Miloslav Starosta

Prof. Miloslav Starosta Mgr. art. (* 31. august 1940, Bratislava† 16. marec 2020, Bratislava) bol slovenský klavirista, pedagóg, historik, publicista a prekladateľ. Celá jeho životná dráha vychádzala z hlbokého poznania, uberala sa po stopách činov hudobných majstrov a mysliteľov minulosti, v úsilí po rozvíjaní i potrebnej aktualizácii ich diel a odkazov, pre osoh a povznesenie prítomných a budúcich generácií pokračovateľov.
Život a vzdelanie.
Základy v klavírnej hre získal u Ilzy Vilímovej. Študoval na gymnáziu, neskôr hru na klavíri (u prof. Anny Kafendovej), dirigovanie (u prof. Imricha Križana a prof. Kornela Schimpla) i kompozíciu (u prof. Andreja Očenáša) na bratislavskom Štátnom konzervatóriu (19571961) a na Vysokej škole múzických umení v Bratislave (19611965) u prof. Anny Kafendovej.
Roku 1957 získal 1. cenu na súťaži mladých klaviristov v Ostrave, roku 1960 2. cenu na Súťaži československých konzervatórií v Brne. Zúčastnil sa Klavírnej súťaže Fryderyka Chopina v Mariánskych Lázňach (1962, 1963čestné uznanie), Celoštátnej interpretačnej súťaže k 50. výročiu vzniku ČSR v Prahe (19681. cena, Klavírne trio VŠMUMiloslav Starosta pf, Peter Michalica vn, Juraj Alexander vc). V roku 1976 spolu s dlhoročnou umeleckou partnerkou, mezzosopranistkou Viktóriou Stracenskou, absolvoval majstrovský interpretačný kurz „Das deutsche Lied“ pod vedením prof. Paula Schillhawského na Mozarteu v Salzburgu, v roku 1985 spolu s manželkou Mgr. art. Brigitou Starostovou mesačnú stáž na Gnesininych inštitúte a Konzervatóriu P. I. Čajkovského v Moskve, s možnosťou hospitácií aj na talentových školách (CMŠ) oboch týchto významných inštitúcií.
Manželka Mgr. art. Brigita Starostová (nar. 1943 v Prahe) pôsobila v rokoch 19692016 ako profesorka klavírnej hry na Konzervatóriu v Bratislave, kde vychovala celý rad profesionálne pripravených absolventov (Róbert Stankovský, Denisa Krajčovičová, Gabriela Hessenberger, Miriam Gašparíková, Katarína Marcingerová, Peter Tarkay, Zuzana Zamborská a i.). Z ich manželstva pochádzajú dve dcéry: Andrea (1966) a Martina (1968), ktorá sa po štúdiu na Konzervatóriu v Bratislave, na HTF VŠMU a po 5-ročnom študijnom a umeleckom pobyte v Paríži, kde v roku 1995 získala 1. cenu na medzinárodnej klavírnej súťaži U.F.A.M., uplatňuje ako klavírna pedagogička v Belgicku.
Umelecká a pedagogická činnosť.
Počas 30-ročnej koncertnej činnosti Miloslav Starosta vystúpil na koncertoch v Nemecku, ZSSR, Bulharsku, Maďarsku, Rumunsku, Poľsku, Švédsku, Dánsku, Česku, Taliansku, Švajčiarsku. Pravidelne účinkoval na domácich festivaloch, ako Pražské jaro (1975, 1986), Bratislavské hudobné slávnosti (1973, 1976, 1985) a ďalších. V jeho repertoári okrem významných diel svetovej klavírnej literatúry nájdeme aj množstvo diel slovenských skladateľov, z ktorých viaceré premiéroval. Bol vyhľadávaným komorným partnerom a členom viacerých komorných súborov (napr. Slovenského klavírneho tria – Miloslav Starosta, Peter Michalica, Juraj Alexander; Bratislavského klavírneho tria – Miloslav Starosta, Pavol Heinz, Josef Sikora; súboru Musici da camera Bratislaviensis). Niekoľko rokov externe pôsobil v orchestri Slovenská filharmónia (koncertantné a orchestrálne party) a spolupracoval s dirigentmi tohto orchestra i na zahraničných zájazdoch (napr. s Ľudovítom Rajterom, Ladislavom Slovákom).
Aktívna koncertná činnosť sólistu a komorného hudobníka v spolupráci s poprednými osobnosťami slovenského koncertného života sa spájala s významnou pedagogickou a vedeckou činnosťou. Od roku 1965 vyučoval hru na klavíri na Katedre klávesových nástrojov HF VŠMU. V roku 1980 získal hodnosť docenta, v roku 1988 profesora. Významný bol jeho prínos do oblasti teoreticko-vedeckej oblasti klavírnej interpretácie a pedagogiky klavírnej hry. Niekoľko rokov vyučoval externe i na Konzervatóriu v Bratislave. Počas 47-ročnej pedagogickej činnosti na VŠMU vychoval rad úspešných absolventov v hre na klavíri a umeleckých i vedeckých doktorandov v študijnom programe hra na klavíri a teória hudby. Väčšina z nich pôsobí na umeleckých stredných a vysokých školách doma i v zahraničí: Zuzana Paulechová-Niederdorfer, Daniel Buranovský, Viera Doubková-Bartošová, Zlatica Majerská-Poulová, Helena Kováčová, Alexandra Rabarová, Zuzana Čižmarovičová, Renáta Ruttkayová, Peter Kaščák, Mária Šuchová-Blesáková, Mária Míreková-Gajdošová, Alena Lakatošová, Alžbeta Weinzettlová, Iveta Čisáriková, Elena Händler, Klaudia Jurkovičová, Ľudmila Kršková, Ingrid Pinková, Jana Škvarková, Denisa Ďurinová-Krajčovičová, Gabriela Ábelová-Hessenberger, Peter Tarkay, Miriam Medveďová-Gašparíková, Janette Šingerová-Katinová, Ildikó Zsigraiová-Lipcseiová, Štefan Sedlický, Alena Kručayová, Martina Čiefová. V rokoch 19801981 pôsobil vo funkcii prodekana, 19811989 bol dekanom HF VŠMU.
Okrem hry na klavíri viedol i komornú hru, interpretačný seminár, didaktiku a históriu pedagogiky klavírnej hry, doktorandský seminár. Je spoluzakladateľom pedagogických predmetov klavírnej hry na Hudobnej a tanečnej fakulte.
Hudobné diela.
Miloslav Starosta bol slovenskej verejnosti známy ako sólista a komorný partner slovenských interpretov. Od roku 1969 bol členom Zväzu slovenských skladateľov a koncertných umelcov. Sólisticky i ako člen komorných súborov (so Slovenským klavírnym triom, Bratislavským klavírnym triom, v spolupráci s Viktóriou Stracenskou, Evou Blahovou,
Vladislavom Brunnerom ml., Petrom Mikulášom, Jurajom Wiedermannom, Elenou Hanzelovou, Andreou Šestákovou-Rozinovou a i.), nahrával pre Slovenský rozhlas, Slovenskú televíziu a gramofónové vydavateľstvo OPUS.
Je zakladateľom Slovenského klavírneho tria, Bratislavského klavírneho tria, Komorného orchestra Konzervatória v Bratislave a súboru Musici da camera Bratislaviensis.
Nahrávky v Slovenskom rozhlase.
Popri koncertnom pôsobení doma i v zahraničí a popri pedagogike klavírnej hry sa zameriaval aj na vedecko-výskumnú, publikačnú a prekladateľskú činnosť v oblasti teórie a histórie klavírnej interpretácie a pedagogiky, ako aj na vedenie pedagogických seminárov. Bol členom porôt viacerých umeleckých súťaží.
Od roku 1991 viedol na HTF VŠMU predmety DPŠ (doplňujúceho pedagogického štúdia) pre študentov i absolventov fakulty a stal sa jedným zo zakladateľov študijného programu hra na klavíri – pedagogické zameranie. V roku 2000 založil a stal sa vedúcim Metodického centra HTF VŠMU, ktoré sa v roku 2003 pretransformovalo na Centrum výskumu HTF VŠMU. Popritom bol naďalej pedagogicky činný, viedol predmety didaktika klavírnej hry a história klavírneho umenia a pedagogiky, ako aj doktorandské semináre, bol školiteľom i oponentom bakalárskych, magisterských i doktorandských prác, publikoval knižne i v odbornej tlači. Bol zakladateľom časopisov Bulletin HTF (vychádzal v rokoch 20022004), v rokoch 20042008 bol na HTF šéfredaktorom odborného periodika TEMPO. V týchto periodikách publikoval početné odborné štúdie a články.
Pedagogická, umelecká, i vedecká činnosť sa počas rokov pôsobenia doplňovali a vytvorili bázu tvorby pôvodnej a bohatej prekladovej študijnej literatúry a zároveň aj profilovania didaktických a historických disciplín na Katedre klávesových nástrojov. Táto činnosť sa odrazila i v spolupráci so zahraničnými osobnosťami a inštitúciami. Na pôde Metodického centra JAMU v Brne odznela roku 2003 prednáška F. Chopin ako pedagóg. Roku 2007 v rámci Komorných dní J. N. Hummela v Bratislave sa uskutočnila prednáška a obrazová prezentácia „Hummel a Bratislava“ na medzinárodnej akadémii „Hummel bez hraníc“. V máji 2008 sa v Bratislave uskutočnila Medzinárodná muzikologická konferencia „Po stopách J. N. Hummela“, kde odznela aj prednáška „Hummelova veľká klavírna škola“. Bola publikovaná i v medzinárodnom zborníku z tohto podujatia pod titulom „Auf den Spuren von Johann Nepomuk Hummel“ (Edition Markéta Štefková – Hummel-Gesellschaft) vo Weimare roku 2009.
Vedecká činnosť.
Pôvodné a prekladové knižné publikácie.
UKB – Univerzitná knižnica Bratislava