burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Životný cyklus výrobku

Životný cyklus výrobku (iné názvy: životný cyklus produktu, životný cyklus; po anglicky "product life cycle", skratka PLC) sú vývojové etapy, ktorými prechádza produkt od zavedenia na trh až po svoj zánik. Obyčajne sa rozlišujú 4 etapy; každá etapa má svoje charakteristiky, čo sa týka ceny, dopytu a zisku.
Vývojovými etapami sú:
Zavedenie.
Vo fáze zavedenia je produkt nový, pre väčšinu ľudí neznámy, jeho cena je obvykle vysoká, dopyt slabý a preto je zisk nízky, alebo nulový. Zákazníkmi sú zatiaľ len tí, ktorí radi skúšajú novinky, aj keď ešte nie sú dokonale funkčné. Na uvedenie produktu na trh sa vynakladá veľa finančných prostriedkov, a to hlavne na výskum a vývoj. Náklady prevyšujú výnos, preto je dôležité, aby si produkt získal čo najviac priaznivcov, aby sa tak mohol presunúť do ďalšej etapy, kde bude finančne menej riskantný. V tejto kategórii nájdeme napríklad bezdrôtový prenos elektriny, umelú inteligenciu, atď.
Rast.
Vo fáze rastu je výrobok úspešnejší, získava si širšiu klientelu a zisk rastie. To umožňuje následné zdokonalenie produktu, ale privádza na trh konkurenciu. Tá pomáha zvýšiť povedomie o existencii daného produktu, robí mu reklamu, no cena tým pádom klesá. V tejto etape je teda potrebné mať k dispozícii dostatočné množstvo financií na vývoj produktu, jeho prevádzku a reklamu, a čeliť tak konkurencii. V tejto etape sú zaradené napríklad hybridné automobily alebo solárne panely.
Zrelosť.
Zrelý produkt má najväčší dopyt a prináša teda najvyššie zisky. Náklady sú nízke vďaka úsporám z rozsahu. Táto etapa je finančne najstabilnejšia. Už nie je potrebné vynakladať toľko prostriedkov na výskum a reklamu, väčšina ľudí výrobok pozná. Na trh už neprichádzajú noví konkurenti, cena sa teda takisto stabilizuje. Cieľom býva dostať sa čo najrýchlejšie do tejto fázy a zotrvať v nej čo najdlhšie, nahromadiť zisk, aby produkt mohol následne ešte čerpať z predchádzajúcich výnosov aj vo fáze poklesu. Príkladmi zrelých výrobkov sú Coca-Cola, džínsy alebo kreditné karty.
Pokles.
V určitom bode zákazníci strácajú záujem o produkt a tento sa ocitá v etape poklesu. Zisk klesá a medzi konkurentmi nastáva boj o prežitie, ktorý sa odzrkadľuje na cenách. Najslabší z trhu odchádzajú, iní zavádzajú novinky a životný cyklus produktu sa opakuje. Medzi produkty v etape poklesu patria napríklad videokazety a diskety.
Medzinárodná diaľková turistická trasa E3

Medzinárodná diaľková turistická trasa E3 patrí s 6 950 km k najdlhším trasám v Európe. Začiatok trasy bol pôvodne v španielskom meste Santiago de Compostela, no ten sa presunul na portugalský mys Cape St. Vincent pri meste Sagres, odkiaľ vedie na sever pobrežím cez Lisabon. Druhá vetva začína v pobrežnom Cádize a cez Sevillu pokračuje na sever krajiny, kde sa napája na hlavnú vetvu trasy. Koniec magistrály bol pôvodne v meste Nesebar na bulharskom pobreží Čierneho mora, aktuálne pokračuje až do tureckého Istanbulu.
Priebeh trasy.
Európska diaľková trasa E 3 v súčasnosti začína v portugalskom Cape St. Vincent a španielskom Cádize, v severnom Španielsku sa spája a pokračuje územím týchto štátov:
Priebeh trasy na Slovensku.
Medzinárodná magistrála prechádza Slovenskom v dvoch častiach, oddelených na severe úsekom, vedúcim po poľskom území. Prvá časť, prichádzajúca z Moravy cez hraničný priechod v sedle Bumbálka má dĺžku 215,1 km, prevýšenie 10 123/10 181 metrov a orientačný čas na zdolanie je 68:10 hodín. Druhý úsek začína v Duklianskom priesmyku a po 297,8 km opúšťa Slovensko v Slovenskom Novom Meste. Na zdolanie tejto časti s prevýšením 10 283/10 683 metrov je potrebný odhadovaný čas 82:10 hodín.
 → Bumbálka - rázc. "Smutníky", → "Sedlo nad Bitalovcami" (križovanie s Kysuckou magistrálou), → Makov - rázc. "Pod Čerenkou", → Hrabové, → Sedlo pod Bradou, → rázc. "pod Roháčom", → Rajec - Sedlo pod Hnilickou Kýčerou, → Martinské hole - Strečniansky hrad - Malý Kriváň - Veľký Rozsutec - Zázrivá - Kubínska hoľa - Oravská priehrada - Trstená, → Skorušina, → Oravice, → Suchá Hora → 
 → Dukliansky priesmyk - Dujava - Kurovské sedlo - Obručné - Minčol, → rázc. "Chochuľka", → Čergov - Veľký Šariš - Cemjata, → Prešov (Za kalváriou), → "Tri chotáre" - Makovica - "Vyžník", → Herliansky gejzír, → sedlo "Mošník", → Dargovský priesmyk - Slanecký hrad - Izra - Veľaty - Slovenské Nové Mesto →
Vríčanské sedlo

Vríčanské sedlo alebo menej často Vrícke sedlo () je horské sedlo v pohorí Malá Fatra. Leží nad Vríckom, približne južne od Rajca. Názov má podľa obce Vrícko, ležiacej v údolí juhovýchodne od sedla.
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti hlavného hrebeňa Lúčanskej Malej Fatry medzi vrchmi Ostrá skala () a Kútik (). Oddeľuje geomorfologické časti Kýčery a Kľak. Severným smerom sa nachádza Rajeckolesnianska dolina, resp. jej vetva Široká, ktorou tečie Široký potok, smerujúci do Lesnianky v povodí Rajčanky. Južné svahy klesajú do Kláštorskej doliny, kde odteká voda do potoka Vríca v povodí Turca.
Sedlo leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Martin a Žilina a zasahuje na územie obce Vrícko a Rajecká Lesná. Sedlo a jeho okolie pokrýva hustý lesný porast a najbližšími sídlami sú juhovýchodným smerom situované Vrícko, západným obec Fačkov a severným Rajecká Lesná.
Skalky (vrch v Malej Fatre)

Skalky () je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne juhovýchodne od Rajca.
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kľak. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Rajecká Lesná a Vrícko. Severovýchodným smerom po hrebeni sa nachádza Janková (), západným smerom, oddelená Vríckym sedlom Ostrá skala (). Severne susedí Prípor () a juhovýchodným smerom Dutá skala (). 
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od severu z Martinských holí cez Hnilickú Kýčeru a Skalky západným a následne južným smerom vrchom Ostrá skala na Kľak. Skalnatý vrchol pokrýva riedky porast, umožňujúci pomerne dobrý a ďaleký rozhľad. Severné svahy sa zvažujú do Rajeckolesnianskej doliny, kde smerujú prítoky Lesnianky, odvádzajúcej vodu do rieky Rajčanka. Južné svahy masívu odvodňujú prítoky Vríce, smerujúcej do rieky Turiec. 
Výhľady.
Skalky s riedkou vegetáciou na vrchole umožňujú obmedzený výhľad, nakoľko severný a južný smer zatieňujú vyššie masívy pohoria. Pozorovateľné sú najmä okolité vrchy Lúčanskej Fatry, časť Veľkej Fatry, Kremnických a Súľovských vrchov, Vtáčnik a pri vhodných podmienkach i Lysá hora v Moravsko-sliezskych Beskydách.
Ilomantsi

Ilomantsi je názov samosprávneho kraja a obce vo Fínsku.
Nachádza sa v oblasti Východného Fínska a je súčasťou regiónu Severnej Karélie. Populácia je 5 966 obyvateľov (31. marec 2010), oblasť pokrýva cca , z ktorých pokrýva voda. Hustota obyvateľstva je 2,16 obyvateľov na km2.
Najbližším mestom je Joensuu vzdialené , vzdialenosť do hlavného mesta Helsinki je . Susediacimi samosprávnymi krajmi sú Lieksa a Joensuu. Na východe Ilomantsi zdieľa hranicu v dĺžke s ruským Karelskom. Kraj je charakterizovaný lesmi a močiarmi. Prírodná rezervácia sa rozprestiera na , najvýznamnejšie sú národné parky Petkeljärvi and Patvinsuo. Najvýznamnejšími vodnými plochami sú jazerá Koitere a Nuorajärvi a rieka Koitajoki.
K ortodoxnej cirkvi sa hlási 17,4% obyvateľstva, čo predstavuje najvyššie percento medzi fínskymi krajmi. Drevený ortodoxný kostol v Ilomantsi je najväčším vo Fínsku. Komunita je viac ako 500 rokov stará a má 1 100 členov.
Sedlo pod Úplazom

Sedlo pod Úplazom () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Je križovatkou turistických chodníkov a lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Sedlo sa nachádza v južnej polovici Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Malá Fatra a časti Kýčery. Leží medzi vrchom Úplaz () na severe a Janková () na juhu a celá oblasť je pokrytá lesným porastom.
Nachádza sa v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Rajecká Lesná a Kláštor pod Znievom. Západne sa zvažujúce svahy odvodňuje Lesnianka do Rajčanky, voda z východných častí odteká Slovianskym potokom do rieky Turiec.
Snilovské sedlo

Snilovské sedlo () je rozsiahle lúčnaté horské sedlo v najatraktívnejšej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Malej Fatry medzi vrchmi Veľký Kriváň a Chleb v Národnom parku Malá Fatra. 
Do sedla vedie kabínková lanovka od Chaty Vrátna vo Vrátnej doline. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška sedla
LCD televízor

LCD televízor je televízor, ktorý používa na zobrazovanie technológiu LCD. LCD televízory sú tenšie ako klasické elektrónkové televízory rovnakej veľkosti a sú k dispozícii v omnoho väčších rozmeroch. Táto kombinácia vlastností určuje praktickosť LCD televízorov v mnohých oblastiach.
V roku 2007 predajnosť LCD televízorov prvýkrát celosvetovo prekonala predajnosť klasických televízorov a naďalej sa zvyšuje. LCD televízory majú v segmente plochých obrazoviek najvyšší percentuálny trhový podiel i vyšší medziročný nárast ako plazmové zobrazovače, no celkovo z dôvodu dopytu po veľkých uhlopriečkach rastú absolútne čísla predajov oboch typov televízií. LCD obrazovky vyrába na rozdiel od plazmových panelov veľké množstvo výrobcov a i ponuka uhlopriečok je vyššia. LCD televízory sú dnes najpredávanejšou televíznou technológiou súčasnosti.
Čík európsky

Čík európsky (iné názvy: čík pruhovaný, čík obyčajný, staršie: čík pásikavý, staršie alebo ľudovo: čík; ľudovo alebo zastarano: piskor, nesprávne [bohemizmus]: "piskor pruhovaný", zastarano: "piskor obecný", ľudovo: piskorec; lat. "Misgurnus fossilis", staršie "Cobitis fossilis") je druh ryby z čeľade pĺžovité ("Cobitidae").
Charakteristika.
Je to malá podlhovastá ryba, obývajúca bahnisté dno stojacich alebo pomaly tečúcich vôd z čeľade pĺžovité (Cobitidae). Dýcha nielen žiabrami, ale aj prehĺtaním bubliniek vzduchu, z ktorých v čreve vstrebáva kyslík do krvného obehu. Okolo úst ma 10 fúzikov. Prsné plutvy u samcov sú o niečo dlhšie ako u samíc.
Na území Slovenska je to pôvodný, dnes ohrozený a chránený druh. Vyskytuje sa od Francúzska až po povodie Volgy. Úplne chýba v Škandinávii, na Britských ostrovoch a v Stredomorí. Živí sa drobnými bezstavovcami. Trenie prebieha na jar v máji, druh je fytofilný (vytiera sa na rastlinstvo). Samica kladie 100 000 – 150 000 ikier. Čerstvo vyliahnutý čík má nápadné vonkajšie nitkovité žiabre, ktoré neskôr miznú. Tento druh nemá hospodársky význam. Známa je jeho citlivosť na zmenu atmosférického tlaku, preto bol používaný k predpovediam počasia.
Alžbeta Habsburská (1554)

Alžbeta Habsburská (* 5. júl 1554, Viedeň, Rakúsko – 22. január 1592, tamtiež) bola rakúska arcivojvodkyňa a francúzska kráľovná. 
Pôvod.
Alžbeta bola piate dieťa cisára Maximiliána II. a Márie Španielskej.
Francúzska kráľovná.
26. novembra 1570 sa Alžbeta vydala za francúzskeho kráľa Karola IX. a 25. marca 1571 bola korunovaná. O rok neskôr porodila svoje jediné dieťa – dcéru Máriu Alžbetu.
Manžel bol Alžbete systematicky neverný so svojou dlhoročnou milenkou Máriou Touchetovou s ktorou mal syna Karola, narodeného 1573.
Karol IX. zomrel roku 1574 iba v dvadsiatich štyroch rokoch a dvadsaťročná vdova sa vrátila späť do rodného Rakúska. V roku 1578 jej zomrela dcérka a Alžbeta založila kláštor Stallburg. V Prahe, kde žil jej brat Rudolf II., sa starala o rekonštrukciu kaplnky Všetkých svätých.
Zomrela v necelých štyridsiatich rokoch na infekčnú chorobu.
Gánovské travertíny

Gánovské travertíny sú národná prírodná pamiatka ktorá bola vyhlásená v roku 1972. Nachádzajú sa v okrese Poprad v katastrálnom území obce Gánovce.
Predmetom ochrany tejto prírodnej pamiatky je mimoriadne významné nálezisko fosílnej fauny a flóry v travertínoch z posledného interglaciálu a tiež archeologické a antropologické nálezisko. Cenný geologický a geomorfologický fenomén dokumentujúci vznik travertínu sedimentáciou z termálnych minerálnych vôd. Nález výliatku mozgu neandertálca.
Súborná reedícia albumov skupiny Fermata

V roku 2009 hudobné vydavateľstvo Opus v rámci svojej edície Opus Remasters znovu vydalo prvých osem albumov skupiny Fermata s dôsledne vyčisteným a remasterovaným zvukom. Po prvýkrát ide o autorizovanú CD reedíciu, pri ktorej sa remastering z pôvodných štúdiových pásov uskutočnil pod dohľadom lídra skupiny Františka Grigláka a ďalších členov. 
Súbor má podobu štyroch samostatných dvojdiskových kompletov a zachytáva albumovú diskografiu skupiny z rokov 1975 až 1991 v jej originálnej podobe, teda bez akýchkoľvek bonusových skladieb. Súčasťou každého bukletu sú tiež reprinty pôvodných obalov (prednej i zadnej strany) a autentické sprievodné poznámky o nahrávke a hudobníkoch. 
Komplety sú koncipované chronologicky a nesú označenie "Fermata 1 – 4". 
Pri komplete "Fermata 4" došlo závažnou tlačovou chybou k vzájomnej zámene reprintovaných zadných strán obalov albumov "Ad libitum" a "Simile...".
Mužská štvorhra na Australian Open 2008

Mužská štvorhra na Australian Open 2008 sa hrala ako súčasť Australian Open 2008 od 14. januára do 27. januára 2008 v austrálskom Melbourne. Svoj prvý titul na Australian open a prvý grandslamový celkovo získali Izraelčania Jonathan Erlich a Andy Ram. Vo finále si poradili so siedmym nasadeným francúzskym párom Arnaud Clément, Michaël Llodra 7:5 a 7:6(4).
Úplaz (vrch v Malej Fatre, Rajecká Lesná)

Úplaz () je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne juhovýchodne od Rajca.
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kýčery. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia mesta Rajec a obcí Kláštor pod Znievom a Rajecká Lesná. Severovýchodným smerom po hrebeni sa oddelená sedlom pod Hnilickou Kýčerou nachádza Hnilická Kýčera (), južným susedom v hrebeni je sedlom pod Úplazom oddelená Janková (), východne leží Javorina () a severozápadne Rajecká skala (). 
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od severu z Martinských holí sedlom pod Hnilickou Kýčerou a od Úplazu sedlom pod Úplazom a vrchom Skalky na Kľak. Je pomerne nevýrazný, nakoľko susedné vrchy v hlavnom hrebeni i v okolí sú zväčša vyššie. Vrch je zalesnený, no samotný vrchol pokrýva riedky porast, umožňujúci čiastočný rozhľad. Severovýchodne od vrcholu sa nachádza Sedlo pod Hnilickou Kýčerou s prameňom pitnej vody, kde je obľúbené bivakovacie miesto. 
Južné a západné svahy, zvažujúce sa do Rajeckolesnianskej doliny, odvodňuje Lesnianka, severné, klesajúce do Porubskej doliny, odvádzajú vodu Porubským potokom do rieky Rajčanka. Východnú časť vrchu odvodňuje Sloviansky potok, prítok Valčianskeho potoka, smerujúceho do rieky Turiec. 
Výhľady.
Čiastočne odlesnený, no výškovo nevýrazný vrchol umožňuje obmedzený výhľad. Pozorovateľné sú najmä okolité vrchy Lúčanskej Fatry, časť Veľkej Fatry a Súľovských vrchov a pri vhodných podmienkach i Lysá hora v Moravsko-sliezskych Beskydách.
Horná lúka

Horná lúka () je vrch na hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Nachádza sa medzi Veterným a Kopou, približne západne od Martina. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Kunerad, Trebostovo a Bystrička. Horná lúka sa nachádza juhozápadne od najatraktívnejšej časti, nazývanej Martinské hole. Severovýchodne na hrebeni susedí Veterné (), juhozápadne pokračuje hrebeň k vrchu Kopa () a východne ležia Humience (). 
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie juhozápadno-severovýchodným smerom. Vrcholová časť je pokrytá miestami riedkym lesným porastom, čo umožňuje obmedzený výhľad, východné svahy vrcholu sú odlesnené výraznejšie. Západné a severné svahy odvodňujú prítoky Kuneradského potoka, východné svahy prítoky Bystričky a južné časti sú pramennou oblasťou Trebostovského potoka. Východne od vrcholu je malá útulňa.
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške je z vrcholovej časti ďaleký výhľad. Severný smer obmedzuje mohutný masív Veľkej lúky (), východný zasa sčasti Humience (). Dobre pozorovateľná je južná časť Lúčanskej Fatry i Rajecká kotlina. Pri vhodných podmienkach je pozorovateľná časť Veľkej Fatry a Nízkych Tatier, pohorie Vtáčnik, Strážovské vrchy a nezriedka aj Moravsko-sliezske Beskydy.
Seifert

Seifert môže byť:
Kyselina etándiová

Kyselina etándiová, triviálny názov kyselina šťaveľová alebo kyselina oxálová, je najjednoduchšia dikarboxylová kyselina, ktore vzorec je HOOC-COOH. Jej konjugovanou bázou je etándioát, triválne šťaveľan alebo oxalát.
Kyselina šťaveľová bola prvýkrát pripravená v roku 1776.
Vlastnosti.
Je to bezfarebná kryštalická látka, vo vode dobre rozpustná. Zvyčajne sa vyskytuje ako dihydrát.
Kyselina šťaveľová je schopná redukovať zlatité katióny na zlato.
Výroba.
Kyselina etándiová sa vyrába z mravčanu sodného, oxidáciou sacharidov pomocou kyseliny dusičnej alebo fermentáciou roztokov cukrov niektorými plesňami.
Výskyt v prírode.
Kyselina etándiová sa vyskytuje vo forme solí v rastlinách (napr. rebarbora, karambola alebo špenát) a v ľudskom tele (vo forme obličkových kameňov z šťaveľanu vápenatého). Na rozdiel od komerčne pripravovaného šťaveľanu vápenatého majú tieto soli v rastlinách presne definovaný tvar, ktorý je rôzny pre rôzne rastliny.
Použitie.
Kyselina šťaveľová sa používa v analytickej chémii, konkrétne sa využíva na odmernú analýzu ako štandard pri alkalimetrickej titrácii a manganometrii.
Okrem toho sa používa v čistiarenstve (pri odstraňovaní škvŕn od hrdze a atramentu, pretože premieňa väčšinu nerozpustných solí železa na rozpustné šťaveľany) a vo farbiarstve.
Bezpečnosť.
Kyselina etándiová je jedovatá.
Orlová (vrch)

Orlová () je výrazný hôľnatý vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Pohorelou, približne juhozápadne od Svitu. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Kráľova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územia obcí Pohorelá a Šumiac. Najbližšími sídlami sú južne situované obce Pohorelá, Vaľkovňa a Šumiac, severne sa nachádza Liptovská Teplička. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Orlová leží v hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Tatier, medzi Andrejcovou () a Kráľovou hoľou (). Južným smerom susedí Dudlavá skala () a Ždiarna (), západným Bartková (), Andrejcová a Veľká Vápenica (), severným Panská hoľa (), Holica () a Kolibisko () a východným Dzurová (), Stredná hoľa () a Kráľova hoľa (). Severné svahy masívu odvodňujú prítoky Čierneho Váhu, voda z južných odteká Kopanickým a Ždiarnym potokom do Hrona. Vrcholom vedie Cesta hrdinov SNP. Na západnom predvrchole Orlovej je postavený kovový dvojkríž.
Výhľady.
Hrebeň i vrcholovú časť pokrýva nízka hôľnatá vegetácia s množstvom skalnatých polí, umožňujúce nerušený kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry, Chočské a Kremnické vrchy, Poľanu, Veporské a Stolické vrchy, no tiež Horehronské podolie či vrchy v severnom Maďarsku.
Loverman

Loverman je druhý singel z albumu "Let Love In" austrálskej rockovej skupiny Nick Cave and the Bad Seeds. 
Pieseň „Loverman“ nahrala americká heavy metalová skupina Metallica v roku 1998 na kompiláciu Garage Inc.. V roku 2003 pieseň nahral Martin Gore, člen Depeche Mode na svoj sólový album Counterfeit².
Primera Fila

Primera Fila (v preklade "Prvý rad" ) je prvý live CD/DVD album speváčky Thalíe. Vznikol v Miami,Florida v BankUnited Center 29. a 30. júla 2009, s vybranými divákmi. Je to prvý projekt Thalíe s nahrávacou spoločnosťou Sony Music. Album vyšiel 1. decembra 2009 v USA a Latinskej Amerike a v apríli 2010 v Európe a Ázii.Z albumu vyšlo zatiaľ 5 singlov a to "Equivocada " , "Que sera de ti " , "Con la Duda " , "Ensename a Vivir " a "Estoy Enamorado " .Dodnes sa ho predalo už vyše 1 500 000 kópíí.
CD/DVD.
CD
Abaco Barb

Abaco Barb je vymierajúce divé plemeno koní na ostrove Great Abaco v súostroví Bahamy. Dnes tu žije v rezervácii už len jedno malé stádo, ktoré má okolo 10 členov. Pôvodná populácia týchto koní bola okolo 200 kusov.
Achaltekinský kôň

Achaltekinský kôň (Achal-Teke) je veľmi skromné, odolné a vytrvalé púštne plemeno plnokrvného koňa staré najmenej 3000 rokov. Pochádza z Turkménska (Ázia).
Dejiny plemena.
Tento kôň pochádza z púštnych oáz Turkménska. Niekedy sa tvrdí, že je dokonca starším plemenom ako arabský plnokrvník. Po roku 1921 sa chov sústredil na severné svahy Kopetdagu v okolí Ašchabadu. 
V minulosti sa vraj tento kôň vychovával v jamách, kde na neho všetci, okrem jeho pána, hádzali kamene a len jeho pán sa o neho staral a kŕmil ho, tým vychovávali kone verné len svojmu jazdcovi. Tak sa kone naučili dôverovať len jednému človeku a báť sa všetkých ostatných. To mohlo mať za následok niekedy problematickú povahu tohto plemena.
Roku 1935 absolvovali achaltekinské kone jazdu z Ašchabadu do Moskvy 4 128 km (960 km púšťou) za 84 dní. Dnes sa chová v Rusku Turkménsku, Kazachstane, Uzbekistane a Kirgizsku. Achaltekinec Absent s jazdcom Filatovom zvíťazil v drezúre na OH v Ríme (1960), svetový rekord v skoku do diaľky (8,78 m) drží achaltekinec Perepel.
Opis.
Je to štíhly kôň vysoký asi 154 cm (kobyly 152 cm), obvod hrudi meria 167 cm, predkolenia 18,9 cm. Má nápadne vysoko nasadený krk. Je veľmi odolný voči teplu a vytrvalý. Máva dlhý chrbát aj krk, plochší hrudný kôš, menej klenuté rebrá, veľmi tenkú kožu a jemnú srsť. Sfarbenie má kovový odlesk a môže byť hnedé, ryšavé, plavé alebo palomino, malo by mať zlatavý nádych, vyskytujú sa bieluši, vraníci aj cremella. Jeho cval je unikátny medzi ostatnými plemenami, je plynulý, bez otrasov a húpaní. Farba očí sa vyskytuje hnedá, ojedinele aj modrá.
Chov a využitie.
Využitie achaltekinca je široké - od dostihov cez vytrvalostné jazdenie až po parkúry a drezúru. Je to kôň, ktorý potrebuje svojho jazdca a nie je vhodný do jazdiarne, čo je možno príčinou toho, že mnohá literatúra o ňom tvrdí, že je neovládateľný.
Najkvalitnejšie jedince pochádzajú z chovov v Turkmenistane, kde sú kŕmené stravou bohatou na bielkoviny, napr. lucernou, alebo hrudkami ovčieho tuku.
Americký klusák

Americký klusák je plemeno plnokrvného koňa, odchovaného v USA koncom 18. storočia a stalo sa postupne najrýchlejším a najvyhľadávanejším klusáckym koňom sveta. 
Dejiny.
Predkom bol žrebec Messenger, anglický plnokrvník dovezený z Anglicka roku 1788. Do jeho chovu boli pripustené kobyly plemien Norfolkovia (žrebec Bellfonder), holandskí klusáci, araby a kanadskí mimochodníci. Takto vznikol roku 1849 významný chovný žrebec Hambletonian 10. Plemeno dalo vzniknúť štyrom zakladajúcim žrebcom amerických klusákov: George Wilkes, Dictator, Happy Medium a Electioneer. Americký klusák sa stal obľúbeným plemenom pre klusácke dostihy, v ktorých sa využíva dodnes.
Povaha.
Americký klusák je miernej povahy, ochotný, učenlivý a súťaživý. Je veľmi rýchly a vytrvalý. Je tiež inteligentný a dobre ovládateľný.
Opis.
Hlava je plnokrvného typu, krk kratší a svalnatý. Plecia sú silné, lopatky sklonené. Hrudník je hlboký, chrbát je dlhší a rovný, zadok sklonený a silný. Končatiny sú pevné s dobrými kĺbmi a tvrdými kopytami. Srsť býva tmavo hnedá alebo čierna. Sú u nej povolené všetky čisté farby - hnedáci, vraníci aj ryšavý. V kohútiku dorastajú priemerne 157 cm.
Využitie.
Americký klusák sa využíva predovšetkým v klusáckych dostihoch po celom svete. Vyniká tu svojou rýchlosťou aj silou. Pre svoju povahu to je aj obľúbený jazdecký a športový kôň. Je vyvážaný do celého sveta.
Spojená škola (Sečovce, Kollárova 17)

Spojená škola s organizačnými zložkami Gymnázium a Stredná odborná škola v Sečovciach na Kollárovej ulici 17 je komplex dvoch vzájomne prepojených škôl fungujúcich pod spoločným riaditeľstvom, gymnázia a strednej odbornej školy, pričom výchova a vzdelávanie v nich prebieha relatívne samostatne a zohľadňuje vlastné špecifiká. Je jedinou strednou školou v meste Sečovce. Gymnázium nadväzuje na tradíciu Jedenásťročnej strednej školy založenej v roku 1954, z ktorej sa roku 1955 vyčlenila Osemročná stredná škola, a ktorá bola v rokoch 1961 až 1970 vedená pod názvom Stredná všeobecnovzdelávacia škola (SVŠ), než sa premenovala na Gymnázium Sečovce.
Gymnázium.
Gymnázium pripravuje absolventov na štúdium na vysokých školách v triedach so všeobecným zameraním v štvorročnom štúdiu a so zameraním na informatiku v osemročnom štúdiu. Popri všeobecnovzdelávacích predmetoch sa vyučujú ekonomické predmety. Študenti spravujú školský časopis "Špendlík" vychádzajúci od roku 1994.
Stredná odborná škola.
Stredná odborná škola pripravuje žiakov v štvorročných študijných odboroch: mechanik strojov a zariadení (kód UIPŠ 2413 4), mechanik počítačových sietí (2682 4) čašník, servírka (6444 4) a kuchár (6445 4), ako aj v trojročných učebných odboroch strojný mechanik (3464 2) a hostinský (6489 2). Taktiež ponúka možnosť dvojročného pomaturitného kvalifikačného štúdia v odbore sociálno-právna činnosť (6851 6).
Marianna Rebičová

Marianna Rebičová, (* 15. august 1993, Michalovce) je slovenská hádzanárka, odchovankyňa a hráčka IUVENTA Michalovce, hrajúca na poste spojky.
Reprezentovala v mládežníckych kategóriach a v septembri 2010 debutovala aj v . Bola nominovaná na tri priateľské stretnutia doma s Bieloruskom, pričom v treťom z týchto stretnutí sa zapísala do streleckej listiny 9 gólmi.
Peróza

Peróza je ochorenie pohybového ústrojenstva hydiny, ktoré vzniká z nedostatku mangánu a zinku, cholínu (vitamín B), vitamínu H, popr. vitamínu E.
Výskyt.
U odrastenejších kurčiat, morčiat a bažantov vo veku 2 – 3 mesiace. Sklon k ochoreniu spôsobuje nadmerný výdavok vápniku a fosforu, ktoré konkurujú mangánu pri vstrebávaní v čreve. Taktiež jednostranná výživa, napr. s kukuricou s nízkym obsahom mangánu, vitamínu E a H, najmä pri uzavretých odchovoch bez prístupu k pôde. Nosnice sú citlivejšie na prísun mangánu až v 2. roku znášky.
Príznaky.
U mláďat najprv spomalenie rastu, zdurenie pätových kĺbov, postupné skrútenie dlhých kostí nôh a vytočenie do jednej alebo obidvoch strán, niekedy aj s ohnutými prstami. Vtáky sa obťažne pohybujú a hynú z nedostatku potravy. U nosníc dochádza iba k stenčeniu vaječnej škrupinky. Znížená je liahnivosť násadových vajec v dôsledku hynutia zárodkov v posledných dňoch inkubácie. U zárodkov je charakteristický skrátený „papagáji“ zobák s vyklenutou hlavou a opuchmi, skrátené končatiny.
Ochorenie má chronický priebeh so stupňujúcimi sa príznakmi. Diagnóza sa určuje na základe údajov o kŕmnej dávke, spôsobu chovu a podľa klinických príznakov.
Povodie Nitry

Povodie Nitry je čiastkovým povodím povodia Váhu. Zberná oblasť rieky leží výhradne na území Slovenska a predstavuje 4 501 km², čo je 28,3% z celkovej plochy povodia Váhu. Povodie rieky susedí zo severu a západu s povodím Váhu a z východu s povodím Hrona. 
Členenie.
Povodie Nitry sa člení na 4 základné povodia: 
Základné povodia sa ďalej členia na povodia prítokov Nitry a ich medzipovodia a tie oboje sa napokon členia na veľké množstvo drobných povodí. Z prítokov Nitry sú najvýznamnejšie: 
Celková dĺžka asymetrickej siete s prevahou pravostranných prítokov je 3 655 km. Najvyšší bod povodia je vrchol Vtáčnika s výškou a najnižší v mieste ústia vo výške , čo predstavuje výškový rozdiel 1 238 m. Celkový spád rieky Nitry je 673 m.
Tok rieky.
Rieka Nitra pramení v južnej časti pohoria Malá Fatra, na južných svahoch vrchu Reváň (). Hornonitrianskou kotlinou preteká južným smerom pomedzi pohoria Žiar, Vtáčnik a Tribeč z ľavej (východnej) strany toku a Strážovské vrchy z pravej (západnej) strany. Tok pokračuje pomedzi Tribeč a Považský Inovec do Podunajskej pahorkatiny, kde vytvára Nitriansku nivu a Podunajskou rovinou ku Komárnu, kde ústi do rieky Váh.
Hranice povodia.
Na juhovýchode vedie hranica povodia súbežne s tokom Starej Nitry až po Martovce, kde sa vlieva Stará Žitava. Hranica povodia prechádza západným okrajom Hurbanova, z juhovýchodu obchádza obce Dulovce a Pribeta a pokračuje na sever k obci Semerovo, Dlhému vrchu () a Bašte (). Vedie východným okrajom obce Iňa k vrchu Veľká Vápenná (), motorestu Zubor, Čiernemu vrchu (), Drienke () na Malý () a Veľký Inovec (). Popri Veľkej Lehote pokračuje rozvodnica cez Vojšín (), Sokolec () a sedlo Veľké Pole na vrch Stráž (), kde začína hlavný hrebeň pohoria Vtáčnik, ktorým vedie rozvodie až po Biely kameň () nad Handlovou. Tu rozvodnica vedie východným smerom k Novej Lehote a pokračuje hrebeňom Kremnických vrchov cez Vysokú horu (), Vysokú a Bralovú skalu na hrebeň južnej časti pohoria Žiar, ktorý končí vo Vyšehradskom sedle. Severovýchodná hranica povodia Nitry pokračuje po hrebeni k vrchu Závozy (), kde sa stáča do Vríckeho sedla, hraničnému bodu Malej Fatry. Rozvodnica pokračuje západným smerom cez Vraniu skalu () a Reváň do Fačkovského sedla, najbližšiemu miestu k prameňu Nitry.
Zo sedla vedie hranica cez Homôľku, Úplaz (), Javorinku, Strážov, Vápenicu () a Suchú horu k Homôľke. Cez sedlo hranica pokračuje cez Židov vrch (), Baske (), Machnáč, Ostrý vrch a Mackovú () do Jastrabského sedla na rozhraní Považského Inovca. Západná hranica pokračuje hrebeňom pohoria cez Inovec, Panskú javorinu, Bezovec, Marhát a Zlatý vrch () do sedla Havran. V tejto časti je rieka Váh od hranice povodia Nitry vzdialená len okolo 5 km a hranica vedie južným smerom pahorkatinou bez výraznejších vrchov. Pri Hlohovci sa hranica stáča na juhovýchod popri potoku Andač k obciam Veľké Zálužie a Hájske. Odtiaľ pokračuje Podunajskou rovinou medzi Váhom a Dlhým kanálom až po Andovce, kde hranicu povodia určuje nové koryto Nitry, privádzajúce vodu z celého povodia do Váhu. Ten svojím tokom tvorí posledný, najjužnejší úsek hranice svojho čiastkového povodia.
Mike Kroeger

Mike Kroeger (* 25. jún 1972, Hanna, Alberta Kanada) je basgitarista kanadskej rockovej skupiny Nickelback a nevlastný brat frontmana Chada Kroegera. Oni majú rozdielnych otcov. Mike Kroeger je ženatý a má syna Dawsona a dcéru Avalon Marie Chloe. V mladosti pracoval pri skladovaní a roznáške stavebného materiálu ako cement a tehly. Neskôr pracoval v rýchlom občerstvení Starbucks, kde prišiel aj na názov skupiny.
V roku 1995 so svojim bratom Chadom založil amatérsku skupinu Village Idiot, ale čoskoro si museli zmeniť názov, pretože sa to nepozdávalo majiteľom klubov, v ktorých hrali. Pri práci na ich deme s názvom "Hesher", Mike navrhol meno skupiny "Nickelback", ktorý zvyšok skupiny prijal. Mike Kroeger hrá v skupine Nickelback na 5-strunovú basovú gitaru.
Jeho obľúbenými hudobnými skupinami sú Metallica, Led Zeppelin, Alice in Chains, Fear Factory.
Diskografia.
Iné projekty
Bláznova kronika

