burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Moďoroš

Moďoroš () je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Esztergom.
Má rozlohu 733 ha a žije tu 845 obyvateľov (2007).
Slovenský Bánhedeš

Slovenský Bánhedeš () je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Má rozlohu 4224 ha a žije tu 1223 obyvateľov (2009).
Nagytőke

Nagytőke je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Szentesskom okrese.
Má rozlohu 5468 ha a žije tu 475 obyvateľov (2007).
Naszály

Naszály je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tata.
Má rozlohu 3 023 ha a žije tu obyvateľov ().
Okány

Okány je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 7062 ha a žije tu 2778 obyvateľov (2007).
Ópusztaszer

Ópusztaszer je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Kisteleckom okrese.
Má rozlohu 5950 ha a žije tu 2310 obyvateľov (2007).
Čív

Čív (maď. "Piliscsév") je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v Dorogskom obvode.
Má rozlohu 2 490 ha a žije tu 2 434 obyvateľov (2007).
Pusztaföldvár

Pusztaföldvár je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Orosházskom okrese.
Má rozlohu 5713 ha a žije tu 1801 obyvateľov (2007).
Réde

Réde je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Kisbér.
Má rozlohu 4589 ha a žije tu 1478 obyvateľov (2007).
Sarkadkeresztúr

Sarkadkeresztúr je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 3530 ha a žije tu 1687 obyvateľov (2007).
Pusztaszer

Pusztaszer je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Kisteleckom okrese.
Má rozlohu 4893 ha a žije tu 1577 obyvateľov (2007).
Šúr (Maďarsko)

Šúr () je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Kisbér.
Má rozlohu 3737 ha a žije tu 1290 obyvateľov (2007).
Tarhos

Tarhos je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Békésskom okrese.
Má rozlohu 5745 ha a žije tu 1021 obyvateľov (2007).
Ruzsa

Ruzsa je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Mórahalomskom okrese.
Má rozlohu 8468 ha a žije tu 2626 obyvateľov (2007).
Szákszend

Szákszend je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Oroszlány.
Má rozlohu 3593 ha a žije tu 1542 obyvateľov (2007).
Újszalonta

Újszalonta je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 2083 ha a žije tu 118 obyvateľov (2007).
Székkutas

Székkutas je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Hódmezővásárhelyskom okrese.
Má rozlohu 12399 ha a žije tu 2496 obyvateľov (2007).
Szomód

Szomód je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tata.
Má rozlohu 2 831 ha a žije tu obyvateľov ().
Zsadány

Zsadány je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarkadskom okrese.
Má rozlohu 6584 ha a žije tu 1728 obyvateľov (2007).
Tömörkény

Tömörkény je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Csongrádskom okrese.
Má rozlohu 5391 ha a žije tu 1873 obyvateľov (2007).
Tardoš

Tardoš (, do roku 1992 "Tardosbánya") je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tata.
Má rozlohu a žije tu 1 648 obyvateľov (2007).
Názov pochádza zo slova Tvrdoš. Podobne napr.: Tvrdošín a Tvrdoš, Tvrdoši, Tvrdoševo v Srbsku.
Üllés

Üllés je veľká obec v Maďarsku v Čongrádsko-čanádskej župe v okrese Mórahalom.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Tárkány

Tárkány je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Kisbér.
Má rozlohu 6499 ha a žije tu 1605 obyvateľov (2007).
Zsombó

Zsombó je veľká obec v Maďarsku v Čongrádsko-čanádskej župe v okrese Mórahalom.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Úny

Úny je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v Dorogskom obvode.
Má rozlohu a žije tu 694 obyvateľov (2007).
Vérteskethely

Vérteskethely je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Kisbér.
Má rozlohu 1748 ha a žije tu 603 obyvateľov (2007).
Síleš

Síleš alebo Séleš () je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tatabánya.
Má rozlohu 1713 ha a žije tu 2981 obyvateľov (2007).
Akcidens

Akcidens alebo akcident môže byť:
Akcident je v typografii sadzač akcidencií, pozri akcidencia
Manažment

Manažment (-kodifikovaný tvar; nespisovne: "menežment", "menedžment", "menidžment"; nespisovne alebo staršie: "management"; angl. "management" ) môže byť:
Poznámka:&lt;br&gt;
V prípade podniku sa používa alternatívne pomenovanie manažment podniku, podnikový manažment, riadenie podniku, podnikové riadenie resp. v 1. význame aj manažérstvo podniku, podnikové manažérstvo resp. trochu nepresne a najmä v 2. význame vedenie podniku, podnikové vedenie (angl. "business management", nem. "Unternehmensführung"). Z uvedených pomenovaní je v súlade s technickými normami výraz "manažérstvo podniku".
Ohio (rozlišovacia stránka)

Ohio môže byť:
Montana (skupina)

Montana, "Folková skupina MONTANA" je košická country-folková hudobná skupina.
Skupina vznikla v roku 1998.
Nejapa-Miraflores

Nejapa-Miraflores je neaktívne vulkanické pole, pozostávajúce z niekoľkých troskových kužeľov a maarov, nachádzajúce sa v Nikarague v departmente Managua. Pole sa rozprestiera pozdĺž erupčnej zóny, tiahnucej sa od jazera Managua až po západný okraj hlavného mesta Nikaraguy.
Chemické a minerálne zloženie vulkanitov poľa Nejapa-Miraflores sa dosť odlišuje od hornín iných nikaragujských sopiek - prevládajú tholeitické bazalty podobného zloženia, ako bazalty stredooceánskych chrbtov. Posledná vulkanická aktivita poľa má viac ako 2 500 rokov.
Degťarsk

Degťarsk () je mesto vo Sverdlovskej oblasti v Rusku pomenovaný podľa azbestového priemyslu, ktorý sa tu nachádza. Nachádza sa na rieke Viazovke (prítok Čusovej), 65 km západne od Jekaterinburgu. Počet obyvateľov je 15 869 (2002). V roku 1989 18 394.
Degťarsk bol založený v 18. storočí. V roku 1954 získal status mesta.
Provincia 24 spišských miest

Provincia 24 spišských miest bol samosprávny celok spišských miest v rokoch 13441412.
Vznikol zo Spoločenstva spišských Sasov, ktorým uhorský kráľ Štefan V. udelil v roku 1271 rozsiahle privilégiá, vlastnú samosprávu so sídlom v Levoči, súdnictvo a pod.
Územný rozsah Spoločenstva sa časom menil, pôvodne doň patrila aj Levoča a Kežmarok, v roku 1344 sa už v historických záznamoch spomína ako Spolok (Zväz) 24 spišských miest, do ktorého patrili: Spišská Nová Ves, Spišské Vlachy, Spišské Podhradie, Poprad, Veľká, Spišská Sobota, Stráže pod Tatrami, Matejovce, Spišská Belá, Vrbov, Ľubica, Ruskinovce, Tvarožná, Spišský Štvrtok, Iliašovce, Žakovce, Hrabušice, Kurimany, Mlynica, Veľký Slavkov, Odorín, Harichovce, Bystrany a Vlkovce.
Provincia sa riadila osobitným spišským právom (Zipser Wilkür), mestá boli vyňaté z právomoci Spišskej stolice. Provincia sa v roku 1412 v dôsledku spišského zálohu rozpadla na Provinciu 11 spišských miest a Provinciu 13 spišských miest.
Granada (sopka)

Granada je neaktívny vulkanický komplex, nachádzajúci sa v Nikarague, západne od jazera Nikaragua. Komplex leží na zlomovej zóne, tiahnucej sa v smere sever-juh od mesta Granada a východným okrajom staršej kaldery "Apoyo". Pozostáva z niekoľkých troskových kužeľov a kráterov bazaltového zloženia. Vek poslednej erupcie komplexu sa odhaduje na začiatok nášho letopočtu.
Zipser Wilkür

Zipser Wilkür (wil(e)kür v strednej hornej nemčine znamenalo "rozhodnutie vôle/ľubovôľa") alebo spišské právo bol súhrn právnych noriem a zvyklostí spišských Nemcov, etnickej nemeckej skupiny, ktorá sa usadila v Spišskej župe Uhorského kráľovstva v dnešnom regióne Spiš () v severovýchodnom Slovensku (ako aj malá časť v Malopoľskom vojvodstve v južnom Poľsku) počnúc stredovekom. Toto špecifické právo je najstarším nemeckým mestským právom, ktoré sa používalo na stredovekom Slovensku a tam kde platilo sa uplatňovali mestské výsady.
Zipser Willkür poskytovalo určitý stupeň lokálnej autonómie, ktorú uhorský panovník udelil mestským osídleniam obývaných spišskými Nemcami v ich komitáte (župe) v bývalom Uhorsku počas stredoveku. Zákon ratifikoval uhorský kráľ Ľudovít I. (známy aj ako Ľudovít Veľký). Hlavným mestom Spišského komitátu bola Levoča ().
Spišskí Nemci žili na území dnešného Slovenska od 12. storočia, boli súčasťou podobne ako iné skupiny nemeckej diaspóry v strednej a východnej Európe procesom Ostsiedlung („nemecké osídlenie na východ“ významných častí strednej Európy a východnej Európy počas vrcholného stredoveku). Súvisia aj s ďalšou nemeckou komunitou zo stredovýchodnej Európy so stredovekými koreňmi, konkrétnejšie so sedmohradskými Sasmi v Sedmohradsku v strednom Rumunsku.
Privilégium uhorského kráľa Štefana V. z roku 1271 pre nemeckých kolonistov na Spiši im dalo aj výsadu riadiť sa vlastným obyčajovým právom, ktoré si priniesli z nemeckých krajín. V roku 1312 uhorský kráľ Karol Róbert I. z Anjou jeho okruh vymedzil na 24 spišských miest a obcí. Pôvodné zvykové mestské právo (nemecké právo), vychádzajúce z tzv. Saského zrkadla ("Sachsenspiegel") sa ďalej na Spiši modifikovalo, neskôr bolo spísané do právnej knihy a v roku 1370 kodifikované v tzv. "Zipser Wilkür".
Predstavovalo uzavretý právny systém ustanovení v trestných a občianskych záležitostiach. Pôvodne sa ním riadili všetky spišské mestá, ktoré vznikli v rámci tzv. saskej kolonizácie. Najdlhšie, do roku 1774, sa ním riadila Provincia 13 spišských miest.
Pôvodný exemplár "Zipser Wilkür" z roku 1370 sa nezachoval, medzi jeho najvýznamnejšie stredoveké odpisy patria redakcie z polovice 15. storočia zo Spišskej Soboty, zo začiatku 16. storočia zo Spišskej Novej Vsi a z rokov 1516 a 1540 z Levoče.
Najúplnejší text pôvodného "Zipser Wilkür" sa objavil v roku 1774 v práci "Analecta Scepusii et profani", vydanej vo Viedni.
Zoznam ostrovov v Severnom Írsku

Zoznam ostrovov v Severnom Írsku zahŕňa všetky ostrovy a súostrovia patriace Severnému Írsku. Zoznam je zoradený abecedne podľa dištriktov, v prípade, že ide o ostrov v jazere, príslušné jazero je uvedené v zátvorke.
Anjalankoski

Anjalankoski je bývalé mesto vo Fínsku v provincii Južné Fínsko so 17 301 obyvateľmi (2006).
Priemysel je založený na spracovaní dreva a papiera. Nachádza sa tu múzeum Anjala Manor Museum.
V roku 2009, sa šesť miest a obcí Kouvola, Kuusankoski, Elimäki, "Anjalankoski", Valkeala a Jaala spojilo pod názvom Kouvola s populáciou nad 80 000 obyvateľov, čím vzniklo desiate najväčšie mesto vo Fínsku.
Zoznam jazier v Severnom Írsku

Zoznam jazier v Severnom Írsku obsahuje všetky jazerá ležiace na území Severného Írska vrátane tých, ktorých časť patrí k Írsku. Zoznam je usporiadaný abecedne podľa jednotlivých dištriktov. Ak jazero zasahuje na územie viacerých správnych jednotiek, je uvedené pri všetkých príslušných dištriktoch. 
Prevažná väčšina jazier je ľadovcového pôvodu, z nich najväčšie na celých Britských ostrovoch je Lough Neagh. Štyri jazerá (Carlingford Lough, Larne Lough, Lough Foyle a Strangford Lough) sú lagúnového pôvodu. Belfast Lough má síce v názve jazero ("lough"), avšak je považované za záliv.
Mombacho

Mombacho je neaktívny stratovulkán, ktorý sa nachádza v Nikarague na západnom pobreží jazera Nikargua, južne od mesta Granada. Masív vulkánu je tvorený prevažne andezitmi a bazaltami, jeho vrchol je ukončený dvoma krátermi. Údaje o erupciách sopky nie sú známe, jediným prejavom aktivity sú fumaroly a termálne pramene na severnom svahu.
Zapatera

Zapatera je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa na západnom okraji jazera Nikaragua v Nikarague. Ostrov má rozmery 7 × , najvyšší bod je 629 metrov nad morom. Ostrov je jednou z najznámejších archeologických lokalít v krajine.
Prakticky celý ostrov je tvorený štítovou sopkou. Na jeho vrchole sa nachádza široká kaldera "El Llano", na jej dne vyčnieva lávový dóm "Cerro el Llano". Ďalšie lávové dómy sa nachádzajú na južnom a severovýchodnom svahu. Na západnej a severozápadnej strane sa nachádzajú aj početné maary ("Laguna de Zapatera").
Jagelovci

Jagelovci alebo staršie Jagellovci (po poľsky "Jagiellonowie", po litovsky "Jogailaičiai", po česky "Jagellonci") bola poľská panovnícka dynastia litovského pôvodu. Jej členovia boli vládnucou dynastiou v Poľsku (v r. 13861572 a 15871668), v Litve (v r. 13771401 a 14401572), v Čechách (v r. 14711526) a v Uhorsku (v r. 14401444, a 14901526).
Pôvod rodu.
Za jej zakladateľa je považované litovské veľkoknieža Jogaila, ktorý po prijatí kresťanstva a sobáši s Hedvigou (Jadviga) z Anjou, najmladšou dcérou uhorského a poľského kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou. V roku 1386 sa Jogaila stal poľským kráľom a bol korunovaný ako Vladislav II. Jagelo. Zároveň sa vytvorila poľsko-litovská únia, ktorá sa však definitívne upevnila až na začiatku 16. storočia.
Panovníci.
Jagelovskí panovníci sa významne zaslúžili o trvalé zväčšenie poľského kráľovstva (Mazovsko, Livónsko, časť západného Pruska) najmä bojmi s Rádom nemeckých rytierov. Nástupcom Vladislava II. Jagela sa v roku 1434 stal jeho syn Vladislav III. (14341444), po ňom Kazimír IV. (14451492); Žigmundom II. Augustom (synom Žigmunda I.) vymrel v roku 1572 rod Jagelovcov v mužskej línii. Nastúpením Žigmunda III. (syna švédskeho kráľa Jána III. z rodu Vasa) r. 1587 sa opäť rod Jagelovcov dostal na poľský trón (až do r. 1668), a to v ženskej línii, lebo jeho manželkou bola Katarína, sestra Žigmunda II. Augusta. V 15. – 16. storočí z rodu Jagelovcov pochádzali aj niektorí uhorskí a českí panovníci. Po smrti Albrechta II. Habsburského sa od r. 1440 stal uhorským kráľom (ako Vladislav I.) poľský kráľ Vladislav III. Padol v boji proti Turkom v bitke pri Varne v r. 1444, preto sa nazýva aj Vladislavom Varnenčíkom. Najstarší syn poľského kráľa Kazimíra IV., Vladislav, bol v roku 1471 zvolený za českého kráľa a po smrti Mateja Korvína (r. 1490) zasadol na trón aj v Uhorsku. Jeho syn Ľudovít II. bol kráľom uhorským aj českým (od r. 1516). Padol v bitke pri Moháči 29.8.1526 a ním vymrela po meči uhorsko-česká vetva Jagelovcov a uhorským a českým kráľom sa po ňom stal Ferdinand I. Habsburský, ktorého manželkou bola Anna, sestra Ľudovíta II. Na rozdiel od územného zväčšovania Poľska menej úspešná bola ich politika ako českých a uhorských kráľov. V Uhorsku nedokázali čeliť politickej a hospodárskej anarchii, ktorá bola najzreteľnejšia za vlády Vladislava II. K moci sa dostala vysoká šľachta a vzrástlo zbedačovanie obyvateľstva. I v Čechách za jagelovských slabých panovníkov došlo k úpadku kráľovskej centrálnej moci a faktickú vládu mali v rukách šľachtické stavy.
Estelí (sopka)

Estelí je menšie vulkanické pole, nachádzajúce sa v horskom údolí v západnej časti Nikaraguy medzi mestom Estelí a hranicou s Hondurasom. Pole je tvorené bazaltovými troskovými kužeľmi a s nimi asociovanými lávovými prúdmi. Niektoré z týchto prúdov obsahujú granitové xenolity. Vek hornín sa odhaduje na niekoľko tisíc rokov.
Cerro el Ciguatepe

Cerro el Ciguatepe je menši, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, ležiaci severne od hlavnej sopečnej reťaze v Nikarague. Sopka sa nachádza asi 20 km severne od jazera Managua a približne rovnaký počet kilometrov južne od rieky Rió Pacora. Vek poslednej erupcie nie je známy, odhaduje sa na holocén.
Damiens

Damiens bola česká hudobná skupina, ktorú založili v roku 1997 bratia Ladislav Křížek a Miroslav Křížek.
Vyrastali Lenešiciah pri Loune. Bratia Křížkoví mali spolu prvú spoločnú kapelu keď mali 15 a 17 rokov. Prvý singel s názvom „Lásko měj se“ vydala skupina Damiens 11.11.1998. V marci 1999 im vyšiel prvý album pod názvom "Křídla". Album bol ocenený zlatou doskou. Album sa natáčalo u "Jana Němce" v Hannoveri. 
V roku 2000 vyšiel druhé album "Svět zázraků", ktorý bolo tiež ocenený zlatou doskou za predaj 25 000 ks nosičov, ktoré skupina Damiens dostala pri krste albumu 25.4.2000 v pražskej reštaurácii Fromin na Václavskom námestí. Ďalšiu zlatú dosku skupina dostala za predaj albumu "Nechci zůstat sám". 
Okrem promo, diskotékových a koncertných vystúpení vystupovali aj v televízii a rozhlase napr, Dva dni v rádiu HIT -13. a 14.5.2000, TV programy - "Novoty, Rozjezdy pro hvězdy, Srdce na dlani, Neváhej a toč speciál" a iných. Vystúpili napr. aj na "Galakoncerte k 60.narodeninám Karla Gotta" v pražskej športovej hale. Pri príprave albumu "Nechci zůstat sám" ktoré aranžovali s Richardem Scheuflerem z Frankfurtu a bubeníka im robil jeho dvanásťročný syn Richard ml. museli kvôli búrke, ktorá zničila vybavenie robiť prvé štyri nahrávky nahrať odznova.
Las Lajas (sopka)

Las Lajas je masívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v Nikarague mimo hlavnej vulkanickej reťaze krajiny, asi 20 km severne od jazera Nikaragua. Prevažne bazaltový stratovulkán je ukončený 7 km širokou kalderou so stenami vysokými až 650 m. Postkalderové štádium aktivity Las Lajas predstavuje pätica andezitovo-dacitových lávových dómov nachádzajúcich sa v centrálnej časti kaldery a viacero ďalších ležiacich na jej vonkajších stenách. Vek vzniku kaldery sa odhaduje na pleistocén, lávové dómy sú mladšie - holocénne.
Volcán Azul

Volcán Azul (po španielsky Modrá sopka - pomenovanie podľa jedného z troskových kužeľov) je menšie vulkanické pole, nachádzajúce sa v Nikarague neďaleko pobrežia Karibského mora. Je to najvýchodnejšie umiestnená vulkanická štruktúra v krajine a až do 60. rokov minulého storočia bolo pole Volcán Azul neobjavené. Vek poslednej erupcie nie je známmy, no morfologicky dobre zachované vulkanické štruktúry (napr. krátery) v oblasti častých dažďov a silného zvetrávania a slabé pokrytie povrchu tropickým porastom sú znakom toho, že ich vek je pomerne mladý.
Národná galéria

Národná galéria môže byť:
Cerro Prieto

Cerro Prieto je menší dacitový lávový dóm, nachádzajúci sa v Mexiku v štáte Baja California. Je to najsevernejšie položená vulkanická štruktúra v krajine, leží asi 30 km južne od hraníc s USA. Cerro Prieto je súčasťou zlomového systému, ktorého predĺžením na sever je známy zlom San Andreas. Oblasť je znám zvýšeným tepelným rokom - je to druhé najväčšie geotermálne pole v Severnej Amerike.
UARS

UARS ("Upper Atmosphere Research Satellite") je americká vedecká družica vypustená v roku 1991 ku komplexnému skúmaniu horných vrstiev atmosféry, hlavne ozónovej vrstvy Zeme a ich zmien.
Cysteín

Cysteín (skratka Cys alebo C) je aminokyselina, ktorá vo svojom reťazci obsahuje atóm síry vo forme SH skupiny. Je to jedna z proteíngénnych aminokyselín, čiže sa nachádza ako súčasť proteínov v živých organizmoch. Medzi dvoma cysteínmi v proteíne sa môže utvoriť väzba zvaná disulfidický mostík, ktorá stabilizuje priestorovú štruktúru daného proteínu. Cysteín pôsobí v organizme ako súčasť detoxifikačného systému. Keď ťažké kovy preniknú do organizmu, vytvárajú cheláty, ktoré reagujú s tiolovými skupinami cysteínu. Následne sa vylúčia obličkami.
Naďa Urbánková

Naďa Urbánková (rodným menom Naděžda Balabánová; * 30. jún 1939, Nová Paka – † 3. február 2023) bola česká speváčka a herečka. Jej dcéra Jana Fabiánová je rovnako speváčka.
Judita Čeřovská

Judita Čeřovská, rodená Judita Štěrbová, (* 21. apríl 1929, Most – † 9. október 2001, Praha) bola česká a nemecká speváčka a šansoniérka.
Heidi Janků

Heidi Janků (* 23. november 1962, Ostrava-Vítkovice) je česká speváčka, moderátorka a muzikálová herečka.
Život.
Pochádza z muzikantskej rodiny. Jej matka hrala na violončelo, otec na dychové nástroje (napr. na pozaune). Od prvej triedy navštevovala ľudovú školu umenia, kde sa naučila všetko, čo používa v súčasnosti. Zaoberala sa tiež zborovým spevom, hrala na klavír. V siedmej triede začala spievať a tancovať vo folklórnom zbore a natočila svoje prvé nahrávky v ostravskom rozhlase s cimbalovou skupinou "Lučina". Na gymnáziu sa začala venovať modernej hudbe a spievať s rôznymi kapelami. V treťom ročníku začala spievať s kapelou "Proměny". Medzitým pôsobila v divadelnom zbore "Alternativa". Pred maturitou išla na konkurz Pavla Nováka, ktorý vyhrala. Po nejakom čase sa jej ozval Ivo Pavlík, ktorý jej ponúkol kariéru sólovej speváčky.
Na TV Barrandov uvádzala v roku 2012 eroticky ladenú reláciu s názvom "Intim Night".
Je druhýkrát vydatá a bezdetná. Prvýkrát sa vydala za Zbyňka Janků, potom si v roku 1992 vzala Iva Pavlíka, s ktorým žije dodnes. 
Mala súrodenca, brata Karla.
Karel Černoch

Karel Černoch (* 12. október 1943, Praha – † 27. december 2007, Praha) bol český spevák, muzikálový herec, hudobný skladateľ a moderátor.
Rodina.
Bol druhýkrát ženatý. Z prvého manželstva mal syna Mareka a z druhého dcéru Terezu.
Literatúra.
Jaroslav Holoubek, Karel Černoch: "Já bejval divnej kluk", Ikar, 2005, ISBN 80-249-0635-X,
Revolution Roulette

Revolution Roulette je tretí album fínskej rockovej skupiny Poets of the Fall. Album vyšiel 26. marca 2008 vo Fínsku a od 12. apríla je dostupný aj cez iTunes.
Marta Kubišová

Marta Kubišová (* 1. november 1942, České Budějovice) je česká speváčka a herečka, trojnásobná víťazka čitateľskej ankety časopisu "Mladý svět" Zlatý slávik.
Životopis.
Narodila sa v rodine lekára-internistu a ženy v domácnosti, neskôr predavačky gramofónových platní v Prahe. Roku 1952 sa presťahovali do Poděbrad. Pretože sa po absolvovaní gymnázia nedostala na vysokú školu, nastúpila do práce v Poděbradských sklárňach.
Svoju spevácku kariéru začala s tanečnou skupinou, spievala v Poděbradoch a v Nymburku pri poobedných „čajoch“. V roku 1961 sa dostala v súťaži „Hledáme nové talenty“ až do finále. V roku 1962 vyhrala konkurz do Stop divadla v Pardubiciach. O rok neskôr prešla do plzeňského Divadla Alfa (hrala napr. v inscenáciách "Ukradený měsíc" od Ludvíka Aškenazyho, "Černej sen"). V septembri 1964 sa dostala vďaka Janovi Schneiderovi do pražského divadla Rokoko, kde malo na jeseň premiéru pásmo Jana Schneidera "Chan &amp; Son"'. Na jeseň 1965 začala jej spolupráca s Václavom Neckářom a Helenou Vondráčkovou, keď pripravovali predstavenie "Čekání na slávu". V roku 1967 vyhrala prvýkrát Zlatého slávika (za rok 1966).
Jej pieseň "Modlitba pro Martu" sa stala pri okupácii vojskami Varšavskej zmluvy v roku 1968 symbolom národného odporu. 1. novembra 1968 vzniklo populárne trio Golden Kids (Marta Kubišová, Václav Neckář, Helena Vondráčková). V roku 1969 vyhrala svojho druhého Zlatého slávika (za rok 1968) a vydala sa za režiséra Jana Němca. O rok neskôr opäť vyhrala Zlatého slávika, avšak cenu musela prevziať v ústraní redakcie časopisu Mladý svět kvôli začínajúcej normalizácii. Posledné vystúpenie Golden Kids sa konalo 27. januára 1970 v Ostrave, od februára mala zakázanú umeleckú činnosť. V ôsmom mesiaci nasledujúci rok potratila a prežila klinickú smrť. Po manželovej emigrácii do USA sa druhý raz vydala za režiséra Jana Moravca. Podpisom Charty 77, ktorej bola v rokoch 197778 aj hovorkyňou, sa jej sledovanie ŠtB ešte zhoršilo. 1. júna 1979 sa jej narodila dcéra Kateřina.
10. decembra 1988 vystúpila po dlhej dobe na verejnosti na demonštrácii pri príležitosti 40. výročia vyhlásenia Deklarácie ľudských práv. 21. novembra 1989, počas Nežnej revolúcie, spievala z balkóna Melantrichu na Václavskom námestí svoju "Modlitbu pro Martu" a tiež československú štátnu hymnu. Potom nasledovala reedícia albumu "Songy a balady" a už v roku 1990 štúdiové nahrávky a samostatné koncerty. Od roku 1991 spolumoderovala "Adventné koncerty" a od roku 1992 zas reláciu "Chcete mě?". O dva roky neskôr sa vrátila spoločne s Helenou Vondráčkovou a Václavom Neckářom v spoločnom vystúpení Golden Kids "Comeback". Od 2. polovice 90. rokov bolo jej domovskou scénou Divadlo Ungelt v Prahe.
17. júla 2014 mal v kinách premiéru celovečerný film režisérky Olgy Sommerovej "Magický hlas rebelky", ktorý rozpráva životný príbeh Marty Kubišovej. Soundrack z filmu vydal Supraphon.
Filmografia.
Hrala a účinkovala tiež v niekoľkých filmoch, napríklad "Mučedníci lásky" (1966), "Jak se krade milion" (1967) a televíznych seriáloch a filmoch (napr. "Píseň pro Rudolfa III.", "Náhrdelník melancholie", "Proudy lásku odnesou").
Lenka Filipová

Lenka Filipová, (* 14. február 1954, Praha) je česká speváčka, šansoniérka, gitaristka, skladateľka a textárka.
Martha Elefteriadu

Martha Elefteriadu (* 12. september 1946, Bulkes (dnes Maglić), Juhoslávia) je česká speváčka pontského-gréckeho pôvodu, sestra Teny Elefteriadu.
Tena Elefteriadu

Tena Elefteriadu (* 16. apríl 1948, Bulkes, Juhoslávia, dnes Maglić, Srbsko) je česká speváčka pontského-gréckeho pôvodu, sestra Marthy Elefteriadu.
Samarkand

Samarkand je druhé najväčšie mesto v Uzbekistane. Leží v údolí rieky Zarevšan, na hranici púšte Kyzylkum.
Dejiny.
V roku 329 pred Kr. si mesto podmanil Alexander Veľký. V najbližších storočiach tu prebehlo viacero vpádov rôznych dobyvateľov, najpamätnejší je Džingischánov z roku 1220, kedy mesto bolo vyplienené, vypálené a zrúcané. 
V 14. storočí z neho dobyvateľ Tamerlán (Timúr) urobil centrum svojej ríše a sústreďoval tu obrovský majetok získaný výbojmi. Vznikali nové ulice, parky, vodovody, univerzity, no najväčší rozmach nadobudlo mesto počas vlády Tamerlánovho vnuka Ulugbeka. Ten tu otvoril najlepšie svetové observatórium s cca 100 učencami.
Pre moslimov je Samarkand alternatívou Mekky, za život by správny moslim mal vykonať cestu do Mekky, alebo päť ciest do Samarkandu.
Od roku 2001 je mesto zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.
Ulug-beg

Ulug-beg alebo Ulugbek (doslova "veľký vládca"), vlastným menom Mírzá Mohammad Táregh bin Šáhroch (Ulugh Beg) či Muhammad Taragaj (*22. marec 1394 – † 27. október 1449) bol Tamerlánov vnuk, uzbecký matematik a astronóm, od roku 1409 vládca Samarkandu, od roku 1447 vládca rozsiahlej ríše. Zomrel v roku 1449 (bol zavraždený vlastným synom).
Významne sa zaslúžil o rozvoj vedy a výskumu v 15. storočí. V meste Samarkand založil observatórium, ktorého sextant mal polomer vyše 40 metrov. Zachovali sa výpočty polôh 1018 hviezd, ktoré boli najpresnejšie až do zavedenia optických prístrojov. V tomto období bola v Samarkande založená aj univerzita, prichádzali sem vedci a učenci.
Pripisuje sa mu výrok: "Ríše sa rozpadnú, náboženstvá pominú ako hmla, len veda žije a je večná."
Alexander II. (Rusko)

Alexander II. Nikolajevič (* 29. apríl 1818, Moskva – † 13. marec (podľa juliánskeho kalendára 1. marca) 1881, Petrohrad) bol ruský cár z rodu Romanovcov. Známy aj ako Osloboditeľ, kvôli svojej reformnej činnosti a zrušeniu nevoľníctva. Cár zomrel 13. marca 1881 (1. marca podľa juliánskeho kalendára) na následky zranení, ktoré utrpel pri bombovom atentáte, ktorý na neho spáchali príslušníci tajnej organizácie "Narodnaja volja".
Manželstvá a potomstvo.
Cár Alexander II. bol dvakrát ženatý. Jeho prvou manželkou bola Mária Alexandrovna (hesenská princezná, rodená Maximiliána Vilhemína Augusta Žofia Mária von Hessen-Darmstadt, 1. júla 1824 – 22. mája 1880). Svadba sa konala 16. apríla 1841, a to aj napriek námietkam Alexandrovej matky Alexandry Fjodorovny (ich príčinou bola zrejme škvrna na Máriinom pôvode, pretože bolo verejným tajomstvom, že jej pravým otcom nie je Ľudovít II. Hesenský, ale komorník jej matky, barón August Ludwig von Senarclens-Grancy). Z manželstva vzišlo osem detí – šesť synov a dve dcéry:
6. júla 1880 uzavrel cár druhý, morganatický sobáš s kňažnou Jekaterinou Michailovnou Dolgorukovovou (1847—1922), svojou milenkou od roku 1866. Z tohto vzťahu, už za života Márie Alexandrovny (a teda niekoľko rokov pred uzavretím manželstva), vzišli štyri deti:
Okrem toho mal cár Alexander niekoľko ďalších mileniek. Z týchto vzťahov je známych sedem ďalších detí, medzi nimi:
Mlada (opátka)

Mlada alebo Mlada Mária (* ? – † 994) bola dcéra českého kniežaťa Boleslava I. a Emmy. 
Stala sa opátkou prvého ženského kláštora v Čechách (Kláštor sv. Jiří na Pražskom hrade), ktorý založil jej brat, české knieža Boleslav II. Okolo roku 966 bola v Ríme, kde rokovala s pápežom o založení biskupstva v Prahe.
Feist (speváčka)

Leslie Feistová (* 13. február 1976, Amherst, Nové Škótsko, Kanada) je kanadská speváčka a textárka. Vystupuje ako sólový umelec pod menom Feist alebo ako členka nezávislej rockovej kapely Broken Social Scene. 6. apríla 2008 v Calgary získala 5 ocenení Juno v kategóriách textár roka, umelec roka, popový album roka, album roka a singel roka.
Feist

Feist môže byť:
Rákeš Šarma

Rákeš Šarma (* 13. január 1949, Patiala, India) je prvý kozmonaut z Indie.
Život.
Mladosť a výcvik.
V roku 1966 začal študovať na Národnej akadémii obrany (Khadakvasla National Defense Academy), po úspešnom zakončení v roku 1970 slúžil v armáde vo viacerých leteckých útvaroch, lietal na moderných strojoch. Potom sa stal testovacím pilotom. Prihlásil sa na výzvu medzi adeptov na kozmonautov, prešiel sitom 240 záujemcov a roku 1982 odišiel do Hviezdneho mestečka do Bajkonuru, vtedy v ZSSR. Tu sa naučil po rusky a získal potrebný výcvik. Po dvoch rokoch sa stal 138. kozmonautom Zeme.
Let do vesmíru.
Na jar roku 1984 sa stal prvým indickým kozmonautom, ktorý dostal príležitosť zúčastniť sa misie do vesmíru. Letel na lodi Sojuz T-11 z Bajkonuru spoločne s dvojicou Jurij Malyšev a Gennadij Strekalov, obaja kozmonauti ZSSR. Po 24 hodinách sa pripojili k orbitálnej stanici Saľut 7, kde už bola pripojená ďalšia loď Sojuz. Tam spoločne so stálou posádkou stanice (Oleg Aťkov, Leonid Kizim, Vladimir Soloviov) zvládli 12 pripravených sovietsko – indických experimentov a sám Rákeš trikrát denne predvádzal množstvo pozícii pri cvičení jógy. Po týždni prestúpili do lode Sojuz T-10 a pristáli na území Kazašskej SSR. 
Po lete.
Po pristátí a odpočinku na Bajkonure odleteli do Moskvy, kde od Černenka prevzali vyznamenania Hrdina Sovietskeho zväzu. Po čase sa celá trojica dostala spoločne aj do Indie. V roku 1977 bol hlavným testovacím pilotom v Hindustan Aeronautics, Bombaj, India. V roku 2006 vydal prehlásenie, že je pripravený letieť v pripravovanej expedícii Indie na Mesiac.
Ladislav Zathurecký

Prof. RNDr. PhMr. Ladislav Zathurecký, DrSc. (* 20. január 1913, Nové Sady - † 9. júl 2000) bol slovenský farmaceut a vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
Pochádzal zo šľachtického rodu Zaturecký zo Záturčia (Zathureczky de Zaturcsa). Narodil sa v Nových Sadoch pri Nitre v rodine evanjelického farára Ladislava Zathureckého (1880-1959). Maturoval na nitrianskom gymnáziu. Štúdium farmácie absolvoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V strýkovej lekárni U zlatého leva absolvoval dvojročnú tirociálnu prax.
Vysokoškolský diplom magistra farmácie získal roku 1935 a v roku 1939 aj doktorát prírodných vied. Počas 2. svetovej vojny bol správcom lekárne v Topoľčanoch a v Pezinku a vlastnil i lekáreň Flora na Štefánikovej ulici 7 v Bratislave.
V rokoch 1952 - 1953 bol prodekanom, v rokoch 1954 - 1955 dekanom Farmaceutickej fakulty vtedajšej Slovenskej univerzity, dnešnej Komenského. V roku 1954 bol menovaný docentom pre odbor galenická farmácia.
V rokoch 1957 - 1963 pôsobil ako vedecký pracovník v Chemickom ústave Slovenskej akadémie vied, v rokoch 1963 - 1968 vo Farmakologickom ústave Česko-slovenskej akadémie vied a od roku 1969 bol vedúcim vedeckým pracovníkom Ústavu experimentálnej farmakológie SAV. Pracoval v oblasti galenickej farmácie, biofarmácie a farmakokinetiky. V roku 1960 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu a v roku 1966 obhájil hodnosť doktora farmaceutických vied. V rokoch 1953 - 1957 a 1966 - 1972 bol predsedom Slovenskej farmaceutickej spoločnosti, v rokoch 1970 - 1972 predsedom Československej farmaceutickej spoločnosti.
V roku 1992 bol menovaný profesorom.
Pracoval v redakčných radách odborných časopisov: "Československá farmácie", "Farmaceutický obzor", "Pharmacy International" a "Journal of General Physiology and Biophysics". Pôsobil v Liekopisnej komisii Vedeckej rady Ministerstva zdravotníctva. Na sklonku života bol predsedom redakčnej rady mesačníka "Pharma Journal".
Kaštieľ v Záturčí

Kaštieľ Záturčie je kultúrna pamiatka, nachádzajúca sa na kopci nad mestskou časťou Záturčie v Martine.
História.
Súčasný kaštieľ vznikol adaptáciou staršej sakrálnej stavby. Tá bola postavená v roku 1640 ako neskororenesančný evanjelický kostol Františkom V. Révaiom. Tento kostol bol v roku 1672 zatvorený a evanjelikom odobraný v rámci protireformácie (kedy bol miestny cirkevný zbor pričlenený k artikulárnemu kostolu v Necpaloch). Opustený kostol odkúpil Štefan Záturecký a prebudoval ho na obytné sídlo. Koncom 19. storočia bola pôvodná stavba odkúpená Františkom IX. Révaiom a romanticky prestavaná do súčasnej podoby budapeštianskym architektom Henrikom Schmalom. Ako dátum prestavby sa uvádzajú roky 1894 –1896, ale aj 1910. Po smrti ho odkázal svojmu služobníkovi Jánovi Reichlovi z Hornej Štubne. Po vzniku ČSR bola v budove v roku 1921 zriadená prvá slovenská roľnícka škola, neskôr budovu užíval Štátny majetok Martin. V rámci reštitúcií sa po roku 1989 kaštieľ vrátil Raichlovcom, ktorí z neho spravili penzión s reštauráciou.
Pinacate

Pinacate je vulkanické pole, rozkladajúce sa v severovýchodnej časti Mexika v Sonorskej púšti na ploche 55 × 60 km. Pozostáva z viac ako 500 vulkanických centier, prevažne troskových kužeľov a maarov, nachádzajúcich sa na území medzi Kalifornským zálivom a hranicami Arizony.
Staršiu etapu vulkanickej aktivity predstavuje "Santa Clara" - 1 200 m vysoký štítový vulkán tvorený prevažne bazaltami a trachytmi. Neskoršie erupcie pokryli svahy Santa Clary, ako aj okolitú púšť početnými troskovými kužeľni a maarmi. Z nich najväčší je maar "Crater Elegante", ktorý má priemer 1,6 km.
Sriem

Sriem (iné názvy: Srem, Srjem, srb. "Srem", chorv. "Srijem", lat. "Sirmium, Syrmium") môže byť:
Hermann II. Celjský

Hermann II. Celjský (* 1365 – † 13. október 1435, Bratislava) bol gróf z Celje a bán Chorvátska, Slavónie a Dalmácie.
Po roku 1385 sa stal hlavou dynastie. V bitke pri Nikopoli v roku 1396 zachránil život uhorskému kráľovi a budúcemu cisárovi Žigmundovi Luxemburskému a stal sa jeho radcom a dôverníkom. Vo februári 1397 sa podieľal na potlačení vzbury Lackfiovcov proti kráľovi Žigmundovi, ktorý mu potom zveril do správy zabavené majetky Lackfiovcov v Zagorí (Varaždínska župa) a Medzimurí. V auguste 1397 dostal do daru hrady Vrbovec a Vinica a mesto Varaždín. V roku 1399 dostal celé Zagorie s ďalšími ôsmimi hradnými panstvami (Cesargrad, Kostel, Krapina, Oštrc, Lobor, Belec, Trakošćan, Lepoglava). Odvtedy mal titul grófa z Celje a Zagoria a patril k najväčším zemepánom v Uhorsku. 
V roku 1401 sa podieľal na vyslobodení Žigmunda zo zajatia, ktorého vtedy zasnúbil so svojou dcérou Barborou. Za manželku si ju Žigmund zobral v novembri 1405. Ďalšiu dcéru, Annu, zasnúbil s Mikulášom II. Gorjanským, zosobášili sa pred rokom 1408. Spolu so synom Fridrichom sa stal v roku 1408 zakladajúcim členom Dračieho rádu. Zúčastnil sa kostnického koncilu. Bol rozhodcom v spore rakúskych vojvodov Leopolda IV. a Ernesta Železného. Bosniansky kráľ Štefan Tvrtko II. mu odkázal krajinu, nakoľko nezanechal dedičov.
V Uhorsku dlhý čas nezastával žiadnu hodnosť, s výnimkou chorvátsko-slavónskeho bánstva, ktoré zastával od apríla 1406 do januára 1408. Až v roku 1423 sa stal slavónskym bánom a túto hodnosť zastával až do svojej smrti.
V 20. rokoch 15. storočia sa skomplikoval jeho rodinný život. Syn Fridrich v roku 1422 zavraždil svoju manželku Alžbetu Fragepánovú, pretože si chcel zobrať za manželku milenku Veroniku z Desnice. Žigmund ho odsúdil a odovzdal otcovi do väzenia. Hermann zavrel syna na hrade Celje a Veroniku zaškrtil. Keď v roku 1426 zomrel jeho najmladší syn Hermann III. Celjský bol Fridrich jediným dedičom a zakrátko bol omilostený. Po smrti Hermanna v roku 1435 však vedúcu úlohu v rodine prevzal Ulrich II. Celjský, Fridrichov syn.
Wartburg (hrad)

Hrad Wartburg sa nachádza v nemeckej spolkovej krajine Durínsko, nad mestom Eisenach, v sevorozápadnom cípe Durínskeho lesa. Rozkladá sa v nadmorskej výške .
Dejiny.
Hrad založil v roku 1067 durínsky gróf Ludwig der Springer. Do vymretia starých durínskych landgrófov z rodu Ludowigov grófom Heirichom Rapom (1247) bol hrad nedobytnou rezidenciou tejto dynastie a sídlom hradného grófa.
V čase, keď bol hradným grófom Hermann I. (1190 – 1216), bol Wartburg hlavným mestom nemeckého básnictva a dejiskom skvelých speváckych súbojov. Keď Durínsko pripadlo Meissenskému markgrófstvu, prijal Albrecht der Entartete, ktorý dostal od svojho otca Heinricha der Erlauchtena novo získanú krajinu, ako svoje sídlo opäť hrad Wartburg. Sídlili tu aj jeho nástupcovia až po Balthasara, posledného grófa, ktorý na Wartburgu sídlil a ktorý zomrel v roku 1406.
Balthasarov syn Friedrich der Einfältige navštevoval hrad svojho otca len zriedka a po jeho smrti Durínsko pripadlo späť miessenskej línii Wettinovcov (1440). Tým prestal Wartburg definitívne slúžiť ako grófska rezidencia.
Ešte raz v histórii získal hrad Wartburg na krátky čas význam pre nemeckú históriu. Bolo to v rokoch 1521 až 1522, kedy sa tu ako „mladý šľachtic Jörg“ ukrýval reformátor Martin Luther. Počas svojho pobytu na hrade preložil do nemčiny Nový zákon.
V decembri roku 1999 bol Wartburg zapísaný do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Adony

Adony je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov "()".
Bicske

Bicske je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 7 708 ha a žije tu obyvateľov "()".
Enying

Enying je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Enyingskom okrese.
Má rozlohu 8 278 ha a žije tu obyvateľov "()".
Ercsi

Ercsi je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 6 531 ha a žije tu obyvateľov "()".
Gárdony

Gárdony je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Gárdonskom okrese.
Má rozlohu 6 350 ha a žije tu obyvateľov "()".
Martonvásár

Martonvásár je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 3 125 ha a žije tu obyvateľov "()".
Polgárdi

Polgárdi je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 7 216 ha a žije tu obyvateľov "()".
Sárbogárd

Sárbogárd je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 18 934 ha a žije tu obyvateľov "()".
Velence (mesto)

Velence je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Gárdonskom okrese.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov "()".
Aba (Maďarsko)

Aba je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu a žije tu 4 657 obyvateľov .
Bodajk

Bodajk je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 2 898 ha a žije tu obyvateľov "()".
Cece (obec v Maďarsku)

Cece je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Sárbogárd.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Csákvár

Csákvár je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 11876 ha a žije tu 5274 obyvateľov (2007).
V Csákvári mal hrad rod Matúša Čáka Trenčianskeho.
Előszállás

Előszállás je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Dunaújváros.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Lajoskomárom

Lajoskomárom je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okres Enying.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Lepsény

Lepsény je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Enying.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Mezőfalva

Mezőfalva je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Dunaújváros.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Pusztaszabolcs

Pusztaszabolcs je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 5 167 ha a žije tu obyvateľov "()".
Rácalmás

Rácalmás je mesto v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 4 064 ha a žije tu obyvateľov "()".
Sárosd

Sárosd je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Stoličný Belehrad.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Seregélyes

Seregélyes je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Stoličný Belehrad.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Soponya

Soponya je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Stoličný Belehrad.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Szabadbattyán

Szabadbattyán je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Stoličný Belehrad.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Alap

Alap je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 4829 ha a žije tu 2055 obyvateľov (2007).
Alcsútdoboz

Alcsútdoboz je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu a žije tu 1492 obyvateľov (2007).
Alsószentiván

Alsószentiván je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 3965 ha a žije tu 656 obyvateľov (2007).
Čerňa

Čerňa () je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Mór.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Bakonykúti

Bakonykúti je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 1245 ha a žije tu 111 obyvateľov (2007).
Balinka (obec)

Balinka je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 1862 ha a žije tu 985 obyvateľov (2007).
Baracs

Baracs je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 5518 ha a žije tu 3502 obyvateľov (2007).
Baracska

Baracska je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 3968 ha a žije tu 2730 obyvateľov (2007).
Beloiannisz

Beloiannisz je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 454 ha a žije tu 1 182 obyvateľov (2007).
Besnyő

Besnyő je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 4464 ha a žije tu 1827 obyvateľov (2007).
Bodmér

Bodmér je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 717 ha a žije tu 226 obyvateľov (2007).
Csabdi

Csabdi je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 1702 ha a žije tu 1187 obyvateľov (2007).
Csákberény

Csákberény je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 4137 ha a žije tu 1213 obyvateľov (2007).
Csókakő

Csókakő (po slovensky "Čokavce") je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu a žije tu 1 184 obyvateľov (2007).
Csór

Csór je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 4149 ha a žije tu 1761 obyvateľov (2007).
Csősz

Csősz je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 1711 ha a žije tu 1050 obyvateľov (2007).
Daruszentmiklós

Daruszentmiklós je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 1912 ha a žije tu 1600 obyvateľov (2007).
Dég

Dég je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v obvode Enyingskom okrese.
Má rozlohu 4686 ha a žije tu 2238 obyvateľov (2007).
Etyek

Etyek je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Bicske.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Fehérvárcsurgó

Fehérvárcsurgó je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 2964 ha a žije tu 1867 obyvateľov (2007).
Felcsút

Felcsút je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 2202 ha a žije tu 1705 obyvateľov (2007).
Füle

Füle je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 3032 ha a žije tu 843 obyvateľov (2007).
Gánt

Gánt je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 5815 ha a žije tu 857 obyvateľov (2007).
Gyúró

Gyúró je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 2437 ha a žije tu 1281 obyvateľov (2007).
Hantos

Hantos je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 3696 ha a žije tu 973 obyvateľov (2007).
Igar

Igar je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 4119 ha a žije tu 1069 obyvateľov (2007).
Iszkaszentgyörgy

Iszkaszentgyörgy je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 2627 ha a žije tu 1927 obyvateľov (2007).
Isztimér

Isztimér je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 5388 ha a žije tu 972 obyvateľov (2007).
Iváncsa

Iváncsa je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 2517 ha a žije tu 2948 obyvateľov (2007).
Jenő

Jenő je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 556 ha a žije tu 1313 obyvateľov (2007).
Kajászó

Kajászó je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 2398 ha a žije tu 1066 obyvateľov (2007).
Káloz

Káloz je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 4 779 ha a žije tu 2 525 obyvateľov (2007).
Kápolnásnyék

Kápolnásnyék je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Gárdonskom okrese.
Má rozlohu 4 150 ha a žije tu obyvateľov ().
Kincsesbánya

Kincsesbánya je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 1087 ha a žije tu 1541 obyvateľov (2007).
Kisapostag

Kisapostag je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 958 ha a žije tu 1379 obyvateľov (2007).
Kisláng

Kisláng je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 5306 ha a žije tu 2534 obyvateľov (2007).
Kőszárhegy

Kőszárhegy je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 590 ha a žije tu 1564 obyvateľov (2007).
Kulcs

Kulcs je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 1673 ha a žije tu 2308 obyvateľov (2007).
Lovasberény

Lovasberény je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 6062 ha a žije tu 2734 obyvateľov (2007).
Magyaralmás

Magyaralmás je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 2242 ha a žije tu 1494 obyvateľov (2007).
Mány

Mány je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 4472 ha a žije tu 2374 obyvateľov (2007).
Mátyásdomb

Mátyásdomb je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 3539 ha a žije tu 784 obyvateľov (2007).
Mezőkomárom

Mezőkomárom je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Enyingskom okrese.
Má rozlohu 2905 ha a žije tu 1003 obyvateľov (2007).
Mezőszentgyörgy

Mezőszentgyörgy je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 2712 ha a žije tu 1396 obyvateľov (2007).
Mezőszilas

Mezőszilas je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 6497 ha a žije tu 2256 obyvateľov (2007).
Moha

Moha je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 988 ha a žije tu 443 obyvateľov (2007).
Nadap

Nadap je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Gárdonskom okrese.
Má rozlohu 693 ha a žije tu obyvateľov ().
Nádasdladány

Nádasdladány je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Polgárdskom okrese.
Má rozlohu 2635 ha a žije tu 1846 obyvateľov (2007).
Nagykarácsony

Nagykarácsony je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 3046 ha a žije tu 1481 obyvateľov (2007).
Nagylók

Nagylók je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 3244 ha a žije tu 1111 obyvateľov (2007).
Nagyveleg

Nagyveleg je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 1317 ha a žije tu 698 obyvateľov (2007).
Nagyvenyim

Nagyvenyim je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Dunaújvárosskom okrese.
Má rozlohu 4368 ha a žije tu 4103 obyvateľov (2007).
Óbarok

Óbarok je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu 1926 ha a žije tu 796 obyvateľov (2007).
Pákozd

Pákozd je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Gárdony.
Má rozlohu a žije tu obyvateľov ().
Pátka

Pátka je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 4038 ha a žije tu 1659 obyvateľov (2007).
Pázmánd

Pázmánd je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Gárdonskom okrese.
Má rozlohu 2 714 ha a žije tu obyvateľov ().
Pusztavám

Pusztavám je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 3469 ha a žije tu 2527 obyvateľov (2007).
Ráckeresztúr

Ráckeresztúr je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Martonvásárskom okrese.
Má rozlohu 3530 ha a žije tu 3241 obyvateľov (2007).
Sáregres

Sáregres je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 2616 ha a žije tu 846 obyvateľov (2007).
Sárkeresztes

Sárkeresztes je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 2327 ha a žije tu 1531 obyvateľov (2007).
Sárkeresztúr

Sárkeresztúr je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 4675 ha a žije tu 2646 obyvateľov (2007).
Sárkeszi

Sárkeszi je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 1479 ha a žije tu 617 obyvateľov (2007).
Sárszentágota

Sárszentágota je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 4550 ha a žije tu 1379 obyvateľov (2007).
Sárszentmihály

Sárszentmihály je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Stoličnobelehradskom okrese.
Má rozlohu 3740 ha a žije tu 2974 obyvateľov (2007).
Söréd

Söréd je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Mórskom okrese.
Má rozlohu 625 ha a žije tu 489 obyvateľov (2007).