Yves Montand

Yves Montand (* 13. október 1921, Monsummano Terme, Taliansko† 9. november 1991, Senlis, Francúzsko) bol francúzsky herec, skladateľ a šansonier. V rámci ankety najväčší Francúz sa umiestnil na 30 mieste.
Životopis.
Yves Montand, ktorý pochádza z rodiny talianskych prisťahovalcov, opustil školu ako jedenásťročný. Vykonáva množstvo drobných prác. Bez špeciálneho tréningu začal svoju kariéru v šoubiznise spevom. V roku 1944 sa stretol s Edith Piaf v Moulin-Rouge. Tlačí ho, aby sa posunul smerom k siedmemu umeniu (filmu) a podarí sa jej, aby si s ňou zahral v "Etoile sans lumière" od Marcela Blistèna.
V roku 1946 Yves Montand nahradil Jeana Gabina v "Portes de la nuit" od Marcela Carného. "Mzda zo strachu" (1952) od Henri-Georgesa Clouzota je jeho prvou veľkou úspešnou úlohou. Zvyšok päťdesiatych rokov sa na neho usmieva menej, žiadna z jeho interpretácií sa nevyrovná tejto filmovej. Nakrútil však asi desať filmov, najmä so známymi režisérmi ako Jules Dassin, Claude Autant-Lara či Sacha Guitry. V roku 1960 sa vrátil k sláve: odišiel do Hollywoodu, aby nakrútil s Marilyn Monroe film "The Billionaire" od Georga Cukora. Americká verejnosť, ktorá zbožňuje francúzsku zvodnú stránku speváka Montanda, je však z jeho výkonu sklamaná. Film pred fiaskom zachráni iba prítomnosť Marilyn Monroe. Jeho kariéra opäť znamenala pauzu. Montand sa potom opäť vydá na nové základne a pustí sa do angažovaného kina. "Zabijaci kompartmentu" (1965) od Constantina Costu-Gavrasa, ktorého hrá po boku svojej manželky Simone Signoretovej, predstavuje začiatok série veľmi politických filmov. Dráma "Z" (1968) od toho istého režiséra, inšpirovaný knihou Vassilis Vassilikos, je rekonštrukcia aféry Lambrakis z roku 1963, atentát na ľavicového poslanca je vymyslený ako nehoda vojakov, ktorí držia krajinu. Ak sa film odohráva vo fiktívnej krajine, ľahko rozpoznáme, že ide o odsúdenie vojenskej diktatúry, ktorá v Grécku panuje. Ešte pre Costu-Gavrasa, sa Montand vydáva na turné, kde natáča násilné svedectvo o Stalinových čistkách v ZSSR v "L'aveu" (1969). Ak herec súhlasí s tým, že sa objaví na plátne v angažovaných filmoch, je to preto, že je presvedčeným mužom: spočiatku fascinovaný sovietskym systémom, potom prešiel k menej radikálnym (humanistickým) myšlienkam. Yves Montand, všestranný samouk, sa v 70. rokoch 20. storočia objavil v drámach "Červený kruh" (1970, Jean-Pierre Melville), "Police Python 357" (1974, Alain Corneau), "I ako Ikaros" (1979, Henri Verneuil), v komédiách "Rozmary mocných" (1971, Gérard Oury), "Veľký podvodník" (1976, Claude Pinoteau) alebo v sentimentálnych filmoch "César a Rosalie" (1972, Claude Sautet) a "Vincent, François, Paul a ti druzí..." (1974, Claude Sautet). Osemdesiate roky boli poznačené najmä jeho úlohou Papeta vo filme "Jean od Floretty" (1986) a "Manon od prameňa" (1986) od Clauda Berriho, diptychológia (dvojdielna séria) prevzatý z cyklu "L'eau des collines" od Marcela Pagnola. Tento obraz provensálskeho starého otca je posledný, ktorý si z neho pamätáme. "IP5, ostrov tlstokožcov" (1991) v réžii Jeana-Jacquesa Beineixa je jeho posledným filmom. Zomrel krátko po skončení nakrúcania na infarkt.
Yves Montand vedie popri filme skvelú kariéru speváka. Je interpretom slávnych piesní, ktoré patria do francúzskeho národného dedičstva: „"Les Feuilles mortes"“, „"La Bicyclette"“, „"A Paris"“, „"Les Plaines du Far West"“ atď.
Vo svojich začiatkoch hral, najmä, v mnohých divadelných hrách.
V roku 1987 predsedal 40. ročníku filmového festivalu v Cannes.
Je autorom zbierky spomienok s názvom "Du soleil plein la tête", vydanej v roku 1955.