Bláznova kronika je český hraný film režiséra Karla Zemana z roku 1964 s Petrom Kostkom, Miloslavom Holubom a Emíliou Vášáryovou v hlavných úlohách. 
Ide o historickú komédiu v žánri fantasy so zjavným protivojnovým kontextom, ktorá pojednáva o osudoch mladého oráča Petra (Petr Kostka), ktorý je v roku 1625 násilne odvedený do armády, aby bojoval na bojiskách Tridsaťročnej vojny. Na začiatku filmu sa Peter náhodne stretáva s vojenským verbovačom (a so svojim neskorším vojenským kumpánom a kamarátom) žoldnierom Matejom (Miloslav Holub), neskôr aj s dievčinou Lenkou (Emília Vášáryová). Tieto tri hlavné postavy potom spolu prechádzajú celým dejom filmu. Snímka, naostatok tak ako väčšina hraných filmov režiséra Karla Zemana, je plný neotrepaného humoru, mnohých filmových trikov i nevšedných a výrazných výtvarných počinov.
Poznámka.
Film bol v roku 2010 vydaný na 2 DVD, kde okrem vlastného filmu boli zverejnené rozhovory nielen s jednotlivými hercami (Petr Kostka, Valentina Thielová, Miriam Kantorková, Emília Vášáryová), ale aj s dcérou režiséra Karla Zemana, výtvarníčkou, režisérkou a spisovateľkou Ludmilou Zemanovou. Ďalej tu hovoril spolutvorca snímky, filmový výtvarník Zdeněk Ostrčil a filmový pedagóg pražskej FAMU Jiří Kubíček. Okrem tohoto filmu bola tu tiež zverejnená krátka snímka "Bez pasu a bez víza z Kudlova do San Franciska", v ktorom ide o cestu Karla Zemana a Olgy Schoberovej na filmový festival v San Francisku, kde bol film "Bláznova kronika" súťažne premietaný. Tejto cesty sa tiež zúčastnila filmová bábka Pána Prokouka. Film na festivale získal hlavnú cenu za najlepší film a najlepšiu réžiu.
Bieloruská sovietska socialistická republika

Bieloruská sovietska socialistická republika (bielorusky "Беларуская Савецкая Сацыялістычная Рэспубліка", slovenské skratky Bieloruská SSR a BSSR) bola zväzová republika Sovietskeho zväzu, existujúca v rokoch 1919 – 1991. Zanikla rozpadom ZSSR a následným obnovením bieloruskej samostatnosti.
Dejiny.
V dôsledku chaosu 1. svetovej vojny a občianskej vojny došlo 25. marca 1918 k vyhláseniu bieloruskej nezávislosti od Ruska. Bieloruská ľudová republika však existovala len necelý rok. Časom sa aj v Bielorusku presadila boľševická revolúcia, a tak 1. januára 1919 bola vo Smolensku vyhlásená Bieloruská zväzová socialistická republika. Červená armáda obsadila Minsk 5. januára 1919.
V dôsledku poľsko-boľševickej vojny prišlo Bielorusko o západnú časť svojho územia, ktoré pripadlo Poľsku. V rokoch 1924 – 1926 získala Bieloruská SSR od Ruskej SFSR Vitebskú, Gomeľskú a časť Smolenskej gubernie, kde bola prevaha bieloruského obyvateľstva. Po vpáde Sovietskeho zväzu do východných časti Poľska v roku 1939 získala Bieloruská SSR svoje západné územie naspäť. Po vpáde nacistických vojsk do Sovietskeho zväzu bolo Bielorusko rýchlo okupované. V rozsiahlom kotli medzi Minskom a Barysavom Nemci zajali asi 250 000 sovietskych vojakov. Veľké množstvo sovietskych vojakov sa v zalesnenom teréne rozptýlilo a vyhýbalo sa zajatiu. Do roku 1944 tu vzniklo veľké množstvo partizánskych skupín. Nacisti rozpútali voči partizánom a bieloruskému obyvateľstvu kruté represálie. Počas vojny bolo čiastočne alebo úplne vypálených 5295 bieloruských obcí (z celkového počtu 9200). Počas okupácie zahynulo alebo bolo nezvestných 2 230 000 ľudí (asi štvrtina z pôvodných 8 910 000 ľudí, žijúcich na území v roku 1939). Symbolom krutého nacistického teroru sa stala obec Chatyň, ktorú nacisti vypálili a pripravili o život brutálnym spôsobom aj takmer všetkých jej obyvateľov. Krajina bola oslobodená počas operácie Bagration v lete 1944.
27. júna 1990 vyhlásilo Bielorusko svoju zvrchovanosť a v dôsledku rozpadu ZSSR nakoniec 25. augusta 1991 aj plnú samostatnosť.
Konzervatívna strana (Česko)

Konzervatívna strana (skratka KONS, po česky "Konzervativní strana") je česká pravicová politická strana hlásiaca sa ku konzervativizmu ak hodnotám západnej kresťanskej civilizácie. Predsedom je Ing. Jan Mikulecký. 
Konzervatívna strana bola zaregistrovaná 16. marca 1990. V roku 2001 došlo k jej zlúčenie so Stranou konzervatívny zmluvy, ktorú založili členovia Pravé frakcie ODA (Viktor Dobala, Čestmír Hofhanzl, Roman Joch, Daniel Korte, Ivan Mašek, Jaromír Žegklitz). V súčasnosti sa strana sústredí na komunálnu politiku.
Program.
Medzi svojimi cieľmi uvádza strana napríklad návrat etiky do politiky, potrestanie konkrétnych vinníkov zločinov komunistickej totalitnej éry, zavedenie rovnej dane z príjmu, zrušenie niektorých daní (napr. dedičské), vrátenie protiprávne zadržiavaného majetku pôvodným vlastníkom, zrušenie neadekvátnych sociálnych výhod, reformu dôchodkového systému , zlepšenie postavenia tradičnej rodiny v spoločnosti a právo bezúhonných občanov vlastniť strelné zbrane. Konzervatívna strana podporuje vojenskú a politickú prítomnosť USA v Európe - preto napríklad súhlasí s výstavbou amerického obranného radaru na území Česka.
V zahraničnej politike chce podporovať alternatívy k federalistickým trendom v EÚ, pritom za nutnú podmienku dobrej európskej politiky považuje posilňovanie transatlantickej väzby a presadzovanie tradičných európskych hodnôt.
Darko Tofiloski

Darko Tofiloski (* 13. január 1986) je macedónsky futbalový brankár. V súčasnosti hrá za FK Pobeda Prilep.
Kariéra.
Klubová.
Darko Tofiloski je odchovancom prilepského futbalu. V roku 2005 hral s tímom FK Pobeda Prilep UEFA Intertoto Cup. V roku 2009 bol obvinený ako jeden z mnohých futbalistov zapletených do európskeho stávkového škandálu, no kvôli nedostatku dôkazov bolo vyšetrovanie pozastavené. V marci 2010 bol tímom Schaffhausen prepustený a angažmán našiel v košickom tíme MFK Košice, kde hral do leta 2015. Nasledoval prestup do MFK Ružomberok, kde podpísal ročnú zmluvu.
Reprezentačná.
V európskych mládežníckých zápasoch hrával v rokoch 2006, 2007 a 2009.
Partizán Bardejov

Partizán Bardejov je slovenský futbalový tím pôsobiaci v Bardejove. Založený bol v roku 1922.
História.
Prvý bardejovský futbalový klub bol založený 12. februára 1922. Išlo o BSC Bardejov, ktorý hrával na ihrisku pri starej píle. Až v roku 1966 sa presťahoval na súčasný Mestský štadión Bardejov. Rokmi sa menil aj názov klubu:
V súčasnosti sa klub oficiálne volá ŠK Partizán Bardejov.
Najväčšie úspechy.
Najväčším úspechom klubu bol postup do najvyššej slovenskej súťaže v ročníku 1993/94 a účinkovanie v nej až do roku 1999. Ďalším úspešným obdobím je rok 1961 a postup do celoštátnej druhej najvyššej súťaže v Československu.
Pôsobenie v slovenských súťažiach.
Od svojho vzniku hral vtedajší BSC Bardejov regionálne súťaže. V roku 1948 postúpil do východoslovenskej divízie a v roku 1961 do druhej slovenskej futbalovej ligy, kde hrával dlhé roky. Po odchode sponzora BSC tím upadal a klesol do tretej slovenskej futbalovej ligy.V sezóne 2009/2010 sa mu podarilo postúpiť do II.ligy – Východ a ako nováčik si počínal výborne, keď až do posledného ligového kola bojoval na diaľku s Podbrezovou o víťazstvo a postup do I.ligy.
Aktuálna súpiska.
Brankári : Ján Čikoš-Pavličko (1), Richard Gmitter (22), Bartolomej Majerník (26)
Obrancovia : Dávid Berežný (3), Erik Šuľa (2), Mikita Rocheu (4), Dominik Lukáč (5), Dávid Belunek (6), Emil Haladej (25), Matej Dybala (16)
Záložníci : Martin Dupkala (7), Michal Grohoľ (8), Emmanuel Sarki (11), Mkhanyiseli Siwahla (14), Peter Lipták (17), Peter Katona (20), Michal Horodník (21) 
Útočníci : Marko Milunović (19), Ján Staško (10), Romulo Silva Santos (9), Róbert Stchura (13)
FK Slovan Nemšová

FK Slovan Nemšová alebo FKS Nemšová je slovenský futbalový klub pôsobiaci v Nemšovej. Založený bol roku 1928. V ročníku 2014/2015 hrá klub III. ligu - Západ. Trénerom klubu je Branislav Ďuriš.
Saracén

Saracén je stredoveký európsky názov pre Turka či Araba, no najmä moslima.
Etymológia.
Etymológiu pojmu sa dosiaľ nepodarilo spoľahlivo preukázať. Rozšírený je názor, že pojem je odvodený z gréckeho "Sarakenoi", čo bol grécky názov pre divoký arabský kmeň Sarakov. Názov sa potom mal časom rozšíriť aj do latinčiny a postupne svojim význam zahrnul aj ďalšie arabské kmene.
Vďaka križiakom a Byzantíncom sa pojem rozšíril do západnej Európy, kde bol dlhú dobu používaný.
Jana Francúzska (1464)

Jana Francúzska (; * 23. apríl 1464, Nogent-le-Roi, Francúzsko – † 4. február 1505, Bourges) bola francúzska kráľovná ako manželka Ľudovíta XII.
Život.
Jana bola dcéra Ľudovíta XI. a jeho druhej manželky Šarloty Savojskej. Pravdepodobne sa narodila fyzicky postihnutá, čo nezabránilo jej otcovi v politických machináciách. Osirelého Ľudovíta Orleánskeho prinútil k svadbe s Janou. Predpokladal, že Jana nikdy neporodí vlády schopného syna a koruna zdedí orleánske majetky. 
Svadba dvanásťročnej Jany a štrnásťročného orleánskeho vojvodu sa uskutočnila 8. septembra 1476. Ľudovít XI. správne predpokladal, že jeho dcéra manželovi nikdy nedá dediča. Nemohol ale vedieť, že jeho vlastný syn, kráľ Karol, v roku 1498 nešťastnou náhodou narazí hlavou do trámu a na následky zranenia zomrie bezdetný. Trón tak prešiel na Ľudovíta Orleánskeho, manžela postihnutej Jany.
Ľudovít dal ešte v roku 1498 manželstvo s Janou anulovať a 8. januára 1499 sa oženil s Karolovou vdovou Annou Bretónskou. Anna bola držiteľkou Bretónska, ktoré bolo týmto sobášom po mnohých rokoch konečne pripojené k územiu francúzskej koruny. Jane ako kompenzáciu prenechal vojvodstvo Berry.
Zapudená Jana odišla na zámok v Bourges a roku 1500 za podpory Františka z Paoly založila rád francúzskych anunciátok. Zomrela vo veku štyridsiatich rokov. V roku 1950 bola svätorečená.
Pyrenoid

Pyrenoid (gr. "pyrén" - kôstka, "eídos" - forma, tvar) je v bunkovej biológii stredisko fixácie oxidu uhličitého v chloroplastoch rias ("Algae") a rožtekov ("Anthoceros") 
Pyrenoid je sférická bielkovinová štruktúra s rozmermi 1,5 - 2μm 
Nie je to membránou ohraničená organela, ale špecializovaná oblasť plastidu, ktorá obsahuje vysoké hladiny karboxylázy/oxygenázy ribulózo-1,5-bisfosfátu (RuBisCo).
U "Euglén" sa v okolí pyrenoidov často ukladajú prstencovité zrná paramylonu, polysacharidu stavbou pripominajúceho škrob. V chloroplaste môže byť jeden alebo niekoľko pyrenoidov. Majú schopnosť silného lomu svetla.
Pyrenoidy nenachádzame u vyšších rastlín a uvažuje sa, že pomalšia rýchlosť difúzie oxidu uhličitého vo vode v porovnaní so vzduchom (1:1000) zvýhodňuje ich prítomnosť v týchto malých ponorených organizmoch.
Andalúzsky kôň

Andalúzsky kôň je plemeno koňa domáceho. Patrí medzi teplokrvníky. Najvýraznejší vplyv na jeho vznik mali arabské kone.
Dejiny.
Kone boli do Španielska dovážane z východného Stredomoria, od germánskych kmeňov a potom s inváziou moslimov. Andalúzsky kôň pochádza zo slnkom vysušovaných oblastí južného Španielska, Andalúzie. V 16. storočí sa stal obľúbeným jazdeckým koňom európskych panovníkov a významných jazdeckých majstrov, vrátane Angličana Williama Cavendisha, vojvodu z Newcastle. Priamym potomkom Andalúzského koňa je lipican a k ďalším európskym plemenám ovplyvneným andalúzskou krvou patrí frederiksborský, frízsky a connemarský kôň.
O prežitie andalúzského koňa v priebehu storočí sa zaslúžili mníšske rády, predovšetkým rád kartuziánov. Kartuziáni sa snažili zachovať čistou línií chovu, preto ich kone dosahovali tých najvyšších kvalít.
Popis plemena.
Je vysoký 155 až 160 cm, s výraznou hlavou, často s ľahkým klabonosom, dlhá hriva a chvost, silný ľahko klenutý krk, chvost nízko nasadený a nesený, farba biela s prímesami, len vzácne čierna, častejšie sú hnedáci.
Chov a využitie.
Hlavné chovateľské strediská sú Sevilla, Córdoba a Jerez de la Frontera. Je využívaný pre drezúru - španielsku školu, pre koridu, ale tiež pre kočiare aj zháňanie dobytka, rekreácie, parkúr (skokové súťaže)
Zaujímavosti.
Andalúzský kôň mal značný vplyv na chov mnohých známych plemien. Blízko príbuzní sú mu napr. Lusitánský kôň, Alter-real, Lipicani, Starokladrubáci aj niekoľko nemeckých plemien. O prežitie v priebehu stáročí, ktoré zahrňovali aj niektoré veľmi rušné obdobia, sa starali mníšske rády predovšetkým kartuziáni. V neistých dobách ukrývali kone vo vzdialených kláštoroch, aby boli v bezpečí. Kartuziáni sa snažili zachovať čistotu línie a dôsledne šľachtili zvieratá vysokej kvality. Andalúzan má hrdú chôdzu, je atletický, aj keď nie je rýchly a má láskavú a priateľskú povahu.
Levočská Dolina

