burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bedminton na Letných olympijských hrách 2024

Bedmintonový turnaj na Letných olympijských hrách 2024 v Paríži sa konal od 27. júla do 5. augusta 2024 v športovej hale Arena Porte de la Chapelle. Predstavilo sa na ňom spolu 171 športovcov, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).
Podujatie sa uskutočnilo v Arena Porte de la Chapelle (známej aj pod názvom projektu Paris Arena II a obchodným názvom Adidas Arena). Multifunkčná športová hala nachádzajúce sa v parížskej štvrti La Chapelle (18. obvod). Aréna má kapacitu 8 000 miest pre športové podujatia. Jej súčasťou sú aj dve telocvične, ktoré budú využívať miestne kluby a obyvatelia. Aréna sa začala stavať od marca 2020 a dokončená bola vo februári 2024. Okrem bedmintonu sa tu odohrali aj súťaže v športovej gymnastike a taktiež aj súťaže na paralympijáde.
Arena Porte de la Chapelle

Arena Porte de la Chapelle (známa aj pod názvom projektu Paris Arena II a obchodným názvom Adidas Arena) je viacúčelová a modulárna hala nachádzajúca sa v parížskej štvrti La Chapelle v 18. obvode.
Aréna má kapacitu 8 000 miest na športové podujatia a 9 000 miest na koncerty a predstavenia, ako aj dve telocvične, ktoré budú využívať miestne kluby a obyvatelia. Vo výstavbe od začiatku marca 2020 sa očakávalo, že bude dokončený na jar 2024 a slávnostne otvorený bol 11. februára 2024 počas basketbalového zápasu LNB Élite medzi Parížom a Saint-Quentinom, vyhral 87 ku 65 Paríž.
Použitie.
Pôvodne mala hostiť zápasnícke podujatia a prípravný basketbalový turnaj mužov na letných olympijských hrách v roku 2024 a potom organizovať paralympijský turnaj v stolnom tenise. Nakoniec sa tam konajú olympijské disciplíny bedmintonu a rytmickej gymnastiky, po ktorých nasleduje para bedminton a vzpieranie. Hneď ako bola aréna postavená, stala sa domovským ihriskom parížskeho basketbalového tímu Paris Basketball, ako aj volejbalového tímu Paris Saint-Germain pre svoje väčšie zápasy. Bude tiež hostiť štvrťfinále a semifinále majstrovstiev sveta League of Legends v roku 2024 v esportoch.
Pomenovacie práva.
Stavba niesla názov projektu „Paris Arena II“"." V júli 2022 bolo oznámené, že aréna dostane sponzorský názov Adidas Arena podľa nemeckého výrobcu športového tovaru Adidas. Adidas podpísal zmluvu s prevádzkovou spoločnosťou SAE POPB, ktorá spravuje aj Accor Arenu a divadlo Bataclan. Zmluva sa uzatvára na päť rokov s možnosťou predĺženia o sedem rokov. Adidas platí ročne 2,8 milióna eur. Aktivisti naliehali, aby bola aréna pomenovaná na počesť Alice Milliatovej (18841957), francúzskej atlétky, športovej predstaviteľky a bojovníčky za práva žien. V Paríži zorganizovala prvé ženské svetové hry. Začiatkom júla 2022 parížska mestská rada schválila zmenu mena sponzora pomerom hlasov 33 ku 17, pričom 26 sa zdržalo hlasovania. Krátko predtým mestská rada rozhodla, že budúca promenáda pred arénou dostane meno podľa Alice Milliatovej.
Happy and Glorious

Happy and Glorious je britský krátky film režírovaný Dannym Boylom produkovaný BBC. V hlavnej úlohe Daniel Craig ako James Bond a Alžbeta II. vo svojej vlastnej úlohe kráľovnej Spojeného kráľovstva. Vyše šesťminútový záber bol odvysielaný počas otváracieho ceremoniálu Letných olympijských hier 2012 v Londýne.
Vývoj.
Nápad na zoskok kráľovnej vrtuľníkom prišiel od režiséra Dannyho Boyla, ktorý ho predstavil Sebastianovi Coeovi, organizátorovi letných olympijských hier v roku 2012. V roku 2011 predložil scenár Edwardovi Youngovi, súkromnému tajomníkovi kráľovnej. Herečke Helen Mirren, ktorá stvárnila hlavnú postavu vo filme "Kráľovná" v roku 2006, bola rola Alžbety v krátkometrážnom filme navrhnutá, nakoniec ale s účasťou súhlasila Alžbeta II.
Kráľovná, povzbudená britským premiérom Davidom Cameronom, tiež požiadala o slovo v krátkom filme, aby mohla povedať „"Good evening," "Mr" "Bond" “ („Dobrý večer, pán Bond“). Natáčanie prebiehalo v Buckinghamskom paláci v úplnom utajení počas marca a apríla 2012. Kráľovná súhlasila s tým, aby boli jej tri psy (Monty, Holly a Willow) súčasťou natáčania.
Kráľovnú pre helikoptérovú scénu zastupuje herečka Julia McKenzie, ktorú spopularizoval televízny seriál "" (20042013), kde hrala hlavnú úlohu. Zoskok padákom vykonávajú kaskadéri Mark Sutton a Gary Connery, ktorí Jamesa Bonda a Elizabeth II zastúpili. Na tento účel boli krajčírky kráľovskej domácnosti požiadané, aby na otvárací ceremoniál olympijských hier vyrobili dvoje róby identické s šatami kráľovnej bez toho, aby boli informované o ich použití.
Filmový štáb mal problém získať povolenie na prelet cez Temžu a Tower Bridge a musel sa vysporiadať s nepriaznivými poveternostnými podmienkami.
Hudba.
Príchod Jamesa Bonda do Buckinghamského paláca je sprevádzaný aranžmánom "The Arrival of the Queen of Sheba", prevzatého od Georga Friedricha Händela, anglického skladateľa pruského pôvodu.
Počas letu helikoptérou môžeme počuť "The Dam Busters March", zvučku Erica Coatesa, z filmu "The Dam Busters" (1955), ktorý sa stal obľúbenou skladbou v Spojenom kráľovstve.
Nakoniec sa uskutoční zoskok padákom Jamesa Bonda a kráľovnej za zvučky James Bond Theme.
Ohlas.
Odvysielanie krátkeho filmu počas otvorenia olympijských hier vyvolalo u verejnosti nesmierny ohlas. Zatiaľ čo otvárací ceremoniál olympijských hier v roku 2012 sa zdal byť najsledovanejším na platformách sociálnych médií, prieskum zadaný spoločnosťou "Compare.bet" v roku 2021 odhalil, že zoskok nad štadiónom a príchod Alžbety II. na pódium patria medzi najobľúbenejšie momenty zo štvorhodinového otváracieho ceremoniálu.
Lokácie.
Počas deja bolo možné vidieť:
Zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom V.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Mikulášom V.
Menovacia politika.
Pápež Mikuláš V. vymenoval počas svojho pontifikátu (14471455) 11 nových kardinálov v štyroch konzistóriách, ktoré sa konali v prvých rokoch jeho panovania. Na druhom konzistóriu v roku 1448 vymenoval až šiestich hodnostárov. Na treťom konzistóriu rehabilitoval samotného protipápeža Félixa V. a vymenoval ho za kardinála a na štvrtom rehabilitoval aj dvoch Félixom vymenovaných kardinálov.
Pápež kreoval za kardinálov 5 Francúzov, 4 Talianov, 1 Nemca a 1 Španiela. Najmladšou vymenovanou osobou bol 38-ročný Talian Latino Orsini. Naopak najstaršími kreovanými kardinálmi sa stali 79-roční Francúzi Jean d'Arces a Louis de La Palud.
Po Mikulášovej smrti v roku 1455 sa na konkláve zúčastnili z ním vymenovaných kardinálov piati preláti a dvaja sa nezúčastnili. V čase konania volieb boli štyria kardináli po smrti.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Mikuláš V., bol Francúz Jean Rolin. Skonal 22. júna 1483, teda 28 rokov po pontifikovej smrti.
Zakázaná vášeň

Zakázaná vášeň ( "Amor en custodia", medzinárodne "Pasiones prohibidas") je mexická telenovela z produkcie TV Azteca v rokoch 2005 – 2006. Hlavné úlohy stvárnili herci Margarita Gralia, Sergio Basáñez, Paola Nuñez a Andrés Palacios, v záporných rolách účinkovali Fernando Sarfatti, Lisset a Ramiro Huerta. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Doma prvýkrát od 28. januára 2013 do 13. augusta 2013 a druhýkrát od 4. marca 2014 do 13. septembra 2014.
Noah

Noah môže byť:
Zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom IV.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Eugenom IV.
Menovacia politika.
Pápež Eugen IV. vymenoval počas svojho pontifikátu (14311447) 27 kardinálov v šiestich konzistóriách, ktoré sa konali v nepravidelných intervaloch. Najväčším menovacím konzistóriom bolo to v decembri 1439, kedy hlava Cirkvi kreovala až 17 prelátov; inak vymenovávala len jednu až štyri osoby.
Pontifex kreoval 13 Talianov, 4 Francúzov, 3 Španielov, 2 Byzantíncov gréckeho pôvodu, 1 Angličana, 1 Nemca, 1 Uhra, 1 Poliaka a 1 Portugalčana. Najmladšou vymenovanou osobou bol pápežov 21-ročný synovec Francesco Condulmer. Naopak najstarším doloženým kreovaným kardinálom sa stal 65-ročný Španiel Alfonso de Borja y Cabanilles, ktorý sa neskôr stal pápežom Kalixtom III. Eugenovým priamym nástupcom sa stal Tommaso kardinál Parentucelli pod menom Mikuláš V. Za tretieho pápeža bol z tejto generácie kardinálov zvolený aj pápežov synovec Pietro Barbo, ktorý si vybral meno Pavol II.
Po Eugenovej smrti v roku 1447 sa na konkláve z tejto skupiny vymenovaných zúčastnili 16 preláti a 5 sa nezúčastnili. V čase konania volieb boli 6 po smrti.
V súčasných krajinách strednej Európy bol do kardinálskeho stavu povýšený krakovský arcibiskup Zbigniew Oleśnicki. V Uhorsku získal kardinálske galero Dénes Szécsi, ktorý bol predtým nitrianskym biskupom a neskôr sa stal ostrihomským arcibiskupom.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Eugen IV., bol Guillaume d'Estouteville. Skonal 22. januára 1483, teda 36 rokov po pontifikovej smrti.
Bedminton na Letných olympijských hrách 2016

Bedmintonový turnaj na Letných olympijských hrách 2016 v Rio de Janeiro sa konal od 11. augusta do 20. augusta 2016 v športovej hale Riocentro Pavilion 4. Predstavilo sa na ňom spolu 172 športovcov, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).
Riocentro Pavilion 4 je výstavné a kongresové centrum v Rio de Janeiro v Brazílii. Postavené bolo v roku 1977 a je najväčším výstavným centrom v Latinskej Amerike. Keď sa Rio uchádzalo o letné olympijské a paralympijské hry v roku 2016, štyri z jeho šiestich pavilónov boli navrhnuté ako miesta konania. Počas týchto hier sa v pavilóne 2 konali olympijské súťaže v boxe, v pavilóne 3 sa konali olympijské a paralympijské súťaže v stolnom tenise, v pavilóne 4 sa konali bedmintonové súťaže a v pavilóne 6 vzpieranie a paralympijské silové trojboje.
Fura-2

Fura-2 je chemické analytické fluorescentné činidlo, ktoré sa viaže na vnútrobunkový vápnik. Chemicky je to aminopolykarboxylová kyselina. Bolo to prvé široko používané farbivo hojne používané na zobrazovanie vápnika a naďalej ostáva bežne používané. Fura-2 má excitačné maximá pri 340 a 380 nm, pričom pomer emisie pri týchto vlnových dĺžkach je priamo úmerný vnútrobunkovej koncentrácii vápnika. I pokiaľ vápnik nie je prítomný, Fura-2 emituje žiarenie pri vlnovej dĺžke 510 nm. Použitie pomeru umožňuje obísť použitie niektorých veličín, napríklad variabilnú koncentráciu farbiva alebo hrúbku bunky, takže Fura-2 je jedným z najcenenejších nástrojov na určovanie koncentrácie vápnika. Vysoký kvantový výťažok tohto činidla takisto umožnil prvé stanovanie vápnika v živých bunkách v reálnom čase (v rýchlosti prehrávania videa) v roku 1986. V posledných rokoch však geneticky kódované vápnikové indikátory založené na spektrálnych variantoch zeleného fluorescentného proteínu, napríkad bielkoviny Cameleon, čiastočne nahradili použitie činidla Fura-2 alebo iných malých farbív pre zobrazovanie vápnika, ale Fura-2 je oproti nim stále rýchlejším spôsobom zobrazovania.
Bedminton na Letných olympijských hrách 2012

Bedmintonový turnaj na Letných olympijských hrách 2012 v Londýne sa konal od 28. júla do 5. augusta 2012 v športovej hale Wembley Arena. Predstavilo sa na ňom spolu 172 športovcov z 50 krajín, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).
Wembley Arena (pôvodne Empire Pool, teraz zo sponzorských dôvodov známa ako OVO Arena Wembley) je krytá aréna vedľa štadióna Wembley vo Wembley, Londýn, Anglicko. S kapacitou 12 500 miest na sedenie je po O2 Arene druhou najväčšou krytou arénou v Londýne a deviatou najväčšou v Spojenom kráľovstve. Počas olympijských hier v roku 2012 tu prebiehali súťaže v bedmintone a taktiež aj v športovej gymnastike.
Maliar Kassandry (Kampánia)

Maliar Kassandry je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne v rokoch 360 až 340 pred Kr.
Maliar Kassandry, grécky anonymný maliar, ktorého skutočné meno je neznáme, pravdepodobne pôsobil v Capue (v Kampánii). Britský historik umenia John Beazley ho nazval "Maliar Kassandry" podľa zobrazenia Kassandry, ktorú namaľoval na amforu vystavenú v múzeu kampánskeho mesta Capua (Museo Campano 7554). Na tejto amfore je zobrazená Kassandra hľadajúca spásu pred Aiaxom pri oltári bohyne Atény. Maliar Kassandry mal jemný elegantný štýl kresby, prepracované ornamenty, štylisticky bol ešte pod vplyvom sicílskej vázovej maľby. Jeho ruke bolo na základe štýlu uznaných len niekoľko váz.
Obľúbené tvary zdobených váz, tohto umelca, boli hydria a amfora. Rameno hydrie niekedy zdobil zvieracími výjavmi, na hrdle amfor, ale nie na "bail-amfore", zvyčajne zobrazoval ženskú hlavu alebo jednu postavu. Tieto hlavy, ako aj tie pod rúčkami na jeho hydriai, sú mimoriadne charakteristické, krk je vo všeobecnosti dlhý a zdobený korálkovým náhrdelníkom, vlasy sú upravené do drdola. Maliar Kassandry nebol len vynikajúcim umelcom, ale aj zakladateľ maliarskej školy známej ako "capuánska škola I." Svojho času výrazne ovplyvnil capuánskych vázových maliarov.
Chládkové

 
Chládkové () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Vypína sa nad obcou Podhradie, približne východne od Martina. 
Poloha.
Nachádza sa na severe strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na pomedzí okresov Martin a Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Ľubochňa. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severným smerom sa nachádza Nolčovo, Krpeľany, Ľubochňa a Hubová a západným Turčianska Štiavnička, Sklabiňa a Sklabinský Podzámok.
Opis.
Chládkové je súčasťou turčianskej vetvy hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, ktorá vedie z Ľubochnianskeho sedla na Ploskú (). Severne ležiaci Príslop () je oddelený sedlom Príslop, južne susedí mohutný Kľak (). Východným smerom vybieha krátka rázsocha na Kečku (), severozápadne dlhšia rázsocha na Brdce () a Viechu (). Východne smerujúce svahy klesajú do mohutnej Ľubochnianskej doliny, ktorou voda odteká Ľubochniankou do Váhu, kam smeruje aj voda zo západných svahov, ktoré Veľkou dolinou odvodňuje potok Ráztoky. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma a vlastného Národného parku Veľká Fatra a vrcholom prechádza Veľkofatranská magistrála. 
Západným smerom sa nachádza Viecha (), Brdce (), Prieložnica () a Lučenec (), južným Lysec (), Vyšná Lipová (), Kľak (), Petreková () a Perušín (), východným Šiprúň (), Čierňavský vrch (), Magura (), Kečka (), Vtáčnik () a Červený grúň () a severným Balcová (), Príslop (), Nižná Lipová () a Magura ().
Výhľady.
Lesný porast na vrchole neumožňuje rozhľad. Z odlesnených častí hrebeňa je možné pozorovať okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru, Chočské vrchy, časť Západných Tatier a Oravskej Magury.
Bedminton na Letných olympijských hrách 2008

Bedmintonový turnaj na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu sa konal od 9. augusta do 17. augusta 2008 v Hale Technologickej univerzity v Pekingu. Predstavilo sa na ňom spolu 173 športovcov, ktorí bojovali v piatich disciplínach: mužská dvojhra, mužská štvorhra, ženská dvojhra, ženská štvorhra a štvorhra zmiešaných dvojíc (mix).
Hala Technologickej univerzity v Pekingu je športová hala, ktorá bola dokončená v roku 2007 pre potreby LOH 2008 v Pekingu. Uskutočnili sa tu súboje v bedmintone a športovej gymnastike. Má kapacitu 7 500 miest na sedenie a zaberá plochu o veľkosti 2 700 metrov štvorcových. V súčasnosti slúži ako tréningová hala pre čínske bedmintonové kluby a ako centrum športových a rekreačných aktivít pre študentov školy.
Wrotham Park

Wrotham Park je usadlosť v Hertfordshire v Spojenom kráľovstve. Leží južne od mesta Potters Bar, 17 míľ (27 km) od Hyde Park Corner v centre Londýna. Dom navrhol Isaac Ware v roku 1754 pre admirála Johna Bynga s rozlohou pozemku okolo 2 500 akrov (10 km²). Je to jeden z najväčších súkromných domov neďaleko Londýna. Jeho výrazný exteriér bol ako miesto natáčania použitý viac ako šesťdesiatich filmoch.
Dom je uvedený ako budova II. stupňa na zozname národného dedičstva Anglicka a jeho upravené pozemky a záhrady sú zaradené do II. stupňa v registri historických parkov a záhrad.
História.
Výstavba pôvodného objektu začala už v roku v roku 1754.
V roku 1883 vypukol požiar v hornej časti domu. Hasičské zbory nedokázali zabrániť šíreniu požiaru, ich čerpadlá nemali dostatočný výkon na to, aby vodu vytiahli dosť vysoko. Našťastie sa všetok obsah akéhokoľvek významu zachránil a interiér domu bol prestavaný s použitím rovnakého dizajnu ako predtým, ale so začlenením solídnosti viktoriánskej stavebnej techniky.
Admirál John Byng sa nikdy neoženil a prenechal dom najstaršiemu synovi svojho brata Robertovi. Od neho časom prešlo na súčasného Roberta Bynga, ktorý v dome býva a spravuje panstvo od roku 1991.
Využitie v kinematografii.
Stavba sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria:
Milagros (telenovela)

Milagros () je peruánska telenovela od producenta Josého Enriqueho Crousillata pre América Televisión v rokoch 2000 – 2001. Hlavné postavy stvárnili herci Sonya Smith a Roberto Mateos, v záporných rolách účinkovali Yvonne Frayssinet, Malena Elías a Reynaldo Arenas. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 2. mája 2002 do 15. októbra 2002.
Telenovela je adaptáciou venezuelskej telenovely "La heredera" z roku 1982.
Najdrahší poklad

Najdrahší poklad ( "Carissima") je venezuelská telenovela z produkcie televízie RCTV v roku 2001. Hlavné postavy stvárnili herci Roxana Díaz a Carlos Montilla, v záporných rolách účinkovali Maricarmen Regueiro, Franklin Virgüez, Félix Loreto a Carolina Tejera. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 16. októbra 2002 do 14. marca 2003.
Zoznam kardinálov vymenovaných Martinom V.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Martinom V.
Menovacia politika.
Pápež Martin V. vymenoval počas svojho pontifikátu (14171431) 16 kardinálov v troch konzistóriách, pričom "in pectore" boli vymenovaní šiesti. Konzistóriá sa konali s troj a štvorročným odstupom. Počas konzistória v máji 1426 kreovala hlava Cirkvi až 12 kardinálov.
Medzi vymenovanými boli 6 Taliani, 4 Francúzi, 3 Španieli, 1 Angličan, 1 Čech a 1 Cyperčan gréckeho pôvodu. Najmladšou vymenovanou osobou bol 16-ročný Talian Prospero Colonna. Naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 78-ročný Španiel Domingo Ram I Lanaja. V apríli 1440 sa kardinálskeho galera vzdal Hugues Lancelot de Lusignan.
Na konkláve po smrti Martina V. v roku 1431 sa z ním vymenovaných kardinálov zúčastnilo 7 prelátov a 5 sa nezúčastnili. Štyria hodnostári boli v čase konania volieb po smrti.
V krajinách súčasnej strednej Európy pôsobil olomoucký kardinál Jan Bucka, ktorý bol tiež účastníkm Kostnického koncilu.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Martin V., bol Domenico Capranica. Skonal 14. augusta 1458, teda 27 rokov po pontifikovej smrti. Kardinál Niccolò Albergati je od 27. septembra 1744 uctievaný ako blahoslavený.
Liou Siang

Liou Siang () môže byť:
Nižná Lipová

 
Nižná Lipová () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Vypína sa nad obcou Nolčovo, približne východne od Martina. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na pomedzí okresov Martin a Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaná Ľubochňa a Hubová, severozápadne ležiace Krpeľany a Nolčovo, západne Podhradie a Turčianska Štiavnička a juhozápadne Sklabinský Podzámok.
Opis.
Nižná Lipová je vrch v turčianskej vetve hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, ktorá vedie z Ľubochnianskeho sedla na Ploskú (), medzi Magurou () na severe a Príslopom () na juhu. Východne situované svahy klesajú do Ľubochnianskej doliny, ktorou voda odteká Ľubochniankou do Váhu, na západných prameni potok Kutinská, ktorá je prítokom Ráztok. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma a vlastného Národného parku Veľká Fatra a západným traverzom popod vrchol prechádza Veľkofatranská magistrála. 
Západným smerom sa nachádza Viecha (), Smrekové () a Šušnatín (), severným Magura (), Tlstý diel (), Kopa () a Vysoký vrch (), východným Kútnikov kopec (), Červený grúň (), Vtáčnik () a Balcová () a južným Čierňavský vrch (), Kečka (), Príslop (), Chládkové (), Kľak () a Brdce ().
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast na vrchole umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí hrebeňa je možné pozorovať okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru, Chočské vrchy, časť Západných Tatier a Oravskej Magury.
Maliar Kassandry (Atika)

Maliar Kassandry je konvenčné meno gréckeho maliara čiernofigúrových váz, činného približne v rokoch 570 až 565 pred Kr.
Maliar Kassandry, atický maliar čiernofigúrových váz, podobne ako jeho súčasník Heidelberský maliar, patril medzi prvých "„majstrov malých čaší“", t. j. maliarov čaší (kylikes) (často ozdobených s "komastami", účastníkmi Dionýzovho sprievodu) typu "Siana". Jeho konvenčné meno je odvodené od zobrazenia Kassandry na čaši, ktorá je uložená v Britskom múzeu v Londýne (British Museum B 379). V tonde tejto čaše je Kassandra, ktorá hľadá spásu pred Aiantom, zobrazená ako jednou rukou pevne objíma nohy bohyne Atény. Podľa strnulosti postavy Atény sa dá usúdiť, že tu ide o zobrazenie jej sochy.
Britský znalec umenia John Beazley pôvodne Maliara Kassandry spájal s Maliarom C (skratka "C" odkazuje na silný vplyv korintskej vázovej maľby na tohto umelca) a až neskôr ho identifikoval holandský archeológ Herman A. G. Brijder, ktorý uviedol: "„Nemožno prehliadnuť, že figúrová kresba a najmä palmetový pás (tohto umelca) svojou kvalitou prevyšuje ornamentálne pásy na ostatných spomínaných čašiach.“"
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XII.
Menovacia politika.
Pápež Gregor XII. vymenoval počas svojho pontifikátu (14061415) 14 kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali s polročným odstupom.
Medzi vymenovanými boli 11 Taliani, 1 Angličan, 1 Poliak a 1 Španiel. Najmladšou doloženou vymenovanou osobou bol 25-ročný Talian Gabriele Condulmer, ktorý sa neskôr stal ďalším Petrovým nástupcom ako pápež Eugen IV. Tento pôvodne kardinál bol aj posledným žijúcim, ktorý bol vymenovaný Gregorom XII. (Skonal 23. februára 1447, teda 30 po pontifikovej smrti.) Naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 77-ročný Talian Luca Manzoli.
Po Gregorovom odstúpení v roku 1415 sa na konkláve z ním vymenovaných kardinálov zúčastnil štyria preláti a 2 sa nezúčastnili. V čase konania volieb boli 8 kardináli po smrti.
V krajinách súčasnej strednej Európy pôsobil wormský biskup poľského pôvodu Matthäus kardinál von Krakau. Od mája 1622 je Giovanni kardinál Dominici uctievaný ako blahoslavený.
Milagros

Milagros môže byť:
Luton Hoo

Luton Hoo je usadlosť neďaleko Lutonu v Bedfordshire v Hertfordshire. V súčasnosti sa objekt využíva ako luxusný hotel. Nachádza sa na areáli s rozlohou väčšou ako 1 000 akrov (4 km²).
História.
Usadlosť Luton Hoo sa na danom mieste nachádza už od roku 1601, keď panstvo kúpil Robert Napier. Dnešný kaštieľ pochádza z konca 18. storočia. Slávny záhradný dizajnér, Capability Brown, bol poverený prerobením okolitého parku a záhrad, ktoré sa teraz rozprestierajú na 1 065 akroch. V roku 1903 Luton Hoo kúpil Sir Julius Wernher, popredný obchodník s diamantmi, ktorý poveril Charlesa Mewesa a Arthura Davisa, architektov hotela Ritz v Londýne, aby prepracovali interiér Luton Hoo do štýlu „Belle Époque“. Počas druhej svetovej vojny bol areál využívaný na vojenské účely. 26. júna 1948 Sir Harold Wernher a jeho manželka Lady Zia, hostili pamätnú návštevu Sira Winstona Churchilla. Sir Harold a Lady Zia sa v roku 1951 rozhodli vystaviť v dome umeleckú zbierku Sira Juliusa, vrátane niekoľkých predmetov dnes slávnej Fabergého zbierky. Mali tiež niekoľko známych dostihových koní ako Brown Jacka či Charlottowna. Sir Harold zomrel v roku 1973 a po ňom Lady Zia v roku 1977, pričom majetok prešiel na ich staršieho vnuka Nicholasa Phillipsa, ktorý spolu so svojou manželkou vybudoval obytné priestory pre firemné akcie a natáčanie, aby podporil údržbu umeleckej zbierky. Dom bol veľmi obľúbeným miestom televíznych a filmových tvorcov. Po smrti Nicholasa Phillipsa v roku 1991 bola nehnuteľnosť ponúknutá na predaj v roku 1997 a zakúpená v roku 1999.
Súčasnosť.
V októbri 2007 po investícii viac ako 60 miliónov libier a starostlivom programe obnovy sa v areáli stal hotel.
Využitie v kinematografii.
Stavba sa objavila v niekoľkých filmoch, medzi ktoré patria:
Diecéza Quiza

Diecéza Quiza () je titulárna diecéza Rímskokatolíckej cirkvi.
Súčasným (2024) titulárnym biskupom je od 25. marca 2020 Ján Kuboš, pomocný biskup spišskej diecézy.
História.
Titulárna diecéza vznikla ako titulárny nástupca zaniknutého biskupského stolca v starovekom africkom meste Quiza Cenitana (El-Benian), ktoré sa nachádzalo v rímskej provincii Mauretania Caesariensis na území dnešného severného Alžírska.
Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VII.
Menovacia politika.
Pápež Inocent VII. vymenoval počas svojho pontifikátu (14041406) 11 kardinálov v jednom konzistóriu. Za kardinála kreoval aj svojho synovca Giovanniho Migliorati.
Medzi vymenovanými bolo 10 kardinálov talianskeho pôvodu a 1 francúzskeho. Najmladším zdokumentovaným vymenovaným prelátom bol 37-ročný Talian Oddone Colonna, naopak najstarším kardinálom sa stal 78-ročný Angelo Correr, ktorý po Inocentovej smrti zasadol na Petrov stolec ako pápež Gregor XII. Hlavou Cirkvi sa neskôr stal aj Oddone Colonna ako pápež Martin V. Z týchto vymenovaných kardinálov sa počas veľkej západnej schizmy stal protipápežom Pietro Filargo ako Alexander V.
Po Inocentovej smrti sa na konkláve v roku 1406 zúčastnili z tejto generácie kardinálov 8 preláti a dvaja sa nezúčastnili; jeden bol v tom čase po smrti.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Inocent VII., bol jeho synovec Giordano Orsini. Skonal 29. mája 1438, teda 32 rokov po pontifikovej smrti.
Tri životy Sofie

Tri životy Sofie ( "Tres veces Sofía") je mexická telenovela z produkcie TV Azteca v rokoch 1998 – 1999. Hlavné postavy stvárnili herci Lucía Méndez, Omar Fierro, Marco Muñoz a Homero Wimer, v záporných rolách účinkovali Guillermo Quintanilla a Karen Sentíes. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 11. októbra 2002 do 24. marca 2003.
Vášnivý bozk (telenovela)

Vášnivý bozk ( "Por un beso") je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 2000 – 2001. Hlavné postavy stvárnili herci Natalia Esperón a Víctor Noriega, v záporných rolách účinkovali Enrique Rocha a Mercedes Molto. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 3. novembra 2003 do 6. apríla 2004.
Zoznam kardinálov vymenovaných Bonifácom IX.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Bonifácom IX.
Menovacia politika.
Pápež Bonifác IX. vymenoval počas svojho pontifikátu (13891404) ôsmych kardinálov v dvoch konzistóriách, ktoré sa konali po dvojročnej prestávke.
Všetci vymenovaní preláti boli talianskeho pôvodu. Po Bonifácovej smrti v roku 1404 sa na konkláve z tejto generácie kardinálov zúčastnili štyria preláti a jeden sa nezúčastnil. V čase konania volieb boli traja hodnostári po smrti. Bonifácov kardinál Cosmato Gentile de'Migliorati sa stal jeho priamym nástupcom ako pápež Inocent VII.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Bonifác IX., bol Baldassare Cossa, ktorý sa neskôr stal protipápežom Jánom XIII. Skonal 22. decembra 1419, teda 15 rokov po pontifikovej smrti.
Phan Rang-Tháp Chàm

Phan Rang-Tháp Chàm, bežne známy ako Phan Rang, je mesto vo Vietname a hlavné mesto provincie Ninh Thuận. Komunita má 167 394 obyvateľov (2019), z ktorých 95 000 (2019) žije v hlavnom meste.
Monika a pes

Monika a pes je televízny film pre deti Československej televízie Bratislava z roku 1983. Ide o adaptáciu knihy Márie Haštovej s názvom "Kamarát Cézar" z roku 1974. Príbeh rozpráva o priateľstve školáčky, prváčky Moniky a psa. V hlavnej úlohe Moniky sa predstavila Danka Drescherová. 
Piesne k filmu „Monika a pes“ a „Sen hviezdy“ naspievala vtedy mladá speváčka Darinka Rolincová. V roku 1983 ich vydalo hudobné vydavateľstvo Opus na gramofónovej platni. V roku 2011 vyšli na rozšírenej reedíci debutového albumu Darinky Rolincovej "Keby som bola princezná Arabela" na CD nosiči.
Viecha (vrch vo Veľkej Fatre)

 
Viecha () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad obcou Podhradie, približne východne od Martina. 
Poloha.
Nachádza sa na severozápade Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží v hrebeni, ktorý zasahuje na katastrálne územie obcí Nolčovo a Podhradie v okrese Martin v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severným smerom sa nachádza Nolčovo a Krpeľany, severovýchodným Ľubochňa a západným Turčianska Štiavnička a Sklabinský Podzámok.
Opis.
Viecha je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Kliačika v turčianskej vetve hlavného hrebeňa Veľkej Fatry, medzi Chládkovým () a Kľakom (). Severovýchodným smerom sa nachádza Veľká dolina, ktorou voda z tejto časti hrebeňa odteká potokom Ráztoky do Váhu. Južným úpätím vedie Šindeľná dolina, ktorá je vetvou Hlavnej doliny, ktorými voda odteká rovnako do Váhu Podhradský potok. Oblasť patrí do ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra a na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Západne sa nachádza Diel (), Smrekové (), Katova skala () a Prieložnica (), južne Lučenec (), Končitý vrch (), Kečka (), Vyšná Lipová (), Kľak () a Brdce (), východne Chládkové (), Kečka (), Príslop () a Nižná Lipová () a severne Tlstý diel (), Magura (), Ostré () a Šušnatín ().
Výhľady.
Súvislý lesný porast na vrchole znemožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité vrcholy Veľkej Fatry a Malú Fatru, ojedinele časť hrebeňa Západných Tatier.
Prístup.
Hrebeň nie je prístupný značeným turistickým chodníkom, preto prístup na vrchol je možný len neznačenými chodníkmi z okolia. Južne vedie Hlavnou dolinou modro značený chodník z Podhradia na Kľak (), severne vedúcou Veľkou dolinou prechádza zelená značka z Nolčova do sedla Príslop.
Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov (Asenovgrad)

Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov () je kaplnka Bulharskej pravoslávnej cirkvi z 13. storočia, ktorá sa nachádza v meste Asenovgrad v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.
Kaplnka patrí pod správu farnosti pri asenovgradskom Chráme Zosnutia presvätej Bohorodičky. Chrámový sviatok sa slávi 9. marca.
Iné názvy.
Budova je známa aj ako Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov zo Sebaste ().
Lokalita.
Kaplnka štyridsiatich svätých mučeníkov sa nachádza v meste Asenovgrad na križovatke ulíc „Rilska“ () a „Persenk“ () v tesnom susedstve dvora Základnej školy Angela Kănčeva.
Dejiny.
Kaplnka bola postavená v priebehu 13. storočia. Stavala sa v rovnakom čase ako rovnomenný chrám vo Velikom Tărnove, pričom obidve budovy boli stavané ako spomienky na bitku pri Klokotnici.
V roku 1928 bola kaplnka poškodená v dôsledku zemetrasenia a následne zreštaurovaná. V roku 1940 získala budova štatút národnej starožitnosti. V roku 1965 získala budova štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu.
Charakteristika.
Budova je postavená z riečnych kameňov, pričom väčšina z nich je opracovaná. Kaplnka má predsieň, ktorá sa nenachádza ako býva zvykom na západnej strane budovy, ale na južnej. Je postavená vo forme strechy.
Interiér.
Ikonostas je obyčajný z drevených dosiek. Chrámová ikona je zasadená do terénu a je obkovaná striebrom.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Rok vyhlásenia: 1965
Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská hodnota budovy, od roku 1970 aj umelecká hodnota budovy
Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom VI.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom VI.
Menovacia politika.
Pápež Urban VI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13781389) 42 kardinálov v štyroch konzistóriách, pričom až 24 hodnostárov kreoval na prvom z nich.
Medzi vymenovanými boli 36 Taliani, 2 Francúzi, 2 Uhri, 1 Angličan a 1 Čech. Hlava Cirkvi vymenovala aj dvoch synovcov: Francesca Moricotti Prignani Butilla a Francesca Renziu. Pápež vymenoval v roku 1381 aj Pietra Tomacelliho, ktorý sa stal jeho nástupcom ako pápež Bonifác IX. Na konkláve po Urbanovi VI. sa z týchto kardinálov nikto nezúčastnil kvôli prebiehajúcej pápežskej schizme.
Urban VI. vymenoval aj prvého českého kardinála Jana Očku z Vlašimi. V Uhorsku sa stal kardinálom ostrihomský arcibiskup Dömötör Vaskúti a pécsky biskup Bálint Alsáni.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Urban VI., bol Angelo kardinál d'Anna de Sommariva. Skonal 21. júla 1428, teda 39 po pontifikovej smrti.
Mark Nauseef

 
Mark Nauseef (* 11. jún 1953, Cortland, New York, USA) je americký bubeník a perkusista.
Študoval na Kalifornskom inštitúte umenia. V priebehu rokov sa zaoberal hrou okrem iného na jávsky a balijský gamelan a pakhavadž (severoindický nástroj).
V roku 1972 odohral britské turné so skupinou The Velvet Underground. Toho roku bol povolaný do armády, avšak neprešiel testami. Na začiatku roka 1975 sa stal členom skupiny Elf, ktorú viedol spevák Ronnie James Dio, a nahral s ňou jej posledný album "Trying to Burn the Sun". Onedlho potom sa kapela rozpadla. Následne stál pri zrode skupiny Ian Gillan Band, s ktorou nahral všetky štúdiové albumy (3). V roku 1978, keď sa Gillanova skupina rozpadla, Nauseef dočasne nahradil Briana Downeyho v skupine Thin Lizzy (vystupoval okrem iného v koncertnom filme "The Boys Are Back in Town").
V roku 1980 spolupracoval s gitaristom Garym Moorom (z Thin Lizzy) na projekte "G-Force" a tiež hral na sólových albumoch speváka Thin Lizzy Phila Lynotta. Prvý sólový album "Personal Note" vydal v roku 1981. Neskôr spolupracoval s desiatkami ďalších hudobníkov, medzi ktorých patrí napríklad Jack Bruce, Sylvie Courvoisier, Joachim Kühn, Bill Laswell, Ikue Mori, Hamza El Din a Miroslav Tadić. Prispel do knihy esejí "Arcana V: Musicians on Music, Magic &amp; Mysticism" (2010) zostavenej skladateľom Johnom Zornom.
Kostol svätého Petra (Cardiff)

Kostol svätého Petra je najstarším zachovaným rímskokatolíckym kostolom v Cardiffe, hlavnom meste Walesu. Spravujú ho rosminiáni.
Dejiny.
Keď rosminiáni prvýkrát prišli do Cardiffu v roku 1854, malo mesto významnú rímskokatolícku populáciu, ale iba jedno miesto uctievania, kaplnku sv. Dávida v centre mesta (táto budova bola nahradená v 80. rokoch 19. storočia kostolom, ktorý sa stal metropolitnou katedrálou v Cardiffe). V roku 1858 bola zabezpečená lokalita neďaleko City Road (vtedy nazývaná Plwcca Lane) na 999 rokov prenájmu a vyzbierali sa potrebné finančné prostriedky. Kvôli antikatolicizmu v tejto oblasti boli plány na predĺženie East Grove, ktorý tvorí križovatku s Richmond Road, zrušené, pretože odporcovia nechceli katolícky kostol pred hlavnou ulicou. Charles Hansom navrhol pôvodný kostol v roku 1860. Kostol bol pôvodne navrhnutý so zvonicou a vežou, ale tieto návrhy sa ukázali ako príliš ambiciózne a keď bol kostol otvorený v roku 1861, bol bez nich.
Začiatky kostola svätého Petra neboli ľahké. Oblasť bola veľmi sužovaná chudobou a opilstvom a bola ďaleko od katolíckych štvrtí, čo robilo prácu raným kňazom náročnou a nízka návštevnosť bola často problémom. Po konverzii Johna Crichtona-Stuarta, 3. markíza z Bute, na katolicizmus v roku 1868 a prísnom programe získavania finančných prostriedkov sa situácia začala zlepšovať, keď bola v roku 1872 založená škola. Pribudlo aj presbytérium v gotickom štýle podľa návrhu WP Jamesa. V roku 1883 bola nakoniec na náklady lorda Bute pridaná veža (plánovaná veža nebola nikdy pridaná). Vitráže vo svätyni pochádzajú z roku 1882, každé okno stále 160 libier. Socha sv. Petra nad vchodom do kostola bola pridaná v roku 1912 a v roku 1926 boli inštalované ďalšie vikiere.
Keďže katedrála v centre mesta bola počas náletu v roku 1941 veľmi vážne poškodená, biskupské funkcie sa v rokoch 1941 až 1945 presunuli do Kostola svätého Petra. Kostol svätého Petra bol tiež zasiahnutý zápalnou bombou, pričom došlo k rozsiahlemu poškodeniu strechy kaplnky. Tieto škody boli neskôr napravené a kostol bol po splatení posledných dlhov v roku 1948 definitívne vysvätený. V roku 1955 bola postavená farská sieň a v roku 1975 sa kostol stal pamiatkovo chráneným objektom II. stupňa.
Škola bola premiestnená na iné miesto v roku 1977 a stará budova bola zbúraná v roku 1981.
V rokoch 1970 až 1987 bol kňazom v kostole svätého Petra otec Gil Jones, ktorý 2. apríla 1982 privítal v Cardiffe hosťujúceho pápeža Jána Pavla II..
Kostol bol v roku 2001 rozsiahlo premaľovaný.
Emmanuelle (filmová séria)

Emmanuelle (alebo niekedy aj Emanuelle) je séria prevažne francúzskych erotických filmov a televíznych filmov, ktorých hlavná postava Emanuela je inšpirovaná románom, ktorý napísala Emmanuelle Arsan vo svojom prvom románe "Emmanuelle" z roku 1959. Postavu Emmanuelle využilo aj mnoho ďalších autorov a vzniklo množstvo podobných projektov.
História.
Táto postava sa prvýkrát objavila v podobe Eriky Blancovej v talianskom filme "Io, Emmanuelle" z roku 1969.
19741977.
V roku 1974 bol román predmetom filmovej adaptácie "Emanuela" s holandskou herečkou Sylviou Kristel, ktorá je najznámejšou herečkou danej postavy. Film produkoval Yves Rousset-Rouard a režíroval Just Jaeckin. Snímka mala veľký medzinárodný úspech čo podnietilo tvorcov k ďalším pokračovaniam. V Paríži zostal film premietaný v kinách na Champs-Élysées takmer trinásť rokov s anglickými titulkami, videlo ho okolo deväť miliónov divákov vo Francúzsku. Film s rozpočtom 2,4 milióna vtedajších frankov zarobil vyše 100 miliónov frankov.
V roku 1975, keď sa pracovalo na druhom pokračovaní "Emmanuella – antipanna", taliansky producent Mario Mariani sa pokúsil využiť túto príležitosť a spravil z druhotriednej herečky hrdinku nového seriálu "Emanuelle nera" (čierna Emanuela). Mariani sa odlišuje odstránením "m" z pôvodného názvu francúzskej série. V Talianskej sérii hrá Laurou Gemser, herečka zmiešaných rás indonézskeho pôvodu, ktorá sa objavila aj v malej úlohe masérky v "Emmanuelle 2". Film "Emmanuella – antipanna" videlo vo Francúzsku vyše dva milióny divákov a jeho rozpočet bol medzi 8 až 10 miliónmi frankov.
Tretí film ságy "Zbohom, Emmanuella" je posledný, ktorý produkuje Yves Rousset-Rouard a spoločnosti Parafrance a Trinacra Films. Dielo videlo necelý milión návštevníkov a zaznamenal už nižší úspech čím pôvodnú trilógiu uzavrel.
19841993.
Po sedemročnej pauze vznikol v roku 1984 štvrtý diel "Emmanuella – Útek pred láskou", ktorého nadväznosť na predošlé časti bola iba minimálna. Produkoval ho Alain Siritzky za účasti ASP (Alain Siritzky Production), vlastnej produkčnej spoločnosti. Film so Sylviou Kristel a Mia Nygren v rolách Emanueli ťažil zo svojej povesti a v kinách ho videlo niečo cez milión divákov.
Kvôli nižším rozpočtom a tým aj horšej kvalite spravovania boli ďalšie opusy série ("Emmanuelle 5", "Emmanuelle 6" a "Emmanuelle au 7ème ciel") z produkcie Siritzkého len málo úspešné.
V roku 1993 vzniklo aj sedem televíznych filmov, čoraz horšej kvality, ktoré produkoval tiež Alain Siritzky.
2024.
Režisérka Audrey Diwan spracovala film "Emmanuelle" s Noémie Merlant, ktorý bude mať premiéru 25. septembra 2024 vo Francúzsku.
V centru

V centru je český televízny program z rokov 2018 a 2019. Formátom programu bola talk show s hosťami, vznikajúca za prítomnosti živého publika a vysielaná naživo na Televízii Seznam a na facebookovom profile Seznam Správy. Moderátormi programu boli Nikola Čechová (Shopaholic Nikol), Karel Kovář (Kovy), Janek Rubeš a Tomáš Verner. Program cielil na mladé obecenstvo, a to napr. tým, že cez sociálne siete moderátorov a Seznam Správ mohli diváci klásť hosťom otázky.
Natáčanie prebiehalo v priestoroch Skautského inštitútu na Staromestskom námestí v Prahe. V prvej časti bola hosťom Adriana Krnáčová, vtedajšia primátorka hlavného mesta Prahy, s ktorou rozhovor viedol Janek Rubeš. Ďalší hostia programu okrem iného boli Erik Tabery, Ondřej Kania, Zdeněk Hřib, Petr Pavel, Vít Klusák či Ján Simkanič.
Zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XI.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Gregorom XI.
Menovacia politika.
Pápež Gregor XI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13701378) 21 kardinálov v dvoch konzistóriách konaných so štvorročným odstupom. 
Hlava Cirkvi kreovala za kardinálov 17 Francúzov, 2 Španielov a 2 Talianov. Najmladšou zdokumentovanou vymenovanou osobou sa stal 29-ročný Francúz Robert de Genève; naopak najstarším doloženým kreovaným kardinálom bol 71-ročný Francúz Bertrand de Cosnac. 
Dvaja z kardinálov, ktorých vymenoval, sa stali vzdoropápežmi: Robert de Genève ako Klement VII. a Pedro Martínez de Luna y Pérez de Gotor ako Benedikt XIII. Druhý menovaný bol zároveň posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Gregor XI. Skonal 29. novembra 1422, teda 44 rokov po pontifikovej smrti.
Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí

Dikastérium pre Boží kult a disciplínu sviatostí () je súčasť Rímskej kúrie, ktorá má za úlohu starať sa o liturgiu, vrátane s ňou spojeného sakrálneho umenia a liturgickej hudby. K jej úlohám o.i. patrí udeľovanie titulov bazilika minor.
Pred júnom 2022 bolo dikastérium oficiálne pomenované ako Kongregácia pre Boží kult a disciplínu sviatostí (iné je len prvé slovo).
Zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Urbanom V.
Menovacia politika.
Pápež Urban V. vymenoval počas svojho pontifikátu (13621370) 14 kardinálov v štyroch konzistóriách, ktoré sa konali skoro každoročne. Hlava Cirkvi vymenovala najviac prelátov (8) v septembri 1368.
Medzi vymenovanými tvorilo väčšinu 10 kardinálov francúzskeho pôvodu. Urban V. vymenoval aj 3 Talianov a 1 Angličana. Najmladšou zdokumentovanou vymenovanou osobou bol 28-ročný Francúz Guillaume d'Aigrefeuille, naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 63-ročný Francúz Philippe de Cabassole. Pápež udelil kardinálske galero aj svojmu bratovi Angelicovi de Grimoard.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval pápež Urban V., bol Pietro kardinál Corsini. Skonal 16. augusta 1405, teda 35 rokov po pontifikovej smrti.
Zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VI.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Inocentom VI.
Menovacia politika.
Pápež Inocent VI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13521362) 15 kardinálov v troch konzistóriách, ktoré sa konali s dvojročným a päťročným odstupom.
Hlava Cirkvi vymenovala 13 Francúzov a 2 Talianov. Kardinálske galero dostali aj jeho synovci Andouin Aubert, Pierre de Monteruc a Étienne Aubert.
Posledným žijúcim kardinálom, ktorého vymenoval Inocent VI., bol Hugues de Saint-Martial. Skonal v roku 1403, teda približne 51 rokov po pontifikovej smrti.
Smrekové

 
Smrekové () je vrch vo Veľkej Fatre na Slovensku. Leží nad obcou Podhradie, približne východne od Martina a na jeho vrchole sú pozostatky Sučianskeho hradu. 
Poloha.
Nachádza sa na severozápadnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Vrch leží na katastrálnom území obce Podhradie v okrese Martin v Žilinskom kraji. Najbližším sídlom je severozápadne situované Podhradie, severne sa nachádza Nolčovo a Krpeľany, severovýchodne Ľubochňa, západne Turčianska Štiavnička a juhozápadne Sklabinský Podzámok.
Opis.
Smrekové zakončuje vetvu rázsochy, ktorá vedie severozápadným smerom z Kľaku () na Prieložnicu (). Na vrchole sú pozostatky hradu, ktorý tu bol vybudovaný v 13. storočí na ochranu dôležitej cesty, vedúcej popri Váhu. Západne leží Hradská dolina, ktorou preteká Hradský potok. Severne a východne hrebeň kopíruje Hlavná dolina, ktorou preteká Podhradský potok. Oblasť patrí do ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra a na vrchol vedie značený turistický chodník. 
Severným smerom sa nachádza Šušnatín (), Ostré () a Magura (), východným Nižná Lipová (), Príslop (), Viecha (), Brdce (), Chládkové () a Kľak (), južným Kečka (), Končitý vrch (), Lučenec () a Prieložnica () a západným Katova skala (), Borová () a Diel ().
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrcholovej časti znemožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité vrcholy Veľkej Fatry, Malú Fatru a severnú časť Turčianskej kotliny.
Plieška

Plieška môže byť:
Fontána (Duchamp)

Fontána () je socha v štýle readymade, ktorú v roku 1917 vytvoril Marcel Duchamp. Išlo o porcelánový pisoár obrátený do položenej pozície s podpisom R.Mutt. Duchamp tento výrobok zaslal v apríli 1917 na prvú výstavu Spoločnosti nezávislých umelcov (Society of Independent Artists), ktorá bola v budove The Grand Central Palace v New Yorku. Výbor výstavy "Fontánu" neodmietol, pretože pravidlá spoločnosti zakazovali odmietnuť dielo umelca, ktorý zaplatil členský poplatok, ale dielo aj tak nebolo vystavené. Neskôr bolo vyfotografované v štúdiu Alfreda Stieglitza a fotografia bola uverejnená v umeleckom časopise The Blind Man. Originál diela bol stratený, ale v 50. a 60. rokoch 20. storočia nechal Duchamp vyrobiť šestnásť replík.
Historici a teoretici umenia považujú "Fontánu" za prelomové dielo umenia 20. storočia. Roku 2004 500 vybraných britských profesionálov v oblasti umenia odhlasovalo ako najvplyvnejšie umelecké dielo 20. storočia. Druhé miesto získali Picassove "Slečny z Avignonu" (1907) a tretie Warholov "Marilyn Diptych" (1962). Noviny "The Independent" vo februári 2008 napísali, že týmto jediným dielom Duchamp vynašiel konceptuálne umenie a „navždy uvoľnil tradičné spojenie medzi umelcovou prácou a hodnotou jeho diela“.
Podľa výskumu britského historika Glyna Thompsona bola "Fontána" pôvodne nápadom nemeckej dadaistky Else von Freytag-Loringhovenovej, ktorý si Duchamp prisvojil a vydával za vlastnú.
Juliet Landauová

Juliet Landauová (* 30. marec 1965, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka, ktorá sa preslávila úlohou Drusilly v televíznom seriáli "Buffy, premožiteľka upírov" (19972003) a "Angel" (20002004).
Detstvo a mladosť.
Landauová sa narodila do hereckej rodiny a jej rodičmi sú Martin Landau a Barbara Bain. Má staršiu sestru Susan Landau Finch, ktorá pracuje ako filmová producentka. Detstvo Landauová prežila v Los Angeles a je bývalá profesionálna baletka.
Kariéra.
Landauová si prvý krát zahrala vo filme v roku 1990. Objavila sa aj po boku Samanthy Mathis a Christiana Slatera vo filme "Zosilni to!", ale jej scény boli nakoniec z filmu vystrihnuté.
V roku 1994 si zahrala spoločne s jej otcom Martinom Landauom vo filme Tima Burtona "Ed Wood". Vo filme stvárnila herečku Lorettu King.
V roku 1997 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Buffy, premožiteľka upírov", kde stvárnila upírku menom Drusilla. V televíznom seriáli účinkovala v sedemnástich epizódach. Od roku 2000 si rolu Drusilly zopakovala v spin-offe "Angel", kde sa objavila v siedmych epizódach.
V roku 2005 si zahrala po boku Eriky Eleniak v televíznom filme "Osudové stretnutie".
V roku 2008 Landauová debutovala ako režisérka, pričom režírovala krátky dokumentárny film o Garym Oldmanovi a jeho tvorivom procese. Spoločne s jej manželom Deverillom Weekesom režírovala film "Dream Out Loud" o vizážistovi menom Kazuhiro Tsuji.
V roku 2020 účinkovala po boku hercov ako Ron Perlman, Gary Oldman a Lance Henriksen vo filme "A Place Among the Dead", ktorý spoločne s jej manželom aj režírovala.
Landauová sa venuje aj dabingu, pričom nahovorila niekoľko postáv v animovaných seriáloch, vrátane "Justice League Unlimited", "Ben 10", animovaných filmoch či dabovala postavy z videohier.
Súkromný život.
Jej manželom je televízny producent Deverill Weekes, s ktorým často spolupracuje.
Zoznam kardinálov vymenovaných Klementom VI.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Klementom VI.
Menovacia politika.
Pápež Klement VI. vymenoval počas svojho pontifikátu (13421352) 27 kardinálov v štyroch konzistóriách, ktoré sa konali v približne v dvojročných odstupoch (a raz so štvojročnou prestávkou). Najviac kardinálov kreoval na prvom (11 prelátov) a poslednom konzistóriu (12 prelátov).
Hlava Cirkvi vymenovala 23 Francúzov, 3 Talianov a 1 Španiela. Medzi novými kardinálmi boli aj mnohé osoby z jeho rodiny: brat Hugues Roger, bratranci Adhémar Robert a Guillome d'Aigrefeuille, synovci Bernard de la Tour, Guillaume de la Jugié, Nicolas de Besse, Raymond de Canillac a Pierre Roger de Beaufort, ktorý sa neskôr stal pápežom Gregorom XI. Medzi novovymenovanými sa nachádzal aj Étienne Aubert, ktorý sa stal Klementovým nástupcom ako Inocent VI.
Posledným žijúcim pôvodným kardinálom, ktorého vymenoval Klement VI., bol Pierre Roger de Beaufort. Skonal 27. marca 1378, teda 26 rokov po pontifikovej smrti.