burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Simula

Simula je programovací jazyk určený najmä na návrh systémov určených na simulácie. Existujú dve verzie jazyka - Simula I a Simula 67. Bol vyvinutý v šesťdesiatych rokoch 20. storočia nórskymi informatikmi, Ole-Johanom Dahlom a Kristenom Nygaardom.
Zo syntaktického hľadiska je jazyk nadmnožinou jazyka ALGOL 60. Má však viacero čŕt objektovo orientovaného programovacieho jazyka, ako napr. triedy, virtuálne metódy alebo tzv. Garbage collector.
Eiffel (programovací jazyk)

Eiffel je objektovo orientovaný programovací jazyk, štandardizovaný ISO, navrhnuý s ohľadom na rozšíriteľnosť, znovupoužiteľnosť kódu, spoľahlivosť a efektivitu pri programovaní. V akademickom prostredí sa používa na výučbu princípov programovania a v priemysle ako vývojová platforma.
Jazyk Eiffel je založený na niekoľkých princípoch, medzi ktoré patria kontraktné programovanie, separácia príkazov a požiadaviek, princíp jednotného prístupu, princíp jedinej voľby, princíp otvorenosti/uzavretosti a separácia volieb a operandov.
Mnohé z konceptov, ktoré zaviedol Eiffel, boli neskôr prenesené aj do iných jazykov ako Java či C#. Eiffel pokračuje v bádaní nových nápadov návrhu jazyka, zvlášť pomocou štandardizačného procesu ECMA/ISO.
PL/I

PL/I je programovací jazyk navrhnutý pre vedecké, technické a obchodné aplikácie. Ide o jeden z prvých vyšších programovacích jazykov, ktorý bol použitý v rôznych akademických, obchodných a priemyslových odvetviach. Bol vytvorený v 60. rokoch 20. storočia a používa sa i v súčasnosti. Hlavnou doménou programovacieho jazyka PL/I je spracovanie dát, podpora rekurzie a štruktúrovaného programovania. Syntax jazyka je podobná angličtine, čo je vhodné pre popisovanie zložitých dátových štruktúr a disponuje širokou škálou funkcií pre ich kontrolu a spracovanie.
Ukážka programu.
Hello world program
Gramotnosť

Gramotnosť sa v pôvodnom, základnom význame chápe ako kompetencia (zručnosť, schopnosť, znalosť) písania a čítania s porozumením (a príp. aj počítania). V širšom zmysle predstavuje podľa Slovníka súčasného slovenského jazyka "základnú znalosť alebo ovládanie niečoho, primeranú vzdelanosť, zručnosť v istom odbore", tzn. komplex disponibilít a potencialít človeka v určitej oblasti.
Etymológia.
Termín "gramotnosť" (angl. "literacy") vznikol zrejme až druhotne, spodstatnením latinského adjektíva gramotný (lat. "literatus / litteratus"). Prídavné meno "literatus", resp. "litteratus" znamená pôvodne vzdelaný alebo naučený (v angličtine "educated, learned") – jeho vznik sa datuje na začiatok 15. storočia a je pravdepodobne odvodené od latinského "littera/litera". Latinský výraz littera/litera ako podstatné meno, okrem základného významu písmeno abecedy, znamená dokument, v pluráli ("litterae") nadobúda tiež význam listy, epištoly, knihy alebo aj literatúra; ako sloveso znamená písať a v prenesenom význame i učiť, vzdelávať sa. Latinské adjektívum "gramotný" tak naznačuje veľmi silný súvis s písaním a čítaním. Jeho slovenské pomenovanie vychádza z ruského "grámotnyj" – vytvorené od substantíva "grámota ("= čítanie a písanie"," ale aj listina alebo dokument)"." Tento ruský výraz je prevzatý z gr. "grammata" (= písmená, súbor písmen, list, listina), ktorý je zas odvodený z gr. "gramma" (= niečo napísané, písmeno). Preto nielen význam, ale aj názov slovenského adjektíva "gramotný" teda súvisí primárne s prácou s písanými dokumetmi, z čoho vyplýva aj jeho pôvodný (užší) význam.
Typológia (druhy) gramotností.
Štandardizované merania rôznych typov gramotností vo vzdelávacom sektore (čitateľská, matematická, prírodovedná a i.) vykonáva na území SR Národný ústav certifikovaných meraní vzdelávania.
Gentleman (spevák)

Gentleman (* 1975, Osnabrück, Nemecko; vlastným menom "Otto Tilmann") je nemecký reggae spevák.
Kariéra.
Začal spievať reggae keď mal 11 rokov. Od sedemnástich rokov pravidelne cestuje na Jamajku. Spočiatku nevedel po jamajsky ("patois"), ale miloval reggae. Stal sa jedným z najslávnejších spevákov hudobného štýlu reggae na Jamajke a na celom svete. Je jediným nemeckým reggae umelcom, ktorého uznávajú aj na Jamajke, čo je veľkou poctou.
Yggdrasil

Yggdrasil je v severskej mytológii svetový strom, večne zelený jaseň, ktorý je obrazom celého kozmu. 
Úvod.
Pred dávnymi časmi Asovia zabili praobra Ymira a z jeho mŕtveho tela utvorili všetky jestvujúce veci. Yggdrasil je prvý strom, ktorý zasadilije najväčší a najkrajší zo všetkých stromov, aké kedy rástli. Jeho koruna sa rozprestiera nad všetkými Deviatimi svetmi. Na vrchole sedí obor Hräswelgr v podobe orla a trepotaním svojich krídel vytvára vietor. Medzi jeho očami sedí jastrab Vedrfölnir.
Midwayské ostrovy

Midwayské ostrovy alebo (staršie) Midway (/"Midway Island"/"Midway Islands"; hav. "Pihemanu Kauihelani") sú atoly s rozlohou , nachádzajúce sa v severnom Tichom oceáne (blízko severozápadného konca Havajského súostrovia), približne na tretine cesty medzi Honolulu a Tokiom. 
Je to súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie ("unincorporated territory") a územie bez ustavujúceho aktu Kongresu ("unorganized territory").
Midwayské ostrovy, pôvodne bez trvalého osídlenia, sú známe najmä ako dejisko bitky o Midway, ktorá sa odohrala v jeho blízkosti 4. až 7. júna 1942. V tejto bitke, ktorá znamenala obrat vojny v Tichomorí, Vojenské námorníctvo USA odrazilo japonský útok.
V súčasnosti je letisko na ostrovoch používané ako núdzové letisko pre dopravné lietadlá, ktoré lietajú cez Tichý oceán podľa pravidiel ETOPS.
Havajčina

Havajčina ("‘Ōlelo Hawai'i") je jazyk polynézskych praobyvateľov Havajských ostrovov, na ktorých sú oficiálnym jazykom popri angličtine. 
Patrí medzi austronézske jazyky a je príbuzný so samojčinou, maorijčinou, fidžijčinou a inými polynézskymi jazykmi. Vzdialene je príbuzný s niektorými juhoázijskými jazykmi a niektorými jazykmi Indického oceána. 
Jazyk je ohrozený vyhynutím, dnes už ním hovorí len asi 1500 ľudí ako materinským jazykom, z toho polovica má vyše 70 rokov. Školami a vysielaním v havajčine sa úrady snažia jazyk oživiť.
Od havajčiny treba odlíšiť havajský pidžin.
Giovanni Boccaccio

Giovanni Boccaccio (* 16. jún 1313, Certaldo, Taliansko – † 21. december 1375, tamže) bol taliansky spisovateľ obdobia renesancie.
Jeho najznámejším dielom je Dekameron, zbierka poviedok, ktoré si rozprávajú traja muži a sedem žien v priebehu 10 dní strávených na talianskom vidieku vo Fiesole, ktorí sa tam uchýlili pred morom zvaným čierna smrť zúriacim vo Florencii. Dohodli sa, že každý deň bude striedavo jeden z nich „kráľom“, ktorý bude dávať slovo ostatným. Dekameron vyšiel pod názvom Príbehy šťastných milencov a obsahuje spolu 100 krátkych príbehov.
Alfred Marshall

Alfred Marshall (* 26. júl 1842, Bermondsey, Spojené kráľovstvo – † 13. júl 1924, Cambridge) bol jedným z najvýznamnejších britských ekonómov.
Pôsobil ako profesor politickej ekonómie na Univerzite v Cambridge a stal sa zakladateľom vplyvnej cambridgeskej ekonomickej školy. Sústredil sa na problematiku mikroekonómie, teda štúdium individuálnych subjektov, trhov a odvetví. Vyvinul jeden z najznámejších ekonomických modelov: dodnes bežne používaný model tzv. „Marshallových nožníc“, ktorý znázorňuje základný vzťah v ekonómii – vzťah medzi dopytom a ponukou. Vo svojom kľúčovom diele "Principles of Economics" (po slovensky "Zásady ekonómie") dokázal spojiť do logického celku teórie ponuky a dopytu, marginálneho úžitku a produkčných nákladov. Na veľmi dlhú dobu sa táto kniha stala základnou učebnicou ekonómie v Anglicku. Dôležitým Marshallovým prínosom pre mikroekonomickú teóriu bolo aj zavedenie ukazovateľa cenovej elasticity dopytu, ktorá udáva citlivosť kupujúceho na zmenu ceny kupovaného tovaru.
František I. (Francúzsko)

František I., "le Roi-Chevalier" (kráľ rytier) (* 12. september 1494, Cognac, Francúzsko – † 31. marec 1547, Rambouillet, Francúzsko), korunovaný za kráľa Francúzska 25. januára 1515 v katedrále v Reims.
Rodina.
František I. bol z rodu Valois (presnejšie z rodu orleánsko-angoulêmského), narodil sa v Cognacu v Charente ako syn Karola Angoulêmského, bratranca kráľa Ľudovíta XII. a Lujzy Savojskej. Jeho sestrou bola navarrská kráľovná Margita.
Jeho prvou manželkou bola dcéra Ľudovíta XII. a Anny Bretónskej, Klaudia Francúzska.
Vláda.
Bol známy ako podporovateľ umenia a „knieža renesancie“, napríklad pozval do Francúzska Leonarda da Vinci.
Jeho vláda spadá do obdobia, kedy vo Francúzsku vznikli kalvíni, František ich prenasledoval. S pápežom uzavrel roku 1516 konkordát podľa ktorého dostal právo dosadzovať biskupov a opátov.
Inak bol veľmi výbojovchtivý. Už roku 1515 napadol Itáliu, ktorú stratil jeho predchodca roku 1513, porazil tam Švajčiarov a dobyl tak Milánsko. V rokoch 1521 až 1544 potom nasledovala séria vojen medzi Francúzskom a rímsko-nemeckým cisárom Karlom V. o Milánsko, ktoré považoval za svoju sféru vplyvu. V prvej vojne (1521 – 1525) bol František nakoniec porazený a rok držaný v zajatí. Po druhej vojne (1527 – 1529) sa František mierom zriekol nárokov na krajiny v Itálii. Na konci štvrtej vojny (1542 – 1544), v ktorej boli Francúzi opäť porazení, sa František zriekol nárokov na Neapolsko.
Manželstvá.
1/ 18. máj 1514 Klaudia Francúzska (* 1499 – 1524), deti:
2/ 7. august 1530 Eleonóra Habsburská (* 1498 – 1558), bezdetné manželstvo.
Ľudová latinčina

Ľudová latinčina alebo vulgárna latinčina (po latinsky "sermo vulgaris" čiže ľudový jazyk) je všeobecné označenie pre hovorené nárečia latinčiny v Rímskej ríši (najmä v západných provinciách) zhruba až do obdobia 9. storočia, kedy sa z jednotlivých nárečí vyvinuli románske jazyky.
Aj keď pojem nie je obmedzený len na neskorolatinské obdobie (pozri latinčina), mnohé črty a pravdepodobne aj nárečia sa objavili až v tomto období, a preto sa o ľudovej latinčine hovorí najmä od tohto obdobia.
Pri bližšom pohľade má ľudová latinčina viacero definícií:
Románske jazyky sa vyvinuli z ľudovej latinčiny neskorolatinského obdobia, nazývanej sermo romana rustica, a teda nie z písanej latinčiny. Často pritom boli namiesto neutrálnych latinských slov prebraté expresívnejšie: napr. „caput“ (hlava) bol nahradený slovom „testa“ (misa, hlinený hrniec), z toho vo fr. tête (hlava); alebo „equus“ (kôň) bol nahradený slovom „caballus“ (pracovný kôň, starý kôň), z toho vo fr. cheval / tal. cavallo / šp. caballo / port. cavalo (kôň).
Zoznam poslancov NR SR (1992 – 1994)

Zoznam poslancov Národnej rady Slovenskej republiky vo volebnom období 1992-1994 uvádza prehľad členov Slovenskej národnej rady, resp. Národnej rady Slovenskej republiky v jej X. volebnom období, ktorí boli zvolení v parlamentných voľbách 1992. Pôvodne sa toto volebné obdobie malo skončiť v júni 1996, avšak 17. marca 1994 si poslanci odhlasovali skrátenie volebného obdobia vypísaním predčasných parlamentných volieb na 30. septembra a 1. októbra 1994. Celkovo počas tohto volebného obdobia pôsobilo 172 poslancov (vrátane náhradníkov).
Vladimír Bajan

Ing. Vladimír Bajan (* 24. september 1960, Česko-Slovensko) je slovenský politik. V 90. rokoch 20. storočia bol poslancom NR SR. V rokoch 2005 až 2009 bol predsedom Bratislavského samosprávneho kraja. Bol viackrát zvolený za starostu bratislavskej mestskej časti Petržalka.
Vladimír Bajan je ženatý a má tri deti.
Doľany (okres Pezinok)

Doľany (historicky , , ) je obec ležiaca v Bratislavskom kraji na Slovensku.
Obyvateľstvo.
V roku 2021 mala obec 1 071 obyvateľov (z toho 535 žien a 536 mužov).
Pamiatky.
Známe pútnické miesto, bývalý Ompitál; niektorí i doposiaľ hovoria, že po šenk sú Doľany, od šenku hore Ompitál. Na kopci nad dedinou je kalvária, ktorá sa končí na vrchole pri barokovej Kaplnke sv. Šebastiána. Pár metrov pod kaplnkou sa nachádza gotická Kaplnka sv. Leonarda z prelomu 14. storočia a 15. storočia, ktorá prechádza do prírodnej jaskyne. Vždy šiestu nedeľu po Veľkej noci sa tu koná púť. Mestská veža z roku 1598 postavená na kamennom moste nad potokom.
V obci je tiež rímskokatolícky kostol svätej Kataríny Alexandrijskej zo 14. storočia a kaplnky svätého Floriána, svätej Anny a svätého Šebastiána z roku 1708.
Pomník, rodičovský dom a hrob národného buditeľa Juraja Fándlyho.
Zoznam riek na Slovensku

Zoznam riek na Slovensku obsahuje prehľad všetkých riek a ostatných významných vodných tokov, ktoré tečú na území Slovenska. Zoznam je rozdelený do viacerých sekcií, v ktorých sú vodné toky usporiadané abecedne, podľa dĺžky, podľa plochy povodia a tiež podľa príslušnosti k povodiam.
Podľa riek a prítokov.
"podľa rádu riek, v smere toku"
Rieky sú rozdelené podľa príslušného úmoria, podľa príslušnosti k povodiu a následne podľa rádu. Najvyššou kategóriou je rieka I. rádu, ktorá ústi priamo do mora. Na Slovensku je jedinou takouto riekou Dunaj. Nasledujú rieky II. rádu, ktoré ústia do rieky I. rádu (Morava, Váh, Hron, Ipeľ a Tisa na Slovensku, ale aj Dunajec, ktorý ústi do Visly ako do rieky I. rádu), ďalej rieky III. rádu vlievajúce sa do riek II. rádu atď.
Úmorie Čierneho mora.
Na území Slovenska sa úmorie Čierneho mora konvenčne rozdeľuje na dva sklony: Sklon Dunaja na západe a sklon Tisy na východe. Hranicu medzi nimi tvorí tzv. hlavné slovenské rozvodie.
Románske jazyky

Románske jazyky sú vetva indoeurópskych jazykov, tvorená jazykmi, ktoré sa vyvinuli z latinčiny (presnejšie ľudovej latinčiny). 
Hovorí sa nimi najmä v juhozápadnej a južnej Európe (vrátane Rumunska) a v Latinskej Amerike. Ide o analytické jazyky. Samotná latinčina k nim nepatrí, ale patrí medzi italické jazyky.
Delenie.
Delenie románskych jazykov je sčasti veľmi sporné, často ani nie je isté, čo je jazyk a čo nárečie. Niektorí bádatelia tvrdia, že možno hovoriť iba o tzv. Romania continua (reťazová príbuznosť románskych jazykov), čiže každý románsky jazyk sa viac podobá susedným ako vzdialenejším románskym jazykom.
Najbežnejšie delenie.
Najbežnejšie je takéto delenie:
Pevninové románske jazyky sa často delia na východnú a západnú skupinu, pričom hranica medzi nimi prebieha pozdĺž čiary La Spezia-Rimini v Taliansku:
Ojedinele sa taliančina zaraďuje do západnej skupiny.
Delenie podľa Ethnologue.
Na web-stránke Ethnologue, charakteristickej extrémnou snahou definovať nárečia ako jazyky, nájdeme podobné delenie s tým hlavným rozdielom, že korzičtina je úplne oddelená od taliančiny a celá taliančina ako aj dalmatínčina a istrijčina sú spolu so západnou skupinou v „taliansko-západnej skupine“:
Taliansko-západná skupina
A) Západná podskupina
A1) Galsko-iberské oddelenie
A1.1) Iberorománske pododdelenie
a) Západoiberská sekcia
b) Východoiberská sekcia
c) Okcitánska sekcia
A1.2) Galsko-románske pododdelenie
a) Galsko-rétorománska sekcia
b) Galsko-talianska sekcia
A2) Pyrenejsko-mozarabské oddelenie
B) Taliansko-dalmatínska podskupina
Východná skupina
Južná skupina
Kreolské a umelé jazyky.
Ďalej existuje veľmi veľa pidžinov a kreolských jazykov založených na románskych jazykoch. Niekedy sa považujú za ďalšie románske jazyky (tzv. "Romania nova"). Základné delenie:
Existuje aj veľa umelých jazykov založených na románskych jazykoch (interlingua, latino sine flexione, lingua franca nova...).
Milan Peťovský

Mgr. Milan Peťovský (* 11. január 1931, Motešice – † 19. september 2000, Modra), slovenský kameraman a filmový režisér, jeden z priekopníkov slovenského animovaného filmu.
Študoval fotografiu na Škole umeleckého priemyslu v Bratislave a trikovú a televíznu techniku na FAMU. Spočiatku sa venoval trikovej kamere, neskôr tvorbe animovaných filmov. Za svoje práce získal viacero medzinárodných ocenení. Pôsobil aj ako pedagóg na Strednej škole umeleckého priemyslu a Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Bol členom ASK (Asociácia Slovenských kameramanov) a tiež členom Zväzu slovenských dramatických umelcov.
Zabezpečený hypertextový prenosový protokol

Zabezpečený hypertextový prenosový protokol (angl. "hypertext transfer protocol secure"), skr. HTTPS, je zabezpečená verzia HTTP, komunikačného protokolu World Wide Web. Bol vyvinutý firmou Netscape Communications Corporation pre poskytovanie overenia a šifrovanej komunikácie.
Namiesto používania jednoduchej textovej komunikácie, HTTPS šifruje prenos dát použitím SSL (Secure Socket Layer) protokolu alebo TLS (Transport Layer Security) protokolu a tým zaisťuje primeranú ochranu pred odpočúvaním komunikácie a pred útokom „Man in the middle“. Pre HTTPS komunikáciu sa štandardne používa TCP/IP port 443.
Najslabším miestom HTTPS protokolu je závislosť vysokej bezpečnosti na digitálne podpísaných certifikátoch. Bez podpísaného certifikátu je tento protokol zraniteľný útokom „Man in the middle“. V praxi sú však často používané nepodpísané certifikáty, čím sa stráca bezpečnosť, ktorú HTTPS ponúka.
Od januára 2017 začal prehliadač Chrome označovať web stránky, ktoré zhromažďujú citlivé informácie bez použitia HTTPS protokolu . Od tejto zmeny sa očakáva výrazný nárast použitia HTTPS. Vo februári 2017 bolo HTTPS protokolom zabezpečených približne 6% slovenského internetu.
Sedna

Sedna môže byť:
Eros

Eros alebo Erós môže byť:
Eros môže byť aj:
Sedna (mytológia)

Sedna (po inuitsky ᓴᓐᓇ - Sanna) bola v inuitskej mytológii bohyňou morí a matkou Severného ľadového oceánu, ktorá vraj žila na dne Severného ľadového oceánu a z ktorej bol stvorený morský život. Vládla nad Adlivunom, inuitským podsvetím.
Sedna bola krásna mladá Inuitka, pyšná na svoju krásu a tak sa nechcela vydať za akéhokoľvek ženícha. Jedného dňa jej preto otec vybral muža, na prvý pohľad zámožného poľovníka oblečeného do krásnych kožušín, ktorému ale nebolo vidieť tvár. Otec posadil Sednu do poľovníkovho kajaku a ženích si ju odviezol domov na opustený ostrov. Keď si stiahol z hlavy kapucňu, Sedna zdesene vykríkla, pretože jej ženích bol zakliaty havran.
Otec pociťoval vinu za jej nešťastie, preto sa rozhodol, že ju vyslobodí. Naložil si na kajak zásoby a vydal sa k ostrovu. Vzal odtiaľ Sednu a onedlho už veslovali naspäť domov. Rozhnevaný havran sa o tom dozvedel a snažil sa kajak potopiť. Prestrašený otec hodil Sednu do mora, ale tá priplávala späť a chytila sa okraja kajaka. Otec jej preto odrezal prsty, ktoré sa vo vode premenili na tulene a veľryby. Sedna sa už nevládala udržať nad vodou, nakoniec zmizla pod hladinou.
Krásna Inuitka nezomrela, ale premenila sa na bohyňu mora. Poľovníci k nej majú veľkú úctu. Keď sa rozhnevá a privolá búrku, musí sa k nej na dno mora potopiť šaman, aby jej prečesal dlhé čierne zauzlené vlasy. To ju upokojí, potom poľovníkom vydá korisť, aby si ju ulovili a najedli sa.
Keď inuitskí lovci chytia tuleňa, kvapnú mu do úst čerstvú vodu na znak vďaky Sedne za jej láskavosť, že im dovolila nakŕmiť ich rodiny.
Meno.
V modernom inuitskom jazyku (Inuktitut) sa meno bohyne píše ᓴᓐᓇ alebo Sanna (vyslov /sanna/). Staršie vezrie zaznamenané misionármi boli Sana, Sanak, Sidne, Sydney. Tieto mená ale skôr reprezentovali snahy konkrétnych autorov zachytiť výslovnosť, a neposkytujú dostatočnú výpovednú hodnotu o skutočnej historickej výslovnosti. Existujú ale isté indície (náhrada zhlukov spoluhlások geminátmi), podľa ktorých mohla (aspoň v niektorých nárečiach) existovať výslovnosť „setna“, ktorú v rokoch 1883 až 1884 zapísal ako „Sedna“ etnológ Franz Boas, a toto je verzia ktorá prešla do angličtiny a iných jazykov.
90482 Orcus

90482 Orcus (symbol: ) je transneptúnske teleso v Kuiperovom páse patriace do skupiny plutín. Objavili ho 17. februára 2004 astronómovia Michael Brown, Chadwick Trujillo a David Rabinowitz. 
Meno.
Pretože má podobnú veľkosť a orbitu ako Pluto, musel byť pomenovaný po nejakej mytologickej postave z podsvetia. V súlade s pravidlami IAU, mu objavitelia navrhli meno po Orcovi, vládcovi podsvetia v rímskej mytológii. Meno bolo potvrdené a zverejnené 22. novembra 2004. Orcus je aj iné meno pre Háda z gréckej mytológie.
Základné vlastnosti.
Orcus sa pohybuje po eliptickej dráhe (e = 0,218) so sklonom k ekliptike 20,559 stupňov. Jeho vzdialenosť od Slnka je v perihéliu 30,9 AU a v aféliu 48,1 AU. Doba obehu tejto planétky je 248 rokov. Veľkosť sa pravdepodobne pohybuje v rozmedzí 840 až 1880 km.
Orcus

Orcus môže byť:
Asymetrická relácia

V matematike sa binárna relácia "R" na množine "X" nazýva asymetrická relácia alebo asymetria, ak pre každé "a" a "b" z "X" platí, že ak "a" je v relácii s "b", tak "b" nie je v relácii s "a".
Formálny zápis:
Antisymetrická relácia

V matematike sa binárna relácia "R" na množine "X" nazýva antisymetrická, ak pre všetky "a" a "b" z "X" platí, že ak "a" je v relácii s "b" a "b" je v relácii s "a", tak "a" = "b".
Formálny zápis:
"Je menší" je antisymetrická relácia: keďže "a" &lt; "b" a "b" &lt; "a" je nemožné pre rôzne "a" a "b", je antisymetria zrejmá.
Antisymetria nie je opakom "symetrie" ("aRb" implikuje "bRa"). Existujú relácie, ktoré sú aj symetrické aj antisymetrické (rovnosť), existujú aj relácie, ktoré nie sú ani symetrické, ani antisymetrické (deliteľnosť), existujú relácie, ktoré sú symetrické, ale nie sú antisymetrické (modulo "n") a existujú relácie, ktoré nie sú symetrické, ale sú antisymetrické („je menší alebo rovný“).
Antisymetrická relácia, ktorá je zároveň tranzitívna a reflexívna sa nazýva usporiadanie.
Mozog

Mozog ( ← z , "en-" v, "kefalos" hlava) je orgán, ktorý slúži ako centrum nervovej sústavy všetkých stavovcov a väčšiny bezstavovcov – iba niektoré bezstavovce, ako napríklad špongie, medúzy a hviezdice nemajú mozog, aj keď roztrúsené nervové tkanivo je u nich prítomné. Nachádza sa v hlave, zvyčajne blízko primárnych zmyslových orgánov. Mozog je najkomplexnejším orgánom tela stavovcov. U priemerného človeka sa mozgová kôra (najväčšia časť) skladá z 15 – 33 miliárd neurónov, pričom každý z nich komunikuje pomocou synapsií s ďalšími niekoľkými tisícmi neurónov. Hmotnosť mozgu dospelého človeka je približne 1450 g
Mozog človeka.
Mozog človeka je zložité zoskupenie vyšších a najvyšších nervových centier, ústredný orgán nervovej sústavy človeka.
Skladá sa z niekoľkých oddielov, ktoré sú uložené v lebečnej dutine. Jeho hlavná časť (mozog v užšom zmysle, veľký mozog) je koncový mozog. Jeho nižšie oddiely sa súborne nazývajú mozgový kmeň.
Prostredné závity na mozgovej spodine v koncovom mozgu patria k čuchovému mozgu, ktorý je výrazne vyvinutý u niektorých cicavcov.
Časť mozgu nazývaná predĺžená miecha je plynulým pokračovaním chrbticovej miechy.
Stavba.
Anatomicky sa mozog skladá z niekoľkých častí:
Zadný mozog v širšom zmysle a stredný mozog (okrem mozočka) tvoria tzv. mozgový kmeň. Inými slovami má teda mozog takéto zloženie:
Z iného hľadiska mozog obsahuje najmä:
Vývoj a zrenie mozgu.
Mozog sa vytvára z kraniálnej časti neurálnej trubice, kde vznikajú tri vzájomne prepojené rozšírenia:
Vývoj a dozrievanie mozgu je veľmi zložitý a komplexný proces biologických a chemických zmien. Počas zrenia dochádza k rastu počtu i veľkosti neurónov a neuroglie, k tvoreníu nových vzájomných spojení nervových buniek a k myelinizácii. K najdôležitejším procesom patrí gyrifikácia a myelinizácia mozgu.
Torysa (rieka)

Torysa je rieka na východnom Slovensku, významný ľavostranný prítok Hornádu. Odvodňuje povodie veľké , má dĺžku a je vrchovinovo-nížinným typom rieky. Priemerný prietok v ústí je /s.
Priebeh toku.
Pramení v Levočských vrchoch pod Škapovou, asi 5 km severozápadne od obce Torysky, v nadmorskej výške okolo Spočiatku tečie na juhozápad, neskôr sa stáča na sever a onedlho na východ. Pri Lipanoch opúšťa Levočské vrchy, postupne sa stáča na juhovýchod a pokračuje údolím medzi Čergovom (na severovýchode) a Bachurňou (na juhozápade). V Prešove priberá svoj najvýznamnejší prítok Sekčov a tečie Košickou kotlinou na juh, už v podobe nížinnej rieky s mnohými meandrami. Juhovýchodne od Košíc, pri obci Nižná Hutka vteká ľavostranne do Hornádu.
Kostol svätého Martina (Moravany nad Váhom)

Kostol sv. Martina je rímskokatolícky kostol v obci Moravany nad Váhom v okrese Piešťany. Kostol je zasvätený sv. Martinovi, biskupovi a vyznávačovi. Nachádza na cintoríne, na vyvýšenine nad obcou a ľudovo sa nazýva aj "Horný kostol". V roku 1963 bol zapísaný na ústredný zoznam pamiatkového fondu. Je najstaršou stavebnou pamiatkou obce.
Popis.
Bočná loď stojí na základoch niekdajšieho stredovekého románskeho kostola z prvej polovice 13. storočia. V zázname z kanonickej vizitácie zo 7.9. 1788 sa síce konštatuje, že letopočet nie je známy, avšak pri oprave kríža na veži bol zistený letopočet vyrazený na medenej guli pod krížom a podľa pamätníka tejto udalosti je to rok 1465.
Konštrukcia je murovaná z trvanlivého materiálu s drevenou strechou a šindľovou krytinou a vydláždenou podlahou z pálenej tehly. Loď zaklenutá dvoma poľami krížovej klenby. Presbytérium je zaklenuté valenou lunetovou klenbou, od hlavnej lode je oddelené vyvýšenou podlahou dvomi stupňami. Bočná loď s krížovou klenbou je polkruhového pôdorysu s barokovým oltárom Sedembolestnej Panny Márie. Chórus drevenej konštrukcie, bol nad vstupnou časťou za vchodom hlavnej lode. Veža nad vstupnou bránou má pôdorys šesťuholníka o šírke poldruhej orgie a výške 10 orgií (18,96 m)
Na veži boli inštalované tri zvony, najväčší vážil dva centenárie (200 kg), stredný 140 libier (78 kg), a malý 60 libier (32 kg).
Sakristia tvorí samostatný prístavok z ľavej strany kostola, v roku 1978 bola urobená nová strieška.
Kostol slúžil ako útulok v čase vojnového nebezpečenstva a v rokoch tureckej okupácie (okolo roku 1599) ako mešita.
Oltár s dominujúcou sochou svätého Michala Archanjela so štyrmi evanjelistami po stranách v dolnej časti bol vysvätený biskupom Antonom Révaiom ("Révay"). Interiér kostola bol okrem toho vybavený drevenými lavicami a kamennou krstiteľnicou s medeným krytom. Z 3. júna 1616 pochádza maľba a nápisy na vnútornej stene kostola.
Aj keď náboženský život obce sa dokumentuje románskym kostolom z prvej polovice 13. storočia, vlastnú faru mala obec až o 500 rokov neskôr, t. j. od roku 1706. Dovtedy bola obec farskou filiálkou Piešťan.
Využitie kostola.
Kostol je využívaný len príležitostne, pri pohrebných obradoch a 2. novembra na Spomienku všetkých verných zosnulých (Dušičky). Úlohu farského kostola prevzal tzv. "Dolný kostol" Panny Márie Ružencovej, postavený v rokoch 1866 až 1873.
Kormorán veľký

Kormorán veľký alebo kormorán čierny (lat. "Phalacrocorax carbo") je veslonožec z čeľade kormoránovitých. Kormorán veľký patrí medzi vtáky morského pobrežia s najväčším areálom rozšírenia, vyskytuje sa aj vo vnútrozemí na všetkých druhoch veľkých vodných telies - sladkovodných, brakických aj slanovodných, na prírodných jazerách aj umelo vytvorených nádržiach - v Európe, v Ázii i v Afrike. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kormorán veľký patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, populácia v Európe stúpa, v severnej Amerike za posledných 40 rokov narástla len mierne.
Opis.
Kormorán veľký má štíhle telo hydrodynamického tvaru, ohybný hadovitý krk a pevný hákovitý zobák, ktorým ľahko zachytí klzkú korisť. Aj keď kormorán veľký uprednostňuje lov rýb v plytkej vode, za korisťou sa potápa do hĺbky vyše 9 metrov. Pod vodou pláva s krídlami tesne primknutými k telu. Výkonného plavca z neho robia mocné nohy s veľkou plochou plávacích blán.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 50 – 250, zimujúcich jedincov 3 000 – 6 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytoval vykazovali "výrazný nárast" viac ako o 50 %. Ekosozologický status v roku 1995 "R" – vzácny. V roku 1998 "NE" – nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 "NE" - nehodnotený. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" – vyhovujúci ochranársky status. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 50100 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) boli "klesajúce". Veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov bola "stabilná". Veľkosť územia na ktorom hniezdil z pohľadu dlhodobého trendu bola "stúpajúca". V roku 2014 "VU* A2ad; D" - zraniteľný. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 100175 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20082018) bol "stúpajúci". Dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) bol "klesajúci". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola "klesajúca".
Hniezdenie.
Kormorán veľký hniezdi v rozmanitých biotopoch, od skalnatých morských útesov cez koruny stromov až po porasty trste. Hniezdi v kolóniách a jednotlivé vtáky sa na rovnaké miesto vracajú hniezdiť po mnoho rokov. Páry sa však spravidla tvoria iba na jedno hniezdenie.
Potrava.
Potravou kormorána veľkého sú najmä ryby ale aj mäkkýše, vodný hmyz a obojživelníky.
Daniel Rapant

Prof. PhDr. Daniel Rapant, DrSc. (* 17. apríl 1897, Holíč, Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko – † 17. apríl 1988, Bratislava, ČSSR, dnes Slovensko) bol slovenský historik, archivár a univerzitný pedagóg. Bol manželom herečky Hany Meličkovej. Jeho významný prínos spočíva v uvedení pozitivistickej metodológie do skúmania slovenských dejín – a teda etablovaní histórie na Slovensku ako vedy (na rozdiel od vlastivedného prístupu predchádzajúcich generácií slovenskej inteligencie).
Životopis.
Maturoval v Skalici v roku 1917. V rokoch 1918 – 1922 študoval históriu a slavistiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Popritom v rokoch 1919 – 1921 absolvoval Štátnu archívnu školu v Prahe. V rokoch 1922 – 1923 absolvoval študijný pobyt na Sorbonne v Paríži.
Roku 1924 nastúpil do funkcie hlavného župného archivára v Bratislave. 1. júla 1928 sa stal prednostom Krajinského archívu, kde pôsobil až do roku 1933.
V tom istom roku sa stal docentom na Filozofickej fakulte UK. Od roku 1933 pôsobil ako mimoriadny profesor česko-slovenských dejín na Univerzite Komenského v Bratislave. V roku 1940 sa stal riadnym profesorom v spomenutom odbore. V rokoch 1938 – 1939 predsedal česko-slovensko-maďarskej komisii pre menšinové otázky. V rokoch 1944 – 1945 bol dekanom Filozofickej fakulty UK a roku 1945 rektorom UK.
V rokoch 1945 – 1948 bol predsedom Historického odboru Matice slovenskej.
Inicioval vznik Slovenskej historickej spoločnosti, ktorej prvým predsedom sa na jar 1946 sám stal.
V roku 1950 dostal od predstaviteľov vtedajšieho režimu zákaz prednášať. Krátky čas pracoval v Univerzitnej knižnici v Bratislave (1956 – 1958), potom odišiel do dôchodku. V roku 1968 sa stal akademikom SAV. Slovenskú historiografiu pozdvihol z vlastivednej polohy na vedeckú úroveň. Jeho dielo predstavuje 25 knižných a pramenných publikácií, veľké množstvo štúdií a článkov. Viedol polemiku s Václavom Chaloupeckým o samostatnosti slovenských dejín do roku 1918, keď za spoločné česko-slovenské dejiny považoval iba dejiny Čechov a Slovákov po roku 1918. Venoval sa najmä problematike národného obrodenia. Jeho hlavným dielom v tejto oblasti bol 12-zväzkový dokument, v ktorom sú chronologicky usporiadané všetky udalosti na Slovensku, súvisiace s revolučnými rokmi – "Slovenské povstanie roku 1848 – 1849". V III. dieli, pozostávajúcom z troch zväzkov, sú uvedené citácie z Hurbanových Rozpomienok, veľmi hodnotná 16-stranová správa kpt. Bórika, ďalej po nemecky písané vojenské hlásenia kpt. Bloudka, novinové články Bloudkovho sekretára, inak moravského novinára Matěja Mikšíčka, výňatky zo životopisu Jonáša Záborského, ďalšie správy, hlásenia, verejné oznamy a pod. Písal však aj práce týkajúce sa iných historických období, najmä veľkomoravského a stredovekého. Ako prvý vedecky vyvrátil názor o neosídlení prevažnej časti územia Slovenska pred 13. storočím ("O Starý Liptov").
Dopady.
Jeho meno nesie Cena Daniela Rapanta.
69230 Hermes

69230 Hermes, základné označenie 1937 UB je planétka v Slnečnej sústave.
Nemecký astronóm Karl Wilhelm Reinmuth objavil túto planétku v roku 1937 pri jej blízkom priblížení k Zemi. Podmienky pre pozorovanie neboli vhodné, našu planétu minula na jej dennej strane iba vo vzdialenosti 1,5 krát väčšej ako je vzdialenosť Mesiaca. Teleso bolo náhodne zaznamenané ešte v observatóriách na Harvarde (USA), Sonnebergu (Nemecko) a v Johannesburgu (JAR). Vzhľadom ku krátkej dobe pozorovania (päť dní) sa nemohla prepočítať dráha natoľko presne, aby sa mohlo teleso znova objaviť pri ďalšom priblížení, takže sa planétka stratila. Okrem základného označenia "1937 UB" dostala zrejme kvôli blízkemu preletu okolo Zeme (vtedy to bol jav pozorovaný iba výnimočne) aj meno Hermes. Znovu objavená a identifikovaná s telesom z roku 1937 bola až po 66 rokoch v októbri 2003. Po spresňujúcich pozorovaniach bola určená s dostatočnou presnosťou dráha telesa a planétka Hermes dostala svoje definitívne číslo 69230. 
Donedávna to bola jediná planétka, ktorá napriek tomu, že nemala určenú presnú dráhu (preto nemala číslo) mala okrem základného označenia aj meno. Dnes už sú pravidla pomenovávania iné. Pokiaľ planétka nemá presne určenú dráhu, tak nedostane číslo a pokiaľ nemá číslo, tak ju nemožno pomenovať.
Brooklyn

Brooklyn je najľudnatejšou z piatich mestských štvrtí New Yorku. V súčasnosti má približne 2 636 735 obyvateľov (sčítanie obyvateľov 2015). Brooklyn sa rozvinul z malého, pôvodne holandského mesta „Breuckelen“, pomenovanom po holandskom meste Breukelen. Brooklyn bol samostatným mestom až do roku 1898, keď sa pripojil k New Yorku.
Nachádza sa tu Brooklynský most, most spájajúci Brooklyn s Manhattanom.
Minsk

Minsk (, ) je hlavné mesto Bieloruska. Má rozlohu a žije tu 1 992 700 obyvateľov. 
Napriek svojej dlhej histórii je mesto chudobné na historické pamiatky, lebo počas 2. svetovej vojny bolo do značnej miery zničené. Odhaduje sa, že počas druhej svetovej vojny zahynula takmer polovica jeho obyvateľov. Mesto však bolo postavené nanovo a stalo sa jedným z priemyselných stredísk bývalého Sovietskeho zväzu. 26. júna 1974 bol mestu udelený titul mesto-hrdina.
Dejiny.
Prvá zmienka o bieloruskom hlavnom meste Minsk pochádza z Povesti dávnych liet a vzťahuje sa k roku 1067. Tu sa spomína mesto v súvislosti s bitkou polockého kniežaťa so synmi kyjevského kniežaťa Jaroslava Múdreho. Názov pravdepodobne pochádza od rieky Menka. Koreň tohto slova má starý praindoeurópsky pôvod a znamená malý (aj v litovskom jazyku slovo menkas znamená malý). Najstaršie názvy mesta v starých letopisoch zneli „Мѣньскъ, Мѣнескъ, Мѣнскъ“. V neskorších prepisoch zneli „Меньск, Менеск, Менск“. Názov Minsk sa používal až neskôr.
V roku 1326 sa stalo súčasťou Litovského veľkokniežatstva a spolu s ním sa neskôr stalo súčasťou Poľsko-litovskej únie. V tomto čase obyvatelia mesta zažili násilnú katolizáciu a prenikanie poľského kultúrneho vplyvu. Mesto bolo niekoľkokrát zničené a obsadené ruskými i švédskymi vojskami, ale aj povstalcami, ktorí bojovali proti katolíckym poľským a litovským šľachticom. Po tzv. druhom delení Poľska v roku 1793 sa stalo súčasťou Ruského impéria. V tomto čase naopak nastala rusifikácia a snaha upevniť v meste pravoslávnu cirkev. V roku 1918 po Brest-litovskom mieri obsadili mesto nemecké vojská, ktoré podporovali nacionalistické tendencie bieloruských nacionalistov. Rušné časy zažili obyvatelia v rokoch 1919 až 1920 počas vojny Poľska a Sovietskeho zväzu.
Napokon sa stal Minsk súčasťou Bieloruskej sovietskej socialistickej republiky. V rokoch 1941 až 1944 bol Minsk okupovaný nemeckými nacistami. Počas okupácie bola vyvraždená veľká časť židovského obyvateľstva. Minsk bol až do nacistickej okupácie jedným z európskych miest, kde židia tvorili takmer polovicu obyvateľov (v roku 1897 až 52 %). Počas oslobodzovacích bojov v roku 1944 bolo mesto zničené a nasledovala jeho veľká rekonštrukcia. V roku 1991 sa stal hlavným mestom nezávislého Bieloruska.
Historické pamiatky.
Mesto Minsk ležalo na území, kde sa križovala západoeurópska prevažne rímskokatolícka kultúra s východným pravoslávnym svetom. Mesto bolo pomerne dlho v rukách rímskokatolíckych panovníkov Litvy a Poľska (až do delenia Poľska v 18. storočí). Vidieť to aj na architektúre a pomerne silnej katolíckej komunite v meste. Od čias delenia Poľska sa Minsk stal súčasťou Ruského impéria a neskôr Sovietskeho zväzu (výnimkou nemeckých okupácií počas oboch svetových vojen). V meste je pomerne veľa rímskokatolíckych i pravoslávnych chrámov. Medzi najvýznamnejšie patria:
Riga

Riga (po lotyšsky: Rīga) je hlavné a najväčšie mesto Lotyšska. Súčasne je to najväčšie mesto všetkých troch pobaltských štátov, slúži ako hlavné kultúrne, vzdelávacie, politické, finančné, komerčné a priemyselné centrum Pobaltia. Leží pri ústí rieky Daugavy pri Baltskom mori, má rozlohu a na začiatku roku 2010 tam žilo 706 tisíc obyvateľov.
Historické centrum Rigy patrí medzi kultúrne dedičstvá UNESCO a samotné mesto sa vyznačuje výraznou secesnou architektúrou, ktorá je porovnateľná s mestami ako Viedeň, Petrohrad a Barcelona.
Ekonomika a organizácie.
V Rige má sídlo množstvo akademických inštitúcií, vrátane Lotyšskej univerzity (Latvijas Universitāte), Technickej univerzity (Rīgas Tehniskā Universitāte) a univerzity Stradin (Rīgas Stradiņa Universitāte). V Rige sídli aj lotyšský parlament (Saeima), rovnako ako lotyšská prezidentka Vaira Vīķe-Freiberga, ktorá sídli na hrade.
V posledných rokoch sa výrazne zvýšil obchodný i turistický cestovný ruch vzhľadom na zlepšenú komerčnú a turistickú infraštruktúru. Riga ako prístavné mesto je hlavným cestovným uzlom miestnej cestnej a železničnej dopravy. Väčšina turistov cestuje do Rigy letecky cez medzinárodné letisko v Rige, čo je najväčšie letisko v pobaltí, ktoré bolo modernizované v roku 2001. Počas rokov 1993 a 2001 sa letecká doprava zdvojnásobila.
Takmer všetky dôležité finančné inštitúcie sa nachádzajú v Rige, vrátane lotyšskej centrálnej banky. Zahraničný obchod v Rige sa v poslednom období rozvíja, hlavne po vstupe Lotyšska do Európskej únie 1. mája 2004. V Rige sa realizuje približne polovica celého priemyselného výstupu Lotyšska, hlavne vo finančnom sektore, sektore služieb, potravinárstva a pohostinstva, farmakológie, spracovania dreva, tlače, textilu a nábytku, ako aj v sektore výroby komunikačných zariadení. Prístav v Rige je dôležitým prekladiskom tovaru.
Počet obyvateľov.
Riga je najväčšie mesto pobaltských štátov. Žije tu viac ako 700 000 ľudí. Lotyši tvoria 45 % populácie, približne rovnaký počet tvoria Rusi. Na porovnanie, v Lotyšsku žije 60 % Lotyšov, 27 % Rusov, 3,9 % Bielorusov, 2,6 % Ukrajincov, 2,5 % Poliakov, 1,4 % Litovcov a 2,1 % iných národností (2003). Väčšina Lotyšov je protestantskej evanjelickej luteránskej viery, väčšina Rusov patrí k ruskej ortodoxnej cirkvi.
Poznámky:
Adriana Sklenaříkova

Adriana Sklenaříková (* 17. september 1971, Brezno) je slovenská modelka.
Životopis.
Jej matka MUDr. Zlatica Sklenaříková je Slovenka, s manželom sa zoznámila v Prahe, kde obaja študovali medicínu.
 Adriana tiež študovala v Prahe medicínu, ale štúdium zanechala a rozhodla naplno sa venovať modelingu. V decembri 1998 sa vydala za francúzskeho futbalistu Christiana Karembeu a prijala jeho meno. Rozišli sa v marci 2011.
V roku 2014 sa vydala za arménskeho-marockým podnikateľa Aram Ohanian. V auguste 2018 sa modelka stala mamou dievčatka menom Niny. V decembri 2022 Sklenaříková oznámila rozvod s druhým manželom Ohanian.
Je vysoká 185 cm a je známa tým, že má najdlhšie nohy vo svete módy. Pracovala pre elitných návrhárov, ale najviac sa preslávila ako Miss Wonderbra. Známu podprsenku propagovala celých päť rokov.
V roku 2006 bola zvolená za naj-sexy ženu vo francúzskej verzii časopisu "FHM".
Ľubľana

Ľubľana (, , , , ) je hlavné a najväčšie mesto Slovinska. Rozkladá sa na ploche 275 km² a žije v ňom 278 314 obyvateľov (2009).
Charakter mesta.
Mestom preteká rieka Ľubľanica. Vďaka neveľkému počtu obyvateľov Ľubľana pôsobí skôr dojmom provinčného mesta ako dojmom hlavného mesta. Hlavným bulvárom je "Slovenska cesta". Nachádza sa tu hrad, počas vojny zničený a novo prestavaný v modernom štýle. Z jeho veží, ktoré sú vlastne povojnové, je výhľad cez celé mesto až k Alpám. Uprostred mesta na brehu Ľubľanice je hlavné Prešerenovo námestie "(Prešernov trg)" so sochou básnika Franceho Prešerena a renesančným kostolom, ktorý je vlastne symbolom mesta. V meste sa nachádza aj kúpeľná kolonáda.
Pôvod názvu Ľubľana a symbol mesta.
Historici nie sú jednotní v otázke pôvodu názvu mesta Ľubľana. Podľa jedného názoru je meno mesta odvodené od staroslovanského mestského božstva Laburus. Vedecky najakceptovateľnejšia hypotéza je, že mesto bolo pomenované podľa rieky Ljubljanica, ktorá mestom preteká. Podľa názoru jazykovedca Silva Torkara, pochádza názov Ljubljanica zo staroslovenského mena Ljubovid. Etnológ Robert Vrčon zastáva názor, že pôvod názvu Ljubljanica je v latinskom slove "aluviana", čo je označenie zaplavujúcej rieky . V stredoveku boli rieka a aj mesto pomenované Laibach. Toto pomenovanie má starogermánskeho pôvod v slove "Laubach" znamenajúcom „stojaca voda zapríčiňujúca záplavy“. Názov sa oficiálne používal do roku 1918. Jedným z názorov je, že názov pochádza zo slova ljubljena (ľúbená, milovaná).
Symbolom mesta je Ľubľanský drak (slo. Ljubljanski zmaj).
História.
Táto oblasť bola osídlená už v dobe Starovekého Ríma, kedy tu tesne pred prelomom letopočtu Rimania založili tábor Emona, ktorý roku 34 pred Kr. dostal mestské práva. Na 364 m vysokom pahorku nad mestom vybudovali Rimania pevnosť. V 5. storočí mesto a pevnosť zničili barbari. V 6. storočí bola pevnosť obnovená ako slovanská Luvigana, ktorú v 10. storočí zničili starí Maďari.
Prvá písomná správa o Ľubľane je z roku 1144. Roku 1260 sa prvýkrát uvádza ako mesto medzi hradom a Ľubľanicou. Stala sa hlavným mestom Kranska a od roku 1276 bola v rukách tirolských grófov. Od roku 1335 bola spolu s Kranskom pod vládou habsburskej ríše ako hlavné mesto Kranska až do roku 1918, s výnimkou rokov 1809-1813/1815, keď bola sídelným mestom Francúzmi zriadených Ilýrskych provincií. 
Od 60. rokov 15. storočia bola sídlom biskupov, roku 1895 ju z veľkej časti zničilo zemetrasenie. V 19. a začiatkom 20. storočia bola významným centrom slovinského národnooslobodzovacieho hnutia.
Pri vzniku kráľovstva SHS sa nestala hlavným mestom Slovinska, ale Drávskej bánoviny. Počas druhej svetovej vojny ju obsadili Taliani (1941-1943) a Nemci (1943-1945). Od roku 1945 je hlavným mestom Slovinska. Roku 1955 mu Josip Broz Tito udelil titul Mesto Hrdina. Centrom Slovinska v rámci SFRJ, bolo mesto až po vojne a po roku 1991 je aj centrom nezávislého Slovinska.
Kišiňov

Kišiňov (po slovensky nesprávne "Kišinev", rum. Chişinău, IPA /ki.ʃi.'nəu/, rus. "Кишинёв/Kišiniov") je hlavné a s počtom obyvateľov cez 600 000 aj najväčšie mesto Moldavska. Nachádza sa približne v strede republiky a spolu so svojim okolím tvorí samostatné municípium Kišiňov. 
Ekonomicky je to bezkonkurenčne najviac prosperujúce mesto Moldavska a je jedným z hlavných priemyselných centier a dopravných uzlov regiónu. Nachádza na rieke Bîc, čo je prítok rieky Dnester a je rozdelené na 5 administratívnych jednotiek. Mesto má rozlohu 120 km² a celý región 635 km².
Rozhodovanie

Rozhodovanie je súbor psychických procesov, ktorých zmyslom je vyhľadať optimálny cieľ a vhodný spôsob konania v určitej situácii ; druhá fáza vôľového konania, spočívajúca v riešení konfliktnej situácie; sekvencia krokov vedúca k vybratiu jedného variantu z možných riešení daného problému. Rozhodovanie môže vyústiť do rozhodnutia.
K cieľovým objektom sa viažu rôzne city subjektu. Rozhodovanie sa preto prežíva ako nepríjemný citový stav napätia. Citové prežívanie konfliktu sa jedinec snaží verbalizovať, slovne vyjadruje a spredmetňuje svoje city, či už v 'tichej' reči pre seba, alebo nahlas v slovných prejavoch k druhým ľuďom.
Satisfakcia

Satisfakcia (lat.) je zadosťučinenie za ujmu, urážku a pod. V práve poskytnutá náhrada v peniazoch za nemajetkovú ujmu.
Rozhovor

Rozhovor môže byť:
Sattva

Sattva (sans.) je najvyššia z troch gún, zložiek kozmickej energie prakrti, prejavujúca sa
svetlom, jasom, ľahkosťou, harmóniou, čistotou.
Rozhranie (interface)

Rozhranie (iné názvy: medzistyk, interfejs, interface) je v širšom zmysle miesto interakcie dvoch systémov alebo častí systémov, v užšom zmysle sa definuje napríklad ako spoločná hranica dvoch funkčných jednotiek, definovaná funkčnými vlastnosťami, signálovými vlastnosťami alebo inými vhodnými vlastnosťami. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Definícia.
Ukážky definícií rozhrania z literatúry:
Rozhranie vo výpočtovej technike.
Rozlišujú sa nasledujúce druhy rozhrania :
Vedecko-technická revolúcia

Vedecko-technická revolúcia je kvalitatívna zmena, prebiehajúca v systéme vedy a techniky; vyznačuje sa najmä vstupovaním techniky do etapy automatizácie, ktorá predstavuje generálnu orientáciu na uplatňovanie výsledkov vedecko-technickej revolúcie vo výrobe.
Reakcia

Reakcia je zmena správania ako odpoveď, odpoveď na vonkajší alebo vnútorný podnet (akciu).
Používateľské rozhranie

Používateľské rozhranie alebo užívateľské rozhranie alebo rozhranie človek-stroj sú programy a zariadenia, ktoré sú k dispozícii používateľovi systému na spracovanie dát. Môže byť pre rôznych používateľov stanovené rôzne; napr. operátori majú v porovnaní s normálnym používateľom spravidla prístup k podstatne väčšiemu počtu funkcií.
Používateľské rozhranie definuje tú časť systému, ktorú môže používateľ používať. Používateľské rozhranie je časť počítačového programu, s ktorou používateľ aktívne komunikuje.
Sáutrántika

Sáutrántika alebo v pálí suttantika (doslova: "tí, ktorí študujú sútry") je málopočetná škola hínajánového budhizmu tvorená predovšetkým intelektuálmi. Založil ju Kumáraláta odštiepením od sarvástivády asi v polovici 2. storočia pred Kr. Odmietli základný princíp sarvástivády „všetko existuje“.
Helena Rozinajová

Helena Rozinajová (* 8. máj 1931, Dvorníky† 21. október 1994) bola slovenská publicistka a vysokoškolská pedagogička, zakladateľka matrimoniálnej pedagogiky. V rokoch 19901992 poslankyňa SNR za KDH, členka Výboru SNR pre vzdelanie, vedu, kultúru a šport. Vo svojej publikačnej činnosti sa zaoberala prevažne výchovou mládeže pre manželský a rodinný život.
Jadrová reakcia

Jadrová reakcia je vzájomné pôsobenie jadier atómov a elementárnych častíc za vzniku nových jadier a častíc.
Externé odkazy.
pica
Rezervovanosť

Rezervovanosť môže byť:
Psychická reakcia

Psychická reakcia je zmena správania ako odpoveď, odozva organizmu na vonkajší alebo vnútorný podnet; závisí od konkrétneho podnetu, predchádzajúcej skúsenosti, súčasného stavu (vrátane zameranosti a aktuálnej motivácie).
Rozjímanie

Rozjímanie môže byť:
Réžia

Réžia je tvorivá umelecká činnosť zameraná na koordináciu a intergráciu jednotlivých zložiek a prvkov dramatickej štruktúry a na ich pretváranie do ideovo a štýlovo jednotného, celistvého diela (divadelného, filmového, televízneho a rozhlasového).
Je samostatnou umeleckou disciplínou vo všetkých dramatických umeniach: v
divadle divadelná réžia, vo filme filmová réžia, v televízii televízna réžia, v rozhlase rozhlasová réžia, pričom každé z dramatických umení má vlastné špecifiká režijnej tvorby.
Konečným cieľom réžie je realizácia divadelnej, filmovej, rozhlasovej a televíznej predlohy (dramatického textu, scenára, libreta) podľa vopred stanovenej režijnej koncepcie.
Hlavným tvorcom tejto realizácie je režisér.
Réžia ako uvedomelá a cieľavedomá tvorivá činnosť vznikla začiatkom 19. storočia v najstaršom z dramatických umení v divadle. Z divadelnej réžie sa ako samostatné varianty vyvinuli ostatné druhy réžie. Po 1945 sa réžia v Česko-Slovensku stala samostatným predmetom teoretického a praktického štúdia na vysokých školách múzických umení (AMU v Prahe, Janáčkova akademie múzických umění v Brne, VŠMU v Bratislave a AU v Banskej Bystrici).
Rozkaz

Rozkaz alebo nariadenie alebo príkaz je ústny alebo písomný prejav, ktorým sa niekomu (obyčajne podriadenému) záväzne ukladá určitá povinnosť (úloha).
Jean-Baptiste Say

Jean-Baptiste Say (* 5. január 1767, Lyon, Francúzsko – † 15. november 1832, Paríž) bol francúzsky ekonóm, predstaviteľ klasickej ekonómie, autor zákona trhu, podľa ktorého ponuka si automaticky vytvára dopyt, a teorie vyrobných činiteľov. 
Say zastával ekonomický liberalizmus.
Filmová réžia

Filmová réžia je umelecká a organizačná činnosť zjednocujúca všetky tvorivé a technické zložky, ktoré sa podieľajú na vzniku filmového diela. Úlohu vedúceho organizátora zastáva filmový režisér, ktorý vtláča celému realizačnému procesu jednotnú koncepciu a formu, či už ide o réžiu dokumentárneho filmu, hraného filmu alebo animovaného filmu. Špeciálnym druhom filmovej réžie je réžia dabingu.
Reaktológia

Reaktológia je mechanistická koncepcia, ktorá pokladá psychiku vysokorozvinutych živočíchov a človeka za aritmetický súčet reakcií na vonkajšie prostredie. Rozšírila sa v Rusku v 20. a 30. rokoch 20. stor.
Rozklad

Rozklad môže byť:
Scéna

Scéna môže byť:
Rezidencia

Rezidencia (lat.) môže byť:
Rezignácia

Rezignácia môže byť:
Realita

Realita môže byť: