burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jozef Veselý

Jozef Veselý (* 1895 – † ?) bol menej známy slovenský amatérsky entomológ – hlavne lepidopterológ a koleopterológ. Člen prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline.
Počas svojho života pracovne pôsobil ako učiteľ v Liptovskom svätom Mikuláši a potom i v Košiciach, kde býval na Sverdlovej ulici č. 15.
Dňa 30. novembra 1941 bol v hoteli Astória na riadnej členskej schôdzi tejto spoločnosti prijatý za člena prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline. Oficiálnym členom tejto spoločnosti bol od 1.1.1942. Počas aktivít tejto spoločnosti referoval na piatej riadnej členskej schôdzi spoločnosti v hoteli Astória dňa 15.7.1942 o zakladaní „biologických zbierok hmyzu“ a predviedol tiež názorné ukážky týchto zbierok rôznych slovenských druhov lepidopter. Po skončení II. svetovej vojny bol evidovaný v „Zozname členov“ na poslednom valnom zhromaždení entomologickej spoločnosti v Žiline zo dňa 19.10.1945. V roku 1963 sa objavuje v zozname členov Československé společnosti entomologické v Prahe. Neskôr sa roku 1963 stáva členom novo založenej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Bratislave, ktorá sa v roku 1957 oddelila z pôvodnej Československej entomologickej spoločnosti, a preto už po roku 1963 nie je uvedený v zoznamoch členov České společnosti entomologické.
Počas svojho života sa venoval hlavne zberu a štúdiu motýľov a chrobákov. Zbery prevádzal hlavne v Nízkych Tatrách, na Liptovských Holiach, v západných Tatrách a tiež na území Podkarpatskej Rusi, ktoré bola vtedy súčasťou Česko-Slovenska. Zbery na východnom Slovensku prevádzal niekedy spoločne i s ďalším členom entomologickej spoločnosti Jánom Zelným. Na jeho počesť pomenoval potom Ján Zelný nový poddruh jasoňa chochlačkového, ktorý popísal z okolia mesta Kráľovský Chlmec z oblasti juhovýchodného Slovenska jeho menom: "Parnassius mnemosyne" ssp. 
"veselyi" Zelný, 1956. Výsledky svojich zberov motýľov poskytol RNDr. Karlovi Hrubému do jeho Prodromu lepidopter Slovenska z roku 1964, kde sú jeho údaje citované pod značkou „Vý“.
Jozef Veselý zomrel pravdepodobne v Košiciach, kde pôsobil posledné roky svojho života.
Jeho zbierka hmyzu (motýle a chrobáky) sú uložené v Liptovskom múzeu v Ružomberku. Zbierka obsahuje: Lepidoptera 1006 ex., Coleoptera 1761 ex.
Hviezda (rozlišovacia stránka)

Hviezda môže byť:
Ondrej Žucha

Prof. Ondrej Žucha bol amatérsky entomológ, zakladajúci člen prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline, dlhoročný profesor na štátnej reálke v Žiline. Pôvodom pochádzal z Rajca.
Je uvedený medzi zakladajúcimi členmi prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline na jej prvom zakladajúcom zhromaždení v roku 1941 i v „Zozname členov“ z roku 1945 z posledného valného zhromaždenia spoločnosti zo dňa 19. 10. 1945. Podľa týchto záznamov pôsobil ako člen žilinskej entomologickej spoločnosti zrejme počas celej doby trvania jej aktivít.
Počas svojho života pôsobil ako učiteľ na štátnej reálke v Žiline a neskôr na gymnáziu v Žiline – spoločne so svojou manželkou, ktorá bola tiež stredoškolská profesorka. Entomológii sa venoval ako svojmu koníčkovi. Nie sú nám známe žiadne jeho publikačné aktivity v odbore entomológie. Zbieral hlavne motýle ("Lepidoptera"), ale i iné skupiny hmyzu.
Profesor Ondrej Žucha zomrel v Žiline.
Ján Weiss

Ján Weiss, uvádzaný aj ako "Ján Weis", (* 1. júl 1873, Hliník nad Hronom† 1959) bol menej známy slovenský amatérsky entomológ a jeden z členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline.
Bol uvedený v „Zozname členov žilinskej entomologickej spoločnosti“ zo dňa 19. októbra 1945.
Z hľadiska entomologického sa zaoberal hlavne radom chrobákov (Coleoptera).
Pracovne pôsobil ako pedagóg – učiteľ ľudovej školy, riaditeľ a správca školy na viacerých miestach Slovenska. Pôsobil mimo iné v Horných Brhlovciach, Dolných Žemberovciach, v obci Močiar pri Banskej Štiavnici a iných miestach.
V roku 1922 pôsobil ako riaditeľ na rímskokatolíckej škole v Bátovciach v okrese Levice. Podľa informácií bol ku žiakom veľmi prísny a nekompromisný. Ako riaditeľ a správca školy však svojou aktívnou organizačnou činnosťou dokázal zabezpečiť materiálne i finančne chod školy. So žiakmi organizoval divadelné predstavenia a za takto získané finančné prostriedky zabezpečoval knihy do školskej knižnice. Svojou aktivitou dokázal získať i finančné prostriedky od cirkvi a zabezpečiť nimi prístavbu učebne.
V rokoch 19341947 viedol kroniku obce Horné Brhlovce.
V rokoch svojho členstva v entomologickej spoločnosti pôsobil ako riaditeľ a potom učiteľ v.v.
Jeho zbierka hmyzu sa pravdepodobne nezachovala.
Zomrel v roku 1959.
Rudolf Veliký

Rudolf Veliký bol slovenský amatérsky entomológ a jeden zo zakladajúcich členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline.
Bol v skupine zakladajúcich členov tejto spoločnosti na mimoriadnom valnom zhromaždení dňa 12. marca 1941, kedy boli prijaté i stanovy tejto spoločnosti. Tu bol určený do funkcie kustóda spoločnosti a člena výboru bez funkcie. V čase jej vzniku býval v Žiline.
Počas svojich entomologických aktivít sa venoval hlavne motýľom a to prevažne vretienôčkam ("Zygaenidae"). Dňa 15. augusta 1942 na šiestej riadnej členskej schôdzi Slovenskej entomologickej spoločnosti referoval o vretienôčkach. Dňa 3. marca 1943 v hoteli Astória na dvanástej riadnej členskej schôdzi Prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline mu bolo určené vykonať entomologický výskum okolia Žiliny. Počas viacerých schôdzi spoločnosti vykonával tiež funkciu zapisovateľa spoločnosti, kedy zastupoval vo funkcii tajomníka spoločnosti Antona Emila Smutného. Dňa 10. októbra 1943 na štvrtej výborovej schôdzi SES v hoteli Astória mu bolo určené, aby dňa 20. decembra 1943 referoval o svojich výsledkoch prieskumu Malej Fatry. Toto bolo aj zrealizované v stanovenom termíne, kedy referoval o svojich výsledkoch zberov za roky 1942 a 1943 na území Malej Fatry.
Počas svojho života pracovne pôsobil v Žiline, kde aj zomrel ešte počas Slovenského štátu, v čase trvania významných aktivít tejto entomologickej spoločnosti.
Jeho zbierka hmyzu sa pravdepodobne nezachovala.
Karol Oboňa

