burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
NGC 5593

NGC 5593 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Vlk, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 8. mája 1826.
NGC 5594

NGC 5594 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
NGC 5595

NGC 5595 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 5596

NGC 5596 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 5597

NGC 5597 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 5598

NGC 5598 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 29. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 5599

NGC 5599 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. mája 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 5600

NGC 5600 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Johan Ludvig Runeberg

Johan Ludvig Runeberg (* 5. február 1804, Jakobstad, Fínsko – † 6. máj 1877, Porvoo) bol fínsko-švédsky básnik. Je považovaný za fínskeho národného básnika. 
Životopis.
Narodil sa v rodine námorného kapitána (rodina rozprávala po švédsky) v Jakobstade (fín. "Pietarsaari") na brehu Botnického zálivu. Študoval na švédskej kráľovskej akadémii v Turku (švéds. "Åbo Kungliga Akademi"), kde sa priatelil s Johanom Vilhelmom Snellmanom a Zachrisom Topeliom.
Neskôr sa stal docentom na Helsinskej univerzite. Po presťahovaní do Porvoo v roku 1837 pôsobil ako gymnaziálny profesor. Posledných 15 rokov života strávil upútaný na lôžko.
Mnoho jeho básní sa zaoberalo životom v poľnohospodárskom Fínsku. Najznámejšou z týchto básní je "Bonden Paavo" o drobnom roľníkovi obrábajúcom pôdu v chudobnom kraji okolo jazera Saarijärvi a jeho odhodlaní a vytrvalosti napriek tvrdému podnebiu a rokom zlej úrody. Každý rok pridáva dvojnásobok kôry stromov do svojho chleba, aby odvrátil hladovanie.
Runebergovou najslávnejšou prácou sú "Príbehy Ensigna Ståla" (švéd. "Fänrik Ståls sägner"), ktoré napísal medzi rokmi 1848 a 1860. Vedľa tradičnej Kalevaly je považovaná za najväčšiu fínsku epickú báseň. Obsahuje príbehy z Fínskej vojny počas rokov 1808 a 1809. V tejto vojne Švédsko hanebne stratilo Fínsko, ktoré sa stalo veľkovojvodstvom ruského impéria. 
Epizodicky spracovaná báseň zdôrazňuje všeobecnú ľudskosť na oboch stranách konfliktu a oslavuje hrdinstvo Fínov. Prvá báseň "Naša zem" (šv. "Vårt land", fín. "Maamme") sa stala fínskou hymnou.
Každý rok 5. februára sa vo Fínsku oslavuje Runebergov deň. K tomuto dňu neodmysliteľne patria Runebergove tortičky. Ich tradícia pochádza od Runebergovej ženy Fredriky. Bola tak šetrná, že do svojich tortičiek pridávala chlebovú strúhanku, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou receptu na tieto koláčiky.
CHK Junosť-Minsk

Junosť Minsk () je bieloruský hokejový klub, účastník najvyššej bieloruskej súťaže v ľadovom hokeji, sídliaci v hlavnom meste Minsk. 
Najväčšie úspechy.
V sezóne 2005/06 získal majstrovský titul, keď vo finále porazil miestneho rivala Dinamo (vedené slovenským trénerom Ľubomírom Pokovičom). Klub v roku 2007 v maďarskom meste Stoličný Belehradi prekvapujúco vyhral Kontinentálny pohár, keď vo finále porazil ruský Avangard Omsk 1:0 po samostatných nájazdoch.
CHK Keramin-Minsk

CHK Keramin-Minsk () je bieloruský hokejový klub, sídliaci v hlavnom meste Minsk. Bol založený v roku 1999, pod súčasným názvom funguje od roku 2001. 
Je účastníkom najvyššej bieloruskej súťaže v ľadovom hokejibieloruskej extraligy, od roku 2008 je zároveň farmárskym mužstvom Dinama Minsk z KHL.
Externé odkazy.
Oficiálne stránky klubu
CHK Dynama-Minsk

CHK Dynama-Minsk (-po bielorusky; ) alebo CHK Dinamo-Minsk (-po rusky; ) je bieloruský hokejový klub z hlavného mesta Bieloruska Minsku. Od sezóny 2008/09 hráva v KHL, pričom je je účastníkom Tarasovovej divízie. Domácim štadiónom klubu je Minsk-Arena.
Vladimir Viktorovič Cyplakov

Vladimir Viktorovič Cyplakov (, ; * 18. apríl 1969, Inta, Rusko† 14. december 2019) bol bieloruský hokejový útočník.
Hráčska kariéra.
V čase Sovietskeho zväzu hrával za Torpedo Jaroslavľ a HC Dynamo Minsk. V deväťdesiatych rokoch odohral tri sezóny v zámorí v International Hockey League. Draftovaný do NHL bol v roku 1995 klubom Los Angeles Kings ako 59. v celkovom poradí. Debutoval v sezóne 1995/96 a stal sa súčasťou základnej zostavy Los Angeles. V sezóne NHL 1999/2000 bol vymenený do Buffalo Sabres. Tam vytvoril produktívny útok s Michaelom Pecom a Václavom Varaďom. V Buffale odohral jednu a pol sezóny, potom sa vrátil do Ruska. Celkovo v NHL odohral 331 zápasov, zaznamenal 69 gólov a 101 asistencií. V ruskej Superlige hrával ku koncu kariéry za Ak Bars Kazaň a HC CSKA Moskva.
Reprezentačná kariéra.
Ako junior reprezentoval Sovietsky zväz, v roku 1989 na majstrovstvách sveta do 20 rokov bol členom zlatého tímu. Neskôr reprezentoval Bielorusko na šiestich hokejových svetových šampionátoch (štyrikrát v elitnej kategórii). Hral tiež na olympiáde v Nagane 1998 a bol pri najväčšom úspechu Bieloruska, keď na olympiáde 2002 v Salt Lake City tím vyradil vo štvrťfinále Švédsko a skončil celkovo štvrtý.
Trénerská kariéra.
Od roku 2006 pôsobil ako asistent reprezentačného trénera Bieloruska Glena Hanlona.
Úspechy a ocenenia.
Tímové
Individuálne
František Lízna

František Lízna SJ (* 11. júl 1941, Jevíčko – † 4. marec 2021, Olomouc) bol český jezuitský kňaz aktívny v sociálnom apoštoláte. 
Pochádzal z komunistickým režimom prenasledovanej rodiny. Do Spoločnosti Ježišovej vstúpil roku 1968, na kňaza bol vysvätený roku 1974, až do roku 1989 však nedostal štátny súhlas na činnosť a pracoval v zdravotníctve ako ošetrovateľ. Roku 1977 patril k signatárom Charty 77. Komunistickou vládou bol štyrikrát väznený (za strhnutie vlajky, pokus o emigráciu a dvakrát za tvorbu a šírenie samizdatu). 
Po roku 1989 sa stal rektorom kostola ľudovo nazvaného „U jezuitů“ v Brne, kde pôsobil až do roku 1995. Staral sa o chorých, väzňov, bezdomovcov a Rómov – zo solidarity si do občianskeho preukazu nechal zapísať rómsku národnosť. V roku 1995 požiadal nadriadených o preloženie - buď do rómskeho geta Chánov, na Ukrajinu alebo do väzenia. Bol pridelený ako duchovný do väznice Mírov. Po príchode žiadal vlastnú celu, aby mohol byť väzňom k dispozícii 24 hodín denne, to však české zákony neumožňujú a Lízna sa tak musel uspokojiť s farou v neďalekých Vyšehorkách, kde zároveň pôsobil ako farár.
V roku 2001 Lízna obdržal druhé najvyššie štátne vyznamenanie ČR, Rad TGM za vynikajúce zásluhy o rozvoj demokracie a ľudských práv. Počas svojho života absolvoval niekoľko peších pútí: Santiago de Compostela, Sevastopoľ (Krym), Rím, ale aj pútne miesta v Poľsku, na Slovensku atď.
Sean Simpson

Sean Simpson (* 4. máj 1960, Essex, Spojené kráľovstvo) je bývalý kanadský hokejový útočník. Po ukončení aktívnej kariéry pôsobí ako tréner.
Reprezentácia.
V sezóne 1986/87 odohral 6 zápasov za kanadskú reprezentáciu, strelil 3 góly.
Trénerské pôsobenie.
Na MS 2006 pôsobil ako asistent bieloruského trénera Glena Hanlona (spolu s Eduardom Zankovcom a Vladimirom Cyplakovom).
V roku 2009 vyhral s mužstvom ZSC Zürich Lions doposiaľ jediný ročník Hokejovej ligy majstrov.
Od roku 2010 vedie švajčiarsku reprezentáciu. na MS 2013 sa jeho mužstvo prekvapivo prebojovalo až do finále, keď zvíťazilo v 9 zápasoch za sebou.
Eduard Konstantinovič Zankovec

Eduard Konstantinovič Zankovec (), (* 27. september 1969, Minsk, Bielorusko) je bieloruský hokejový tréner. 
Pôsobil ako asistent bieloruského reprezentačného trénera Glena Hanlona (spolu so Seanom Simpsonom a Vladimirom Cypľakovom), v roku 2010 sa stal hlavným trénerom, po MS 2011 v Bratislave rezignoval. 
Kariéra hráča.
Narodil sa v meste Lysche (región Pinsk). Ako dieťa žil s rodičmi v Pinsku, potom sa usadil v Minsku.
V seniorskej kategórii Eduard Zankovec hral za Bielorusko. Hral na prvom oficiálnom stretnutí bieloruského národného družstva 7. novembra 1992 v kvalifikačnom zápase na MS s Ukrajinou (1: 4). Podieľal sa na MS v roku 1994 (skupina C), 1996 (skupina B), 2002 (divízia I) a na zimných olympijských hrách v roku 1998.
CHK Kapitan

CHK Kapitan (Stupino) je ruský hokejový klub, účastník druhej najvyššej ruskej súťaže v ľadovom hokeji, sídliaci v meste Stupino.
José Saramago

José Saramago (* 16. november 1922, Azinhaga, Portugalsko - † 18. jún 2010, Tías, Španielsko) bol portugalský spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru za rok 1998.
Saramago mal ukončené stredoškolské vzdelanie, bol dobrým žiakom, ale z finančných dôvodov nepokračoval v štúdiu a začal pracovať ako strojný zámočník. Neskôr pracoval ako maliar, vydavateľ, novinár a prekladateľ. Vo vydavateľstve pracoval dvanásť rokov vo funkcii produkčného a literárneho riaditeľa. Pracoval aj pre časopis „Seara Nova“ ako literárny kritik. 
Koncom sedemdesiatych rokov začal byť známym svojou románovou tvorbou, ale slávnym sa stal až románom "Povesť o kláštore" ("Memorial do Convento", 1982), ktorého dej sa zakladal na realite, zmiešanej s magickými motívmi.
Hnilická Kýčera

Hnilická Kýčera () je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne juhovýchodne od Rajca. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kýčery. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia mesta Rajec a obcí Kláštor pod Znievom a Valča. Severným smerom po hrebeni sa nachádza "Oselná" (), juhozápadným susedom v hrebeni je Úplaz (), juhovýchodne leží Velebná () a západne Rajecká skala ().
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od severu z Martinských holí cez sedlo Majbíková a pokračuje južným smerom sedlom pod Hnilickou Kýčerou a cez Skalky na Kľak. Je pomerne výrazný, nakoľko susedné vrchy v hlavnom hrebeni sú nižšie a menej mohutné. Vrch je husto zalesnený, no samotný vrchol pokrýva horská lúka, umožňujúca kruhový rozhľad. Pod vrcholom sa nachádza Sedlo pod Hnilickou Kýčerou s prameňom pitnej vody. Zo sedla vedie turistická značka na vrchol, pričom tento chodník patrí medzi najstrmšie výstupy v Malej Fatre.
Západné svahy, zvažujúce sa do Porubskej doliny, odvodňuje Porubský potok, smerujúci do rieky Rajčanka, východnú časť odvodňuje Hnilický potok a južné svahy Sloviansky potok, oba prítoky Valčianskeho potoka, smerujúceho do rieky Turiec. 
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške je z odlesneného vrcholu kruhový výhľad. Južný smer sčasti obmedzuje hlavný hrebeň a mohutný masív Kľaku, inak ponúka Hnilická Kýčera zaujímavé výhľady na veľkú časť Lúčanskej Fatry, Žilinskú i Turčiansku kotlinu. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné pohorie Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľká Fatra, Západné Tatry, časť Nízkych Tatier, Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Fačkovské sedlo

Fačkovské sedlo () je sedlo, ktoré tvorí prirodzenú hranicu medzi pohoriami Malá Fatra na severovýchode a Strážovské vrchy na juhozápade. Pomenované je podľa obce Fačkov, ležiacej pod sedlom severným smerom.
Poloha.
Nachádza sa medzi vrchmi Homôľka () a Reváň () a oddeľuje tak geomorfologické podcelky Zliechovská hornatina (Strážovské vrchy) a Lúčanská Malá Fatra (Malá Fatra). Neďaleko sedla, na južných svahoch Reváňa pramení rieka Nitra, ktorej prítoky odvodňujú južnú časť sedla, voda zo severnej odteká potokom Ráztoka do Rajčanky.
Prechádza ním hranica medzi Žilinským a Trenčianskym krajom a medzi okresom Žilina a Prievidza. Zasahuje na katastrálne územie obcí Fačkov a Kľačno a vedie ním dôležité cestné spojenie hornej Nitry a horného Považia a miest Prievidza a Žilina, (cesta I/64). Samotné sedlo pokrývajú horské lúky, ktoré prechádzajú do súvislého zmiešaného lesa. Pri hlavnej ceste sa nachádza salaš a parkovisko, na svahoch Homôľky aj lyžiarske stredisko Skiaréna s horským hotelom. V južnej časti sedla stojí pamätník SNP. 
Turistika.
V súčasnosti je významným turistickým strediskom letnej i zimnej turistiky s výbornými možnosťami na lyžovanie a s viacerými ubytovacími a stravovacími zariadeniami. Je tu niekoľko zasnežovaných svahov, štyri lyžiarske vleky a stanica Horskej služby. Ubytovanie poskytujú dve horské chaty, stravovanie miestny "Salaš Kľak". V sedle je aj parkovisko a autobusová zastávka. 2 km juhovýchodne od sedla leží menšie rekreačné stredisko so súkromnými chatami a horským hotelom Reváň.
Sedlo je východiskom viacerých turistických chodníkov a vedie ním Cesta hrdinov SNP (súčasť E8).
Bitka pri Chiari

Bitka pri Chiari (1. september 1701) predstavovala prvú väčšiu bitku vojen o španielske dedičstvo. Francúzske vojská vedené maršalom Villeroyom sa v nej pokúsili zničiť cisárske jednotky Eugena Savojského. Tie sa opevnili na pahorku obklopenom z troch strán vodou. Ťažký terén neumožňoval rozvinutie jazdy ani širokej pešej formácie a daždivé počasie spojené s bahnom silu akéhokoľvek úderu ešte obmedzovalo. Villeroy sa aj napriek týmto napriaznivým okolnostiam a protestom svojich dôstojníkov, najmä maršala Catinata, rozhodol zaútočiť so svojimi elitnými pešími formáciami a bol s ťažkými stratami odrazený. Organizáciu ústupu potom musel prevziať Catinat, pretože Villeroy dostal pri pohľade na masaker, ktorý stretol jeho elitné jednotky, hysterický záchvat a nebol schopný veliť.
Literatúra.
Vít Vlnas: Princ Evžen Savojský. Život a sláva barokního válečníka, Ladislav Horáček - Paseka a Národní galerie v Praze 2001, str. 144-145 ISBN 80-7185-380-1
Andrej Olegovič Kosticyn

Andrej Olegovič Kosticyn, , (* 3. február 1985, Novopolock, ZSSR) je bieloruský hokejový útočník. Jeho mladší brat Sergej je tiež hokejový útočník.
Klubový hokej.
Od sezóny 2005/06 je hráčom klubu NHL Montreal Canadiens. 
Reprezentácia.
Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 2005, 2006 a 2008.
Olli Jokinen

Oli Jokinen (* 5. december 1978, Kuopio, Fínsko) je bývalý fínsky hokejový útočník. Nie je príbuzný Jussi Jokinena.
Je považovaný za najlepšieho fínskeho športovca vôbec.
Klubový hokej.
Je odchovancom KalPa Kuopio. Od ročníka 1997/98 pôsobí v zámorí. Od sezóny 2000/01 (s výnimkou lockoutu) bol hráčom klubu NHL Florida Panthers, kde patril k lídrom v útoku. V priebehu sezóny 2007/2008 bol počas draftu vymenený do tímu Phoenix Coyotes za obrancov Keith Ballard a Nick Boynton.
4. marca 2009 bol vymenený do tímu Calgary Flames spolu s výberom 3. kola draftu 2009 za Matthew Lombardiho, Brandona Prusta a výber v 1. kole draftu 2009.
V roku 2010 hral za New York Rangers avšak sa vrátil do Calgary.
Reprezentácia.
Reprezentoval Fínsko na MS 1997, 1998 (striebro), 1999 (striebro), 2000 (bronz), 2002, 2003, 2004, 2005, 2006 (bronz) a 2008. Zúčastnil sa aj ZOH 2002 a ZOH 2006 (bronz). Nosí reprezentačný dres číslo 12.
Zaježová

Zaježová je časť obce Pliešovce. V minulosti bola súčasťou tzv. Pliešovských lazov. Od konca 50. rokov do roku 1991 samostatná obec. Od uvedeného roka opäť súčasť obce Pliešovce. Tvorí samostatné katastrálne územie. Žije tu cca 200 obyvateľov, zväčša dôchodcov, aj keď v posledných rokoch sa sem sťahujú aj mladé rodiny z miest.
Miestne názvy lazov (menších skupín domov): Bukovina, Polomy, Korienky, Podrimáň, Rimáň, Blýskavica, Podsekier, Sekier, Dolinky, Dubiná, Podlysec.
Pramení tu rieka Krupinica a potok Rimánsky jarok. Nachádza sa tu najvyšší bod pohoria Javorie, rovnomenný vrch Javorie ().
V Zaježovej stále stojí viacej ako desať slamených domov.
Pôsobí tu občianske združenie "Pospolitosť pre harmonický život", ktoré sa okrem iného zameriava aj na rozvoj zaježovských a okolitých lazov. Je to najstaršie občianske združenie pôsobiace v Zaježovej – vzniklo už v roku 1994. Budova bývalého gazdovstva v lokalite Polomy na vzdelávacie pobyty už od roku 1991. Organizujú sa tu remeselné kurzy, školy v prírode, výuky tanca, či meditácie. V rokoch 20082014 boli budova a jej okolie postupne rekonštruované. "Vzdelávacie centrum Zaježová" je majetkom združenia Živica. Formálne je zriaďovateľom "Vzdelávacieho centra Zaježová" občianske združenie Živica. Živica realizuje rôzne kurzy pre študentov a učiteľov, ktoré prinášajú inšpirácie vo vzdelávaní a ochrane životného prostredia. Okrem Zaježovej pôsobí v Bratislave a Zvolene. Vo Vzdelávacom centre Zaježová sa realizujú rôzne semináre v rámci projektov: Sokratov inštitút, Komenského inštitút, Zelenú školu, Záhrada, ktorá učí, Učiteľ Slovenska a iné. Mimovládnu organizáciu CEEV Živica založil Juraj Hipš, ktorý v roku 2019 ukončil pôsobenie ako riaditeľ a vstúpil do politiky ako hlavný odborník na školstvo strany SPOLU – občianska demokracia.
Sully Prudhomme

Sully Prudhomme vlastným menom René François Armand Prudhomme (* 16. marec 1839, Paríž – † 6. september 1907, Châtenay-Malabry) bol francúzsky básnik a esejista, prvý nositeľ Nobelovej ceny za literatúru, ktorá mu bola udelená v roku 1901 "„…ako uznanie za vynikajúcu básnickú tvorbu, ktorá až do posledných rokov prináša svedectvo o vznešenom idealizme, umeleckej dokonalosti a o vzácnom spojení kvalít srdca a intelektu“" (citácia z odôvodnenia Švédskej akadémie).
Ako dvojročnému mu zomrel otec. V škole ho zaujímala hlavne matematika, filozofia a klasická filológia, pokračovať vo vedeckej činnosti sa vzdal pre chorobu očí. Prvýkrát sa zamestnal ako úradník v továrni, v roku 1860 však odišiel študovať právo. V roku 1865 začal publikovať melancholické básne, inšpirovali ho k tomu vlastné nešťastné milostné pomery. Záľuba vo filozofii sa prejavila vo väčšine jeho poetickej tvorby.
Bol vedúcou osobnosťou parnasistického hnutia, ktorého cieľom bolo obnoviť eleganciu poézie ako reakcia na romantizmus. Jeho snom bolo spojenie vedy a poézie. V roku 1881 bol zvolený do Francúzskej akadémie "(Académie française)".
Iné projekty.
Bečice (okres České Budějovice)

