burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Basketbalová 1. liga mužov 1997/98

Basketbalová 1. liga mužov v sezóne 1997/98 bol 6. ročník 1. ligy basketbalistov, druhej najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov "II. liga" a súťažilo v nej 12 účastníkov. Zvíťazilo v nej družstvo BK ŠKP Banská Bystrica, ktoré postúpilo v nasledovnej sezóne do najvyššej súťaže.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a nadstavbovej. Základnú časť odohrali družstvá dvojkolovým systémom (raz doma a raz vonku). 6 najlepších družstiev postúpilo do nadstavbovej skupiny o 1. až 6. miesto, ktorá určila to družstvo, ktoré postúpilo v nasledovnej sezóne do najvyššej súťaže (vtedy nazývanej I. liga). V poradí 2. družstvo postúpilo do baráže o extraligu. Zvyšných 6 družstiev po základnej časti odohralo nadstavbovú skupinu o 7. až 12. miesto, ktorá určila zostupujúci tím do 2. ligy (vtedy nazývanej III. liga). Nadstavbové skupiny sa odohrali tiež dvojkolovým systémom, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti.
Hulok

Hulok () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Reľov, približne severne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Stará Ľubovňa a Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obcí Veľká Lesná, Zálesie a Reľov. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaný Reľov, severne sa nachádza Zálesie a severovýchodne Veľká Lesná.
Opis.
Hulok leží v rázsoche, vybiehajúcej severozápadne z hlavného hrebeňa medzi Magurským sedlom a Javorom (). Severným smerom sa nachádza Končistý vrch (), Dudovky () a Rígeľ (), východným Veterný vrch (), Plontana (), Riňava () a Javor, južným Spádik (), Bukovina () a Smrečiny () a západným Bukovina () a Plašný vrch (). Oblasť patrí do povodia Dunajca; juhozápadné svahy odvodňuje Ščerbová, severné potok Zálesie (oba prítoky Rieky), voda z východných odteká Zadným potokom do Lesnianskeho potoka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol je pokrytý súvislým, miestami riedkym lesným porastom, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je vidieť okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Čergov, Levočské vrchy, Belianske a Vysoké Tatry, časť Oravských Beskýd a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel a údolí.
Volejbalová extraliga žien 2021/22

Volejbalová extraliga žien v sezóne 2021/22 bol 30. ročník extraligy volejbalistiek, najvyššej volejbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V extralige súťažilo 9 družstiev, 8 štandartných a jeden špeciálny mládežnícky pod patronátom SVF. Titul obhájilo družstvo VK Slávia EU Bratislava, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad Volley project UKF Nitra. Súťaž v priebehu sezóny po vstupe hlavného sponzora pôsobila pod mediálnym názvom "Niké Extraliga".
Do Stredoeurópskej ligy sa neprihlásil ani túto sezónu žiadny zástupca. Naposledy v nej pôsobili tímy Strabagu Bratislava a Slávie EU Bratislava v sezóne 2018/19.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne mierne pozmenil. Säťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže (nadstavbovej) rozdelili na 2 skupiny, o 1.4. a o 5.9. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti, v ktorej odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a vonku. Všetky družstvá po nadstavbovej časti s výnimkou Projektu RD SVF postúpili do štvrťfinálových duelov play-off. Štvrťfinálové duely a duely o umiestnenie sa hrali na 2 víťazné zápasy a semifinále, finále a o duel o 3. miesto na 3 víťazné zápasy. Zo súťaže nevypadlo priamo žiadne družstvo, družstvo na 8. mieste po nadstavbovej časti odohralo prelínaciu súťaž s víťazom 1. ligy.
Účastníci.
Prihlásené družstvá:
Poznámky: 
Bodovanie.
Pre určenie víťaza a poradia družstiev sa posudzujú nasledovné kritériá:
Prelínacia súťaž.
Pezinok si udržal účasť v extralige aj v nasledovnej sezóne.
La Chapelle-sur-Erdre

La Chapelle-sur-Erdre môže byť:
Zoznam epizód seriálu Nemocnica

Zoznam častí seriálu "Nemocnica", z produkcie hranej tvorby TV JOJ, eviduje k februáru 2024 celkom osem odvysielaných sérií vrátane vyše stodeväťdesiatich epizód či dvoch špeciálnych. Aktuálne sa vysiela záverečná, deviata rada.
Spádik

Spádik () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Reľov, približne severne od Spišskej Belej. Na severovýchodnom úbočí sa nachádza Magurské sedlo. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a na katastrálnom území obce Slovenská Ves. Najbližším sídlom je severozápadne situovaný Reľov a južne ležiace Vojňany a Slovenská Ves, severne sa nachádza Veľká Lesná, juhovýchodne Toporec a juhozápadne Lendak.
Opis.
Spádik leží v hlavnom hrebeni pohoria, juhozápadne od Magurského sedla. Severne sa nachádza Hulok (), Javor () a Kameniarka (), východne Špičiak (), Zbojnícky stôl (), Homôľka () a Skalka (), južne Vojnianska hora () a Zadná hora () a západne Godšinová (), Smrečiny (), Bukovina (), Plašný vrch () a Bukovina (). Severné svahy hrebeňa odvodňuje Ščerbová do Rieky v povodí Dunajca, voda z južných odteká Vojnianskym potokom a z východných Toporským potokom do rieky Poprad. Vrchol traverzuje značený turistický chodník z Magurského sedla. Hrebeňom prechádza hranica ochranného pásma Pieninského národného parku, do ktorého patrí severná časť masívu.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a horských lúk v okolí je vidieť okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Belianske, Vysoké a Nízke Tatry, Volovské a Levočské vrchy, Čergov, časť Oravských Beskýd a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Bielomorsko-baltský kanál

Bielomorsko-baltský kanál alebo Bielomorsko-baltský prieplav (rus. Беломо́рско-Балти́йский кана́л, Belomorkanal) je prieplav spájajúci Baltské more a Biele more cez územie Ruskej federácie. Táto stavba bola postavená prevažne väzňami gulagov v rokoch 1931 – 1933 počas prvej sovietskej päťročnice. Slávnostne ho otvorili 28. mája 1933. 
Výstavba.
Pre účely postavenia prieplavu bola zriadená sieť pracovných táborov (gulag). Počas výstavby boli väzni vystavovaní neľudským podmienkam a k dispozícii mali len základné pracovné nástroje. Počet obetí výstavby sa pohybuje v rozmedzí od 12 000 podľa oficiálnych zdrojov až po odhad 250 000 od Alexandra Solženicina. Len na mieste Sandarmoh v Karelskej oblasti bol nájdený masový hrob s 9-tisíckami ľudských pozostatkov.
Vykopanie 227 km kanálu sa stihlo za 22 mesiacov, a to v podnebí, kde deväť mesiacov v roku mrzne. Vodná cesta sa skrátila z 5 167 km na 1 248 km, ale pre malú hĺbku (3,65 m) ju nemohli využívať veľké lode.
Varta futsal liga 2019/20

Varta futsal liga 2019/20 bol 27. ročník 1. Slovenskej ligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu (SF). V súťaži účinkovalo iba 7 družstiev, čo je o 2 družstvá menej ako v minulej sezóne. Súťaž sa nakoniec nedohrala. Titul získalo družstvo Mimel Lučenec. Stalo sa tak na základe rozhodnutia Výkonného výboru SF, ktorý tým označil víťaza základnej časti sezóny poznamenanej pandémiou COVID-19.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, nasledovala nadstavbová časť v dvoch skupinácho 1. až 4. miesto a o 5.7. miesto. Tá sa hrala rovnako dvojkolovým systémom, pričom družstvám sa započítavali aj výsledky zo základnej časti. Do play-off postúpilo všetkých 7 družstiev, pričom najlepšie družstvo postúpilo priamo do semifinále. Duely play-of sa hrali na 3 víťazné zápasy.
Účastníci.
Poznámky:
Výsledky.
Play-off.
Play-off sa nedohralo.
Konečné umiestnenie.
Rozhodnutím Výkonného výboru Slovenského futsalu sa víťazom sezóny stalo družstvo Mimel Lučenec, ktoré bude v nasledujúcej sezóne reprezentovať Slovensko v Lige majstrov. Poradie tímov sa určilo podľa výsledkového postavenia po základnej časti súťaže.
Eva Mores

Eva Mores (* 30. november 1992, Žilina) je slovenská herečka, pôsobiaca v divadle, televízii i vo filme. Je dcérou divadelného režiséra Vlada Moresa.
Ocenenia.
V rámci amatérskeho divadla – ešte ako členka žilinského Divadla mladých pri Gymnáziu Veľká okružná – získala Mores po boku iných Čestné uznanie na regionálnej súťažnej prehliadke detskej dramatickej tvorivosti Detská divadelná Žilina, a to za herecký výkon v predstavení "Letná škola" (2012).
Erytorban sodný

Erytorban sodný je prídavná potravinárska látka, ktorá sa používa hlavne v mäse, hydine a nealkoholických nápojoch. Z chemického hľadiska je to sodná soľ kyseliny erytorbovej. Pri použití v spracovanom mäse, napríklad hot dogoch, urýchľuje premenu dusitanov na oxid dusnatý, čo umožňuje rýchlejšie nasoľovanie a zachovanie ružovej farby mäsa. Ako antioxidant je štruktúrne podobný vitamínu C (kyseline -askorbovej), zlepšuje stabilitu chute a pomáha predchádzať tvorbe karcinogénnych nitrózamínov. Pri použití v potravinárstve sa označuje E číslom E316.
Vlastnosti.
Erytorban sodný je rozpustný vo vode. pH jeho vodného roztoku je medzi 5 a 6. pH 10% roztoku vytvoreného z komerčného erytorbanu sodného môže byť medzi 7,2 a 7,9. V suchej kryštalickej podobe je nereaktívny. Vo vodnom roztoku ľahko reaguje s atmosferickým kyslíkom a inými oxidačnými činidlami, preto je vhodný ako antioxidant.
Použitie.
Potravinárstvo.
Po tom, čo americká FDA zakázala použitie siričitanov ako konzervantov, sa pre tento účel začali častejšie používať erytorban sodný a kyselina erytorbová v jedlách, ktoré sa majú spotrebovať čerstvé (napr. šaláty). Takisto sa používajú častejšie ako náhrada siričitanov, pretože niektorí ľudia sú na siričitany alergickí. Erytorban sodný sa používa v bolonskej klobáse a niekedy v nápojoch, pečených produktoch a zemiakovom šaláte. Erytorban sodný sa vyrába z cukrov z rôznych zdrojov, ako sú cvikla, cukrová trstina a kukurica. Erytorban sodný sa zvyčajne vyrába fermentačnými procesmi z -glukózy baktériou "Pseudomonas fluorescens". Väčšina syntéz prebieha cez kyselinu 2-keto--glukónovú. Existujú tvrdenia, že erytorban sodný sa vyrába z mletých dážďoviek, avšak to nie je pravda. Predpokladá sa, že pôvod týchto tvrdení je v podobnosti anglických názvov ("erythorban" sa podobá na slová "earthworm", dážďovka, a "bait", návnada).
Ostatné.
Medzi alternatívne spôsoby použitia patrí vývoj antioxidantov i pre použitie mimo potravinárstva. Táto látka bola napríklad použitá pri vývoji inhibítorov hrdzavenia kovov a bola použitá v aktívnych obaloch. Takisto bolo preukázané, že antioxidačné vlastnosti erytorbanu sodného znižujú tvorbu kyseliny tiobarbiturovej v mrazenom mäse, čím predlžuje jeho trvanlivosť.
Epanomi

Epanomi (gr. Επανομή) je obec v Grécku, pri druhom najväčšom meste Solún v kraji Makedónia. Geograficky patrí do Chalkidiki. Žije tu 10 000 obyvateľov. Mesto je obľúbenou letnou destináciou obyvateľov regiónu Thessaloniki, nachádza sa tu pláž Potamos. Dorába sa tu víno a okolie mesta tvoria rozsiahle vinice.
História.
Územie je osídlené od neolitu, osídlenie tu existovalo v antike a z neskoršej antiky sa tu našli archeologické nálezy. Prvý krát je mesto spomenuté ako Panomi, v r. 1302 v byzantskom dokumente. Z byzantskej doby pochádza aj ruina kláštora za mestom, kláštor Kritsiana.
V 19. storočí sa mesto nazývalo Panomi alebo Apanomi a žili tu Gréci, ktorí spadali pod pašu z Chalkidiki. V tejto dobe boli postavené dva veľké kostoly. Miestni Gréci sa aktívne zapojili do Gréckej revolúcie proti Turkom. V roku 1906 Dimitrios Sanvos uvádza, že tu žilo 2940 Grékov.
Varta futsal liga 2020/21

Varta futsal liga 2020/21 bol 28. ročník 1. Slovenskej ligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu (SF). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, čo je o 1 družstvo viac ako v minulej sezóne. Od októbra 2021 do marca 2022 bola súťaž prerušená kvôli pandemickým opatreniam. Titul obhájilo družstvo Mimel Lučenec, ktoré odohralo sezónu bez prehry a s plným počtom bodov.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne kvôli pandemickej situácii výrazne zmenil. Súťaž tvorila iba dlhodobá časť s dvojkolovým systémom každý s každým bez nesledujúcich zápasov play-off.
Bukovina (vrch v Spišskej Magure, 1010 m)

Bukovina () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Reľov, približne severne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a na katastrálnom území obce Reľov. Najbližším sídlom je na severozápadnom úpätí situovaný Reľov, západne sa nachádza Jezersko a Ždiar, juhozápadne Lendak, juhovýchodne Vojňany, východne Toporec a severovýchodne Veľká Lesná.
Opis.
Bukovina leží v rázsoche, ktorá vybieha severozápadným smerom z hlavného hrebeňa medzi Spádikom () a Godšinovou (), západne od Magurského sedla. Severne sa nachádza Končistý vrch (), Hulok () a Smrekovica (), východne Javor (), Špičiak (), Kameniarka () a Spádik, južne Vojnianska hora (), Partizánska hora () a Godšinová a západne Smrečiny (), Bukovina () a Plašný vrch (). Oblasť je súčasťou povodia Dunajca, kde vodu zo západných svahov odvádza Rieka a z východných jej prítok Ščerbová. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Nachádza sa v ochrannom pásme Pieninského národného parku. 
Výhľady.
Odlesnenú vrcholovú lúku Bukoviny obkolesuje súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť najmä okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Belianske a Vysoké Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Vrchol je dostupný neznačenými lesnými cestami a chodníkmi z Reľova, no tiež odbočením z modrej turistickej značky, vedúcej z blízkeho Magurského sedla.
Augustín Petrášek

Augustín Petrášek, tiež Ágoston Petrásek (* 18. september 1879, Moravské Lieskové† 29. október 1963, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz a promaďarsky orientovaný politik v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Pochádzal z rodiny učiteľa-organistu. Maturoval na trenčianskom katolíckom gymnáziu v roku 1897. V roku 1902 bol v Ostrihome vysvätený za kňaza. Už v roku 1901 pôsobil ako katechéta v Budapešti. Neskôr pôsobil ako kaplán, administrátor a kňaz vo viacerých farnostiach (napr. Šurany, Komjatice, Pukanec, Podolie). Najdlhšie pôsobil vo farnosti Lukáčovce (v rokoch 1916 - 1931) a vo farnosti Jelšovce (v rokoch 1931 - 1941).
Politicky sa aktivizoval v maďarskej Krajinskej kresťansko-socialistickej strane, kde viedol jej slovenskú frakciu, ktorá však nedosiahla výraznejšieho vplyvu. Po prvých krajinských voľbách v roku 1928 zasadol za túto stranu do slovenského krajinského zastupiteľstva. V parlamentných voľbách v roku 1935 získal za kresťanských socialistov poslanecký mandát v Národnom zhromaždení. Strana vtedy kandidovala v koalícii s Maďarskou národnou stranou a Spišskou nemeckou stranou. V poslaneckej snemovni zasadal v iniciatívnom a sociálno-politickom výbore. V parlamente zotrval do zániku činnosti Národného zhromaždenia na prelome rokov 1938/1939. V závere roku 1938 v súvislosti so zmenami hraníc po Viedenskej arbitráži, kedy väčšina maďarských poslancov a senátorov stratila mandát, zostal v parlamente ako nezaradený poslanec.
Po vzniku Slovenského štátu sa už politicky neangažoval. V roku 1941 bol penzionovaný, no ešte na pár mesiacov v roku 1942 pôsobil vo farnosti Dolné Voderady (časť Drahoviec). Pre svoju promaďarskú orientáciu bol v tomto období aj monitorovaný štátnou bezpečnosťou. Od roku 1947 žil v charitnom domove v Pezinku, kde 29. októbra 1963 aj zomrel. Pochovaný je na mestskom cintoríne v Nitre.
Hugh Dancy

Hugh Dancy (; * 19. jún 1975, Stoke on Trent, Staffordshire, Anglicko) je anglický herec. Je známy vďaka televízneho seriálu "Hannibal" (2013 - 2015), kde stvárnil hlavnú rolu. 
Detstvo a mladosť.
Dancy sa narodil v meste Stoke-on-Trent, v grófstve Staffordshire a vyrastal v Newcastle-under-Lyme. Jeho matka, pracuje v akademickom vydavateľstve a jeho otec je profesor filozofie, Jonathan Dancy. Dancy je najstarším z troch detí, má ešte mladšieho brata a sestru. 
Kariéra.
Po ukončení štúdia, sa Dancy presťahoval do Londýna. V roku 1999 sa objavil v druhej sérii "Cold Feet", kde jeho postava mala krátky románik s jednou z hlavných postáv, ktorú stvárnila Helen Baxendale. O rok neskôr, stvárnil hlavnú úlohu v televíznom filme "David Copperfield", kde si zahral po boku Sally Field, Lesley Manville, Eileen Atkins a Paula Bettanyho. Hral tiež jednu z vedľajších úloh vo filme "Čierny jastrab zostrelený" z roku 2001.
V roku 2004 si zahral v romantickej komédii "Začarovaná Ella", kde stváril postavu princa. V rovnakom roku, si zahral aj vo filme "Kráľ Artuš". 
V roku 2007 si zahral spolu s Julianne Moore a Eddieho Redmaynea v dráme "Divoká krása". V marci 2012 televízna stanica NBC oznámila, že Dancy bol obsadený ako Will Graham v televíznom seriály, "Hannibal", televíznej adaptácii založenej na hlavnej postave románu Thomasa Harrisa, Červený drak z roku 1981. Televízny seriál, získal uznanie kritikov a bol nominovaná na množstvo ocenení. Po troch sériách, bol televízny seriál ukončený, v roku 2015. 
Od roku 2016 do roku 2018 účinkoval v televíznom seriály, "The Path", po boku Aarona Paula a Michelle Monaghan. V novembri 2021 bol Dancy obsadený do role asistenta okresného prokurátora v televíznom seriály "Zákon a poriadok". 
Dancy sa venuje aj divadelnému herectvu. Za svoje herecké výkony v divadle získal niekoľko ocenení a nominácii. 
Súkromný život.
V roku 2009 sa vo Francúzsku oženil za herečku Claire Danes, s ktorou má dve deti. Spoločne žijú vo štvrti West Village v New Yorku.
Fakulta sociálnych vied Karlovej univerzity

Fakulta sociálnych vied Karlovej univerzity (skratka FSV UK z ) je druhou najmladšou zo sedemnástich fakúlt Karlovej univerzity.
História.
Fakulta sociálnych vied bola zriadená 1. júna 1990 ako nástupca Fakulty sociálnych vied a publicistiky, zrušenej v 70. rokoch. Pri jej vzniku stáli zástupcovia bývalej Fakulty žurnalistiky, z ktorej FSV vzišla, Barbara Köpplová a Ján Jirák, ďalej Miloslav Petrusek, Rudolf Kučera, Milan Šmíd, Jiří Hlaváček a Aleš Havlíček. Prvým dekanom fakulty sa stal novinár Čestmír Suchý.
Spočiatku bol jedinou budovou FSV palác Hollar na Smetanovom nábreží, v ktorom do 70. rokov pôsobilo Združenie českých umelcov grafikov, neskôr patril Fakulte žurnalistiky. Krátko po vzniku bol k fakulte pričlenený obnovený Ústav sociálno-politických vied UK a sociológovia tak získali priestory priamo v Karoline. Ďalšie miestnosti pribudli po vzniku Centra pre nemecké a rakúske štúdiá, ktoré sa usídlili v budove bývalého kláštora sv. Havla v Rytířskej ulici.
V roku 1993 došlo k organizačnému rozčleneniu fakulty na inštitúty a o rok neskôr pribudol k pôvodným štyrom (Inštitút komunikačných štúdií a žurnalistiky, Inštitút ekonomických štúdií, Inštitút sociologických štúdií, Inštitút politologických štúdií) ešte Inštitút medzinárodných štúdií.
1. Slovenská liga vo futsale 2021/22

1. Slovenská liga vo futsale 2021/22 bol 29. ročník 1. Slovenskej ligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu (SF). V súťaži účinkovalo 10 družstiev, čo je o 2 družstvá viac ako v minulej sezóne. Titul obhájilo družstvo Mimel Lučenec po výhre vo finálovej sérii nad MIBA Banská Bystrica.
Súťaž bola opäť poznamenaná pandemickými opatreniami, keď sa sezóna od novembra 2021 do februára 2022 kvôli núdzovému stavu pozastavila.
Systém súťaže.
Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a z play-off. Základnú časť odohrali družstvá dvojkolovým systémom (raz doma a raz vonku). 8 najlepších družstiev postúpilo do play-off. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Štvrťfinále a semifinále sa hralo na 2 víťazné zápasy, finále na 3 víťazné zápasy. Duel o bronz sa po dohode klubov hral iba na 1 zápas.
Godšinová

Godšinová () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Reľov, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a na katastrálnom území obce Slovenská Ves a Výborná. Najbližším sídlom je severne situovaný Reľov, severozápadne sa nachádza Jezersko, západne Ždiar, južným smerom Lendak, Výborná a Slovenská Ves a juhovýchodne Vojňany.
Opis.
Godšinová leží v hlavnom hrebeni medzi Spádikom () a Smrečinami (), západne od Magurského sedla. Severným smerom sa nachádza Bukovina (), Hulok () a Končistý vrch (), západným Plašný vrch (), Bukovina (), Smrečiny () a Pálenica (), južným Valtín () a Partizánska hora () a východným Vojnianska hora () a Spádik (). Severnú časť hrebeňa i masívu odvodňuje Rieka do Dunajca, voda z južných svahov odteká prítokmi rieky Biela do Popradu. Vrcholom vedie modro značený turistický chodník a hrebeňom prechádza aj južná hranica ochranného pásma Pieninského národného parku. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky porast, ktorý umožňuje sčasti obmedzený rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť najmä okolité vrcholy Spišskej Magury a susedné Belianske a Vysoké Tatry, no tiež Nízke Tatry, Slovenský raj, Volovské a Levočské vrchy, Čergov a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Ustaša – Chorvátske revolučné hnutie

Ustaša – Chorvátske revolučné hnutie (hovorovo Ustašovci) bolo chorvátske ultranacionálne fašistické politické hnutie hlásiace sa ku katolíctvu. Pôsobilo hlavne v medzivojnovom období a počas druhej svetovej vojny.
Slovo "ustaša" je odvodené od chorvátskeho slovesa ustati (povstať, vzbúriť sa) a znamená povstalec, vzbúrenec, rebel.
Organizácia bola založená v roku 1930 v Taliansku a jej cieľom bolo vytvorenie samostatného chorvátskeho štátu ako odpoveď na srbskú hegemóniu a utlačovanie. Ideovo sa ustašovci snažili odkázať na politický odkaz programu Ante Starčevića a Strany práva z konca 19. storočia. To sa napríklad prejavilo tým, že hnutie po tom, ako sa v Chorvátsku dostalo k moci, začalo protežovať bosniackych moslimov, dokonca ako „najčistejšiu zložku chorvátskeho národa“. 
Moci v Chorvátsku sa ustašovci chopili v apríli 1941, keď celú Juhosláviu okupovalo nacistické Nemecko a fašistické Taliansko. Bol vyhlásený Nezávislý štát Chorvátsko, na ktorého čelo sa postavil líder strany Ante Pavelić, ktorý vytvoril jeden z najkrvavejších bábkových režimov druhej svetovej vojny.
Gymnázium Jana Keplera

Gymnázium Jana Keplera (skrátene GJK) je pražské gymnázium. Ponúka štvorročné a osemročné všeobecne zamerané štúdium so širokou možnosťou voľby voliteľných predmetov. Gymnázium sídli na Prahe 6 v ulici Parléřova. Škola má kapacitu 590 žiakov, v súčasnej dobe má 20 tried. Gymnázium bolo od roku 2004 pilotnou školou RVP pre gymnaziálne vzdelávanie. Vyučuje podľa školského vzdelávacieho programu "Per aspera ad astra!" . 
Charakteristika štúdia.
Gymnázium Jána Keplera je považované za prestížne pražské gymnázium. Škola hľadá predovšetkým "„aktívnych a tvorivých jedincov“", profiluje sa ako moderná škola s vyváženým pomerom medzi vedomosťami a zručnosťami, kvalitným pedagogickým zborom, príjemným prostredím a ústretovými vzťahmi. Kladie veľký dôraz na vysokú voliteľnosť predmetov. Z hľadiska úspešnosti absolventov pri prijímacích skúškach na vysoké školy patrí medzi najlepšie gymnáziá v Česku. Gymnázium Jana Keplera bolo priekopníckou školou zoznamovacích kurzov GO! pre nových študentov primy a prvých ročníkov. Tieto kurzy GJK organizuje už od roku 1991, spočiatku v spolupráci s Prázdninovou školou Lipnice, od roku 1996 už organizuje kurzy samotné.
Vybavenie.
Škola má bezbariérový prístup. Je vybavená knižnicou, ktorá obsahuje cez 16 000 kníh, ďalej 14 odbornými učebňami (vrátane počítačových učební, chemických, biologických a fyzikálnych laboratórií, posluchárne, spoločenskovedné učebne, auly a jazykových tried), školskou reštauráciou Eurest, ihriskom s umelým povrchom, dvoma telocvičňami, posilňovňou, umelou lezeckou stenou a od roku 2009 aj novou viacúčelovou halou a terasou. V roku 2006 bola tiež do školy zavedená Wi-Fi pre študenty .
Absolventi.
Medzi známych absolventov školy patria:
Borievková ulica

Bahnová ulica (do roku 1950 Tolstého ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1984.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Nachádzala sa na mieste dnešných výjazdov a nájazdov z Panónskej cesty na Rusovskú cestu.
Pôvodne sa tu nachádzala radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Živá panoráma

Živá panoráma je nekomentovaná informačná televízna relácia vysielaná na stanici Dvojka od roku 1998. Za sprievodu slovenskej ľudovej hudby v minulosti a súčasnosti a aktualizovanej podkresovej hudby v roku 2022 ukazuje:
"Živá panoráma" bola inšpirovaná reláciou "Wetter-Panorama" vysielanou na rakúskej televíznej stanici ORF. Najsledovanejšia je cez víkendy a v zime. Priemerný trhový podiel v univerzálnej cieľovej skupine 12+ rokov bol počas pracovných dní v sezóne zima/jar 2013 približne 1,2 %, čo bol mierny nárast oproti predchádzajúcim rokom. Vyrába ju spoločnosť Sitour.
Ilia Igorevič Sorokin

Ilia Igorievič Sorokin (; * 4. august, 1995, Meždurečensk, Rusko) je ruský profesionálny hokejový brankár, ktorý aktuálne pôsobí v tíme New York Islanders v National Hockey League. 
V roku 2016 bol vyhlásený za najlepšieho brankára Kontinentálnej hokejovej ligy, v roku 2019 vyhral s tímom CSKA Moskva Gagarinov pohár a bol vyhlásený za najužtiočnejšieho hráča Play-Off. Dvakrát sa predstavil v All-Star Game KHL (2017,2019). 
Rusko reprezentoval na štyroch seniorských Majstrovstvách sveta, z ktorých si odniesol dve bronzové medaily (2016,2017) a n Zimných olympijskych hrách 2018, kde získal zlato. Z Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov si v roku 2015 odniesol striebornú medailu. 
Do NHL bol draftovaný v roku 2014 v 3. kole z celkového 78. miesta klubom New York Islanders.
1. futsalová liga žien 2019/20

1. futsalová liga žien 2019/20 bol v poradí 5. ročník 1. futsalovej ligy žien, futsalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský futbalový zväz (SFZ), resp. Výkonný výbor Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo 8 družstiev, t. j. o 2 družstvá viac ako v predošlej sezóne. Titul získalo družstvo Spartak Myjava futsal.
Systém súťaže.
Systém súťaže zostal rovnaký ako v predošlej sezóne a pozostával iba z dlhodobej časti. Tá sa organizovala formou ôsmich turnajov, každý v inom dejisku. Každý s každým odohral po 2 zápasy.
Účastníci.
Poznámka:
Krémeš

Krémeš (, , , , , , ), tiež známy ako vanilkový rez alebo pudingový rez, je dezert bežne spájaný s bývalou Rakúsko-Uhorskou monarchiou. Dezert je populárny najmä v strednej Európe a na Balkáne a existuje v rôznych variáciách, z ktorých všetky obsahujú základ z lístkového cesta a pudingový krém.
Názov a pôvod.
Krémeš známy pod mnohými názvami, z ktorých väčšina pochádza z nemeckého "cremeschnitte" a v doslovnom preklade znamená buď krémový rez alebo v niektorých prípadoch krémový koláč. Podľa historickej sociolingvistiky sa predpokladá, že počiatky krémešu siahajú do zmiešania dvoch kuchýň v rakúsko-uhorskej ríši.
Jeho poľský názov "Napoleonka" však naznačuje, že tento dezert mohol pravdepodobne pochádzať z francúzskeho "mille-feuille", ktorý je známy aj ako "Napoleon" – ďalšie pečivo, ktorého presný pôvod nie je známy, aj keď jeho moderná podoba bola údajne ovplyvnená vylepšeniami Marie-Antoine Carême, výnimočným a slávnym francúzskym šéfkuchárom.
Napriek tomu, že "Napoleon" sa skladá z troch vrstiev lístkového cesta, ktoré sa striedajú s dvoma vrstvami krémového cesta, typický krémeš je vyrobený iba z dvoch vrstiev lístkového cesta, ktoré drží pohromade veľké množstvo krému s vanilkovou príchuťou, a niekedy ešte so šľahačkovou polevou.
Krémeš sa najčastejšie len posype práškovým cukrom, ale môže sa poliať aj lesklou a hladkou glazúrou a pekne ozdobiť tradičným dizajnom v tvare šípky. Medzi najobľúbenejšie varianty patrí spomínaná poľská "Napoleonka" alebo "kremówka", ktorá bola známa ako obľúbený dezert pápeža Jána Pavla II., a slovinská "kremna rezina", typický dezert z mesta Bled; obľúbené alpské stredisko usadené na brehu rovnomenného jazera. Tento dezert, resp. jeho recept priniesol do miestneho hotela Park v roku 1953 Ištvan Lukačević, šéfkuchár hotelovej cukrárne. Do Bledu prišiel zo Srbska, kde už podobný koláč poznali. V Bosne a Hercegovine, Srbsku a Čiernej Hore je jedlo známe ako krempita, teda niečo ako: „smotanový koláč“. Zvyčajne sa pripravuje tiež z lístkového cesta. Náplň je zvyčajne čistý hustý puding, menej často kombinovaný s krémom z "meringue" (vyšľahané bielka a cukor). Podobný recept len s náplňou do pusiniek sa volá "Šampita".
František Xaver Haber

František Xaver Haber (iný zápis priezviska: Huber; * 1743, Viedeň† 1790) bol sochár.
Život.
Pravdepodobne študoval na Akadémii výtvarných umení vo Viedni. Z roku 1775 sa zachoval dôkaz o jeho pôsobení v Bratislave. Bol pomocníkom J. E. A. Messerschmidta pri sochárskych prácach v Budíne, s ktorým v roku 1782 spolupracoval na dvoch oltároch Kaplnky svätej Rozálie v Bratislave-Lamači.
1. futsalová liga žien 2020/21

1. futsalová liga žien 2020/21 bol v poradí 6. ročník 1. futsalovej ligy žien, futsalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský futbalový zväz (SFZ), resp. Výkonný výbor Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo 6 družstiev, t. j. o 2 družstvá menej ako v predošlej sezóne. Titul získalo družstvo FK Ekoprim Prešov.
Systém súťaže.
Súťaž sa kvôli zimným pandemickým opatreniam organizovala až v lete ako krátke majstrovstvá. Najprv sa hrali trojčlenné skupiny, z ktorých postúpili všetky tímy do play-off. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými zápasmi a končilo zápasmi o medailové umiestnenie.
Smrečiny (vrch v Spišskej Magure)

Smrečiny () je názov vrchu v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Lendak, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obcí Slovenská Ves, Výborná, Reľov a Lendak. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Reľov a Jezersko, západne sa nachádza Ždiar, južným smerom Lendak, juhovýchodným Výborná a Slovenská Ves.
Opis.
Smrečiny ležia v hlavnom hrebeni medzi Godšinovou () a Bukovinou (), západne od Magurského sedla. Severným smerom sa nachádza Jezerský vrch (), Končistý vrch () a Hulok (), východným Bukovina (), Spádik (), Godšinová a Vojnianska hora (), južným Partizánska hora (), Valtín () a Pálenica () a západným Javorinka (), Bukovina () a Plašný vrch (). Severné svahy masívu odvodňujú prítoky Rieky v povodí Dunajca, južné odvodňujú prítoky Bielej do Popradu. Vrcholom vedie modro značený turistický chodník a hrebeňom prechádza aj hranica ochranného pásma Pieninského národného parku, kde patrí severná časť Smrečiny. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky porast, ktorý umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske a Vysoké Tatry, no tiež Nízke Tatry, Slovenský raj, Volovské a Levočské vrchy, Čergov a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Olaf Engelholm

Olaf Engelholm (iné zápisy mena: Olaf Lorentz Engelholm, Vavrinec; * 2. polovica 17. storočia† po 9. júne 1709, Liptovský Svätý Mikuláš) bol barokový umelecký stolár a sochár, ktorý žil a pôsobil na Spiši.
Život.
Podľa "Biografického lexikónu Slovenska" (II. zv., 2004) pochádzal zo Švédska. Jeho pôsobenie v Levoči je doložené v roku 1694, no v meste pravdepodobne pracoval už dlhší čas predtým. V roku 1699 sa stal občanom Levoče a členom stolárskeho cechu. V meste založil vlastnú rezbársku dielňu, v ktorej vyrábal interiérové vybavenie pre kostoly, no venoval sa aj sochárstvu. Keďže v dielni zamestnával aj iných sochárov, dostal sa do sporu s miestnymi umelcami.
Engelholmovo postavenie sa posilnilo keď v januári 1694 konvertoval na katolicizmus, čo mu umožnilo prijímať objednávky pre jezuitské kostoly v Blatnom Potoku, Rožňave, Spišskej Novej Vsi, Užhorodr a v Levoči. Spolu s rezbárom Ferdinandom Beichelom v roku 1675 dokončil barokový interiér Kostola svätého Ladislava uhorského v Levoči, do ktorého tiež vytvoril dve sochy na bočný oltár svätého Stanislava Kostku. V roku 1699 vyhotovil kazateľnicu pre užhorodský kostol, v rokoch 17011703 sa podieľal na prácach pre grófa Kegleviča v Okoličnom. Staršia literatúra prisudzuje okruhu jeho dielne a následníkom reliéf "Zvestovanie" v Hraničnom, bočné oltáre kostola v Kežmarku, reliéfy "Kristus na Olivovej hore" v Podolínci a "Ukrižovanie" v Starej Ľubovni. Jeho dielňa tvorila medzičlánok v tradícii spišského barokového rezbárstva, ktorého rané obdobie predstavovala tvorba majstra Krištofa Kollmitza a jeho okruhu. V tendenciách Engelholmových prác pokračoval Ján Lerch a iní miestni majstri.
Osobný život.
Zosobášil sa so Žofiou, rod. Strasserovou, s ktorou mal troch synov a dcéru.
Hebe Bonafiniová

Hebe Bonafiniová (špan. Hebe María Pastor de Bonafini, * 4. december 1928, Ensenada, Argentína – † 20. november 2022, La Plata) bola argentínska aktivistka, zakladateľka ľudskoprávneho hnutia "Madres de Plaza de Mayo" (Matky z Májového námestia).&lt;br&gt;
Bonafiniová založila svoje hnutie v roku 1977 na protest proti vtedajšiemu argentínskemu diktátorskému režimu (última junta militar) počas tzv. Špinavej vojny v Argentíne. Počas demonštrácií matky žiadali informácie o svojich nezvestných deťoch ("desaparecidos"). Charakteristickým znakom hnutia bola biela šatka na hlave.
V 70. a 80. rokoch 20. storočia krajne pravicový režim v Argentíne uniesol a pravdepodobne pripravil o život približne 30 000 ľudí. Sama Bonafiniová takto prišla o syna a nevestu. Okrem toho bolo počas tohto obdobia unesených i množstvo novorodencov, ktoré sa narodili zadržaným disidentom. Bonafiniová bojovala za návrat týchto detí do ich rodín.
Ján Kos

Ján Kos (nesprávny zápis priezviska: Tros; ) bol skriptor, ktorý žil v prvej polovici 15. storočia.
Život.
Pochádzal zo Spišského Podhradia. Študoval na Jagelovskej univerzite v Krakove. Počas štúdia v Krakove okolo roku 1432 odpísal "Sermones Henrici de Westphalia" a zavŕšil to odpisom diela "Speculum clarum", ako aj "Dialógov" od pápeža Gregora Veľkého. Latinské slovo "Suburbium" pravdepodobne označovalo Spišské Podhradie, keďže po skončení štúdií sa Ján Kos s rukopismi vrátil na Spiš. Jeho rukopisy sa zachovali v kódexe pôvodnej levočskej farskej knižnice, odkiaľ bol koncom 18. storočia prenesený do knižnice Batthyaneum v Alba Iulii v Rumunsku,kde má signatúru, R. I. 33.
Slovenská florbalová extraliga žien 2021/22

Slovenská florbalová extraliga žien v sezóne 2021/22 bol 17. ročník extraligy florbalistiek, najvyššej florbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, rovnako ako v predošlej sezóne. Titul získalo družstvo NTS FK-ZŠ Nemšová, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad ŠK 98 Pruské. Súťaž niesla mediálny názov "Hyundai extraliga žien".
Systém súťaže.
Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a z play-off. Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off so šiestimi najlepšími družstvami, pričom 2 najlepšie družstvá boli nasadené priamo do semifinále. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo finálovým duelom. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa tradične nehralo, o bronzových medailách rozhodovalo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné dve družstvá po základnej časti a víťaz 1. ligy odohrali baráž o udržanie v extralige, v dueloch hraných na 3 víťazné zápasy.
Baráž.
V najvyššej súťaži sa udržal iba extraligový Tvrdošín. Neuspela Nitra, ktorú v budúcej sezóne vystriedalo prvoligové Partizánske.
Adolf Lantos

Adolf Lantos (* 15. február 1875, Petrova Lehota† 18. január 1942, Budapešť) bol kníhkupec a vydavateľ.
Život.
Vyučil sa za kníhkupca a pôsobil ako pracovník Dobrovszkého antikvariátu. Od roku 1910 vlastnil antikvariát a kníhkupectvo v Budapešti, ku ktorému pripojil Kunossyovský grafický ústav, Dávidházyovské kníhviazačstvo a vydavateľstvo Genius v Debrecíne. Bol vydavateľom bibliofílií a periodík "Bibliofil Szemle", "Literatura", "Lantos Magazin" a i., diel maďarského románopisca Ferenca Móru, ako aj spoluorganizátorom aukcií umeleckých kníh.
Jaroslav Kos

Jaroslav Kos môže byť:
Drienovský potok

Drienovský potok (hovorovo tiež "Židov potok" alebo "Židovský potok") je ľavostranný prítok rieky Torysa. Potok pramení v katastrálnom území obce Žehňa a preteká katastrálnymi územiami obcí Žehňa, Mirkovce a Drienov, kde sa vlieva do Torysy.
Prameň.
Potok pramení na západnom svahu Slanských vrchov na katastrálnom území obce Žehňa vo výške v geomorfologickom celku Košická kotlina a jej podcelku Toryská pahorkatina.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhozápadným smerom, preteká po obecnej hranici Abranoviec a Žehni. Skoro po jednom kilometri od prameňa sa do potoka z pravej strany vlieva bezmenný tok z Abranoviec. Potok ďalej pokračuje juhozápade do obecnej časti Dúbrava kde vo výške 358 m n.m. priteká opäť z pravej strany malý tok prameniaci v Mirkovskej kosatcovej lúke. Taktiež sa doň dostáva aj voda z miestneho kanála. V nadmorskej výške 336 m n.m. tok priteká do katastrálneho územia obce Mirkovce a preteká okolo obecnej časti Niereše. Tok pokračuje juho západné ďalej približne 1,5 km a v nadmorskej výške 300 m n.m. priteká do katastrálneho územia obce Drienov kde ďalej preteká cez centrum intravilánu obce Drienov. Potok ďalej tečie juhozápade od obce kde vo výške 205 m n.m. tvorí ľavostranný prítok rieky Torysa. Vodný tok Torysa je ďalej prítokom Hornádu.
Darbazi

Darbazi () môže byť:
Kassandros

Kassandros () môže byť:
Arylová skupina

Arylová skupina alebo aryl je funkčná skupina s jednou väzbou, ktorá je formálne odvodená od aromatického uhľovodíku (arénu). Tieto skupiny sa vždy viažu na zvyšok molekuly pomocou uhlíkového atómu v kruhu. Zvyčajne býva odvodená od aromatických uhľovodíkov, ako je to napríklad u fenylu a naftylu. V chemických vzorcoch sa často označujú symbolom Ar, podobne ako sú všeobecné organické skupiny označované symbolom R. Symbol Ar by však nemal byť zamieňaný so symbolom pre argón. Niektoré definície zahŕňajú skupiny odvodené len od monocyklických arénov, iné však zahŕňajú i skupiny odvodené od polycyklických arénov.
Najjednoduchšou arylovou skupinou je fenylová skupina (C6H5), ktorá je odvodená od benzénu. Medzi ďalšie arylové skupiny patria napríklad:
Proces naviazania arylovej skupiny na substituent sa nazýva arylácia. Typicky prebieha pomocou cross-couplingových reakcií.
Názvy.
Najjednoduchšou skupinou je fenyl, ktorý predstavuje molekulu benzénu, v ktorej bol jeden vodíkový atóm nahradený za substituent. Napriek tomu, že je odvodený od benzénu, je nutné ho rozlišovať od benzylovej skupiny, ktorá pozostáva z fenylovej skupiny viazanej na metylén a má vzorec C6H5CH2– (formálne odvodenej od toluénu). Okrem fenylu platí, že názvy arylových skupín vznikajú z triválnych názvov aromatických uhľovodíkov a koncovky -yl (napr. naftalén a naftyl).
Pri pomenovaní zlúčenín, ktoré obsahujú fenylovú skupinu, možno fenylové jadro pokladať za hlavný uhľovodík a použiť jeho názov ako príponu „–benzén“. Alternatívne možno (a pre zložitejšie systémy je nutné) pokladať väčšie skupiny ako substituované deriváty fenylovej skupiny.
Jedným príkladom tohto názvoslovia môže byť zlúčenina, kde je hydroxylová skupina viazaná na fenylovú skupinu (ako na obrázku). Jedným spôsobom pomenovania je vziať fenylovú skupinu ako základný uhľovodík a pokladať zlúčeninu za derivát benzénu, takže by zlúčenina mala názov hydroxybenzén. Alternatívnym spôsobom, v tomto prípade bežnejším, je pokladať hydroxylovú skupinu za hlavnú a vnímať fenyl ako substituent, takže by zlúčenina niesla názov fenol (fenyl + ol).
Reakcie.
Arylové skupiny podstupujú podobné reakcie ako arény, keďže sa od nich vo svojej chemickej podstate nelíšia.
Viktor Lorenc

Viktor Lorenc (* 23. august 1843, Kroměříž† 21. august 1915, Levoča) bol Moravský strojárenský odborník, vynálezca a horolezec.
Životopis.
V rokoch 18491854 navštevoval obecnú školu, 18541848 reálku v Kroměříži následne 18581862 vo Viedni. Pokračoval štúdium techniky vo Viedni (18621868), ktorú ukončil v roku 1868 titulom inžinier.
Následne pracoval ako pracovník techniky vo Viedni (18681870), inžinier Hornouhorskej železiarskej spoločnosti v Krompachoch (18701889), v rokoch 18891909 viedol technickú kanceláriu v Budapešti, od roku 1905 podnikal.
Angažoval sa v slovenskom národnom hnutí. Od roku 1861 člen Slovenskej študentskej spoločnosti, od 1863 Slávie vo Viedni.
Autor viacerých vynálezov a patentov, v roku 1890 prispel k modernizácii železiarní v Krompachoch elektrolytickým spôsobom získania medi a striebra z tetraedritov. Usiloval sa zvýšiť povedomie o zdravotnom stave hutníkov a baníkov; podnikanie v oblasti klimatickej liečby však nebolo úspešné.
Ako horolezec uskutočnil niekoľko prvovýstupov (z Morského oka do Žabieho sedla a iné.), propagoval horolezectvo a zimnú turistiku.
Festival Áčko

Festival študentských filmov Áčko je filmový festival študentských audiovizuálnych diel, vytvorených ako súčasť výučby študijných programov v odbore filmové umenie a multimédia. Svojim programom sa primárne zameriava na prezentáciu aktuálnej kinematografickej tvorby študentov nielen Filmovej a televíznej fakulte VŠMU, ale aj iných vzdelávacích inštitúcii zameraných na filmové umenie a multimédiá. Zároveň otvára diskusiu medzi študentami – začínajúcimi tvorcami a odborníkmi o aktuálnom stave a smerovaní filmovej tvorby. V roku 2024 sa koná jeho 28. ročník. Organizuje ho Vysoká škola múzických umení v Bratislave. Témou 28. ročníka sú „Kontrasty“.
Festival je otvorený verejnosti, filmovým nadšencom a aj záujemcom o štúdium na škole. Zúčastňujú sa nielen projekcií, ale aj diskusií medzi poslucháčmi a znalcami o súčasných trendoch v kinematografii. Súčasťou festivalu sú bloky súťažných a nesúťažných diel, prehliadka produkcie zahraničných filmových škôl, masterclassy slovenských a zahraničných filmových znalcov, workshopy a obsiahly sprievodný program.
Idea festivalu.
Hlavnou úlohou festivalu je inšpirovať, motivovať a podporovať mladých nádejných tvorcov vo vytváraní nových filmových/audiovizuálnych projektov. Prostredníctvom projekcií a následných diskusií vytvára priestor na vzájomnú konfrontáciu a nadviazanie spolupráce nielen v rámci Slovenska, ale aj v zahraničí. Zároveň sa im touto prehliadkou otvára brána k účasti na ďalších domácich, či zahraničných festivaloch.
Festivalová porota.
O víťazoch súťažných oddelení rozhoduje Malá porota zložená zo študentov Katedry audiovizuálnych štúdií a filmovej kritiky a Veľká porota z predstaviteľov Literárneho fondu, organizácií ako LITA či SAPA a aktívnych tvorcov slovenskej audiovízie. Veľká porota udeľuje ceny za najlepší film, najlepší hraný film, najlepší dokumentárny film, najlepší animovaný film, najlepší scenár, najlepšiu kameru, najlepší zvuk, najlepší strih, najlepšie vizuálne efekty a najlepší divácky film. Ceny môžu byť udelené iba vysokoškolským študentom.
Colonia (hudobná skupina)

Colonia je chorvátske duo tanečnej hudby z Vinkovci v Chorvátsku, ktoré v roku 1996 založili Boris Đurđević, Tomislav Jelić a speváčka Indira Levak, ktorá odišla zo skupiny v roku 2017. Skupina vydala trinásť štúdiových albumov a viac ako 35 singlov.
Bukovina (vrch v Spišskej Magure, 1176 m)

Bukovina () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Lendak, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obcí Jezersko a Lendak. Najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situované Jezersko a juhozápadne ležiaci Ždiar, východne sa nachádza Reľov a juhovýchodne Lendak.
Opis.
Bukovina leží v hlavnom hrebeni medzi Smrečinami () a Slodičovským vrchom (), priamo nad Bachledovou dolinou. Severným smerom sa nachádza Furmanec (), Plašný vrch () a Jezerský vrch (), východným Hulok (), Bukovina (), Spádik (), Godšinová () a Smrečiny, južným Krivé (), Pálenica () a Skalka () a západným Javorinka (), Slodičovský vrch (), Magurka () a Solisko (). Severné svahy masívu odvodňuje Jezerský potok do Rieky v povodí Dunajca, vodu z južných odvádza potok Rieka do Bielej v povodí Popradu. Blízkosť Bachledovej doliny a z nej vedúce turistické chodníky a lanovka na hrebeň výrazne uľahčujú dostupnosť vrcholu. Hrebeňom vedie južná hranica ochranného pásma Pieninského národného parku. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z horských lúk v okolí je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske Tatry, Volovské a Levočské vrchy a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
26. Filmový festival Áčko 2022

26. Filmový festival Áčko 2022 sa konal v Bratislave v dňoch 19.-22. októbra 2022, pod záštitou Filmovej a televíznej fakulty Vysokej školy múzických umení.
O festivale.
Na festivale Áčko sa premietali tie najlepšie audiovizuálne diela študentov filmových škôl z uplynulých rokov. Festival v ten rok oslavoval 26.rokov. Ústrednou témou 26.ročníka festivalu boli "Identity audiovízie". Téma predstavovala široký záber audiovizuálneho umenia a jeho rôznorodosť v uplatnení. Prostredníctvom bohatého programu priniesli poznatky ako z filmovej, tak aj televíznej a reklamnej tvorby.
Súťažné sekcie.
Nesúťažné sekcie.
Mimo súťažnej sekcie priniesol festival ešte dve pásma filmov. Jednou z nich je história FAMU a študentské roky známych mien ako Dušan Hanák, Vlastimil Venclík, Viera Chytilová, Ján Sveřák či Juraj Jakubisko. Druhé pásmo je výberová sekcia Best of FAMU filmy.
Ocenené snímky.
Najlepší film
Najlepšia réžia hraného filmu
Najlepší dokumentárny film
Najlepší animovaný film
Najlepší scenár
Najlepšia kamera
Najlepší strih
Najlepší zvuk
Najlepšie vizuálne efekty
Kyselina metylhipurová

Kyselina metylhipurová je karboxylová kyselina. Je to derivát kyseliny hipurovej, ktorý má naviazanú metylovú skupinu na benzénové jadro. Má tri izoméry – kyselinu 2-, 3- a 4-metylhipurovú.
Kyseliny metylhipurové vznikajú ako metabolity izomérov xylénu (dimetylbenzénu). Prítomnosť týchto kyselín možno použiť ako biomarker na odhalenie vystavenia xylénu.
25. Filmový festival Áčko 2021

25. Filmový festival Áčko 2021 sa konal v Bratislave v dňoch 20. - 23. októbra 2021, pod záštitou Filmovej a televíznej fakulty Vysokej školy múzických umení.
O festivale.
Jubilejný 25. ročník festivalu sa konal v Bratislave. Diváci si mohli pozrieť pestrú dávku študentských filmov rozličných žánrov, tém a spôsobov spracovania. Ústrednou témou 25.ročníka festivalu bola téma "Bez hraníc".
Ocenené snímky.
Najlepší film
Najlepší dokumentárny film
Najlepší animovaný film
Najlepšie vizuálne efekty
Divácka cena