Levočská Dolina je mestská časť mesta Levoča. Táto mestská časť je ľudovo nazývaná jednoducho "Dolina". V minulosti bola samostatnou obcou a svojím spôsobom ju jej obyvatelia považujú za dedinu.
Z historického hľadiska sa v tejto dedine v predminulom storočí ťažila nejaká ruda (spomínali najstarší obyvatelia) - pozostatok bývalej bane (diera) sa dá ešte stále identifikovať v priľahlom kopci v lese, pričom z tejto časti vyteká aj malý prameň vody, ktorý sa v silnom daždi mení na malý potôčik. Neďaleko Levočskej Doliny sa nachádzajú Levočské kúpele, v ktorých vraj bola svojho času drôtovňa a malá vodná elektráreň. 
V Levočskej Doline vraj bola aj garbiareň . V minulom storočí mala Levočská Dolina aj svoju školu a kultúrny dom.
Veľa domov stojacích na konci územia svojho času postavili bývalé Vojenské lesy ako majetky pre svojich zamestnancov. V súčasnosti sa v Levočskej Doline nachádza lyžiarsky vlek a budujú sa wellness centrá.
Terezianum

Terezianum môže byť:
Eurosong (Slovensko)

Eurosong je názov slovenského výberového kola do speváckej súťaže Eurovision Song Contest. Súťaž na Slovensku pod týmto názvom existuje od roku 2009. Pred Eurosongom bola výberovým kolom Slovenska Bratislavská lýra.
Štiavnica (vrch)

Štiavnica () je druhý najvyšší vrch Nízkych Tatier. Nachádza sa v najvýchodnejšej časti centrálneho úseku hlavného hrebeňa, ktorý sa tu stáča na juhovýchod a Ďumbierskym sedlom prechádza do masívu "Králičky". Leží približne severne od Brezna, na území Národného parku Nízke Tatry. 
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej, najvyššej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a jej časti Ďumbier. Leží priamo vo východnej časti masívu Ďumbiera, severne od Chaty generála Milana Rastislava Štefánika. Patrí do Žilinského kraja, okresu Liptovský Mikuláš a katastrálneho územia obce Liptovský Ján. Najbližším vrchom je západne ležiaci Ďumbier (), na severe susedí Ludárova hoľa () a na juhovýchode vrch Besná (). 
Opis.
Štiavnica rovnako ako Ďumbier sa na severe javí ako mohutný vysokohorský masív s vysokými stenami. Miernejšie južné svahy pokrýva pole žulových balvanov. Vrch tvorí východný koniec hrebeňa Ďumbierskych Tatier, pričom hlavná turistická hrebeňovka vedie z Krúpovho sedla ku Chate generála Milana Rastislava Štefánika, ležiacej na južnom úpätí vrchu. Severné svahy odvodňuje Ludárov potok, na južných svahoch pramení Štiavnica, obtekajúca masív východným smerom a putujúca na sever do Váhu. 
Výhľady.
Z vrcholu Štiavnice je veľmi dobrý kruhový rozhľad na mnohé pohoria stredného a severného Slovenska. Skalnatá vrcholová časť umožňuje výhľad na mnohé nízkotatranské vrchy, predovšetkým v strednej a východnej časti pohoria. Jedinečný je výhľad na Tatry, veľmi dobre pozorovateľné sú tiež Chočské vrchy, Poľana, Veporské a Stolické vrchy. Pri vhodných podmienkach je nezriedka pozorovateľná časť Oravských Beskýd s Pilskom, Oravská Magura, Krivánska Fatra, Vtáčnik, Sitno či Kékes v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedú značkované chodníky a najľahší prístup je po hrebeni z Ďumbiera. Celý vrch je súčasťou Νárodnej prírodnej rezervácie Ďumbier.
Horská záchranná služba

Horská záchranná služba (HZS) je horská služba pôsobiaca na území Slovenska. HZS je štátna rozpočtová organizácia Ministerstva vnútra SR, jej sídlo je v meste Vysoké Tatry. Činnosť HZS je riadená zákonom č. 544/2002. V roku 2011 v HZS pôsobilo 104 záchranárov.
Činnosť.
Podľa údajov z Výročnej správy z roku 2011 Horská záchranná služba počas zasahovala v 588 prípadoch. Oproti roku 2010 je to nárast o 7,8%. Zo šiestich oblastných stredísk bolo najzaťaženejšie oblastné stredisko Vysoké Tatry, ktoré uskutočnilo 234 zásahov. Najčastejším dôvodom zásahov bola v 309 prípadoch turistika. V rámci prevencie HZS tiež obhospodaruje 197,5 kilometrov (2650 kusov) tyčového značenia a kontrola 2,082 km reťazí.
Organizačné delenie.
Organizačne sa HZS člení na:
Spolupráca.
Horská záchranná služba spolupracuje s rezortnými partnermi: s Hasičským a záchranným zborom, Policajným zborom, Letkou Ministerstva vnútra, Ozbrojenými silami SR a inými štátnymi organizáciami. Medzi partnerov HZS patrí tiež s dobrovoľným občianskym združením Horská služba na Slovensku. Z 588 zásahov bolo 141, alebo 23,9% spoločných s dobrovoľníckymi organizáciami. HZS tiež spolupracuje s poľskou organizáciou horskej služby Tatrzańskie Ochotnicze Pogotowie Ratunkowe.
Majstrovstvá Európy vo futbale 1992

Majstrovstvá Európy vo futbale 1992 boli 9. Majstrovstvá Európy vo futbale. Konali sa vo Švédsku od 10. júna do 26. júna 1992. Víťazom turnaja sa stala reprezentácia Dánska, keď vo finále porazila reprezentáciu Nemecka 2-0. Najlepším strelcom sa stali Karlheinz Riedle, Henrik Larsen, Tomas Brolin a Dennis Bergkamp, ktorí dali po 3 góly.
Kvalifikácia.
Do kvalifikácie Majstrovstiev Európy roku 1992 malo vstúpiť celkom 34 tímov, ktoré boli rozlosované do 7 kvalifikačných skupín. Do 5. skupiny žreb pôvodne zaradil obidva nemecké štáty - NDR a NSR. Vzhľadom na zjednotenie krajín dňa 3. októbra 1990 do kvalifikácie vstúpil iba jeden spoločný nemecký tím. Na záverečný turnaj sa kvalifikovali víťazi skupín a Švédsko, ktoré ako hostiteľ majstrovstiev postúpilo bez boja. Víťaz 4. skupiny Juhoslávia na základe sankcii OSN nemohol na záverečnom turnaji štartovať, nahradilo ju druhé z tejto skupiny Dánsko.
Kvalifikované tímy: