Japonský kickbox

Japonský kickbox je bojové umenie, forma kickboxu, v ktorej sa využívajú k porážke súpera kombinácia boxerských úderov a kopov z tradičných bojových umení (napr. Karate). Termín "kickbox" vymyslel japonský promotér boxerských zápasov Osamu Noguči ako variantu thajského boxu a karate v 50. rokoch 20. storočia. Okrem japonského existuje i americký, indický, barmský alebo európsky kickbox.
Ľudia kickbox buď prevádzkujú ako plne kontaktný šport alebo ako spôsob zlepšenia zdravotného stavu, telesnej ale aj duševnej pohody. Bojovníci používajú pri kontaktom športe chránič holení, suspenzor, topánky, prilbu (nie je povinná). Kopy pod pás sú povolené iba vo forme low-kick. Pri zápase bojovníci stoja, keď jeden z nich padne na zem nie je povolené pokračovať.
Často sa stáva, že si ľudia mýlia kickbox s thajským boxom (Muay Thai). Tieto dva športy sú podobné, ale v thajskom boxe sú povolené kopy pod pás, údery kolenom a lakťom.
Dejiny.
Tatsuo Yamada, zakladateľ "Nihon Kempo Karate-do", sa veľmi zaujímal o Muay Thai, pretože chcel pozmeniť zápasy v Karate. V tom čase bolo totiž v Japonsku nemožné, aby jeden bojovník mohol udrieť druhého plnou silou alebo niekoľkokrát za sebou. V novembri 1959 vymyslel plán, ktorý nazval "Koncept teoretických základov založenia nového športu a jeho industrializácie", a pre tento nový druh športu navrhol dočasný názov "Karate-boxing". Dodnes nie je isté, či thajských bojovníkov pozval Yamada; na druhu stranu je isté, že bol jeden z mála majstrov karate, ktorý sa zaujímali o Muay Thai. Yamada údajne pozval thajského bojovníka, šampióna v Muay Thai (a zároveň sparing partnera jeho syna Kana Yamadu) a začal študovať Muay Thai. Ďalší, kto sa začal zaujímať o Muay Thai bol promotér boxerských zápasov Osamu Noguči. Vďaka nemu a Yamadovi sa v časopise "The Primer of Nihon Kempo Karate-do" objavili prvé fotografie thajských bojovníkov.
Od 12. februára 1963 sa začali poriadať zápasy "Karate vs Muay Thai". Traja bojovníci karate z Ojama dódžó odcestovali do boxerskej haly Lumpinee v Thajsku a bojovali proti trom bojovníkom Muay Thai. Títo traja karate bojovníci sa volali Tadaši Nakamura, Kendži Kurosaki a Akio Fudžihira (známy tiež ako Noboru Osawa). Japonsko nakoniec vyhralo 2:1.&lt;br&gt;
Osamu Noguči a Kendži Kurosaki študovali Muay Thai a vytvorili kombinované bojové umenie, ktoré Osamu Noguči nazval "kick box". Zo začiatku boli pod vplyvom Muay Thai štýlu povolené hody a údery hlavou. Obidve možnosti boli však neskôr zakázané.&lt;br&gt;
Prvé kickboxerské združenie založil Osamu Noguči už v roku 1966. V tom istom roku, presnejšie 11. apríla, sa v Osake konali prvé zápasy v kickboxe.
Tatsuo Yamada zomrel v roku 1967, ale jeho dódžó nezaniklo; zmenilo názov na Suganimi Gym a začalo vychovávať prvých kickboxerov, ktorých neskôr vysielalo podporovať a propagovať toto nové bojové umenie.
Kickbox zaznamenal v Japonsku vzostup popularity v momente, keď začal byť vysielaný v televízií. Medzi prvých mediálne obľúbených kickboxerov patril Tadaši Sawamura. Záujem však netrval dlho, po ukončení aktívnej činnosti Sawamuru značne ochladol. Kickbox sa potom v televízií objavil až v roku 1993, keď vznikla K-1. Keď Kazujoši Ishii, zakladateľ Seidokan karate), rozbehol zápasy K-1 so špeciálnymi kickboxerskými pravidlami (žiadne lakte a klinč), sa stal kickbox znova veľmi populárny. Tento bojový šport sa tak rozšíril po Európe, Amerike, Austrálii a na Nový Zéland.
Pravidlá.
Pravidla sú takmer rovnaké ako u thajského boxu:
Rozdiely: