burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Zvliekavce

Zvliekavce (lat. Ecdysozoa) sú taxón prvoústovcov. 
Je to zrejme polyfyletická skupina, zahrňujúca veľmi rozdielne živočíchy, ktorých jediným spoločným znakom je periodické zvliekanie kutikuly aspoň u juvenilných štádií, no niekedy aj u dospelých jedincov. Tento proces riadi hormón ekdyson, produkovaný u článkonožcov predohrudnými žľazami (glandulae protothoracales). Telová dutina týchto živočíchov môže byť nepravá – tzv. schizocoel, alebo zmiešaná telová dutina (modifikovaný coelom – mixocoel).
Systematika.
Skupina vznikla po zrušení „dutinového“ triedenia dvojstranovcov, pričom v nej možno vybadať dve nezreteľne oddelené línie: Zvyšok bývalých schizocoelomát (reprezentovaný kmeňmi "Nematoda", "Cephalorhyncha") a „klasické“ myxocoelomáty, ku ktorým vždy patril najväčší kmeň "Arthropoda", "Tardigrada" a maličký reliktný kmeň "Onychophora".
línia: zvliekavce ("Ecdysozoa"):
Ploskavce

Ploskavce (zriedkavo ploché červy, ploské červy, červy ploché, červy ploské, zastarano "hlísty ploské"; , staršie "Platyhelminthes") sú kmeň špirálovcov, skupiny kmeňov prvoústovcov.
Opis tela.
Sú to podlhovasté až výrazne predĺžené dorzoventrálne sploštené, pretianuté, dvojstranne súmerné živočíchy na povrchu s obrveným epitelom, ktorý má u voľne žijúcich pohybovú funkciu. Parazity majú pevnú kutikulu. Pod kožou je systém epiteliálnych a parenchymatóznych hladkých svalov, ktorý tvorí podkožný svalový vak; pod ním je riedke mezenchýmové tkanivo. Majú 2 zárodočné vrstvy, medzi ktorými je dutina vyplnená parenchýmom. Priestor medzi bunkami tvorí telesnú dutinu schizocél. 
Tráviaca sústava.
Tráviaca sústava je jednoduchá uzavretá, u parazitov čiastočne až úplne redukovaná (pásomnice). Aj u ploskavcov sa zvykne označovať ako gastrovaskulárna sústava; táto plní funkcie už len tráviacej a obehovej sústavy, pretože vylučovanie zabezpečujú protonefrídie. Majú len jeden otvor, ktorý je prijimací aj vyvrhovací. Trávenie je extracelulárne v dutine čreva pomocou tráviacich enzýmov a dokončené intracelulárne. Parazity prijímajú potravu osmoticky. Tráviaca sústava pozostáva z ústneho otvoru, hltanu a slepo zakončeného čreva, ktoré môže byť priame alebo rôzne rozvetvené.
Nervová sústava.
Nervová sústava je pásavá (gangliová) – prvé ganglium (mozgová uzlina), z nej vychádzajú pásy do prednej časti tela k hmatovým lalokom a pozdĺž celého tela sú spojené okolohltanovou obrúčkou. Z receptorov pozorujeme iba statocystu a ploché oči, u parazitov sú redukované. Nachádza sa v strede brušnej časti.
Dýchacia sústava.
Ektoparazity dýchajú priamou difúziou z povrchu tela k jednotlivým bunkám. Endoparazity dýchajú anaeróbne.
Obehová sústava.
Nemajú špecializovanú obehovú sústavu. Telová tekutina v gastrovaskulárej sústave (hydrolymfa) sa prelieva podľa pohybov tela. 
Rozmnožovanie a vývin.
Sú hermafrodity, rozmnožovacia sústava je objemná a zložitá, najmä u parazitov. Spermie ploskavcov majú dva bičíky, čo je výnimočný jav v živočíšnej ríši. Vývin je priamy ("Triclada"), alebo cez jednoduché trochoforoidné larvy, označované často ako Müllerova a Götteho larva (morské "Turbellaria"). Parazity majú zložité životné cykly s veľmi špecializovanými larválnymi štádiami.
Systematika.
Kmeň sa tradične rozdeľoval na 3 triedy: "Turbellaria", "Trematodes" a "Cestodes". 
V. Franc 2005 ich delí do dvoch podkmeňov s až šiestimi triedami (s 7 500 druhmi):&lt;br&gt;
kmeň: ploskavce ("Plathelminthes"):
Ryby (v najširšom zmysle)

Ryby v najširšom zmysle (iné názvy: rybovité stavovce, plutvovce; ) bol v starších systémoch taxón zahŕňajúci všetky stavovce (Craniata/Vertebrata) okrem štvornožcov (Tetrapodomorpha/Tetrapoda). Dnes sa tento pojem používa už len ako pomocné resp. tradičné súhrnné označenie stavovcov okrem štvornožcov. Veda o rybách sa nazýva ichtyológia.
Historicky boli v taxóne ryby (Pisces) niekedy popri vyššie uvedených živočíchoch zahrnuté aj:
Nasledujúci text článku je o rybách nezahŕňajúcich kopijovce, ani veľrybotvaré cicavce, ani sirény.
Charakteristika.
"Pozri aj charakteristiku najmä pod bezčeľustnatce, drsnokožce a ryby (Osteichthyes)."
Dnes táto skupina zahŕňa asi 20 000 (rok 2004) – 29 000 druhov, čo je asi 60 % všetkých druhov stavovcov. 
Ryby sú stavovce adaptované na život vo vode. Obývajú pestrú škálu vodných prostredí, a to sladkovodných, brakických, ako aj morských. Vyskytujú sa v celom vodnom stĺpci od hladiny až po dná hlbokomorských priekop. 
Bezčeľustnatce boli prvými stavovcami na Zemi. Neskôr sa objavili drsnokožce, kostnaté ryby, akantódy a plakodermy. 
Tieto skupiny sú všetko vodné studenokrvné stavovce, ktoré dýchajú (aj) žiabrami; existuje však výnimka - ryba "Lampris guttatus" je teplokrvná. Väčšina z nich má na tele šupiny, manévrujú pomocou plutiev a sú ektotermné. Telo je ukončené chvostovou plutvou.
Najmenšie ryby dosahujú v dospelosti 8 – 10 mm ("Paedocypris progenetica"), takže sú vlastne najmenším žijúcim stavovcom. Naproti tomu najväčšie ryby majú veľkosť až 12 m ("Rhincodon typus").
Telo rýb tvorí
Tvar rybieho tela je vo všeobecnosti hydrodynamický – prispôsobený na život a pohyb vo vodnom prostredí hustotou vyššou, než má vzduch. Niektoré ryby majú telo sploštené z bokov, najmä ak žijú vo vodách husto porastených rastlinami. Telo sploštené dorzoventrálne (z chrbtovej a brušnej strany) naznačuje život na dne.
Systematika.
Z taxonomického sú parafyletickou skupinou, pretože nezahŕňajú štvornožce, ktoré k nim však v skutočnosti vývojovo patria. 
V súčasných systémoch sa ryby v najširšom zmysle ako (jeden) taxón už nevyskytujú a sú rozdelené na viacero menších taxónov, a to najčastejšie na bezčeľustnatce (často uvádzané rozdelené na ďalšie menšie taxóny), plakodermy (Placodermi), drsnokožce (Chondrichthyes), akantódy (Acanthodii) a kostnaté ryby v širšom zmysle (Osteichthyes).
Konkrétne systematiky pozri v článku stavovce a systematika stavovcov, resp. v článkoch bezčeľustnatce a čeľustnatce (vždy s vynechaním štvornožcov).
Ploskulicovce

Ploskulicovce (lat. "Turbellariomorpha(e)", "Turbellariata") sú v niektorých starších systémoch veľký taxón (presnejšie spravidla podkmeň či nadtrieda) ploskavcov zahŕňajúci (ako naznačuje už latinský i slovenský názov) ploskavce príbuzné s ploskulami. Konkrétny obsah ale závisí od konkrétneho systému toho-ktorého autora. Ploskulicovce napríklad môžu byť stotožnené:
Počet obyvateľov

Počet obyvateľov je určitý počet ľudí, ktorí na danom území trvalo alebo dlhodobo bývajú. V apríli 2022 žilo na celom svete skoro 7 938 miliónov ľudí, tj. skoro 8 miliárd ľudí. 15.11.2022 počet ľudí dosiahol 8 miliárd ľudí. Niekedy sa označuje pojmom ľudnatosť, ktorý však tiež môže znamenať hustota zaľudnenia..
Ploskule

Ploskule (iné názvy: ploskulice, staršie: "ploštenky"; lat. "Turbellaria") sú trieda ploskavcov. 
Charakteristika.
Sú to voľne žijúce ploskavce bez prichytávacích zariadení (prísaviek alebo háčikov), na povrchu tela je obrvený epitel. Sú morské alebo sladkovodné. Majú vždy vyvinuté črevo aj protonefrídie. Nervová sústava je pásového typu. V procese fylogenézy vidíme tendenciu k posunu úst z terminálnej polohy (prvé 2 rady) na brušnú stranu. Je ich asi 1 000 druhov, skupina je však málo preskúmaná, preto skutočný počet druhov bude určite vyšší.
Systematika.
Tradičný systém 1.
trieda ploskule/ploskulice (Turbellaria):
Okolo roku 1960 sa do ploskulí zaraďovali ako samostatný rad aj gnatostomuly, neskôr sa gnatostomuly u časti autorov zaraďovali ako trieda ploskavcov, dnes ich zaraďujeme mimo ploskavcov. 
Tradičný systém 2.
"Uvedené sú tu (kvôli lepšej prehľadnosti) len latinské názvy"
trieda Turbellaria:
Systém podľa V. Franc 2005/2007, Pančík cca. 2008, Tirjaková et al. 2015.
Tento systém rozdeľuje triedu až do deviatich radov; a to nielen podľa vyššie uvedených znakov použitých v starom systéme (t.j. ústa a črevá), ale aj na základe stavby nervovej sústavy, gonád, hltanu a i.:
trieda ploskule/ploskulice (Turbellaria):
Pokiaľ ide o taxón katenuly (Catenulida), V. Franc ho v celej publikácii vôbec nespomína, Pančík ho uvádza ako súčasť taxónu Acoelomorpha a Tirjaková et al. ho uvádza ako sesterský taxón ploskúľ.
Sergej Michajlovič Ejzenštejn

Sergej Michajlovič Ejzenštejn (* 22. január 1898, Riga – † 11. február 1948, Moskva) bol sovietsky filmový režisér, scenárista, filmový teoretik a pedagóg.
Život.
Narodil sa v Rige v rodine architekta Michaila Osipoviča Ejzenštejna. Začal študovať architektúru, no v roku 1918 vstúpil do Červenej armády a pracoval ako karikaturista. Po vojne študoval japonskú filológiu. 
Debutoval filmom „Štrajk“. Úspech však zožal až svojím druhým filmom „Krížnik Potemkin“, ktorý je dodnes považovaný za vôbec najlepší film, aký bol nakrútený. Vďaka tomuto filmu sa stal popredným sovietskym režisérom. 
Mnoho jeho filmov vzniklo na objednávku vtedajšieho režimu (Alexander Nevský, Ivan Hrozný), a mnohé boli ešte pred premiérou cenzurované (Desať dní, ktoré otriasli svetom, Generálna línia) alebo skončili v trezore (Bežinova lúka). Napriek tomu, že za 1. diel filmu Ivan Hrozný dostal Stalinovu cenu, jeho druhá časť musela prejsť cenzúrou. Zomrel na infarkt.
Xenoturbely

Xenoturbely alebo vakočrevovky (lat. "Xenoturbellata", "Xenoturbellida") je kmeň živočíchov s jedinou čeľaďou Xenoturbellidae a jediným rodom xenoturbela (lat. "Xenoturbella"). 
Charakteristika.
Jeho zástupcovia nemajú pharynx ani zreteľne vyvinuté cerebrálne ganglium, nervová sústava je difúzna. Nemajú protonefrídie, ani osobitný vývod gonád – gaméty sa zhromažďujú okolo čreva v parenchýme a telo opúšťajú ústami. Patrí sem morský belavý 2 –  veľký druh "Xenoturbella bocki". Stavbou tela sa blíži rebrovkám ("Acnidaria"). 
Systematika.
Zaradenie v systéme.
Zaradenie tohto rodu bolo v minulosti sporné, zaraďovali sa najmä:
Pokiaľ ide o zaradenie v posledných rokoch: V roku 2006 sa zistilo, že tvoria samostatný kmeň druhoústovcov (druhoústovce patria do dvojstranovcov). Od roku 2011 v mnohých systémoch tvoria spolu s bezčrevovcami samostatný taxón dvojstranovcov, ktorý sa volá Xenacoelomorpha. V rámci dvojstranovcov sa Xenacoelomorpha zaraďujú:
Vnútorná systematika.
rod xenoturbela ("Xenoturbella"):
Veľkoústky

Veľkoústky alebo veľkoústkotvaré (lat. "Macrostomida", "Opisthandropora") sú rad ploskúľ. Majú už vyvinutý hltan (je jednoduchý rovný, podobne ako aj črevo). Majú 1 pár protonefrídií a 1 pár nervových pásov. Rozmnožujú sa často paratomiou, vytvárajú reťazce zooidov. Sú to väčšinou morské, menej sladkovodné druhy, ako napr. "Microstomum lineare".
Rovnočrevovky

Rovnočrevovky (iné názvy: rovnočrevky, rovnočrevné; lat. "Rhabdocoela") sú rad ploskúľ. Rozlišujú sa:
Rovnočrevovky v užšom zmysle a bez temnocefálov.
Majú rozšírený, bulbózny hltan a rúrkovité, niekedy i vakovito rozšírené črevo. Majú väčšinou len 1 pár nervových pásov, statocysta je zriedkavá. Rozmnožujú sa iba pohlavne. Sú to hlavne morské, zriedka sladkovodné druhy, ako napr. rovnočrevovka priehľadná ("Mesostoma ehrenbergi"), má dlhé, skoro priehľadné telo.
Lalokočrevné

Lalokočrevné (iné názvy: lalokočrevky, seriáty, seriátky, seriátkotvaré; lat. "Seriata") sú rad ploskúľ. 
Ústa majú už na brušnej strane, črevo tvorí 3 vetvy: jedna smeruje k hlave a dve dozadu; tieto vetvy sú ešte ďalej zriasené. Ovária sú párové, semenníkov je prítomných i viac párov. Sladkovodné druhy majú priamy vývin, niektoré žijú vo vlhkej pôde. Medzi zástupcov patria napr. ploskuľa hranatohlavá ("Planaria (= Dugesia) gonocephala"), ploskuľa vrchovská ("Crenobia alpina"), ploskuľa čierna ("Polycelis nigra"), "Polycelis felina", ploskuľa biela ("Dendrocoelum lacteum"). Niektoré druhy sú indikátory čistoty vody. V skleníkoch sa miestami vyskytuje veľký (až ) štíhly druh "Bipalium kewense", pôvodom z trópov.
Systematika.
Delenie pozri aj v článku ploskule.
Väčšinu druhov tohto radu tvoria zástupcovia bývalého radu "Triclada" – dnes je to podrad "Tricladina" (sensu Matis, 1997). Košel (2002) klasifikuje "Triclada" v pôvodnom chápaní ako samostatný rad (rad Seriata sensu Matis má vtedy u nás len jedného známeho zástupcu "Otomesostoma auditivum").
Hradlo OR

Hradlo OR (angl. "OR gate") je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov (hradiel).
Funkcia.
Hradlo OR je jedným zo základných kombinačných logických obvodov, ktorého výstup je logickým súčtom všetkých vstupov.
Prevedenie.
OR hradlo sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa obvykle umiestňuje niekoľko OR hradiel do jedného puzdra, aby sa využili všetky dostupné vývody puzdra.
Hradlo NOR

Hradlo NOR (angl. "NOR gate") je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov (hradiel).
Funkcia.
Hradlo NOR je jedným zo základných kombinačných logických obvodov, ktorého výstup je negácia logického súčtu všetkých vstupov.
Prevedenie.
NOR hradlo sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa obvykle umiestňuje niekoľko NOR hradiel do jedného puzdra, aby sa využili všetky dostupné vývody puzdra.
Cercomeromorpha

Cercomeromorpha (po slovensky zriedkavo: hákovnicovce) je podkmeň ploskavcov. Sú to vždy parazitické ploskavce s prichytávacími zariadeniami – prísavkami a háčikmi. Na povrchu tela je kutikula, odolná voči telovým tekutinám hostiteľa (obrvenie, samozrejme, úplne chýba). Nervová sústava je pásová, zmysly sú redukované, len niektoré "Monogenea" a invázne štádiá "Trematodes" majú ploché oči. Tráviaca sústava je jednoduchá, niekedy úplne redukovaná ("Cestodes"); príjem potravy je v tom prípade osmotický. V modernom systéme sa delia na 3 triedy: "Monogenea", "Digenea" (= "Trematodes") a "Cestodes".
Systematika.
podkmeň: "Cercomeromorpha"
John Ford

John Ford (* 1. február 1895, Cape Elizabeth, Maine, USA – † 31. august 1973, Palm Desert, Kalifornia) bol americký filmový režisér.
K filmu sa dostal roku 1914 a už v roku 1917 nakrútil svoj prvý film (The Tornado). Ešte v tom istom roku uzrelo svetlo sveta aj ďalších 8 filmov. Vo svojej tvorbe sa venoval hlave westernom a medzi jeho obľúbených hercov, ktorí s ním často spolupracovali, boli aj Harry Carrey a John Wayne. 
Vo svojich filmoch používal ako dramatický prvok krajinu a filmy vznikali často priamo v krajine, miesto v ateliéroch ("Oceľový kôň"). Roku 1971 bol na festivale v Benátkach ocenený za celoživotné dielo. Vytvoril okolo 145 filmov.
Motolicovce

Motolicovce alebo staršie jednorodé (lat. "Monogenea") sú trieda ploskavcov. Sú to parazity studenokrvných stavovcov, niektoré sú na hranici parazitizmu a komenzalizmu. Vývin je iba jednoduchá premena – je v podstate priamy, nestriedajú hostiteľov. Na konci tela je haptor, prisávací terčík s vencom prísaviek, niekedy i s háčikmi. Niektoré druhy majú ploché oči. Najnovšie sú tendencie rozdeľovať triedu do niekoľkých radov. Medzi zástupcov patria napr. "Polystomum integerrimum", parazituje
v močovom mechúri žiab; "Dactylogyrus vastator", parazituje na žiabrach kaprovitých rýb. Za zmienku stojí "Diplozoon paradoxum", ktorý tvorí zrastený komplex dvoch jedincov. Parazituje na žiabrach sladkovodných rýb.
Georges Méliès

Georges Méliès (* 8. december 1861, Paríž – † 21. január 1938, Paríž) bol francúzsky filmový režisér.
V získavaní umeleckého vzdelania ho podporovala matka. Po ukončení vojenskej služby žil rok v Londýne, potom po návrate od roku 1882 pracoval v otcovej továrni na vývoji strojov a popritom konštruoval hracie automaty. 
Obdivoval iluzionistu Robert-Houdina, zúčastnil sa na prvom premietaní bratov Lumièrovcov. Toto predstavenie ho nadchlo natoľko, že už o rok neskôr, v roku 1896 si zostrojil vlastnú kameru a premietal vo svojom divadle vlastné krátke filmy. Založil produkčnú firmu a vytvoril vôbec prvý filmový ateliér na svete. Vo svojich prvých filmoch bol takmer všetkým – autorom, producentom, režisérom, hlavným predstaviteľom i predavačom svojich filmov, no i tak ho trápil neustály nedostatok financií.
V roku 1912 natočil svoj posledný film. Počas 1. svetovej vojny prišiel o svoje divadlo a tak bol nútený kočovať so svojimi predstaveniami, až napokon zakotvil v stánku na Montparnasse. V roku 1928 mu udelili titul rytiera čestnej légie. Život dožil v starobinci aj so svojou manželkou, herečkou Jeanne d’Alcy. Vo filmovom svete sa zapísal ako vynálezca a priekopník hraného filmu.
Dacit

Dacit je výlevná vulkanická hornina obvykle sivej farby, s vysokým obsahom SiO2 (63 - 68 %). Názov pochádza od názvu rímskej provincie Dácia (dnešné Sedmohradsko), kde je jeho výskyt v rámci Karpát pomerne častý.
Označenie dacit pre tento typ hornín zaviedli v roku 1863 F. von Hauer a G. Stache.
Vlastnosti.
Dacit je svetlo až tmavosivá až červenkavá hornina. V prípade postihnutia premenami (hlavne "propylitizácia|propylitizáciou") môže nadobúdať mierne zelenkavé odtiene. Hornina je výlevným ekvivalentom kremenného dioritu prípadne i granodioritu. 
Minerálne zloženie.
Zložením sa nachádza medzi ryolitom (resp. ryodacitom) a andezitom. Má porfyrickú až afanatická štruktúru. Základná hmota je sklovitá až mikrolitická. Výrastlice tvorí najčastejšie kremeň, plagioklas, pyroxény (augit, enstatit), amfiboly (hornblend) a biotit. Celkový obsah SiO2 sa pohybuje od 62 do 68 %.
Dacity, často v asociácii s andezitmi alebo ryolitmi, tvoria masívne intrúzie centrálnej vulkanickej stavby, prípadne dajky a lávové prúdy.
Výskyt.
V Západných Karpatoch sú časté v oblasti stredoslovenských (Kremnické a Štiavnické vrchy) a východslovenských (Slanské vrchy) neovulkanitov.
V Severnej Amerike tvoria dacity napríklad sopku Saint Helens.
Použitie.
Ako drvené kamenivo na stavbu ciest.
Motolice

Motolice alebo staršie cicavice alebo skôr neformálne trematódy (lat. "Trematoda") patria do kmeňa ploskavcov. Sú to endoparazity so striedaním hostiteľov – medzihostiteľom býva obyčajne mäkkýš, definitívnym hostiteľom sú zväčša teplokrvné stavovce, u nich dochádza aj k pohlavnému rozmnožovaniu. Majú 2 prísavky – úplne vpredu ústnu a kúsok za ňou brušnú, prichytávaciu (zriedka chýba). Telo je lupeňovité, stlačené. Oči bývajú
vyvinuté len u miracídia (invázneho štádia), dospelé motolice sú bez očí.
Príklad životného cyklu.
Majú zložité životné cykly, ktoré si demonštrujeme na najznámejšom druhu motolica pečeňová ("Fasciola hepatica"): Z čreva napadnutej ovce alebo iného kopytníka sa dostávajú vajíčka s trusom von. Vo vode sa vajíčko otvára viečkom a liahne sa z neho miracídium – obrvená invázna larvička, ktorá má 1 pár protonefrídií, 1 očko (vzniklo splynutím dvoch) a vnútri tela zárodočné bunky. Vyhľadáva vodniaky z čeľadě vodniakovité (najmä druh "Galba truncatula"), v jeho tele stráca brvy a mení sa na nepohyblivú, ale rastúcu sporocystu. V sporocyste sa z každej zárodočnej bunky vyvinie zárodok novej generácie – rédie. Sporocysta praská a zaniká. Pohyblivé rédie zostávajú v tele vodniaka, majú už krátke vakovité črevo a v zadnej časti opäť zárodočné bunky. Z nich sa vyvinú definitívne invázne štádiá – cerkárie, ktoré už majú protonefrídie, rozvetvené črevo i chvostík, pomocou ktorého plávajú. Inštinktívne sa snažia doplávať čo najbližšie k brehu, vyliezajú na vegetáciu a zapuzdrujú sa v adoleskáriu. Konzumáciou rastlinstva s adoleskáriami sa nakazí bylinožravec.
Na Slovensku nás žije asi 200 druhov motolíc, ich presné určenie vyžaduje odborníka. V pečeni oviec a kôz parazituje "Dicrocoelium lanceolatum", medzihostiteľom sú slimáky z rodu "Helicella". K najväčším druhom patrí motolica veľká ("Fascioloides magna"), ktorá má až a parazituje u dobytka, koní a jeleňov. Medzihostiteľom sú druhy z čeľadě vodniakovité.
Schistostomiáza.
Nebezpečnými parazitmi človeka sú druhy z rodu "Schistosoma" (najmä "Schistosoma haematobium"), žijú hlavne v teplých krajinách. Vektorom sú slimáky z rodu "Bulinus". Ochorenie – schistozomóza sa prejavuje poškodením močového mechúra a môže sa končiť aj smrťou. Ide o druhé najvýznamnejšie parazitárne ochorenie človeka po malárii – ročne na schistozomózu zomiera asi 1 milión ľudí. Druhy z čeľade "Schistosomidae" sú (na rozdiel od ostatných motolíc) gonochoristi. U nás žije napr. "Bilharziella polonica", endoparazit kačíc.
Pyroklastický prúd

Pyroklastický prúd alebo horúce (sopečné) mračno alebo nuée ardente [nüe arda(n)t] (z francúzštiny, doslova "horúce mračno") je často sa vyskytujúci fenomén explozívnych sopečných erupcií. Je to pohyblivá, fluidizovaná zmes žeravých plynov, úlomkov magmy a sopečného popola s teplotou od 100 do 800 °C, pohybujúca dolu vulkanickým svahom veľkou rýchlosťou (až 300 km.h-1). Pre tieto vlastnosti je jednou z najdevastujúcejších foriem sopečnej činnosti. Pyroklastické prúdy sa vyskytujú pri explozívnych erupciách viskóznej magmy.
Príčiny vzniku pyroklastických prúdov sú nasledovné:
Pyroklastické prúdy sú veľmi nebezpečný fenomén, možno ešte nebezpečnejší ako samotná tečúca láva (pre obrovskú kinetickú energiu a ďaleký dosah). Z množstva katastrof spôsobených pyroklastickými prúdmi sa dajú uviesť najznámejšie: zničenie Pompejí v roku 79 pri erupcii sopky Vezuv v Taliansku a explózia sopky Pelée v Karibiku v roku 1902.
Štítový vulkán

Štítový vulkán, alebo štítová sopka je sopka so širokou základňou, s miernym stúpaním vulkanického svahu. Vyskytujú sa nad horúcimi škvrnami (sopky Havajských ostrovov, Islandu, Réunionu) a pozdĺž riftových systémov (napr. Východoafrický riftový systém). Štítové vulkány sú formované bazaltovou lávou s nízkou viskozitou, ktorá má tendenciu roztekať sa do šíreho okolia a s malým obsahom SiO2.
Sú známe aj z iných planét slnečnej sústavy (Olympus Mons a iné sopky na Marse).
Štítové sopky sú najväčšie sopky na Zemi (čo sa týka objemu materiálu) - Mauna Loa na Havajských ostrovoch je najobjemnejšia hora na Zemi (75 000 km3).
Multiplexor

Multiplexor (angl. "multiplexer", anlg. skr. "mux") je elektronické zariadenie, ktoré zlučuje niekoľko signálov pre prenos jednou prenosovou trasou. Signály na konci trasy môže rozdeľovať zariadenie s opačnou funkciou, nazývané demultiplexor.
Pri najbežnejšie používanej forme multiplexingu - v čase - sa čas na jednu vzorku prenášaného signálu rozdelí na kratšie úseky a vzorky jednotlivých signálov sa prenášajú v týchto kratších úsekoch. Pre úspešnú rekonštrukciu všetkých vzoriek musí byť samozrejme demultiplexor zosynchronizovaný s multiplexorom.
O druhoch multiplexovania (časový a pod.) pozri pod multiplex (spôsob prenosu).
Multiplexovanie

