Bitka v Obišovciach

Bitka v Obišovciach bolo bojové stretnutie medzi partizánmi zväzku Čapajev podporovanými piatimi ľahkými tankami čaty III/1 (dôst. zást. Ján Naništa) a nemeckou jednotkou podporovanou pancierovým vlakom Panzerzug 62, ktoré sa odohralo 1. septembra 1944. Bitka sa skončila porážkou partizánov.
Predohra.
Dňa 31. augusta 1944 začali Nemci odzbrojovať Východoslovenskú armádu. Aby sa vyhli zajatiu, tak sa v popoludňajších hodinách z Čemerného pri Vranove nad Topľou do Zlatej Bane v Slánskych vrchoch presunulo 333 vojakov, 13 tankov LT vz. 38 a 2 stíhače tankov Marder III a niekoľko desiatok nákladných vozidiel s vojenským materiálom a proviantom. Šlo o časť Poľnej jednotky Pluku útočnej vozby, ktorá bola súčasťou Východoslovenskej armády.
V tom čase mal štáb partizánskeho zväzku Čapajev sídliaceho v Slánskych vrchoch už pripavený plán ovládnutia Giraltovského okresu a v rámci neho aj ovládnutie železničného uzla Kysak-Obyšovce na Košicko-bohumínskej magistrále, Od postavenia magistrály až do 50. rokov 20. storočia niesol železničničný uzol spojený názov Kysaku a nasledujúcej stanice . 
Po krátkej porade bolo rozhodnuté vytvoriť dve útočné skupiny zložené z obrnenej techniky a partizánov. Väčšia skupina, v ktorej bolo osem tankov a oba stíhače tankov Marder III vyrazila na Prešov, menšia vyrazila na Obišovce (v tom čase Obyšovce) s cieľom zaistiť železničný uzol. 
Priebeh akcie.
Krátko po polnoci 1. septembra 1944 vyrazila útočná skupina zložená z tankovej čaty piatich tankov LT vz. 38 (veliteľ dôstoj. zást. Ján Naništa) a dvoch nákladných automobilov s partizánmi od Zlatej Bane do Obišoviec. Skupina šla po trase Kokošovce - Žehňa - Drienov až sa dostala na hlavnú komunikáciu spájajúcu Košice a Prešov. Cestou zlikvidovali posádku nemeckého osobného automobilu a dva konské povozy s nemeckými vojakmi. Do Obišoviec skupina dorazila približne o 4. hodine nadránom. Na základe informácií partizánskeho prieskumu, ktoré vraveli, že v Kysaku je len malá nemecká jednotka bol pôvodný plán zaujať vežové postavenie na návrší pri trati zmenený a skupina začala zostupovať do dediny. Naništov tank a ďalšie dva podporné zamierili k Obišovskému viaduktu nad cestou na Ruské Pekľany. Na korbách vozidiel sa nachádzali po 2-3 partizáni. Keď sa tanky približovali k viaduktu, vedúci tank odstrelil strážňu búdku na moste. Chvíľu na to sa na železničnej trati na viadukte objavil pancierový vlak. Výstrelom z tanku umiestneného na prvom vagóne bol zasiahnutý motor posledného tanku Naništovej skupiny. Zahynul veliteľ tanku a jeden partizán. Ďalšie dva tanky sa ukryli pod viaduktom čelami k sebe a opätovali paľbu nemeckých vojakov. Tí zhadzovali výbušniny z mosta a strieľali na tanky pod mostom z pancieroviek. Partizáni, ktorí nepadli na začiatku sa hneď rozpŕchli, niektorí v dôsledku bezvýchodiskovej situácie spáchali samovraždu. 
Do paľby pancierového vlaku sa dostali aj ďalšie dva tanky (velitelia: slob, Gajdoš a dôst, zástupca Smoleň) a dva nákladné automobily, ktoré postupovali ku kysackej stanici. Tank slob. Gajdoša, ktorý šiel prvý a dostal sa už cez most ponad Hornád, dostal zásah a celá posádka zahynula. Veliteľ druhé tanku Blažej Smoleň sa pokusil rádiostanicou nadviazať spojenie s velením. Keďže sa mu to nepodalilo nariadil ústup. Pri úhybnom manévri však jeho tank zapadol do rigóla (podľa miestnej kroniky sa zosunul do mlynského potoka) a stal sa nepojazným, Posádka ho opustila a ukryla sa v blízkom lese. Smoleňovi sa podarilo vrátiť sa k jednotke v Slánskych vrchoch no osud ďalších členov posádky jeho tanku neznámy. 
Medzitým pokračoval boj pod mostom uväznených tankov s nemcami. Veliteľ čaty dôst. zást. Naništa sa rádiostanicou pokúšal neúspešne nadviazať spojenie. Po zvážení bezvýchodiskovel situácie sa približne o 8.00 hod. pokúsil s Nemcami vyjednávať no pri pokuse opustiť tank bol smrteľne ranený. Do 11. hodiny došlo tankom strelivo a posádky ich chceli opustiť. Pritom zahynuli strelníci oboch tankov a ďalší členovia posádok boli zajatí. Nemci ich chceli zastreliť no na rozkaz ich veliteľa sa od toho upustilo.
Výsledok boja.
Celkový výsledok bojového stretnutia v Obišovciach bol z pohľadu partizánskeho zväzku Čapajev jednoznačným neúspechom. Čapajevovci prišli o všetkých päť tankov Naništovej čaty a úlohu zabezpečiť kysacký železničný uzol nesplnili. V boji pri viadukte a pri stanici v Kysaku padlo celkovo 14 tankistov a partizánov. Boli pochovaní do spoločných hrobov na starom cintoríne v Obišovciach a v Kysaku.
Ďalší 4 tankisti a neznámy počet partizánov bolo zajatých a odvezených do Nemecka. Celkovo z 20 tankistov sa na základňu v Slánskych vrchoch vrátil len jeden.
Straty na nemeckej strane nie sú známe, nakoľko Nemci svojich mŕtvych okamžite odviezli. Počas prestrelky na stanici v Kysaku zahynul železničiar - službukonajúci hradlár Bartolomej Rimák, čo pripomína pamätná tabuľa na budove železničnej stanice v Kysaku. 
Po bitke Nemci všetkých mužov z dediny sústredili na stanici v Kysaku a začali vyšetrovať ich možnú spoluprácu s partizánmi. Obyvatelia Obišoviec boli varovaní, aby sa nepokúšali o kontakty s partizánmi. 
Nemecký pancierový vlak "Panzerzug 62" sa ešte v ten istý deň presunul ku Prešovu, kde pomohol odraziť útok druhej väčšej skupiny. Tá sa stiahla späť k Zlatej Bani. V noci z 1. na 2. septembra 1944 sa zbytok vojakov aj s technikou presunul od Zlatej Bane do Hermanoviec nad Topľou, hlbšie do Slánskych vrchov.