burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hruškový potok (prítok Stoličného potoka)

Hruškový potok je potok v Podunajskej nížine, na území okresu Pezinok. Je to ľavostranný prítok Stoličného potoka a má dĺžku 5,4 km. 
Prameň.
Vzniká v Trnavskej pahorkatine, v časti Podmalokarpatská pahorkatina, východne od mesta Modra v nadmorskej výške približne 190 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku juhojuhovýchodným smerom, následne sa stáča severojužným smerom a sprava priberá krátky prítok (169,8 m n. m.) z lokality Hliny. a postupne sa stáča na juhovýchod. Po vstupe na katastrálne územie obce Šenkvice sa ďalej stáča juhovýchodným smerom a v blízkosti obce napája rovnomennú vodnú nádrž. Východojuhovýchodne od tejto obce ústi v nadmorskej výške cca 143 m n. m. do Stoličného potoka.
Stoličný potok

Stoličný potok môže byť:
Blatina

Blatina môže byť:
Hollywood

Hollywood je časť mesta Los Angeles v americkom štáte Kalifornia. Nachádza sa západo-severozápadne od stredu mesta.
Nachádzajú sa tu svetoznáme filmové štúdia, vďaka čomu je názov Hollywood považovaný za synonymum amerického filmového priemyslu.
Blatina (prítok Andače)

Blatina je potok v Podunajskej nížine, tečie územím okresov Hlohovec a Nitra. Je to ľavostranný prítok Andača, má dĺžku 8 km a je tokom VI. rádu. 
Pramení v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bojnianska pahorkatina, južne od obce Pastuchov, v lokalite Čokaje v nadmorskej výške okolo 200 m n. m. Tečie juhovýchodným smerom cez osadu Hášoš, zľava priberá občasný prítok z oblasti Jutier a vstupuje na územie obce Lukáčovce. Preteká močaristým územím s Lukáčovským rybníkom na pravom brehu, vytvára ostrú zákrutu a priberá vody z výpuste rybníka z pravej strany. Následne tečie intravilánom obce a juhovýchodne od obce ústi v nadmorskej výške okolo 148,5 m n. m. do Andača.
Jelenský potok (prítok Drevenice)

Jelenský potok je potok v severovýchodnej časti okresu Nitra. Je to pravostranný prítok Drevenice a má dĺžku 10,5 km. Na hornom toku napája dve vodné nádrže (dolná, väčšia sa nazýva Jelenec), okolo nich sa rozkladá rekreačná oblasť Remitáž.
"Prameň:" v pohorí Tribeč pod Červeným krížom v nadmorskej výške okolo 330 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku severojužný, od vodných nádrží na juhovýchod, za obcou Jelenec pokračuje k ústiu na východojuhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1.Tribeč, podcelok Jelenec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Žitavská pahorkatina
"Prítoky:" sprava prítok spod Čiernej skaly (453,4 m n. m.), spod Pliešky (486,9 m n. m.; na ňom malá vodná nádrž), z úpätia Starej skaly (376,3 m n. m.), zľava prítok spod Červeného kríža a občasný prítok z oblasti Pod vinicami
"Ústie:" do Drevenice pri obci Neverice v nadmorskej výške okolo 171 m n. m.
"Obce:" rekreačné stredisko Remitáž, Jelenec a Neverice (okrajom)
Žikavka

Žikavka je potok na území okresu Zlaté Moravce, ľavostranný prítok Jarkov, meria 3,4 km. Oba brehy potoka sú výrazne rozbrázdené mnohými výmoľmi a rokľami. 
"Prameň:" v Žitavskej pahorkatine južne od osady Breziny a severovýchodne od obce Žikava, v nadmorskej výške približne 295 m n. m.
"Smer toku:" prevažne severojužným smerom
"Geomorfologické celky:" Podunajská pahorkatina, podcelok Žitavská pahorkatina
"Prítoky:" jediný krátky prítok sprava z oblasti Kostolnej
"Ústie:" do Jarkov západne od obce Topoľčianky v nadmorskej výške 214,0 m n. m.
"Obce:" tečie cez katastrálne územie obcí Žikava (popri samote Tatry a osade Krásny majer na ľavom brehu) a Topoľčianky
Perkovský potok

Perkovský potok je potok v Podunajskej nížine, preteká územím okresov Topoľčany a Nitra. Je to ľavostranný prítok Radošinky, meria 20,7 km a je tokom V. rádu. V pramennej oblasti preteká Kobylou dolinou, následne napája vodné nádrže Horné Štitáre a Bodok. Potom napája ďalšiu vodnú nádrž Horné Obdokovce, preteká územím tzv. Čermianskeho močiara a vzápätí napája vodnú nádrž Hruboňovo.
"Prameň:" v Bojnianskej pahorkatine južne od obce Blesovce v nadmorskej výške okolo 215 m n. m.
"Smer toku:" najprv na juh, medzi osadou Bodok a obcou Čermany na juhozápad, odtiaľ opäť prevažne na juh
"Geomorfologické celky:" Podunajská pahorkatina, podcelok Nitrianska pahorkatina, časť Bojnianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava z oblasti Kalníkov, z oblasti Čížovca, od osady Chrenovec (162,3 m n. m.), zľava z oblasti Pereša (Hája), z oblasti Líščieho, z oblasti Hrabiny, Manický potok, Suliansky potok (152,0 m n. m.) a prítok spod Hložína (230,6 m n. m.)
"Ústie:" do Radošinky pri obci Zbehy v nadmorskej výške 142 m n. m.
"Obce:" Blesovce, Horné Štitáre, osada Bodok, Horné Obdokovce, osada Čermanská domovina (okrajom), Čermany, Hruboňovo, Šurianky, osada Perkovce, Čakajovce (okrajom), Zbehy
Hlavinka

Hlavinka je potok v Podunajskej nížine, preteká územím okresu Topoľčany. Je to ľavostranný prítok Radošinky, má dĺžku 15,3 km a je tokom V. rádu. Preteká intenzívne využívanou poľnohospodárskou krajinou (oblasť pestovania chmeľu), na strednom toku napája vodnú nádrž Krtovce.
"Prameň:" v Považskom Inovci na východnom svahu Marhátu (748,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 500 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku na juhovýchod, medzi obcami Lipovník a Obsolovce na juh, na dolnom toku potom na juhozápad
"Geomorfologické celky:" 1.Považský Inovec, podcelok Krahulčie vrchy, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Nitrianska pahorkatina, časť Bojnianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava Vozokanský potok (202,6 m n. m.), Nemečiansky potok, Kopanický potok, zľava Lipovnícky potok a krátky prítok prameniaci aj ústiaci južne od obce Lužany
"Ústie:" do Radošinky južne od obce Malé Ripňany v nadmorskej výške cca 158 m n. m.
"Obce:" Lipovník, Krtovce, Lužany, Obsolovce a Malé Ripňany (okrajom)
Veľká schizma

Veľká schizma môže byť:
Zľavský potok

Zľavský potok je potok v Podunajskej nížine, preteká územím okresu Topoľčany. Je to ľavostranný prítok Bojnianky, má dĺžku 14 km a je tokom V. rádu. Nad obcou Tesáre napája rovnomennú vodnú nádrž.
"Prameň:" v Považskom Inovci v lokalite Mníchova roľa, na juhovýchodnom úpätí Úhradu (684,9 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 300 m n. m.
"Smer toku:" prevažne na juhojuhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1.Považský Inovec, podcelok Nízky Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Nitrianska pahorkatina, časť Bojnianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava potok spod kóty 284,9 m, zľava prítok (218,9 m n. m.) z oblasti Brezín, dva prítoky z oblasti Babinho jarku a z oblasti Chajovej
"Ústie:" do Bojnianky v obci Chrabrany v nadmorskej výške okolo 164 m n. m.
"Obce:" osady Zľavy, Záhrada a Nové mlyny, Tesáre, Kuzmice, osada Izát, Nemčice, Chrabrany (okrajom)
Malibu

Malibu môže byť:
Slivnica

Slivnica je potok v Podunajskej nížine, preteká územím okresu Topoľčany. Je to pravostranný prítok Chotiny, meria 13,6 km a je tokom V. rádu. Na hornom toku preteká Slivničnou dolinou, v tomto úseku sú zjavné erózne prejavy zrážkovej vody vo forme výmoľov. Na dolnom toku preteká oblasťou pestovania chmeľu. 
Prameň.
Pramení v Považskom Inovci na severovýchodnom svahu Smutného vŕšku (604,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 500 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa sa na krátkych úsekoch postupne stáča na východ, potom na juh, od obce Závada tečie na juhovýchod
Prítoky.
Sprava prítok (278,6 m n. m.) prameniaci južne od obce Podhradie, Slivnička, zľava prítok z oblasti Lipovej
Ústie.
Ústi do Chotiny pri obci Tovarníky v nadmorskej výške okolo 186 m n. m.
Železnica (prítok Chotiny)

Železnica je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, v severnej časti okresu Topoľčany. Je to pravostranný prítok Chotiny, má dĺžku a je tokom V. rádu. Na hornom toku preteká lesnatým prostredím, po vstupe do nížiny napája vodnú nádrž Duchonka s rovnomenným rekreačným strediskom. V okolí obce Prašice sú na oboch brehoch viditeľné stopy eróznej činnosti zrážkovej vody (výmole).
"Prameň:" v Považskom Inovci na južných svahoch vrchu Panská javorina () v nadmorskej výške okolo 
"Smer toku:" od prameňa najprv na juh, ďalej sa stáča a tečie na východ, pričom utvára niekoľko zákrut, nad osadou Duchonka sa začína stáčať a pokračuje na juhojuhovýchod.
"Geomorfologické celky:" 
"Prítoky:" sprava prítok () z lokality Zľavy, prítok z oblasti Horných Zliav, spod Tlstej hory (), Potôčky, zľava dva krátke prítoky z oblasti Rakytiny, dva prítoky z oblasti Bielej Bukoviny, Osikový potok a prítok z oblasti Cukerne
"Ústie:" do Chotiny pri osade Mreža (severne od obce Jacovce) v nadmorskej výške približne 
"Obce:" rekreačné stredisko Duchonka a obec Prašice
Železnica (rozlišovacia stránka)

Železnica môže byť:
Chaos

Chaos môže byť:
Gia Kančeli

Gia Kančeli (gruz. გია ყანჩელი) (* 10. august 1935, Tbilisi, Gruzínsko – † 2. október 2019) bol gruzínsky skladateľ vážnej hudby. Zložil sedem symfónií a viacero orchestrálnych diel. Od roku 1996 žil v Belgicku.
Kim Kashkashianová

Kim Kashkashianová (* 31. august 1952, Detroit, Michigan, USA) je americká violistka arménskeho pôvodu. V roku 1999 dostala Edisonovu cenu. Medzi skladateľov, s ktorými spolupracuje, patria Peter Eötvös, Krzysztof Penderecki, Sofija Gubajdulinová či Tigran Mansurian.
Čiba (Čiba)

Čiba (, v preklade "Tisíc listov", anglický prepis: Chiba) je hlavné mesto japonskej prefektúry Čiba. Nachádza sa cca 40 km juhovýchodne od Tokia pri Tokijskom zálive. Patrí medzi hlavné prístavy oblasti Kantó. Rozloha mesta je 272,08 km² a žije tu okolo 910 tisíc obyvateľov, pričom väčšina mesta je rezidenčná, hoci pri pobreží sa nachádzajú aj výrobné prevádzky a sklady.
Mesto Čiba je známe svojim závesným typom monorailu (Chiba Urban Monorail), ktorý je najdlhší na svete. Trať má dĺžku 15,2 km a je zapísaná v Guinessovej knihe rekordov. Denne sa týmto spôsobom dopravy prepraví cca 40 000 osôb.
Čiba

Čiba (千葉) môže byť:
Zoznam plies vo Vysokých Tatrách

Najvýznamnejšie jazerá na Slovensku sú vo Vysokých a Západných Tatrách. V Západných Tatrách je na slovenskej strane 20 jazier a vo Vysokých Tatrách 85 jazier. V poľských Tatrách okolo 40. Dĺžka zaľadnenia a orografické pomery mali najväčší vplyv na počet jazier v týchto horstvách. V pásme kosodreviny je v Západných Tatrách 50 percent jazier, vo Vysokých Tatrách je 70 percent v pásme vysokohorských lúk a skál. Tatranské jazerá sa delia podľa vzniku na karové a morénové. Väčšina z nich vznikla obidvoma spôsobmi.
Zoznam plies v Západných Tatrách

Toto je zoznam plies v Západných Tatrách. Doliny nasledujú postupne od juhovýchodu na severozápad.
Stegoceras

Stegoceras bol 2 metre dlhý dvojnohý dinosaurus živiaci sa rastlinnou potravou. Podobne ako iní zástupcovia skupiny Pachycephalosauridae, disponoval lebkou so zhrubnutými kosťami vytvárajúcimi dómovitú kopulu. Známy je z nekompletnej kostry a početných úlomkov lebky. Žil pred približne 76 miliónmi rokov na západe Severnej Ameriky.
Eustreptospondylus

Eustreptospondylus bol stredne veľký, 5 až 7 metrov dlhý dravý dinosaurus. Známy je z nekompletnej kostry zahŕňajúcej nekompletnú lebku. Žil koncom strednej jury, pred približne 162 miliónmi rokov (neskorý kallov) na území dnešného Anglicka. Jediný známy druh je Eustreptospondylus oxoniensis.
Opis.
Eustreptospondylus patril do čeľade Megalosauridae, zahŕňajúcej pomerne archaické dravé dinosaury, ktoré boli hojné najmä počas strednej jury, pričom koncom jury dali vzniknúť rodom vo veľkostnej kategórii tyranosaura. Disponoval pomerne veľkou odľahčenou lebkou s čeľusťami plnými ostrých zubov, krátkymi trojprstými prednými končatinami a dlhými zadnými končatinami nesúcimi celú váhu jeho tela. 
Pôvodne, koncom devätnásteho storočia, bol Eustreptospondylus radený do rodu Megalosaurus, podobne ako mnoho iných dravých dinosaurov. Dnes zastávajú niektorí paleontológovia (napr. Rauhut) názor, že Eustreptospondylus je identický s rodom Magnosaurus. Keďže bol Magnosaurus pomenovaný skôr, rodové meno Magnosaurus by v prípade pravdivosti tohto tvrdenia dostalo prednosť.
V kultúre.
Eustreptospondylus sa objavuje v tretej epizóde dokumentu Putovanie s dinosaurami z roku 1999.
Tarchia

Tarchia bol štvornohý bylinožravec, veľmi veľký obrnený dinosaurus. S dĺžkou tela okolo 8 – 8,5 metra predstavuje najväčšieho a známeho ankylosaurida z Ázie. Známy je z pozostatkov niekoľkých jedincov. Tento rod sa vyskytoval pred približne 72 až 68 miliónmi rokov na území dnešného Mongolska. Jediný druh je Tarchia kielanae.
Opis.
Zástupcovia rodu Tarchia disponovali veľkými obrnenými lebkami, ktoré boli dlhé a až široké. Pevne stavaný trup, krk a koreň chvosta chránili rôzne tupé kostené útvary slúžiace ako kostené brnenie. Koniec chvosta bol opatrený ťažkým kosteným kyjakom, predstavujúcim najnebezpečnejšiu zbraň, akou obrnené dinosaury z čeľade Ankylosauridae disponovali.
Spôsob života.
Sedimenty, v ktorých boli nájdené pozostatky Tarchie ukazujú, že tento dinosaurus žil v púštnom prostredí so sezónnymi jazierkami a riekami. Keďže dosiaľ nepoznáme dôkazy o skupinovom živote obrnených dinosaurov, zástupcovia rodu Tarchia zrejme putovali po krajine osamote alebo v menších skupinkách.
Napriek značným telesným rozmerom a kostenému brneniu nachádzame na lebke typového exemplára rodu Tarchia sčasti zachovalé zranenia svedčiace o útoku veľkého dravého dinosaura, pravdepodobne z čeľade Tyrannosauridae (mohlo ísť napr. o Tarbosaura).
Megalosaury

Megalosaury (lat. "Megalosauridae") sú čeľaď stredne veľkých až veľmi veľkých dravých dinosaurov.
Zástupcovia tejto skupiny sa vyskytovali počas strednej jury, kedy patrili medzi najhojnejšie veľké mäsožravce, až spodnej kriedy. Priniesli základ typického výzoru veľkého dravého dinosaura – vyznačovali sa veľkou podlhovastou hlavou, pevne stavaným trupom a krátkymi, no silnými prednými končatinami.
Systematika.
Systematika z roku 2010 podľa Benson "et al".
Čeľaď Megalosauridae
Abrahám

Abrahám môže byť:
Zádubnie

Zádubnie je mestská časť Žiliny. Leží severne od centra mesta na severnej strane pretiahnutého chrbta vrchu Dubeň. Na západe susedí s mestskou časťou Budatín a na severe s mestskou časťou Brodno. Zo Zádubnia sú pekné výhľady ponad Považský Chlmec na Hričovskú priehradu a na okolitú prírodu.
Zádubnie sa spomína už v roku 1438 ako Zadubnye. V erbe malo muža s vidlicovitou haluzou na pleci, kráčajúceho doľava ku kru.
Patrilo pod budatínske panstvo. V roku 1784 malo 205 obyvateľov a roku 1980, kedy bolo pričlenené k Žiline, 746 obyvateľov.V roku 2011 malo Zádubnie 755 obyvateľov.
Staré Zádubnie bolo vybudované na svahu vrchu Dubeň. Výstavba sa postupne rozširovala popri ceste vedúcej z Budatína. Po vybudovaní novej komunikácie do Zástrania pokračovala výstavba aj popri tejto ceste. V posledných rokoch sa individuálna bytová výstavba sústreďuje do mestských častí Budatín a Zádubnie, ktoré budú čoskoro stavebne spojené. Na konci obce smerom do Zástrania bol v minulosti postavený Školský majetok. Mestská časť je bez priemyslu.
V Zádubní je materská škola, futbalový klub TJ Hviezda Zádubnie, kultúrny dom, kaplnka, Detské krízové centrum Náruč a ako bývalá obec má vlastný cintorín. Od roku 2003 spolu s mestskými časťami Budatín a Zástranie patrí pod Rímskokatolícku farnosť Zástranie. Dňa 10. októbra 2005 vysvätili Dom Smútku Božieho Milosrdenstva.
Gejza

Gejza môže byť:
Patrón

Patrón môže byť:
Rovnosť (politika a právo)

Rovnosť má v politike a práve niekoľko významov.
Možno rozlišovať medzi rovnosťou:
Právna rovnosť je obsiahnutá v Deklarácii ľudských práv, zatiaľ čo skutočná rovnosť je utopická a nebezpečná, lebo by viedla k spoločnosti zameniteľných jednotlivcov a každý pokus o ňu nevyhnutne vedie k obmedzeniu slobody. Preto sa dnes hľadá taká spoločenská rovnosť, ktorá prosto uznáva ako princíp, že výhody sa ľuďom majú dávať úmerne k ich zásluhám a práci. Rovnosť je jedna zo základných spoločenských hodnôt.
Dvorník

Dvorníci (maď."udvarnok", maď. slovo je odvodené zo slovenského) boli vo včasnom a vrcholnom stredoveku (do začiatku 13. storočia) ľudia usadení na kráľovskej pôde, ktorí okrem obrábania pôdy (ktoré vykonávali iní) plnili všetky možné špecializované povinnosti (priame služby) na kráľovskom dvore. Žili na Veľkej Morave a potom v Uhorsku. Tvorili súčasť tzv. služobníckej organizácie.
Boli funkčne organizovaní na výrobu potravín, nápojov, zbraní, lovenie zvierat. Boli podriadení kráľovi a všetky ich výrobky putovali na kráľovský dvor. Boli riadení kráľovskými funkcionármi (dverník, pohárnik).
Mánia (psychiatria)

Mánia je afektívna porucha charakteristická nadnesenou náladou, nespavosťou, zvýšenou sexuálnou energiou a pocitom grandióznosti. Manické epizódy sú prítomné najmä u pacientov trpiacich bipolárnou poruchou, kde sa manické epizódy striedajú s depresívnymi.
Osoba postihnutá mániou je v prehnane radostnej nálade a oplýva zvýšenou energiou a aktívnosťou. Prebieha od jednej aktivity k druhej bez dokončenia, správa sa hazardne (napríklad podstupuje finančné riziká a transakcie), má zníženú potrebu spánku a nepociťuje únavu. Rozpráva so zvýšeným hlasom, zrýchleným tempom, zažíva tzv. myšlienkový trysk a má ťažkosti s vnímaním okolitých podnetov. U pacienta môže dôjsť k zvýšenému alebo často aj k zníženému príjmu stravy, pretože chorý nevydrží u jedla dlhšie posedieť a často odeň odbieha. Prítomné môžu byť aj bludy grandiózneho typu (chorý sa iracionálne precenuje, napríklad si môže o sebe myslieť, že je vyvolený, má špeciálne poslanie a pod.).
Klasifikácia podľa MKCH-10.
F30.1 Mánia bez psychotických príznakov
F30.2 Mánia s psychotickými príznakmi
F30.8 Iné manické epizódy
F30.9 Nešpecifikovaná manická epizóda
Zmysel (filozofia)

Zmysel je logický, etický, kauzálny, teleologický, estetický významový útvar viažuci sa s dianím,vetou, slovom, dielom. Zmysel sa tu teda viaže na nositeľa zmyslu: náplň
zmyslu možno podávať ako účel, hodnotu, ideu, podstatu. Metodicky najdôležitejší postup výskumu zmyslu je chápanie.
Pittsburgh

Pittsburgh je druhé najväčšie mesto v Pensylvánii v Spojených štátoch a sídlo Allegheny County. Pôvodne bolo známe ako oceľové hlavné mesto sveta, v poslednom polstoročí sa vyvinulo z priemyselnej metropoly na popredné mesto v medicíne, technológiách a finančných službách. Nachádza sa na sútoku troch riek v strede Allegheny County. Metropolitná oblasť Pittsburghu pozostáva z miest Allegheny, Armstrong, Beaver, Butler, Fayette, Washington County a Westmoreland County. Samotné mesto má rozlohu 151 km² a približne 305-tisíc obyvateľov, celá metropolitná oblasť má takmer 2,1 milióna obyvateľov.
Obyvateľstvo.
Medzi najväčšie belošské etnické skupiny patria Nemci (19,7%), Íri (15,8%), Taliani (11,8%), Poliaci (8,4%) a Angličania (4,6%). Mesto má jednu z najväčších talianskych a ukrajinských komunít a najväčšiu chorvátsku a slovenskú komunitu v USA.
Podľa rasy žije v meste 68 % Belochov, 25,2 % Afroameričanov a 4,4 % Ázijčanov.
Slováci.
V Pittsburghu a okolí žije veľká komunita slovenských prisťahovalcov. V žiadnom meste v USA nežije toľko Slovákov ako v Pittsburghu. V 90. rokoch 19. storočia prišlo do tejto oblasti približne 100 000 Slovákov. Krajina v okolí pripomínala rodné Slovensko. Po usadení vytvorili spoločenstvá a organizácie, kde mali vlastné školy, kostoly a spoločenské kluby. V roku 1920 bolo v meste Pittsburgh 28 slovenských rímskokatolíckych kostolov a 15 luteránskych a pravoslávnych chrámov. Niektoré organizácie fungujú dodnes a zachovávajú tradície. Dňa 22. júla sa v meste koná „slovenský deň“. 
Medzi známych Slovákov, ktorí tu žili, patrili: 
Partnerské mestá.
Pittsburgh má uzavreté partnerstvo s viacerými mestami:
Budějovická (stanica pražského metra)

Budějovická je jedna zo staníc pražského metra. Nachádza sa na linke C medzi stanicami Pankrác a Kačerov. Bola otvorená ako jedna z prvých na trase C, a to 9. mája 1974.
Charakteristika stanice.
Stanica sa nachádza pod Budějovickým námestím. Je hĺbená, stavaná v otvorenej jame. Jej dĺžka je , hlboká je 9 metrov a široká . Nástupište nie je podopierané stĺpmi, je vysoké. Zo stanice vychádzajú dva výstupy – východný s dvoma eskalátormi vedúci do otvorenej pasáže a západný, spojený s nástupišťom pevným schodišťom a výstupom na ulicu Ivana Olbrachta. Stanica je obložená veľkými mramorovými doskami, ako to bolo zvykom i na ostatných staniciach úseku I.C. Tento obklad bol vôbec po prvý raz v pražskom metre vykonaný tzv. suchou metódou. Cestujúci mohli využívať vonkajšie eskalátory v tejto stanici od konca roku 1980. 30. júna 2004 bol sprevádzkovaný výťah pre imobilné osoby.
Výstavba stanice v prvej polovici 70. rokov si vyžiadala 140 miliónov Kčs a podieľali sa na nej aj spoločnosti z Českých Budějovíc.
Jáva (ostrov)

Jáva je ostrov v Indonézii, na ktorom sa nachádza hlavné mesto Indonézie, Jakarta. Má rozlohu . Je to najviac zaľudnený ostrov na svete, žije tu okolo 124 miliónov obyvateľov, čo je viac ako na ostrove Honšú a približne rovnaký počet obyvateľov ako v celom Japonsku, a je to tiež jedna z najhustejšie zaľudnených oblastí na svete.
Hieros gamos (rituál)

Hieros gamos (z gr. ιερός γάμος) alebo hierogamia je posvätný sobáš, náboženský rituál kľúčového významu v európskych a orientálnych kultúrach bronzovej doby. Išlo o symbolickú alebo skutočnú sexuálnu reaktualizáciu pohlavného spojenia dvoch božstiev, často boha nebies a Matky zeme, ktorých obvykle zastupoval panovník a kňažka. Toto rituálne zjednotenie protikladov malo zabezpečiť plodnosť a úrodnosť v nadchádzajúcom roku, preto sa najčastejšie odohrávalo na jar.
Á

Á (á) je druhé písmeno slovenskej, českej, maďarskej, faerskej a islandskej abecedy.
Hieros gamos

Hieros gamos (z gr. ιερός γάμος) alebo hierogamia môže byť:
Astor Piazzolla

Astor Piazzolla (* 11. marec 1921, Mar del Plata, Argentína – † 4. júl 1992, Buenos Aires) bol argentínsky hudobný skladateľ a hráč na bandoneóne. 
V roku 1925 sa s rodičmi presťahoval do New Yorku a o jedenásť rokov neskôr sa opäť vrátil do rodného mesta. Okrem niekoľkých desiatok albumov, ktoré vydal pod svojím menom, spolupracoval napríklad s Garym Burtonom, Gerrym Mulliganom a s Lalom Schifrinom a zložil hudbu k viacerým filmom. V roku 1991 nahral album s Kronos Quartetom.
Je považovaný za najdôležitejšieho skladateľa tanga v druhej polovici 20. storočia, tvorcu nového štýlu nazvaného nuevo tango, ktorý v sebe zahŕňa aj prvky džezu a klasickej hudby. V Argentíne je známy ako „El Gran Astor“ („Veľký Astor“).
Hovorí sa o ňom, že svoje tangá hrával v argentínskych krčmách, kde ho miestni neraz aj zbili, lebo tvrdili, že im kazí ich „ozajstné“ argentínske tango. Napriek tomu sa dnes práve jeho hudbe hovorí argentínske tango.
Gidon Kremer

 
Gidon Kremer (lotyš. Gidons Krēmers; * 27. február 1947, Riga) je lotyšský huslista svetového významu a dirigent.
Obaja jeho rodičia boli huslisti, otec bol židovského pôvodu, počas holokaustu sa skrýval dva roky v pivnici. Kremer hrá na husle od štyroch rokov, študoval na "Hudobnej škole v Rige" a od roku 1965 na "Moskovskom štátnom konzervatóriu" u Davida Ojstracha. V roku 1969 vyhral Paganiniho súťaž v Janove a v roku 1970 Čajkovského medzinárodnú súťaž v Moskve. Od roku 1975 hrával aj na Západe, kam v roku 1978 emigroval.
Je všeobecne uznávaný kvôli šírke svojho repertoáru, ktorý siaha od Bacha a Vivaldiho až ku skladateľom súčasnej hudby, ako sú napr. Astor Piazzolla, George Enescu, Philip Glass, Alfred Schnittke, Lera Auerbach, Arvo Pärt a John Adams. Jedno zo svojich diel, husľový koncert "Offertorium" mu venovala aj skladateľka Sofija Gubajdulinová.
V roku 1996 založil komorný súbor Kremerata Baltica, v ktorom združuje mladých hudobníkov z pobaltských krajín. V roku 2001 mu bola udelená "Hudobná cena UNESCO". Slovenskému publiku sa predstavil na Bratislavských hudobných slávnostiach 2007.
Vlastní nástroje "Guarneri del Gesù" z roku 1730 a "ex Baron von Feilitzsch Stradivarius" od Stradivariho z roku 1734. V súčasnosti hrá na husliach "Nicola Amati" z roku 1641.
Bordeaux (mesto)

Bordeaux je prístavné mesto na juhozápade Francúzska. Má rozlohu a okolo 230 tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti s aglomeráciou až 925 tisíc. Je to hlavné mesto regiónu Nové Akvitánsko, ako aj departementu Gironde.
V júni 2007 bolo mesto zapísané na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Bordeaux je významný obchodný prístav na pobreží Atlantického oceánu. Jeho prosperitu založil medzinárodný obchod s vínom. 
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Západná Európa

Západná Európa je európsky región, ktorý je definovaný geograficky alebo politicky. 
Patria sem spravidla krajiny, ktoré do roku 1989 ležali západne od krajín Varšavskej zmluvy a Juhoslávie:
Niekedy sa sem zaraďuje aj Grécko (ako tradičný člen EÚ) a Cyprus.
Živel

Živel môže byť:
Karolina Světlá

Karolina Světlá, vlastným menom Johana Rottová, vydatá Mužáková, (* 24. február 1830, Praha – † 7. september 1899, tamtiež) bola česká spisovateľka, zakladateľka českého dedinského románu. Námety čerpala aj z pražského meštianskeho prostredia, z ktorého sama pochádzala.
Jedným z jej diel je aj súbor poviedok "Čierny Petríček". Majú smutný koniec. V mnohých sa opiera o ľudové povery. Dej poviedok sa odohráva buď na okraji mesta alebo v dedine v horskom prostredí.
Život.
Karolina Světlá pochádzala z jednej z vetví zámožnej rodiny Rottovy. Jej ocom bol obchodník Eustach Jakub Rott (1795-1869). O babke Kateřině Vogelové napísala Světlá povídku "Purkmistrovic Katynka". Jej dedom bol Eustach Antonín Rott (1768-1815). Mala sestru Sofii (Sofie Podlipská, spisovateľka a prekladateľka, 1833-1897) a bratra Jindřicha (1837-1906).
Strážov (Žilina)

Strážov je mestská časť Žiliny.
Polohopis.
Leží asi tri kilometre severozápadne od centra mesta, na ľavom brehu Váhu. Na západe susedí s mestskou časťou Žilinská Lehota a obcou Dolný Hričov, na východe ho od Žiliny oddeľuje rieka Rajčanka, ktorá sa tu vlieva do Váhu. Na juhu susedí katastrálne územie s mestskou časťou Závodie a na severnej strane jeho katastrálne územie cez Hričovskú priehradu susedí s mestskou časťou Považský Chlmec a obcou Divinka.
Dejiny.
Strážov sa spomína v roku 1393 ako Straso a už v roku 1402 ako Strazow. Patril k lietavskému panstvu. V roku 1418 Stibor zo Stiboríc a Beckova dal obec mestu Žilina do dedičného prenájmu. V erbe mal rybára, ktorý pri vode chytá ryby do siete. V roku 1784 mal 213 obyvateľov, v roku 1900 už 359 a v roku 1980 mal 722 obyvateľov. Obec bola pričlenená k Žiline v roku 1970.
Starý Strážov bol postavený v zúženom priestore medzi riekou Váh a Strážovskými vrchmi. Už v minulosti mal obmedzené možnosti na rozvoj. Po jeho južnej strane prechádza hlavná cesta I/61 (do 31.7. 2015 cesta I/18) z Bratislavy do Žiliny. Zo severnej časti ho uzatvorila Považská železnica postavená v roku 1883. Navyše časť obce zaplavili vody Hričovskej priehrady, ktorú postavili v roku 1962.
Nová bytová výstavba bola postavená západne od starej časti a druhá časť je vedľa cesty I/61 smerom do Žiliny. Celá oblasť mestskej časti nie je vhodná na bytovú výstavbu. V mestskej časti sa nenachádza priemysel. V Strážove je materská škola, kultúrny dom a ako bývalá obec má vlastný cintorín. V budove materskej školy je umiestená pobočka Žilinskej knižnice. Na Hričovskej priehrade sú vybudované rybníky, nachádza sa tu lyžiarsky vlek a pri vstupe do Strážova pri ceste I/61 je Motel Marakana. Má autobusové spojenie s centrom linkou č. 24 a 29.
Od Hričovského Podhradia je vybudovaná diaľnica D3, ktorá sa pred obytnou časťou v Strážove napája diaľničnou križovatkou Žilina-Západ na túto mestskú časť. Z tejto MÚK je na mieste cesty I/61 vybudovaný diaľničný privádzač do Žiliny. Diaľnica D3 pokračuje ponad Hričovskú priehradu do tunela v Považskom Chlmci a z mestskej časti sa na tento smer nie je možné napojiť.
Dům bytové kultury

DBK, v časoch socializmu Dům bytové kultury (po slovensky "Dom bytovej kultúry") je obchodný dom v Prahe, neďaleko od stanice metra Budějovická.
Je to relatívne veľká stavba zo štvorcovým pôdorysom, celkovo má osem poschodí, no vyzerá zvonku oveľa nižšia – jednotlivé poschodia totiž nie sú nad sebou; v jednej polovici sú nad sebou nepárne, v druhej párne a voči sebe nie sú v tej istej úrovni. V strede budovy sa nachádza veľký otvorený priestor a na jeho bokoch sú umiestnené eskalátory. Tento priestor sa však veľmi náročne klimatizuje. Architektmi stavby sú, rovnako ako v prípade Kotvy, manželia Machonínovci. Staval sa desať rokov, medzi rokmi 1971 a 1981. Po svojom otvorení bol vyhlásený za "dom 21. storočia". V súčasnosti sa plánuje rozsiahla rekonštrukcia a modernizácia najmä vnútra celej budovy.
Jerome David Salinger

Jerome David Salinger (* 1. január 1919, Manhattan, New York, USA – † 27. január 2010, Cornish, New Hampshire, USA) bol americký prozaik. 
Jeho najznámejším dielom je román Kto chytá v žite a poviedky o rodine Glassovcov. Ústredným motívom väčšiny Salingerových diel sú problémy dospievania, dosah vojny (u Seymoura Glassa) alebo iných traumatických udalostí (v prípade Holdena Caulfielda) na psychiku mladých mužov a ich vzťah k malým deťom (ako stelesneniu nevinnosti).
Salinger bol známy aj pre svoju samotársku povahu, od roku 1974 neposkytol žiadny rozhovor, neobjavoval sa na verejnosti a od roku 1965 nepublikoval žiadne ďalšie dielo.
Životopis.
Narodil sa v Manhattane v New Yorku. Jeho otec Solomon bol americký žid (pracoval pre dovozcu mäsa a syra), jeho matka bola írska katolíčka. Salinger navštevoval verejnú školu West Side, deviaty a desiaty ročník strávil na súkromnej škole McBurney a potom ho rodičia vyslali na vojenskú akadémiu Valley Forge v Pensylvánii, ktorá sa stala základom pre prípravku v Pencey v "Kto chytá v žite". Študoval na New York University, ale na jar štúdium ukončil a nejakú dobu pracoval na výletnej lodi. 
Na jeseň ho prehovorili, aby sa naučil biznis svojho otca, tak odišiel pracovať do firmy do Viedne, kde mal možnosť vylepšiť si svoju nemčinu a francúzštinu. Opustil Viedeň asi mesiac pred tým, ako Rakúsko pripadlo na jar 1938 Hitlerovi. Na jeseň nastúpil na Ursinus College v Pensylvánii, kde však vydržal len jeden semester. 
V roku 1939 navštevoval večerné kurzy tvorivého písania na Columbia University, kde bol jeho učiteľom dlhoročný editor časopisu Story, Whitt Burnett. Počas druhého semestra kurzov si Burnett všimol talent tohto mladého autora a na jar 1940 Salingerovi vyšla v Story prvá poviedka nazvaná „Mladí ľudia“, zaoberajúca sa niekoľkými ľuďmi bez životného cieľa.
Od roku 1963 žil vo svojom dome v Cornishi New Hampshire, kde aj zomrel.
BVP

BVP môže byť:
Sadizmus

Sadizmus (podľa fr. spisovateľa Markíz de Sade) môže byť:
Viola Truchlíková

Viola Truchlíková (* 17. február 1921, Leopoldov – † 29. jún 1973, Bratislava) bola slovenská spisovateľka, poetka, autorka lyrických subjektívnych básní, fejtónov a reportáží, dramatických románov, rozhlasových hier a rozprávok.
ATA

Ata môže byť:
ata je značka na vyjadrenie tlaku v absolútnych technických atmosférach
ATA môže byť:
Varroatóza

Varroatóza je choroba, spôsobená roztočom "Varroa destructor", napadajúca včely medonosné. Roztoče sa živia tukovými telieskami atakovaných včiel. Rozvojový cyklus trvá 9 až 10 dní. V tom čase samička znáša 3 až 6 vajíčok, z ktorých sa rodí 2/3 samíc a 1/3 samcov. Bez pomoci človeka atakované včelie rodiny po 2 – 3 rokoch celkom uhynú. Roztoč navyše často prenáša tzv. včelí mor.
Jozef Schek

Jozef Schek, vlastným menom Jozef Babušek (* 3. september 1921, Bratislava – † 22. august 2013, Piešťany) bol slovenský karikaturista, ilustrátor, grafik, typograf, autor plastík a kresliar komiksov. Je považovaný za jedného zo zakladateľov slovenského komiksu a moderného kresleného humoru.
Štúdium.
Študoval agronómiu v Brne, v roku 1948 však musel školu tesne pred štátnicami opustiť pre zlý kádrový posudok a pracoval deväť rokov ako technický kresliar v piešťanskej Kovotechne. V roku 1960 začal pracovne pôsobiť v Bratislave, kde absolvoval ako 44-ročný štúdium dejín umenia (cirkevná architektúra), avšak bývať už ostal v Piešťanoch.
Tvorba.
Jeho prvým komiksom bol "Dozorca a väzeň" (1947), uverejňovaný v humoristickom časopise Šidlo, ktorý vydávala Demokratická strana. Od roku 1959 spolupracoval s humoristickým časopisom Roháč. V roku 1965 v ňom začal publikovať najdlhší česko-slovenský komiks "" (podtitul: "Dieťa svojich rodičov"), ktorý vychádzal (s prestávkou v roku 1975) až do roku 1988. Podľa vlastných slov mu nakreslenie jedného dielu Jožinka trvalo dve hodiny, omnoho viac času mu zabralo prísť na nápad, ktorý by sa mu zdal vtipný. Jožinko istý čas vychádzal aj v českom časopise Pionýr pod názvom "Pepánek".
Namaľoval prvý sci-fi komiks v Česko-Slovensku "Desiata planéta". Sci-fi a dobrodružné komiksy kreslil úplne iným štýlom než humoristické. V rokoch 1965 – 1991 namaľoval pre české a slovenské časopisy 23 dobrodružných komiksov na pokračovanie.S autorkou predlohy vedecko-fantastických komiksov Kamilou Staškovou spolupracoval v rokoch 1960 – 1991, od roku 1973 do 1987 boli tieto komiksy uverejňované na dvojstrane v časopise Elektrón. V roku 1991 ilustroval pre detský časopis Ohník svoj posledný komiks "Kniha džungle", ktorým predstavil už svoj tretí umelecký prejav.
V roku 1968 začína jeho desaťročná spolupráca s českými časopismi, v tomto období nakreslil komiksy:
Ocenenia.
Primátor Piešťan Remo Cicutto mu udelil ocenenie Kultúrna osobnosť roka 2006.
Rodina.
Má dcéru Lauru, ktorá od roku 1997 žije v Kanade.
Michael Biehn

Michael Connell Biehn (* 31. júl 1956, Anniston, Alabama, USA) je americký herec a režisér. Je známy hlavne svojou úlohou Kylea Reesea, vojaka z budúcnosti v scifi trileri "Terminátor" a úlohami vo filmoch "Votrelci" (ako Dwayne Hicks) a "Priepasť" (ako Hiram Coffey).
Mladosť.
Aj napriek tomu, že sa narodil v meste Anniston v Alabame, vyhrastal v meste Lincoln v Nebraske. Keď mal 14 rokov, tak sa rodina opäť presťahovala do Lake Havasu City, kde získal školské štipendium na University of Arizona. Dva roky pred ukončením štúdia skúsil šťastie a zahájil svoju hereckú kariéru v Hollywoode.
Súkromný život.
Bol dvakrát ženatý. Jeho prvé manželstvo bolo s Carlen Olsenovou v rokoch 1980-1985, s ktorou má dvoch synov, dvojčatá Devona a Taylora (* 1983). Od januára 1988 žije s Ginou Marshalovou, s ktorou má tiež dvoch synov, Caelana Michaela (* 1992) a Alexandra (* 2003).
Božena Plocháňová

Božena Plocháňová (* 2. január 1929, Praha – † 11. august 2020, Bratislava) bola slovenská ilustrátorka a karikaturistka českého pôvodu.
Narodila sa v Prahe, kde vyrastala v časti Vinohrady. Od roku 1952 pôsobila v humoristickom časopise Roháč, ako jedna z prvých žien, venujúca sa profesionálne kreslenému humoru. Kmeňovou pracovníčkou tohto časopisu bola štyri desaťročia (až do jeho zániku). K spolupráci ju prehovoril maliar Štefan Bednár, vtedajší šéfredaktor. Približne 30 rokov kreslila populárny komiks o manželskom páre "Bill a Mary" (spočiatku odohrávajúci sa na Divokom západe, neskôr na Slovensku).
Ilustrovala mnoho detských kníh i učebníc, spolupracovala s autormi ako Mária Ďuríčková, Krista Bendová, Elena Čepčeková, napr. "Bola raz jedna trieda", "Danka a Janka", "Opice z našej police", knižnú tvorbu považovala za „sviatok“ a tak k nej aj pristupovala.
Oltcit

Oltcit je rumunská automobilka, ktorá v rokoch 1981 až 1996 vyrábala autá na báze francúzskej značky Citroën. Názov automobilky Oltcit bol odvodený jednak od miesta kde sa automobilka postavila – Oltenia a názvu automobilky Citroën, ktorá pre Oltcit vyvinula automobil.
História.
Po dohode medzi rumunskou štátnou organizáciou pre rozvoj automobilového priemyslu a francúzskou automobilkou Citroën sa v roku 1977 začala výstavba továrne v meste Craiova. Súčasťou dohody bol aj vývoj modelu automobilu, ktorý sa v tejto automobilke bude vyrábať. Citroën preto v roku 1980 skompletoval testovaciu sériu automobilov Citroën Visa a v roku 1981 v Oltcite začala výroba modelu Club 11. Tento model bol prakticky nezmenený vyrábaný až do roku 1996, kedy bola jeho výroba definitívne zastavená. Továreň v Craiove sa následne zamerala na výrobu modelov automobilov pre automobilku Daewoo.
Bedziansky potok

Bedziansky potok je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, na území okresu Topoľčany. Je to pravostranný prítok Nitry, má dĺžku 9,7 km a je tokom 4. rádu. 
Prameň.
Preteká Podunajskou pahorkatinou, podcelkom Nitrianska pahorkatina, pramení v lokalite Dolné krúžky, severne od obce Tvrdomestice, v nadmorskej výške približne 260 m n. m. 
Opis toku.
Tečie viac-menej juhojuhovýchodným smerom, najprv neďaleko obce Norovce a potom poza Malé Bedzany. Tu priberá pravostranný Ilus, napája vodnú nádrž Malé Bedzany a pokračuje juhovýchodným smerom. Napokon preteká okrajom mesta Topoľčany a v blízkosti obce Práznovce ústi v nadmorskej výške cca 168 m n. m. do Nitry.
Haláčovka

Haláčovka je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, má dĺžku 12,5 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Podunajskej pahorkatine, v podcelku Nitrianska pahorkatina, v časti Bánovská pahorkatina, v lokalite Tarabovec v nadmorskej výške približne 297 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na východ lesnatým prostredím, potom sa stáča na juhovýchod a preteká intravilánom obce Cimenná. Následne tečie cez lokalitu Vlčie jamy, ďalej preteká cez Cimenskú dolinu, pričom v hornej časti tečie východojuhovýchodným smerom. V strednej časti tečie opätovne na juhovýchod, napája vodnú nádrž Haláčovce a pod priehradným múrom tečie prechodne juhojuhovýchodným smerom intravilánom obce Haláčovce. Pod obcou už znovu tečie juhovýchodným smerom a tečie cez intravilány obcí Otrhánky a Pečeňany. Napokon sa stáča k ústiu východojuhovýchodným smerom, tečie v priestore Bebravskej nivy a na západnom okraji obce Rybany ústi v nadmorskej výške cca 184,5 m n. m. do Bebravy.
Hradniansky potok

Hradniansky potok je potok v severnom výbežku Podunajskej nížine, preteká územím okresov Trenčín a Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Svinice, meria 11,6 km a je tokom VI. rádu. Na dolnom toku sa nevýrazne vlní.
Prameň.
Pramení v Považskom Inovce na východnom svahu Železníka (), v lokalite Hrabová skalica, v nadmorskej výške približne 560 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa tečie najprv na východoseverovýchod, potom sa oblúkom stáča na juhovýchod a severne od obce Dubodiel ďalej na východ, pričom sa esovito stáča. V obci Veľká Hradná sa výraznejšie vlní, pod obcou sa esovito stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Pod Kochnáčom tečie na krátkom úseku severojužným smerom, po pribratí Kochnáčskeho potoka tečie k Ruskovciam opäť juhovýchodným smerom. Spomenutou obcou preteká východným smerom a k ústiu sa napokon stáča severoseverovýchodným smerom.
Ústie.
Do Svinice sa vlieva východne od obce Ruskovce v nadmorskej výške cca 213,5 m n. m.
Dubnička (prítok Bebravy)

Dubnička je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, meria 10 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhovýchodnom svahu Bánovského vrchu (484,0 m n. m.), v lokalite Rataje, v nadmorskej výške približne 345 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie severojužným smerom, na krátkom úseku následne juhozápadným smerom, sprava priberá prítok z juhojuhovýchodného svahu Bánovského vrchu a preteká Panskou dolinou opäť severojužným smerom. Ďalej stáča sa na juhozápad, vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a tečie intravilánom obce Dubnička. V obci priberá pravostranný Bradliansky potok, prechodne tečie severojužným smerom a pod obcou tečie znovu smerom na juhozápad. Ďalej preteká územím rozbrázdeným viacerými výmoľmi na ľavom brehu, pričom priberá prítok z lokality Lipový brod. Následne vteká do vodnej nádrže Prusy, do ktorej sprava ústi krátky prítok prameniaci južne od kóty 290,6 m n. m. Z nádrže vyteká juhojuhozápadným smerom, vzápätí sa esovito stáča, tečie územím Bebravskej nivy a pokračuje juhozápadným smerom cez intravilán mesta Bánovce nad Bebravou. Severne od centra mesta ústi v nadmorskej výške cca 197 m n. m. do Bebravy.
Hydina (potok)

Hydina je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, preteká územím okresov Bánovce nad Bebravou a Partizánske. Je to ľavostranný prítok Bebravy, má dĺžku 14,3 km a je tokom V. rádu. Na strednom toku napája vodnú nádrž Brezolupy a Nedašovský rybník. Na dolnom toku koryto križuje v severojužnom smere Rybiansky kanál.
Prameň.
Hydina vyteká z jazierka pri osade Látkovce na okraji Strážovských vrchov v nadmorskej výške približne 285 m n. m.
Opis toku.
Najprv tečie viac-menej severojužným smerom, južne od Látkoviec sa stáča a pokračuje západným smerom. Pod osadou Jerichov sa začína stáčať, podteká štátnu cestu č. 9, po pribratí Miezgovského potoka už opäť tečie severojužným smerom a napája spomenuté vodné plochy. Pod Nedašovským rybníkom sa stáča juhojuhozápad, juhovýchodne od Veľkých Ostratíc tečie na krátkom úseku najprv na juh, následne sa stáča na západ a podteká železničnú trať Trenčín – Chynorany južne od spomenutej obce. Medzi železničnou traťou a ústím tečie západoseverozápadným smerom a križuje Rybiansky kanál.
Ústie.
Do Bebravy sa vlieva na Bebravskej nive juhozápadne od obce Ostratice v nadmorskej výške cca 178 m n. m.
Obce.
Hydina preteká katastrálnymi územiami týchto obcí:
Osliansky potok (prítok Nitry)

Osliansky potok je potok na Hornej Nitre, v južnej časti okresu Prievidza. Je to ľavostranný prítok Nitry, meria 13,5 km a je tokom 4. rádu. Na hornom toku preteká najprv Lomskou dolinou a následne Hornoveskou dolinou s dvoma rekreačnými strediskami. Pri obci Oslany vytvára sihoť.
"Prameň:" v pohorí Vtáčnik na južnom svahu Plešiny (1 061,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 820 m n. m.
"Smer toku:" prevažne na severozápad, len v dolnej časti Hornoveskej doliny na západ
"Geomorfologické celky:" 1. Vtáčnik, podcelok Vysoký Vtáčnik, 2. Hornonitrianska kotlina, podcelok Oslianska kotlina
"Prítoky:" sprava Stratený potok, prítok spod Buchlova (1 040,5 m n. m.), Lubenský potok, dva prítoky spod Žarnova (839,8 m n. m.), zľava prítok z Hlbokej doliny, Cerová a prítok od obce Radobica
"Ústie:" do Nitry východne od obce Malé Kršteňany v nadmorskej výške okolo 200,5 m n. m.
"Obce:" rekreačná osada Lômy, osada Rudica, Horná Ves a Oslany
Bystrica (prítok Nitry)

Bystrica je potok na Hornej Nitre, v južnej časti okresu Prievidza. Je to ľavostranný prítok Nitry, meria 13,2 km a je tokom IV. rádu. Na hornom toku preteká Bystričianskou dolinou, na dolnom toku bifurkuje, v nadmorskej výške 342,5 m n. m. sa odpája vedľajšie rameno, ktoré sa vlieva do susedného Žiarneho potoka.
"Prameň:" v pohorí Vtáčnik na juhozápadnom svahu vrchu Vtáčnik (1 345,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 120 m n. m., v lokalite Stredný kostolík
"Smer toku:" najprv viac-menej na západ, pričom vytvára výrazný oblúk ohnutý na sever, ďalej pokračuje na sever až po vstup do kotliny, na dolnom toku tečie západoseverozápadným smerom
"Geomorfologické celky:" 1.Vtáčnik, podcelok Vysoký Vtáčnik, 2.Hornonitrianska kotlina, podcelok Oslianska kotlina
"Prítoky:" sprava prítok z doliny Hrádok, zľava prítok spod Zadného Kľaku, z oblasti Žiarneho vrchu a spod Malého Sádku (856,5 m n. m.)
"Ústie:" do Nitry východne od Chalmovej v nadmorskej výške okolo 218 m n. m.
"Obce:" iba Bystričany
Trebianka

Trebianka je potok na Hornej Nitre, na území okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Nitry, meria 10,6 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Potok pramení v Strážovských vrchoch na južnom svahu vrchu Boškovie laz (935,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 780 m n. m., v lokalite Kanianske lazy.
Smer toku.
Na hornom toku tečie viac-menej severojužným smerom, na strednom toku obteká Šutovskú horu na ľavom brehu oblúkom vypnutým na západ a na dolnom toku pokračuje juhovýchodným smerom.
Ústie.
Trebianka sa vlieva do Nitry západne od Laskára v nadmorskej výške približne 243 m n. m.
Obce.
Potok preteká len obcou Šútovce a územím zaniknutej obce Horné Šútovce na hornom toku. Na strednom a dolnom toku preteká pre verejnosť uzavretým vojenským územím.
Znečistenie Trebianky.
2. marca 2007 v Novákoch vybuchol delaboračný sklad "Vojenského opravárenskeho podniku". O niekoľko dní inšpektori Slovenskej inšpekcie životného prostredia v Trebianke namerali tridsaťnásobné prekročenie hodnoty šesťmocného chrómu. Boli prekročené aj hodnoty chemickej spotreby kyslíka, dusitanového a dusičnanového dusíka, ako aj ťažkých kovov - ortuti, kadmia, medi a olova. 
Opakované merania v ďalších dňoch už prekročenie limitu nepreukázali, čo potvrdilo predpoklady ktoré znečistenie toku pripisovali explózii.
Porubský potok (prítok Nitry)

Porubský potok je potok na Hornej Nitre, preteká územím okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Nitry, má dĺžku 11 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Malá Magura, na južnom svahu Magury (1 141,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 960 m n. m. 
Opis toku.
V pramennej oblasti priberá tri krátke prítoky z južných svahov Magury a tečie juhovýchodným smerom. Postupne priberá niekoľko krátkych prítokov: sprava z oblasti Kamenného, dva prítoky z oblasti Poľany a zľava z oblasti Dlhých zemí, vstupuje do Hornonitrianskej kotliny a preteká obcou Poruba. Pod obcou napája Laziansky rybník, pokračuje východojuhovýchodným smerom cez obec Lazany a výrazným oblúkom sa stáča k svojmu ústiu na juh. Do Nitry sa vlieva v nadmorskej výške okolo 280 m n. m. juhozápadne od obce Nedožery-Brezany.
Čausiansky potok

Čausiansky potok je potok na Hornej Nitre, vo východnej časti okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Handlovky, má dĺžku 7,4 km a je tokom V. rádu.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na juhovýchodnom svahu Mačacieho zámku (Misárskeho; 789,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 730 m n. m. V pramennej oblasti priberá dva prítoky, ktoré sa vidlicovito zbiehajú (566,6 m n. m.). Najprv tečie juhozápadným smerom, sprava priberá tri prítoky spod Mačacieho zámku, dva z oblasti Čausianskych lazov a zľava ďalšie dva prítoky spod Chrenovských lazov. Po vstupe do Hornonitrianskej kotliny (podcelok Handlovská kotlina) sa najprv stáča na juhojuhozápad, preteká obcou Malá Čausa a stáča sa na juh. Zľava priberá prítok spod kóty 608,7 m a napokon tečie k ústiu na juhozápad. Do Handlovky sa vlieva pri obci Veľká Čausa v nadmorskej výške okolo 305 m n. m.
Bystrica (prítok Nitrice)

Bystrica je potok na Hornej Nitre, v západnej časti okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Nitrice, meria 5,7 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Nitrické vrchy, na severovýchodnom svahu Čierneho vrchu (996,8 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 700 m n. m. Od prameňa tečie najprv na sever, postupne sa stáča na východ, zľava priberá štyri krátke prítoky z juhovýchodného úpätia Suchého vrchu (1 027,8 m n. m.) a stáča sa na juhovýchod. Sprava priberá prítok z oblasti Kuchyne, ďalší z oblasti Havranej skaly a vstupuje do Hornonitrianskej kotliny, do podcelku Rudnianska kotlina. Preteká obcou Rudnianska Lehota, stáča sa a tečie východným smerom k svojmu ústiu. Vlieva sa do vodnej nádrže Nitrianske Rudno severne od obce Nitrianske Rudno v nadmorskej výške cca 321 m n. m.
Jasenina

Jasenina môže byť:
Jasenina (potok)

Jasenina je potok na Hornej Nitre, v severozápadnej časti okresu Prievidza. Je to ľavostranný prítok Nitrice, má dĺžku 9,9 km a je tokom V. rádu.
Preteká Strážovskými vrchmi, pramení v podcelku Zliechovská hornatina, na juhovýchodnom úpätí vrchu Strážov () v nadmorskej výške okolo Sprvu tečie juhozápadným smerom, stáča sa na juhojuhovýchod, z pravej strany priberá dva krátke prítoky, zľava prítok () spod Ubočky () a postupne sa stáča na juh a juhozápad. Sprava priberá prítok prítok spod Vysokej (), zľava z Kohútovej doliny a preteká obcou Gápel. Ďalej priberá dva ľavostranné prítoky z oblasti osady Cobrial a významný prítok sprava, zo Zliechovskej doliny. Nasledujú pravostranný prítok spod Suchého vrchu (), ľavostranný spod Čavojského vrchu () a sprava najvýznamnejší prítok zo Slávikovej doliny. Jasenina sa potom stáča na juh, výrazne sa vlní, zľava priberá ešte tri prítoky: spod Čavojského vrchu, potok Šindeliarska a prítok spod Temešskej skaly (). Pred ústím sa rozvetvuje na dve ramená a pri osade Klin, na katastrálnom území obce Temeš, ústi v nadmorskej výške okolo do Nitrice.
Kubrica

Kubrica môže byť:
Kubrica (potok)

Kubrica je potok na Strednom Považí, na území okresu Trenčín. Je to ľavostranný prítok Tepličky, meria 7,7 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Trenčianska vrchovina, na južnom svahu Trubárky (670,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 580 m n. m. Najprv tečie západným smerom, následne sa stáča na severoseverozápad a preteká trenčianskou mestskou časťou Kubrica. Sprava priberá dva prítoky zo severného úpätia Janovho vrchu (486,0 m n. m.), vstupuje do Trenčianskej kotliny a severozápadným smerom preteká mestskou časťou Kubrá. Na jej území sa koryto vlní a vytvára sihoť, potom sa stáča najprv na západ, vzápätí na sever a pokračuje východným okrajom mesta Trenčín. Na jeho území ústi v nadmorskej výške cca 212 m n. m. do Tepličky.