burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Gogol Bordello

Gogol Bordello je multietnická rómska punková skupina, ktorá pochádza z New Yorku. Medzi členmi je mnoho imigrantov z východnej Európy. Zvuk skupiny je inšpirovaný cigánskou hudbou, používa harmoniku, husle a kombinuje ich s bicími, elektrickými gitarami ako aj s punkom, dubom a kabaretom. V New Yorku je skupina známa búrlivými koncertami v Lower East Side. Od roku 2000 podniká turné po Spojených štátoch a Európe. 
Skupina sa najprv volala "Hütz and the Béla Bartóks", ale líder skupiny (Hütz) skonštatoval, že "nikto v USA nebude vedieť, kto do pekla bol Béla Bartók". Názov skupiny nakoniec vznikol spojením priezviska N. V. Gogoľa a talianskeho výrazu „bordello“, čo je „klub pre pánov“ či verejný dom.
Vedúcou osobnosťou skupiny je charizmatický ukrajinský emigrant Eugene Hütz (DJ Hütz), ktorý hral jednu z hlavných úlohu vo filme "Everything Is Illuminated" a objavil sa aj v dokumente "Kill Your Idols" o punkovej scéne v New Yorku.
Skupina vznikla v roku 1999, keď sa Hütz presťahoval do New Yorku. V rovnakom roku vyšiel prvý singel a potom nasledovalo niekoľko radových albumov, rovnako ako európske turné. 
Pieseň "My Strange Uncles From Abroad" reprezentuje ich folkový východoeurópsky zvuk, vďaka "Start Wearing Purple" sa úspešne uviedli vo Veľkej Británii a "Occurrence on the Border" bola zaradená na štvrtý diel kompilácie "Punk Rock Strike", ktorú vydalo hudobné vydavateľstvo Springman Records.
7. júla 2007 počas koncertu Live Earth si skupinu na štadión Wembley v Londýne pozvala Madonna aby spoločne prezentovali pieseň "La Isla Bonita / Lela Pala Tute" 
Niektorí členovia sú zároveň členmi J.U.F. (Jewish-Ukrainian Freundschaft), ktorej zvuk je podobný Gogol Bordello.
Gogol Bordello na Slovensku.
V roku 2006 skupina vystupovala na hudobnom festivale Pohoda, 9. apríla 2008 koncertovala v Divadle Aréna v Bratislave.
Ronald Erwin McNair

Ronald Erwin McNair (* 21. október 1950, Lake City, Južná Karolína, USA – † 28. január 1986, nad Floridou) bol americký kozmonaut z tragického letu s raketoplánom Challenger. 
Život.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole absolvoval vysokú školu (North Carolina A&amp;T State College) v roku 1971 a získal titul inžiniera fyziky. Na škole bol okrem iného aj vedúcim miestneho futbalového klubu a bol nositeľom čierneho pásu v karate. Na technologickom inštitúte v Massachusetts (Massachusetts Institute of Technology) v roku 1977 obhájil doktorát fyzikálnych vied. Stal sa členom technického personálu Optical Physics Department, výskumného laboratória Houghes Research v Malibu v Kalifornii. Oženil sa s Cheryl B. Mooreovou z Brooklynu v New Yorku a mali spolu dve deti. Do tímu kozmonautov bol prijatý v januári 1978 ako astronaut špecialista, druhý černoch medzi astronautmi NASA.
Lety do vesmíru.
Po prvýkrát letel vo februári 1984 v misii STS-41-B. Na palube Challengeru bola táto posádka: Vance Brand, Robert Gibson, Bruce McCandless, Ronald McNair a Robert Stewart. Po dosiahnutí stanovenej obežnej dráhy vypustili družice "Westar 6" a "Palapa B-2", obe však nedosiahli stanovené dráhy, nepodarilo sa ani spojazdniť cvičnú balónovú družicu. Úspešne vyskúšali let nepripútaného kozmonauta mimo raketoplán na manévrovacej jednotke "Manned Maneuvering Unit". Po sedemdennom lete pristáli tam, odkiaľ odštartovali, na myse Canaveral. Doktor Ronald Mc Nair sa týmto nie príliš vydareným letom stal 134. kozmonautom Zeme.
Druhý let skončil 73 sekúnd po štarte z Floridy výbuchom raketoplánu Challenger. Celá posádka v zložení Francis Scobee, Michael Smith, Judith Resniková, Ellison Onizuka, Ronald McNair, Gregory Jarvis a Sharon McAuliffeová zahynula. Bola to tragická misia STS-51-L.
Lackovce

Lackovce sú obec na Slovensku v okrese Humenné. Obec bola v minulosti súčasťou mesta Humenné.
Dejiny.
Obec založil zeman Lacko v 13. storočí. Na prelome 13. a 14. storočia Lackovce patrili Petrovi synovi Petena, od 1317 Drugetovcom v rámci humenského panstva. V druhej polovici 16. storočia patrila časť obce Duričkovcom.
Obyvatelia obce odvádzali daň od: 1567 a 1582 3,75, 1610 0,375 a 1635 0,25 porty.
V rokoch 1600 to bolo obývaných a zdanených 5 poddanských domov a dom richtára, 1690 bolo obývaných desať poddanských domácností (8 sedliackych, dve želiarske), 1715 4 a 1720 5 poddanských domácností.
Newcastle United FC

Newcastle United FC je anglický futbalový klub hrajúci FA Premier League. Jeho domácim štadiónom je St James' Park v severoanglickom Newcastli. K jeho najväčším úspechom patria štyri víťazstvá v prvej lige a šesť víťazstiev Pohára FA. Tieto úspechy dosiahol klub ešte pred druhou svetovou vojnou, v modernej histórii klubu vyhral Newcastle Inter-Cities Fairs Cup v roku 1969 a zisk Pohára Intertoto v roku 2006. V sezónach 1995-96 a 1996-97 skončili v Premier League na druhom mieste. Najväčším rivalom klubu je Sunderland AFC. 
Tituly.
Vyhrané domáce súťaže
1905,1907,1909,1927
1910,1924,1932,1951,1952,1955.
1909
Vyhrané medzinárodné súťaže
1969
Katedrála Notre-Dame-Immaculée

Katedrála Notre-Dame-Immaculée alebo Katedrála nepoškvrnenej Matky Božej (fran.: "Cathédrale Notre-Dame-Immaculée") alebo ľudovo Monacká katedrála (fran.: "Cathédrale de Monaco") je katedrála v Monaku, v ktorej je pochovaných veľa vládcov a ľudí z rodu Grimaldiovcov, vrátane Grace Kellyovej a Rainiera III., ktorý zomrel v roku 2005.
Katedrála bola vysvätená v roku 1875 a stojí na mieste prvého farského kostola v Monaku postaveného v 1252, ktorý bol zasvätený svätému Mikulášovi.
Pontifikálne obrady sa tu konajú počas veľkých náboženských festivalov ako "Sviatok svätej Devoty" (27. január) a Národný sviatok (19. november). Počas sviatočných dní a náboženských hudobných obradoch možno počuť v katedrále veľkolepý štvorklávesový organ, ktorý bol uvedený do prevádzky v roku 1976.
Od septembra do júna spievajú počas omše o 10:00 “Les Petits Chanteurs de Monaco” (doslova "Malí monackí speváci") a speváci Školy katedrálneho speváckeho zboru. Každý rok 6. decembra sa tiež koná omša, kedy sa malé deti stretajú, aby si radostne pripomenuli život svätého Mikuáša.
Disonancia

Disonancia môže byť:
Letné olympijské hry 2008

XXIX. letné olympijské hry sa konali od 8. augusta 2008 do 24. augusta 2008 v hlavnom meste Číny –  Pekingu. O konaní hier v Pekingu rozhodol Medzinárodný olympijský výbor 13. júla 2001. 
Hry boli otvorené otváracím ceremoniálom o 20:08 čínskeho štandardného času (00:08:08 UTC) na pekinskom národnom štadióne Kuo-ťia tchi-jü-čchang. Športovci súťažili v 28 športoch, 302 disciplínach (165 mužských disciplín, 127 ženských disciplín a 10 zmiešaných disciplín), čo je o jednu disciplínu viac ako v Aténach.
Dizajn zadnej strany medailí je založený na "pi" diskoch, čínskych artefaktoch, z ktorých najstaršie pochádzajú z obdobia neolitu (hlavne kultúry Liang-ču).
Oficiálne logo hier bolo pomenované ako "Tancujúci Peking", ide o štylizovaný písomný znak 京 ("ťing"). Hry majú rekordný počet maskotov, päť postáv nazvaných "„Deti šťastia“"(福娃; Fúwá).
Kalendár.
Nasledujúci kalendár zobrazuje plán športových disciplín na OH 2008 v Pekingu. Modré podfarbenie pri športe v daný deň znamená, že v disciplíne sa súťaží, ale neuskutoční sa žiadna finálová disciplína. Žlté podfarbenie značí finálové zápolenie v daný deň. Číslo udáva počet finálových disciplín.
Slovenská olympijská výprava.
Za účasti vrcholných predstaviteľov Slovenského olympijského výboru, športových zväzov a federácií zložili 24. júla 2008 gymnastka Ivana Kováčová a jachtár Patrik Pollák v mene všetkých nominovaných 57 slovenských športovcov do rúk prezidenta Slovenskej republiky Ivana Gašparoviča slávnostný sľub pred odchodom na Hry XXIX. olympiády.
Kritika.
Mnoho politikov (napríklad Václav Klaus), mimovládnych organizácií, ochrancov ľudských práv a iných združení kritizovalo pridelenie organizovania olympijských hier Číne kvôli systematickému porušovaniu ľudských práv komunistickým režimom, likvidovaniu pôvodnej kultúry v Tibete, ničeniu životného prostredia a vyzývalo na bojkot olympiády. Oficiálna komunistická moc všetky tieto kritiky odmietala.
Škandály.
Olympijské hry boli poznačené viacerými škandálmi. Za všetky treba spomenúť tieto:
Dievčatko, ktoré na otváracom ceremoniále "spievalo", iba otváralo ústa. Skutočná speváčka, ktorá pieseň naspievala, nebola "dosť pekná a reprezentatívna", preto bola nahradená "krajšou".
Čína bola priam posadnutá zbieraním medailí. Neváhala kvôli tomu sfalšovať vek svojich gymnastiek. Podľa amerických (a iných) predstaviteľov gymnastiky za Čínu získali zlato gymnastky, ktoré mali iba 12 rokov a podľa pravidiel nesmeli v takomto veku štartovať v seniorských súťažiach. 
Na OH sa pri odovzdávaní medailí hrali štátne hymny, ktoré pre OH v Aténach skomponoval a zaranžoval Peter Breiner. Boli použité bez súhlasu autora, čím boli porušené jeho autorské práva. Breiner zvažuje ďalšie právne kroky voči organizátorom.
Landererov palác

Landererov palác bol palác, ktorý stál na Šafárikovom námestí v Bratislave približne od roku 1760. Vlastnil ho prvý bratislavský kníhtlačiar. Palác bol v roku 1857 prestavaný na ženijné kasárne a počas leteckého útoku v roku 1944 na rafinériu Apollo bol ťažko poškodený a neskôr zbúraný.
V 60. rokoch 20. storočia bola na tomto mieste, kde sa dnes nachádza park, postavená reštaurácia a kaviareň Kazačok a vznikla tam aj fontána s Marínou. Bola postavená konečná zastávka autobusov a trolejbusov. Po revolúcii sa tu začala plánovať výstavba kancelárskeho komplexu, ktorá nebola zrealizovaná vďaka petícii, ktorú zorganizovali obyvatelia.
Šafárikovo námestie (Bratislava)

Šafárikovo námestie je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.
Základné informácie.
Je pomenované podľa Pavla Jozefa Šafárika (1795 – 1861), slovenského jazykovedca a historika. Do roku 1918 malo nemecký a maďarský oficiálny názov "König András-Platz" alebo "András király-tér" (Námestie kráľa Ondreja).
Nachádza sa medzi komunikáciami Vajanského nábrežie a Dostojevského rad a medzi ulicami Štúrova, Dobrovičova a Gondova.
Do roku 1944 tu stál Landererov palác, na ktorého mieste sa dnes nachádza provizórny park, kde v od roku 1971 stála reštaurácia a kaviareň Kazačok. 
Národné kultúrne pamiatky.
V strede námestia sa nachádza malý parčík s Kačacou fontánou od autora Roberta Kühmayera z roku 1914, ktorá bola postavená v novobarokovom slohu. Pôvodne historické umelecké oplotenie parčíka bolo začiatkom 21. storočia kvôli zlému stavu kompletne vymenené a nahradené presnou replikou.
Na Šafárikovom námestí 2 na rohu s Dobrovičovou ulicou sa nachádza secesný dom, postavený v rokoch 1904 – 1910. V rovnakom slohu je postavený dom na Šafárikovom námestí 3 z roku 1905.
Na Šafárikovom námestí 4 na rohu s Dostojevského radom sa nachádza novogotický dom z roku 1904.
Na Šafárikovom námestí 7 sa nachádza Hotel Krym, ktorý bol postavený v roku 1893 v novobarokovom slohu.
Námestie Ľudovíta Štúra

Námestie Ľudovíta Štúra je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. 
Je pomenované podľa Ľudovíta Štúra (1815 – 1856), slovenského národného buditeľa. Do roku 1918 malo nemecký a maďarský názov "Krönungs-hügel-Platz", resp. "Koronázási Domb-tér" s významom "Námestie Korunovačný pahorok". Nachádza sa v blízkosti dunajského nábrežia, medzi Mostovou ulicou, Rázusovým nábrežím a Vajanského nábrežím.
Medzi významné objekty patrí sídlo Slovenskej filharmónie Reduta, Esterháziho palác a Dežőfiho palác.
Q2CTF

Quake II ThreeWave Capture the Flag tiež známa ako Zoid's CTF, Q2CTF, alebo jednoducho (Vanilla) CTF medzi komunitou hráčov akčnej FPS hry Quake II, je multiplayerová modifikácia počítačovej hry Quake II inšpirovaná tradičným herným módom Capture the Flag, založením na tímovej spolupráci. Prvá verzia bola vydaná 19. februára roku 1998.
Oficiálne vydania.
Prvá verejná verzia.
Obsahovala nasledujúce herné mapy:
Verzia 1.01.
Obsahovala minoritné zmeny.
Verzia 1.02.
Obsahovala minoritné zmeny.
Verzia 1.50.
Boli pridané nové vylepšenia a mapy:
Northern Ireland Trophy (snooker)

Northern Ireland Trophy je profesionálny snookerový turnaj. Prvý rok turnaja bola sezóna 2005/2006, keď otváral celú sezónu. Vtedy sa ho zúčastnilo 20 hráčov. Od sezóny 2006/2007 je plnohodnotný bodovaný turnaj s 32 najlepšími hráčmi a 16 kvalifikantami.
Turnaj je prvý veľký turnaj, ktorý sa odohráva v Severnom Írsku a bol vytvorený pre väčšiu popularizáciu snookeru aj na nových územiach.
Turnaj sa hrá vo Waterfront Hall v Belfaste. Dotácia pre rok 2006 bola 200 500£ (387 586$), pričom výhra pre víťaza bola 30 000£ (57 992$).
V roku 2006 na Northern Ireland Trophy Ronnie O’Sullivan prekonal svetový rekord, keď v semifinále porazil Dominica Dalea za rekordných 53 minút, čo bol najrýchlejší zápas vôbec.
Neľubozvuk

Neľubozvuk alebo disonancia (alebo nepresne nesúzvuk či diafónia) je zvuk nepôsobiaci ľubozvučne, pričom sa vnímanie toho, čo nie je ľubozvučné, v dejinách mení. V súčasnosti je disonancia chápaná ako súzvuk dvoch alebo viacerých tónov, v ktorom je vnútorné napätie, a ktorý preto smeruje k rozvedeniu do konsonancie. Opakom je pojem ľubozvuk (konsonancia).
Nesúzvuk

Nesúzvuk môže byť:
UK Snooker Championship

UK Chamionship je profesionálny snookerový turnaj, považovaný za druhý najvýznamnejší turnaj snookerovej sezóny po Majstrovstvách sveta. UK Championship v roku 2007 sa hralo v Telford International Centre, predtým sa hralo v York Barbican Centre.
UK Chamionship sa prvýkrát konali v roku 1977 ako United Kingdom Snooker Chamionship a bol prístupný iba britským hráčom. Vyhral Patsy Fagan porazením Douga Mountjoya 12-9 a vyhral 2 000 libier.
Pravidlá sa zmenili v roku 1984 dovolením prihlasiť sa všetkým profesionálnym hráčom (hoci až do roku 2005 boli víťazi len z Británie alebo Írska) a udelil sa mu štatút bodovaného turnaja.Hralo sa o jeden a polkrát viac bodov ako na iných bodovaných turnajoch, s výnimkou Majstrovstiev sveta.
Turnaj mal viacero pamätných finále.V 1977 a 1979 ho obstarali Patsy Fagan a John Virgo, respektíve ich prvé turnajové bodované víťazstvá.V roku 1980 to bolo prvé zo 73 turnajových víťazstiev Steva Davisa.
Karáčoniho palác

Karáčoniho palác (staršie "Karácsonyiho palác") je palác a národná kultúrna pamiatka Slovenskej republiky pod číslom 101-596/0 v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto na Štefánikovej ulici číslo 2.
Charakteristika.
Karáčoniho palác bol postavený v historizujúcom štýle ako reprezentačný palác v rokoch 1883 – 1884 na mieste, kde bola predtým hospodárska budova za Grasalkovičovým palácom. Má mohutnú, plasticky členenú fasádu, ktorá v čase svojho vzniku patrila k významným objektom ulice. Fasáda sa zachovala v pôvodnom stave. Staviteľom paláca bol gróf Quido Karáčoni (1817 – 1885), ktorý bol významnou osobnosťou panovníckeho dvora a zakladateľom charitatívnych inštitúcií.
Bankový palác Tatra banky

Bankový palác Tatra banky je palác v Bratislave v Starom Meste na Námestí SNP. Postavený bol po prvej svetovej vojne. 
Projekt vypracoval Milan Michal Harminc a jeho projekčná kancelária. Staval sa v rokoch 1922-1925. V horných poschodiach boli byty, žil tu bankový riaditeľ, brat Janka Jesenského, Dr. Vladimír Jesenský a jeho rodina.
V 70. a 80. rokoch 20. storočia objekt využívala Česko-slovenská televízia. Neskôr sa stala sídlom Ministerstva kultúry SR. Po nákladnej rekonštrukcii bola do vstupného priestoru umiestnená pamätná tabuľa M. M. Harmincovi a vo vestibule vznikla galéria búst osobností slovenskej kultúry.
Welsh Open

Welsh Open je profesionálny snookerový turnaj. Je to jeden z bodovaných turnajov. Nahradil "Welsh Professional Chamionship", ktorý začal v roku 1980 a mohli sa na ňom zúčasniť len Welšania.
Turnaj sa stal bodovaným v roku 1992 a priniesol aj zahraničných hráčov a bol známy ako "Regal Welsh Open" až do roku 2003. Turnaj sa hral v Newport Centre do roku 1999 kedy sa turnaj presťahoval do Cardiff International Arena. Späť do Newportu sa vrátil v roku 2005.
Turnaj sa teraz hrá na konci februára a začiatku marca. Celková dotácia v roku 2006 bola £225,000 ($435,532) a výhra pre víťaza bola £35,000 ($67,758).
Peter Schutz

Peter Schutz (* 29. september 1955) je slovenský novinár a politický komentátor. Je ženatý a má dve deti.
Je autorom značného počtu kritických komentárov súčasnej slovenskej politickej reality. Publikuje v denníkoch SME a Korzár a týždenníku Týždeň.
Rad Za služby vlasti v ozbrojených silách ZSSR

Rad Za služby Vlasti v ozbrojených silách ZSSR () bol vojenským vyznamenaním Sovietskeho zväzu. Bol zriadený 28. októbra 1974 a bol to prvý rad Sovietskeho zväzu po II. svetovej vojne.
Rad bol udeľovaný príslušníkom armády a vojenského loďstva ozbrojených síl Sovietskeho zväzu, slúžiacich v pohraničných i vnútroštátnych oblastiach v čase vojny i v čase mieru. Vyznamenanému bol udelený najskôr Rad III. stupňa a postupne rady II. a I. stupňa. Radom I. stupňa boli vyznamenaní iba 13 príslušníci sovietskej armády, čo je najmenší počet zo všetkých sovietskych radov.
Dejiny.
Prvé vyznamenania boli udelené 17. februára 1975, v predvečer Dňa Sovietskej Armády a Vojenského loďstva. Radmi III. stupňa bola vyznamenaná väčšia skupina dôstojníkov, generálov a admirálov za úspechy v príprave vojska a za osvojenie si novej techniky.
Radom II. stupňa bol prvýkrát 30. júla 1976 vyznamenaný generálporučík I. V. Vinogradov, "za zásluhy pred Sovietskou armádou, pri príležitosti jeho sedemdesiatych narodenín."
Prvými nositeľmi Radu Za služby Vlasti v ozbrojených silách ZSSR I. stupňa boli od 11. februára 1982 generálplukovník I. G. Zavjalov, generálporučík I. K. Kolodažij, generálmajor V. P. Ščerbakov a kapitán 1. triedy V. A. Porošin.
Do konca roku 1991 bolo udelených spolu 69 576 Radov III. stupňa, 589 Radov II. stupňa a iba 13 Radov I. stupňa. S najnižším počtom udelených vyznamenaní I. stupňa Sovietskeho zväzu ho nasledujú Rad Víťazstva (20) a Rad Ušakova (udelený 47-krát).
Kostol Najsvätejšej Trojice (Tvrdošín)

Kostol Najsvätejšej Trojice je rímskokatolícky kostol v Tvrdošíne, Slovensko.
Dejiny.
Pôvodný drevený kostol bol postavený v prvej polovici 17. storočia. V roku 1638 kostol vyhorel. Zachovala sa len veža a časť obvodných múrov. Stavba súčasného murovaného začala dňa 24. mája 1766. Z pôvodného kostola ponechali vežu, svätyňu a oratórium. Kostol bol vysvätený 2. júna 1770 na deň Svätej Trojice. Kostol je trojloďový s monumentálnym neskorobarokovým oltárom. Kostol bol vymaľovaný miestnym maliarom Karolom Mayerom. Okolo roku 1900 bola reštaurovaná aj veža kostola, ktorá bola poškodená masívnym požiarom. Pôvodná veža bola cibuľovitého tvaru. Bola pokrytá vrstvou medeného plechu, ktorý bol rekvirovaný počas prvej svetovej vojny. Počas druhej svetovej vojny bol kostol zasiahnutý mínou. Mína poškodila východnú časť strechy, klenbu kostola a oltár. Oltár obnovil akademický maliar Ctibor Belan spoločne so stolárskym majstrom Jánom Rakytom.
V kostole sa nachádza niekoľko významných historických pamiatok. Medzi najvýznamnejšie patria: mariánsky stĺp (z konca 18. storočia) umiestnený pred vchodom do kostola, socha svätého Jána Nepomuckého (z konca 18. storočia) umiestnená na severnej strane nádvoria, ľudová plastika svätého Floriána (druhá polovica 18. storočia) umiestnená vo výklenku nad vchodom do sakristie kostola.
UPG Project.
Tento kostol bol modelovaný v 3D grafickom programe trueSpace.
Aspekt (časopis)

ASPEKT bol slovenský feministicko kultúrny časopis vydávaný organizáciou ASPEKT, ktorý vychádzal v rokoch 19932004. Každé číslo bolo monotematický zamerané a jeho rozsah bol od 92 do 334 strán. Spolu vyšlo 21 čísel. V roku 2004 ho nahradila online verzia s pozmeneným názvom ASPEKTin.
Aviticitný zákon

Aviticitný zákon (z lat. avitus, t. j. dedičný) bolo nariadenie uhorského kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou z 11. decembra 1351 o spôsobe dedenia majetkov.
Tento dekrét potvrdzoval znenie Zlatej buly Ondreja II. z roku 1222 okrem jej štvrtého článku. Ten bol nahradený novým ustanovením, podľa ktorého sa šľachtické majetky ani za života ani testamentárnymi odkazmi nesmú scudzovať, ale dedia sa vždy v línii celého rodového príbuzenstva (iba ak ho niet, prepadnú v prospech kráľa). Toto ustanovenie, znemožňujúce voľné (bez osobitného kráľovho súhlasu) scudzovanie a darovanie šľachtických majetkov, sa priamo dotklo predovšetkým záujmov cirkvi, lebo práve jej majetky často vzrastali odkazmi šľachticov, nemajúcich priame potomstvo. 
V ďalšom vývoji malo toto nariadenie (platilo až do konca feudalizmu) veľký praktický význam a výrazne ovplyvnilo štruktúru šľachtického vlastníctva u nás.
Podľa tohto zákona sa zakázali praktiky prelátov, ktorí sa pri sporoch so šľachticmi neraz uchyľovali k cirkevnej exkomunikácii svojich odporcov. Išlo tu o jasné oslabenie nadradeného postavenia cirkevných feudálov.
Dekrét čiastočne upravoval aj pomery poddaných. Zakazoval ich trestať za predošlé previnenia a zdržiavať ich, ak sa chceli sťahovať na iné miesto. To hovorí o slobode sťahovania (po splnení stanovených podmienok), na druhej strane sa taktiež zakazovalo násilné odvádzanie poddaných bez súhlasu ich dovtedajšieho zemepána.
Zákon posilnil postavenie šľachty ako spoločenskej skupiny, a to aj voči kráľovi.
Stredová súmernosť

Stredová súmernosť alebo zrkadlový obraz určený bodom S, je také zhodné zobrazenie v rovine, alebo v trojrozmernom priestore, ktoré bodu S (nazývanému stred zobrazenia) priradí ten istý bod, a k bodu A ktorý neleží v bode S priradí bod A’, pričom zároveň platí: vzdialenosť [A, S]=[A’,S] a úsečka [A, A’] leží na priamke prechádzajúcej bodom S. Stredová súmernosť je typ geometrického zobrazenia. Stredová súmernosť zachováva vzdialenosti a uhly, ide teda o jedno zo zhodných zobrazení v rovine (alebo priestore).
Definícia.
Stredová súmernosť priamky, roviny alebo priestoru so stredom v bode formula_1 (tzv. stred súmernosti) je také zobrazenie, ktoré zobrazuje stred formula_1 na seba samého a bod formula_3 rôzny od formula_1 na bod formula_5, ktorý sa nachádza na polopriamke opačnej k formula_6 v rovnakej vzdialenosti od formula_1 ako bod formula_3 (čiže pre neho platí formula_9).
Objekt (či už na priamke, v rovine alebo v priestore) označujeme za stredovo súmerný, pokiaľ je v nejakej stredovej súmernosti obrazom samého seba. Stred tejto stredovej súmernosti potom nazývame stredom súmernosti objektu.
Vlastnosti.
Stredová súmernosť s pevne daným stredom je sama sebe inverzným zobrazením. Zložením dvoch stredových súmerností s rovnakým stredom vzniká identita.
Okrem vzdialeností zachováva stredová súmernosť v rovine i orientáciu – pokiaľ bolo poradie vrcholov v trojuholníku v smere hodinových ručičiek, potom poradie ich obrazov v stredovej súmernosti je opäť v smere hodinových ručičiek (čo napr. neplatí pre osovú súmernosť).
Stredová súmernosť so stredom v bode formula_1 je v rovine zhodná s otočením o 180 stupňov podľa stredu formula_1. V priestore, nemá zmysel hovoriť o otočení okolo bodu, ale iba okolo osi.
Stredová súmernosť je involúciou, pretože bod formula_1 je samodružný a každá priamka prechádzajúca týmto bodom je taktiež samodružná.
Orthodox Experience

Orthodox Experience je štúdiový album slovenskej skupiny Lavagance. Album bol vydaný v novembri 2007, vznikal v štúdiu Lavagance a vyšiel na vlastnej značke Lavagance.
Úspech.
V januári 2008 bol album "Orthodox Experience" vyhlásený poslucháčmi Rádia_FM za najlepší slovenský album roku 2007. Na jar roku 2008 absolvovala kapela úspešné koncertné turné Orthodox Experience Tour v 10 slovenských mestách.
Poliçan

Poliçan je malé mesto ležiace v juhovýchodnom Albánsku. Poliçan je priemyselné mesto. Nachádza sa v ňom niekoľko závodov postavených ešte za socialistickej éry, avšak pomerne neznáme.
Xel’Naga

Xel'Naga je pradávna rasa zo sveta počítačovej hry StarCraft.
Xel'Naga bola veľmi vyspelá rasa, ktorá odmietala používať vlastných druhov ako bojové jednotky a tak sa rozhodla si vytvoriť vojakov, ktorí by bojovali za nich. Zergovia dostali do vienka: silu, schopnosť prežiť prakticky kdekoľvek a hyperrýchlu evolúciu (čo sa stalo Xel'Nage aj osudným). Zergský overmind si uvedmil schopnosť vlastného myslenia a rozhodol sa vytrhnúť spod kontroly Xel'Nagagov. Vtedy si Xel'Naga uvedomila, že má pred sebou veľkého nepriateľa a rýchlo sa pustila do ďalšieho experimentu na vytvorenie Protossov, pri ktorých sa vyhli predchádzajúcej chybe (kontrola pomocou jednej bytosti [Overmind]), ale bolo už príliš neskoro a Xel'Naga bola vyhladená. Povráva sa, že niektorým sa podarilo ujsť, ale nikto nevie kam. Povráva sa tiež, že Terrani boli úplne prví vojaci Xel'Nagy, ale ľudia boli príliš svojskí a tvrdohlaví. Tak sa Xel'Naga rozhodla vytvoriť niečo čo by sa dalo ovládať pomocou hlavnej bytosti Zergovia a Overmind.
Rad Nachimova

Rad Nachimova () je jedným z najvyšších ocenení vo vojenskom námorníctve v bývalom Sovietskom zväze a dnešnom Rusku. Vznikol spolu s Radom Ušakova 3. marca 1944. Je pomenovaný podľa admirála P. S. Nachimova. Je udeľovaný vyšším dôstojníkom za úspešné vedenie námorných operácií. Pre poddôstojníkov a námorníkov bola určená Medaila Nachimova. Má dva stupne.
Štatút radu.
"Radom Nachimova sa vyznamenávajú dôstojníci vojenského námorníctva, za mimoriadne úspechy v príprave, prevedení a zabezpečení námorných operácií, v dôsledku ktorých bola odrazená ofenzíva protivníka, alebo za zabezpečenie operácií loďstva, ktoré spôsobili protivníkovi značné škody a ochránili vlastné jednotky."
Inhambane (mesto)

Inhambane je mesto v južnom Mozambiku, na pobreží zátoky Inhambane. Je to hlavné mesto provincie Inhambane, má 77 000 obyvateľov.
Mesto bolo založené v 18. storočí Svahilskými obchodníkmi na mieste obchodovania so slonovinou a s otrokmi. Mesto bolo zničené v roku 1834 zulským generálom Soshangane, ale v druhej polovici storočia bolo opäť obnovené. Z tohto obdobia sa dochovala stará katedrála a mešita. Bola tu vybudovaná aj železnica, ktorá je momentálne nefunkčná. V meste je múzeum a tržnica. V blízkosti mesta je známa pláž Tofo a Barra.
Rad Alexandra Nevského

Rad Alexandra Nevského () je sovietske, neskôr ruské vyznamenanie pomenované podľa novgorodského kniežaťa Alexandra Nevského. Udeľuje sa za mimoriadne zásluhy v organizovaní a vedení bojových operácií a za dosiahnutie úspechov v boji za Vlasť. Bol ustanovený 29. júla 1942, spolu s radmi Suvorova a Kutuzova.
Štatút radu.
"Radom Alexandra Nevského sa vyznamenávajú velitelia Červenej armády, ktorí prejavili v bojoch za Vlasť mimoriadnu odvahu, udatnosť a chrabrosť a umným velením zabezpečili úspešné účinkovanie svojich jednotiek." Pričom sa zohľadňovalo, že úspechu bolo dosiahnuté za nízkych strát.
Vyznamenanie Radom Alexandra Nevského sa ustanovovalo Výnosom Prezídia Hlavného Výboru ZSSR. Predstavovalo najnižší z radov udeľovaných sovietskym dôstojníkom.
Radom Alexandra Nevského boli vyznamenávaní velitelia divízií, brigád, plukov, práporov, rôt a čiat. Počas druhej svetovej vojny bol udelený 42 165 krát a boli ním vyznamenaní aj viacerí zahraniční vojaci.
Carlingford

Carlingford môže byť:
Francis Ford Coppola

Francis Ford Coppola (* 7. apríl 1939, Detroit, Michigan, USA) je americký filmový režisér, producent, scenárista, vydavateľ časopisu, hoteliér a vinár.
Získal 5 Oscarov. Úspech mu zaručila réžia trilógie "Krstný otec" a nemenej úspešného filmu z prostredia Vietnamskej vojny "Apocalypse Now". 
Jeho dcéra Sofia sa je tiež úspešnou režisérkou.
Carlingford (Írsko)

Carlingford (ír. "Cairlinn") je mesto v Írsku, v grófstve Louth. Žije tu 1045 obyvateľov (2011).
Poloha.
Leží na brehu lagúnového jazera Carlingford Lough, na polostrove Cooley VSV od Dundalku. Západne od obce sa vypínajú vrchu Slieve Foye () a Carlingford Mountain (). Obec je rozložená popri ceste R173 (Dundalk - Carlingford - Newry), z ktorej v obci odbočuje cesta R176 do susednej obce Greenore. Najbližším mestom je na severozápad vzdialené Newry v Severnom Írsku, hranica Severného Írska prechádza od obce.
Dejiny.
Carlingford bol založený približne pred 800 rokmi normanským rytierom Hughom de Lacy potom, ako bol nad obcou vybudovaný hrad. V 14. až storočí mestečko prosperovalo vďaka výhodnej polohe a prístavu. V roku 1388 ho škótske vojská vypálili. Carlingford obdržal 5 rôznych práv a privilégií, prvé v r. 1326 od Eduarda II., kým posledné v r. 1619 od Jakuba I. Rebélia v r. 1640 a následné vojny williamitov v 90. rokoch 17. storočia mestečko ekonomicky oslabili, posledným klincom do rakvy bolo zatvorenie miestnych lodeníc na začiatku 18. storočia.
Súčasnosť.
Obec si zachovala svoj stredoveký charakter a v súčasnosti je významným strediskom cestovného ruchu. K najvýznamnejším pozoruhodnostiam obce patrí hrad Carligford Castle (nazývaný aj "King John’s Castle", čiže Hrad kráľa Jána), hrad Taaffe’s Castle, bývalá mestská brána "The Tholsel", budova mincovne, dominikánsky kláštor, mestské hradby, budova tzv. "Ghan House" z r. 1722, kostol sv. Trojice a stredoveké námestie "Market Square". 
Cez Carlingford prechádza turistická trasa The Táin Way, nachádza sa tu lodenica "Carlingford Marina" a prístav. Severovýchodne od centra obce vybieha do mora mys Carlingford Point.
Gobi

Gobi (, , pchinjin: "Gēbì") je púšť v južnom Mongolsku a severnej Číne. S celkovou rozlohou je to najväčšia púšť v Ázii a štvrtá najväčšia na svete. Zo severozápadu je ohraničená pohorím Altaj a pastvinami Mongolska a z juhu tibetskou náhornou plošinou.
Geografia.
Gobi zaberá asi 30 % plochy Mongolska a tiahne sa v oblúku dlhom približne od juhovýchodných výbežkov pohoria Altaj až k hraniciam Mandžuska na východe. Severnú hranicu tvorí pohorie Jablonový chrbát a južnú Tibetská náhorná plošina a čínske nížiny. Priemerná nadmorská výška je približne a prevažná väčšina povrchu púšte je pokrytá skalami, nie pieskom (piesočné duny zaberajú len 3 % celkového povrchu púšte).
Podnebie.
Gobi je studená púšť. Teplotné výkyvy sú od −40 °C v zime do 45 °C v letných mesiacoch. Ide tak o najväčšie teplotné výkyvy spomedzi všetkých púšti na Zemi. Ročný úhrn zrážok predstavuje len , tienenie má na svedomí Tibetská náhorná plošina.
V druhohorách bola oblasť Gobi bohatá na život, čo dokladajú početné nálezy fosílií dinosaurov v mongolskej časti. Koncom kriedy došlo ku kolízii Indického subkontinentu s Áziou, následkom čoho vyvrásnili Himaláje a klíma v oblasti sa radikálne zmenila.
Fauna a flóra.
Napriek púštnym podmienkam je v oblasti Gobi značná diverzita života. Niektoré časti boli vyhlásené za národné parky. V púšti Gobi žije vzácny leopard snežný, kozorožec horský, kôň przewalského. Častým porastom sú rôzne druhy stepných tráv. Ku Gobi sa viaže legenda o červovi Olgoj chorchoj, ktorý má dĺžku asi a dokáže zabiť aj človeka.
Yvetta Simonová

Yvetta Simonová rodená "Roubalová" (* 4. november 1928, Český Brod) je česká speváčka. Začínala ako operetná a muzikálová speváčka, spievala v Bratislavskej operete a neskôr aj v Hudobnom divadle v Karlíne. Až neskôr sa z nej stala speváčka populárnych piesní. 
Život.
Po vyštudovaní obchodnej školy študovala súkromne hudbu a spev. Svoju umeleckú dráhu začala ako operetná a muzikálová speváčka. Neskôr začala spolupracovať s tanečnými orchestrami Zdeňka Bartáka a J. Procházku. Od roku 1960 spolupracuje s Orchestrom Karla Vlacha ako jeho hlavná spevácka hviezda. 
Počas svojho života naspievala viac ako 500 piesní, mnohé z nich so svojim dlhoročným speváckym kolegom spevákom Milanom Chladilom. V 60. rokoch bola pomerne populárna a umiestňovala sa na popredných priečkach čitateľských ankiet Zlatý slávik, v tom čase tiež natočila veľké množstvo dodnes známych piesní, vystupovala veľmi často v rozhlase aj v televízii. 
Naspievala aj dve piesne do českého filmu "Limonádový Joe aneb Koňská opera". Je dodnes stále umelecky aktívna a doteraz stále verejne vystupuje.
Štúrova ulica (Bratislava)

Štúrova ulica je ulica v Bratislave v Starom Meste prepájajúca Kamenné námestie a Námestie SNP so Šafárikovym námestím. Križuje Gorkého ulicu, Jesenského ulicu, Grösslingovú ulicu, Medenú ulicu a Tallerovu ulicu. Pomenovaná je podľa Ľudovíta Štúra. Pôvodne niesla názov Barossova (Baross Gábor-Straße, Baross Gábor-út).
Štúrova ulica je mimoriadne bohatá na architektonické pamiatky a budovy. Nachádza sa tu bývalá budova Národnej banky Slovenska (architekt Emil Belluš, 1936-38), v ktorej dnes sídli Generálna prokuratúra SR, bývalá budova Pravdy, ktorá bola zrekonštruovaná a premenovaná na Pressburg Center, bývalá budova VÚB banky, ktorá po rekonštrukcii má niesť názov City Gate.
Nachádza sa tu bývalý grófsky Čákiho palác. Ulicou vedie od roku 1895 prvá električková trať v Bratislave.
Zoznam obcí v Maďarsku

Toto je kompletný zoznam obcí v Maďarsku.
Zoznam obcí v Maďarsku (A)

Toto je zoznam obcí v Maďarsku začínajúcich sa na písmeno A.
Pigment (biológia)

Pigment je chemická látka (organického pôvodu), ktorej prítomnosť v bunke spôsobuje zmenu sfarbenia založenú na selektívnej absorpcii svetla. Tak v rastlinnej, ako aj v živočíšnej ríši môže pigment významným spôsobom ovplyvňovať život svojho nositeľa. Príkladom pigmentov v tele rastlín a živočíchov môžu byť chlorofyl, hemoglobín, melanín alebo karotenoidy.
Zoznam obcí v Maďarsku (B)

Toto je zoznam obcí v Maďarsku začínajúcich sa na písmeno B.
Inhambane

Inhambane môže byť:
Zoznam obcí v Maďarsku (C)

Toto je zoznam obcí v Maďarsku začínajúcich sa na písmeno C.
Krakovské geto

Krakovské geto pre obyvateľov židovského pôvodu v Krakove bolo jedno z piatich najväčších get, ktoré vytvorili nacisti v Generálnom gouvernemente počas 2. svetovej vojny.
História geta.
Geto bolo založené na základe nariadenia gubernátora krakovskej oblasti Otta Wachtera zo dňa 3. marca 1941. Podľa tohto nariadenia malo byť otvorené 21. marca.
Vzniklo vo štvrti Podgórze, v ktorej dovtedy žilo asi 3 000 osôb. Malo rozlohu a zahrňovalo 15 ulíc (alebo ich častí). Asi 320 domov (s 3167 izbami) ohraničoval plot z ostnatého drôtu. V apríli 1941 bola zahájená výstavba vysokého múru v podobe židovských náhrobkov (macev).
Do geta viedli 4 brány, ktoré sa nachádzali v týchto miestach:
Všetky okná, ktoré ústili na „árijskú“ stranu mesta, boli zamurované alebo zamrežované.
Vo štvrti, v ktorej dovtedy žilo asi 3 tisíc osôb, sa počet osôb zvýšil na 16 tisíc. Pre jednu osobu tak zostával priestor iba .
Od 15. októbra 1941 bolo geto oficiálne uzavreté. Prejsť na árijskú stranu mesta sa dalo len so špeciálnou priepustkou. Za nepovolené opustenie geta hrozil trest smrti.
Getom viedli dve električkové linky, avšak iba ním prechádzali. V gete neboli žiadne zastávky.
Likvidácia geta.
Od 30. mája 1942 začalo systematické vyvážanie osôb do koncentračných táborov. V nasledujúcich mesiacoch bolo vyvezených tisíce osôb.
27. októbra 1942 bolo 5 tisíc osôb (vrátane chorých a detí zo sirotinca) odvezených do vyhladzovacieho tábora v Bełżci. O deň neskôr ďalších 6 tisíc osôb odviezli alebo odviedli do koncentračného tábora v Płaszowe.
Koncom roku 1942 bolo geto rozdelené na dve časti - časť A - určenú pre osoby schopné práce a časť B - pre deti, chorých a starých. Medzi oboma časťami sa dalo pohybovať iba na priepustku, ktorá sa dala len veľmi ťažko získať. V marci 1943 boli osoby z časti A na príkaz veliteľa koncentračného tábora v Płaszowe Amona Götha prevedené do jeho tábora.
Ku konečnej likvidácii geta došlo 13. - 14. marca 1943. Operáciu riadil SS-Sturmbannführer Willi Haase. Asi 8 tisíc Židov, ktorých uznali ako práceschopných, previedli do tábora v Płaszowe. Približne 2 tisíc osôb Nemci zabili priamo pri likvidácii geta, zvyšok transportovali do koncentračného tábora Auschwitz-Birkenau.
Krátko pred zahájením druhej svetovej vojny žilo v Krakove asi 64 tisíc obyvateľov židovského pôvodu. Konca vojny sa dožilo necelých tisíc z nich.
Daniel Krajcer

Mgr. Daniel Krajcer (* 19. september 1969, Bratislava) je slovenský politik, predtým spravodajca, moderátor a komentátor politických udalostí. Od 9. júla 2010 do 4. apríla 2012 pôsobil vo funkcii ministra kultúry SR. 
Daniel Krajcer je ženatý a má dve deti.
De Facto (televízna relácia)

De Facto bola politická relácia TV JOJ s podtitulom "Talkshow Daniela Krajcera", ktorá sa vysielala od roku 2006 každý utorok v priamom prenose a vystupovali v nej obvykle dvaja politici. Vo výnimočných prípadoch (napríklad pred voľbami) sa mohol počet hostí zvýšiť. Relácia sa líšila od ostatných politických relácii aj charakterom talkshow. Moderátor sa napríklad snažil často zakomponovať zábavné prvky. Na konci relácie sa navyše vždy konal súboj, kedy si oponenti majú možnosť položiť navzájom otázku, pričom boli limitovaní časom jedna minúta aj s odpoveďou.
Moderátorom relácie bol Daniel Krajcer, ktorý pôsobil v podobnej politickej talkshow Sito na TV Markíza. Po odchode z TV Markíza, TV JOJ využila jeho popularitu, preto aj relácia niesla podtitul „Talkshow Daniela Krajcera“.
Na telo (televízna relácia)

 
Na telo je televízna politická diskusná relácia, ktorú vysielala TV Markíza v rokoch 19992013 a neskôr opäť v rokoch 20182024. Od roku 2018 ju moderoval Michal Kovačič. Vysielala sa s týždennou periodicitou v nedeľu popoludní v priamom prenose. 
Relácia sa vysielala na TV Markíza od roku 1999 až do roku 2013, kedy kvôli postupne klesajúcej sledovanosti televízia jej pravidelné vysielanie ukončila a následne sa relácia objavovala na obrazovke iba príležitostne. Na obrazovky sa definitívne vrátila po piatich rokoch, 16. septembra 2018.
27. mája 2024 ohlásilo vedenie Markízy, že s okamžitou platnosťou končí relácia Na telo a v Markíze zároveň aj Michal Kovačič. Dôvodom bolo podľa vedenia spravodajstva Markízy zneužitie vysielacieho času za účelom vyjadrenia vlastného názoru moderátora. Michala Kovačiča ale podporilo takmer 120 zamestnancov Markízy. Relácia sa však do pravidelného vysielania Markízy vrátila v novej podobe po necelých 5 mesiacoch, 20. októbra 2024, s novou moderátorkou Katarínou Lacovou.
Koncept.
Moderátor si do televízneho štúdia pozýval dvoch hostí z politickej sféry, s ktorými diskutoval na aktuálne politické a spoločenské témy. Možnosť zapojiť sa do relácie mali aj diváci, a to prostredníctvom hlasovania zväčša o tom, ktorý z prítomných diskutujúcich ich viac zaujal. V pôvodnej relácii vysielanej pred rokom 2013 sa diváci zapájali prostredníctvom SMS, od roku 2018 hlasovanie prebiehalo cez sociálnu sieť Facebook.
Moderátori.
Relácia fungovala od roku 2003 na princípe jedného moderátora a viacerých hostí. Stabilnou súčasťou od začiatku vysielania bola Zlatica Puškárová, s výnimkou jarnej sezóny v roku 2010, kedy ju pre materské povinnosti nahradil Gábor Grendel. Novým moderátorom relácia po jej reštarte v roku 2018 sa stal Michal Kovačič.
Do roku 2003 reláciu uvádzali moderátori vo dvojiciach, v priebehu rokov sa tak na tomto poste popri Zlatici Puškárovej vystriedali:
Časti.
1. séria (jeseň 2018).
poznámka: * špeciálne vydanie k 100. výročiu vzniku Československa vysielané z Prahy
2. séria (jar 2019).
poznámka: časti vyznačené tučným písmom boli špeciálne vydania venované prezidentským voľbám resp. kurzívou voľbám do Európskeho parlamentu
3. séria (jeseň 2019).
poznámka: * špeciálne vydanie k 30. výročiu Nežnej revolúcie
9. séria (jeseň 2022).
poznámka: * špeciálne vydanie k spojeným komunálnym a krajským voľbám
Na Telo Plus.
V lete 2020 počas letnej televíznej prestávky sa relácia presunula na spravodajský portál tvnoviny.sk, kde sa objavovali nové vydania každú nedeľu o 18:00. Internetové vydanie relácie zostalo zachované aj po skončení letnej prestávky a v novom vysielacom čase bolo zverejňované online vo štvrtky o 18:00. Neskôr sa Na Telo Plus presunulo ako doplnkový internetový formát na utorky, bežiac celoročne.
Politika.sk

Politika.sk bola televízna politická relácia, ktorú vysielala TV JOJ od októbra 2006 do konca roku 2007. Nedeľnú poludňajšiu diskusiu moderovala Silvia Kušnírová.
Silvia Kušnírová

Silvia Kušnírová (* 1979) je slovenská podnikateľka, filantropka, trénerka mediálnej komunikácie a bývalá novinárka.
Profesionálna kariéra.
So žurnalistikou začala ešte počas štúdia na vysokej škole. V roku 1998 ako študentka 1. ročníka na univerzite začala pracovať pre vtedajšie rádio "Twist", kde sa z pozície politickej reportérky vypracovala na moderátorku spravodajskej relácie Žurnál rádia Twist. V roku 2001 prijala ponuku spravodajskej televízie TA3, kde okrem pozície politického reportéra moderovala spolu s Beatou Oravcovou politickú diskusnú reláciu V politike. 
Získala dve novinárske ceny: "Cenu Open Society Foundation" a Cenu Eurotelevízie v ankete "Osobnosť televíznej obrazovky". Komunikáciu študovala nielen na Slovensku, ale aj v USA a Spojenom kráľovstve, a stážovala v BBC, CNN London, či Voice of America. 
Súčasnosť.
Ako prezidentka Asociácie public relations (APR SR) zorganizovala 1. medzinárodný PR summit na Slovensku.
Pod značkou "MEET THE PRESS" vedie školu komunikácie pre top manažérov a podnikateľov.
Je sponzorkou a členkou správnych rád neziskových organizácií Divé maky, ktoré sa venujú talentovaným rómskym deťom a Raná starostlivosť, ktorá prevádzkuje jediné špecializované Centrum včasnej intervencie pre rodiny detí so zrakovým a viacnásobným znevýhodnením. V rámci filantropickej "Art platformy collective" podporuje talentovaných umelcov zo Slovenska. V roku 2018 podporila platforma súťaž o Cenu Oskara Čepana pre mladých umelcov do 40 rokov.
V roku 2018 absolvovala na Stanford Graduate School of Business prestížny Stanford Executive Program „Be a Leader Who Matters“.
V politike

V politike je televízna politická relácia televízie TA3. Moderuje ju Braňo Král. Je vysielaná v priamom prenose každú nedeľu o 11:00. Ide o hlavnú politickú reláciu televízie.
Moderátori.
Od novembra 2007 dostala relácia nových moderátorov. Striedali sa v nej Richard Dírer a Ľubomíra Oravová. V roku 2020 začal moderovať reláciu Rastislav Iliev. Dlhoročným moderátorom bol i Norbert Dolinský, ktorý moderoval reláciu do mája 2021. Od apríla 2022 po návrate do televízie moderoval reláciu každý druhý týždeň i Richard Dírer, kedy sa sa striedal s Rastislavom Ilievom. Po odchode Ilieva z relácie 22. októbra 2023 zostal Dírer na moderovanie sám. Reláciu moderoval do 19. mája 2024. Od 26. mája ho vystriedal Braňo Král.
Richard Dírer

Richard Dírer (* 26. február 1976, Martin) je slovenský novinár a moderátor, ktorý sa vo svojej činnosti venuje najmä domácej politike a manažovaniu médií.
Životopis.
Richard Dírer začal svoju žurnalistickú kariéru v slovenskej redakcii Deutsche Welle v roku 1996, po odchode do Nemecka. Na Rýnskej univerzite Friedricha-Wilhelma v tom čase začal študovať politické vedy, romanistiku a nederlandistiku. V Deutsche Welle pracoval ako redaktor a moderátor slovenského vysielania.
Od roku 1997 pravidelne prispieval do vysielania rádia Twist ako korešpondent z Nemecka. V roku 1999 sa spolupráca rozšírila a Dírer sa stal moderátorom spravodajstva rádia Twist. Po svojom návrate na Slovensko v roku 2001 sa v menovanom rádiu zamestnal a stal sa redaktorom a moderátorom Žurnálu rádia Twist.
V roku 2003 nastúpil do do redakcie spravodajstva STV.
Od mája 2006 pracoval v spravodajskej televízii TA3. Začínal ako reportér a moderátor "Témy dňa". Neskôr spolu s Ľubou Oravovou moderoval diskusnú politickú reláciu "V politike".
Od mája 2008 bol zároveň šéfredaktorom spravodajstva a publicistiky televízie TA3, od roku 2009 aj riaditeľom spravodajstva a publicistiky. Po nezhodách s vtedajším generálnym riaditeľom TA3 Michalom Gučíkom zo spravodajskej televízie TA3 koncom marca 2011 odišiel. Po odchode z TA3 externe pracoval ako konzultant pre komunikáciu a PR agentúry SARIO. V rokoch 20112012 moderoval spolu s A. Vargovou spoločensko-politickú reláciu STV "Zoči - Voči" a neskôr s A. Paulínyovou reláciu "Doslova".
Štyri roky (20122015) viedol rádio Best FM a moderoval spoločensko-politickú diskusnú reláciu "Dialógy s Richardom Dírerom". Podieľal sa na volebnej kampani kandidáta Iva Nesrovnala na post primátora Bratislavy, s ktorým spolupracoval aj po jeho nástupe do funkcie. Mestské zastupiteľstvo v septembri 2015 zvolilo Richarda Dírera za člena Dozornej rady BVS ako zástupcu mesta. Od januára do decembra 2016 Richard Dírer pracoval v Kancelárii primátora hl. mesta Bratislava na poste poradcu primátora Iva Nesrovnala.
V januári 2017 Richard Dírer nastúpil na Finančné riaditeľstvo SR na pozíciu riaditeľa Centra komunikácie a podpory v Kancelárii prezidenta finančnej správy, kde okrem externej a internej komunikácie riadi aj call centrá podpory.
Richard Dírer sa venuje aj mediálnym tréningom, PR, konzultantskej činnosti a politickému marketingu.
Level majstrov

Level majstrov bola televízna relácia venovaná počítačovým hrám. Vysielala ju televízia VTV a moderovali ju Jozef Pročko alias robot Cooler a Zuzana Fialová ako Fialka, ktorú po čase nahradila Andrea Karnasová z dôvodu tehotenstva a materskej dovolenky. Ku koncu existencie relácie a po prechode do TV Markíza moderoval Marcel Ochránek.
Relácia bola veľmi populárna hlavne medzi mladou generáciou. Skladala sa z dvoch častí: z hernej a recenzovej. V hernej časti súťažili hráči o postup cez kolá až do finále, v recenzovej časti sa predstavovali nové hry. Recenzie pripravovali redaktori časopisu Riki, neskôr však odmietali robiť recenzie, nakoľko im VTV nevyplatila honoráre.
Appenzellský salašnícky pes

Apenzellský salašnícky pes je plemeno psa uznané pod FCI v skupine II pod číslom 46. 
História.
V roku 1853 bol appenzellský salašnícky pes po prvýkrát popísaný v časopise "Život zvierat alpského sveta" ako "štekajúci, krátkosrstý, stredne veľký, viacfarebný salašnícky pes", "plemeno vyznačujúce sa pravidelným pruhom bielej farby, čiastočne používané ku stráženiu chatrčí, čiastočne k paseniu stád". V roku 1895 vyzval veľký zástanca plemena, starosta Max Sieber SKG, aby pre appenzellských salašníckych psov niečo urobili. V roku 1898 udelil vládny poradný zbor kantóna St. Gallen 400 švajčiarskych frankov na pozdvihnutie chovu appenzellských salašníckych psov. Na príkaz SKG bola založená komisia, aby stanovila charakteristické znaky plemena. Na výročnom jarmoku v Alstätten sa objavilo 9 psov a 7 súk. Získali prémie vo výške od 5 do 10 švajčiarskych frankov. Následne na prvej medzinárodnej výstave psov vo Winterhure v roku 1898 sa v pokusne zavedenej triede objavilo osem appenzellerov. Vďaka pobádaniu Prof. Dr. Alberta Heima, ktorý sa angažoval za švajčiarske salašnícke psy a appenzellského salašníckeho psa aj pomenoval, bol v roku 1906 založený „Klub appenzellských salašníckych psov“ s cieľom viesť a udržať plemeno v svojej prirodzenosti. Povinnými zápismi šteniat do plemennej knihy appenzellských salašníckych psov sa začal cielený čistý chov. V roku 1914 vypracoval Prof. Dr. Alebert Heim prvý platný štandard plemena. Prapôvodná oblasť chovu bola Appenzell, dnes je plemeno rozmiestnené po celom Švajčiarsku a chová sa aj za hranicami krajiny. Pojem "appenzellský salašnícky pes" je dnes jasne stanovený a plemeno ako také je jednoznačne vyčlenené spomedzi ostatných švajčiarskych salašníckych psov. Aj keď má appenzellský salašnícky pes mnoho milovníkov, je chovateľská základňa stále ešte veľmi malá. Iba zodpovedným, uvedomelým a pozorným chovom bude možné jeho prirodzené a vynikajúce dedičstvo prehlbovať a upevňovať.
Toto plemeno je na Slovensku stále veľmi neznáme, aj napriek tomu, že je výnimočné. Je to pôvodné plemeno spomedzi 4 salašníckych psov. Z appenzellera boli vyšľachtení bernský, entelebušský aj veľký švajčiarsky salašnícky pes. 
Temperament a využitie.
Appenzeller je veľmi činorodý pes, ktorý potrebuje veľa pohybu. Jeho temperament a povaha ho predurčujú na široké využitie, či už ako pastierskeho, záchranárskeho psa, je vhodný na agility a smelo postráži dom. Miluje vodu, je skvelý plavec. Toto plemeno treba od šteňata výchovávať a venovať sa mu, inak svoju energiu presmeruje na deštruktívne správanie. Appenzeller miluje dlhé prechádzky, nikdy nebude otrávený či unavený. Nehodí sa pre ľudí, ktorí nemajú čas na jeho výchovu. Je veľmi učenlivý a pozorný. Appenzeller je povestný svojou dlhovekosťou a nemá takmer žiadne dedičné choroby (okrem dysplázie, ktorá sa vyskytuje u všetkých väčších plemien). Appenzeller je stredne veľký, všestranne využiteľný pes.
Zdroj.
Štandard plemena
Odorizácia

Odorizácia je pridávanie páchnucich látok do plynov (napr. na varenie, kúrenie) ku signalizácii úniku týchto plynov, keďže samotný plyn je bez vône (zápachu), prípadne je ťažko detegovateľný.
Výhoda spočíva v zistení úniku plynu pri poruche vedenia, prípadne pri zhasnutí plameňa, napr. v kuchyni pri varení, čím sa predchádza nebezpečenstvu výbuchu.
Jitka Zelenková

Jitka Zelenková (* 5. jún 1950, Brno) je česká speváčka. V jej repertoári sú prodovšetkým balady, swingové a jazzové piesne a šansóny. Spolupracuje s poprednými českými textármi. Takmer 14 rokov vystupovala ako vokálistka a sólistka v skupine Ladislava Štaidla spolu s Karlom Gottom, dva roky spolu so slovenskou speváčkou Janou Kocianovou.