burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži

4. otvorené majstrovstvá Európy v bridži sa konali v dňoch 12. až 27. júna 2009 v talianskom meste San Remo. Súťažilo sa v ôsmich kategóriách: páry - mixy, open, ženy, seniori a družstvá - mixy, open, ženy, seniori. Otvorenosť majstrovstiev spočívala v tom, že sa ich mohli zúčastniť aj mimoeurópski hráči a družstvá mohli byť zložené z hráčov rôznych štátov; zároveň mohlo štartovať viacero družstiev z toho istého štátu. Boli to prvé otvorené majstrovstvá Európy, na ktorých sa zúčastnili aj slovenskí reprezentanti.
Slovensko reprezentovali:
Kategórie.
Družstvá - open.
Súťaže sa zúčastnilo 117 družstiev zo 46 štátov, zvíťazilo družstvo Holandska.
Družstvá - mixy.
Súťaže sa zúčastnilo 89 družstiev z 36 štátov. Družstvá boli rozdelené do 6- a 5-členných skupín. Prví traja zo skupiny postúpili do kvalifikácie A, ostatní do kvalifikácie B. V kvalifikačných skupinách sa hralo švajčiarskym systémom a do vyraďovacej fázy postúpilo prvých 27 družstiev; z kvalifikácie B postúpilo 5 družstiev.
Víťazom Otvorených majstrovstiev Európy sa stalo družstvo Hauge (Rossen Gunev, Dessy Popova , Rune Hauge, Gunn Vist, Erik Saelensminde, Anna Malinowski ). Vo finále na 48 rozdaní porazili družstvo Neve (Jean Allix, Joanna Neve, Vanessa Reess, Eric Mauberquez). Tretie skončili družstvá: Badger (Jeffrey Allerton, Paula Leslie, Frances Hinden, Graham Osborne) a De Botton (Janet de Botton, Artur Malinowski, Nicklas Sandqvist, Nevena Senior). Družstvo De Botton skončilo na treťom mieste aj pred dvomi rokmi.
Družstvá - ženy.
Súťaže sa zúčastnilo 20 družstiev z 15 štátov, víťazom sa stal tým CBC Milano.
Družstvá - seniori.
Súťaže sa zúčastnilo 24 družstiev z 22 štátov, víťazom sa stal tým Miroglio.
Páry - open.
Víťazmi tejto kategórie sa stal švédsky pár Peter Fredin a Bjorn Fallenius.
Páry - mixy.
Súťaže zmiešaných párov sa zúčastnili za Slovenskú republiku Alojz Zlacký a Ljubov Tokárová. V základnej kvalifikácii skončili na 242. mieste s výkonom 45,85%. Postúpili do semifinále B a zo semifinále B do finále B, kde skončili na 91. mieste s výkonom 47,94%.
Majstrami Európy sa stali Turci Emine Kondakci Sen a Tezcan Sen. Bola to prvá zlatá medaila pre Turecko na otvorených majstrovstvách Európy. Druhé miesto získali Dessy Popova a Rossen Gunev z Bulharska, tretie miesto Francúzi Joanna Neve a Jean-François Allix.
Páry - ženy.
Víťazkami tejto kategórie sa stal holandský pár Martine Verbeeková a Wietske van Zwolová.
Páry - seniori.
Víťazmi tejto kategórie sa stali Talian Amadeo Comella a Poliak Jacek Romanski.
Introduce Yourself

Introduce Yourself je v poradí druhý štúdiový album americkej rockovej skupiny Faith No More. Tento album vyšiel v roku 1987, je to posledný album so spevákom Chuckom Mosleyom,ktorého neskôr nahradil Mike Patton.
Jorginho (futbalista, 1964)

Jorginho, celým menom Jorge de Amorim Oliveira Campos (* 17. august, 1964, Rio de Janeiro, Brazília) je bývalý brazílsky futbalový obranca. Bol majstrom sveta v brazílskom mužstve počas majstrovstiev sveta 1994.
Klubová kariéra.
Jorginho začal so svojou profesionálnou kariérou za miestny klub América Football Club. Už nasledujúcu sezónu prestúpil do slávnejšieho klubu Clube de Regatas do Flamengo.
V roku [1989] odišiel do Európy, konkrétne do nemeckého klubu Bayer 04 Leverkusen. Tu hrával väčšinou na krídle a počas sezóny 1991/92 strelil päť gólov.
Jorginho podpísal v roku 1992 kontrakt s gigantom Bayern Mníchov, v tej dobe hrával v obrane s Thonom, Helmerom a neskôr Matthäusom. Počas svojej druhej sezóny za klub vyhral ligový titul, no po návrate Markus Babbela z hosťovanie odohral Jorginho len desať ligových zápasov v sezóne 1994/1995/95.
Po úspechu v Japonsku, kde hrával za Kashima Antlers sa Jorginho vrátil do Brazílie a hral do svojich 39 rokov. Hrával za kluby São Paulo, Vasco da Gama a Fluminense.
Reprezentačná kariéra.
Jorginho odohral za Brazílske národné mužstvo 64 zápasov, v ktorých strelil tri góly. Reprezentoval Brazíliu na majstrovstvách sveta 1990 a 1994. 
Trénerská kariéra.
V roku 2006 sa stal hlavným trénerom América-RJ. 31. júla toho roku si ho ako asistenta trénera reprezentácie vybral jeho bývalý spoluhráč a tréner Dunga.
Baryón lambda

Častica Λ je zložená častica, ktorá patrí do skupiny hyperónov. Hyperóny patria do skupiny fermiónov a majú väčšinou spin ½ (okrem Ω-). Známe sú celkom štyri Λ častice (líšiace sa nábojom).
Najčastejšia býva Λ0 s hmotnosťou cca 1116 MeV. Má dobu života asi 2,5.10-5 s.
Rozpadá sa podľa týchto vzorcov:
Λ0 → p + π- (asi 67% prípadov), Λ0 → n + π0 (asi 33% prípadov).
Hyperjadrá.
Hyperóny sú častice vykazujúce silné interakcie. Môžu byť teda naviazané do jadier. Tým vzniknú tzv. hyperjadrá. Väčšinou je jeden z neutrónov nahradený časticou Λ0. Napr. v urýchľovačoch boli pozorované hyperjadrá 9BeΛ. Hyperjadrá sú nestabilné (pretože hyperóny sú nestabilné), takže napr. vyššie uvedené hyperjadro 9BeΛ sa rozpadá podľa vzorca 9BeΛ → p + π- + 8Be4, alebo 9BeΛ → 4He + 3He + n.
Federico Chueca

Federico Chueca, celým menom "Pío Estanislao Federico Chueca y Robres",(* 5. máj 1846, Madrid, Španielsko – † 20. júl 1908, Madrid) bol španielsky hudobný skladateľ, ktorý sa preslávil svojimi zarzuelami, z ktorých najznámejšia je La Gran Vía (1886), ktorú vytvoril v spolupráci s Joaquínom Valverde.
Život a tvorba.
Narodil sa v Madride ako syn domovníka. Ako osemročný začal navštevovať konzervatórium v Madride a vynikal v hre na klavíri. Rodina ho však tlačila k tomu, aby študoval medicínu. V roku 1865 sa zúčastnil študentskej demonštrácie, za čo sa dostal na tri dni do väznice San Francisco. Vo väzení skomponoval valčík "Lamentos de un preso" (Náreky väzňa), ktorý neskôr zinštrumentoval Francisco Barbieri a uviedol s veľkým úspechom, čo bol sľubný začiatok Chuecovej kariéry.
Chueco sa stal pianistom a viedol orchester v Teatro Variedades. Zložil množstvo skladieb, v ktorých ukázal svoj mimoriadny talent pre melódiu a rytmus.
Ján Mastiliak

Služobník Boží Ján Ivan Mastiliak, CSsR (* 5. november 1911, Nižný Hrabovec – † 18. september 1989, Prešov) bol gréckokatolícky kňaz, redemptorista, jeden z odsúdených v politickom procese s predstaviteľmi reholí v 50. rokoch 20. storočia.
Mastiliaka a jeho dvoch súrodencov v detstve vychovávala matka, otec zahynul v bani v USA. V roku 1922 začal spolu so svojím bratom študovať v redemptoristickom juvenáte v Hlučíne na Morave. V roku 1928 vstúpil do noviciátu redemptoristov východného obradu v Stropkove. Po zložení rehoľných sľubov 2. augusta 1929 začal študovať v Obořišti, kde bol kňazský seminár pražskej provincie. 9. augusta 1933 ho mukačevský biskup Alexander Stojka vysvätil za diakona, o rok neskôr, 12. augusta 1934, bol v Užhorode vysvätený na kňaza. V roku 1935 dokončil svoje štúdia v Obořišti a od 25. júla krátko pôsobil v kláštore v Michalovciach. Na jeseň toho istého roku nastúpil na základnú vojenskú službu v Košiciach a potom v Prahe.
V roku 1937 ho predstavení vyslali na štúdiá do Ríma. Štúdium na Gregoriánskej univerzite zakončil licenciátom z teológie, na Pápežskom východnom inštitúte získal v roku 1942 titul "Doctor in scientiis ecclesiasticis orientalibus" (oboje na tému: "Fuitne Vladimirus Solovjev Catholicus?"). V roku 1944 sa vrátil na Slovensko. Po návrate do Michaloviec sa Mastiliak stal predstaveným michalovského kláštora. Od jesene 1945 prednášal dogmatiku, filozofiu a orientalistiku v seminári v Obořišti. 
Tam bol 14. marca 1950 zatknutý a obvinený z protištátnej činnosti a špionáže v prospech Vatikánu. Vo vykonštruovanom procese, v ktorom boli spolu s ním súdení i ďalší predstavitelia katolíckych reholí (napr. jezuita František Šilhan) bol 5. apríla ako jediný odsúdený na doživotný trest. Bol väznený v Ruzyni, na Pankráci, na Mírove, vo Valdiciach a v Leopoldove. Vo väzení sedel štyri mesiace v jednej cele spolu s Gustávom Husákom, čo neskôr pozitívne ovplyvnilo obnovu gréckokatolíckej cirkvi. V roku 1955 mu bol na základe amnestie prezidenta republiky trest skrátený na 25 rokov ostrého väzenia. Napokon bol podmienečne prepustený v máji roku 1965. 
Po prepustení nesmel pracovať ako kňaz, preto si našiel prácu v Komunálnych službách v Prešove ako záhradník. Od roku 1966 pracoval ako tlmočník v odevných závodoch v Prešove. V roku 1968 sa zapojil do obnovy gréckokatolíckej cirkvi a bol ustanovený za predstaveného michalovskej viceprovincie redemptoristov. Zo zdravotných dôvodov sa však nemohol aktívne venovať pastorácii. Preto sa venoval hlavne výuke tajných kandidátov na kňazstvo, z ktorých bolo neskôr asi tridsať vysvätených, spovedaniu a duchovnému vedeniu. Svoje jazykové znalosti (ovládal 14 jazykov) využil na plodnú prekladateľskú aktivitu: pre potreby tajného štúdia a rehoľnej i laickej formácie preložil vyše sto titulov zahraničnej literatúry do slovenčiny. Tieto preklady sa potom šírili samizdatom. 
Zomrel v Prešove krátko pred pádom komunistického režimu.
31. januára 2015 bol otvorený jeho beatifikačný proces.
Kvetný vzorec

Kvetný vzorec je stručný zápis opisujúci usporiadanie kvetu rastliny. V zápise sa používajú písmená, číslice a symboly, ktoré označujú jednotlivé časti kvetu, sú navzájom oddelené a nasledujú za sebou v stanovenom poradí. Tieto znaky odpovedajú pohlaviu kvetu, jeho symetrii, počtu kvetných obalov a ich vzájomnému zrastaniu, počtu tyčiniek, postaveniu semenníka a počtu plodolistov v kvete.
Tento zápis má zjednotiť označenie stavby kvetov a používaných na Slovensku (prípadne v Česku). Jeho používanie je dobrovoľné a nazáväzné. Rôzne iné krajiny používajú iné kvetné vzorce.
Základným kvetným vzorcom pre slivku domácu je ☿ 🜨 K5 C5 A5n G(1).
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010

Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2010 bol v poradí 9. turnaj majstrovstiev Európy v hádzanej mužov, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konal sa v piatich rakúskych mestách: Viedeň, Innsbruck, Linz, Graz a Viedenské Nové Mesto, v dňoch od 19.31. januára 2010, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo domáceho Rakúska. Svoj druhý titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2011, ktoré organizovalo Švédsko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Európsky hádzanársky turnaj zaznamenal dovtedajší vysielateľský rekord, keď 1 700 hodín celkového vysielacieho pokrytia sledovala vyše 1 miliarda divákov (1,03 milardy).
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín, ktoré sa uskutočnilo 24. júna 2009, nasadené do nasledovných výkonnostných košov:
Majstrovstvá Európy v hádzanej 2010

Majstrovstvá Európy v hádzanej 2010 môže byť:
Majstrovstvá sveta v hádzanej 2009

Majstrovstvá sveta v hádzanej 2009 môže byť:
Godfrey Khotso Mokoena

 
 
 
Godfrey Khotso Mokoena, známy aj pod menom Khotso Mokoena, (* 6. marec 1985, Heidelberg, Juhoafrická republika) je juhoafrický atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Kariéra.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne skok do diaľky na druhom mieste výkonom 824 cm. K prvému miestu Panamčana Irvinga Saladina mu chýbalo 10 cm a pred tretím Kubáncom Ibrahimom Camejom mal náskok 4 cm.
Dwight Phillips

 
 
 
 
Dwight Phillips (* 1. október 1977, Decatur, Georgia, USA) je americký atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Kariéra.
Sezóna 2009.
Dňa 7. júna skočil na mítingu v Eugene výkon 874 cm, čo je celkovo piaty najlepší výkon histórie skoku do diaľky. Pri tomto pokuse mal protivietor 1,2 m/s.
Odense

Odense je dánske mesto na ostrove Fyn, ktorého je správnym strediskom. S počtom 170-tisíc obyvateľov (2013) je tretím najväčším mestom Dánska.
Názov mesta pochádza zo slov "Odins Vi", teda "Odinovo miesto", a odkazuje na severskú mytológiu.
Je jedným z najstarších miest Dánska, v roku 1988 oslávilo 1 000 rokov od založenia. Rakva svätého Knuta bola v stredoveku obľúbeným pútnickým miestom.
Mesto leží v Odensskom zálive na Odensskej rieke ("Odense Å"). V Odense sa 2. apríla 1805 narodil slávny spisovateľ, básnik a rozprávkar Hans Christian Andersen. V jeho rodnom dome je dnes múzeum. Jeden dom v historickej časti mesta je prestavaný na Dom Hansa Christiana Andersena.
V Odense je aj múzeum klasického skladateľa Carla Nielsena, ktorý sa narodil neďaleko Odense.
Pivovar Albani varí medzi inými i pivo "Odense Pilsner".
V meste je zoologická záhrada a tiež sídlo Juhodánskej univerzity. V Odense sa taktiež nachádza aj najmenší obchodný dom IKEA na svete.
Zo športových klubov je najvýznamnejší Odense BK, založený v roku 1887.
V máji 2022 sa mesto vrátilo k električkovej doprave, ktorá bola zrušená v roku 1952. Trať s dĺžkou 4,5 kilometra má 26 zastávok a vedie od severozápadu mesta na juh.
Radžedefova pyramída

Radžedefova pyramída alebo Džedefreho pyramída alebo Lepsius II alebo Pyramída Lepsius II je nedokončená pyramída, ktorá sa nachádza na pahorku pri dedine Abú Rawáš v Egypte.
Postavil ju faraón Radžedef (2528–2520 pred Kr.), Chufuov syn a nástupca. Je najsevernejšou pyramídou, ak nepočítame tajomný objekt s označením Lepsius I. Pyramída ostala nedokončená, alebo ju rozobrali, takže dodnes sa z nej zachovalo približne 15 horizontálnych vrstiev kamenných blokov a 21 m hlboká jama. Na jej mieste sa mala nachádzať subštruktúra so zostupnou chodbou, predsieňou a pohrebnou komorou. Z pyramídového komplexu sa zachoval narýchlo vybudovaný zádušný chrám z nepálených tehál, pravdepodobne Menkaureom, a v ňom okrem fragmentov niekoľkých sôch príslušníkov Radžedefovej rodiny aj vápencová sfinga. V areáli sa našlo veľké množstvo úlomkov z viac než dvadsiatich sôch panovníka, jama v tvare lode a pozostatky satelitnej pyramídy. Z komplexu viedla neobvykle dlhá vzostupná cesta z nílskeho údolia, dosahovala až 1 700 m. Pri svojej projektovanej výške okolo 67 m, by bola Radžedefova pyramída vďaka zvýšenému podložiu o 20 m vyššia ako Chufuova Veľká pyramída pri neďalekej Gíze.
Guimarães (mesto)

Guimarães je mesto v severozápadnom Portugalsku. Spomína sa ako kolíska portugalského národa, pretože sa tu narodil prvý portugalský kráľ Alfonz I. Súčasná populácia mesta presahuje 52 000 obyvateľov a v celom obvode obce žije 163 000 obyvateľov. 
Stred mesta bol pre svoju historickú hodnotu v roku 2001 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Ibrahim Camejo

 
 
Ibrahim Camejo Savas známy aj pod skráteným menom Ibrahim Camejo (* 28. jún 1982, Ostrov mládeže, Kuba) je kubánsky atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Kariéra.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne skok do diaľky na treťom mieste výkonom 820 cm. K druhému miestu Juhoafričana Khotsa Mokoenu mu chýbali 4 cm a pred štvrtým Zimbabwčanom Ngonidzashem Makushom mal náskok 1 cm.
Ngonidzashe Makusha

Ngonidzashe Makusha (* 11. marec 1987) je zimbabwiansky atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Kariéra.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu skončil v disciplíne skok do diaľky na štvrtom mieste výkonom 819 cm. K tretiemu miestu Kubánca Ibrahima Cameja mu chýbal 1 cm a na štvrtom mieste skončil vďaka lepšiemu druhému najlepšiemu skoku, keďže s piatym Kubáncom Wilfredom Martínezom mal rovnaký najlepší skok - 820 cm.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Európa – Skupina 7

V 7. kvalifikačnej skupine o postup na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 hrali proti sebe , , , , a . Každý hral proti každému dvakrát, t. j. jeden zápas na domácom štadióne a druhý na súperovom. Víťazom skupiny sa stala reprezentácia Srbska. Druhé miesto obsadilo Francúzsko a posunulo sa do baráže o majstrovstvá sveta.
Zápasy.
Program zápasov bol dohodnutý v januári 2008 v Kodani.
Kostol svätého Martina (Šurany)

Kostol sv. Martina sa nachádza Šuranoch, v mestskej časti Nitriansky Hrádok, ktorý je okrem iného známy aj nálezom Hrádockej Venuše. Pôvodná stavba tohto kostola pochádza z 18. storočia. V roku 1967 bola postavená nová veža a v roku 2000 prešla rozsiahlou rekonštrukciou a prestavbou celá budova. Tým sa svojim atypickým vzhľadom zaradila medzi zaujímavosti blízkeho regiónu.
Kostol patrí pod farnosť Šurany, kde pôsobí ako dekan-farár Rudolf Daňo a výpomocný duchovný Anton Grznár
Poriadok sv. omší.
Pondelok: 16:30 h
Nedeľa: 9:00 h
Svätá spoveď je v pondelok pred prvým piatkom od 15:30 do 16:30 h.
Kaiserslautern

Kaiserslautern je mesto v juhozápadnom Nemecku, v spolkovej krajine Porýnie-Falcko. Počet obyvateľov dosahuje takmer 100 000 (r. 2006). V meste a jeho bezprostrednom okolí žije navyše približne 50 000 armádnych príslušníkov NATO (prevažne Američania). Mesto je tiež známe ako centrum informačných a komunikačných technológií, tamojšej technickej univerzite a viacerým výskumným inštitútom.
Might and Magic

Might and Magic ("MM" alebo "MaM") je séria RPG hier vytvorených spoločnosťou New World Computing a vydaných spoločnosťou The 3DO Company v rokoch 1986 – 2002. Hlavným autorom týchto hier bol Jon Van Caneghem. Might and Magic spadá pod žáner fantasy a je považovaná za jednu z tradičných fantasy RPG hier.
Hlavná herná línia.
Hlavná herná línia pozostáva z desiatich hier:
Vzniklo tiež niekoľko spin-offov, ako napríklad Heroes of Might and Magic, Crusaders of Might and Magic, Warriors of Might and Magic, Legends of Might and Magic a fanúšikovský Swords of Xeen.
Herný svet.
Aj keď sa hlavná dejová zápletka týchto hier odohráva vo fantasy prostredí, skoro všetky hry obsahujú tiež prvky sci-fi. Vedecká fantastika bola z tejto série plne odstránená až v deviatom dieli, ktorého príbeh sa už uberá iným smerom.
Tulip House

Tulip House Boutique Hotel je hotel v Starom Meste (Bratislava). Bol prvým 5 hviezdičkovým apartmánovým hotelom v Bratislave. Vznikol v secesnej budove z roku 1903 (po rozsiahlej rekonštrukcii v rokoch 2006 – 2008), ktorá slúžila ako obytný dom s pavlačovými bytmi.
Hotel má veľkometrážne apartmány a štyri mezonetové byty (Penthouse). Okrem hotela je v budove aj reštaurácia, fitnes a kaviareň, ktorá nadväzuje na kaviareň Tulipán.
Od septembra 2017 je hotel premenovaný na "Roset Boutique Hotel"
Marek Mertel

Marek Mertel (* 7. jún 1989, Nitra) je profesionálny slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
Odchovanec klubu Hk Nitra. Od začiatku sezóny 2003/04 až do konca sezóny 2006/07 odohral 161 zápasov za juniorov Hk Nitra do 18 a 20 rokov. V nasledujúcej sezóne 2007/08 vznikol projekt HK VSR SR 20, kde hrali hráči do 20 rokov s klubmi zo slovenskej extraligy. Po sezóne 2007/08 ako 19-ročný pokračoval v projekte - tím sa už volal HK Orange 20 - ako jeho kapitán. Kapitánom bol aj na majstrovstvách sveta do 20 rokov. Po majstrovstvách sa vrátil do Nitry kde dokončil sezónu 2008/09.
V sezóne 2009/10 podpísal zmluvu s HC Košice.
Pico (ostrov)

Pico je ostrov na Azorských ostrovoch, známy najmä vďaka svojej sopke Ponta do Pico, ktorá dosahuje nadmorskej výšky 2351 m, čím je najvyššou horou Portugalska a zároveň treťou najvyššou horou v Atlantickom oceáne. Ostrov je druhý najväčší ostrov v rámci Azorských ostrovoch a je dlhý 46,23 km a vo svojom najširšom bode dosahuje 15,87 km šírky. Celkovo zaberá plochu o výmere 447 km². Je vzdialený 8,3 km juhovýchodne od ostrova Faial a 15 km juhozápadne od ostrova São Jorge. 
Známy portugalský spisovateľ Raúl Brandão pomenoval ostrov Ilha Preta ("Čierny ostrov") vďaka čiernej vulkanickej zemi známej svojími vinicami.
Vinice na ostrove boli v roku 2004 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Administratívne je otrov rozdelený do troch územných celkov : Lajes do Pico, Madalena a São Roque do Pico.
Na severe ostrova sa medzi obcami Santa Luzia a Bandeiras nachádza regionálne letisko zabezpečujúce spojenie s hlavným mestom Portugalska Lisabonom (TAP/SATA), ako aj s ostatnými Azorskými ostrovami (SATA). Okrem toho existuje aj každodené lodné prepojenie (Transmaçor) so susednými ostrovami São Jorge, a Faial. V letnom období existuje aj lodné spojenie s ostatnými Azorskými ostrovami.
The Real Thing

The Real Thing je v poradí tretí štúdiový album americkej rockovej skupiny Faith No More. Je to prvý album s novým spevákom Mikeom Pattonom, ktorý nahradil Chucka Mosleya v januári 1989. Najväčšími hitmi boli „From out of Nowhere“ a „Epic“.
Besh o droM

Besh o droM je hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 1999 v Budapešti. Besh o droM kombinuje cigánsku hudbu s prvkami džezu, rocku a folklóru. Inšpiruje sa najmä hudbou z Transylvánie, Bulharska, Grécka, Egypta a Libanonu.
Crime Investigation Australia

Crime Investigation Australia (slovensky "Austrálska vyšetrovacia služba") je austrálsky televízny seriál o skutočných zločinoch. Jej moderátorom je Steve Liebmann. Program popisuje najšokujúcejšie a najkrutejšie zločiny svojho druhu v Austrálii. Obsahuje rozhovory s členmi rodiny a priateľmi obetí, svedkami a detektívmi.
Douro (rieka)

Douro (, ) je rieka v Španielsku (Kastília-León) a v Portugalsku (Norte) na Pyrenejskom polostrove. Čiastočne tvorí hranicu medzi obomi krajinami. Je dlhá (podľa niektorých prameňov až ). Povodie má rozlohu približne .
Priebeh toku.
Pramení v Iberskom pohorí v Španielsku. Na hornom a strednom toku v hlbokej doline pretína Starokastílsku vysočinu. Potom opúšťa vysočinu a v dĺžke preteká jedným z najkrajších európskych kaňonov, ktorý je 200 až hlboký a šírka koryta je 30 až . Na dolnom toku, už v Portugalsku, tečie rieka v širokej doline medzi horami a končí v prímorskej nížine. Ústi do Atlantického oceánu pričom vytvára estuár, ktorý je od otvoreného mora oddelený piesočným prahom.
Prítoky.
Najväčšie prítoky sú Pisuerga, Adacha, Esla, Tormes, Tamiga.
Vodný stav.
V zime a na jar dochádza k prudkým záplavám, pri ktorých stúpne hladina v roklinách o 15 až a v rovinách môžu byť zatopené priľahlé oblasti. Priemerný prietok vody v ústi činí 700 m³/s) a maximálne /s.
Využitie.
Lodná doprava je možná do vzdialenosti od ústia. Na rieke boli vybudované priehrady a vodné elektrárne. Údolie rieky a jej prítoku Pisuergy je hlavnou obilnicou Španielska. V údoliach, ktorými rieka preteká, bolo vybudované veľké množstvo viníc, ktoré produkujú najznámejšie vína na svete. Vinohradnícka oblasť produkujúca portské víno bola v roku 2001 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Na rieke ležia mestá Soria, Aranda de Duero, Zamora (Španielsko), Peso da Régua, Porto (Portugalsko).
Vinohradnícka oblasť Alto Douro

Vinohradnícka oblasť Alto Douro () leží na portugalských brehoch rieky Douro na severovýchode krajiny. Oblasť má rozlohu cca .
Víno sa tu vyrába už 2 000 rokov a v roku 1756 bola oblasť vyhlásená za prvú zákonom chránenú vinohradnícku oblasť. Najznámejšie víno je portské.
Región sa skladá z 13 miest ("concelhos"): Mesão Frio, Peso da Régua, Santa Marta de Penaguião, Vila Real, Alijó, Sabrosa, Carrazeda de Ansiães, Torre de Moncorvo, Lamego, Armamar, Tabuaço, S. João da Pesqueira a Vila Nova de Foz Côa.
V roku 2001 bolo Alto Douro zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Kláštor Kristovho rádu

Kláštor Kristovho rádu () bola pôvodne templárska pevnosť z 12. storočia. Po zrušení rádu templárov na začiatku 14. storočia prevzal správu kláštora Kristov rád. Stavba stojí v meste Tomar a je z jednou najväčších portugalských pamiatok.
Vďaka svojej historickej hodnote bol kláštor v roku 1988 zapísaný na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
&lt;br&gt;
Sintra (mesto)

Sintra je mestečko (vila) v Potugalsku, ktorého počiatky siahajú do stredoveku. Už v 11. storočí hispánsko-arabský geograf Al-Bakrí zachytil popis tohto miesta. 
V meste sa nachádzal celý rad stavieb islamskej architektúry, avšak po jeho dobytí križiakmi v 12. storočí bola väčšina zničená a postavené nové stavby. Veľa z nich stojí dodnes, čím robia zo Sintry jednu z najvýznamnejších pamiatkových oblastí Portugalska. 
Od roku 1995 je Sintra i s priľahlou oblasťou zapísaná na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Bašta (hradby)

Bašta (z tal. bastia/nem. Bastei) je časť hradieb (mesta, hradu, tvrdze, kaštieľa, kláštora, kostola) alebo násypu, ktorá vystupuje z hradieb (násypu) spravidla po celej výške (na spôsob obrannej veže) na získanie prehľadu o päte hradieb a priekope ako aj na bránenie hradieb streľbou (aj) zboku. Novoveká bašta s ostrým britom uprostred a päťuholníkovým pôdorysom sa nazýva presnejšie bastión.
Bašta bola obranný prvok stredovekých a ranonovovekých hradieb. Prispievala k aktívnej obrane hradných múrov, bývali v nich umiestnené strieľne. Zvláštnym druhom bašty je tzv. predsunutá bašta, ktorá sa stavala na vyvýšenom kopci v blízkom okolí a bývala využívaná ako delostrelecké stanovište. Bašta väčšinou prevyšuje hradby, avšak nedosahuje také výšky ako veže.
Údolie Côa

Údolie Côa je portugalské údolie tvorené riekou Côa známe najmä vďaka nálezom prehistorického umenia v podobe skalných rytín a kresieb. Bolo ich tu nájdených veľké množstvo, väčšinou sa datujú do doby približne medzi rokmi 22 000 – 10 000 pred Kr.
Pre svoju mimoriadnu historickú hodnotu bolo v roku 1998 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
V roku 2010 bola lokalita UNESCO rozšírená o Siega Verde v španielskej provincii Salamanca. Miestne skalné rytiny majú rovnaký pôvod ako tie na portugalskej strane hranice.
Angra do Heroísmo (okres)

Angra do Heroísmo („zátoka hrdinstva“) je okres (município) zaberajúci asi polovicu ostrova Terciera v Azorách s asi 35 065 obyvateľmi. Plochou relatívne veľmi malú časť tohto okresu (časť 4 obcí okresu) tvorí rovnomenné mesto s asi 10 200 obyvateľmi. 
Začiatky histórie mesta siahajú do 15. storočia, kedy mesto stálo na dôležitej križovatke lodných trás medzi Európou, Amerikou a Afrikou. Práve na tomto mieste, po návrate z objaviteľskej plavby do Indie v roku 1499, pochoval Vasco da Gama svojho brata Paula. V ranom 17. storočí sa prístave pravidelne zastavovali španielske flotily lodí naložené pokladmi na spiatočnej ceste z Ameriky do Európy.
Vďaka svojej historickej hodnote bolo v roku 1983 centrum mesta zapísané do zoznamu kultúrneho svetového dedičstva UNESCO.
Kláštor v Alcobaçe

Kláštor v Alcobaçe je stredoveký cisterciánsky kláštor zapísaný od roku 1989 na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO s najväčším gotickým kostolom v Portugalsku. Nachádza sa v meste Alcobaça. Kláštor spolu s kostolom patria medzi prvé gotické stavby v Portugalsku a taktiež sú jedny z prvých kláštorov cisterciánskeho rádu v tejto krajine.
Dejiny kláštora.
Kláštor v Alcobaçe založil prvý portugalský kráľ Alfonz I. v roku 1153 ako dar pre Bernarda z Clairvauxu, ktorým si pripomínali víťazstvo nad Maurami pri Santaréme v roku 1147. V jeho rozširovaní pokračoval kráľ Dinis I. Zakladajúci cisterciánsky konvent bol vyslaný z materského kláštora Clairvaux vo Francúzsku. 
Kláštor v Alcobaçe zároveň slúžil ako hrobka panovníkov a členov kráľovskej rodiny:
Laurisilva

Laurisilva či Vavrínový les je les pralesovitého typu, ktorý sa vyskytuje na niekoľkých makaronézskych ostrovoch. Vyskytuje sa v ňom relatívne veľké množstvo organizmov endemického typu. Vďaka svojej jedinečnosti bol madeirský les zapísaný v roku 1999 na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Prales tohto typu kedysi pokrýval väčšinu európskeho kontinentu. So zmenou podnebia však ustúpil a relikty pôvodného pralesa prežili dodnes len v Makronézii (lesy vavrínového typu sú aj v južnej Číne, v Japonsku a v Tasmánii; zastúpenie rastlinných a živočíšnych druhov je tam však úplne odlišné).
Následkom odlesňovania, poľnohospodárstva, pastierstva a dovozu exotických rastlín zaberá laurisilva v Makronézii stále menšiu plochu:
Laurisilva patrí k lesom, ktoré sú stále vlhké. Na ostrove Madeira sa vyskytujú na severných svahoch v nadmorských výškach 300 až 1 400 m a v 700 až 1600 m na južných svahoch v oblastiach, ktoré sú každý deň niekoľko hodín pokryté hmlou. Pokiaľ ide o rastliny a živočíchy, je madeirský prales z 90 % pôvodný, niektoré druhy sú madeirské endemity.
Nájdeme tu vavrín "Laurus azorica", ktorého plodmi – čiernymi bobuľami – sa živí holub madeirský "(Columba trocaz)", vavrín "Laurus canariensis", vavrín "Ocotea foetens", hruškovec americký, t.j. avokádo "(Persea indica)", cezmínu "Ilex canariensis" a vresovec stromovitý "(Erica arborea)".
Thasos (ostrov)

Thasos (staršie alebo nesprávne "Thassos"; po grécky: "Θάσος" – Thasos) je najsevernejší grécky ostrov v Egejskom mori; administratívne je to krajská jednotka Východnej Makedónie. Nachádza sa približne 7 kilometrov od pevniny Grécka a 20 kilometrov juhovýchodne od Kavaly. Patrí k vyhľadávaným turistickým cieľom v Európe. Hlavným mestom je Limenas Thasou (nazývaný aj Limenas alebo Thasos) s 3 130 obyvateľmi, pričom celkový počet obyvateľov ostrova je okolo 16 000 obyvateľov. Na tento ostrov sa dá dostať trajektom z Keramoti, ktorý premáva každý deň, viackrát do dňa.
Charakteristika.
Thasos patrí medzi Severoegejské ostrovy a pri rozlohe je dĺžka jeho pobrežia približne . Povrch ostrova je hornatý, najvyšší vrchol Ypsarion dosahuje . Pláže Thasosa sú piesčité aj kamienkové a povrch ostrova pokrývajú najmä borovicové, píniové a olivovníkové háje, časť územia i zmiešaný les. Ťaží sa tu mramor a vo veľkom vyrába a vyváža víno. Špecialitou je vysokokvalitný olivový olej, olivy a ovocie nakladané v mede.
Ostrov je považovaný za jeden z najzelenších ostrovov v Grécku. V lete je ostrov navštevovaný turistami, ktorý si prídu vychutnať krásne čisté more, piesočnaté pláže a kultúru, ktorú je cítiť na každom kroku. V chladnejšom období je ostrov využívaný predovšetkým na turistiku a cyklistiku. Okolitá krajina je ideálna pre pešiu turistiku.
Thasos je jedinečný tým, že jeho pobrežie lemujú nádherné pláže, ktoré sú obmývané smaragdovým morom. Ostrov si stále zachováva svoje prírodné bohatstvo rovnako ako aj vzácne historické pamiatky z obdobia antiky.
Horské dediny na ostrove v sebe ukrývajú tradičnú architektúru s kamennými domčekmi a dláždenými uličkami. Skvelým príkladom je dedina Kastro, ktorá leží vo vnútrozemí ostrova. Dedina je považovaná za najstaršiu dedinu na ostrove. Názov dediny pochádza zo starého hradu, ktorý tam kedysi existoval a slúžil na ochranu obyvateľstva. Kastro sa nachádza v srdci ostrova, presne v strede, vo výške 45 - 500 metrov nad morom.
Dejiny.
Thasos, nazývaný zásluhou množstva lesov a vlahy „zeleným smaragdom v Egejskom mori“, je miestom, ku ktorému sa viažu báje. Je známy ako zem mýtických Sirén, ktoré tu podľa gréckych báji žili a spôsobili stroskotanie nejednej lode.
Názov ostrov vraj dostal podľa princa Thasosa, ktorý sa tu usadil počas hľadania svojej sestry Európy, unesenej bohom Diom. Iná verzia odvodzuje názov ostrova od slova „dasos“ znamenajúce les, ktorým bol ostrov od prvopočiatku pokrytý. 
Prvé záznamy o osídlení sa datujú už od roku 2000 pred Kr. a kolonizovaný bol v 7. stor. pred Kr. obyvateľmi mesta Paros. Ostrov prosperoval vďaka ťažbe zlata a mramoru, pestovaniu olív a viniča. Neskôr bol okupovaný Macedóncami a k ďalšiemu vzostupu došlo až za vlády Rimanov, ktorí tu obnovili ťažbu mramoru a pestovanie viniča. Po nich prevzali nadvládu nad ostrovom Benátčania, v 15. storočí Turci a až v roku 1912 sa vrátil späť Grékom.
Durmitor

Durmitor je pohorie na severe Čiernej Hory pri hraniciach s Bosnou a Hercegovinou. Je súčasťou Dinárských hôr. Najvyšším vrcholom Durmitoru je "Bobotov kuk" (). Krajina je pustá, rastie tu prevažne tráva, borovica horská a rôzne druhy machov. Celá oblasť je tvorená vápencom rovnako ako celé jadranské pobrežie Chorvátska a Bosny.
Geológia.
Pohorie sa z geologického hľadiska skladá zo silno zvrásnených druhohorných vápencov, ktoré sú značne poznamenané činnosťou dávnych ľadovcov a tektonikou. Medzi početné krasové javy tu patria závrty, jaskyne, priepasti.
Ochrana prírody.
V pohorí sa nachádza 19 jazier väčšinou ľadovcového pôvodu. Centrálna časť pohoria s hlbokými kaňonmi riek Tara, Draga a Sušica o rozlohe bola v roku 1952 vyhlásená za národný park. Oblasť je pomerne málo navštevovaná. Od roku 1980 je Národný park Durmitor zapísaný na zoznam svetového prírodného dedičstva UNESCO.
Osídlenie.
V horách je len niekoľko malých dedín, kde sa darí iba pastierom. Významným strediskom zimných športov je obec Žabljak ležiaca v nadmorskej výške . Pohorie má i svoj historický význam – v rokoch 1942 – 1943 sa tu skrývali juhoslovanskí partizáni a Josip Broz Tito.
Trogir

Trogir (, , ) je prímorské kúpeľné mesto v Splitsko-dalmatínskej župe v Chorvátsku na pobreží Jadranského mora, v ktorom v roku 2001 žilo 13 322 obyvateľov. Historické centrum mesta je situované na malom ostrove medzi pevninou a ostrovom Čiovo.
Dejiny.
Trogir založili grécki kolonisti niekedy v 3. storočí pred Kr. Veľký rozvoj zaznamenalo za čias rímskej vlády, kedy sa stalo významným prístavom. V 9. storočí uznával Trogir zvrchovanosť chorvátskych vládcov, medzi Trogirom a Chorvátskym kráľovstvom boli čulé obchodné vzťahy. Chorváti potomkom rímskych mešťanov v Dalmácii hovorili Latini. V roku 1123 dobyli mesto Saracéni a skoro celé ho zničili.
Vo vlastníctve mesta sa striedali Byzantínci, Normani a iné ríše. V 13. storočí pripadol na 100 rokov Uhorsku. V roku 1420 ho ovládli Benátky. V roku 1814 sa vrátil pod uhorskú správu a začlenil sa do Rakúsko-Uhorska. S rozvojom turizmu v druhej polovici 20. storočia sa stal Trogir kúpeľným mestom.
V roku 1997 bolo historické centrum mesta Trogir zapísané na zoznam svetových kultúrnych pamiatok UNESCO.
Pamiatky.
V meste sa nachádza katedrála svätého Vavrinca budovaná v priebehu 13. – 15. storočia, kostoly, paláce a opevnenia z obdobia 14. – 17. storočia najmä v renesančnom a románskom slohu.
Campo Grande (Misiones)

Campo Grande je hlavné mesto departmentu Cainguás v provincii Misiones na severovýchode Argentíny.
Dejiny.
Mesto bolo založené 29. marca 1946.
Obyvateľstvo.
Mesto malo v roku 1991 3923 obyvateľov. Za desať rokov počet vzrástol o 34,9% na 5293. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 6 547 obyvateľov.
Campo Grande

Campo Grande môže byť:
James Dasaolu

James Dasaolu (* 5. september 1987, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský atlét, ktorý sa venuje behu na 100 metrov.
Osobné rekordy.
Osobný rekord v behu na 60 metrov si zabehol v Bratislave 5. februára 2009 na mítingu "ELÁN Míting 2009" v hale Elán. V I. sérii behu dosiahol čas 6,71 s, čo bol osobný rekord, ale v II. sérii si tento čas vylepšil na 6,70 s.
Výkonnostný rast.
2007 - 6,75 s (Londýn, Spojené kráľovstvo; 20. január)
2009 - 6,70 s (Bratislava, Slovensko; 5. február)
2007 - 10,33 s (Bedford, Spojené kráľovstvo; 23. jún)
&lt;br&gt;2008 - 10,26 s (Luzern, Švajčiarsko; 16. júl)
&lt;br&gt;2009 - 10,09 s (Ženeva, Švajčiarsko; 6. jún)
Cheryl Haninová

Cheryl Haninová vydatá Cheryl Bentovová alebo Cheryl Ben Tovová (Haninová je jej dievčenské meno, ktoré používa v súčasnosti) (* 1960) bola agentka izraelského Mosadu, ktorá v roku 1986 pod krycím menom Cindy vylákala izraelského nukleárneho technika Mordechaja Vanunu do Ríma, odkiaľ ho uniesli do Izraela, kde ho odsúdili na 18 rokov väzenia za to, že zverejnil podrobnosti o izraelskom jadrovom programe.
Detstvo a mladosť.
Haninová sa narodila v USA, do Izraela sa presťahovala až ako dospievajúca. Detstvo prežila v Pensylvánii a v Orlande na Floride v židovskej rodine. V Orlande študovala Edgewaterovu strednú školu a navštevovala židovské kluby. Aby sa spamätala z rozvodu rodičov, na radu rabína sa vydala na na tri mesiace do Izraela študovať hebrejčinu. Izrael sa jej natoľko zapáčil, že sa rozhodla ostať v ňom žiť. Po dokončení školy nastúpila v roku 1978 do izraelskej armády, do jednotiek Nahal. Zároveň pracovala v kibuci Jad-Hana, kde sa zoznámila s Oferom Ben Tovom, s ktorým sa v roku 1985 sa zosobášili.
Služba v Mosade.
Pred rokom 1986 vstúpila do Mosadu a absolvovala výcvik. Skutočnosť, že je žena, sa stala jej prednosťou. Po ukončení výcviku začala pracovať v jednom z tímov Mosadu. Obvykle plnila úlohy ako manželka alebo priateľka niektorého agenta. V roku 1986 sa zúčastnila na únose Mordechaja Vanunu, svojej najväčšej a zároveň poslednej akcii. Jej aktívnu kariéru v spravodajskej službe ukončila nepozornosť Vanunovej stráže. Pri transporte na súd si napísal Vanunu okolnosti svojho únosu na dlaň a pritlačil ju na okienko auta, keď prechádzali okolo novinárov.
Daniel Bailey

Daniel Everton Bailey známy aj pod skráteným menom Daniel Bailey (* 9. september 1986) je atlét, reprezentujúci Antiguu a Barbudu, ktorý sa špecializuje na beh na 100 metrov.
Kariéra.
Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach bol vo veku 17 rokov vlajkonosičom svojej krajiny počas otváracieho ceremoniálu. Štartoval tu v behu na 100 metrov, kde vypadol v rozbehu časom 10,51 s. O štyri roky neskôr sa zúčastnil Letných olympijských hier v Pekingu a tu opäť štartoval len v behu na 100 metrov, kde postúpil z rozbehu do medzibehu časom 10,24 s. V medzibehu vypadol časom 10,23 s.
Tuba (hudobný nástroj)

Tuba je basový plechový dychový nástroj hudobný nástroj s rozsahom Es2(kontraEs) - a1 (niekedy až c2). Tento nástroj sa objavil v orchestroch v 19. storočí a kvôli jeho mohutnosti sa používal najmä v revolučných skladbách.
Ladenie a rozsah.
Tuba je zvukovo najhlbší z plechových dychových nástrojov a jeden z najhlbšie znejúcich hudobných nástrojov vôbec - hlbšie znejú len píšťaly niektorých registrov na organe. Ladí sa najčastejšie v základných ladeniach C,B, Es, F alebo ich kombináciách. Jej rozsah je závislý aj od nátrubku a fyzických dispozícií hráča. Je opatrený troma (u majstrovských nástrojov až šiestimi) rotačnými ventilmi alebo piestami. Z nich piaty a šiesty slúžia k dolaďovaniu najhlbších tónov alebo k prelaďovaniu a zmene rozsahu.
Vodné pólo na Letných olympijských hrách 2008

Vodnopólový turnaj na Letných olympijskych hrách 2008 v Pekingu prebiehal od 9. augusta do 24. augusta. Uskutočnil sa v Ying Tung Natatorium. V mužskej časti sa zúčastnilo 12 tímov a v ženskej 8. Ženské finále sa odohralo 21. augusta a mužské 24. augusta. Medzi mužmi obhájili titul Maďari a v ženách vyhrali Holanďanky.
Ženský turnaj.
Skupina A: 
Skupina B:
Mužský turnaj.
Skupina A: 
Skupina B
Katedrála svätého Jakuba (Šibenik)

Katedrála svätého Jakuba je rímskokatolícka katedrála v historickom centre chorvátskeho mesta Šibenik. Je postavená v goticko-renesančnom štýle.
Dejiny.
Stavbu začal v roku 1431 dalmatínsky staviteľ Juraj Dalmatinac s použitím talianskeho modelu trojloďovej baziliky s apsidou a krížovou kupolou.
Od roku 1477 bol hlavným staviteľom Niccolo Fiorentino. Dokončil bočné lode a strechu. V roku 1505 prevzali vedenie stavby Bartolomeo del Mestre a Giacomo del Mestre a v roku 1535 bola katedrála dokončená. Vysvätená bola v roku 1555. V roku 1895 ju pápež Lev XIII. povýšil na basilica minor.
Fasáda s Najsvätejšou Trojicou je jediné priečelie svojho druhu v Európe.
Od roku 2000 je katedrála zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Vodárenská veža (Komárno)

Vodárenská veža v Komárne (vodojem) bola postavená v roku 1902 v duchu dobového romantizmu. Považuje sa za charakteristickú budovu mesta Komárno. 28-metrová stavba zo začiatku minulého storočia je stále v prevádzkyschopnom stave, ale z dôvodu zvýšených tlakových pomerov sa už v súčasnosti nepoužíva.
Štadión Tatran

Tatran Štadión bol štadión prešovského futbalového tímu 1. FC Tatran Prešov. Patril medzi najstaršie futbalové štadióny na Slovensku a často je označovaný ako "dedo štadión". V roku 2009 bolo osadených 3 400 stoličiek na tribúnu, ktorá bola určená na státie. Táto rekonštrukcia stála 5 mil. korún a kapacita štadióna sa znížila na 5 410 miest. Kapacita pred rokom 2009 bola 14 000 divákov, z čoho bolo 2 000 miest na sedenie a 12 000 na státie. V roku 2018 bol zbúraný a na tom istom mieste ho má nahradiť Futbal Tatran Aréna.
Dejiny.
Mesto ešte v závere roka 1899 darovalo športovcom lúku s rozlohou 8000 štvorcových siah. V priestore pri Mlynskom jarku vyrástli pri hracej ploche najprv kabíny a klubovňa, v roku 1907 aj drevená tribúna pre 400 ľudí. Od roku 1926 bolo ihrisko oplotené. Počas druhej svetovej vojny si nemeckí vojaci vytvorili z hracej plochy parkovisko vozidiel. Štadión po bombardovaní mesta prederavili tri krátery, drevená tribúna ľahla popolom po bombovej explózii, obraz skazy doplnili zrúcaný plot a polámané bariéry. Už v roku 1945 však bola opravená hracia plocha, o rok neskôr pribudol okolo ihriska plot a začala sa stavať tribúna s 1500 sedadlami. V roku 1947 už boli divákom k dispozícii aj dve bočné tribúny s ďalšími 1520 sedadlami. Po rekonštrukcii a vybudovaní prístavby v roku 1994 mal štadión 1. FC Tatran kapacitu 7900 miest, z toho 2000 na sedenie. V roku 2009 pribudli sedadlá aj na dovtedajšom ovále určenom na státie. Kapacita štadióna sa tak znížila na 5410 miest, no sú všetky na sedenie. 
V roku 2018 bol štadión zbúraný. Na jeho mieste vyrastie nový štadión Futbal Tatran Aréna.
Vodné pólo na Letných olympijských hrách 2008 – ženy

Vodno pólový turnaj žien na letných olympijských hrách v Pekingu vyhrali hráčky Holandska, keď vo finále porazil USA 9-8. Tretie boli Austrálčanky. Hralo sa vo dvoch skupinách po štyroch tímov. Víťaz skupiny postúpil do semifinále. Druhý a tretí postúpili do štvrťfinále. Všetky zápasy sa odohrali v hale Ying Tung Natatorium.
Skupiny.
Čas je podľa čínskeho.
A-skupina.
11. august 2008 
13. august 2008 
15. august 2008 
B-skupina.
11. august 2008 
13. august 2008 
15. august 2008 
Vyraďovacia časť.
Zápas o 7. miesto.
17. august 2008 
Štvťfinále.
17. august 2008 
Zápas o 5.miesto.
19. august 2008 
Semifinále.
19. august 2008 
O 3. miesto.
21. august 2008 
Finále.
21. august 2008
Národný park Plitvické jazerá

Národný park Plitvické jazerá (chorv. "Nacionalni park Plitvička jezera") je najznámejší národný park v Chorvátsku, ktorý leží v Licko-senjskej župe. Nachádza sa na hornom toku rieky Korana medzi horskými vápencovými masívmi Veľká a Malá Kapela a Pleševica medzi mestami Karlovac a Zadar v blízkosti hranice s Bosnou a Hercegovinou. Krasové jazerá sú terasovito rozložené a spojené prietokmi. Nachádza sa tu 140 vodopádov, 20 jaskýň a žriediel. Rozloha parku je . Lesy sú bukové, jedľové, smrekové a tisové. Žijú tu medvede, líšky, srnce a diviaky.
História.
Označenie "Plitvické jazerá" po prvé použil v roku 1777 kňaz Dominik Vukasovič. 8. apríla 1949 bol založený národný park na ochranu unikátnej kaskády (prevýšenie ) a v roku 1979 bol zaradený na zoznam Svetového dedičstva UNESCO. Do roku 1958 bol pre turistov neprístupný. Na jar 1991 sa územie parku stalo miestom veľkonočnej krvavej bitky, prvého vojenského konfliktu, ktorý si vyžiadal obete v rámci juhoslovanskej občianskej vojny. Dodnes (2017) sú na niektorých miestach míny.
Turistika.
Park navštevuje ročne 200 000 turistov. Vstup do národného parku je platený , turistické trasy a mosty vedú po oboch stranách kaňonu i pod vodopádmi. K najvyššie položenému jazeru ("Proščansko jazero") jazdí kyvadlová doprava, ktorá je v rámci zaplateného vstupu zadarmo. Cez jazero "Kozjak" pláva pravidelne parník.
Na "Plitvických jazerách" boli nakrúcané niektoré scény filmu Poklad na Striebornom jazere alebo Winnetou.
Vodstvo.
V parku je na piatich riekach 16 väčších a niekoľko malých jazier, ktoré sa delia na dve skupiny – "Horné" a "Dolné". Celková rozloha jazier je .
Parník

Parník bola pôvodne loď poháňaná parným strojom, neskôr aj parnou turbínou.
V súčasnosti je týmto slovom neodborne označovaná aj motorová loď pre hromadnú dopravu osôb.
Najznámejšou podobou parníka z minulosti je kolesový parník. Skrutkové parníky boli vo veľkom stavané od 19. až do polovice 20. storočia.
Prvý parný stoj vynašiel John Walt v rokoch 1776-1784.
Národný park Þingvellir

Þingvellir je národný park na juhovýchode Islandu pri polostrove Reykjanes. V tejto oblasti vznikol Althing, najstarší parlament v Európe. 
Oblasť bola v roku 1944 vyhlásená za národný park a v roku 1983 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Ľubica Trubíniová

Ing. Ľubica Trubíniová (* 30. október 1958, Bratislava) je slovenská geotechnička a environmentálna aktivistka.
V roku 1983 absolvovala s vyznamenaním a cenou dekana Stavebnú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave, odbor Konštrukcie a dopravné stavby, špecializácia geotechnika. V roku 1993 bola zakladateľkou a riaditeľkou slovenskej odbočky organizácie Greenpeace. V rokoch 20042006 bola jedným z koordinátorov Mimovládneho výboru Naše Tatry – spontánnej iniciatívy ochranárov, odborníkov a osobností kultúrneho života na obnovu Tatranského národného parku po veternej smršti 19. novembra 2004.
Príležitostne publikuje v médiách a zborníkoch s environmentálnou a energetickou problematikou.
Za svoju činnosť získala v roku 1997 Cenu Josefa Vavrouška udeľovanú Nadáciou Charty 77 a v roku 2000 1. cenu The Sasakawa Environmental Award udeľovanú The Sasakawa Peace Foundation.
Časopis Nový Profit vyhlásil za výrok týždňa jej údajnú vetu „Ja elektrinu k svojmu životu nepotrebujem, ten televízor si kľudne pozriem aj pri sviečkach“. Ľubica Trubíniová tvrdí, že ide o znovu vytiahnutý pozostatok diskreditačnej kampane; chybu priznala i redakcia časopisu a verejne sa za ňu ospravedlnila.
V roku 2006 vo voľbách do NR SR kandidovala na 49. mieste kandidátky strany Slobodné Fórum, navrhla ju Demokratícká únia. Strana sa nedostala do parlamentu.
Tsodilo

Tsodilo je archeologická oblasť v púšti Kalahari v severozápadnej časti Botswany, ktorá je od roku 2001 súčasťou Svetového dedičstva UNESCO. V tejto lokalite, ktorá zaberá približne 10 km², sa nachádza viac ako 4 500 skalných malieb a ďalších pamiatok pripomínajúcich ľudskú činnosť. Vek jednotlivých malieb je rozdielny, niektoré sú však až desiatky tisíc rokov staré. Oblasť je tradičnou domovinou Sanov, pre ktorých má Tsodilo veľmi náboženský a duchovný význam.
Výskumy v roku 2006, našli v lokalite pozostatky artefaktov starých 70 000 rokov. Našla sa skalná rytina hlavy hada Boa, ktorý bol vyrezaný do skaly v lokalite Tsodilo a predstavuje tak najstarší ľudský rituál.
Omo

Omo je rieka v Etiópii. Je dlhá.
V údolí rieky sa našli nálezy kostrových pozostatkov predkov človeka. Preto bolo toto údolie zaradené do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO.
Priebeh toku.
Pramení v centrálnej časti Etiópskej vysočiny. Tečie prevažne na juh. V horách je dolina rieky úzka zatiaľ čo na dolnom toku sa výrazne rozširuje. Ústi do jazera Turkana. Preteká cez Národný park Mago a Národný park Omo.
Vodný režim.
Najväčší prietok má v období dažďov v lete. V roku 2006 spôsobila rieka na svojom dolnom toku rozsiahle záplavy.
Chirotonia

Chirotonia alebo chirotónia (gr. χειροτονία) je obrad ustanovenia (vysviacky) biskupa vo východných cirkvách. Vykonáva sa vkladaním rúk ostatných biskupov, preto sa zvykne nazývať aj rukopoloženie.
The American Institute for Central European Legal Studies

The American Institute for Central European Legal Studies (skr. AICELS) je nepolitická výskumná inštitúcia so sídlom v Rincone, GA, v Spojených štátoch amerických, ktorej hlavným cieľom je podporovať transatlantické vzťahy v oblasti práva a právnej vedy prostredníctvom realizácie výskumných projektov a publikačnej činnosti. Podporuje odbornú diskusiu medzi profesormi práva, študentmi právnických fakúlt i odborníkov z právnej praxe z rôznych krajín (USA, Rumunsko, Česko, Poľsko atď.) a umožňuje im vzájomnú výmenu ich skúseností.
Zameriava sa na právo štátov strednej a východnej Európy. The American Institute for Central Europaen Legal Studies vydáva recenzovaný časopis AICELS Law Review – Journal on Central European Law, ďalej zborníky, monografie, či učebnice. Pre svojich členov, ale aj pre širokú verejnosť usporadúva konferencie k rôznym aktuálnym právnym témam.
Členovia tejto organizácie pri svojej vedeckej práci musia rešpektovať etický kódex, ktorý obsahuje zásady vedeckého bádania a nakladania s výsledkami svojej činnosti. Pre lepšiu komunikáciu s členmi a právnickou verejnosťou v štátoch strednej a východnej Európy bol vytvorený systém národných konzultantov, ktorí pomáhajú sprostredkovať kontakt s výskumným centrom v Spojených štátoch.
Vodné pólo na Letných olympijských hrách 2008 – muži

Mužský vodno pólový turnaj na olympijských hrách v Pekingu vyhrali hráči Maďarska, keď vo finále porazili hráčov USA 14 - 10. Na treťom mieste sa umiestnili hráči Srbska. Hralo sa vo dvoch skupinách po šesť tímov. Prvý postupoval priamo do semifinále. Druhý a tretí postúpili do štvrťfinále. Všetky zápasy sa odohrali v hale Ying Tung Natatorium.
Skupiny.
Čas je podľa čínskeho.
A-skupina.
10. august 2008 
12. august 2008 
14. august 2008 
16. august 2008 
18. august 2008 
B-skupina.
10. august 2008 
12. august 2008 
14. august 2008 
16. august 2008 
18. august 2008 
Vyraďovacia časť.
Zápasy o 7. - 12. miesto.
20. august 2008 
Štvrťfinále.
20. august 2008 
Zápas o 11. miesto.
22. august 2008 
Zápasy o 7. - 10. miesto.
22. august 2008 
Semifinále.
22. august 2008 
Zápas o 9. miesto.
24. august 2008 
Zápas o 7. miesto.
24. august 2008 
Zápas o 5. miesto.
24. august 2008 
Zápas o 3. miesto.
24. august 2008 
Finále.
24. august 2008