Karol Oboňa (* 20. október 1914, Prievidza, Slovensko – † 2. október 1984, Žilina) bol slovenský amatérsky entomológ zo Žiliny a jeden zo zakladajúcich členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline.
Životopis.
Narodil sa v Prievidzi. Ešte ako malému dieťaťu mu zahynul otec v I. svetovej vojne. Po skončení základnej školy navštevoval 5 ročníkov reálneho gymnázia v Prievidzi. Následne sa presťahoval s matkou i otčimom do Žiliny. Tu bol v roku 1936 odvedený a potom v rokoch 1936 až 1938 absolvoval základnú vojenskú službu. Následne vypukla II. svetová vojna, po ktorej pracoval ako páleničiar vo firme "Manín" v Bytči, ktorú vlastnil jeho príbuzný - Karol Rek. Pracoval aj ako herec v Divadle Petra Jilemnického v Žiline, kde pôsobil vtedy i Jozef Kroner. Hral aj v slovenskom filme režiséra Štefana Uhera z roku 1964 "Organ", ktorý v roku 1965 na medzinárodnom filmovom festivale v Locarne získal "Osobitnú cenu poroty". Posledné roky z politických príčin pracoval ako šofér v divadle, v ČSAD v Žiline a tiež ako vodič sanitky v nemocnici v Žiline. Počas svojho života pracovne pôsobil v Žiline. 
Zomrel roku 1984 v Žiline, kde je i pochovaný na starom cintoríne, spoločne s manželkou Žofiou.
Entomologické aktivity.
Bol v skupine zakladajúcich členov spoločnosti, ktorá bola založená na mimoriadnom valnom zhromaždení dňa 12. marca 1941, kedy boli prijaté i stanovy tejto spoločnosti. Tu bol určený do funkcie zapisovateľa spoločnosti a v neskoršom období zastával funkciu pokladníka. V čase jej vzniku býval v Žiline. Počas svojich entomologických aktivít sa venoval prevažne denným, ale i nočným motýľom, hlavne niektorým vzácnejším druhom, ale i chrobákom (Coleoptera). Dňa 16. 9. 1942 na siedmej riadnej členskej schôdzi Slovenskej entomologickej spoločnosti navrhol entomologickej spoločnosti zabezpečiť odchyt chovných párikov druhu vzácneho papriadkovca "Lemonia dumi". Dňa 9. 5. 1943 v hoteli "Astória" na 3. valnom zhromaždení Prvej Slovenskej entomologickej spoločnostiv Žiline referoval vo funkcii pokladníka informáciu členskej základni o stave pokladne k danému dátumu. Jeho zbierka hmyzu (motýle a chrobáky) sa nezachovala.
Július Tatár

Július Tatár (* 4. apríl 1898, Žilina - † 23. marec 1987, Žilina) bol slovenský filatelista, obchodník, fotograf a amatérsky entomológ. Bol aj jedným zo zakladajúcich členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline. Verejnosti je známy hlavne ako filatelista, lebo bol nestor organizovanej filatelie v Žiline a tiež jedným z predsedov Čs. zväzu filatelistov v Žiline.
Entomologické aktivity.
Patril k skupine zakladajúcich členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline na jej mimoriadnom valnom zhromaždení dňa 12. marca 1941, kedy boli prijaté i stanovy tejto spoločnosti. V čase jej vzniku býval v Žiline - Námestie slobody. 
Počas svojich entomologických aktivít sa venoval prevažne výskumu hmyzu z rôznych radov, ale tiež fotografovaniu a filmovaniu. Fotograficky zabezpečoval dokumentáciu entomologických aktivít pri niektorých významnejších akciách tejto spoločnosti. Dňa 14.10.1945, na poslednom valnom zhromaždení prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline venoval do archívu spoločnosti 12 fotografií z konania najvýznamnejšej entomologickej výstavy, ktorú táto spoločnosť zorganizovala v roku 1942 v Žiline. 
Jeho zbierka hmyzu sa pravdepodobne nezachovala. Nie je známe, že by bol publikoval niektorú prácu z odboru entomológie z územia Slovenska.
Iné aktivity.
Je známy aj ako veľmi aktívny člen v rôznych iných aktivitách mesta Žilina: (podnikateľské, kultúrne, školské a pod.).
Počas svojho života pracovne pôsobil v Žiline ako obchodník.
Hviezdica

Hviezdica môže byť:
Irruputuncu

Irruputuncu je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hraniciach Bolívie a Čile, asi juhovýchodne od mesta Iquique. 
Vrchol sopky je tvorený dvoma krátermi, v južnejšom sa nachádzajú aktívne fumaroly. Až do roku 1995 bola sopka považovaná za vyhasnutú, no v septembri 1995 sa ohlásila menšou freatickou erupciou.
Pampa Luxsar

Pampa Luxsar je menšie vulkanické pole (45 × 45 km), pozostávajúce z viacerých lávových prúdov a troskových kužeľov, nachádzajúce sa na východnom okraji andskej vulkanickej reťaze v Bolívii. Mlado vyzerajúce lávové prúdy sú pravdepodobne holocénneho veku a obkolesujú staršie, značne erodované stratovulkány Cerro Luxsar a Cerro Uquila. V historickej dobe nie sú doložené žiadne erupcie komplexu Pampa Luxsar.
Olca-Paruma

Olca-Paruma je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z niekoľkých stratovulkánov, nachádzajúceho sa v centrálnej Bolívii, blízko hraníc s Čile. Komplex je tvorený prevažne andezitmi až dacitmi, jeho vývoj je datovaný do pleistocénu. Mladšie vulkanické štruktúry sa nachádzajú na svahoch stratovulkánu Cerro Olca, ležiaceho medzi dvoma staršími, pleistocénnymi vulkánmi Cerro Michincha a Cerro Paruma. Najmladší člen komplexu Volcán Paruma javí v posledných rokoch neustálu fumarolickú aktivitu. Jediná aktivita komplexu (s nezisteným centrom erupcie) sa odohrala v rokoch 1865 až 1867.
Sterilizácia (potravinárstvo)

Sterilizácia je úprava potravín prevarením, dosiahnutím teploty, pri ktorej sa ničia choroboplodné, bakteriálne, plesňové zárodky, či organizmy. Následne sú potraviny uchovávané vo vzduchotesných nádobách na tmavom a chladnom mieste. Doba skladovania je v podstate neobmedzená. V praxi nie je výnimka zachovania potraviny i desať rokov (u vojska tzv. KD). Vzhľadom na normy sa uvedená doba použitia (na obale) znížila na dva až tri roky v závislosti od potraviny, a spracovania.
Berat

Berat môže byť:
Blažkov efekt

Blažkov efekt sú dlhoperiodické variácie tvaru a amplitúdy svetelných kriviek premenných hviezd typu RR Lyrae. Efekt zistil ruský astronóm S. N. Blažko.
Kuçovë

Kuçovë môže byť:
Bleskové spektrum

Bleskové spektrum je spektrum slnečnej chromosféry získané bezštrbinovým spektrografom tesne pred začiatkom alebo pred koncom úplného zatmenia Slnka. Štrbinu nahrádza úzky pásik chromosféry odkrytý mesačným diskom.
Zliatie čiar

Zliatie čiar alebo blend je vzájomné prekrytie dvoch alebo viacerých veľmi blízkych spektrálnych čiar.
Blend

Blend môže byť:
Krujë

Krujë môže byť:
Elbasan

Elbasan môže byť:
Gramsh

Gramsh môže byť:
Librazhd

Librazhd môže byť:
Peqin

Peqin môže byť:
Lushnjë

Durrës môže byť:
Përmet

Përmet môže byť:
Tepelenë

Tepelenë môže byť:
Korçë

Korçë môže byť:
Pogradec

Pogradec môže byť:
Kukës

Kukës môže byť:
Lezhë

Lezhë môže byť:
Shkodër

Shkodër alebo Skhodra (hist. slovenský názov Skadar alebo Škodra; južnoslovanský názov "Skadar"; hist.po taliansky "Scutari"; po grécky "Skodra") môže byť:
Pukë

Pukë môže byť:
Kavajë

Kavajë môže byť:
Peter Šperka

Peter Šperka (* 29. október 1955, Martin, Česko-Slovensko – † 22. - 23. jún 2013, Buner Nullah, Pakistan) bol slovenský výškový horolezec, skialpinista, tatranský horský vodca, člen Horskej záchrannej služby.
Lezenie.
Organizátor skialpinistických a záchranárskych pretekov. V r. 1996 bol vedúcim skialpinistickej výpravy na Šiša Pangmu. Na vrchol vystúpil so Štefanom Slukom, ktorý zahynul na zostupe. V nasledujúcom roku viedol výpravu na Manaslu, z vrcholu sa opäť vrátil sám, zahynuli Juraj Kardhordó a Miroslav Rybanský. V roku 1998 na Broad Peaku ho prepadli pľúcne problémy, zostúpiť mu pomohol Martin Gablík. Peter Šperka zorganizoval v roku 2006 výpravu tatranských záchranárov znovu na Broad Peak () a vystúpil na predvrchol Rocky Summit () spolu s P. Kováčom. V roku 2007 viedol expedíciu na Gašerbrumy, dostali sa do Bol aj vedúcim úspešnej výpravy na Čho Oju v roku 2009. Spolu s ním na vrchol vystúpil Milan Džugan a Anton Dobeš.
Smrť.
V júni 2013 bol Peter Šperka spolu s Antonom Dobešom súčasťou ukrajinsko-gruzínskej expedície na Nanga Parbat (). Ich stanový tábor pri Buner Nullah (provincia Gilgit-Baltistan, Pakistan) v noci zo soboty na nedeľu 23. júna napadli teroristi. Pri tomto teroristickom útoku prišiel o život Peter Šperka spolu so slovenským horolezeckým kolegom Antonom Dobešom a ďalšími deviatimi horolezcami. K útoku sa prihlásilo teroristické hnutie Taliban a Jundulláh.
František Gel

František Gel, vlastným menom František Feigel, (* 18. september 1901, Město Albrechtice – † 17. október 1972 Praha) bol český novinár, rozhlasový spravodajca, spisovateľ literatúry faktu a prekladateľ z angličtiny, nemčiny a latinčiny.
Životopis.
V roku 1919 František Gel vyštudoval gymnázium v Prostějove. Potom absolvoval jednoročný abiturientsky kurz obchodnej akadémie. V Brne začal, ale nedokončil, štúdium práv. V roku 1924 začal pracovať ako brniansky dopisovateľ pražského denníka Soudní síň a bol prijatý do redakcie denníku Lidové noviny. V roku 1933 odišiel do nakladateľstva Melantrich, ale v roku 1939 musel utiecť do zahraničia a nastúpil do služby v čs. zahraničnej armáde vo Francúzsku. Po páde Francúzska pracoval ako vojnový spravodajca v Spojenom kráľovstve. Jeho židovskí rodičia zahynuli v koncentračnom tábore. 
Po porážke Nemecka sprostredkoval spravodajstvo z Norimberského procesu. Po vojne pracoval v rozhlase, v diplomatických službách a opäť v rozhlase. Na Karlovej univerzite v Inštitúte osvety prednášal odbor žurnalistika. Pripravoval rozhlasové seriály pre mládež o významných osobnostiach, písal literatúru faktu a prekladal.
Bujan

Bujan () je bájny ostrov zo slovanskej mytológie, hlavne ruskej.
Ostrov sa môže objavovať a zase miznúť. Rastie tu dub, v ktorom má Kostej ukrytú svoju dušu a žije tu Severný, Južný a Západný vietor. Nachádza sa tu posvätný kameň Alatyr.
Bujan tiež predstavuje druh protoindoeurópskeho záhrobia, raj, v ktorom prebývajú duše zosnulých a duše ľudí, ktorí sa ešte nenarodili. Sú tu aj semená rastlín a zvieratá, ktoré sa objavujú na jar. Ten, kto sa tam chce dostať, musí prejsť strastiplnú cestu. V rozprávkach sa na ňu často podujme dievča, ako prejav matriarchálnej moci v slovanskej mytológii.
Je možné, že Bujan je slovanské pomenovanie pre nejaký skutočný ostrov v Baltskom mori, možno Rujanu alebo Gotland. Podľa "Rozprávky o cárovi Saltánovi" () od Puškina sa ostrov nachádza na dolnom Dnepri (Chortycia alebo Berezaň).
Postulát (kresťanstvo)

Postulát (z lat. postulo) je predbežné dôležité obdobie prípravy na noviciát, ktorým sa uchádzač pripravuje na mníšsky život. Obdobie postulátu závisí od regulí daného rádu, do ktorého uchádzač vstúpil.
Akvarel

Akvarel (po lat. aqua = voda) je:
Akvarelová farba.
Akvarelové farby sú vyrobené zo zmesi farbiva (rastlinné, nerastné, živočíšne alebo syntetické) a spojiva (napr. arabská guma, glycerín, med) rozpustnej vo vode. Nemajú výrazné krycie vlastnosti ako napríklad olejové alebo akrylové farby, ale je možné pomocou nich vytvoriť vrstvy priesvitnej maľby postupným nanášaním vrstiev, alebo využitím vzájomného zmiešavania farieb.
Akvarelové farby sa vyrábajú v pevnej forme (suché, alebo polosuché) v mištičkách, vo forme pasty (v tubách) alebo ako tekuté vo fľaštičkách. Farby v tubách obsahujú viac glycerínu, ako farby v mištičkách, preto sa dajú ľahšie rozmiešať s vodou.
Maliarska technika akvarelu.
Akvarel, ako prostriedok výtvarného umenia, sa všeobecne pokladadá za druhý najdokonalejší štýl po olejomaľbe. Jeho možnosti sú čo do šírky použitia takmer nevyčerpateľné. V múzeách a galériách celého sveta nájdeme krajiny, postavy, portréty a zátišia vytvorené technikou akvarelu.
Akvarel je tiež ideálnym prostriedkom pre návrhy a štúdie veľkých obrazov, ktoré majú byť neskôr vytvorené ako olejomaľby, tempera, či ako freska. Za zmienku tiež stojí široké použitie akvarelu v architektúre a dekoráciách a pri návrhu a zobrazovaní budov a interiérov. Akvarel je tiež najpoužívanejšou ilustračnou technikou.
Lavírovanie.
Technika lavírovania predstavuje prácu s jednou - najviac dvomi farbami, ktorých rozriedením sa dosiahne širokej škály valérov. Optického efektu rôznorodosti sýtosti farby sa docieli neúplným prekrytím bielej farby papieru farebným pigmentom. 
Lazúrovanie.
Termínom lazúra sa v maliarstve označuje vrstva riedkej, priesvitnej farby, nanesená na podklad (papier) alebo už prítomnú farbu. Lazúrovaním sa docielia nové farebné odtiene, prípadne zmena valérov.
Mokrý akvarel.
Špeciálna technika maľby, spočívajúca v nanášaní farby na navlhčený podklad, prípadne na podklad natrený mokrou farbou. Farby sa rozpíjajú a vytvárajú pozoruhodný efekt.
Akryl

Akryl je:
Valér

Valér môže byť:
Losangelské metro

Metro v americkom Los Angeles je systém podzemnej železnice (metra) a nadzemnej, ľahkej železnice. Metro je prevádzkované spoločnosťou LACMTA a slúži obyvateľom okresu Los Angeles. Prvá dráha, modrá linka (dnes linka A), bola otvorená v roku 1990. Prvé metro, červená linka (dnes linka B), bolo otvorené v roku 1993. Metru sa hovorí „America's best“, čo svedčí o jeho výbornej kvalite. Je to deviate najpoužívanejšie metro v USA. Od 90. rokov 20. storočia bolo v Los Angeles postavených viac ako 172 kilometrov metra a ľahkej železnice. 
Linky.
Metro.
█ B (Červená) - Dlhá 23,7 km, začína na železničnej stanici Union Station a končí v North Hollywoode. Táto podzemná železnica bola otvorená v roku 1993 ako prvá v Los Angeles. Do roku 2000 bola predĺžená do North Hollywoodu.
█ D (Fialová) - Kratšie a novšie metro otvorené medzi rokmi 1993 a 1996 s dĺžkou 10,3 km, začína rovnako ako červená linka na stanici Union Station, vedie s ňou súbežne cez centrum, západne od centra sa oddeľuje a končí v Koreatowne. V súčasnosti je vo výstavbe predĺženie západne smerom na Westwood, pričom by mal byť celý úsek otvorený pred letnými olympijskými hrami v roku 2028.
Ľahká železnica.
█ A (Modrá) - Začína v centre mesta a ide južne až po centrum Long Beach. Dlhá 34,4 km, bola otvorená v roku 1990 ako prvá vnútromestská železnica v LA po zániku pôvodných električiek v 60. rokoch 20. storočia.
█ C (Zelená) - Premáva medzi mestami Redondo Beach a Norwalk. Je dlhá 31,4 km a bola otvorená v roku 1995.
█ E (Expo) - Rovnako ako linka A začína v centre Los Angeles a potom jazdí západne smerom na centrum Santa Monica. Je dlhá 21,1 km. Otvorená bola v roku 2012 do Culver City, v roku 2016 bol otvorený zvyšok do Santa Monica.
█ K - Najnovšia linka a najkratšia linka, otvorená v roku 2022 s dĺžkou 9,5 km. Premáva v South Los Angeles. Vo výstavbe je automatický osobný dopravník (angl. automated people mover, APM), ktorý spojí terminály letiska LAX a novú požičovňu aút so systémom metra. Dve nové stanice linky K budú postavené, kde bude možný prestup na APM.
█ L (Zlatá) - Najdlhšia linka s dĺžkou takmer 50 km premáva od mesta Azusa smerom na západ, potom južne smerom cez Union Station, a nakoniec smerom na východ do East Los Angeles. V súčasnej podobe existuje od roku 2016. V súčasnosti je predlžovaná smerom na mesto Pomona.
Rujana

Rujana (, ) je najväčší ostrov Nemecka. Leží v Baltickom mori, niekoľko kilometrov od pobrežia, oproti južným brehom Švédska. Administratívne patrí do spolkovej krajiny Meklenbursko-Predpomoransko. Ostrov je cieľom mnohých turistov. Žije tu 73 000 obyvateľov (2001).
Geografia.
Ostrov má rozlohu . Brehy sú nízke, povrch ostrova mierne zvlnený, najvyšším bodom je vrch Piekberg s nadmorskou výškou . Pobrežie je veľmi členité, má dĺžku až . Viac ako štvrtinu plochy ostrova zaberá národný park Jasmund, severne od hlavného prístavu Sassnitz. Známe sú tu kriedové útesy Königsstuhl a Stubbenkammer. Rujana je s pevninou prepojená dlhou hrádzou a mostom.
Fauna a flóra.
Rujana je zastávkou pre sťahovavé vtáky migrujúce na juh. Hniezdi tu vzácny Orliak morský. Veľké plochy sú tiež obrábané, pestuje sa hlavne žito, ovos, zemiaky a cukrová repa. Na východe a vo vnútrozemí sú bukové lesy. Významnou zložkou hospodárstva je rybolov (slede, úhory).
História.
Prvé známky osídlenia sa datujú do obdobia 4000 pred Kr. Na prelome letopočtov bol ostrov obývaný východogermánskym kmeňom a v 7. storočí ho osídlil silný slovanský kmeň Rujanov. V dobe vikingskej bol ich politickým aj obchodným centrom.
Nachádzali sa tu dve významné strediská. Vo Veľkom Jasmundskom zálive bola objavená osada, ktorá bola osídlená od 8. do 10. storočia. Prekvitali tu remeslá a obchod, nájdené boli predmety z celej baltskej oblasti. Popri Slovanoch tu zrejme žila aj veľká škandinávska komunita. Druhým centrom bola chrámová pevnosť v Arkone na severe, ktorá bola náboženským centrom nadkmeňového charakteru. Tá však podľa všetkého nebola trvalo osídlená.
V roku 1168 si územie podmanili Dáni. V tomto období tu prebehla aj christianizácia. Do 19. storočia prináležala Rujana postupne Dánom, Švédom a Prusom.
V roku 1816 tu vzniklo prvé rekreačné stredisko v mestečku Putbus. Neskôr pribudlo ešte niekoľko letovísk a až do 2. svetovej vojny to bolo najznámejšie rekreačné miesto Nemecka. Most, spájajúci Rujanu s pevninou bol postavený v roku 1936 a nahradil kyvadlovú dopravu. Nacisti tu vybudovali obrovské rekreačné stredisko Prora, ktoré však napokon nebolo dokončené. Rujana bola obľúbeným rekreačným strediskom aj počas socializmu, v súčasnosti zápasí o prívlastok najpopulárnejšieho nemeckého ostrova s ostrovom Sylt.
Flash Gordon (album)

Flash Gordon je album anglickej rockovej skupiny Queen. Je to album hudby z filmu "Flash Gordon". Všetky skladby okrem dvoch ("Flash's Theme" a "The Hero") sú inštrumentálne. V albume je výrazne cítiť používanie syntetizátorov, ktoré Queen aplikoval prvý raz na ich predošlom albume "The Game".
Zoznam skladieb.
Strana 1
Strana2
Bogumił Kobiela

Bogumił Kobiela (* 31. máj 1931, Katovice, Poľsko – † 10. júl 1969, Buszkowo, Poľsko) bol poľský filmový a divadelný herec. Spolutvorca gdanského študentského divadla "Bim-Bom".
Vierendeelov nosník

Vierendeelov nosník je typ nosníka, ktorý je uložený tak, že netvorí trojuholníkové ale obdĺžnikové otvory. Tvorí tak rám, ktorý je schopný prenášať ohybový moment ako aj odpor. Je preto vhodný na prekonanie väčších rozponov. Pomenovaný je podľa Arthura Vierendeela.
Charakteristika.
Keďže vysoké nosníky sú obzvlášť účinné na prekonávanie veľkých rozponov, sú niekedy navrhnuté na celú výšku podlažia, tak že horný trám je súčasťou horného podlažia a spodný súčasťou spodného podlažia. Kvôli umiesteniu okien sa musia niekedy vynechať všetky, prípadne niektoré diagonálne trámy. Výsledný „nosník˝ je tak rad obdĺžnikov a ak by spoje boli kĺbové, skolaboval by. Avšak ak sú šmykové sily zúčastnené na spojoch medzi jednotlivými členmi a tie sú dosť tuhé, konštrukčná pevnosť je zachovaná.
V podstate ide o rám s pevnými kĺbmi, ktorý je schopný vzdorovať a prenášať ohybové momenty. Jeho hlavná výhoda spočíva v tom, že nemá žiadne diagonálne trámy a preto do priestoru obdĺžnikových otvorov je jednoduché osadiť okná a dvere.
Tento druh trámu sa volá vierendeelov nosník. Je pomenovaný podľa belgického stavebného inžiniera Arthura Vierendeela, ktorý tento dizajn vyvinul v roku 1896.
Využitie.
Použitie tohto konštrukčného princípu je bežné na chodníkoch, napríklad na letiskách. Dôvodom je skutočnosť, že výška využiteľná k rozpätiu znižuje sily a momenty v tráme a uľahčuje problém formovania spojov. Ďalšie použitie vierendeelovho princípu je v budovách (napríklad Trapanese House od Aldo Celoria, bývalé Svetové obchodné centrum v New Yorku). Dôvodom je jednoduché umiestňovanie otvorov. Vzhľadom na neekonomické využitie materiálov a náročný dizajn sa v súčasnosti zriedka používa pri návrhu mostov. Trámy, najmä vierendeelove, môžu byť použité aj vo vertikálnom smere (na odolávanie horizontálnych záťaží).
Použitím štandardných počítačových programov, analýza konštrukcie nie je zložitá. Výsledné kĺby sú však väčšinou veľmi mohutné na pohľad. Ale výhodou systému je, že umožňuje pre konštrukcie na výšku podlažia bez problémov umiestniť otvory. Je zrejmé, že vertikálne trámy sú v pozícií stĺpov.
Andrea Fischbacherová

 
Andrea Fischbacherová (* 14. október 1985, Schwarzach im Pongau, Rakúsko) je rakúska lyžiarka. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhrala 10. februára 2008.
Gotland (ostrov)

Gotland je hlavný ostrov rovnomennej provincie vo Švédsku. Leží východne od ostrova Öland v Baltskom mori. Je to najväčší ostrov vo Švédsku a aj v Baltskom mori. Zaberá plochu . Žije tu približne 58 000 obyvateľov.
Dejiny.
Ostrov bol obývaný od prehistorických čias, na prelome letopočtov sú tu už dokladované germánske kmene. Vždy mal veľmi výhodnú polohu na križovatke obchodných ciest v Baltskom mori a hoci dnes je súčasťou Švédska, v čase, keď sever ovládali Vikingovia, bol nezávislý a podľa objavených pokladov aj bohatý. Úrodná zem zabezpečovala dostatok potravy, hoci suroviny pre remeselnú výrobu, ako železo, jantár, striebro či sklo sa museli dovážať. Vyrábali sa tu potom napríklad veľmi kvalitné šperky. Najviac asi obchodovali so susedným švédskym ostrovom Öland. Gotland si vypestoval vlastný jazyk i kultúru, špecifickú práve pre tento ostrov. O rozkvitajúcom obchode svedčia nálezy predmetov, ktoré pochádzajú zo všetkých okolitých krajín. Existuje však aj domnienka, že Gotlanďania boli piráti a prepadávali obchodné lode, pretože nič nenaznačuje, že by mali nejaké ďaleké obchodné styky.
V roku 1361 ostrov spustošili Dáni. V roku 1645 sa stal súčasťou Švédska.
Gotland

Gotland môže byť:
Športová medicína (House)

Športová medicína (anglicky: "Sports Medicine") je dvanásta epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
Dej.
Bejzbalový hráč, Hank Wiggen, natáča protidrogový klip. Pri nadhode mu ale praskne v ruke kosť. House sa domnieva, že užíval steroidy, a táto teória by vysvetľovala väčšinu príznakov. Začnú ho teda liečiť. Začne však mať dýchacie problémy. Nakoniec sa Hank priznáva, že pred piatimi rokmi steroidy bral. Keďže má poškodené obličky, potrebuje transplantáciu. Cuddyová ho ale odmietne zaradiť do poradovníka. Jeho priateľka sa rozhodne, že mu venuje svoju. Vyšetrenie prebehne úspešne, ale darcom byť nemôže, pretože je tehotná. Pri Hankovi nastávajú zdravotné komplikácie s jeho srdcom. Najprv bije veľmi rýchlo, potom veľmi pomaly. Začne mať halucinácie. House dedukuje, že také problémy môže spôsobiť digitalis. Zistí, že digitalis užíva na svoje choré srdce Hankov tréner a že Hank mu prášky ukradol a pokúsil sa o samovraždu. Ďalším Houseovým predpokladom je otrava kadmiom. Hank sa priznáva, že fajčí marihuanu a nakoniec sa zistí, že práve marihuana, ktorá vyrastala v kontaminovanej zemine bola príčinou všetkého.
Rodina Pasiphae

Rodina Pasiphae je skupina retrográdnych nepravidelných prirodzených satelitov Jupitera s podobnými obežnými vlatnosťami ako Pasiphae, s ktorým majú rovnaký pôvod.
Pohybujú sa po eliptických obežných dráhach vo vzdialenosti medzi 22,8 až 24,1 Mm (rovnaká vzdialenosť ako Rodina Carme) s inklináciou medzi 144,5° a 158,3° a excentricitou 0,25 až 0,43.
Hlavné mesiace skupiny (od najväčšieho):
Ďalšie mesiace skupiny:
IAU (International Astronomical Union) si zarezervovala mená končiace na "-e" pre retrográdne satelity vrátane členov tejto rodiny.
Pôvod.
Rodina Pasiphae pravdepodobne vznikla rozbitím väčšieho asteroidu, ktorý sa nachádzal v pritažlivosti Jupitera. Pôvodný asteroid nebol kolíziou veľmi poškodený, jeho pôvodná veľkosť sa odhaduje na 60 km v priemere, približne rovnakú veľkosť má dnešný mesiac Pasiphae, ktorý obsahuje 99 % hmoty pôvodného telesa. Ak Sinope patrí do tejto skupiny, tak Pasiphae tvorí len 87 % pôvodného telesa.
Na rozdiel od rodín Carme a Ananke, teória pôvodu jediného dopadu pre rodinu Pasiphae nie je jednoznačne akceptovaná, pretože jej členovia sa rozchádzajú v inklinácii. Sekulárna rezonancia známa u Pasiphae a Sinope by mohla byť modelom ich obežných dráh a vysvetlením postkolízneho rozptýlenia obežných prvkov. Alternatívou je, že mesiac Sinope nie je časťou pôvodného telesa, ale bol nezávisle zachytený gravitáciou Jupitera.
Farebné rozdiely medzi telesami (sivá Pasiphae, svetločervená pre Callirrhoe a Megaclite) tiež naznačujú, že táto rodina mesiacov môže mať zložitejší pôvod ako jednu kolíziu.
Widget

Widget, je všeobecné označenie pre ovládací prvok, čiže zariadenie prispôsobené k čo najjednoduchšiemu ovládaniu iného zariadenia, alebo programu. Widgetom je napr. ovládacia páka, tlačidlo, softvérový potenciometer a pod.
V softvérovom zmysle je widget element v grafickom rozhraní (GUI), ktorý obsahuje informáciu, kde sa vyžaduje interaktívna spolupráca s človekom. Je to jednoduchý ovládací bod, ktorý umožňuje ďalšiu manipuláciu s dátami.
Dnes pod pojmom widget rozumieme malé ovládacie prvky vo forme malého interaktívneho reklamného políčka (obvykle pohyblivého, pútavého...), kliknutím na ktoré sa dostaneme do ďalšieho programu. Tieto grafické prvky sa umiestňujú do iných programov, ako rozširujúce funkcie. Widgetom je napríklad hra, hodiny, malá praktická aplikácia - zobrazovač menín, predpovede počasia, odkaz na novinové správy a pod.
Umiestňovanie widgetov umožňuje prakticky každý operačný systém. Praktické použitie pre užívateľa spočíva vo vytvorení priameho odkazu na zaujímavú internetovú informáciu, ktorá je takto dostupná stlačením jediného tlačidla. Užívateľ si takto môže vytvoriť sadu tlačidiel podľa oblasti svojho záujmu. Ako prvá začala widgety využívať Opera, dnes ich podporujú už všetky prehliadače.
Widgety sa používajú ako nový sofistikovaný spôsob reklamy. Často sa nainštalujú ako súčasť iného softvéru, napr. známy ICQ inštaluje do internetového prehliadača lištu s widgetami.
Prekliaty (House)

Prekliaty (anglicky: "Cursed") je trinásta epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
Dej.
Pacientom je 12-ročný Gabe, ktorý šiel po škole s kamarátmi do opusteného domu, kde s nimi veští budúcnosť. Bolo mu povedané, že do roka zomrie. Čoskoro má vysokú horúčku, vyrážku na ruke a skolabuje. Jeho rodičia sú rozvedení. Gabov otec Jeffrey, sponzor nemocnice, navrhuje leishmaniózu a filariózu, ale neposlúchajú ho. Gabe povie Chaseovi o prekliatí i o dome, kde bol. Chase sa tam ide pozrieť a chce nájsť príčinu choroby. Nájde tam starú plstenú izoláciu, v ktorej sú stopy antraxu. House ho lieči na otravu antraxom, ale dostane alergickú reakciu na antibiotiká. Chaseov otec, uznávaný reumatológ, sa domnieva, že príčinou ochorenia je sarkoidóza. Na Gabových častiach tela sa začínajú objavovať kožné lézie. Chase nechce s otcom hovoriť a vyčíta mu, že jeho a matku opustil, keď mal 15 rokov. House si všimne, že Chaseov otec je diétne jedlo, ktoré jedia ľudia s rakovinou a že pod krkom má navádzací bod pre ožarovanie. Ten mu povie, že má štvrté štádium rakoviny pľúc. Wilson Houseovi povie, že mu zostávajú zhruba tri mesiace života. Potom čo všetkny možné teórie skrachovali si House spomenul, že Gabov otec hovoril o leishmanióze a filariáze, ktoré sú typické pre juhovýchodnú Áziu. Jeffrey prizná, že bol dva roky v Indii, kde prišiel o všetky svoje peniaze hľadaním guru v Ašrame. Jeffrey má problémy s rukou. Housea napadne ochorenie leprou a nakoniec chlapca zachráni.
Ku koncu epizódy sa Chase lúči na letisku s otcom a sľubuje mu, že za ním najbližšiu jeseň priletí. Netuší však, že je to naposledy, čo ho vidí.
Tanja Poutiainenová

Tanja Poutiainenová (* 6. apríl 1980, Rovaniemi, Fínsko) je fínska lyžiarka. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhrala 28. februára 2004. Celkovo vyhrala osem pretekov Svetového pohára. Špecializuje sa najmä na točivé disciplíny, slalom a obrovský slalom.
Divadlo Atrapa

Divadlo Atrapa je ochotnícky divadelný súbor so sídlom v budove Galérie Umelka v Bratislave. Zakladateľom a riaditeľom je Jakub Lazarčík. 
Autorské inscenácie.
Divadlo Atrapa doteraz uviedlo tieto inscenácie:
Terézváros

Terézváros môže byť:
Axel Teichmann

Axel Teichmann (* 14. júl 1979, Ebersdorf, Nemecko) je nemecký bežec na lyžiach. Je držiteľom šiestich medailí, z toho dvoch zlatých, z majstrovstiev sveta.
Tor Arne Hetland

Tor Arne Hetland (* 12. január 1974, Stavanger, Nórsko) je profesionálny nórsky bežec na lyžiach. Je držiteľom dvoch olympijských medailí a piatich z majstrovstiev sveta
Peter Hámor

Peter Hámor (* 18. september 1964, Poprad) je popredný slovenský výškový horolezec. Má za sebou 15 úspešných výstupov na vrcholy všetkých štrnástich osemtisícoviek.
Lezecké výkony.
V roku 1986 zdolal štít Korženevskej na Pamíre, o dva roky neskôr sa pokúšal o Chan-Tengri v pohorí Ťanšan. Po prevrate začal pôsobiť v Alpách, v roku 1993 severnej stene Matterhornu, 1994 Walkerov pilier na Grandes Jorasses, 1995 severná stena Eigeru - tým spolu s P. Jackovičom absolvoval tzv. Alpskú trilógiu. V roku 1996 sa už pokúsil o Lhoce, dosiahol 7350 m. V roku 1998 sa zúčastnil spolitizovanej výpravy na Mt. Everest z Tibetu. Na pokyn vedúceho vystúpil spolu s V. Zbojom na vrchol za pomoci kyslíka, zatiaľčo V. Plulík vystúpil o niekoľko hodín bez neho. 
V ďalšom období sa sústredil na tzv. "Korunu Zeme", pod označením Seven Summits vystúpil na ďalších šesť najvyšších vrcholov všetkých kontinentov ako prvý Slovák. V roku 2000 na Carstenzovu pyramídu na Novej Guinei (kontinent Austrália a Oceánia), 2001 dvakrát sólový výstup (dvoma cestami) na Mt. McKinley, v tom istom roku Kilimandžáro, 2002 Aconcagua a Elbrus, 2003 Mount Vinson v Antarktíde a znovu Aconcagua. V roku 2004 na Annapurne dosiahol 7300 m a v nasledujúcom roku ešte raz zliezol Mt. McKinley. 
V roku 2006 zaznamenal plný zásah akciou „Himalájsky triptych“, keď postupne zdolal Čho Oju, Annapurnu a Broad Peak. V roku 2007 s Kopoldom a Piotrom Moravským vystúpili na Nanga Parbat. Na K2 preliezli hodnotnú stenu, ale vrchol nedosiahli. V roku 2008 sa najprv aklimatizoval výstupom na Ama Dablam a potom vyliezol s Poliakmi Morawským a Pustelnikom kvalitnú cestu v juhozápadnej stene Annapurny, ale na vrchol pre zlé počasie nevystúpili. V Karakorame zdolali s Morawským G I aj G II. Rok na to, Piotr Morawski zahynul pri páde do trhliny pod severnou stenou Dhaulágirí, ktorú sa spoločne s Petrom Hámorom chystali zdolať. Na jar 2010 spolu s Pustelnikom vystúpil na Annapurnu, čím mu pomohol dokončiť zbierku 14 osemtisícoviek a stal sa prvým človekom, ktorý vystúpil na Annapurnu dvakrát. V roku 2011 vystúpil na vrchol piatej najvyššej hory sveta, Makalu.
17. mája 2012 vystúpil na tretí najvyšší vrch sveta Káčaňdžungu, 1. augusta toho istého roku na druhý najvyšší vrch sveta K2. 20. mája 2013 zdolal Lhoce, 30. apríla 2014 Šiša Pangmu, 10. mája 2016 Manaslu a 15. mája 2017 Dhaulágirí.
Publikácie.
Eldar Rønning

Eldar Rønning (* 11. jún 1982, Levanger, Nórsko) je nórsky profesionálny bežec na lyžiach. Špecializuje sa najmä na šprinty, z ktorého má aj jednu z dvoch medailí z majstrovstiev sveta v severskom lyžovaní.
Cestný beh

Cestný beh je druh behu na pevnom povrchu, väčšinou známej cestnej komunikácii (na rozdiel od traťových a cezpoľných behov). Tie majú zvyčajne dĺžku 5 a viac kilometrov (polmaratón, maratón) a súťaží na nich veľké množstvo bežcov, ale aj vozíčkarov alebo korčuliarov. Cestné behy behy sú súčasťou cestných podujatí, známych ako cestné preteky. 
Cestné behy ponúkajú neobmedzené možností, čo sa týka povrchov, jednotlivých tratí a v neposlednom rade aj vzdialenosti a zapojenia rôznych skupín. 
Telesná kondícia a schopnosť tela dobre využiť kyslík je dôležitá pri prekonávaní veľkých vzdialeností. Kondícia je schopnosť tela udržiavať určitú výkonnosť, kedy nie je dostatočné množstvo kyslíku pre svaly. Je dôležitá tak pri prekonávaní kopcov ako aj pri záverečnom šprinte. 
Nárazy pri behu na cestách sú pre nohy viac zaťažujúce. Je vhodné vystriedať po čase tento tvrdý povrch za spevnenú lesnú cestu či trávu, čo pomôže kolenám aj spodnej časti chrbta. Pomáha to kompenzovať stres vzniknutý tvrdým povrchom. Prináša to tiež zmenšenie napätia Achilovej šlachy.
Hrubý Rohozec

Hrubý Rohozec je štátny zámok a národná kultúrna pamiatka Českej republiky, ktorá leží v na juhovýchode Libereckého kraja a severozápadnom okraji mesta Turnov.
Zaujímavosti.
Počas okupácie umiestnili nacisti do zámku dôležitý archív. V roku 1946 sa začali písomnosti prevážať do Prahy. V tejto dobe sa tam stala kuriózna udalosť. Po bleskozvode sa do zámku vyšplhal nejaký zlodej a na tri týždne si tam vybudoval nedobytnú pevnosť. V noci chodil do okolitých dedín kradnúť jedlo, hydinu a zeleninu. Začalo sa povrávať, že na zámku sú „wehrwolfowia“, ako sa vtedy označovali nacistickí záškodníci, ktorí mali napriek Hitlerovej porážke naďalej páchať sabotáže. Zámok následne obkľúčila jednotka SNB posilnená vojenským oddielom, pretože nikto nevedel o koľkých záškodníkov ide. Lupič sa totižto obliekal do historických úborov zo zámockých zbierok a takto podchvíľou strieľal z pištole i kuše z viacerých zámockých okien, takže to vyzeralo, že zámok obsadila mnohopočetná skupina. Boli nasadené automatické zbrane, zlodej bol pri súboji zranený a následne sa zastrelil v knižnici. Na kúsku papiera zanechal po sebe odkaz: "Nikdy ma nedostanete živého. POMSTITEĽ."
4. novembra 1967 bola sa do zámku vlámal neznámy páchateľ a odcudzil viacero historických predmetov. Táto krádež nebola dodnes objasnená.
Instruction creep

Instruction creep (doslova "plazenie (sa)/roztekanie príkazov") je situácia, keď pravidlá (pokyny, postupy, zákony) časom naberajú na počte a rozsahu do takej miery, že sa táto situácia stáva nezvládnuteľnou. To môže podkopať úspech veľkých organizácií. Situácia je spôsobená ignorovaním princípu jednoduchosti a výsledkom sú nadmieru zložité pravidlá, ktoré sú často nesprávne pochopené a dodržiavané s veľkou neochotou, alebo úplne ignorované.
Za instruction creep je základný chybný predpoklad, že ľudia čítajú pravidlá s rovnakou pozornosťou a porozumením, bez ohľadu na ich rozsah a zložitosť. Druhotným výsledkom je vznik množstva pravidiel majúcich charakter nariadenia, bez ohľadu na možnosť konsenzu alebo spolupráce. To vzbudzuje antipatie u ostatných.
Instruction creep je častým javom v zložitých organizáciách, kde sú pravidlá a postupy vytvárané rôznymi skupinami ľudí meniacimi sa počas dlhého obdobia. Neustála obmena v týchto skupinách často vedie k tomu, že pravidlá sa pridávajú a menia namiesto toho aby sa zjednodušovali a zosúlaďovali. To má za následok značné opakovanie informácií v pokynoch, na úkor zrozumiteľnosti a jednoznačnosti.
Príkladom instruction creep je zavádzanie pravidiel ktorých zmyslom je: "Nesmiete urobiť tú očividnú hlúposť, ktorú včera spravil X".
Ján Mráz (maliar)

Ján Mráz (* 17. február 1935, Ružomberok) je slovenský akademický maliar, grafik a publicista.
Na gymnázium chodil v rodnom Ružomberku, dokončil štúdium na Vyššej pedagogickej škole (smer výtvarná výchova – slovenský jazyk) a na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (odbor maľba a grafika u Prof. Vincenta Hložníka). V rokoch 1963 až 1968 bol na voľnej nohe ako slobodný umelec. V roku 1968 odchádza do Mníchova, kde žije a pôsobí aj dnes. Najprv pracoval ako reklamný grafik, neskôr na ilustrácii detských kníh (hlavne pre japonské vydavateľstvá, napr. GAKKEN), vo voľnej grafike a venoval sa maľbe. Ťažiskom posledných rokov je portrétová maľba. Vystavoval svoje práce v Mníchove, Hamburgu a Berlíne (Nemecko), v Berne, v Lausanne a Zürichu (Švajčiarsko), vo Francúzsku, Taliansku, USA, Kanade a Japonsku. Na Slovensku mal výstavu v Bratislave, v Dome zahraničných Slovákov, ktorú otvoril vtedajší prezident Slovenskej Republiky Rudolf Schuster, v rodnom meste v Liptovskom múzeu, vystavoval tiež v Matici Slovenskej a v Slovenskom komornom divadle. Písal do Horizontu, do RFE, do Neuer Zürcher Zeitung, Abendzeitung (Mníchov). Po roku 1989 do Národnej obrody, Verbumu, Národných novín a Katolíckych novín, v roku 2008 vydal svoje spomienky.
Princíp jednoduchosti

Princíp jednoduchosti hovorí, že veci majú byť tak jednoduché ako sa dá.
Veľmi známe vyjadrenie tohoto princípu je anglický akronym KISS. Ten sa vysvetľuje niekoľkými spôsobmi -- najčastejšie ako "Keep It Simple, Stupid" (tj. „udržuj to jednoduché, hlupák“), ale napríklad aj slušnejšie ako "Keep It Short and Simple" („udržuj to stručné a jednoduché“). Tradične sa vyskytuje v oblasti počítačov, ale dnes je možné sa s ním stretnúť aj v iných oboroch.
Tento princíp je užitočný všade tam, kde dochádza k vytváraniu rozsiahlych štruktúr a diel. Cieľom je vyhnúť sa neúčelnej zložitosti, napr. pri vývoji softvéru, konštruovaní strojov, plánovaní a riadení projektov a organizácií, písaní kníh, apod.
Princíp jednoduchosti vo vede.
Vo vede tento princíp vyjadrujú Occamova britva a zásada Alberta Einsteina že "všetko má byť tak jednoduché ako je možné, ale nie jednoduchšie"
Princíp jednoduchosti v technike.
Oblasť techniky, ktorá je životne závislá na tomto princípe je letectvo. Známy je citát letca-spisovateľa Antoine de Saint-Exupéryho: "Dokonalosť nie je dosiahnutá vtedy keď nie je čo pridať, ale vtedy keď nie je čo odobrať".
Opak princípu jednoduchosti.
Prejavom zanedbania tohoto princípu je Vkrádanie sa pravidiel a Vkrádanie (projektový manažment).
Mut

Mut môže byť:
MUT môže byť:
Čierne a biele kruhy

Čierne a biele kruhy je posmrtne vydaná zbierka noviel slovenského prozaika Rudolfa Jašíka, ktorá bola prvýkrát vydaná v roku 1961.
Obsahuje novely:
Mŕtvi nespievajú

Mŕtvi nespievajú je trilógia, slovenského prozaika, básnika a publicistu Rudolfa Jašíka, ktorú však už nestihol dokončiť. Zavŕšenie jeho tvorby s témou protifašistického odboja. Kniha vyšla v roku 1961.
Námestie svätej Alžbety

Námestie svätej Alžbety je slovenský román z vojnového obdobia 2. svetovej vojny. Dielo slovenského básnika, publicistu a prozaika Rudolfa Jašíka vyšlo prvýkrát v roku 1958.
Dej románu.
Úvod.
V úvode románu je odtlačené nasledovné motto: "Láska je nesmrteľná. Neumiera. Ona len ide do hrobu."
Obsah.
Román vydáva svedectvo o tom, ako Rudolf Jašík vnímal pomery v Nitre, v meste pod viničným vrchom, a rozpráva príbeh o láske chudobného chlapca z predmestia k mladému židovskému dievčaťu, ktoré zahynie, ako zahynuli státisíce ďalších – guľkou nemeckého fašistu. V príbehu Igora a Evy nachádzame paralelu s príbehom o Rómeovi a Júlii, Tristanovi a Izolde, Petrovi a Lucii, príbehu veľkej lásky, ktorá stroskotá na zlobe sveta. Jašík videl problematiku tzv. židovskej otázky v širších súvislostiach. Postavy diela odkrývajú svoje charaktery, aby predstavovali mozaiku typov, určených svojím sociálnym postavením.
Pre Igora je táto tzv. židovská otázka nezmyslom. Žltý Dodo, demoralizovaný živel z podsvetia, sa spája s tajomníkom HSĽS, aby obaja profitovali na židovskom utrpení. Tajomník strany vo veľkom štýle a Dodo za judášsky groš. Tajomník HSĽS ako plukovník Hlinkovej gardy povýši na poručíka holiča Flórika z Námestia svätej Alžbety, kde Flórik predtým strihal Židov. Aj Flórik pochopí svoje postavenie a bohatne na utrpení. Nadporučík Haso, zástupca tajomníka HSĽS, je ideovým ľudákom. Tajomník HSĽS o svojich podriadených nemá vysokú mienku, podľa hesla: "„ale hlupákov potrebujeme, bez nich by nebolo nášho šťastia“", čím vystihuje stavbu vtedajšej ľudáckej moci. V pomere k židovskej problematike vidieť súvis medzi ekonomikou a politikou. Tajomník a jeho pomocníci sú pripravení zbohatnúť i za cenu zločinu. Proti týmto charakterom autor stavia čistý charakter chudobného chlapca z periférie, jeho nezištné city voči židovskému dievčaťu, jeho vzťah k povozníkom Maximu a Samkovi, k chudobným obyvateľom židovského pôvodu z Námestia svätej Alžbety, z miesta jeho najšťastnejších chvíľ, strávených v starej veži. Komunista Maguš rozpozná problematiku židovskej otázky a predpovedá, že po Židoch prídu na rad aj ďalší obyvatelia. V Magušových slovách sa demaskuje krátkozrakosť a bezcitnosť meštiackeho individualizmu a jeho antihumanizmus.
Prostredníctvom Igora sa autor búri proti fatalizmu, ktorým mnohí prenasledovaní Židia reagovali. Ukazuje sa to na osudoch povozníkov Maxiho a Samka, ktorí aj s rodinami spáchajú samovraždu. Aj to je formou protestu, odmietnutie fatalistickej poslušnosti. Igorovou vzburou sa stáva vražda Flórika, ktorý je preňho bezprostredný pôvod vlastného utrpenia – je začiatkom uvedomovacieho procesu k pochopeniu sociálnych príčin osobného nešťastia.
Film.
Prepis románu tvoril scenár, podľa ktorého bol v roku 1965 nakrútený film "Námestie svätej Alžbety".
Adenský záliv

Adenský záliv () je záliv, ktorý je súčasťou Arabského mora v Indickom oceáne medzi Jemenom na južnom pobreží Arabského polostrova v Ázii a Somálskom v Afrike na Africkom rohu. 
&lt;br&gt;Na severozápade je spojený s Červeným morom prielivom Báb el-Mandeb.
Je dlhý 900 a široký 300 km, maximálna hĺbka presahuje 4500 m.
Je to dôležitá a historická námorná cesta do a z Perzského zálivu a Indického oceánu. Žije tu mnoho druhov rýb, koralov a iných druhov živočíchov. Hlavné prístavy sú Aden v Jemene, Berbera a Bosaso (v Somálsku). Dôležitým prístavom bol aj jemenský Crater.
Patrí medzi hlavné svetové oblasti novodobého pirátstva, preto je tu plavba nebezpečná. V minulosti sa tu stalo mnoho konfliktov, napríklad bombový útok na loď USS Cole v roku 2000.
Želivského (stanica pražského metra)

Želivského je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke A pod Vinohradskou ulicou, neďaleko Olšanských hřbitovov. Bola otvorená 22. decembra 1980 na úseku II.A. Je pomenovaná podľa Jana Želivského.
Charakteristika stanice.
Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou a s 10 pármi prestupov na nástupište. Je dlhá , z toho nástupište je . Ako obklad stanice sú použité hliníkové eloxované výlisky v hnedožltej farbe. Stanica má jeden vestibul pod Vinohradskou třídou, pod povrchom. Vestibul je s ulicou spojený tromi výstupmi s eskalátormi a s nástupišťom dlhým eskalátorovým tunelom. Za stanicou sa nachádzali dve odstavné a jedna obratová koľaj, umožňujúca ukončenie celej trasy. Prerazením tunelov za odstavnými koľajami došlo k predĺženiu trasy do stanice Strašnická. Obratová koľaj sa v súčasnej dobe používa k obratom alebo deponovanie súprav napr. pri mimoriadnych udalostiach (chyba na súprave a pod.) Výstavba stanice v roku 1980 stála 308 miliónov Kčs. Stanica zatiaľ neprešla rekonštrukciou a je poslednou ukážkou pôvodnej architektúry trasy AI resp. AII.
Surimi

Surimi (jap. 擂り身) je potravinársky produkt, ktorý sa vyrába na imitáciu krabieho mäsa, mäsa z morských rakov alebo podobných živočíchov. Vyrába sa obyčajne z bielo zafarbeného rybieho mäsa, napríklad z tresky, ktoré je rozdrvené a pridávajú sa do neho farebné prísady a vzory.
Surimi je populárne v ázijských krajinách a je k dispozícii v rôznych tvaroch a farbách. Najznámejšia forma v západných krajinách je imitácia krabích končatín.