Bečice sú obec v okrese České Budějovice, v Juhočeskom kraji, ležiace východne od Týna nad Vltavou. Majú 48 domov, 97 obyvateľov a ich katastrálne územie má rozlohu . PSČ je 375 01.
Sibírska mačka

Sibírska mačka je mačacie plemeno. Je to stredne veľká až veľká mačka so stredne dlhou srsťou.
História.
Dlhosrsté mačky sa vyskytujú v severných pustatinách Ruska. Ako veľa prírodných plemien, ani sibírsku mačku až donedávna nepovažovali za hodnú pozornosti. Seriózny chov smerujúci k štandardizácii typu sa začal v 80. rokoch 20. storočia a plemeno uznalo veľa organizácií v jeho domovine vrátane Všeruského klubu chovateľov mačiek. Do Ameriky sa sibírska mačka dostala v roku 1990 zásluhou Elizabeth Terrellovej. Jej chovateľskú stanicu Star Point má v rodokmeni väčšina špičkových sibírskych mačiek.
Povaha.
Povaha sibírskej lesnej mačky vyplýva z jej minulosti. Je to spoločenské zviera, ale nie je to mačka na maznanie. Zato je však veľmi citlivá a vynaliezavá.
Turecká angora

Turecká angora (po turecky "Ankara Kedisi") je jedno z najstarších mačacích plemien.
Má rôzne variety srsti. Jej srsť je jemná, hodvábna a preto sa lepšie češe než perzská mačka, srsť nesplsnatie.
Nicklas Bäckström

Nicklas Bäckström (* 23. november 1987, Gävle, Švédsko) je švédsky hokejový útočník.
Klubový hokej.
Je odchovancom klubu Brynäs IF Gävle. V sezóne 2005/06 debutoval v Elitserien. Bol draftovaný klubom Washington Capitals v roku 2006 v prvom kole, celkovo na štvrtom mieste, čo je najvyššie spomedzi všetkých európskych hokejistov v tomto roku. 10. júla 2006 sa rozhodol zostať ešte jednu sezónu vo Švédsku v Brynäs IF, ďalšiu odohral vo Washington Capitals.
Reprezentácia.
Tréner Bengt-Åke Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, keď ho dopísal na súpisku ako posledného - v nadstavbovej časti pred zápasom s Ruskom. Stal sa tak najmladším hráčom vo švédskej zostave. Jeho mužstvo sa stalo majstrom sveta po finálovom víťazstve nad Českom. Reprezentoval aj na MS 2007 a MS 2008, na oboch dosiahlo Švédsko 4. miesto.
Turecká van

Turecká van (, ) je vzácne mačacie plemeno. Pochádza z juhovýchodného Turecka a za svoje meno vďačí jazeru Van, pri ktorom sa nachádza región, v ktorom sa toto plemeno prirodzene vyvinulo. Slovo van pritom poukazuje na sfarbenie srsti, ktorá je okrem sfarbenia na hlave a chvoste celá biela. 
Pôvod.
Van je veľké jazero, ktoré sa nachádza v horách na juhovýchode Turecka pri hraniciach s Iránom. Je to pusté územie s nadmorskou výškou asi 1 600 metrov nad morom. V roku 1955 do jednej dediny na tomto území dorazila Laura Laushingtonová a objavila tu v ostatnom svete dovtedy neznáme plemeno. Išlo o mačky s dlhou bielou srsťou a odlišným zafarbením hlavy a chvosta. Podarilo sa jej získať dve mačiatka, ktoré si vzala so sebou. O štyri roky neskôr sa vrátila pre ďalšie, aby mohla svetu predstaviť tureckú van.
Toto plemeno sa vyvíjalo vzhľadom na geografickú izoláciu oddelene. Je to mačka s polodlhou srsťou, pevným telom a pôvabnou srsťou. Britská felinologická organizácia uznala v roku 1969 tureckú van ako prvá. Zo Spojeného kráľovstva boli v roku 1970 vyvezené prvé jedince tohto plemena do Spojených štátov, kde ich v roku 1985 uznala tamojšia severoamerická organizácia.
Vzhľad.
Typickým znakom tureckej van je biela srsť so škvrnami na hlave a pod ušami, huňatý chvost, ktorý môže byť tmavšie sfarbený a pruhovaný. Srsť je dostatočne dlhá a hebká, bez vlnitej podsady. 
Je to stredne veľká mačka. Najmä kocúry sú dobre osvalení na krku a ramenách. Turecká van má stredne dlhé nohy a malé, zagulatené tlapky. Štandard plemena vyžaduje krátku a klinovitú hlavu s dlhým nosom, veľkými vzpriamenými ušami posadenými blízko k sebe a dobre osrstenými. 
Farebné varianty.
Pôvodné sfarbenie tureckej van je biela s červenou kresbou (tzv. auburn), ktorá musí mať rovnaký odtieň na hlave aj na chvoste. V Spojenom kráľovstve sa dodnes posudzujú len mačky s červenými škvrnami a jantárovým sfarbením dúhovky. V ostatných krajinách je povolená aj kombinácia bielej s čiernymi, modrými alebo korytnačinovými škvrnami. Oči môžu byť modré, jantárové alebo rôznofarebné (tzv. odd-eyes, čiže jedno oko modré a druhé jantárové). 
Povaha.
Chovatelia označujú tureckú van za temperamentnú a inteligentnú mačku, ktorá uprednostňuje v rodine jedného človeka. Turecká van sa vyznačuje pre mačky nezvyčajnou láskou k vode - mačky tohto plemena sú výbornými plavcami. 
Starostlivosť.
Srsť tureckej van si vyžaduje pravidelné česanie aspoň trikrát týždenne, v období pĺznutia (na jar a v lete) aj častejšie .
Zoznam sopiek Kurilských ostrovov

__
Jan Herben

PhDr. Jan Herben (* 7. mája 1857 Brumovice u Hustopečí – † 24. decembra 1936 Praha) bol český politik, novinár, spisovateľ a historik.
Život.
Študoval na Slovanském gymnáziu v Brne. Veľký vplyv na neho mal Tomáš Garrigue Masaryk.
Pantograf

