burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Iva Mojžišová

PhDr. Iva Mojžišová, Dr. h. c. (* 4. apríl 1939, Bratislava – † 26. január 2014, Bratislava) bola slovenská teoretička a historička umenia.
Životopis.
V roku 1961 absolvovala Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, odbor dejiny umenia a história. Počas 60. rokov sa stala uznávanou interpretátorkou súčasnej slovenskej moderny aj tvorby európskych a amerických umelcov. Skúmala historické avantgardy medzivojnového obdobia v maľbe, sochárstve, neskôr vo fotografii. Publikovala v Slovenských pohľadoch, Revue svetovej literatúry, revue Ars a vo Výtvarnom živote. Od roku 1963 do 1997 pracovala v Slovenskej akadémii vied.
V čase normalizácie sa stiahla k spracovávaniu hesiel do encyklopedických slovníkov. Bol jej udelený titul Doctor honoris causa (2009) Vysokou školou výtvarných umení v Bratislave, Cena Dominika Tatarku (2011) a Cena Nadace Dagmar a Václava Havlových VIZE 97 (2011). Pred smrťou jej vyšla dlho očakávaná kniha "Škola moderného videnia" (Bratislavská ŠUR 19281939), ktorá sa venuje vplyvu Bauhausu na vzdelávanie v oblasti umenia na území terajšieho Slovenska, konkrétne na Škole umeleckých remesiel v Bratislave. Následne sa publikácia stala knihou roka 2013 podľa respondentov Denníka SME.
Jej prvým manželom bol výtvarný a filmový teoretik, historik a kritik Juraj Mojžiš, druhým architekt Ladislav Foltyn. Mala tri deti, jej synom je fyzik Martin Mojžiš.
Literatúra.
Fotografické etudy Ladislava Foltyna. Ladislav Foltyn's Photographic Études. Bratislava : Fotofo, 2002. ISBN 80-85739-30-5.
Akamas (syn Anténora)

Akamas ("Akamas", ) je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano.
Akamas bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Akamanta a jeho bratov pre ich statočnosť v boji. 
Po únose Heleny trójskym princom Paridom, Trójania aj napriek početným vyslancom, ktorých jej manžel spartský kráľ Menelaos poslal za trójskym kráľom Priamom, odmietli vrátiť najkrajšiu z pomedzi žien. Preto museli byť kráľova česť i manželka vrátené pomocou ohňa a krvi. Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe ohromné achájske vojsko vylodilo a zaútočilo na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónon a hrdinom Achilleom sa v desiatom roku vojny podarilo Trójanom posilneným spojencami za pomoci bohov dobyť achájsku hradbu. Podľa Homérovej Iliady, Akamas prevzal velenie jednej z piatich „divízií“ trójskej armády, spolu so svojim bratom Archelochom a Aineiom. 
Achájci útok Trójanov odrazili, ale trójskemu princovi Hektorovi sa za božskej pomoci Dia opäť vrátila stratená sila, vrhol sa do víru bitky a dostal sa až k achájskym lodiam. V šestnástom speve Iliady sa však priebeh bitky znova obrátil v prospech Achájcov, keď sa do bitky zapojil Patroklos odetý v zbroji svojho priateľa Achillea. Pri pohľade na neho sa Trójania zarazili a po chvíli sa pustili na bezhlavý útek a mnohí pri tom zahynuli. Medzi mŕtvymi telami ležal aj Akamas, ktorého pri naskakovaní na bojový voz dostihol Kréťan Mériones, bodol ho do pravého pleca a Akamas držiac opraty v rukách padol k zemi a oči mu zakryla čierna temnota.
Lacey Duvalle

Lacey Duvalle (* 5. apríl 1982, Washington D.C., USA) je americká pornoherečka. Kariéru pornoherečky začala v roku 2000.
Theano (manželka Anténora)

Theano alebo Theanó ("Theano/iný prepis: Theanó", ) je v gréckej mytológii dcéra tráckeho kráľa Kissea a jeho manželky Télekleie. 
Theano, trójska kňažka bohyne Atény, bola manželkou Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Manželom sa narodilo niekoľko synov a dcéra Krino. Po únose krásnej Heleny, Anténor a Theano presadzovali mier a Trójanom odporúčali, aby ju spartskému kráľovi Menelaovi vrátili. Napriek svojmu úsiliu však vojne nezabránili. Achájci ale pri dobývaní Tróje túto skutočnosť zobrali do úvahy, ich životy ušetrili a dovolili im odísť. 
Podľa rímskej tradície Anténor a Theano odišli potom do Itálie, kde založili mesto Patavium (dnešná Padova)
Heliamphora sarracenioides

Heliamphora sarracenioides je mäsožravá rastlina.
Opis.
Pasce, ktorými lapá svoju korisť tvoria listy zvinuté do lievika, zvyčajne v odtieňoch ružovej až bordovej farby. Jej potravou je lietajúci hmyz i mravce. Heliamphora láka svoju korisť sladkastou vôňou vychádzajúcou z vnútra rastliny. Prilákaný hmyz sa dostane dovnútra rastliny, kde sa vďaka vode utopí a po krátkom čase ho Heliamphora začne tráviť.
Lokalita.
Heliamphora sarracenioides sa vyskytuje v horách Venezuely, konkrétne na jedinom nehostinnom vrchole hory Ptari Tepui a prvá vedecká zmienka o nej pochádza z roku 2006.
Starostlivosť.
Heliamphora sarracenioides, keďže pochádza zo stolových hôr, najlepšie sa jej darí v klíme im podobnej: vo vlhkom, chladnom prostredí, nie však s teplotou pod 10 stupňov Celzia. Keďže Heliamphora sarracenioides je mäsožravá rastlina, môže sa kŕmiť hmyzom - to sa však neodporúča. Oveľa používanejším spôsobom je hnojenie pomocou hnojiva.
Télekleia

Télekleia ("Télekleia") je v gréckej mytológii dcéra trójskeho kráľa Ila. 
Télekleia sa vydala za tráckeho kráľa Kissea a porodila mu dcéru Theano, ktorá sa stala manželkou Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama a podľa tejto verzie bola Télekleia aj matka Hekaby, manželky Priama.
GSG 9

Grenzschutzgruppe 9 der Bundespolizei ("Pohraničná skupina Federálnej polície"), často skracovaná na GSG 9, je nemecká policajná protiteroristická jednotka. Patrí do kompetencie ministerstva vnútra.
Vznik jednotky.
Jednotka vznikla po blamáži nemeckej polície na Olympijských hrách v Mníchove roku 1972. Neskôr však medzinárodné dohody nedovolili zásah policajnej jednotky mimo územia vlastného štátu a preto bola vytvorená KSK Bundeswehru. Táto jednotka vznikla podľa vzoru SAS, ktorá sa tiež z veľkej časti podieľala na výcviku.
Zásahy.
Najznámejšou akciou bola záchrana rukojemníkov z uneseného lietadla Boeing 737 spoločnosti Lufthansa v somálskom hlavnom meste Mogadišo. Pri tejto operácii bolo zaujímavé použitie zábleskových granátov, ktoré poskytla britská SAS. Tejto akcie sa priamo zúčastnila aj SAS, lebo GSG 9 nemala v tej dobe skúsenosti s prekonávaním pretlakových dverí a používaním týchto granátov.
Od roku 1972 až do roku 2009 vykonala táto jednotka viac ako 1 600 misií.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2000

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2000 boli v poradí 10. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 28.30. januára 2000 vo Viedni, v Rakúsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa deviatykrát stali hokejistky . Strieborné Rusko a rovnako aj bronzové Česko získali svoju prvú medailu na ME.
Slovník slovenských nárečí

Slovník slovenských nárečí (skr. SSN) je viaczväzkový slovník, ktorý sumarizuje apelatívnu slovnú zásobu slovenských nárečí. Vychádza od roku 1994 vo vydavateľstve Veda, zatiaľ (2014) vyšli 3 zväzky: v roku 1994 I. A - K, v roku 2006 II. L - P (povzchádzať) a v roku 2021 III. P - R.
Vznik.
V roku 1980 vyšiel krátky "Slovník slovenských nárečí: Ukážkový zväzok", ktorý „predstavil teoreticko-metodologické východiská pripravovaného slovenského národného slovníka“ a opísal jeho pramennú základňu. Následne v rokoch 1981-1987 boli spracované heslá pre prvý zväzok. Ten bol pripravený do tlače už na konci osemdesiatych rokov, po roku 1990 ho však začali digitalizovať. Pri príprave druhého zväzku L - P (povzchádzať) sa obmenila časť autorského kolektívu. Tretí zväzok P - R pripravovali pod vedením vedúceho riešiteľa Miloslava Smatanu a vedeckej redaktorky Adriany Ferenčíkovej.
Recenzent o tomto diele napísal:… „úplné vydanie bude základným prameňom vedeckého opisu nespisovných útvarov nášho národného jazyka nielen v oblasti domácej slovakistiky, ale sa stane východiskom syntetického štúdia lexiky slovanských jazykov v najširších slavis­tických dimenziách“.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2002

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2002 boli v poradí 11. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 25.27. januára 2002 v Les Ponts-de-Cé, v regióne Pays-de-la-Loire, vo Francúzsku, za účasti 8 tímov. Francúzsko hostilo ženské ME druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1975. Víťazom sa 10. krát (tretíkrát v rade) stali hokejistky . Strieborná Litva a rovnako aj bronzové Francúzsko získali svoju prvú medailu na ME.
Chmeľnycke (Tuľčynský rajón)

Chmeľnycke () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti.
Dole (obvod)

Dole je obvod v departemente Jura a regióne Franche-Comté vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 125 obcí.
Lure (obvod)

Lure je obvod v departemente Haute-Saône a regióne Franche-Comté vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 13 kantónov a 194 obcí.
Vesoul (obvod)

Vesoul je obvod v departemente Haute-Saône a regióne Franche-Comté vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 19 kantónov a 351 obcí. Je jedným z dvoch obvodov v departemente Haute-Saône, tým druhým je obvod Lure. Sídlom obvodu je mesto Vesoul.
Hippodamas (syn Priama)

Hippodamas ("Hippodamas") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Hippodamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Hippodamas v trójskej vojne zomiera spolu so svojim bratom Hippothoom rukou achájskeho hrdinu Aianta.
Démoleón

Démoleón ("Démoleón") môže byť v gréckej mytológii:
Brusel (rozlišovacia stránka)

Brusel môže byť:
Región Brusel-hlavné mesto

Región Brusel-hlavné mesto (fr. "Région de Bruxelles-Capitale"; hol. "Brussels Hoofdstedelijk Gewest") alebo Bruselský región (fr. "Région bruxelloise"; hol. "Brussels Gewest"), skrátene Brusel, je jeden z troch regiónov, ktoré tvoria Belgické kráľovstvo. Jeho rozloha je a počet obyvateľov sa pohybuje okolo 1 milióna.
Úradné jazyky sú francúzština a holandčina, obyvateľstvo je prevažne frankofónne (90%). Bruselský región spadá tak do francúzskeho, ako aj do flámskeho spoločenstva. Vzhľadom na prítomnosť početných medzinárodných inštitúcií žije v Bruselskom regióne mnoho cudzincov, hlavne z krajín EÚ. Mnoho obyvateľov pochádza z krajín, ktoré boli kedysi belgickými kolóniami, napr. Konžská demokratická republika, Rwanda a Burundi, ale aj z krajín Maghribu (hlavne z Maroka), z Turecka, z Ameriky a z Ázie (Irán, Pakistan).
Guccio Gucci

Guccio Gucci (* 26. marec 1881, Florencia, Taliansko – † 2. január 1953, Miláno, Taliansko) bol taliansky podnikateľ a módny návrhár, zakladateľ módnej značky "Gucci".
Skorý život.
Guccio bol synom talianskeho výrobcu kožených výrobkov, ktorý pochádzal zo severu. Guccio nechcel ísť po stopách jeho otca, radšej cestoval na miesta ako Londýn a Paríž, kde pracoval ako čašník, umývač riadu a vrátnik. V Londýne pracoval v prestížnom hoteli Savoy ako obsluha výťahu a práve počas tohto obdobia odpozoroval štýl a eleganciu mnohých bohatých a slávnych ľudí. Obľúbil si najmä krásne štýly batožín, ktoré videl.
Kariéra.
Po návrate do Florencie, plný inšpirácií a zamilovaný do módy, začal vyrábať cestovné tašky a rôzne doplnky. V roku 1921 otvoril svoj prvý obchod s koženými výrobkami, "The Fashion House of Gucci". Začínal s predávaním kožených tašiek pre jazdcov na koňoch. Jeho výrobky boli veľmi žiadané vďaka svojej vysokej kvalite, za ktorú vďačil aj svojim veľmi zručným zamestnancom, ktorí pracovali u neho v ateliéri.
V roku 1938 rozšíril svoju firmu do Ríma. Čoskoro sa jeho podnikanie premenilo na rodinný podnik, keď jeho synovia Aldo, Vasco, Ugo a Rodolfo vstúpili do firmy. V roku 1940 pre nedostatok surovín v dôsledku fašistickej diktatúry v Taliansku vyžadoval použitie nových surovín.
V roku 1967 Gucci predstavil kabelku s bambusovou rúčkou, ktorá je doteraz veľmi obľúbená. V roku 1951 otvoril obchod v Miláne a v roku 1953 na Manhattane v New Yorku.
Démoleón (syn Anténora)

Démoleón ("Démoleón") je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano. 
Démoleón bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Démoleóna a jeho bratov pre ich statočnosť v boji. 
Po únose Heleny trójskym princom Paridom, Trójania aj napriek početným vyslancom, ktorých jej manžel spartský kráľ Menelaos poslal za trójskym kráľom Priamom, odmietli vrátiť najkrajšiu z pomedzi žien. Preto museli byť kráľova česť i manželka vrátené pomocou ohňa a krvi. Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe ohromné achájske vojsko vylodilo a zaútočilo na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónon a hrdinom Achilleom sa v desiatom roku vojny podarilo Trójanom posilneným spojencami za pomoci bohov dobyť achájsku hradbu. 
Achájci útok Trójanov odrazili, ale trójskemu princovi Hektorovi sa za božskej pomoci Dia opäť vrátila stratená sila, vrhol sa do víru bitky a dostal sa až k achájskym lodiam. Priebeh bitky sa potom znova obrátil v prospech Achájcov, keď sa do bitky zapojil Patroklos odetý v zbroji svojho priateľa Achillea. Trójania v domnienke, že majú proti sebe Achilea v zmätku ustúpili až k hradbám Tróje, kde však spoznali, že boli oklamaní a Hektor s pomocou boha Apolóna Patrokla usmrtil. V dvadsiatom speve Iliady sa Homér po prvýkrát zmieni aj o Anténorovom synovi Démoleónovi, ktorého zabíja Achilleus, zapájajúci sa do boja, aby pomstil smrť priateľa Patrokla.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2004

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2004 boli v poradí 12. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 23.25. januára 2004 v Rotterdame, v Holandsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa 11. krát (štvrtýkrát v rade) stali hokejistky . Bronzové Bielorusko získalo svoju prvú medailu na ME.
Gymnázium (Bratislava, Mokrohájska 3)

Gymnázium Mokrohájska 3 je gymnázium pri Spojenej škole na Mokrohájskej ulici v Bratislave.
História.
Gymnázium Mokrohájska 3 vzniklo 1. septembra 1970. Prví absolventi maturovali v roku 1974. Celkovo maturitné skúšky absolvovalo približne 600 študentov, z ktorých viac ako polovica má vysokoškolské vzdelanie. V posledných rokoch sú takmer všetci absolventi prijímaní na vysoké školy, najmä s humanitným zameraním.
Súčasnosť.
Do triedy gymnázia je možné prijať 12 žiakov – s telesným postihnutím, zdravotne oslabených a chorých, ale aj zdravých. Gymnázium je zamerané na komunikačné zručnosti (jazyky) a informatiku. Vyučovací proces prebieha podľa učebných osnov bežného gymnázia.
Elektrický rušeň 125.8

Elektrický rušeň 125.8 (predtým E 469.5, továrenské označenie Škoda 67E) je dvojdielny rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV určený pre ťažké nákladné vlaky na širokorozchodnej trati Užhorod - Haniska pri Košiciach. Vyrábala ho plzenská firma Škoda, vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v roku 1975. Po vývojovej stránke sa rušne nachádzajú medzi rušňami Škoda tzv. I. a II. generácie.
Vývoj.
Rušne sú odvodené od starších strojov rady 123, boli ale dodané v dvojdielnom prevedení.
Konštrukcia.
Rušne majú jedno čelné stanovište rušňovodiča a spájajú sa vždy po dvojiciach zadnými časťami k sebe automatickými spriahadlami. Na predných čelách sú tiež automatické spriahadlá pre spájanie s vagónmi. Za stanovišťom rušňovodiča sa nachádza strojovňa s piatimi bočnými oknami na každej strane. Elektrinu rušne odoberajú pomocou dvoch pantografov na streche, medzi ktorými sa nachádzajú žalúzie chladenia odporovej regulácie výkonu. Dvojica rušňov má celkom štyri podvozky s ôsmimi poháňanými nápravami.
Prevádzka.
Rušne boli dodané do depa Haniska pri Košiciach v rámci elektrifikácie širokorozchodnej trate, ktorá slúži predovšetkým k doprave železnej rudy do bývalých východoslovenských železiarní (dnes U. S. Steel Košice).
Tkanina

Tkanina môže byť:
Glaukos (syn Priama)

Glaukos ("Glaukos") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Glaukos patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Glaukos umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Aianta (nazývaného „Veľký Aias“).
Záhrada (Slovenský spisovateľ)

Záhrada bola knižná edícia, ktorú vydávalo vydavateľstvo Slovenský spisovateľ. Prvý zväzok vyšiel v roku 1965. V tejto edícii vyšli, okrem iných, slovenské preklady autorov ako Truman Capote, Francis Scott Fitzgerald ("Veľký Gatsby") či Marcel Proust. Edíciu Záhrada redigovali Ivan Králik a Ján Vilikovský.
Bias (syn Priama)

Bias alebo Biás ("Bias") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Bias patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Bias umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Idomenea.
All inclusive

All inclusive je termín, ktorý sa používa v turistickom ruchu na označenie hotelov či rezortov. V all inclusive hoteli je v cene ubytovanie, transport z letiska a na letisko, plná penzia (minimálne 3 jedlá denne), nealkoholické nápoje, alkoholické nápoje, prístup do baru a športové aktivity v areáli hotela. All inclusive ubytovacie zariadenia sa snažia osloviť ľudí, ktorí si chcú počas dovolenky maximálne oddýchnuť a nestresovať sa vyťahovaním peňaženky pri využívaní akejkoľvek služby. Výhodou all inclusive je aj to, že ľudia sa nemusia trápiť s prepitným pre obsluhu.
All inclusive však neznamená, že hostia majú v hoteli/rezorte všetky služby zdarma. All inclusive je spojené s podmienkami a mnohými obmedzeniami. Základné veci sú väčšinou zdarma. Pokiaľ si však chce hosť pri bare vypiť kvalitnejší alkohol, bude si musieť zaň zaplatiť. Nealkoholické nápoje sú takisto do určitej miery obmedzené. To isté platí aj pri využívaní športovísk v areáli hotela.
Z histórie all inclusive rezortov.
Za vynálezcu myšlienky all inclusive dovolenkových rezortov sa považuje francúzska spoločnosť Club Méditerranée, ktorá je v súčasnosti po svete známa ako Club Med.
Club Méditerranée vznikol na úplnom počiatku masovej turistiky. V roku 1950 ho založil Gérard Blitz – belgický hráč vodného póla. Prvý rezort Club Med bol veľmi jednoduchý. Firma ho otvorila na Malorke. Dovolenkári trávili čas v drevených chatkách (bez elektriny) na brehu mora. Prvá all inclusive dovolenková dedinka fungovala do veľkej miery ako komunita. Ľudia napríklad spoločne umývali riady.
Osud Club Méditerranée sa výrazne zmenil v roku 1961, kedy v jednom z ich rezortov dovolenkoval vtedy 35-ročný Edmond de Rothschild. Bohatému finančníkovi sa koncept all inclusive rezortov tak pozdával, že celú spoločnosť Club Méditerranée kúpil a následne do nej investoval nemalé peniaze.
Prvé all inclusive rezorty sa sústreďovali najmä na mladých slobodných ľudí, ktorí chceli zažiť niečo netradičné. Dnešné all inclusive dovolenkové rezorty sa sústreďujú predovšetkým na rodiny.
Telestes

Telestes alebo Telestés alebo Telestas ("Telestes"/iný prepis "Telestés", "Τελέστας""Telestas") môže byť:
Telestas (syn Priama)

Telestas alebo Telestes alebo Telestés ("Telestas", "Τελέστης""Telestes"/iný prepis "Telestés") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Telestas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Telestes umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Dioméda.
Pesničkári slovenskí

Pesničkári slovenskí bol názov hudobného cyklu Slovenskej televízie.
Cyklus trinásť minútových hudobných profilov, mapujúci slovenskú scénu folkových pesničkárov, vznikal v rokoch 1992 až 1999. Dramaturgom cyklu bola redaktorka STV Hana Daubnerová, scenáristicky a režijne sa na tvorbe profilov podieľal celý rad tvorcov (Milan Homolka, Miloš Volný, Miloš Janoušek, Oľga Keleová, František Palonder, Pavol Korec, Milan Ježík, Jiří Fojtík, Zoran Lesič, Vladimír Haviar, Vladimír Balko, Koloman Zúrik a ďalší).
V rámci cyklu "Pesničkári slovenskí" bolo vytvorených 56 profilov a tematických dielov. Na tento cyklus trinásť minútových miniprofilov voľne nadviazal hodinový dokument z festivalu Folkfórum Bojnice ´93: "Spevavé stvorenia" (1994). Režíroval ho Juraj Bindzár, účinkovali Zuzana Homolová, Miloš Janoušek, Jozef Baran, Edo Klena, Ján Ponka Duban, 2 až 3, Padlášový výber, ITEM 2, Vlasta Redl a Juraj Bindzár.
K téme pesničkárov sa Slovenská televízia vrátila ešte v roku 2010, keď pod názvom "Pesničkári po rokoch" na obrazoky uviedla 6 novonatočených pätnásťminútových profilov vybraných pesničkárov z prvého cyklu. 
CD "Pesničkári slovenskí".
Výber pesničiek z televízneho cyklu vyšiel ako CD príloha ku knihe Miloš Janoušek, Hana Daubnerová, Juraj Drobný a kol.: Folk na Slovensku (Hudobné centrum 2006).
Piesne na CD
Echemmón

Echemmón ("Echemmón") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Echemmón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V piatom speve Homérovej Iliady sa Echemmón na začiatku desiateho roku trójskej vojny stáva obeťou achájskeho hrdinu Dioméda, ktorý v tejto fáze vojny vyniká medzi Achájcami.
V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Echemmón umiera rukou itackého kráľa Odysea.
Vsetínské vrchy

Vsetínské vrchy alebo (po slovensky) Vsetínske vrchy je vysočina na východnej Morave a predstavuje geomorfologický podcelok Hostýnsko-vsetínskej hornatiny. 
Patrí do Vonkajších Západných Karpát, podcelku Západných Beskýd a od Hostýnskych vrchov a Javorníkov sú oddelené údolím Vsetínskej Bečvy.
Agathón

Agathón ("Agathón") môže byť:
Šumavská subprovincie

Šumavská subprovincie alebo (po slovensky) Šumavská subprovincia (staršie: Šumavská soustava resp. po slovensky Šumavská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v juhozápadných Čechách, severovýchodnom Bavorsku a v severnom Rakúsku. 
Okrem najvyšších partií Šumavy zahŕňa aj rozsiahle vrchoviny v podhorí. Najvyšším bodom je vysoký Großer Arber "(Veľký javor)" v bavorskej časti Šumavy, v Česku je to Plechý s 
Členenie.
Šumavská subprovincie sa delí na 2 oblasti (staršie "podsústavy") a 7 celkov:
Česko-moravská subprovincie

Česko-moravská subprovincie alebo (po slovensky) Českomoravská subprovincia (staršie: Česko-moravská soustava alebo po slovensky Českomoravská sústava či Česko-moravská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v juhovýchodných Čechách, juhozápadnej Morave a malou časťou v severnom Rakúsku.
Zahŕňa geologicky veľmi staré vrchoviny a pahorkatiny, z ktorých najvýznamnejšia je Českomoravská vrchovina. Najvyšším bodom je Javořice () v Jihlavských vrchoch.
Členenie.
Česko-moravská subprovincie sa delí na 4 oblasti (staršie: "podsústavy") a 16 celkov:
Česká tabule

Česká tabule (staršie názvy: Česká křídová tabule, Česká tabule křídová; po slovensky Česká tabuľa, Česká kriedová tabuľa) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v stredných a severných Čechách. 
Na severe a na východe je ohraničená Krkonošsko-jesenickou sústavou, na juhu je obmedzená Českomoravskou sústavou a Poberounskou sústavou, na západe Krušnohorskou sústavou. Je z prevažnej väčšiny tvorená horninami kriedového útvaru. Miestami sa objavujú jednotlivé pozostatky vulkanickej činnosti a skalné mestá. Najvyšším bodom je Ralsko s výškou 
Členenie.
Subprovincia sa delí na 3 oblasti (staršie: "podsústavy") a 8 celkov:
Huraľňa (Tuľčynský rajón)

Huraľňa () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 29 obyvateľov.
Krušnohorská subprovincie

Krušnohorská subprovincie alebo (po slovensky) Krušnohorská subprovincia (staršie: Krušnohorská soustava alebo po slovensky Krušnohorská sústava) je geomorfologická sústava v severozápadných Čechách, severovýchodnom Bavorsku a juhozápadnom Sasku, jedna zo šiestich subprovincií Českej vysočiny.
Najvyššia časť subprovincie tvorí zlomové Krušné hory, ktoré na nemeckej strane zvoľna klesajú do nížiny, akurát na juhozápade na ne nadväzujú Smrčiny; na juhu prudko spadajú do severočeskych hnedouhoľných panví. Východný okraj subprovincie je budovaný čiastočne druhohornými pieskovcami (ktoré nájdeme vo veľkej miere aj v nadväzujúcej Českej tabuli), čiastočne treťohornými vyvrelinami Českého stredohoria. Najvyšším bodom je Klínovec () v Krušných horách.
Členenie.
Krušnohorská subprovincie sa (na území Česka) delí na 3 oblasti (staršie "podsústavy") a 10 celkov:
Na nemeckej strane tvorí Krušnohorská subprovincie značnú časť prírodného regiónu Östliche Mittelgebirge (Východné stredohorie). Tento región ale zahŕňa aj oblasť Bavorského a Hornofalckého lesa, ktorú česká klasifikácia radí do Šumavské subprovincie, na severe potom Lužické hory, ktoré už patria do Sudet.
Agathón (syn Priama)

Agathón ("Agathón") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Agathón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v dvadsiatom štvrtom speve Iliady, keď Priamos smúti za synom Hektorom a následne užialený vyriekne ostré slová svojim žijúcim synom: „"Nevydarení synovia! Kiež by ste mi všetci pri achájskych lodiach boli padli na Hektorovom mieste!"“
V antickom diele "Dictys Cretensis" ("Kréťan Diktis"), Agathón umiera v trójskej vojne rukou achájskeho hrdinu Aianta (nazývaného „Veľký Aias“).
Poberounská subprovincie

Poberounská subprovincie alebo (po slovensky) Poberounská subprovincia (staršie: Poberounská soustava resp. po slovensky Poberounská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v stredných a juhozápadných Čechách. Jej najvyššou časťou sú Brdy; okrem nich zahŕňa Křivoklátsko a ďalšie pahorkatiny v povodí Berounky. Najvyšším bodom je Tok () v Brdoch.
Členenie.
Poberounská subprovincie sa delí na 2 oblasti (staršie "podsústavy") a 8 celkov:
Asteropaios

Asteropaios môže byť:
Latium

Latium bolo historické územie ležiace na Apeninskom polostrove medzi Etrúriou a Kampániou. Okolo roku 1000 pred Kr. sa tu rozvinula tzv. latijská kultúra, v minulosti považovaná za variantu kultúry villanovskej, s ktorou má viacero spoločných čŕt. Jej sídliská boli menšie (do 9. storočia pred Kr. s veľkou pravdepodobnosťou nemalo žiadne z nich viac ako 100 obyvateľov) a ležali zväčša na kopcoch. Neskôr došlo k podobnému vývoju ako v Etrúrii; počet sídlisk a ich obyvateľov začal stúpať a objavili sa prvé staroveké mestá. Z tohto raného obdobia patrí k archeologicky najvýznamnejším Gabii. Na tomto území vznikol i staroveký Rím a neskôr sa stalo centrom Rímskej ríše.
Mýtus o vzniku.
Podľa starovekých rímskych historikov bol zakladateľom Latia a Latinov Aeneas, pôvodne obyvateľ Tróje, ktorý z mesta utiekol po jeho dobytí Grékmi. Po dobrodružnej plavbe pristál neďaleko budúceho mesta Lavinium, kde z miestnych ľudí a svojich spoločníkov sformoval nový národ.
Charakteristika.
Mestá v oblasti Latia mali mnoho spoločné. Ich obyvatelia sa označovali ako Latin (Latinovia), hovorili príbuznými variantmi latinčiny a mali spoločnú kultúru, dnes označovanú ako latijská. Spoločnú identitu potvrdzovali náboženskými rituálmi, na ktorých sa schádzali obyvatelia viacerých sídlisk - najvýznamnejšie boli oslavy Jupitera, tzv. Latiaria. Tieto oslavy pretrvali dlho po strate nezávislostí jednotlivých miest Latia a prevzatí moci Rímom. Ďalším spoločným božstvom boli Penates, tzv. domáce božstvá, ktorých svätyňa bola objavená napr. v Laviniu. Stálo v nej trinásť oltárov, pravdepodobne jeden pre jedno mesto. K významným božstvám patrila i Diana.
Latijské mestá neboli tak uzatvorené ako napríklad mestá starovekého Grécka. Latinovia mali právo uzatvoriť manželstvo s obyvateľom akéhokoľvek latijského mesta a získať občianstvo, takisto v nich mohli vlastniť pôdu a uzatvárať obchodné zmluvy. Občianstvo mohol Latin získať jednoducho tak, že sa v príslušnom meste usadil; to v Grécku nebolo možné.
Napriek náboženskej, kultúrnej, jazykovej a do istej miery i právnej jednote neboli Latinovia jednotní politicky. Viedli vzájomne vojny a jednotlivé mestá súperili o nadvládu, ktorú nakoniec získal Rím. Rím mal aj predtým zrejme určité výsadné postavenie, ako to dokazuje grécky historik Polybios, ktorý spomína zmluvu medzi Rímom a Kartágom (cca 500 pred Kr.), v ktorej sa Kartágo zaväzuje neškodiť žiadnemu latijskému mestu poddanému Rímu a neútočiť na žiadne latijské mesto, ktoré Rímu poddané nie je.
Lev VI. (pápež)

Lev VI. (lat. "Leo Sextus"), vl. menom Leo Sanguini (* ?, Rím - † február 929, Rím) bol taliansky duchovný a 123. rímsky pápež (v období máj - december 928). 
Život.
Asi v máji 928 bol vysvätený za biskupa Leo, syn rímskeho primiciéra (vysokého úradníka) Krištofa. Na stolec sv. Petra sa dostal ako Lev VI. Nie je isté či za jeho voľbou stála Marozia. Kronikár hovorí o Levovi, že bol "muž bezúhonných mravov, dobrák a milovník pokoja". Snažil sa uzmieriť rozvášnené strany talianskych veľmožov. Údajne aj zahraničných nepriateľov. Z jeho listín sa uchovala len jedna, a to list dalmatským biskupom. 
O tomto rodenom Rimanovi aristokratického pôvodu je málo poznatkov. Najvyšším pontifikom bol v, pre pápežstvo veľmi neprajnom období, ktoré sa označuje nelichotivým prívlastkom „temné storočie“.
Rímu vládla mocichtivá senátorka Marosia a iba na jej vôli záležalo kto zasadne na pápežský stolec. Ani voľba Leva VI. nebola v tomto smere výnimkou a aj on, rovnako ako jeho predchodca Ján X. i nástupca Štefan VII. mal byť „dočasným“ riešením, kým na pápežský stolec nebude pripravený zasadnúť Marosiin syn Johannes (ako neskorší pápež Ján XI.).
Na Petrov stolec nastúpil v čase, keď jeho predchodca obýval väzenskú celu, kam sa dostal Marosiiným pričinením (napokon ho nechala vo väzení zavraždiť). Presné dátumy ohraničujúce jeho pontifikát sú neisté, ale je jasné, že vládol v druhej polovici roka 928. 
Vzhľadom ku krátkosti svojho pontifikátu, je známy iba jediný list biskupom Dalmácie a Chorvátska. Napomína ich, aby boli poslúchali splitského arcibiskupa Jána a prikázal im, aby každý z nich bol spokojný s hranicami svojich diecéz. 
Zomrel v decembri 928 po 7 mesačnom pontifikátu. Po smrti bol pochovaný v konštantínovskej Bazilike svätého Petra.
Jean-Michel Nicollier

Jean-Michel Nicollier prezývaný Francúz (po chorv. Francuz; * 1. júl 1966, Vesoul, Francúzsko – † v noci z 20. novembra na 21. novembra 1991, Ovčara, blízko Vukovaru, Chorvátsko) bol francúzsky dobrovoľník, ktorý slúžil v chorvátskej armáde počas Vojny v Chorvátsku.
Životopis.
Jean-Michel Nicollier sa narodil 1. júla 1966 vo francúzskom meste Vesoul. Koncom augusta 1991 vstúpil do služieb HOSu v Mejaškom Sele v obci Barilović blízko Dugej Resy. S HOSom neskôr dobrovoľne odišiel brániť chorvátske záujmy do mesta Vukovar.
Bojoval vo Vukovarskej bitke, kde mu 9. novembra 1991 granát zranil nohu. Transportovali ho do nemocnice. Po páde Vukovaru a vstupu JNA do nemocnice ho spolu s ďalšími ranenými, chorými, lekárskym personálom a civilmi odviezli na farmu Ovčara. Tam ho spolu s ostatnými v noci z 20. novembra na 21. novembra 1991 zabili. Dragutin Berghofer-Beli, jeden zo siedmych, ktorí masakru na farme Ovčara prežili, videl ako ho četníci, podobne ako aj Sinišu Glavaševića, brutálne zbili. Následne ho jeden z četníkov, Spasoje Petković, prezývaný „Štuka“, popravil strelou do hlavy. Dodnes sa nenašli jeho telesné pozostatky. Pár hodín pred smrťou poskytol v nemocnici krátky rozhovor francúzskej reportérke Agnese Vahramianovej, kde sa okrem iného zmienil:
Hiketaón

Hiketaón ("Hiketaón") môže byť v gréckej mytológii:
Melanippos

Melanippos ("Melanippos", ) môže byť v gréckej mytológii:
Melanippos (syn Priama)

Melanippos ("Melanippos", ) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Hippodamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. Homér jeho meno uvádza v ôsmom speve Iliady, keď umiera rukou achájskeho hrdinu Teukra (nie je však bezpochyby isté, že sa tu jedná o syna Priama, lebo Homér ho bližšie nešpecifikuje).
Gutenbergova Biblia

Gutenbergova Biblia (príp. Mazarinova Biblia) bola prvá kniha zhotovená kníhtlačiarskym strojom. V rokoch 1454 – 1455 ju v Mainze vydali Johann Gutenberg, Johann Fust a Peter Schoeffer. Ide o vulgátny latinský preklad Biblie. Pravdepodobne sa vydalo 180 výtlačkov na papieri a pergamene, dnes dokázateľne existuje len 49 z nich (úplné aj neúplné). 
Nachádzajú sa napr. v knižnici Harvard University (Cambridge, Massachusetts, USA), Verejnej knižnici v New Yorku, Kongresovej knižnici (Washington D.C.), knižnici Cambridge University, múzeu v Mainze atď. Práve v newyorskej knižnici sa nachádza prvý výtlačok, ktorý doviezol do Ameriky – filantrop James Lenox v roku 1847.
Posledný predaj sa uskutočnil v roku 2012, kedy sa predal jeden list z knihy (časť z Deuteronómia) za 100 000 USD.
Hey Brother

„Hey Brother“ je skladba švédskeho DJa a producenta Aviciiho, z jeho debutového štúdiového albumu "True". Na skladbe sa vokálne podieľal americký bluegrassový spevák Dan Tyminski, ktorý ale nie je uvádzaný. Skladbu zložili Avicii, Ash Pournouri, Salem Al Fakir a Vincent Pontare. Dňa 9. októbra 2013 sa skladba dostala do Austrálskeho rádia ako propagačný singel z albumu "True". Dňa 28. októbra 2013 bola v Nemecku, Švajčiarsku a Rakúsku vydaná ako tretí oficiálny singel z albumu.
Zichron Josef

Zichron Josef (: זכרון יוסף , doslova "Jozefov pamätník") je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir ("Stred mesta"), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Na severe hraničí so štvrťou Machane Jehuda. Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov asi 2 kilometre západne od Starého Mesta. Populácia štvrti je židovská.
Dejiny.
Vznikla roku 1927 na pozemkoch neďaleko štvrte Machane Jehuda. Pôvodnými obyvateľmi boli židovskí prisťahovalci z Kurdistanu, ktorí predtým žili v Starom Meste v Jeruzaleme. Štvrť bola pomenovaná na pamiatku Jozefa Levyho, ktorého syn predal pozemky pre tunajšiu výstavbu s podmienkou, že meno štvrte pripomenie jeho otca. Hlavnými ulicami sú "ha-Jarmuch", "Arnon" a "Jarkon". V 80. rokoch 20. storočia prešla štvrť výraznou renováciou v rámci programu obnovy mesta. Na južnej strane k nej v roku 1937 pribudla štvrť Zichron Jaakov, rovnako budovaná Židmi z Kurdistanu.
Lev ha-Ir

Lev ha-Ir (: לב העיר, doslova "Stred mesta") je centrálna oblasť Západného Jeruzalema v Izraeli.
Ide o súvisle a husto osídlené územia s blokovou zástavbou datujúce sa od konca 19. storočia. Nachádzajú sa tu štvrte Machane Jehuda a Nachlaot. V ich susedstve sa potom rozkladajú štvrte ako Mekor Baruch, Ruchama, Zichron Josef alebo Zichron Moše. Na východe potom prechádza do rozsiahleho a ľudnatého dištriktu Mea Šearim. Hlavnou osou je trieda "Derech Jafo". Leží v nadmorskej výške okolo 800 metrov cca 2 kilometre severozápadne od Starého Mesta. Populácia tejto oblasti je rýdzo židovská.
Gorgythión

Gorgythión ("Melanippos", ) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama a Kastianeiry z Aisymy. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Gorgythión patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. Gorgythión umiera v trójskej vojne zasiahnutý šípom achájskeho hrdinu Teukra. Homér v ôsmom speve Iliady uvádza, že sa Teukros dychtivo snažil zasianúť Hektora, ale chybil a šíp zasiahol Gorgythióna do hrude.
Západný Jeruzalem

Západný Jeruzalem (: מערב ירושלים, "Ma'arav Jerušalajim") je časť mesta Jeruzalem.
V politickom a historickom slova zmysle označuje tú časť Jeruzalema, ktorá bola počas prvej arabsko-izraelskej vojny v roku 1948 dobytá Izraelom a ocitla sa vo vnútri teritória vymedzeného takzvanou Zelenou líniou, ktorá do roku 1967 rozdeľovala Jeruzalem. Išlo o západnú a centrálnu časť mesta, avšak bez Starého Mesta. Patrila k nej aj enkláva pod izraelskou suverenitou okolo hory Skopus. V roku 1967 v šesťdňovej vojne Izrael obsadil aj východnú časť mesta (Východný Jeruzalem), dovtedy obsadenú Jordánskom, a zlúčil obe časti do jedného mestského správneho celku. V správnom slova zmysle rozdelenie na Západný a Východný Jeruzalem stratilo zmysel, v politickom a medzinárodnoprávnym však zostáva zachované, pretože kým izraelská suverenita nad Západným Jeruzalemom je medzinárodne uznávaná, pričlenenie oblastí Východného Jeruzalema uznávané nie je.
V rýdzo zemepisnom zmysle označuje západný Jeruzalem západnú časť mesta, bez ohľadu na jej historický a medzinárodnoprávny status.
Ha-Ir ha-Atika

Ha-Ir ha-Atika (doslova: staré mesto) alebo Staré Mesto je starobylá časť Jeruzalema, ktorá má rozlohu približne 1 km² a je obklopená jeruzalemskými hradbami. 
Je rozdelená do štyroch štvrtí: Židovská, Kresťanská, Moslimská a Arménska. Do Starého Mesta spadá aj Chrámová hora a časť vrchu Sion.
Dejiny.
Proporcie Starého Mesta a jeho dnes nám známe hranice majú svoje korene až v období Osmanskej ríše, hoci mnohé obvyklé miesta pochádzajú z oveľa starších čias. Až ku koncu Osmanskej ríše, v druhej polovici 19. storočia, sa začal Jeruzalem zväčšovať a rozširovať za hranice Starého Mesta do oblasti nazývanej "Nové Mesto", ktoré dnes tvoria väčšinu mesta. Mestská časť vo vnútri hradieb potom dostala meno "Staré Mesto".
V Prvej arabsko-izraelskej vojne získalo kontrolu nad Starým Mestom Jordánsko a všetko židovské obyvateľstvo bolo z mesta evakuovaných. Izrael ovládal len západná časť Nového Mesta.
Jordánska vláda potom pokračovala až do obsadenia Západného brehu, ktorý zahŕňal aj východný Jeruzalem spolu so Starým Mestom, izraelským vojskom v Šesťdňovej vojne roku 1967. Jeruzalem tak bol zjednotený a uzákonený ako hlavné mesto Izraela. OSN však tento neuznalo a vyhlásilo ho za okupačný - toto vyhlásenie však izraelská vláda odmieta. Čoskoro začala aj obnova židovskej štvrte v Starom Meste.
V roku 1981 organizácie UNESCO zapísalo Staré Mesto na zoznam svetového dedičstva.
Machane Jehuda

Machane Jehuda (, doslova "Jehudova pevnosť") je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir ("Stred mesta"), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Na juhu hraničí so štvrťou Zichron Josef. Na severe so štvrťami Ruchama a Mekor Baruch. Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov cca 2 kilometre severozápadne od Starého Mesta. Populácia štvrte je židovská.
Dejiny.
Vznikla v 80. rokoch 19. storočia v oblasti vymedzenej na severe triedou "Derech Jafo" poprípade až ulicou "Rechov David Jelin", na západe ulicou "Rechov Navon" a na východe ulicou "Rechov Josef Ben Matitjahu". Predtým v tejto lokalite stál len jediný dvojposchodový dom, išlo o policajnú stanicu, v ktorej predtým býval britský konzul Noah Moore (vo funkcii 1863-1890) so svojou veľkou rodinou. Vznik obytného súboru Machane Jehuda súvisí s hnutím Útek z hradieb, v rámci ktorého Židia opúšťali preľudnené Staré Mesto.
Za výstavbou štvrte stojí Jaakov Freutiger zo Švajčiarska, ktorý v Starom Meste vlastnil banku. Jeho obchodní partneri Josef Navon a Šalom Knostrum ho presvedčili, aby na pozemkoch, ktoré tu vlastnil, v blízkosti starej policajnej stanice, vybudoval obytný súbor. Meno odkazuje na brata Jozefa Navona Jehuda, ktorý zomrel mladý. Vyrástla tu skupina jednoduchých domov s dvoma izbami, kuchyňou a kúpeľňou, ktoré potom boli predané súkromným záujemcom. V prvej fáze sa tu v roku 1887 usadilo 39 rodín. Do roku 1888 ich počet vzrástol na 50. Niektoré parcely ale dlho zostávali nezastavané. Vyrástol tu neskôr aj trh Machane Jehuda, dodnes jedna z hlavných tržníc v Jeruzaleme. Obchody pozdĺž tohto trhu boli postavené roku 1929 z iniciatívy Šlomo Mousiaeffa. Vo štvrti fungujú početné ješivy.
Zichron Jaakov (Jeruzalem)

Zichron Jaakov alebo iným prepipsom Zichron Ja'akov (, doslova "Jaakovov pamätník") je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-Ir ("Stred mesta"), ktorý zaujíma centrálnu oblasť Západného Jeruzalema a v jeho rámci tvoria spolu s ďalšími menšími obytnými súbormi podsekciu zvanú Nachlaot. Rozkladá sa na ploche vymedzenej ulicami "Elijah Salman", "Becalel" a "Hacham Šalom". Na severe hraničí so štvrťou Zichron Josef, na východe s štvrťou Nachalat Achim. Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov, cca 2 kilometre západne od Starého Mesta. Populácia štvrti je židovská.
Dejiny.
Vznikla roku 1937 na pozemkoch vykúpených od neďalekej arabskej dediny Lifta. Pôvodnými obyvateľmi boli židovskí prisťahovalci z Kurdistanu.
Nachlaot

Nachlaot alebo iným prepisom Nachla'ot (: נחלאות) je mestská štvrť v centrálnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Je súčasťou širšieho zastavaného dištriktu zvaného Lev ha-ir ("Stred mesta"), ktorý zaberá centrálnu oblasť Západného Jeruzalema. Nachlaot pozostáva z mnohých samostatných menších obytných súborov, ktoré tu na vtedajšie periférii mesta vznikali od konca 19. storočia. Ide napríklad o súbory Mazkeret Moše, Miškenot Jisrael, Nachalat Achim, Ohel Moše, Sukat Šalom, Ševet Achim, Zichron Achim, Zichron Josef alebo Zichron Tuvja. Nachlaot leží v nadmorskej výške okolo 800 metrov, cca 2 kilometre západne od Starého Mesta. S Nachlaotom susedí na severe štvrť Machane Jehuda, na juhu Šaarej Chesed a Rechavja. Populácia štvrti je židovská.
Dejiny.
Výstavba jednotlivých obytných súborov v rámci terajšej štvrti Nachlaot začala už v 80. rokoch 19. storočia. Ďalšia vlna novej výstavby tu prebiehala v 20. rokoch 20. storočia. Od konca 20. storočia prechádza táto časť mesta rozsiahlymi investíciami a sťahujú sa sem bohatší obyvatelia. Populácia je rozmanitá, ale trendom je posilňovanie podielu nábožensky sionistických a ultraortodoxných rodín.
Mekor Baruch

Mekor Baruch (: מקור ברוך ) je mestská štvrť v severozápadnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Leží v nadmorskej výške cca 800 metrov, cca 2 kilometre severozápadne od Starého Mesta v centrálnej časti Západného Jeruzalema (takzvanom Lev ha-Ir, "Strede mesta"). Na juhu s ňou susedí štvrť Ruchama a Machane Jehuda, na východe Zichron Moše, na severe leží bývalý Schnellerov sirotinec. Populácia štvrti je židovská.
Dejiny.
Štvrť vznikla v roku 1924, jej zakladateľmi boli židovskí imigranti zo Severnej Ameriky a židovskí starousadlíci. Išlo o stredostavovskú štvrť, postupne tu ale prevládli ultraortodoxní Židia. Mnoho domov si udržiava pôvodnú podobu s vnútorným dvorom, okolo ktorého sú zoradené jednotlivé byty. Funguje tu aj priemyselná zóna.
Ruchama (Jeruzalem)

Ruchama () je mestská štvrť v severozápadnej časti Jeruzalema v Izraeli.
Geografia.
Leží v nadmorskej výške cez 800 metrov, cca 2 kilometre severozápadne od Starého Mesta v centrálnej časti Západného Jeruzalema (takzvaný Lev ha-Ir, "Stred mesta"). Na severe s ňou susedí štvrť Mekor Baruch, za ktorej súčasť býva niekedy považovaná. Na juhu leží štvrť Machane Jehuda, na východe Zichron Moše. Populácia štvrti je židovská.
Filaimón

Filaimón ("Filaimón") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Filaimón patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami.
Zichron Moše

Zichron Moše (: זיכרון משה, doslova "Spomienka na Mošeho") je štvrť v centrálnom Jeruzaleme v Izraeli. Bola založená v roku 1905 a nachádza sa medzi štvrťami Mea Šearim a Geula. Prvými obyvateľmi štvrte boli sekulárni učitelia a samotná štvrť bola jednou z mnohých jeruzalemských štvrtí pomenovaných na počesť sira Mosesa Montefioreho.
Bola vybudovaná okolo školy Simona von Lämela, ktorá bola treťou Jeruzalemskou židovskou školou. Školu postavili roku 1856 vďaka finančným prostriedkom, ktoré darovala Elise Herzová (rodená Lämelová) z Viedne, na počesť pamiatky jej otca. V roku 1888 bola správa školy prevedená na nemecko-židovskú filantropickú spoločnosť a roku 1910 na spoločnosť "Hilfsverein der Deutschen Juden".
V roku 1932 bolo na nezastavanom pozemku vybudované Edisonove divadlo, pomenované po vynálezcovi prvého premietacieho stroja (kinetoskop) Thomasovi Alva Edisonovi. Divadlo bolo vôbec prvé svojho druhu v Jeruzaleme. Vystupovali v ňom herci ako Yves Montand. Bolo koncertným miestom predštátneho Symfonického orchestra.
Chersidamas

Chersidamas ("Chersidamas") môže byť v gréckej mytológii:
Timber (Pitbull)

„Timber“ je skladba amerického rappera Pitbulla v spolupráci s americkou speváčkou Keshou. Bola vydaná ako hlavný singel z Pitbullovho EP "Meltdown" dňa 7. októbra 2013. skladbu produkovanli Dr. Luke, Cirkut a Sermstyle, s ďalšou produkciou Nicka Seeleya.
V skladbe „Timber“ hrá na harmoniku Paul Harrington z Rockwallu v Texase. Harrington chcel napodobniť harmonikového hráča Lee Oskara zo skupiny War. Skladba „Timber“ sa počas troch po sebe idúcich týždňoch udzržala v americkom rebríčku Billboard Hot 100 na 1. mieste.
Jens Weißflog

Jens Weißflog (* 21. júla 1964, Erlabrunn) je bývalý nemecký reprezentant v skokoch na lyžiach.
Vyrástol v krušnohorskej obci Pohl, kde v rokoch 1971 až 1977 navštevoval základnú školu. Lyžovanie trénoval v Stredisku severskej kombinácie; zaznamenal množstvo úspechov v detských a dorasteneckých pretekoch. Od roku 1977 navštevoval detskú a mládežnícku športovú školu v Oberwiesenthal; po ukončení štúdia sa stal členom národného tímu NDR. V sezóne 1980 až 1981 sa prvýkrát zúčastnil Turné štyroch mostíkov. V roku 1984 získal zlatú medailu na Zimných olympijských hrách v Sarajeve. V roku 1988 sa oženil s Nicolou Möckelovou (v roku 2005 sa po dohode rozišli), a má s ňou dvoch synov. Po zjednotení Nemecka prešiel do jednotného národného družstva. Druhú zlatú olympijskú medailu vyhral v roku 1994 v Lillehammeri. 
V roku 1996 ukončil športovú kariéru. V súčasnosti vlastní hotel v Oberwiesenthal a spolupracuje s nemeckou televíziou ZDF ako komentátor športových prenosov.
Chersidamas (syn Priama)

Chersidamas ("Chersidamas") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Chersidamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v jedenástom speve Iliady, keď v trójskej vojne umiera rukou itackého kráľa Odysea.
Méstor

Méstor alebo Méstór ("Méstor"/iný prepis "Méstór") môže byť v gréckej mytológii:
Takahito Mura

Takahito Mura (* 11. február 1991, Matsudo, Japonsko) je bývalý japonský krasokorčuliar súťažiaci v mužskej sólovej kategórii. Je víťaz súťaže Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014.
Česko-slovenské národné družstvo pozemného hokeja žien

Česko-slovenské národné družstvo pozemného hokeja žien bolo národné družstvo žien, ktoré reprezentovalo Česko-Slovensko v medzinárodných hokejových súťažiach a priateľských zápasoch. Pôsobilo pod záštitou Československého svazu pozemního hokeje (ČSSH). Svoj prvý medzinárodný zápas odohralo v roku 1964, keď v priateľskom zápase zvíťazilo nad . Po zániku Česko-Slovenska vznikli v roku 1993 české a slovenské družstvo žien.
Jeho najvýraznejším úspechom je strieborná medaila z Letných olympijských hier 1980 v Moskve, na prvom olympijskom hokejovom turnaji žien. Okrem toho sa kvalifikovalo raz aj na majstrovstvá sveta a raz na majstrovstvá Európy. Na majstrovských halových podujatiach sa nikdy nepredstavilo.