burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Koválovský potok

Koválovský potok je potok na Záhorí, preteká územím okresu Senica. Je to pravostranný prítok Myjavy, má dĺžku 8,1 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Preteká Chvojnickou pahorkatinou, pramení v podcelku Zámčisko, na juhovýchodnom svahu vrchu Zámčisko (434,1 m n. m.) v lokalite Medzi hájmi, v nadmorskej výške približne 292 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juh, tečie zalesneným územím v lokalite Bažantnica a postupne sa stáča juhovýchodným smerom. Následne vstupuje do podcelku Unínska pahorkatina, kde zľava priberá najprv prítok (229,8 m n. m.) z oblasti Koválovcov a následne z tej istej strany prítok z lokality Padelky. Potom sa stáča severojužným smerom a preteká intravilánom obce Koválov, v strede obce mení smer a prechodne tečie juhovýchodným smerom. Ďalej priberá ľavostranný Smrdácky potok, stáča sa na juhojuhozápad a preteká okolo samoty Melišovci na ľavom brehu. V lokalite Jazerské diely sa stáča a na krátkom úseku tečie na západojuhozápad, z pravej strany priberá Dojčiansky potok, stáča sa na juh a napája vodnú nádrž Koválov. Pod nádržou vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Myjavská niva, stáča sa juhozápadným smerom, podteká cestu II. triedy č. 500 a tečie v blízkosti obce Dojč. Tu sprava priberá krátky vodný kanál pritekajúci od miestneho poľnohospodárskeho družstva a sprava sa následne oddeľuje vedľajšie rameno, ktoré z juhu obteká Dojč a ústi do Dolinského potoka. Koryto sa napokon stáča severojužným smerom, križuje koryto Obradznovského potoka a juhojuhovýchodne od obce Dojč sa v nadmorskej výške cca 181 m n. m. vlieva do Myjavy.
Džiu-džicu

Džiu-džicu alebo džú džucu (staršie alebo nespisovne "jiu-jitsu"; po japonsky: 柔術 - "džú-džucu", čiže v anglickom prepise "ju-jutsu" alebo menej správne "j(i)u-jitsu") je staré japonské bojové umenie založené na technikách bez zbrane. Používa ale aj techniky malých zbraní, zahrňuje metódy kopov, úderov, použitia kolien, hádzania, škrtenia, blokovania kĺbov, držania a zviazania nepriateľa.
Z japonského džiu-džicu vzniklo niekoľko novších bojových umení, medzi ktoré patria brazílske džiu-džicu a nemecké džiu-džicu. 
Dejiny.
O spôsobe boja džiu-džicu existujú zmienky v starej japonskej mytológii už spred 2 000 rokov. Začiatok moderného džiu-džicu sa traduje medzi 8. až 16. storočím nášho letopočtu. V týchto časoch bolo Japonsko zmietané neustálymi občianskymi vojnami. Džiu-džicu bolo bojovým umením japonskej triedy bojovníkov Bushi, ktorá zahrňovala aj slávnych samurajov. Samuraji sa obracali k džiu-džicu, keď prišli o svoj meč v boji, alebo keď boli zastihnutí bez neho. Bol to spôsob neozbrojeného boja, ale využíval v prípade potreby aj zbrane (nôž, palicu a.i.).
Obdobie Edo, nazývané aj Tokugawské (16031868), nastolilo pevnú vojenskú vládu na čele so šógunom. V tomto období prestal mať boj taký silný vplyv na život v Japonsku a preto džiu-džicu prosperovalo aj ako umelecká forma. Toto obdobie je preto známe aj ako Zlatý vek džiu-džicu. Džiudžicu sa začalo presúvať viac smerom k neozbrojeným technikám. Niektoré z jeho hlavných smerov boli ovplyvnené čínskymi bojovými umeniami. Obdobím Mejdži (1868), ktoré prinavrátila moc z rúk šóguna späť do rúk cisára, započalo obdobie úpadku džiu-džicu. Väčšina samurajov bojovala po boku šóguna, a preto upadli po jeho porážke do nemilosti. Cisár im zakázal cvičiť ich formy boja. Niektorí majstri však naďalej pracovali v ilegalite, alebo preniesli svoje umenie do iných krajín. V tomto období sa džiu-džicu dostáva po prvýkrát aj do Európy.
V roku 1882 zakladá Džigoró Kanó (18601938) na základoch džiu-džicu džudo, ktoré sa stáva prostriedkom zdokonaľovania osobnosti. Počas príprav na 2. svetovú vojnu japonská vláda požiadala Kana, aby cvičil japonských vojakov. Kano, ako odpoveď na túto výzvu, začal skrývať techniky v džude.
Po porážke Japonska v 2. svetovej vojne nasledovala americká okupácia Japonska. Počas okupácie siahali Američania po všetkom, čo mohli z japonských vedomostí využiť, vrátane bojových umení. Aby sa tomuto zabránilo, bolo džudo pretvorené do formy zápasenia a mohlo sa naďalej praktikovať ako šport. Po ukončení americkej okupácie však už bolo džudo nenávratne zmenené. Napriek tomu mu džiu-džicu veľkou mierou vďačí za svoje pretrvanie.
Moderné džiu-džicu zahŕňa aj obranu proti súčasným improvizovaným zbraniam, ako rozbité fľaše, stoličky a podobne. Ako šport sa džiu-džicu veľmi neujalo, pretože neponúka také možnosti športového zápolenia ako napríklad džudo alebo karate. Nacvičujú sa síce kata, ale tie sú len formálnou prezentáciou techník.
Obrádznovský potok

Obrádznovský potok je potok na Záhorí, v centrálnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Starej Myjavy, meria 11,3 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v Chvojnickej pahorkatine, východne od obce Koválov v lokalite Obradznové lósy, v nadmorskej výške cca 225 m n. m. 
Smer toku.
Najprv tečie na juh, veľkým oblúkom obteká zo západnej strany Veľkú horu (247,9 m n. m.), stáča sa na juhovýchod a z ľavej strany priberá Kadlubkovský potok. Odtiaľ pokračuje na juh, dvakrát sa esovito stáča a tečie priamo na juh. Po pribratí Rehákovho kanála sa stáča na západ a výraznejšie rozširuje svoje koryto. Východne od obce Dojč sa stáča najprv na juhozápad, potom na západojuhozápad a križuje koryto Koválovského potoka. Na dolnom toku už tečie západným smerom súbežne s korytom Starej Myjavy na ľavom brehu. Pri osade Hornovci sa napokon stáča na juh a ústi do Starej Myjavy.
Ústie.
Do koryta Starej Myjavy sa vlieva juhovýchodne od obce Štefanov, pri osade Hornovci, v nadmorskej výške približne 175 m n. m. 
Obce.
Nepreteká intravilánom žiadnej obce, tečie týmito katastrálnymi územiami:
Suprémum

Suprémum množiny reálnych čísel formula_1 je číslo formula_2 také, ktoré je najmenším horným ohraničením. Horné ohraničenie je číslo väčšie alebo rovné ľubovoľnému prvku množiny formula_1. Supremum označujeme formula_4. 
Najväčšie dolné ohraničenie nazývame infimum.
Definičné vlastnosti superéma.
Príklad.
Majme množinu formula_13. Ukážeme, že formula_14 je jej suprémom.
Pasecký potok (prítok Teplice)

Pasecký potok je potok na Záhorí, na území okresu Senica. Je to pravostranný prítok Teplice, meria a je tokom V. rádu. Na hornom toku (cca ) v obdobiach bez zrážok vysychá. Na dolnom toku, v okolí obce Rybky, sa koryto výraznejšie vlní.
Prameň.
Pramení na juhozápadnom okraji Bielych Karpát juhozápadne od kóty v lokalite Kútiky, v nadmorskej výške približne , severovýchodne od obce Častkov.
Smer toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juhojuhovýchod, potom na juhozápad, východne od Častkova tečie prechodne severojužným smerom. Po sútoku s Častkovským potokom pokračuje k obci Rohov juhozápadným smerom, za obcou sa stáča na juh. Na dolnom toku, od obce Rybky tečie najprv na juhojuhovýchod, vytvára výrazný ohyb na západ a potom už pokračuje k ústiu juhovýchodným smerom.
Ústie.
Do Teplice ústi na okraji mesta Senica (pri priemyselnej zóne) v nadmorskej výške cca 
Obce.
Pasecký potok preteká štyrmi katastrálnymi územiami:
Čaňov

Čaňov je krátky potok na Záhorí, v okrese Skalica. Je to pravostranný prítok Kováloveckého potoka, meria 1,6 km a je tokom V. rádu. 
Preteká Chvojnickou pahorkatinou, pramení v lokalite Čaňov v nadmorskej výške približne 260 m n. m. Od prameňa tečie najprv na juh, vytvára oblúk prehnutý na západ a ďalej sa stáča juhovýchodným smerom. Bez pribratia významnejších prítokov sa severne od obce Radošovce vlieva v nadmorskej výške cca 228 m n. m. do Kováloveckého potoka.
Koválovecký potok

Koválovecký potok je potok na Záhorí, preteká východnou časťou okresu Skalica. Je to pravostranný prítok Chvojnice, má dĺžku 6,5 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení na južnom okraji Bielych Karpát (podcelok Žalostinská vrchovina) na juhozápadnom úpätí vrchu Čupy (574,3 m n. m.), v lokalite Cerovina, v nadmorskej výške približne 380 m n. m.
Opis toku.
Najprv tečie juhozápadným smerom, vstupuje do Chvojnickej pahorkatiny, sprava priberá prítok z lokality Staré hory a zľava občasný tok spod Richtárky (509,0 m n. m.). Ďalej sa stáča na západ, preteká obcou Koválovec a ústi do vodnej nádrže Radošovce (235,0 m n. m.). Z pravej strany sa do nádrže vlieva Hlboký potok, Koválovecký potok následne vyteká z nádrže a na krátkom úseku pokračuje na juhozápad. Z pravej strany následne priberá Čaňov a ďalej už tečie smerom na juh. Na dolnom toku preteká intravilánom obce Radošovce, podteká štátnu cestu č. 51 a juhozápadne od centra obce sa v nadmorskej výške cca 213 m n. m. vlieva do Chvojnice.
Chropovský potok

Chropovský potok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Skalica. Je to pravostranný prítok Chvojnice, meria 6 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Bielych Karpatoch, v podcelku Žalostinská vrchovina, na južnom svahu Richtárky (509,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 440 m n. m. Tečie juhozápadným smerom tzv. Chropovskou stržou (rovnomenná PP na výmere 47,66 ha, vyhlásená v roku 1993 na ochranu skamenelín živočíchov z poslednej transgresie mora). Vstupuje do Chvojnickej pahorkatiny, tečie cez obec Chropov, sprava priberá prítok z oblasti Ciňačky a zľava prítok od osady Kamenec (spod kóty 271,9 m). Za obcou ďalej priberá dva ľavostranné prítoky, najprv z oblasti Pustých sadov, potom zo severozápadného úpätia Novej hory (317,4 m n. m.) a následne napája Radošovský rybník. Z rybníka vyteká západným smerom, z pravej strany ešte priberá krátky prítok a na okraji obce Radošovce sa stáča k svojmu ústiu na juh. Do Chvojnice sa vlieva juhovýchodne od stredu obce v nadmorskej výške okolo 221 m n. m.
Dankácky potok

Dankácky potok je potok na Záhorie, preteká územím okresov Myjava a Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, má dĺžku 5,7 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Preteká Myjavskou pahorkatinou, pramení na západnom svahu Vrchhája (462,9 m n. m.), južne od obce Bukovec, v nadmorskej výške okolo 375 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie na severozápad k osade Dankovci, sprava priberá krátky prítok a oblúkom sa stáča na juhozápad. Ďalej tečie cez osadu Horné Paseky, kde sprava priberá prítok spod Záhumenice (415,8 m n. m.) a zľava od osady Brožkovci. Pokračuje cez osadu Dolné Paseky, z ľavej strany priberá najprv prítok od osady Zuščíkovci a následne z tej istej strany aj prítok spod Varákovej (441,6 m n. m.). Za osadou napája vodnú nádrž Prietrž, z nej vyteká na západ a južne od obce Prietrž sa v nadmorskej výške 222,7 m n. m. vlieva do Myjavy.
Demänová (Liptovský Mikuláš)

Demänová (maď. "Deménfalu") je mestská časť Liptovského Mikuláša, 3 km juhozápadne od jeho centra. K 30. júlu 2009 tu žilo 1 009 obyvateľov.
Polohopis.
Demänová leží v Liptovskej kotline, na pravom brehu Demänovky, v nadmorskej výške 620 m n. m. Obec je rozložená popri ceste II. triedy č. 584, ktorá spája Liptovský Mikuláš s Jasnou.
Dejiny.
Prvýkrát sa písomne spomína v roku 1269, kedy panovník Štefan V. daroval okolitú zem Poznanovi. V roku 1280 kráľ Ladislav IV. potvrdil držbu zeme Poznanovi a jeho synovi Damiánovi, po ktorom nesie obec svoj názov. Patrila k majetku viacerých zemianskych rodín. Obyvatelia sa živili pastierstvom a spracovaním dreva. V chotári obce bolo objavené neolitické a eneolitické sídlisko, ako aj sídlisko lužickej kultúry z mladšej doby bronzovej. V minulosti sa v Demänovskej doline v blízkosti obce ťažila železná ruda a pálilo vápno. Od roku 1976 je súčasťou mesta.
Občianska vybavenosť.
Obyvateľom mestskej časti slúži nákupné stredisko, kultúrny dom, základná škola, materská škola, zvonica. Ubytovanie poskytuje niekoľko penziónov (napr. Penzión pri zvonici, Maxim) a veľké množstvo ubytovaní v súkromí, reštaurácia Mustang (v budove SSC) a dve pohostinstvá. Na území Demänovej leží aj komplex Akadémie ozbrojených síl SR. Do mestskej časti premáva linka č. 5 MAD Liptovský Mikuláš (4 zastávky - Vojenská akadémia, rázcestie, zvonica, Mlynisko), pričom na zastávkach Vojenská akadémia a rázcestie zastavujú aj prímestské linky smerujúce do Jasnej.
Microsoft Office

Microsoft Office je kancelársky balík od americkej spoločnosti Microsoft Corporation. Existuje pre operačné systémy Microsoft Windows, Mac OS a Mac OS X, pričom je ho možné za istých podmienok prevádzkovať aj na unixových a linuxových operačných systémoch napríklad použitím emulačného rozhrania Wine alebo prostredníctvom produktu CrossOver Office. Microsoft Office je v súčasnosti najrozšírenejší kancelársky balík pre osobné počítače PC. Podľa "Softpedie" ho v roku 2012 používala viac ako miliarda užívateľov. Microsoft Office ako kancelársky balík predstavil Bill Gates prvýkrát 1. augusta 1988 na výstave COMDEX v Las Vegas. Išlo o marketingový názov pre sadu troch základných aplikácií (programov): Microsoft Word, Microsoft Excel a Microsoft PowerPoint. "Microsoft Office for Mac" bol uvedený na trh v roku 1989, v októbri 1990 nasledoval "Microsoft Office for Windows". Od verzie Office 95 k trom programom pribudol Microsoft Access 7.0 a ďalšie (napr. Microsoft Outlook vo Office 97). Od verzie 2010 je Office ponúkaný okrem 32-bitovej aj v 64-bitovej verzii a od 28. júna 2011 aj ako online služba (software as a service) s názvom Office 365, ktorý v edícii Home stál v roku 2017 domácnosť ročne 99€. Verzia balíka "Office 2019" a bola vydaná 24. septembra 2018. Microsoft navádza používateľov Office 2019 k využívaniu Office 365 a zriadeniu účtu Microsoft. Osobné vydanie balíka Office je na webe k dispozícii bezplatne s účtom Microsoft prostredníctvom webovej lokality Office.com. Verzie spravované podnikmi sú dostupné online prostredníctvom Office 365 / Microsoft 365. Microsoft upozorňuje, že od roku 2020 namiesto Office 365 ponúka produkt Microsoft 365.
Súčasti.
Základnými komponentami balíka sú aplikácie:
Niektoré verzie Microsoft Office obsahujú aj ďalšie aplikácie:
Edukačná verzia Office 365 (Office 365 A1 Plus for faculty) ďalej obsahuje licencie pre používanie:
Kritika.
Microsoft Office bol v minulosti kritizovaný za používanie proprietárnych formátov súborov, ktoré nútia ostatných užívateľov, s ktorými majitelia Office zdieľajú dáta, kúpiť rovnakú softvérovú platformu - Office. Po tejto kritike 15. februára 2008 Microsoft zverejnil kompletnú dokumentáciu svojich binárnych formátov Office v rámci licencie Open Specification Promise. Tiež formát dokumentov "Office Open XML" pre najnovšie verzie balíka Office pre Windows a Mac bol štandardizovaný a boli sprístupnené voľne stiahnuteľné programy pre prevod naň z predchádzajúcich verzií Microsoft Office. Vznikli tiež implementácie Office Open XML tretích strán pre platformy Mac (iWork 08) a Linux (OpenOffice.org 2.3) čo umožnilo interoperabilitu.
Pozri aj.
Medzi najvážnejších konkurentov Microsoft Office patria kancelárske balíky:
Carlos María de Alvear

Carlos María de Alvear y Balbastro (* 25. október 1789, Santo Ángel, Argentína – † 3. november 1852, New York, New York, USA) bol argentínsky vojak a politik, od 9. januára 1815 do 15. apríla 1815 Supreme Director Spojených provincií Río de la Plata.
Gervasio Antonio de Posadas

Gervasio Antonio de Posadas y Dávila (* 18. jún 1757, Buenos Aires – † 21. júl 1833, Buenos Aires) bol argentínsky politik, člen Druhého triumvirátu od 19. augusta 1813 do 31. januára 1814, potom pokračoval v úrade ako Supreme director do 9. januára 1815.
Jack Nicholson

John Joseph Nicholson, známy ako Jack Nicholson (* 22. apríl 1937, Manhattan, New York) je americký herec, trojnásobný držiteľ ceny Americkej filmovej akadémie Oscar a sedemnásobný držiteľ Zlatého glóbusu.
Veľmi známym sa stal v roku 1969, keď stvárnil jednu z hlavných rolí vo filme Bezstarostná jazda.
Oskara získal v kategórii najlepší herec v hlavnej úlohe za filmy "Prelet nad kukučím hniezdom"(1976) a Lepšie to už nebude (1998) a v kategórii najlepší herec vo vedľajšej úlohe vo filme Cena za nežnosť (1984).
O’bekiston fanlar Akademiyasining Mirzo Ulug’bek nomidagi Astronomiya Instituti

O'bekiston fanlar Akademiyasining Mirzo Ulug'bek nomidagi Astronomiya Instituti (po rusky "Астрономический институт им. Улугбега Pеспублики Узбекистан" (doslova "Ulugbekov astronomický inštitút Akadémie vied Uzbekistanu") je observatórium v Taškente (+69°17,6'; +41°19,5'; 470 m); najstaršia vedecká inštitúcia v Strednej Ázii, založená roku 1833. Do roku 1966 mala názov "Ташкентская Астрономическая Обсерватория" ("Taškentskaja astronomičeskaja observatorija", doslova "Taškentské astronomické observatórium"), potom "Астрономический Институт Академии Наук Узбекиской CCP" ("Astronomičeskij institut Akademii nauk Uzbekskoj SSR" doslova "Astronomický inštitút Akadémie vied Uzbeckej SSR"). Zameriava sa na astrometriu, výskum Slnka, nestacionárnych hviezd, astroklímy a histórie astronómie. 
Vybavenie.
Má vysunutú filiálnu stanicu medzinárodnej šírkovej služby v Kitabe (+66°52,9'; +39°8,0'; 658 m), založenú roku 1930.
Astronomičeskij Ježegodnik

Astronomičeskij ježegodnik je astronomická ročenka Ústavu teoretickej astronómie Akadémie vied Ruska v Petrohrade (od roku 1922). Obsahuje efemeridy Slnka, Mesiaca, planét, hviezd do 3. magnitúdy, konfigurácie planét, zatmenia a zákryty a ďalšie údaje o úkazoch v danom roku.
Lev Ivanovič Jašin

Lev Ivanovič Jašin (* 22. október 1929, Moskva, Rusko – † 20. marec 1990, tamže) bol sovietsky futbalový brankár. 
Bol známy najmä svojimi vynikajúcimi zásahmi a rýchlymi reflexmi. Organizáciou IFFHS bol zvolený za najlepšieho brankára 20. storočia. V roku 1963 získal ako prvý brankár v histórii Zlatú loptu pre najlepšieho futbalistu Európy.
Infračervená fotografia

Infračervená fotografia je fotografia, pri ktorej sa používa film alebo obrazový senzor citlivý na infračervené svetlo. Časť spektra, ktorá je použitá sa označuje ako blízka infračervená na odlíšenie od ďalekej infračervenej, ktorá je doménou tepelného zobrazovania. Vlnové dĺžky použité pre fotografiu sú v rozsahu od zhruba 700 nm do 900 nm. Zvyčajne sa používa "infračervený filter"; ten umožňuje infračervenému svetlu prejsť do fotoaparátu, ale blokuje všetko alebo väčšinu viditeľného svetelného spektra (a tým vyzerá čierno alebo tmavočerveno).
Ak sa tieto filtre použijú spolu s filmom alebo senzormi citlivými na infračervené svetlo, možno dosiahnuť veľmi zaujímavé efekty; nepravá farba alebo čiernobiele obrazy so snovým alebo niekedy strašidelným výzorom známym ako "Woodov efekt".
John Ostrom

John H. Ostrom (* 18. február 1928, New York, New York, USA – † 16. júl 2005, Litchfield, Connecticut) bol americký paleontológ. 
Na základe opisu deinonycha v roku 1969 začal vyvracať staré predstavy o tom, že všetky dinosaury boli studenokrvné. Dr. Ostrom argumentoval tým, že vzpriamenie postavy vedie k zvýšeniu teploty krvi. Zastával tiež názor, že z malých teplokrvných teropódov sa vyvinuli vtáky. 
Pomenoval tiež rody Microvenator, Tenontosaurus a Sauropelta.
V roku 2017 bol po ňom pomenovaný nový rod teropodného dinosaura považovaného pôvodne za exemplár archeopteryxa, "Ostromia crassipes". Jeho meno nesú aj dva ďalšie druhy teropodov, "Utahraptor ostrommaysorum" a "Rahonavis ostromi".
The Pointer Sisters

The Pointer Sisters je americká R&amp;B skupina, ktorá pochádza z mesta Oakland v Kalifornii. Pôvodne skupina pozostávala zo štyroch sestier: Ruth, Anita, Bonnie a June. Sformovala sa ako štvorica, avšak ako trojica dosiahla najväčší úspech po odchode Bonnie, ktorá sa začala venovať sólovej kariére. V roku 2004 musela June Pointer zo zdravotných dôvodov odísť zo skupiny. V súčasnosti jej členkami sú Ruth Pointer, Issa Pointer a Sadako Pointer. Skupina mala veľký úspech predovšetkým počas 70. a 80. rokov. Za štyri desaťročia svojej existencie sa ich hudobný repertoár pohyboval v žánroch pop, disko, jazz, elektronická hudba, bebop, blues, soul, funk, dance, country a rock. Tiež vyhrala tri ceny Grammy a v roku 1994 získala hviezdu a Hollywoodskom chodníku slávy.
Medzi najväčšie hity patria skladby „Fire“ (1979), "He’s So Shy" (1980), „Slow Hand“ (1981), remixovaná verzia „I’m So Excited“ (1984), „Jump (For My Love)“ (1984), „Automatic“ (1984) a „Neutron Dance“ (1985).
V decembri 2016 ju časopis "Billboard" označil za 80. najúspešnejšiu tanečnú skupinu všetkých čias.
Red XIII

Red XIII(レッドXIII, Reddo Sātīn) je fiktívna inteligentná psa pripomínajuca bytosť z japonskej RPG Final Fantasy VII a filmu "". Má horiaci chvost a je červený.
Bananarama

Bananarama je anglická dievčenská hudobná skupina, ktorá mala niekoľko hitov v 80. rokoch 20. storočia. 
Doteraz mali desať TOP 10 piesní v britských rebríčkoch a tri v amerických rebríčkoch, pričom s jednou piesňou dosiahli aj na vrchol rebríčka. Medzi ich najväčšie medzinárodné hity patria „Cruel Summer“, „Venus“, „Love in the First Degree“ a „I Heard a Rumour“. 
Skupina je známa svojim jedinečným vokálnym štýlom, ktorý je výnimočný tým, že všetky členky skupiny dokážu spievať v rovnakej výške, v súzvuku, na rozdiel od trojhlasových harmónií. Hlavné vokály ako aj pozadie boli nahraté týmto spôsobom a väčšina ich materiálu zo začiatku bola nahrávaná všetkými troma členkami naraz pri jednom mikrofóne.
Bananarama je aktívna do dnešných dní ako duo, ostatným vydaným počinom je vianočný singel "Baby It's Christmas" z 13. decembra 2010.
Štúdiové albumy.
1987 - "Wow!".
Verzia na kazete a limitované vinylové vydanie albumu obsahuje 3 bonusové skladby:
1995 - "Ultra Violet / I Found Love".
Album bol vydaný najprv len v Japonsku pod názvom "I Found Love", neskôr pod názvom "Ultra Violet" v ostatných krajinách.
Vtáčí pohľad

Vtáčí pohľad je pohľad na objekt zhora, tak ako keby pozorovateľ bol vták, často používaný pri výrobe pôdorysov, podlažných plánov a máp.
Taraban

Taraban je veľký, pozdĺžny bubon janičiarskych kapiel (medený kotlík potiahnutý kožou), ktorý používala v minulosti aj poľská jazda podobne ako pechota bubon (teda na vydávanie rozkazov). Istý čas výraz označoval aj bubon vôbec.
Bizmut

Bizmut (lat. "Bismuthum", značka Bi) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Bi a protónové číslo 83. Bizmut je krehký striebristý kov. Používa sa pri výrobe protipožiarnych zliatin. V medicíne má uhličitan bizmutitý využitie ako kontrastná látka pri röntgenovaní.
V roku 1450 ho objavil B. Valentín. Získava sa zo sulfidu tavením so železnými pilinami. Pre ľahkú taviteľnosť a zlievateľnosť s inými kovmi sa používa na výrobu ľahko taviteľných zliatin, ktoré sa používajú ako spájky a elektrické poistky. Bizmut sa pridáva aj do ložiskových kovov a v zliatine s uránom sa používa ako jadrové palivo. Zlúčeniny bizmutu dobre spájajú aj kov so sklom. Patrí medzi toxické prvky, svojím metabolizmom pripomína olovo, kumuluje (hromadí) sa v pečeni, obličkách, kostiach a nervovom tkanive.
Je to post-prechodný kov a jeden z pniktogénov s chemickými vlastnosťami pripomínajúcimi svojich ľahších súrodencov zo skupiny 15 arzén a antimón. Elementárny bizmut sa môže vyskytovať prirodzene a jeho sulfidové a oxidové formy sú dôležité komerčné rudy. Voľný prvok je z 86 % hustejší ako olovo. Je to krehký kov so striebristo-bielou farbou, keď je čerstvo vyrobený, ale povrchová oxidácia mu môže dať dúhový nádych v mnohých farbách. Bizmut je najprirodzenejší diamagnetický prvok a má jednu z najnižších hodnôt tepelnej vodivosti medzi kovmi.
Bizmut bol dlho považovaný za prvok s najvyššou atómovou hmotnosťou, ktorý je stabilný, ale v roku 2003 sa zistilo, že je extrémne slabo rádioaktívny: jeho jediný prvotný izotop, bizmut-209, sa rozkladá prostredníctvom alfa rozpadu s polčasom rozpadu viac ako "miliardu krát odhadovaný vek Vesmíru". Kvôli jeho neuveriteľne dlhému polčasu rozpadu môže byť bizmut stále považovaný za stabilný na takmer všetky účely.
Bizmutový kov je známy už od staroveku, hoci sa často zamieňal s olovom a cínom, ktoré majú spoločné niektoré fyzikálne vlastnosti. Etymológia je neistá, ale slovo môže pochádzať z nemeckých slov weiße Masse alebo Wismuth ("biela omša"), preložených v polovici 16. storočia do novej latinčiny "bisemutum" alebo "bisemutium".
Fotografovanie lietadiel

Fotografovanie lietadiel (angl. "aviation photography", pozor na zámenu s leteckým fotografovaním) je fotografovanie lietadiel v lete alebo na zemi. Podobne ako iné špecializácie vo fotografii vyžaduje fotografovanie lietadiel znalosti zvláštnych techník a lietadiel, aby mohla byť vykonávané správne. Existuje viacero typov fotografovania lietadiel, napr. vzduch-vzduch, zem-vzduch atď..
Iné projekty.
Domitius Domitianus

Domitius Domitianus, celým menom Lucius Domitius Domitianus, bol samozvaný rímsky cisár vládnuci v Egypte od júna (júla)v roku 297 do decembra v r. 297 za vlády cisára Diokleciána. 
Písomné záznamy (na papyrusoch) a numizmatické svedectvá poukazujú na to, že jún alebo júl v roku 297 bol začiatkom panovania Domitia Domitiana v Egypte. Vládol asi do decembra 297, keď sa ďalším samozvaným cisárom stal Aurelius Achilleus, ktorý bol jeho korektorom (corrector). Vláda Aurelia Achillea trvala do marca v roku 298, keď v poslednej bašte obrany v Alexandrii podľahol cisárovi Diokleciánovi.
Tommy Robredo

Tommy Robredo (* 1. máj 1982, Hostalric, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry Robredo vyhral 9 turnajov ATP v dvojhre a 3 turnaje vo štvorhre.
Juan Pedro de Aguirre

Juan Pedro Julián Aguirre y López de Anaya (* 19. október 1781, Buenos Aires – † 17. júl 1837, Buenos Aires) bol argentínsky revolucionár a politik.
Aguirre sa narodil v Buenos Aires. V bojoch proti britským oddielom v rokoch 1806/07 získal hodnosť kapitána. V roku 1820 zastával niekoľko dní funkciu „directora supremo“ Spojených provincií Río de la Plata. V roku 1824 bol ministrom hospodárstva a v roku 1826 sa stal prvým prezidentom novozaloženej Národnej banky.
Sliezske vojvodstvo

Sliezske vojvodstvo (po poľsky: "Województwo śląskie") je jedným zo 16 vojvodstiev Poľska. Nachádza sa v južnom Poľsku a hraničí s Opolským, Malopoľským, Lodžským a Svätokrížskym vojvodstvom, Českom a Slovenskom. Vojvodstvá, v hraniciach ako ich poznáme dnes, boli vytvorené 1. januára 1999. Je jediným poľským vojvodstvom, v ktorom je viac powiatov mestských (19) ako vidieckych (17).
Charakteristika.
Sliezske vojvodstvo je položené na juhu Poľska.
Mestá.
V Sliezskom vojvodstve je 71 miest, z toho 19 ma práva powiat. Zoradené podľa počtu obyvateľov, podľa GUS z 31 decembra 2005.
Turistika a odpočinok.
Sliezske Beskydy (po poľsky: "Beskid Śląski"), v lete možnosť turistiky, v zime sú v prevádzke mnohé lyžiarske strediská. V oblasti je tiež viacero jazier vhodných pre vodné športy.
Royal Crescent

Royal Crescent je pozoruhodná rezidenčná cesta 30 domov, rozprestierajúca sa do polmesiaca, v meste Bath v Anglicku. Navrhol ju architekt John Wood mladší a bola postavená medzi rokmi 1767 a 1774. Patrí medzi najlepšie príklady georgiánskej architektúry, ktoré sa dajú nájsť v Spojenom kráľovstve a je v zozname budov triedy I.
Spolu so svojim otcom Johnom Woodom starším sa John Wood mladší zaujímal o okultný a murársky symbolizmus; pravdepodobne ich výtvor najväčšieho rozsahu bol ich spoločný návrh Royal Crescentu a blízkeho Circusu (pôvodne nazvaného „Kráľov cirkus“), ktoré môžu byť zo vzduchu pozorované ako veľký kruh a polmesiac, symbolizujúce soleil-lune, slnko a mesiac.
Fairchild K-20

K-20 bol letecký fotoaparát používaný počas druhej svetovej vojny. Návrh od firmy Fairchild, vyrábaný pod licenciou pre vojenské kontrakty. Približne 15 000 ich bolo vyrobených vo Folmer Graflex Corp. v Rochester, NY medzi rokmi 1941-1945. Používajú 5.25"x20 až 5.25"x200 stopový zvytkový film s veľkosťou políčka 4x5 palcov. Objektívy boli 6 3/8" f/4,5 s nastaviteľnou diafragmou, nevymeniteľné, vyrábané firmami Kodak, Ilex alebo Bausch &amp; Lomb, podľa dostupnosti v čase objednávky. Zaujímavou črtou bolo použitie vákua na udržanie filmu v plochom tvare.
Externé odkazy.
Satelitná snímka

Satelitná snímka alebo satelitná fotografia je fotografia Zeme alebo iných planét vyfotografovaná z umelých družíc.
Dejiny.
Prvé satelitné fotografie Zeme boli urobené 1. apríla 1960 družicou na sledovanie počasia TIROS-1. Prvé satelitné fotografie Mesiaca mohli byť urobené 6. októbra 1959 sovietskou družicou Luna 3 na jej misii k vyfotografovaniu odvrátenej strany Mesiaca. V roku 1972 spustili USA program Landsat, najväčší program na získanie obrázkov Zeme z vesmíru. Landsat 7, najnovšia družica Landsat, bola vypustená v roku 1999. V roku 1977 získal americký satelitný systém KH-11 prvé satelitné obrázky v reálnom čase.
Všetky satelitné obrázky od NASA sú zverejnené v Earth Observatory a sú voľne dostupné verejnosti. Ostatné krajiny majú svoje vlastné programy satelitných snímok. Existujú aj súkromné spoločnosti, ktoré poskytujú komerčné satelitné snímky. Blue Marble bol projekt na zmapovanie viditeľnej farby Zeme s presnosťou zhruba 1 km. Výsledné farebné obrázky z Blue Marble sa stali veľmi populárnymi v médiach a medzi verejnosťou. Na začiatku 21. storočia sa satelitné snímky stali široko dostupnými, keď cenovo prístupný, ľahko použiteľný softvér s prístupom k databázam satelitných snímok začal byť ponúkaný viacerými spoločnosťami a organizáciami.
Použitia.
Satelitné snímky majú mnoho využití v poľnohospodárstve, geológii, lesníctve, regionálnom plánovaní, vzdelávaní, spravodajstve a vojenstve. Snímky môžu byť vo viditeľných farbách a v ďalších častiach spektra. Existujú elevačné mapy, zvyčajne vytvorené radarovým zobrazovaním. Analýza satelitných snímok je vedená špecialistami známymi ako fotografickí interpreteri alebo "PI".
Sovet po kosmosu

Sovet po kosmosu Rossijskoj Akademii nauk (po rusky "Совет по космосу Российской академии наук", doslova "Kozmická rada Akadémie vied Ruska"), bývalý "Astronomičeskij sovet Akademii nauk SSSR" je vedecko-organizačný a vedeckovýskumný orgán Ruskej akadémie vied v Moskve. Koordinuje medzinárodnú spoluprácu v oblasti astronómie a kozmonautiky. Má aj vlastný vedeckovýskumný program súvisiaci s pozorovaniami umelých družíc Zeme. Patrí k nemu observatórium vo Zvenigorode pri Moskve a geodynamická stanica pri Simeize.
Liptovská Ondrašová

Liptovská Ondrašová (maď. "Andrásfalu") je mestská časť Liptovského Mikuláša, severozápadne od centra mesta. K 30. júlu 2009 tu žilo 1 695 obyvateľov.
Polohopis.
Ondrašová (ako ju skrátene nazývajú miestni) leží v centrálnej časti Liptovskej kotliny, pri vtoku Jalovčanky do vodnej nádrže Liptovská Mara, pod vrchom Diel (). Na území obce vteká do Jalovčanky pravostranná Ondrašovianka a ľavostranný Mútnik. Katastrálne územie pôvodnej obce susedí na juhovýchode s Liptovským Mikulášom, na severe s obcou Bobrovec a na západe s katastrálnym územím bývalej obce Ráztoky. Liptovská Ondrašová sa nachádza na križovatke cesty II. triedy č. 584 smerujúcej z mesta popri Liptovskej Mare na Oravu a cesty III. triedy do obce Bobrovec. Južným okrajom obce prechádza železničná trať Žilina – Košice, železničná stanica v Liptovskom Mikuláši je vzdialená .
Dejiny.
Pôvodne samostatná obec bola pomenovaná podľa Ondreja, ktorý tu spolu s bratom Jánom postavili v roku 1419 kostol. Bola zemianskou osadou, v 16. storočí tu stálo sedem zemianskych kúrií a dvadsať želiarskych domov. Obyvatelia boli prevažne nádenníkmi, voziarmi, od konca 19. storočia aj robotníkmi a železničiarmi. V chotári obce boli objavené bronzové predmety lužickej kultúry a pohrebisko. K mestu bola pričlenená v roku 1960. 
Kultúra a zaujímavosti.
Zaujímavosti.
Na bývalých ondrašovských lúkach stojí pamätník prvého slovenského národného zhromaždenia (tzv. Žiadosti slovenského národa, 10. mája 1848) z roku 1928. Na budove materskej školy je pamätná tabuľa pripomínajúca padlých v 2. svetovej vojne. V strede obce, medzi potokom a kultúrnym domom, stojí 100-ročná, 18 metrov vysoká lipa veľkolistá s obvodom kmeňa a priemerom koruny , ktorá bola v roku 1975 vyhlásená za chránený strom (Lipa v Ondrašovej).
Občianska vybavenosť.
Obyvateľov mestskej časti slúži pošta (PSČ 031 05), nákupné stredisko, kultúrny dom, materská škola, ihrisko. Ubytovanie je možné v hoteloch Pyramída a Fénix, stravovanie v reštaurácii Via Mara, nachádza sa tu tiež vináreň U muzikantov. 1,5 km severozápadne sa rozprestiera Aquapark Tatralandia s westernovým mestečkom Šiklův mlyn. Do mestskej časti premávajú linky č. 1 a 6 miestnej MHD, k dispozícii sú tri zastávky (Jednota/most, kostol, otočka), na ktorých zastavujú aj prímestské autobusy smerujúce do okolitých obcí. Na východnom okraji obce sa nachádza tehelňa s dobývacím priestorom stavebných hmôt.
RBD

RBD môže byť:
Astronomisches Rechen-Institut

Astronomisches Rechen-Institut (ARI) je astronomický výpočtový ústav v Heidelbergu, od roku 2005 je to súčasť Zentrum für Astronomie der Universität Heidelberg (ZAH; Centra pre astronómiu Heidelberskej univerzity).
ARI mal od roku 1700 až do druhej svetovej vojny sídlo v Berlíne. V rokoch 1776-1959 vydával ročenky "Berliner Astronomisches Jahrbuch". Venuje sa problémom nebeskej mechaniky, teoretickej astrofyziky, najmä výskumu dynamiky rušených pohybov v planetárnej sústave a vo hviezdnych sústavách.
Augmented Target Docking Adapter

Augmented Target Docking Adapter (skratka ATDA) bola cieľová družica s dĺžkou 5,7 m, hmotnosťou 770 kg. Použila sa pri experimente spojenia družíc na obežnej dráhe pri lete Gemini 9.
Spinosaury

Spinosaury (neformálne spinosauridy, ) boli veľké až obrovské mäsožravé dinosaury z obdobia skorej kriedy (pred asi 125 až 95 miliónmi rokov). Disponovali pretiahnutou, pomerne úzkou lebkou, ktorá výrazne pripomína lebky krokodílov. Trojprsté predné končatiny mali opatrené veľkými zahnutými pazúrmi a predpokladá sa, že sa zdržovali prevažne pri brehoch riek, kde lovili nepozorné ryby. Ich pozostatky boli dosiaľ nájdené v Európe, Afrike a Južnej Amerike. Najznámejší zo všetkých spinosaurov je rod Spinosaurus.
Opolské vojvodstvo

Opolské vojvodstvo (po poľsky: "województwo opolskie") je jedno zo 16 vojvodstiev Poľska. Leží na juhu Poľska v strednom Sliezsku. Susedí z Dolnosliezskym, Lodžským, Sliezskym a Veľkopoľským vojvodstvom a s Českom.
Mestá.
Počet obyvateľov z roku 2004
Veľkopoľské vojvodstvo

Veľkopoľské vojvodstvo (po poľsky: w"ojewództwo wielkopolskie") je jedno zo 16 vojvodstiev Poľska. Leží na západe Poľska. 
Susedí z vojvodstvami:
Dolnosliezskym,
Kujavsko-pomoranské,
Lubuským,
Lodžským,
Opolským,
Pomoranským a
Západopomoranským.
Mestské powiaty.
"Počet obyvateľov k 12.11.2006"
Najväčšie mestá.
"Zoradené podľa počtu obyvateľov z 31 decembra 2005."
Canon EOS D60

Canon EOS D60 je už nevyrábaná 6,3 megapixelová poloprofesionálna digitálna zrkadlovka, pôvodne oznámená spoločnosťou Canon 22. februára 2002. Je to následovník modelu Canon EOS D30, 3,1-megapixelovej digitálnej zrkadlovky. Nepodporuje EF-S objektívy.
Klepáč

Klepáč môže byť:
Nikon D80

D80 je model spotrebiteľskej digitálnej zrkadlovky od spoločnosti Nikon oznámenej 9. augusta 2006. Fotoaparát bol dovezený prvý septembrový týždeň predajcom v USA. Mnohými považovaný za amalgam dizajnových prvkov základného modelu D50 a špičkového modelu D200 zastáva rovnakú cenovú hladinu ako Nikon D70 a D70s v čase ich vydania.
Jeho odporúčaná koncová cena bola 1 000 dolárov/700 libier len za telo alebo 1 300 dolárov/950 libier v sade spolu s objektívom Zoom-Nikkor AF-S DX 18 –  f/3.5-4.5G IF-ED, čím sa dostáva do rivalstva so Sony α 100 alebo Canon EOS 400D.
Frank James Marshall

Frank James Marshall(* 10. august 1877 New York, USA† 9. november 1944, New York) bol americký šachový veľmajster, popredný svetový hráč v 1. štvrtine 20. storočia.
Prvé šachové skúsenosti zbieral Marshall v Montreale, kde jeho rodina dlhší čas žila. Už v roku 1890 bol jedným z najsilnejších hráčov Montrealu. Od mladosti sa profiloval, ako temperamentný hráč ostrého útočného štýlu. Počas svojej kariéry predviedol množstvo výborných kombinačných partií. Jeho slabinou však bola pozičná hra a malá vytrvalosť v obrane. Jeho výsledky boli (hlavne do 1. svetovej vojny) značne nevyrovnané, dosiahol viacero výborných výsledkov, ale mnohokrát skončil v poli porazených. V zápasoch mal slabšie výsledky.
Prvý medzinárodný úspech dosiahol v roku 1900, keď bol v Paríži 2.3. Vo Viedni 1903 bol na gambitovom turnaji 2., v Monte Carlo 1904 bol 3., v tom istom roku tu bol na ďalšom gambitovom turnaji 1.2., vyhral turnaj v St. Louis 1904. Potom prišiel jeho najväčší úspech. Zvíťazil v turnaji v Cambridge Springs 1904 s dvojbodovým náskokom pred majstrom sveta Emanuelom Laskerom. V roku 1905 zohral v Norimbergu zápas so Siegbertom Tarraschom, ktorý prehral vysoko 1:8(=8). V tom istom roku vyhral turnaj v Scheveningene a v Barmen bol 3. V Norimbergu 1906 bol 1., v Ostende 1907 3.4. V roku 1907 zohral zápas o titul majstra sveta s Laskerom, utrpel však ťažkú porážku v pomere 0:8(=7). Po niekoľkých nevydarených turnajoch prišiel úspech v podobe 1. miesta v Düsseldorfe 1908. V roku 1909 vyhral zápas o titul majstra USA proti "J. W. Showalterovi" v pomere 8½:3½(7:2, =3). Titul majstra USA držal až do roku 1936. Vzápätí však utrpel vysokú prehru proti mladému J. R. Capablancovi v pomere 1:8, =14. V Hamburgu 1910 skončil 5.-6., rovnako tak v Karlových Varoch 1911. Vyhral v New Yorku 1911, v San Sebastian 1911 bol 4., v Piešťanoch 1912 bol 3., v New Yorku 1913 2., vyhral v Havane 1913, v Petrohrade 1914 skončil 5., v New Yorku 1915 2., 1918 3. a 1924 4. V Baden-Badene 1925 skončil 5.6., v tom istom roku bol v Mariánských Lázňach 3.4. a v Moskve 4. V Chicagu 1926 bol 1., v New Yorku 1927 bol až posledný, 6. V Londýne 1927 bol 3., v Brne 1927 3.4., v Budapešti 1928 2., v Hastingse 1928/29 1.3., čo bol jeho posledný väčší turnajový úspech.
V rokoch 19311937 reprezentoval USA (aj vo funkcii kapitána družstva) na šachových olympiádach a napriek vyššiemu veku patril k spoľahlivým oporám.
Frank James Marshall zomrel 9. 11. 1944 v New Yorku.
Nikon D200

Nikon D200 je poloprofesionálna digitálna zrkadlovka. Radí sa medzi spotrebiteľské zrkadlovky ako Nikon D50 a D70s a špičkové profesionálne modely ako Nikon D2Hs a D2Xs. Často je používaná ako záložné telo na doplnenie k špičkovej profesionálnej rade fotoaparátov kvôli svojmu podobnému rozloženiu a funkciám. Pri jej uvedení bola zamýšľaná na zaplnenie diery v ponuke Nikonu, ktorá vznikla pri skončení výroby modelu Nikon D100.
Bajonet Nikon F

Nikon F je bajonet objektívu, ktorú vyvinula spoločnosť Nikon na jej 35mm zrkadlovky. Bajonet F uviedli po prvý raz na fotoaparáte Nikon F v roku 1959. Používa tri drážky so 44mm hrdlom a 46,5mm vzdialenosťou obruby od ohniskovej roviny.
Veľká paleta objektívov kompatibilných s bajonetom F ju robí najväčšou sústavou vymieňateľných fotografických objektívov v dejinách. Vyše 400 rozličných objektívov Nikkor je kompatibilných so systémom. Bajonet F je populárny aj vo vedeckom a priemyselnom využití, najvýraznejšie na strojové videnie.
Atlas des nördlichen gestirnten Himmels

Atlas des nördlichen gestirnten Himmels (Atlas severnej hviezdnej oblohy) je hviezdny atlas ku katalógu "Bonner Durchmusterung". Bol zostavený v rokoch 1857-1863 pre ekvinokcium 1855,0. Jeho autorom je F. W. A. Argelander. Má 40 listov s rozmermi 45 cm x 65 cm, s mierkou 1° = 20 mm. Obsahuje hviezdy do 9. magnitúdy. Tretie vydanie vyšlo roku 1954 v Bonne.
Fernando Verdasco

Fernando Verdasco (* 15. november 1983, Madrid, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista. Aktuálne je na 38. mieste medzinárodného rebríčka ATP. Počas svojej kariéry Verdasco vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre a 1 vo štvorhre.
Prvá chunta

Prvá chunta alebo prvá junta (po španielsky: "Primera Junta") bola prvá vláda, ktorá vznikla v Argentíne po Májovej revolúcii. Vznikla 25. mája 1810, sídlila v El Fuerte (pevnosť), ktorá bola od roku 1776 rezidenciou kráľovského miestodržiteľa.
Členovia Prvej junty.
Predseda
Tajomníci: 
Členovia
Power Macintosh

Power Macintosh alebo Power Mac bola skupina pracovných staníc vyrábaných spoločnosťou Apple Computer (dnes Apple Inc.) od marca 1994 do augusta 2006. Počítače Power Mac boli založené na procesoroch PowerPC. Počas celých 12 rokov na trhu boli Power Macy najvýkonnejšími Macintoshmi na trhu. V auguste 2006 boli nahradené novými počítačmi Mac Pro, založenými na procesoroch Intel.
História.
Prvými modelmi počítačov Power Macintosh boli v roku 1994 modely 6100, 7100 a 8100, ktoré ponúkali taktovacie frekvencie od 60 do 110 MHz a nahrádzali dovtedajšie počítače triedy Quadra.
V roku 1997 prišiel na trh Power Mac tretej generácie (odtiaľ G3) s procesorom PowerPC 750. Vtedy spoločnosť Apple prestala používať číselné označenie modelov a začala ich nazývať podľa generácie procesora (G3, G4, G5).
Prvý Power Mac s procesorom G4 bol uvedený v roku 1999 (taktovaný na 400-500 MHz). Štandardným vybavením týchto počítačov bola mechanika DVD, drahšie modely mali štandardne i mechaniku Zip. Mohli používať až 2 GB RAM (pri Mac OS 9 bol limit 1,5 GB) a boli to prvé počítače, mali slot pre AirPort (Wi-Fi) a DVI. Neskoršie modely Power Mac G4 mali i zásuvku FireWire 800 a voliteľne Bluetooth. Power Macy G4 sa vyrábali do roku 2004 (maximálnou dosiahnutou taktovacou frekvenciou bolo 1420 MHz).
V rokoch 2000-2001 spoločnosť Apple vyrábala aj kompaktnú verziu počítača, nazvanú Power Mac G4 Cube ("Kocka"), ktorá sa síce v tom čase nestala úspechom, no postupne získala vďaka svojmu vzhľadu kultový status.
Počítače s procesormi G5 boli na trhu od roku 2003, s počiatku s frekvenciou od 1,6 GHz, postupne až 2,7 GHz (a tiež dvojprocesorový a dvojjadrový 2,5-gigahertzový model, tzv. G5 Quad).
IPhone

iPhone je rad smartphónov od firmy Apple Inc. iPhone je kombináciou mobilného telefónu, iPodu a moderného internetového zariadenia. Prvý iPhone predstavil bývalý riaditeľ spoločnosti Apple Inc. Steve Jobs 9. januára 2007 na konferencii Macworld Conference &amp; Expo v San Franciscu. iPhone nemá zabudovanú klávesnicu, ovláda sa dotykovým displejom podobným PDA. Jeho operačný systém Apple označuje ako iOS (teda nie macOS, je však založený na rovnakom jadre ako štandardný Mac OS X). Prvý iPhone bol uvedený na americký trh v júni 2007 a neskôr tiež na trhy vo Spojenom kráľovstve, Nemecku, Francúzsku (všetky v r. 2007), v Írsku a Rakúsku sa dostal na trh v 2008. 
9. júna 2008 bola na Celosvetové konferencii vývojárov predstavená nová verzia, iPhone 3G s podporu UMTS sietí a GPS navigáciou. Zoznam krajín, kde bolo možné iPhone 3G kúpiť, sa rozšíril na 70. Medzi nimi Česko aj Slovensko. Rovnako ako v ďalších krajinách tzn. "druhej vlny" iPhone v Česku a na Slovensku ponúkali všetci GSM operátori a predaj začal ihneď po polnoci z 21. na 22 augusta 2008.
Prvý iPhone iPhone 2G mal od 5. septembra 2007 základnú cenu (verzia s 8 GB úložiskom) zníženú na 399 US dolárov bez dane, a to ešte s povinným dvojročným kontraktom s operátorom.
Predaj.
21. marca 2016 predstavil Apple iPhone SE, ktorý je dostupný vo vesmírnej sivej, striebornej, zlatej a ružovej farbe so 16 a 64GB pamäťou. Začiatkom septembra 2014 Apple prvýkrát v histórii uviedol 2 modely súčasne a to iPhone 6 a iPhone 6 Plus. Tie sú dostupné v predaji od 19. septembra 2014 a dodávajú sa v 16, 64, a 128 GB pamäti v striebornej, vesmírnej šedej a zlatej farbe. Minuloročný model iPhone 5S je taktiež v predaji a dodáva sa s 16, 32 alebo 64 GB pamäťou v striebornej, vesmírnej šedej a zlatej farbe. iPhone 5C je v predaji, dodáva sa s 16 alebo 32 GB pamäťou v bielej, ružovej, žltej, modrej a zelenej farbe. Taktiež je možné zakúpiť iPhone 4S s 8 GB pamäťou. iPhone 5, ktorý bol nahradený iPhonom 5C sa rovnako ako ostatné modely už nevyrába. Neskôr Apple predstavil model 6 aj spolu s väčším modelom iPhone 6 Plus, na ktorý nadväzoval úspešný upgrade o rok neskôr s názvom iPhone 6S a iPhone 6S Plus. V roku 2016 bol predstavený na jeseň model iPhone 7 a iPhone 7 Plus. 12. 9. 2017 bol predstavený model iPhone 8 a iPhone 8 Plus ako aj nový model iPhone X (ten). iPhone 8 a iPhone X prinášajú prvýkrát bezdrôtové nabíjanie, ich zadná strana je z tvrdeného skla.
Odblokovanie.
iPhone sa predáva len v obmedzenom množstve krajín, kde Apple podpísalo dohodu vždy len s jedným operátorom. Telefóny sú preto blokované pre sieť daného operátora a nie je možné ich použiť bezo zmien pre inú sieť. Kvôli popularite dochádza často k ich odblokovaniu, tým sa však užívatelia vystavujú možnosti straty záruky. 
Slovenský Orange predáva iPhone plne odblokovaný (tzv. neblokovaný).
Hoblíkova jaskyňa

Hoblíkova jaskyňa je fluviokrasovo-korózna jaskyňa, nachádzajúca sa v katastrálnom území obce Stráňavy, medzi vrchmi Polom () a Hoblík (), vo výške asi 40 m nad potokom. Jaskyňa má dĺžku 38 m. V okolí sa nachádza ešte niekoľko ďalších jaskýň. . Prvý raz ju spomína Vojtech Bukovinský v zborníku Slovenský kras, ročník 2, str. 124.
Geológia.
Pomedzi tieto vrchy preteká Stráňavský potok (Hýrov), prameniaci pod Minčolom () v horninách kryštalinika, teda vlastne granodioritoch so šošovkami pararúl. Tu potok vytvára normálnu, širokú dolinu. Po prechode cez nekrasové horniny sedimentárneho obalu, teda cez tmavé bridlice karbónu, zlepence a kremence spodného triasu a pestré bridlice verfénu, prichádza potok na dolomity ladinu neveľkej mocnosti a napokon na mohutný komplex guttensteinských vápencov anisu. Tieto vápence budujú aj vrchy Polom a najmä Hoblík.
Jaskyňa je bez sintrovej výzdoby, ako väčšina jaskýň v krase pod Hoblíkom.
Donedávna sa predpokladalo, že keď Stráňavský potok tečie naprieč vrstvou vápencov a nie v smere ich najväčšieho rozšírenia, že tu nemôže vzniknúť systém rozsiahlejších jaskýň. Objavmi z roku 2005 sa tieto predstavy narušili.
Andice

Andice (maď. "Andaház") sú mestskou časťou Liptovského Mikuláša, k 30. júlu 2009 tu žilo 145 obyvateľov. 
Polohopis.
Ležia v Liptovskej kotline, pri Andickom potoku a pri ceste I. triedy č. 18, 4,5 km ZJZ od centra mesta. K mestu boli pripojené v roku 1976 spoločne so susednými Benicami, s ktorými sú už stavebne spojené. Premáva sem linka č. 2 MAD Liptovský Mikuláš. Výstavba je skoncentrovaná pozdĺž jedinej ulice - Andickej.
Zip mechanika

Mechanika Zip je vstupno-výstupné zariadenie počítača od spoločnosti Iomega z roku 1994. Mechaniky Zip využívali magnetické diskety s kapacitami 100 MB a neskôr i 250 a 750 MB. Hoci formát bol istú dobu populárny (keďže diskety bežných disketových mechaník mali kapacitu len 1,44 MB), no s nástupom zapisovateľných a prepisovateľných optických mechaník, USB flash-diskov a pamäťových kariet jej význam rýchlo upadol.
Mechaniky Zip sa vyrábali s rôznymi rozhraniami. Interné mechaniky mali rozhranie IDE alebo SCSI, externé využívali paralelný port, SCSI a neskôr i USB.
Média používané v mechanikách Zip vyzerajú podobne ako bežné 3,5" diskety, sú však hrubšie.
S uvedením mechaník, ktoré boli schopné pracovať s diskami s vyššou kapacitou (250, 750 MB) nastali problémy s kompatibilitou. Vo všeobecnosti, mechaniky schopné pracovať s vyššími kapacitami dokázali pracovať i s diskami s menšími kapacitami, ale napr. mechanika pre 250 MB média pracuje pomalšie so 100 MB médiami ako bežná mechanika výlučne pre 100 MB médiá a okrem toho nedokáže sformátovať 100 MB disk. Mechanika pre 750 MB média nedokáže so 100 MB médiami pracovať vôbec.
Benice (Liptovský Mikuláš)

Benice (maď. "Benicz") sú mestskou časťou Liptovského Mikuláša, k 30. júlu 2009 tu žilo 155 obyvateľov. 
Polohopis.
Nachádzajú sa v Liptovskej kotline, pri Benickom jarku, na okraji cesty I. triedy č. 18, 4 km ZJZ od centra mesta. K mestu bola pričlenená v roku 1976, v súčasnosti je stavebne spojená so západnejšie ležiacimi Andicami. Obyvateľom oboch mestských častí slúži obchod a kultúrny dom, premáva sem linka č. 2 MAD Liptovský Mikuláš.
K bývalej samostatnej obci patrila aj zatopená osada Čemice.
Stošice

Stošice sú mestská časť Liptovského Mikuláša, v najvýchodnejšej časti mesta. Sú najmenšou mestskou časťou, k 30. júlu 2009 tu žilo len 104 obyvateľov. 
Polohopis.
Nachádzajú sa v Liptovskej kotline, pri potoku Stošianka, na úpätí vrchu Hrádok (711,0 m n. m.), neďaleko cesty I. triedy č. 18 a pri železničnej trati Žilina – Košice, 4 km VJV od centra mesta. K mestu boli pričlenené v roku 1971. Premávajú sem spoje linky č. 2 MAD Liptovský Mikuláš, v minulosti aj zrušená linka č. 7. Na južných stráňach Vrchu hrádok sa rozprestiera rozsiahly ovocný sad. Pripravuje sa obytná zástavba na mieste zrušeného hospodárskeho dvora.