Pantograf môže byť:
Juan Luís Vives

Juan Luís Vives (* 6. marec 1492, Valencia, Španielsko – † 6. máj 1540, Bruggy, Belgicko) bol španielsky filozof, historik, právnik, filológ, pedagóg, a teológ, predstaviteľ humanizmu. Pôsobil ako profesor v Leuvene a Oxforde.
Vives bol odporca scholastiky a Aristotela, autoritárstva a neplodnej špekulácie.
Bol pôvodom zo židovskej rodiny, ktorá prestúpila ku katolicizmu. Väčšinu svojho života strávil mimo Španielska.
Študoval v Paríži a Leuvene, kde sa spriatelil s Erazmom Rotterdamským.
Vives kritizuje tradičný spôsob pestovania vied, žiada, aby sa filozofia obrátila bezprostredne k prírode, snaží sa vypracovať účinnejšiu metódu poznania opierajúcu sa o skúsenosť.
Ani o duši nemožno špekulovať, ale treba skúmať skutočné duševné procesy: netreba sa pýtať, čo duša je, ale aké má vlastnosti a ako pôsobí; preto Vivesa pokladajú za priekopníka empirickej psychológie.
Parapsychológia

Parapsychológia je kontroverzná vedná disciplína. Skúma dôkazy o mentálnom povedomí alebo vplyv vonkajších objektov bez interakcie známymi fyzickými prostriedkami. Väčšina študovaných objektov spadá do oblasti vplyvu „mysle na myseľ“ (ako napríklad mimozmyslové vnímanie, folie à deux a telepatia), vplyvu „mysle na prostredie“ (ako napríklad psychokinéza) a „prostredia na myseľ“ (ako napríklad strašenie). Spolu sú tieto schopnosti často označované ako „psionika“.
História.
Termín "parapsychológia" bol vytvorený v roku 1889 psychológom Maxom Dessoirosom. Tento termín prijal Rhine v roku 1930 ako náhradu za pojem "psychologické bádanie", aby poukázal na významný posun smerujúci k laboratórnym metódam použitým pri študovaní psychických fenoménov. 
Prvotné psychické bádanie.
Society for Psychical Research (SPR) je združenie na výskum psychológie bolo založené v roku 1882. SPR bolo prvým pokusom zorganizovať vedcov a bádateľov na kritické a nepretržité skúmanie paranormálnych fenoménov. Prvými členmi SPR boli filozofi, bádatelia, vedci, pedagógovia a politici, ako Henry Sidgwick, Arthur Balfour, William Crookes, a Charles Richet.
SPR klasifikovalo predmety štúdia na niekoľko oblastí: telepatia, hypnóza, prízraky, strašenie a psychické aspekty spiritualizmu, ako napr. zjavenia bytostí iného pôvodu, jav známy ako materializácia (vtelenie). Jeden z prvých programov SPR bol "Census of Hallucinations", ktorý skúmal skúsenosti s prízrakmi a halucinácie u mentálne zdravých ľudí.
Externé odkazy.
1. Parapsychológia - telepatia a telekinéza
Bainit

Bainit je stabilná štruktúrna zložka sústavy Fe-Fe3C. Je to jemná nelamelárna štruktúra zložená hlavne z feritu a cementitu. Zložením je podobný perlitu, jeho štruktúra pripomína martenzit (tiež je ihličkový). Vďaka precipitačnému spevneniu karbidmi vylúčenými z presýtených roztokov austenitu a feritu je pevnejší a ťažnejší ako perlit.
Pomenovaný je podľa Edgara Baina, ktorý popísal mechanizmus jeho vzniku.
Vznik bainitu.
Bainit vzniká viacerými spôsobmi:
Technológia.
Bainit sa tvorí rádove asi 2 až 10 hodín. To je dobre vidieť na TTT diagrame. Obrobok musí byť predtým plne austenitizovaný. Aby sa bainit začal tvoriť, je treba prudko ochladiť (len relatívne) obrobok na bainitickú teplotu (rádove 450 °C až 550 °C). To sa robí obyčajne v soľnej tavenine (roztavená soľ) alebo aj v olove. Potom sa teplota podrží, čiže izotermické spracovanie, a to tak dlho až sa všetok austenit premenil na bainit.
Podľa bainitizačnej teploty rozlišujeme "horný bainit" a "dolný bainit", ktoré sa líšia vlastnosťami.
Pri veľkých a hrubých obrobkoch sa vnútro obrobku ochladzuje pomalšie, a preto je bainitizácia vhodná len pre menšie obrobky. 
Problém pri nelegovaných oceliach je aj ten, že perlitický a bainitický most sú spojené neostrou hranicou - pridávaním legúr ako napr. chróm sa dajú ale od seba úplne oddeliť. 
Bainitizáciou sa znižujú zvyškové napätia a preto sú bainitické ocele vysokopevné v ťahu. Húževnatosť a dynamické zaťaženia (údery a nárazy) sú ešte lepšie.
História.
Veľmi podobné bainitácii bolo úchytkové kalenie: do austenitova rozžeravený predmet sa trikrát po sebe nakrátko strčil do vody - štruktúra bola potom blízka hornému bainitu.
Vladimir Jakovlevič Propp

Vladimir Jakovlevič Propp (; * 29. apríl 1895, Petrohrad, Rusko – † 22. august 1970, Leningrad) bol ruský folklorista, filológ a profesor 
Zaoberal sa porovnávaním, štruktúrou a pôvodom rozprávkových motívov, ale aj obradným folklórom a inými. Vypracoval typologickú metódu výskumu čarovej rozprávky, ktorá podnietila okrem iného pokusy o formuláciu sujetovej (naratívnej) výstavby umeleckého diela v literárnej vede. Býva označovaný ako nepriamy otec štrukturalizmu.
Sandy Jeannin

Sandy Jeannin (* 28. február 1976, Les Bayards, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 180 cm a váži 83 kg (2006).
Klubový hokej.
Jeannin bol dvojnásobným majstrom Švajčiarska.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Lugano.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 35.
Severin Blindenbacher

Severin Blindenbacher (* 15. marec 1983, Zürich, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca.
Klubový hokej.
Ako junior pôsobil v mládežníckom tíme Kloten Flyers, od sezóny 2000/01 hrával za tento tím v najvyššej švajčiarskej lige. V roku 2001 bol draftovaný klubom Phoenix Coyotes, ale až do roku 2005 zostal vo svojom materskom klube. Ďalšie štyri sezóny odohral za ZSC Lions v rovnakej súťaži. V roku 2008 pomohol klubu vybojovať ligový titul a v ďalšej sezóne k víťazstvu v Lige majstrov aj vo Victoria Cupe. V sezóne 2008/09 sa ako obranca výrazne presadil aj v individuálnej produktivite, keď v 47 ligových stretnutiach strelil 13 gólov a pridal 22 asistencií. Ročník 2009/10 odohral vo švédskej lige za Färjestads BK. V lete 2010 podpísal jednoročný kontrakt s NHL klubom Dallas Stars, kde hrával len vo farmárskom klube.
Reprezentácia.
S juniorskou reprezentáciou Švajčiarska do 18 rokov vybojoval na majstrovstvách sveta v roku 2001 historickú striebornú medailu, trikrát reprezentoval na MS juniorov do 20 rokov a od roku 2005 pravidelne hral na MS i olympijských hrách.
Beat Gerber

Beat Gerber (* 16. máj 1982, Oberlangenegg, Švajčiarsko) je švajčiarsky hokejový obranca. Meria 181 cm a váži 91 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 2.
Beat Forster

Beat Forster (* 2. február 1983) je švajčiarsky hokejový obranca. Meria 185 cm a váži 100 kg (2006).
Klubový hokej.
Je odchovancom klubu HC Davos, v ktorého drese získal päť titulov majstra Švajčiarska. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže ZSC Zürich Lions.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 29.
Martin Steinegger

Martin Steinegger (* 15. február 1972) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca a hokejový funkcionár. Meria 187 cm a váži 92 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 11.
Mathias Seger

Mathias Seger (* 17. december 1977, Flawil, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca. 
Klubový hokej.
Kariéru začínal v klube EHC Uzwil, najvyššiu švajčiarsku ligu začal hrať v roku 1996 za SC Rapperswil-Jona. Od sezóny 1999/2000 doteraz hrá za ZSC Lions v Zürichu, kde patrí ku kľúčovým hráčom. S tímom vybojoval štyrikrát titul majstra Švajčiarska (v rokoch 2000, 2001, 2008 a 2012), dvakrát vyhral Kontinentálny pohár (v rokoch 2001 a 2002) a v roku 2009 Ligu majstrov. V tom istom roku dosiahol aj na Victoria Cup, keď Zürich porazil Chicago Blackhawks 2:1.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa všetkých majstrovstiev sveta od roku 1998 do roku 2010 "(s výnimkou roku 2007)". Reprezentoval aj na olympijských hrách v rokoch 2002, 2006 a 2010. Je švajčiarskym rekordmanom v počte odohratých medzinárodných stretnutí.
Mark Streit

Mark Streit (* 28. február 1976, Englisberg, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca. Streit hrával v Švajčiarsku za HC Fribourg-Gottéron, HC Davos a ZSC Zürich Lions, neskôr sa presadil v NHL. Bol aj kapitánom tímu New York Islanders.
Klubový hokej.
Bol draftovaný v roku 2004, od sezóny 2005/06 hrával za Montreal Canadiens. V lete 2008 podpísal päťročný kontrakt s klubom New York Islanders, mal by podporiť presilovky tímu.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 7.
Marco Bührer

Marco Bührer (* 9. október 1979) je bývalý švajčiarsky hokejový brankár. Meria 179 cm a váži 82 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, do brány sa však nedostal. Na drese nosil číslo 44.
Jonas Hiller

Jonas Hiller (* 12. február 1982) je švajčiarsky hokejový brankár. Aktuálne hrajúci za klub zámorskej NHL, Anaheim Ducks. Nebol nikdy draftovaný hráč do NHL. 
Klubový hokej.
Začiatky.
Svoj profesionálnu kariéru začal vo švajčiarskej najvyššej súťaže za klub HC Davos. Tu odohral šesť sezón v ktorých získal tri majstrovské tituly za rok 2002, 2005 a 2007. Tiež v roku 2004 a 2006 získal Spenglerov pohár. Svoju poslednú a zároveň najlepšiu sezónu mal v roku 2006-07, keď získal svoj posledný ligový titul a v základnej časti odohral 44 zápasov a 28 z nich vyhral. V máji 2007 podpísal zmluvu s NHL tímom Anaheim Ducks. 
Anaheim Ducks.
Svoj prvý zápas v NHL odohral 30. septembra 2007, v zápase proti Los Angeles Kings, v európskej tour v Londýne. V zápase chytil 23 striel a inkasoval len raz pri výhre Anaheimu 4 - 1. 
Vedenie tímu mu začalo viac dôverovať a začal tvoril brankárskou dvojku z Jean-Sébastienom Giguèreom a vystriedal ruského brankára Iliu Bryzgalova ktorý prestúpil do klubu Phoenix Coyotes. V tejto sezóne odchytal 23 zápasov, v ktorých vychytal 10 zápasov s priemerom 2,06 góla na zápas a dosiahol 92,7% úspešnosti zákrokov.
Svoj prvé čisté konto v NHL zaznamenal v sezóne 2008-2009 dňa 16. novembra 200á v zápase proti Los Angeles Kings kde chytil všetkých 29 striel. V tejto sezóne dostal dôveru od vedenia tímu a bol menovanou jednotkou na play-off. Dňa 16. apríla 2009 odchytal svoj prvý zápas v play-off proti San Jose Sharks. V tomto zápase chytil všetkých 35 striel a dosiahol svoje prvé čisté konto v play-off. V tejto sérii nastúpil na všetkých šesť zápasov a aj vďaka nemu postúpil do semifinále konferencii. V semifinále sa stretli s tímom Detroit Red Wings kde Jonas odchytal všetkých sedem zápasov ale s tímom nepostúpil do ďalšieho kola.
30. januára 2010 podpísal štvorročné predlženie zmluvy z Anaheimom do sezóny 2013-14. Ďalšieho dňa prestúpil Jean-Sébastien Giguère do Toronta Maple Leafs a Jonas sa stal istou jednotkou Anaheimu. 
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, do bránky sa však nedostal, pretože všetky zápasy odchytala švajčiarska jednotka David Aebischer. Nosí reprezentačný dres číslo 20.
Julien Vauclair

Julien Vauclair (* 2. október 1979) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca. Väčšinu svojej kariéry odohral v švajčiarskej najvyššej súťaže za HC Lugano. V zámorí odohral tri sezóny, jeden zápas odohral v NHL za Ottawa Senators. Je dvojnásobným držiteľom švajčiarskeho titulu. Jeho bratia Geoffrey Vauclair a Tristan Vauclair sú tiež hokejisti.
Reprezentácia.
Vauclair reprezentoval na deviatich majstrovstvách sveta a troch olympijských hrách. Na MS 2013 získal so Švajčiarskom striebornú medailu.
David Aebischer

David Aebischer (* 28. február 1978, Fribourg, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový brankár. Preslávil sa najmä pôsobením v tíme Colorado Avalanche v National Hockey League, s ktorým v roku 2001 získal Stanleyho pohár. V súčasnosti je trénerom juniorských brankárov v meste Gotterón.
Klubový hokej.
Najväčšiu časť svojej klubovej kariéry Aebischer strávil v NHL a v najvyššej švajčiarskej súťaži NLA. 
Do NHL bol draftovaný v roku 1997 z celkového 161. miesta (6. kolo) tímom Colorado Avalanche, kde napokon pôsobil v rokoch 2000 - 2006 ako náhradník kanadskej brankárskej legendy Patricka Roya. Na tejto pozícii v roku 2001 získal s tímom Stanleyho pohár.
Po tom ako Roy ukončil kariéru pôsobil sezónach 2003/2004 a 2005/2006 pôsobil Aebischer ako prvý brankár tímu. Zatiaľ čo v prvej sezóne sa v 62 zápasoch blysol úspešnosťou zákrokov 92,4%, po "lockoutovom" roku (ktorý strávil v Švajčiarsku) už nedokázal nadviazať na predošlú formu a pred prestupovou uzávierkou bol vymenený do tímu Montreal Canadiens. Tu strávil aj sezónu 06/07 avšak jeho výkonnosť sa prepadla a po sezóne sa stal neobmedzeným voľným hráčom.
Svoj posledný zápas v najvyššej hokejovej lige odchytal v drese Phoenixu Coyotes (dnes Arizona Coyotes), ktorí ho v sezóne 07/08 povolali iba na tento jediný duel.
Aebischer sa v lete 2008 rozhodol vrátiť do Švajčiarska a s výnimkou krátkeho návratu do Kanady v roku 2011, kariéru ukončil v domácej lige bez výraznejších úspechov. Väčšinu času strávil na súpiske tímu HC Lugano. Jeho posledným pôsobiskom bol tím Hockey Thurgeau v druhej najvyššej švajčiarskej súťaži NLB. 
Reprezentácia.
Aebischer reprezentoval Švajčiarsko dvakrát na Zimných olympijskych hrách (2002, 2006), trikrát na seniorských Majstrovstvách sveta (2005, 2006 a 2007) a raz na Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov (1997), kde Švajčiari získali bronzovú medailu. Aebischer bol vyhlásený za najlepšieho brankára turnaja.
Pásožiabrovce

Pásožiabrovce, staršie priečnoúste, () sú podtrieda drsnokožcov. Patria sem najmä žraloky a raje.
Charakteristika.
"Pozri aj vlastnosti pod drsnokožce."
Charakterisické telesné znaky:
Dlhé sú vyše , najväčší žijúci druh – žralok veľrybí – až 12-. Niektoré hlbokomorské žraloky, žijúce v hĺbkach , nedosahujú v dospelosti ani .
Sú dravé. Rastú pomaly, majú pomalú látkovú výmenu, a preto často dlho žijú. Niektoré žraloky lovia len raz za 6 týždňov. Hoci dobre vidia, spoliehajú sa na nevizuálne zmysly. V porovnaní s kostnatými rybami majú relatívne veľký mozog. Niektoré druhy kladú vajcia, iné rodia živé mláďatá. Rodičovská starostlivosť nie je známa. Počet mláďat je nízky.
Pohyb je efektívny, plakoidné šupiny minimalizujú odpor vody. Najväčšie žraloky a rod manta sú planktofágne, ostatné žraloky trhajú svoju korisť zubmi, ktoré sú nahradzované po niekoľkých dňoch. Veľa rají má zuby uspôsobneé na drtenie schránok mäkkýšov. Elektrické raje (torpéda) majú svaly transformované na výrobu elektrickej energie na omráčenie koristi.
Systematika.
Systematika je prevažne podľa Nelson 2006, slovenské názvy odhora až po čeľaď Mcmurdodontidae prevažne podľa Matoušek-Trnka 1997 (bez úpravy koncovky -vidné).
Patric Della Rossa

Patric Della Rossa (* 28. júl 1975, Winterthur, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 187 cm a váži 92 kg (2006).
Klubový hokej.
Della Rossa začal svoju kariéru ako útočník v EHC Winterthur a ešte ako junior prestúpil do EHC Kloten. S Klotenom bol v rokoch 1992 až 1996 štyrikrát švajčiarskym majstrom, hoci v sezóne 1992/93 hrával aj ako junior. V roku 1998 Della Rossa prestúpil k rivalovi ZSC Lions, s ktorým v rokoch 2000 a 2001 dvakrát vyhral švajčiarsky šampionát. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže EV Zug.
Reprezentácia.
Della Rossa odohral v rokoch 1999 až 2007 v švajčiarskej reprezentácii 175 medzištátnych zápasov.Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 12.
Romano Lemm

Romano Lemm (* 25. január 1984, Dielsdorf, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 182 cm a váži 86 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže Kloten Flyers.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 67.
Valentin Wirz

Valentin Wirz (* 9. september 1981, Fribourg, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 183 cm a váži 90 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Lugano.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 27.
Andres Ambühl

Andres Ambühl (* 14. september 1983, Davos, Švajčiarsko) je švajčiarsky hokejový útočník. Meria 176 cm a váži 87 kg (2006). Drží svetový rekord pre účasť na majstrovstvách sveta, kde hral v rokoch 2004 až 2022 na 17 majstrovstvách. Je tiež šesťnásobným majstrom Švajčiarska, dvakrát vyhral Spenglerov pohár a zúčastnil sa päť zimných olympijských hier.
Klubový hokej.
Od roku 2000 do sezóny 2008-09 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Davos. V rokoch 2002, 2005 a 2007 získal v jeho drese švajčiarsky titul. 30. mája 2009 podpísal zmluvu s klubom NHL New York Rangers. Celú sezónu odohral v drese farmárskeho mužstva Hartford Wolf Pack.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Zaznamenal gól a asistenciu. Na drese nosil číslo 10.
Thomas Deruns

Thomas Deruns (* 1. marec 1982, La Chaux-de-Fonds, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 187 cm a váži 77 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže Servette Ženeva.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 18.
Žraloky

Žraloky je synonymum pre taxonomickú jednotku žralokovidné.
Žralok je slovenské označenie viacerých rodov (napr. "Squaliosus", "Carcharias", "Peistiophorus", "Cetorhinus"…) zo skupiny žralokovidné.
Thierry Paterlini

Thierry Paterlini (* 27. apríl 1975, Chur, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. 
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže ZSC Zürich Lions. V rokoch 1997 a 2002 sa stal majstrom švajčiarskej ligy.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 23.
Raffaele Sannitz

Raffaele Sannitz (* 18. máj 1983, Lugano, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 187 cm a váži 95 kg (2006).
Klubový hokej.
Väčšinu svojej kariéry bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Lugano. V drese Lugana získal tri majstrovské tituly. Bol draftovaný klubom NHL Columbus Blue Jackets, do prvého tímu sa však nepresadil.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 37.
Alain Demuth

Alain Demuth (* 3. jún 1979, Martigny, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 180 cm a váži 80 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Ambri-Piotta.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 14.
Marc Reichert

Marc Reichert (* 22. marec 1980) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 189 cm a váži 102 kg (2006).
Klubový hokej.
Väčšinu svojej kariéry odohral v švajčiarskej najvyššej súťaži v drese SC Bern. V jeho drese získal štyri tituly majstra Švajčiarska.
Reprezentácia.
Reprezentoval na MS v hokeji 2001, 2002, 2004, 2006, 2007 a 2008. Na drese nosil číslo 36.
Kevin Romy

Kevin Romy (* 31. január 1985, La Chaux-de-Fonds, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 181 cm a váži 88 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže HC Lugano, v drese ktorého získal titul majstra Švajčiarska.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 88.
Ivo Rüthemann

Ivo Rüthemann (* 12. december 1976, St. Gallen, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Meria 173 cm a váži 77 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švajčiarskej najvyššej súťaže SC Bern.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 32.
Martin Plüss

Martin Plüss (* 5. apríl 1977, Bülach, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejový útočník. Dlhé roky hrával aj za švajčiarsku reprezentáciu a odohral 236 medzištátnych zápasov. Jeho mladší brat Benjamin Plüss bol tiež hokejistom. Meria 174 cm a váži 80 kg (2006). 
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švédskej Elitserien Frölunda HC Göteborg.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 28.
Goran Bezina

Goran Bezina (* 21. marec 1980, Split, Chorvátsko) je bývalý švajčiarsky hokejový obranca, ktorý odohral väčšinu svojej kariéry v klube Genève-Servette HC v švajčiarskej najvyššej lige. Odohral tiež tri zápasy v NHl za Phoenix Coyotes a zúčastnil sa 11. majstrovstiev sveta v hokeji. Meria 190 cm a váži 102 kg (2006).
Klubový hokej.
Ako junior hral Bezina v roku 1994 na medzinárodnom hokejovom turnaji v Quebecu s tímom zo Švajčiarska.
Bezina bol odchovancom klubu Monthey-Chablais HC, vo švajčiarskej najvyššej súťaži National League A (NLA) debutoval za HC Fribourg-Gottéron v sezóne 1998-99 a bol draftovaný Phoenixom Coyotes na 234. mieste vo vstupnom drafte NHL 1999. V rokoch 2001 až 2004 hral v organizácii Phoenix Coyotes, v NHL odohral za Coyotes tri zápasy a v AHL za Springfield Falcons 204 zápasov.
V roku 2004 sa Bezina vrátil do Švajčiarska a odvtedy hral za Genève-Servette HC.
V roku 2022 ukončil svoju hráčsku kairéru. Jeho číslo 57 bolo slávnostne vyradené z používania v Servette Ženeva.
Reprezentácia.
Tréner Ralph Krueger ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 57.
Rajovidné

Rajovidné alebo raje () sú skupina (subdivisio) pásožiabrovcov.
Charakteristika.
"Pozri aj charakteristiku pod pásožiabrovce"
Spravidla žijú na dne, len manty a myliobatisy plávajú vyššie. Niektoré čeľade sú sladkovodné, väčšina žije (hlavne) v mori.
Vyznačujú sa širokým splošteným telom a krídlovitými plutvami, ktorými sa poháňajú – väčšie druhy nimi mávajú ako krídlami. Väčšina druhov sa sfarbením prispôsobuje morskému dnu, niektoré druhy sa aj čiastočne zahrabávajú do dna (potom dýchajú otvormi za očami nazývanými spirákulá). 
Rod manta je planktofágny, ostatné sú dravé. Veľa rají má zuby uspôsobené na drvenie schránok mäkkýšov. Elektrické raje (torpéda) majú svaly transformované na výrobu elektrickej energie na omráčenie koristi. Veľa druhov má na chvoste veľký tŕň pokrytý jedovatými zlúčeninami. 
Väčšina rají kladie vajíčka vo veľkých kožovitých puzdrách obsahujúcich niekedy aj viac vajec. Niektoré raje sú však živorodé.
Myliobatisy žijú v stádach.
Systematika.
Prevažne podľa Nelson 2006 a elasmo.com
Raje

Raje môže byť synonymum pre taxonomické jednotky rajovidné (Batoidea) alebo rajotvaré (Rajiformes), pričom rajotvaré sa definujú rôzne. Podrobnosti pozri pod rajovidné.
Raja je slovenské označenie pre niektoré rody (Raja, Rhinobatos) zo skupiny rajovidné.
Ralph Krueger

Ralph Krueger (* 31. august 1959, Kanada) je nemecký hokejový tréner narodený v Kanade, ktorý viedol v rokoch 1998-2010 švajčiarsku reprezentáciu. Neskôr pôsobil u tímu Edmonton Oilers a v roku 2014 odišiel k futbalu, stal sa motivačným koučom a predsedom anglického klubu Southampton FC.
Reprezentácia.
Za nemecké národné mužstvo odohral 45 zápasov.
Jakob Kölliker

Jakob Kölliker (* 21. júl 1953, Biel/Bienne, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky hokejista, ktorí sa po skončení aktívnej kariéry venuje trénerskej činnosti. 
Klubový hokej.
Hrával vo švajčiarskych kluboch HC Biel a HC Ambri Piotta.
Reprezentácia.
Zaznamenal 213 reprezentačných štartov, čo bolo niekoľko rokov švajčiarskym rekordom. Vyrovnať sa ho podarilo obrancovi Martinovi Steineggerovi 9. februára 2007. 
Trénerské pôsobenie.
V máji 2011 bol menovaný hlavným trénerom nemeckého seniorského hokejového mužstva.
Peter Lee

Peter Lee (* 2. január 1956, Ellesmere, Spojené kráľovstvo) je britský hokejový tréner, v súčasnosti pôsobiaci ako asistent švajčiarskeho trénera Ralph Kruegera (spolu s Jakobom Kollikerom).
Klubový hokej.
Počas aktívnej kariéry odohral 6 sezón za Pittsburgh Penguins.
Chiméry (Subterbranchialia)

Chiméry alebo chimérovce (lat. "Subterbranchialia", "Holocephali", "Euchondrocephali") sú podtrieda drsnokožcov.
Charakteristika.
Od pásožiabrovcov sa odlišujú tým, že hornú čeľusť majú napevno pripojenú k lebke. Žijú len v mori. Majú chrupkovitú kostru, vajíčka kladú v rohovinových puzdrách. Majú len jeden žiabrový otvor (tým sa podobajú na kostnaté ryby) prikrytý chrupkovitými skrelami. V čreve nemajú špirálovitú riasu.
Najznámejšia je chiméra hlavatá (Chimaera monstrosa) z čeľade chimérovité, ktorá ma na konci chvosta charakteristické jemné vlákno. Je dlhá 90 cm, rozšírená v severovýchodnej časti Atlantického oceána. Konzumuje bentické živočíchy. Zostupuje do veľkých hĺbok.
Systematika.
Táto systematika je prevažne podľa Nelson 2006, slovenské názvy podľa Matoušek-Trnka 1997.
SC Bern

SC Bern je švajčiarsky hokejový klub, účastník najvyššej švajčiarskej súťaže v ľadovom hokeji, sídliaci v hlavnom meste Bern.
HC Davos

HC Davos je švajčiarsky hokejový klub, účastník najvyššej švajčiarskej súťaže v ľadovom hokeji, sídliaci v meste Davos.
EV Zug

EV Zug (celým nátvom Eissportverein Zug) je švajčiarsky hokejový klub, účastník najvyššej švajčiarskej súťaže sídliaci v meste Zug (mesto) v rovnomennom kantóne. Bol založený v roku 1967 po presune Baarer SC z Baaru do Zugu. Zug sa stal prvýkrát švajčiarskym majstrom v sezóne 1997/98.
Genève-Servette HC

Genève-Servette HC je švajčiarsky hokejový klub, účastník najvyššej švajčiarskej súťaže v ľadovom hokejiNational League A, sídliaci v meste Ženeva. Bol založený v roku 1905.
ZSC Zürich Lions

ZSC Zürich Lions je švajčiarsky hokejový klub, účastník najvyššej švajčiarskej súťaže v ľadovom hokeji, sídliaci v meste Zürich. Bol založený v roku 1930.