Theofanes Homologétes

Svätý Theofanes Homologétes (iné mená pozri nižšie; * okolo 760, Konštantínopol† 12. marec 817/818, Samothraké) bol byzantský mních, teológ, spisovateľ a historik. Bol odporcom obrazoborectva, za čo bol cisárskou vládou prenasledovaný a vyhnaný do exilu na ostrov Samothraké, kde aj zomrel. Napísal dielo "Chronografia", ktoré je jedno z najvýznamnejších diel byzantského kronikárstva. Pre niektoré udalosti rokov 769813 je zároveň jediným dochovaným písomným prameňom. Ako svätý je uznávaný na kresťanskom Východe (konštantínopolskej tradície) i na Západe. Jeho sviatok sa slávi 12. marca.
Životopis.
Theofanes sa narodil ako syn egejského stratéga Izáka a jeho manželky Theodoty. Keď mal tri roky, Izák zomrel a výchova Theofana zostala na jeho matke. V mladom veku pôsobil ako "strator" na cisárskom dvore Leva IV. Oženil sa s Megalo, dcérou istého cisárovho priateľa a "patrikia". Obaja však mali záujem o duchovnú sféru a po istom čase sa dohodli, že vstúpia do kláštora. Theofanes sa tak ako osemnásťročný stal mníchom v kláštore Megas Agros neďaleko Sigriane. Monastier založil kedysi jeho otec. Neskôr založil vlastný kláštor na ostrove Kalonymos, avšak naďalej žil v kláštore založenom jeho otcom.
Bol zásadným odporcom obrazoborectva a podľa niektorých prameňov sa zúčastnil aj Druhého nicejského koncilu v roku 787. V koncilových dokumentoch však jeho meno zaznamenané nie je. Počas moechianskej aféry podporil umiernené stanovisko patriarchu Tarasia. To viedlo k jeho roztržke s radikálnejším Theodorom Studitským. Po tom, čo sa k moci dostal Lev V., bolo obrazoborectvo v Byzancii obnovené. Niekedy v rokoch 814/815 bol Theofanes ako odporca cisárskej politiky uväznený a poslaný do vyhnanstva na ostrov Samothraké, kde zomrel. V tomto období sa opätovne zblížil s Theodorom Studitským, ktorý Theoana napísal aj oslavné "enkomion". Po smrti bol uctievaný ako svätý mučeníkconfessor.
Dielo.
Dielo vzniklo v gréčtine v rokoch 810814. Zaoberá sa rokmi 284813, pričom pre roky 769813 je jedným z mála zachovaných byzantských zdrojov (okrem neho existuje napr. kronika patriarchu Nikéfora I.). Predstavuje jediný podrobný popis byzantského víťazstva nad arabskými obliehateľmi Konštantínopola (674678). Popisuje aj slávny grécky oheň, výbušnú zmes, vďaka ktorej Byzantínci zničili arabskú flotilu. Zaznamenal tiež katastrofálnu porážku cisára Nikefora I. Bulharmi neďaleko Plisky v roku 811.
Kronika mala byť pokračovaním nedokončeného diela Georgia Synkella. Pretože sa udalosťami zaoberá striktne chronologicky podľa rokov, je cenným prameňom mnohých číselných dát. Je písaná jednoduchým jazykom a roky určuje podľa alexandrijskej éry. Voči cisárom je autor spravidla kritický, obdivuje však prvého kresťanského cisára Konštantína I. a Markiana, ktorý zvolal Chalcedónsky koncil. Hoci dielo obsahuje niekoľko nepresností, ide o spoľahlivý zdroj. Theofanes informácie nereprezentuje ako svoje názory (ako napr. Synkellos), ale dané udalosti odovzdáva ako fakty, čím vytvára ilúziu úplnej objektivity. Podľa niektorých hypotéz (Cyril Mango) autorom kroniky nebol Theofanes ale Synkellos, a Theofanes bol iba jej editorom. Viacero hypotéz sa spája aj so zdrojmi, z ktorých čerpal. 
V roku 875 bolo Anastasiom Bibliothecariom preložené do latinčiny. Na kroniku priamo nadväzuje súbor šiestich kroník dnes známych pod latinským názvom ako "Theophanes Continuatus". Popisujú udalosti až do roku 961. Okrem nich ďalej chronologicky nadväzuje napr. "Synopsis historión" od Jána Skylitza.