A Momentary Lapse of Reason

Album A Momentary Lapse of Reason vydaný v septembri, 1987 je prvý album skupiny Pink Floyd, ktorý bol nahraný po odchode basového gitaristu a autora väčšiny skladieb a projektov Rogera Watersa. Album dosiahol tretiu pozíciu v rebríčkoch v USA a v Spojenom kráľovstve. V Európe ho vydalo vydavateľstvo EMI, pre zvyšok sveta ho vydalo americké vydavateľstvo Columbia Records.
Spory.
Po odchode Rogera Watersa zo skupiny v roku 1985 sa David Gilmour spolu s Nickom Masonom snažili o obnovenie značky Pink Floyd. Nakoľko v tomto období Roger rozviazal svoje zmluvné vzťahy s vtedajším menežérom skupiny Stevem O’Rourkem, nasledovali súdne spory o legálne práva pre ďalšie užívanie mena a niektoré tradičné symboly skupiny ako bolo veľké nafukovacie lietajúce prasa (požité pri prezentácii skladieb albumu "Animals"), postavy a skladby, ktoré boli použité v projekte "The Wall", s výnimkou troch: „Run Like Hell“, „Young Lust“ a „Comfortably Numb“, ktorých hudbu zložil David Gilmour. 
Bývalý štvrtý člen skupiny, klávesista Richard Wright sa v tomto čase mohol spojiť so skupinou iba ako externý, platený hudobník, nakoľko v priebehu nahrávania albumu "The Wall" bol Watersom zo skupiny vylúčený.
Vzhľadom na minimálny podiel spolupráce Masona a Wrighta pri nahrávaní albumu "A Momentary Lapse of Reason" treba objektívne uznať, že tento album je vlastne tretím sólovým projektom Davida Gilmoura, podobne ako predchádzajúci album skupiny "The Final Cut", ktorý bol skôr sólovým projektom Rogera Watersa nahraným členmi skupiny Pink Floyd, i keď pri počúvaní nahrávok albumu "A Momentary Lapse of Reason" môžeme vidieť snahu o dosiahnutie floydovského zvuku.
Ohlasy hudobnej kritiky na album boli viac negatívne. Albumu pomohla zvýšená hranosť v médiách, či už v rádiách alebo rozmáhajúcich sa televíznych hudobných kanáloch v USA.
Waters projekt hodnotí ako „jasný falzifikát, alebo aj dobrú kópiu“ možných nových nahrávok skupiny Pink Floyd. Vraví, že "počas počúvania skladieb objavuje niektoré nápady, s ktorými by sa dalo niečo robiť." Zároveň dodáva, "že Pink Floyd pre neho prestal existovať". Gilmour zase naráža na to, "že by privítal Rogerovu pomoc pri niektorých textoch".
Nahrávanie albumu.
Z väčšej časti bol album nahrávaný Davidom Gilmourom, ktorý si do štúdia prizval príležitostných hudobníkov. Najznámejším bol basový gitarista Tony Levin, ktorý predtým spolupracoval s Petrom Gabrielom a skupinou King Crimson. 
Praktická spolupráca bubeníka Nicka Masona bola minimálna. Bicie nástroje boli spolu s perkusiami nahrávané väčšinou inými hudobníkmi. Napríklad bicie v skladbe „The Dogs of War“ nahral Carmine Appice, Jim Keltner nahrával skladby „On the Turning Away“ a „One Slip“, automatického bubeníka v skladbe „Sorrow“ naprogramoval Gilmour. Približne v strede skladby „Learning to Fly“ môžeme počuť hlas z leteckej riadiacej veže, ktorý nahral Mason (Gilmour a Mason sú veľkými fanúšikmi lietania). 
Klávesové nástroje nahrávali David Gilmour, Bob Ezrin a Jon Carin, s ktorým David hral v skupine Briana Ferryho na koncerte Live Aid. Jon Carin neskôr spolupracuje so skupinou Pink Floyd a aj s Rogerom Watersom na ďalších koncertoch, či pri nahrávaniach albumov. 
Wrighta možno začuť vo vokáloch skladby „Sorrow“, hrou na klávesy sa pri nahrávaní albumu významnejšie nepodieľal.
Údajne boli niektoré Gilmourove hudobné nápady z albumu "A Momentary Lapse of Reason" pripravené pre predošlý album "The Final Cut". Boli to demá skladieb „The Dogs of War“, „Round and Around“ a melódia skladby „On the Turning Away“. O nich sa hovorí, že boli z nahrávania "The Final Cut" vylúčené.
Skladba „Learning to Fly“ je prvá skladba, ktorá vyšla ako singel iba na CD nosiči.
Album "A Momentary Lapse of Reason" je prvým albumom skupiny Pink Floyd, ktorý bol celý nahratý digitálnou technikou, akustické bicie a basová gitara bol nahrávaná analógovým systémom.
Obal albumu.
Na obale albumu môžeme vidieť 700 nemocničných postelí, ktoré boli rozložené na pláži v juhozápadnom Anglicku v Devone. Nejde o žiadnu fotomontáž. Železné postele boli privezené z Londýna, cesta trvala viac ako tri hodiny a postele boli postupne rozkladané tak, ako to môžeme vidieť na obale. Ich ukladanie trvalo dva dni.
Reedície albumu.
Pre Európu bola na začiatku deväťdesiatych rokov vydaná remastrovaná verzia albumu. V roku 1997 bola táto verzia publikovaná pre zvyšok sveta. Ďalšie remastrované verzie boli vydané v októbri, 2005 v Kanade a v USA, nakoľko vydavateľstvo Columbia Records stratilo výrobné práva na album. V komentároch k albumu boli postupne pridávané nové informácie, ktoré boli reakciou na aktuálne zmeny v skupine po roku 1997.
Úspechy albumu.
Získané ocenenia podľa RIAA: