie tri sa zaoberajú úlohami, ktoré Iásonovi v Kolchide zadá kráľ Aietes, jeho dcérou Medeiou, ktorá sa do gréckeho mladíka zamiluje a svojimi kúzlami mu pomôže rúno získať a ich plánom na spoločný útek z Kolchidy.
"Argonautica" sú venované cisárovi Vespasiánovi pri príležitosti jeho výpravy do Británie. Prienik Argonautov do neznámeho Černomoria je tak prirovnaný k otvoreniu vzdialenejších morí, ktoré dosiahol Vespasián.
Vznik skladby možno datovať do obdobia krátko po roku 70, kedy došlo k dobytiu Jeruzalema Vespasianovým synom Titom. Zmienky o výbuchu Vezuvu (79) dokladajú, že Valerius Flaccus písal svoj epos dlho, možno až do svojej smrti.
Metrom epickej skladby "Argonautica" je hexameter.
Rímska uniforma

Rímska uniforma bolo vojenské vybavenie používané rímskou armádou. Počas celej existencie Rímskej ríše sa výrazne menila.
Powiat brzeski (Opolské vojvodstvo)

Powiat brzeski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 92216 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat głubczycki

Powiat głubczycki je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 49958 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kędzierzyńsko-kozielski

Powiat kędzierzyńsko-kozielski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 101608 obyvateľov (30.6.2007).
Logicizmus (filozofia)

Logicizmus je smer v logicko-filozofickom zdôvodňovaní matematiky, ktorý vychádza z Leibnizovej tézy o redukovateľnosti matematiky na logiku. Realizovať tuto ideu sa koncom 19. storočia pokúsil Frege, ktorý si vytýčil za úlohu definovať východiskové matematické pojmy iba pomocou logických termínov.
Názory na logicizmus.
Logicizmus sa podľa Černíka pohybuje v zajatí jednej a tej istej antinómie- tam, kde skúmajú myslenie ako činnosť, chápu ho len ako predmet psychológie a tam, kde skúmajú výsledok myšlienkovej činnosti, chápu ho len ako predmet formálnej logiky. 
Podľa Fregeho je logicizmus jeden z hlavných smerov zdôvodňovania matematiky, ktorý sa usiluje zredukovať celú matematiku na logiku. Hoci túto ideu vyslovil už Leibniz, realizovať sa ju pokúsil až koncom minulého storočia Frege. Frege si vytýčil úlohu:
Powiat kluczborski

Powiat kluczborski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 69655 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat krapkowicki

Powiat krapkowicki je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 67540 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat nyski

Powiat nyski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 145176 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat oleski

Powiat oleski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 67775 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat opolski (Opolské vojvodstvo)

Powiat opolski je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 134688 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat prudnicki

Powiat prudnicki je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 59494 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat strzelecki

Powiat strzelecki je powiat v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Žije tu 80180 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat buski

Powiat buski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve. Sídlom powiatu je Busko-Zdrój.
Žije tu 73513 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat jędrzejowski

Powiat jędrzejowski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 89201 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kazimierski

Powiat kazimierski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 35486 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kielecki

Powiat kielecki je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 208 798 obyvateľov (30.6.2016).
Powiat konecki

Powiat konecki je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 83764 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat opatowski

Powiat opatowski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 56339 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat ostrowiecki

Powiat ostrowiecki je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 115536 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat pińczowski

Powiat pińczowski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 41960 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat sandomierski

Powiat sandomierski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 81335 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat skarżyski

Powiat skarżyski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 79447 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat starachowicki

Powiat starachowicki je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 94052 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat staszowski

Powiat staszowski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 73786 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat włoszczowski

Powiat włoszczowski je powiat v Poľsku v Svätokrížskom; vojvodstve.
Žije tu 47098 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat gorzowski

Powiat gorzowski je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 65926 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat krośnieński (Lubuské vojvodstvo)

Powiat krośnieński je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 56228 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat międzyrzecki

Powiat międzyrzecki je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 58 397 obyvateľov (1.1.2017).
Powiat nowosolski

Powiat nowosolski je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 86802 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat słubicki

Powiat słubicki je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 46 647 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat strzelecko-drezdenecki

Powiat strzelecko-drezdenecki je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 50065 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat sulęciński

Powiat sulęciński je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 35352 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat świebodziński

Powiat świebodziński je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 56087 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat wschowski

Powiat wschowski je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 38848 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat żagański

Powiat żagański je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 81929 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat żarski

Powiat żarski je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 98841 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat zielonogórski

Powiat zielonogórski je powiat v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Žije tu 90040 obyvateľov (30.6.2007).
Kaštieľ v Plášťovciach

Kaštieľ v Plášťovciach je kaštieľ v obci Plášťovce neďaleko mesta Šahy v okrese Levice, v Nitrianskom kraji na Slovensku.
Kaštieľ neďaleko kostola postavil generál Ferenc Palásthy na začiatku 18. storočia. V tej dobe sa tu konalo župné zhromaždenie.
Celková rozloha vrátane budovy, dvora, záhrady a parku bola 5,5 - 6 hektárov. Bol postavený v barokovom štýle, no v 19. stor. ho zrekonštruovali v klasicistickom štýle.
Na jeho čelnej strane je jasne viditeľný erb rodu Palásthyovcov, umiestnený v strede trojuholníkového výklenku.
Interiér budovy bol zrekonštruovaný koncom 20. storočia a od roku 2000 ju využíva cirkevná škola. 
Vonkajšia rekonštrukcia kaštieľa bola realizovaná v roku 2005. Jeho okolitý areál slúži ako miesto pre obecné hody a kultúrne podujatia.
SAP ERP

SAP ERP (skratka z "SAP Enterprise Resource Planning"; do decembra 2003 SAP R/3; 2004 – 2007 mySAP ERP) je hlavný produkt nemeckej softvérovej firmy SAP AG, ktorý predáva od roku 1993. Je koncipovaný ako celopodnikový informačný systém.
Je nový pojem, ktorý zastrešuje IPIS/IT.
ERP systémy umožňujú v rámci informačnej štruktúry podniku riadiť široký rozsah aktivít, sú nástrojom znižovania nákladov a zefektívňovania celého reprodukčného procesu, umožňujú manažérom príjmať kvalifikovanejšie rozhodnutia.
ERP systémy sú systémy na plánovanie podnikových zdrojov. Umožňujú riadiť široký rozsah aktivít, sú nástrojom na znižovanie nákladov podniku. Malé a stredné podniky majú pri zavádzaní IS určité špecifiká oproti veľkým podnikom. Chýba im organizačná zložka zabezpečujúca technické a programové vybavenie, dávajú prednosť jednorazovému nákupu pred strategickým plánovaním nákupu hardwéru a softwéru. Systémy musia v malých podnikoch pokryť tieto oblasti: účtovníctvo, pokladňu, fakturáciu, mzdy a personalistiku, evidenciu IM, bankové účty, knihu jázd, cestovné príkazy...
Zabezpečujú tieto funkcie v malých a stredných podnikoch: 
marketing podniku, manažérsku nadstavbu (súhrnné informácie o stave podniku), správu databáz a riešenie špeciálnych požiadaviek konkrétneho podniku.
Cena ekon. inform. systému pozostáva z týchto komponentov:
1) Cena databázového softvéru
2) Cena licencie
3) Cena za jednotlivé moduly
4) Cena za aktualizáciu a údržbu systému
5) Cena za hotline
6) Cena za špeciálne požiadavky používateľa
Kategórie ekonomických informačných systémov
Ekonomické systémy budúcej generácie
- sú založené na webovských technológiách (Intranet, Extranet)
Výber ekonomického systému pre malé a stredné podniky
Možnosti
-leasing – rozloženie platby na dlhé čas. obdobie
-koncepcia ASP (Application Service Provider) – aplikácie aj dáta sú uložené na veľkom serveri poskytovateľa už nielen komunikačných ale aj aplikačných služieb. Používateľ k systému pristupuje cez internet a platí za služby.
Výhody a nevýhody SAP ERP.
Výhody
Nevýhody
Paul Tergat

Paul Tergat (* 17. jún 1969) je bývalý kenský atletický vytrvalec. Stal sa prvým kenským šprotovcom, ktorý stanovil svetový rekord v maratóne (2003) a je považovaný za jedného z najvýznamnejších vytrvalcov športovej histórie.
V roku 2004 bol vymenovaný za Vyslanca programu OSN proti hladu.
Carl Franz Anton Ritter von Schreibers

Carl Franz Anton Ritter von Schreibers (* 15. august 1775, Bratislava – † 21. máj 1852, Viedeň) bol rakúsky prírodovedec. Doktorát z medicíny získal vo Viedni v roku 1798. Študoval tiež botaniku, mineralógiu a zoológiu. Krátky čas asistoval svojmu strýkovi Josephovi Ludwigov von Schreibersovi s lekárskou praxou vo Viedni. Cestoval tiež po múzeách v Európe, v roku 1802 bol asistentom prírodopisu a poľnohospodárskych vied na Viedenskej univerzite. V roku 1806 bol vymenovaný za riaditeľa zbierky viedenských prírodných vied (Naturalienkabinette), čomu zasvätil svoj život.
Zaujímal sa o všetky aspekty prírodných vied. Počas jeho funkcie sa knižnica múzea rozrástla z niekoľkých vedeckých kníh na zbierku viac ako 30-tisíc zväzkov. Tu uložil aj svoju vlastnú prácu, ako aj zbierku meteoritov, čo bol hlavný objekt jeho štúdia. 31. októbra 1848 bola väčšina múzea zničená požiarom spôsobeným ostreľovaním viedenských revolucionárov cisárskou armádou. Schreibers bol zdrvený touto stratou a čoskoro nato sa zriekol funkcie, jeho zbierka meteoritov sa však zachovala.
Slávny rakúsky mineralóg, fyzik a geológ Wilhelm Karl Ritter von Haidinger po ňom pomenoval v roku 1847 nový minerál v meteorite Magura (Slanická Osada, Orava, Slovensko), fosfid železa a niklu (Fe,Ni)3P – schreibersit. Okrem toho podľa Schreibersa je pomenovaná aj rastlina "Schreibersiana longifolia" z čeľade marinkovité ("Rubiaceae"), netopier "Miniopterus schreibersii" a kolibrík "Heliodoxa schreibersii".
Ranostaj pestrý

Ranostaj pestrý ("Securigera varia") je rastlina z čeľade bôbovité ("Fabaceae").
Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica Ružinov

Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica Ružinov (do 31.6.2010 "Fakultná nemocnica s poliklinikou Bratislava – Nemocnica Ružinov" ;do 31.12.2004 "Fakultná nemocnica s poliklinikou Ružinov"; do 30.6. 2003 "Nemocnica s poliklinikou Ružinov") je nemocnica v Bratislave na Ružinovskej 6, súčasť Univerzitnej nemocnice Bratislava.
Budova bola v roku 2007 rekonštruovaná (výmena okien a nová farba fasády).
Súčasťou areálu je aj Poliklinika Ružinov.
Nový evanjelický kostol (Kežmarok)

Nový evanjelický kostol v Kežmarku bol postavený v rokoch 1872 – 1894 v eklektickom slohu a patrí medzi národné kultúrne pamiatky SR.
Kostol bol postavený domácim staviteľom Viktorom Lazarym podľa projektu známeho viedenského architekta 
Theophila von Hansena. V rokoch 1907 – 1909 pristavali na severnej strane mauzóleum Imricha Tököliho. Kostol opravili po r. 1960.
SAP

SAP môže byť:
International Association for the Exchange of Students for Technical Experience

International Association for the Exchange of Students for Technical Experience, skratka IAESTE, je medzinárodná študentská nezisková organizácia, ktorej hlavným cieľom je poskytovať študentom a čerstvým absolventom vysokých škol zahraničnú prax v technických odboroch. 
V súčasnosti pôsobí v 85 krajinách sveta a jej centrum sa nachádza v Luxemburgu. Súčasnou generálnou sekretárkou je Pauline Fergusonová zo Severného Írska.
SAP (softvérový podnik)

SAP AG (do roku 2004 obchodné meno znelo "Systeme, Anwendungen und Produkte in der Datenverarbeitung AG" a SAP AG bola len jeho skratka) je nemecká akciová spoločnosť so sídlom vo Walldorfe, jeden z najväčších výrobcov softvéru na svete. Hlavným predmetom podnikania je vývoj centrálneho softvéru pre podniky. Ako vedúca spoločnosť na trhu medzipodnikových softvérových riešení, SAP so svojimi riešeniami SAP™ Business Suite založenými na otvorenej integračnej a aplikačnej platforme SAP NetWeaver® redukuje zložitosť, celkové náklady na vlastníctvo a podporuje podnikové inovácie. Riešenia SAP Business Suite pomáhajú podnikom a organizáciám na celom svete zlepšovať vzťahy so zákazníkmi, rozširovať spoluprácu s partnermi a zefektívňovať dodávateľský reťazec a obchodné operácie. SAP NetWeaver umožňuje komplexnú integráciu informácií a organizačných procesov v heterogénnom prostredí. Je založený na otvorených štandardoch webových služieb.
SAP Business Suite poskytuje riešenia pre prakticky všetky organizačné procesy, od financií k portálom, od mobilného biznisu po najmodernejšiu technológiu. Ponúka tiež 25 odvetvových riešení. Každé odvetvové riešenie je navrhnuté špeciálne pre dané odvetvie, spolu so štandardnými nastaveniami.
Produkty.
Spoločnosť SAP AG sa zameriava hlavne na Enterprise Resource Planning (ERP) riešenia. Hlavným produktom je SAP ERP ktorého aktuálna verzia je SAP ERP 6.0 a je súčasťou SAP Business Suite. Staršia verzia s názvom SAP R/3 čo symbolizuje "R" ako real time a "3" ako trojvrstvova architektúra ktorá sa skladá z: Databáza, aplikačný server a klient.
SAP ERP je jedným z piatich podnikových aplikácií. Ďalšie štyri sú:
Business.
SAP je najväčšou business-software firmou na svete. Pôsobí v štyroch geografických oblastiach a to EMEA (Európa, Stredný východ, Afrika), Amerika (USA a Kanada) , LAC (Latinská Amerika a Karibik) a APJ (Ázia a Tichomorie), čo predstavuje Japonsko, Kórea, Austrália a Nový Zéland, India, Čína, a krajiny juhovýchodnej Ázie. SAP AG ma zariadenia po celom svete ako aj výskum a vývoj v krajinách ako Nemecko, India, USA, Kanada, Francúzsko, Brazília, Turecko, Čína, Maďarsko, Izrael, Írsko a Bulharsko.
SAP sa primárne zameriava na šesť priemyselných odvetví:
Pre ďalšie odvetvia ponúka integrovanú produktovú sadu pre veľké, stredné a malé podniky.
Komunita.
SAP Community Network (SCN) je komunita zákazníkov SAP, partnerov, zamestnancov v roliach ako sú: developeri, konzultanti, obchodní analytici, administrátori a podobne, ktorí získavajú a zdieľajú svoje znalosti. SAP Community Network (SCN) je vnímaná ako najlepšia firemná sociálna sieť na svete. Zastupuje ju viac ako 2,5 milióna členov z územia celého sveta.
SAP Business Suite

SAP Business Suite (staršie mySAP Business Suite/Solutions) je zväzok 5 podnikových aplikácií firmy SAP AG: 
SAP Business Suite predstavuje gigantický informačný systém. Je založený na báze špecializácie a integrácie, čo znamená, že každý komponent alebo produkt z radu produktov SAP zabezpečuje informačnú podporu pre určitú vybranú oblasť, ale súčasne aj prepojenie na iné systémy SAP, a to v prostredí WEB.
Každý podsystém systému SAP možno rozdeliť na:
Kourou

Kourou je francúzska obec v Južnej Amerike, v zámorskom departemente a zámorskom regióne Guyana, kde sa nachádza jediný francúzsky kozmodróm – Guyanské kozmické centrum ("Centre Spatial Guyanais").
Polohopis.
Kourou má rozlohu .
Obyvateľstvo.
Kourou má 25514 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kozmodróm.
Kozmodróm vznikol roku 1964, kedy francúzska vláda potrebovala nájsť náhradu za kozmodróm Hammaguir v Alžírsku. Dnes ho využíva hlavne ESA – Európska vesmírna agentúra. Mesto Kourou bolo zvolené pre umiestnenie nového kozmodrómu práve preto, že sa nachádza veľmi blízko rovníka, čo znižuje náklady na prevádzku rakiet.
Richard Petruška

Richard Petruška (* 25. január 1969, Levice) je bývalý slovenský basketbalista, víťaz NBA v sezóne 19931994.
Kariérny Životopis.
S basketbalom začínal v Leviciach. Neskôr bol hráčom Interu Bratislava. V roku 1990 odišiel študovať do USA na Loyola Marymount University, kde hral basketbal za univerzitné mužstvo. Neskôr hral za University of California Los Angeles. V roku 1993 si ho v druhom kole draftu vybral tím Houston Rockets. S týmto tímom v sezóne 19931994 vyhral NBA. Pretože v tíme nedostával dostatok príležitostí rozhodol sa v ďalšej sezóne vrátiť do Európy. Stal sa hráčom talianskeho tímu Cagiva Varese, kde pôsobil až do roku 1998. V sezóne 19981999 pôsobil v tureckom tíme Galatasaray Istanbul. V rokoch 19992001 bol hráčom španielskeho tímu Unicaja Malaga, s ktorým v sezóne 20002001 vyhral Koračov pohár. Krátko pôsobil aj v španielskych tímoch Tau Ceramica Vitoria (20012002) a CAI Zaragoza (20022003). V súčasnosti žije vo Vancouveri, kde podniká a venuje sa trénovaniu stredoškolského tímu.
Reprezentoval na Majstrovstvách Európy v roku 1991. V rokoch 19982000 bol vyhlásený za najlepšieho basketbalistu Slovenska.
Zaujímavosť.
Počas pôsobenia na UCLA si zahral epizódnu úlohu vo filme Lanári režiséra Williama Friedkina. V hlavných úlohách sa obajvili basketbalisti Shaquille O’Neal a Anfernee Hardaway.
Jean-Étienne Liotard

Jean-Étienne Liotard (* 22. december 1702, Ženeva, Švajčiarsko – † 12. jún 1789, tamže) bol švajčiarsky barokový maliar. 
Život.
Narodil sa v rodine francúzskeho zlatníka, ktorý ako hugenot utiekol do Švajčiarska po roku 1685. Svoje štúdium začal u profesorov Daniela Gardella a Jeana-Louisa Petitota, ktorých emailové maľby a miniatúry kopíroval s veľkou zručnosťou. 
V roku 1725 odišiel do Paríža, kde študoval u Jeana-Baptistu Massého a Françoisa Lemoyna. Na ich odporúčanie odišiel do Neapolu a v roku 1735 sa presťahoval do Ríma, kde vznikli jeho portréty pápeža Klementa XII. a niekoľkých kardinálov. O tri roky neskôr odišiel do Konštantínopolu. Jeho excentrické osvojenie si orientálnych kostýmov mu zabezpečilo prezývku "Turecký maliar". V roku 1742 odišiel do Viedne, aby tu namaľoval portréty cisárskej rodiny, a odtiaľ sa vybral do Paríža. V roku 1744 navštívil Anglicko, kde v roku 1753 namaľoval princeznú z Walesu, a v roku 1756 sa vrátil do Holandska, kde sa nasledujúceho roku oženil s Marie Farguesovou, ktorá tiež pochádzala z hugenotskej rodiny. Do Anglicka zavítal znovu v roku 1772, pričom jeho meno počas nasledujúcich dvoch rokov figurovalo v zozname vystavovateľov Kráľovskej akadémie. 
Do rodného mesta sa vrátil v roku 1776 a v roku 1781 vydal "Traité des principes et des règles de la peinture". Ku koncu života maľoval zátišia a krajinky.
Aubusson (Creuse)

Aubusson (v okcitánčine "Lo Buçon" alebo "Le Buçon", "Le Beçon") je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
História.
Bola tu významná manufaktúra na tapisérie, svoj vrchol dosiahla medzi 14. a 17. storočím, Colbert jej priznal titul kráľovskej manufaktúry na tapisérie.
Aubusson

Aubusson môže byť:
Lorica segmentata

Lorica segmentata (segmentový pancier), bola časť rímskej uniformy v 1. - 4. stor. po Kr.
Typy a vzhľad.
Predpokladá sa, že túto zbroj vymysleli zruční rímski zbrojári v Gálií a Germánií. Prvé modely sa vyskytovali už koncom 1. stor. pred Kr. Lorica segmentata však nikdy úplne nevyradila zbroje typu Lorica hamata a Lorica squamata, ktoré sa ďalej používali hlavne u centúrionov, či práporčíkov. Existujú dohady, že Loricae segmentatae sa používali iba na západe, zatiaľ čo na východe sa preferovali Loricae hamatae a Loricae squamatae, no toto tvrdenie sa nemôže potvrdiť, nakoľko sa našli niektoré fragmenty zbroje typu Loricae segmentatae aj na východe, hlavne počas židovského povstania.
Lorica segmentata sa vyrábala tak, že sa na kožený pásikový podklad pripli kovové pásy. Pásy pokrývali trup vojaka, ako aj jeho plecia, ktoré chránilo 5 vertikálnych pásov. Pancier sa obliekal rovnako, ako moderné košele, zapol sa prackami na prednej časti. Vďaka kovovým pásom pancier vojaka nijak neobmedzoval, poskytoval možnosť ľubovoľného pohybu a nebránil v dýchaní, pričom preraziť ho oštepom či šípom bolo nemožné.
Rozoznávame 4 typy pancieru Lorica segmentata, podľa miest nálezov. Je to Lorica segmentata-typ Kalkriese, Lorica segmentata-typ Corbridge (A, B a C), Lorica segmentata-typ Newstead a Lorica Segmentata-typ Alba Iulia.
Kalkriese.
Ide o prvý typ tohto panciera, je to predchodca typu Corbridge a vyrábal sa od konca 1. stor. pred Kr. do približne polovice 1 stor. po Kr
Corbridge A.
Tento typ bol dokonalým typom tohto panciera. Na jeho zopínanie slúžili šnúrky, ktoré boli na medených prackách. Corbridge A sa skladal zo 40 jednotlivých kovových plátov. Používal sa približne od polovice 1. stor., až do polovice 2. stor. po Kr.
Corbridge B.
Dá sa povedať, že typ B je vylepšením typu A. Tento pancier vážil iba 5,5 kg a skladal sa z 38 kovových plátov. Typ B bol najlepším typom pancieru segmentata. Isté však je, že nikdy nenahradil typ A, pravdepodobne sa používali v rovnakom období.
Newstead.
Typ Newstead už nie je tak pohodlný ako predchádzajúce typy. Bol síce vyrobený z menej a väčších plátov ako Corbridge, no nezabezpečoval tak výborný pohyb a určite bol jednoduchší na výrobu. Bol vynájdený niekedy v druhe polovici 2. stor. a používal sa asi až do začiatku 4. stor. po Kr.
Alba Iulia.
Existuje aj tzv. L.S. Alba Iulia neskorý typ tejto zbroje. Používal sa v 2. a 3. stor. po Kr. a bol jednoduhší. Trupné pláty boli široké a bolo ich menej, pričom miesto plátov na pleciach bol pancier tvorený šupinovým typom (squamata). Tento typ však nebol v bitkách taký účinný, ako staršie typy Corbridge, preto sa od neho upustilo v čase, keď sa rozpadla tradičná rímska uniforma. Lorica segmentata bola nahradená krúžkovými a šupinovými košeľami, ktoré sa opäť stali hlavným pancierom armády.
Tento pancier sa prestáva používať koncom 3. stor. a definitívne prestal byť používaný pravdepodobne začiatkom 4. stor.
Podunajské múzeum v Komárne

Podunajské múzeum v Komárne je múzeum v Komárne, so zameraním na prírodopis a históriu. V súčasnosti je pod správou Nitrianskeho samosprávneho kraja. Inštitúcia má 4 výstavné budovy v Komárne (Kultúrny palác, budova galérie, Zichyho palác a lapidarium v VI. bašte) a patrí k nej aj skanzen v Martovciach.
História.
Nápad založenia múzeálnej zbierky v Komárňanskej župe navrhol prvýkrát Florián František Rómer, čo sa však kvôli nevôle vtedajšieho zastupiteľstva župy neuskutočnilo.
V roku 1886 založili Historický a archeologický spolok Komárňanskej župy a mesta Komárna. Spolok zhromažďoval dokumenty, archeologické a historické pamiatky Komárna a celej župy. Za tajomníka zvolili profesora benediktínskeho gymnázia Rudolfa Gyulaiho, kto bol jedným z hlavných aktérov pri založení spolku. Gyulai bol aj redaktorom prvých periodík spolku. Vydali prvý katalóg zbierok (Kalauz). Zbierky boli uložené najprv v hlavnej sieni kolégia reformovanej cirkvi, neskôr v roku 1897 v budove súdu, a po roku 1900 v drevenej budove v tzv. Esterházyho-pavilóne. Život spolku však po polovici 90-tych rokov začala stagnovať, aj sám Gyulai mesto opustil. 
Svoju aktivitu znovu oživili až na prelome storočia, keď zmenili aj svoj názov (Múzealny spolok Komárňanskej župy a mesta Komárna). Muzeálny spolok vytvoril štyri oddelenia: historické, archeologické, prírodopisné a národopisné. Tajomníkmi sa stali najprv János Weszelovszky, neskôr archivár Július Alapy. V roku 1911 spojili Všeobecno-vzdelávací spolok, Župnú knižnicu a Múzeálny spolok do jednej inštitúcie s nazvom Jókaiho vzdelávací a múzealny spolok, ktorý zrušili až v roku 1947. V roku 1913 bola na základe projektov Dezső Hültla postavená nová budova, Kultúrny palác, dnešná hlavná budova Podunajského múzea, kam boli premiestnené rozrastané zbierky spolku. Počas prvej svetovej vojny budova slúžila aj ako vojenská nemocnica.
V roku 1948 bolo na novo založené Okresné múzeum, ktoré v roku 1949 dostalo názov Podunajské múzeum. Riaditeľom sa stal stredoškolský riaditeľ, neskôr archeológ Mikuláš Dušek.
V roku 2002 múzeum prešlo do správy Nitrianskeho samosprávneho kraja a zmenili jeho názov na Múzeum maďarskej kultúry a Podunajska v Komárne. Po politickej zmene vedenia zriaďovateľa, krajskej samosprávi, sa prišlo na kontroverzné a protirečivé finančné vedenie vtedajšieho riaditeľa, čo viedlo aj k "skráteniu" názvu na pôvodné Podunajské múzeum.
Jedným z hlavných symbolov je socha spisovateľa Móra Jókaiho pred kultúrnym palácom. Sochu postavili z peňazí širokej zbierky v roku 1937, a odhalili v prítomnosti vtedajšieho československého premiéra Milana Hodžu. Sochárom bol Július Berecz. Po 2. svetovej vojne bola socha odstránená, ale medzi prvými sochami maďarskej menšiny bola socha vrátená na svoje pôvodné miesto.
Milan Lukáč

Milan Lukáč (* 29. September 1962, Bojnice) je slovenský sochár, maliar a vysokoškolský pedagóg.
Sochárstvo študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v ateliéri Jána Kulicha a Ladislava Snopeka, neskôr na École Nationale Supérieure des Beaux Arts v Paríži u Jeana Cardota. Pôsobí ako pedagóg a vedúci Ústavu výtvarnej tvorby a multimédií na Fakulte architektúry STU v Bratislave. Svoju tvorbu predstavuje v minidokumente Do Beba a späť.
Beauvais

Beauvais je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Oise, v regióne Hauts-de-France. Leží asi severne od Paríža.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Jašterotvaré

Jašterotvaré (iné názvy: šupináče, šupinavce, šupinatce , šupinovité , šupinaté plazy, staršie [najmä do roku 1954]: hadojaštery; lat. "Squamata", staršie: "Saurophidia") sú rad plazov.
Opis.
Spoločným znakom je pevná koža pokrytá rohovinovými šupinami, ktorá sa v rôznych intervaloch obnovuje. Veľkosť šupín a ich usporiadanie sa mení v závislosti od druhovej príslušnosti. Hady zvliekajú svoju kožu v celku, jaštery po častiach. Ďalším spoločným znakom je samčí páriaci orgán, ktorý je zložený z dvoch tzv. „hemipenisov“. Hady a niektoré jaštery, napríklad varanovité majú prídavné čuchové ústrojenstvo, ktoré je známe ako Jacobsonov orgán.
Rozmnožovanie.
Väčšina druhov zo šupinatých je vajcorodá ("oviparia"), niektoré druhy sú vajcoživorodé ("oviviparia") a niektoré sú živorodé ("viviparia").
Systematika.
Podľa Vidal &amp; Hedges, 2005 (), len recentné taxóny:
Podľa Benton 2004 ( ):
Podľa reptile-database.org 2001 (), len recentné taxóny:
Podľa Lee 2000 
Podľa Rieppell, 1994, Evans &amp; Barbadillo, 1998 and Caldwell, 1999 ()
ISPM 15

ISPM 15 je medzinárodná norma vydaná FAO, ktorá stanovuje fytosanitárne požiadavky pre drevený obalový materiál používaný v medzinárodnej doprave.
Fytosanitárne požiadavky.
Súbor fytosanitárnych opatrení pri dovoze zahŕňa zákaz dovozu niektorých škodlivých organizmov alebo komodít napadnutých týmito škodcami. Záruku za fytosanitárne požiadavky pri dovoze poskytujú rastlinno lekárske služby jednotlivých zemí a sú upravované podľa platnej legislatívy jednotlivých štátov. Medzinárodná norma ISMP 15 obsahuje reguláciu obalového materiálu v medzinárodnom obchode, jednotlivé definície obalových materiálov a označenie obalov, ktoré smú byť použité v medzinárodnom obchode.
Za drevené materiály sa považujú palety, preklady, debny, sudy, obalové zarážky, nakladacie plošiny a podpery vyrobené z nespracovaného surového dreva. Spracované drevo ako napr. preglejka sa nepovažuje sa fytosanitárne problematickú a môže sa prepravovať kdekoľvek na svete.
Označovanie materiálov.
Označenie drevených materiálov podľa smernice ISPM 15 musí obsahovať:
Označenie ošetrených drevených materiálov musí byť:
Ošetrovanie materiálov.
Pre ošetrenie drevených materiálov je možné použiť viac spôsobov, ktoré sa označujú na drevených obaloch ako:
Obalový materiál z dreva by sa mal zohriať podľa programu s presným vymedzením teploty a času ošetrenia, v rámci ktorého sa po dobu aspoň 30 minút musí dosiahnuť teplota min. 56 ºC. Sušenie v peci (KD), chemická impregnácia pod tlakom alebo iné ošetrenie sa za HT považujú do tej miery, do akej spĺňajú požiadavky kladené na HT. Chemická metóda fumigácie methylbromidom už v niektorých štátoch EU nie je dovolená vzhľadom na Montrealský protokol a limity používania látok znečisťujúcich ozónovú vrstvu.
Šupináče

Šupináče môžu byť slovenský názov:
Hloh obyčajný

Hloh obyčajný () je opadavý ker až nevysoký strom z rodu hloh ("Crataegus"), z podčeľade mandľovaté ("Amygdaloideae", syn. "Prunoideae" – slivkovaté), ktorá je taxonomicky zaradená do čeľade ružovité ("Rosaceae"). Prirodzeným areálom jeho rozšírenia je Európa a rastie predovšetkým v miernych biómoch.&lt;ref name="FS4/3"&gt;&lt;/ref&gt;
Výskyt.
Je rozšírený v celej Európe, uprednostňuje vápenaté pôdy, tienisté krovinaté a skalnaté stráne, listnaté lesy a rôzne húšťavy. Rastie hojne aj na Slovensku, a to od nížin po horské pásma.
Opis.
Je veľmi rozkonárený, má hnedočervené vetvy pokryté tŕňmi. Má dlhostopkaté okrúhlovajcovité viaclaločnaté listy. Rastlina kvitne v máji a júni; kvety sú v chocholíkoch a majú biele alebo ružové korunné lístky. Plody sú guľovité alebo vajcovité lysé červené malvičky s múčnatou dužinou a dvoma kôstkami; dozrievajú na jeseň.
Obsahuje: zmes hlohových krategových kyselín, saponíny, flavonoidy, triesloviny, glykozidy (kvercitín, rutín a vitexín), taníny, karotén, vitamín C a vitamíny skupiny B (hlavne B1), pektíny, purínové látky, amíny.
Európske hlohy s hlboko laločnatými, veľmi premenlivými listami sa veľmi ťažko rozoznávajú. Až doposiaľ bolo opísaných veľa vnútrodruhových taxónov a takmer v každej populácii možno nájsť ďalšie, tvarovo odlišne rastliny.
Využitie.
Jeho použitie ako liečivej rastliny je doložené už od staroveku (hloh obyčajný ako liečivú rastlinu spomína už Dioskorides). Lieči problémy s krvným obehom, srdcom a krvným tlakom. V Česko-Slovensku sa z tohto hlohu vyrábali čaje Alvisan (existuje dodnes) a Droseran. Čínski lekári hloh používajú pri poruchách trávenia, bolestivej menštruácii a hnačke.
Zbiera sa kvet, list aj plod. Obchodne najžiadanejší je kvet s listom. Z listov, kvetov a plodov hlohu sa vyrábajú zápary („čaje“). Z plodov marmelády a kompóty. Suchý extrakt z hlohu sa používa na výrobu kvapiek, injekcií a kapsúl.
Tradícia.
O kvetoch tejto rastliny sa traduje, že majú magickú silu a privolávajú smrť do domu, a že z nich bola spletená tŕňová koruna Ježiša Krista.
Kostol Sedembolestnej Panny Márie (Pohorelá)

Kostol Sedembolestnej Panny Márie v Pohorelej bol dostavaný roku 1768 zo zakladiny grófa Štefana II. Koháriho (1649 – 1731). Stavať ho začal Ignác II. Kohári. (1726-1777). 
5. apríla 1883 prepukol v obci veľký požiar. Zničil skoro celú dedinu. Poškodený bol aj kostol. Bol opravený roku 1906.
Kostol bol pôvodne zasvätený sv. Štefanovi, uhorskému kráľovi. V roku 1964 bol konsekrovaný a bolo zmenené patrocínium na Sedembolestnú Pannu Máriu. 
Sloh a interiér.
Chrám je postavený v barokovom slohu, je jednoloďový a má rovnú povalu. 
Obraz sv. Štefana je od majstra Vojtecha Klimkovicsa z roku 1855. V presbytériu je umelecky vyrezávaná lavica bulharského cára Ferdinanda Coburga. Sloh lavice je neogotický. Má 7 polí pre sedem osôb. Nad stredným poľom je umiestnený erb rodiny Coburgovcov. Oltár je zo začiatku 20. storočia. Zdobia ho sochy sv. Alžbeta Uhorská a sv. Imrich.
Kostol má starokresťanské smerovanie v priestore. Veža je na západnej strane kostola, hlavný oltár je na východnej. Na chóre je dvojmanuálový organ zn. Rieger. Organ daroval okolo roku 1910 Ferdinand Coburg.
Čínsky nový rok

Čínsky nový rok (čín. 农历新年 - nung-li si-nien, formálnou čín. 農曆新年, pchin-jin "Nónglì xīnnián") alebo Sviatky jari (čín. 春节 - čchun-ťie, formálnou čín. 春節, pchin-jin "Chūnjié") je najvýznamnejší z tradičných čínskych sviatkov. Niekedy je označovaný aj ako Lunárny nový rok, najmä ľuďmi žijúcimi mimo Číny. 
Je to dôležitý sviatok v juhovýchodnej Ázii. Jeho oslavy sa tradične začínajú od prvého dňa prvého lunárneho mesiaca (čín. 正月 - čeng jüe, pchin-jin "zhēng yuè") čínskeho kalendára a končia sa 15. deň, ktorý je známy ako Sviatok lampiónov (čín. 元宵节 - jüan-siao-ťie, formálnou čín. 元宵節, pchin-jin "yuánxiāojié").
Čínska novoročná večera je známa ako "čchu-si" (Chúxī, 除夕). "Čchu" v preklade znamená "prekonať" a "si" znamená "predvečer".
Čínsky nový rok sa oslavuje v oblastiach s veľkou čínskou populáciou, je to hlavný sviatok pre Číňanov a má veľký vplyv na oslavy nového roka u čínskych geografických susedov a v krajinách, v ktorých tvoria Číňania značnú časť populácie. Medzi tieto krajiny patrí Severná a Južná Kórea, Mongolsko, Nepál, Bhután, Vietnam a pred rokom 1873 aj Japonsko.
V krajinách ako Singapur, Indonézia, Malajzia, Filipíny, Thajsko a ďalších so značnou čínskou menšinou sa Čínsky nový rok oslavuje tiež, najmä miestnymi Číňanmi, no nie je súčasťou tradičnej kultúry v týchto krajinách. V Kanade, aj keď nie je oficiálnym sviatkom, ho oslavuje veľa etnických Číňanov a Canada Post vydáva pri tej príležitosti známky s tematikou Čínskeho nového roku.
Hoci čínsky kalendár pôvodne nepoužíval číslovanie rokov v poradí za sebou, jeho roky sa v súčasnosti rátajú od obdobia vlády Chuang-ti, tzv. Žltého cisára.