Multiplexovanie (angl. "multiplexing") môže byť:
Multiplex

Multiplex môže byť:
MULTIPLEX môže byť:
Arcangelo Corelli

Arcangelo Corelli (* 17. február 1653, Fusignano, Taliansko – † 8. január 1713, Rím) bol taliansky barokový huslista a hudobný skladateľ, jeden z hlavných predstaviteľov staroklasickej talianskej školy. 
Od roku 1682 pôsobil Corelli dlhšiu dobu v Nemecku na dvore kurfirsta Johanna Wilhelma von der Pfalz, ktorý ho povýšil do šľachtického stavu. Neskôr sa vrátil do Talianska, do Ríma. 
U Corelliho sa husľové hranie cenilo hlavne pre výrazný prednes a ušľachtilý tón, viac ako jeho technická virtuozita. 
Bol tvorcom hudobnej formy nazvanej concerto grosso, ktorá ovplyvnila okrem iných aj tvorbu G. F. Händela. 
Počas svojho života skomponoval 12 sólových sonát pre husle a continuo, 48 triových sonát pre dvojo huslí a continuo a 12 concerti grossi pre 2 husle a violoncello a sláčikový orchester a continuo (Tutti).
Zvukové ukážky.
Multiplexor (digitálny)

Multiplexor (angl. "multiplexer") je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov.
Funkcia.
Multiplexor je digitálny obvod, ktorý umožňuje zlučovať niekoľko vstupov do jedného výstupu. Stav výstupu je zhodný so stavom toho signálneho vstupu, ktorý určuje stav výberových vstupov. 
Podobnú funkciu ako multiplexor má viacpolohový elektromechanický prepínač.
Prevedenie.
Multiplexor sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa niekedy umiestňuje do jedného puzdra viac multiplexorov so spoločnými výberovými vstupmi.
Niekedy je vyvedený okrem priameho výstupu aj invertovaný výstup. 
Vnútorne je multiplexor realizovaný hradlami AND-OR-INVERT
Pásomnice (Cestodes)

Pásomnice alebo pásomnicovce alebo skôr neformálne cestódy (lat. "Cestodes") sú trieda ploskavcov. Majú pretiahnuté až veľmi dlhé telo uhrovitého tvaru, ktoré je s výnimkou nepočetnej skupiny "Cestodaria" tvorené hlavičkou (scolex), krčkom a nepravými článkami (proglotidmi). Pri krčku sú proglotidy najmladšie, smerom dozadu dorastajú a zväčšujú sa. Na konci tela sa oddeľujú – tieto sú už plné zrelých vajíčok. Tento proces sčasti pripomína strobiláciu a sčasti epitókiu. 
Pásomnice sú extrémne špecializované endoparazity, prejavuje sa to výraznou regresiou (zjednodušená nervová sústava, redukcia receptorov i celej tráviacej sústavy), ako i zložitými vývinovými cyklami. Sú to hermafrodity s výnimkou rodu "Dioecocestus" (dva druhy parazitujú v potápkach "Podiceps"). Poznáme asi 1 500 druhov pásomníc, delia sa na 2 podtriedy.
NGC 2801

NGC 2801 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 17. februára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 2802

NGC 2802 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 2803

NGC 2803 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 2804

NGC 2804 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. februára 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 2805

NGC 2805 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 2. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
NGC 2806

NGC 2806 je hviezda v súhvezdí Rak, ktorú objavil dánsko-írsky astronóm John Dreyer 22. marca 1876.
NGC 2807

NGC 2807 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 17. februára 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
NGC 2808

NGC 2808 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Kýl, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 7. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6,2.
NGC 2809

NGC 2809 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. februára 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 2810

NGC 2810 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. decembra 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 2811

NGC 2811 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 2812

NGC 2812 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 17. februára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
NGC 2813

NGC 2813 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 17. februára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 2814

NGC 2814 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 2815

NGC 2815 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. novembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 2816

NGC 2816 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 2817

NGC 2817 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 26. marca 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2818

NGC 2818 je otvorená hviezdokopa a planetárna hmlovina v súhvezdí Kompas, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 28. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,2.
NGC 2819

NGC 2819 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 21. decembra 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2820

NGC 2820 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 2821

NGC 2821 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 2822

NGC 2822 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.
NGC 2823

NGC 2823 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 2824

NGC 2824 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 30. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 2825

NGC 2825 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. apríla 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 2826

NGC 2826 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 2827

NGC 2827 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 2828

NGC 2828 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
NGC 2829

NGC 2829 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
NGC 2830

NGC 2830 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 2831

NGC 2831 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 2832

NGC 2832 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 2833

NGC 2833 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 2834

NGC 2834 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 2835

NGC 2835 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Edward Emerson Barnard v roku 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
NGC 2836

NGC 2836 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 2837

NGC 2837 je dvojhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. decembra 1827.
NGC 2838

NGC 2838 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 2839

NGC 2839 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
NGC 2840

NGC 2840 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 2841

NGC 2841 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,3.
NGC 2842

NGC 2842 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 2843

NGC 2843 je galaxia v súhvezdí Rak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,5.
NGC 2844

NGC 2844 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 2845

NGC 2845 je galaxia v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 2846

NGC 2846 je dvojhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil írsky astronóm Lawrence Parsons 4. apríla 1874.
NGC 2847

NGC 2847 je hviezdna asociácia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 5. marca 1855.
NGC 2848

NGC 2848 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 2849

NGC 2849 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel v roku 1838.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 2850

NGC 2850 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 22. marca 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
NGC 2851

NGC 2851 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. februára 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 2852

NGC 2852 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 2853

NGC 2853 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 2854

NGC 2854 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2855

NGC 2855 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 2856

NGC 2856 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 2857

NGC 2857 je špirálová galaxia (Sc) v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 9. januára 1856. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5. Je prvým objektom v Arpovom katalógu podivných galaxií, je v ňom zaradená medzi galaxiami s nízkou plošnou jasnosťou. V tejto časti je jediná špirálová, ostatné sú nepravidelné.
Bola v nej pozorovaná supernova SN2012fg. Jej absolútna magnitúda bola vypočítaná ako -19,8. Jej spektrum sa v dalších dňoch po objavu rýchle menilo.
NGC 2858

NGC 2858 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 3. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 2859

NGC 2859 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
NGC 2860

NGC 2860 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 17. marca 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 2861

NGC 2861 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2862

NGC 2862 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 21. februára 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2863

NGC 2863 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 2864

NGC 2864 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 2865

NGC 2865 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 2866

NGC 2866 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. marca 1835.
Vrodené chyby prsníka

Vrodené chyby prsníka resp. mliečnej žľazy sú poruchami jeho tvaru, vývoja alebo funkcie, ktoré vznikajú v dôsledku poruchy vnútromaternicovho vývoja. Chyba môže byť samostatná, izolovaná len na prsník, alebo môže byť súčasťou komplexného syndrómu pri genetických poruchách (napr. Turnerov syndróm a podobne.)
Sú zriedkavé, ich význam je u izolovaných chýb najmä kozmetický.
NGC 2867

NGC 2867 je planetárna hmlovina v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. apríla 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,7.
NGC 2868

NGC 2868 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 2869

NGC 2869 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 2870

NGC 2870 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2871

NGC 2871 je hviezda v súhvezdí Lev, ktorú objavil írsky astronóm Lawrence Parsons 7. marca 1874.
NGC 2872

NGC 2872 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 2873

NGC 2873 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 22. februára 1857.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,4.
NGC 2874

NGC 2874 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 2875

NGC 2875 je hviezdna asociácia v súhvezdí Lev, ktorú objavil írsky astronóm Lawrence Parsons 7. marca 1874.
NGC 2876

NGC 2876 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 5. marca 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 2877

NGC 2877 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 2878

NGC 2878 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 2879

NGC 2879 je štvorhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 27. februára 1865.
NGC 2880

NGC 2880 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 2. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 2881

NGC 2881 (tiež Arp 275) je pár interagujúcich galaxií v súhvezdí Hydra, ktorý objavil americký astronóm Lewis A. Swift 9. februára 1886. Halton Arp ich zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi interagujúce galaxie.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 2882

NGC 2882 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 2883

NGC 2883 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. apríla 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 2884

NGC 2884 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 27. februára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 2885

NGC 2885 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. februára 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Pásomnice

Pásomnice môžu byť:
Pásomnica je aj rod z podtriedy Eucestodes, pozri pásomnica (rod)
NGC 2886

NGC 2886 je štvorhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1837.
NGC 2887

NGC 2887 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. marca 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 2888

NGC 2888 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 2889

NGC 2889 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 2890

NGC 2890 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 2891

NGC 2891 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 2892

NGC 2892 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 11. mája 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 2893

NGC 2893 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 2894

NGC 2894 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 23. januára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 2895

NGC 2895 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. februára 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 2896

NGC 2896 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 1. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 2897

NGC 2897 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. februára 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 2898

NGC 2898 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. februára 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 2899

NGC 2899 je planetárna hmlovina v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 2900

NGC 2900 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 10. marca 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Pásomničky

Pásomničky ("Cestodaria", "Decacanthia") sú podtriedou pásomníc. Sú to primitívne pásomnice, fylogeneticky nadväzujúce na motolice. Telo ešte nie je diferencované na scolex, krčok a proglotidy. Z vajíčka sa liahne larvička s 10-timi háčikmi, niekedy sa nazýva lykofóra. Dospelé majú len jednu pohlavnú sústavu. Vznik pásomničiek sa vysvetľuje princípmi neotenizácie – vývin ich stavby tela „zastal“ na úrovni plerocerkoidu alebo dokonca procerkoidu ("Pseudophyllidea"). Väčšinou sú to parazity studenokrvných vodných stavovcov, najmä rýb napr. "Gyrocotyle urna".
Terézia Neumannová

Terézia Neumannová, vlastným menom Therese Neumannová, (* 8. apríl 1898, Konnersreuth18. september 1962, Konnersreuth) bola nemecká katolícka mystička.
Život.
Narodila sa v Konnersreuthe v Nemecku roku 1898 ako prvé z jedenástich detí. Pri požiari si porušila chrbticu, čo spôsobilo jej postupné ochrnutie. Pokusy o vyliečenie boli bezvýsledné. Pridružila sa aj úplná slepota. V chorobe sa modlila za blahorečenie Terézie z Lisieux. Od dlhého ležania u nej vznikli na chrbte i na nohách veľké rany. Od roku 1926 až do konca života sa u nej objavili stigmy na nohách, rukách, na boku i na tvári. Lekár Dr. Seidl z Waldsassenu stigmy označil za pravé. Podľa pozorovaní kardinála Michaela Faulhabera nebolo krvácanie z nich umelo vyvolané. Therese Neumannová údajne žila 35 rokov bez akéhokoľvek jedla a nápojov, každodenne prijímala iba Eucharistiu. Pod prísnou kontrolou lekárskej komisie fotografovali jej krvácajúce stigmy a skúmali krv. Vysokoškolský profesor chémie, biológie a geológie Dr. Franz X. Mayr píše: „Podvod neprichádza do úvahy, psychicky je zdravá.” Dr. Seidl a Dr. Ewald, ako aj príslušný biskupský úrad uvádzajú: „V čase kontroly od 14. do 28. júla 1927 Neumannová neprijala nijakú prirodzenú, či už pevnú, alebo tekutú výživu.” Stigmatizovaná mávala počas roka vízie zo života apoštolov, svätých, zomretých alebo z pádu anjelov. Počas nich odpovedala v aramejčine či vo francúzštine s príslušným dialektom. Pri svätom prijímaní jej vraj hostia zmizla v ústach bez prehltnutia, len čo bola do nich vložená. Svedectvo Neumannovej prispelo k početným prípadom upevnenia viery u katolíkov i ku konverziám protestantov.
13. decembra 2005 bol otvorený proces blahorečenia Terézie Neumannovej.
Amastia

Amastia je vrodená chyba prsníka, ktorej podstatou je nevyvinutie mliečnej žľazy. Je to veľmi vzácna vrodená anomália. Pravidelne je spojená s atéliou.
Jednostranná amastia je často spojená s chýbaním alebo hypopláziou (nedostatočným vyvinutím) hrudných svalov (musculus pectoralis major, musculus pectoralis minor, musculus deltoideus a musculus serratus anterior) a priľahlých rebier. Popisované sú i poruchy vývoja kľúčnej kosti. Obojstranná amastia je v 40% prípadov spojená s ďalšími, často mnohopočetnými vrodenými chybami, ktoré postihujú ostatné časti tela.
Niekedy sa tento termín využíva i pri získanom chýbaní mliečnej žľazy - napríklad po chirurgickom zákroku. Na upresnenie sa niekedy používajú termíny vrodená "(kongenitálna, primárna)" a "získaná (sekundárna) amastia".
Medzinárodné právo súkromné

Medzinárodné právo súkromné alebo medzinárodné súkromné právo alebo súkromné medzinárodné právo je samostatné právne odvetvie, ktoré reguluje súkromnoprávne vzťahy s cudzím prvkom. Teda také spoločenské vzťahy, ktoré v určitých prvkoch presahujú hranice štátu a vykazujú vzťah k zahraničiu.
Do medzinárodného práva súkromného zaraďujeme aj medzinárodné právo procesné, ktoré upravuje postup súdov a iných orgánov a účastníkov; a vzťahy medzi nimi vznikajúce v konaní v občianskych veciach, v ktorých sa vyskytuje cudzí prvok. 
Cudzí prvok.
Súkromnoprávne vzťahy s cudzím prvkom sú tie spoločenské vzťahy, ktoré vo svojom rámci obsahujú cudzí (medzinárodný) prvok. To znamená, že svojou povahou majú vzťah ku viacerým právnym poriadkom súčasne. Cudzí prvok môže byť v právnom vzťahu zastúpený ako subjekt, objekt alebo právna skutočnosť rozhodná pre vznik, zmenu či zánik právneho vzťahu. Ako príklad na jednotlivé situácie je možné uviesť nasledovné:
1. Cudzí prvok je v právnom vzťahu zastúpený ako subjekt
- kúpnu zmluvu uzavrie medzi sebou slovenský občan a občan Česka
2. Cudzí prvok je v právnom vzťahu zastúpený ako objekt
- predmetom kúpnej zmluvy, ktorú medzi sebou zmluvné strany uzavreli je nehnuteľnosť nachádzajúca sa v zahraničí
3. Cudzí prvok je v právnom vzťahu zastúpený ako právna skutočnosť rozhodná pre vznik, zmenu, ći zánik právneho vzťahu
- kúpna zmluva bola podpísaná v zahraničí
Postavenie medzinárodného práva súkromného.
Medzinárodné právo súkromné je samostatným a špecifickým právnym odvetvím. Je súčasťou právneho poriadku každého štátu. Každý štát ma vlastné medzinárodné právo súkromné. Právna teória ho však najmä v minulosti priraďovala buď k občianskemu alebo medzinárodnému právu. 
Civilistická koncepcia.
Podľa civilistickej koncepcie je medzinárodné právo súkromné súčasťou občianskeho práva. Pôvod tejto koncepcie siaha do 19. storočia, keď vznikali prvé veľké kódexy občianskeho práva. Tie vtedy obsahovali aj ustanovenia o časovej a priestorovej pôsobnosti svojich noriem. Tieto normy sa nazývali hraničné normy a medzinárodné právo súkromné bolo vlastne hraničným právom. Ako však kvantita (a význam) vzťahov s cudzím prvkom narastali, vytvorilo sa samostatné právne odvetvie. Civilistická koncepcia je teda dnes už prekonaná.
Internacionalistická koncepcia.
Podľa internacionalistickej koncepcie je medzinárodné právo súkromné súčasťou medzinárodného práva. Zástancovia tejto teórie ho pokladali za odvodené od medzinárodného práva verejného. Pôvod tejto teórie siaha tiež do 19. storočia a dnes je už tiež prekonaná, keďže medzinárodné právo súkromné je považované za samostatné právne odvetvie.
Pramene medzinárodného práva súkromného.
Každý štát má vlastný systém právnych noriem, ktoré regulujú právne vzťahy s cudzím prvkom. Pramene však možno vždy rozdeliť na:
Zdroj.
ŠTEFANKOVÁ, N. 2011. "Introduction to Private International Law". Plzeň: Aleš Čeněk s.r.o., 2011, 1. vydanie, 112s. ISBN 978-80-7380-361-2.
Atélia

Atélia je vrodená chyba prsníka, ktorej podstatou je nevyvinutie prsnej bradavky. Je to veľmi vzácna vrodená anomália. Často je spojená s amastiou. Je súčasťou vrodených chýb ako Polandov syndróm (jednostranná), ektodermálna dysplázia (obojstranná), progéria a Yunis-Varonov syndróm.