Aachenský mier (1668)

Aachenský mier z roku 1668 alebo prvý aachenský mier bola mierová zmluva medzi Francúzskom a Španielskom uzavretá na kongrese 2. mája 1668 v Aachene, ktorou sa skončila devolučná vojna. K jej ukončeniu sa francúzsky kráľ Ľudovít XIV. rozhodol po tom, čo Anglicko, Švédsko a Nizozemsko sformovali Trojitú alianciu namierenú proti Francúzsku, ktorej vojská síce do boja nezasiahli, ale pôsobili ako dostatočná hrozba. Mierom bolo Francúzsku umožnené ponechať si takmer všetky dobyté územia v Španielskom Nizozemsku, ale zároveň muselo Španielsku prinavrátiť provinciu Franche-Comté spolu s mestom Cambrai.
Historický kontext.
Po smrti kardinála Mazarina (9. marec 1661) začal kráľ Ľudovít XIV. vládnuť samostatne. Vo vtedajšom vnímaní kráľa zohrávala podstatnú úlohu jeho reputácia resp. sláva (), ktorú mohol získať len tým, že by sa presadil ako vojvodca a dobyvateľ. Ľudovít tomu prispôsobil svoju zahraničnú politiku a v počiatočnom období sa zameral na expanziu na úkor dlhoročného protivníka Bourbonovcov, na Habsburgovcov.
Na rozpútanie svojej prvej vojny Ľudovít využil ako zámienku uplatnenie tzv. devolučného práva (brabantského nástupníckeho práva) a krátko po smrti španielskeho kráľa Filipa IV. vzniesol nároky na územia v Španielskom Nizozemsku. Medzinárodná situácia priala Francúzsku. Španielsko viedlo vojnu s Portugalskom (16401668), ktorá pútala veľkú časť jeho vojenského potenciálu a viedla k uzavretiu portugalsko-francúzskej aliancie (lisabonská zmluva z 31. marca 1667). Spojencom Francúzska v portugalsko-španielskej vojne bolo Nizozemsko, ktoré malo dlhoročnú francúzsku podporu vo vojne so Španielskom a v apríli 1662 s ním sformovalo obrannú alianciu.
Ľudovít začal v roku 1665 rozširovať francúzsku armádu a pripravovať ju na vojnu so Španielskom. 24. mája 1667 francúzske vojsko vedené maršalom Turennom vpadlo do Španielskeho Nizozemska, kde narazilo len na slabý odpor španielskych posádok. Tie nedokázali vzdorovať početnejšej armáde, ktorá obsadzovala pohraničné posádky a pomocou novej taktiky, ktorú zaviedol Vauban, obľahla opevnenia.
K otvorenému boju nedošlo a Francúzom sa pomerne rýchlo podarilo dobyť viacero významných miest. K najvážnejšej konfrontácii došlo len pri obležení mesta Lille, ktoré trvajúc od 28. augusta do 26. septembra 1667 predstavovalo jediné vleklé obliehanie vo vojne. Zatiaľ čo Vauban na severe rýchlo zabral flámske mestá a mestečká, na juhu Turennova armáda vo februári 1668 bez väčšieho odporu obsadila Franche-Comté.
Úspešný francúzsky postup zalarmoval Nizozemsko, ktoré rýchlo ukončilo vojnu s Anglickom, aby preskupilo loďstvo a finančné prostriedky na obranu voči Ľudovítovým teritoriálnym ambíciám. V januári 1668 Nizozemsko, Anglicko a Švédsko sformovali Trojitú alianciu. Súhlasili s vyvinutím nátlaku na Španielsko, aby odstúpilo Francúzsku územia, ale zároveň odmietali realizáciu radikálnych teritoriálnych zmien v Španielskom Nizozemsku v Ľudovítov prospech. Vyhlásili, že si Francúzsko môže ponechať územné zisky, ale pokiaľ bude pokračovať vo vojne, aliancia vstúpi do boja po boku Španielska. Ľudovít nebol pripravený na dlhodobú vojnu proti takýmto silným protivníkom, preto s uzavretím mieru súhlasil.
Dôsledky.
Mierom bolo Francúzsku umožnené ponechať si takmer všetky dobyté územia v Španielskom Nizozemsku. Ľudovít tak získal kľúčové mestá (Oudenaarde, Tournai, Lille a i.), ktoré padli pri francúzskom obliehaní na začiatku vojny. Ľudovít musel Španielsku prinavrátiť provinciu Franche-Comté spolu s mestom Cambrai, ale bolo mu umožnené dať zbúrať opevnené obranné línie tejto provincie, čím si uvoľnil cestu pre jej budúce znovuobsadenie.
Dôsledkom devolučnej vojny bola vojna s Nizozemskom v rokoch 16721678, keďže Ľudovít XIV. pokladal zapojenie Nizozemska do konfliktu na strane Španielska za zradu.