Veľkrop

Veľkrop je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Patrí do centrálnej oblasti Nízkych Beskýd v doline pramennej oblasti potoka Vojtovec. Nadmorská výška v strede obce je 297 m n. m. a v chotári 250-505 m n. m. Mierne členitý povrch chotára tvoria flyšové vrstvy. Súvislá lesný porast je vo východnej časti (buk, breza).
Dejiny.
Vojnový cintorín obsahuje 127 hrobov. Z tohto počtu je 72 hromadných šácht a 55 jednotlivých hrobov. Cintorín vznikal postupne po skončení vojenských vojnových operácií v období prvej svetovej vojny. A taktiež z postupného exhumovania hrobov v miestach vojenských operácií.
Cintorín budovali vojenské jednotky, ktorých úlohou bola výstavba vojnových cintorínov a centralizácia roztrúsených hrobových miest do jedného priestoru. Na jeho výstavbe pracovalo niektoré z kriegsgräber kománd. Od septembra do októbra 1916 bolo pri Veľkropu exhumovaných 72 hrobov a pozostatky obetí prenesené na cintorín pri obci Veľkrop. Exhumovaných bolo 131 padlých vojakov. Hroby boli napr. na kóte 336 severozápadne od Varechoviec, medzi Veľkropom a Soľníkom, južne od obce Makovce, na kóte 450 pri Veľkrope, západne od spomínanej kóty a pod. Samozrejme sú to iba zlomky z celkového počtu, ale dokazujú systematické exhumačné práce už  v období vojny  a to na pomerne širokom priestore.
V obci Veľkrop boli vojenské vojnové operácie 1. svetovej vojny opakované. Prvýkrát ruské cárske vojská prenikli do Veľkropa začiatkom decembra 1914. O niekoľko dní boli rakúsko-uhorskou armádou vytlačené. Vo februári 1915 ruské cárske jednotky prenikli do Veľkropa znova. Obec sa po dobu nasledujúcich mesiacov marec až máj ocitla znova v epicentre bojov. K najťažším bojom na tomto úseku frontu došlo na prelome marca a apríla 1915 počas rozhodujúcej ruskej ofenzívy, ktorej cieľom bolo dosiahnuť prielom karpatského frontu a preniknúť do vnútrozemia Rakúsko-Uhorska. Tento cieľ sa nepodarilo splniť a z priestoru Veľkropa sa poslední ruskí vojaci stiahli v noci zo 4. na 5. mája 1915. Pozostatkom intenzívnej bojovej činnosti je vojnový cintorín nachádzajúci sa nad obcou. Vojnový cintorín Veľkrop je najväčší cintorín z prvej svetovej vojny na Slovensku. Miesto posledného odpočinku tu našlo 8662 vojakov rakúsko-uhorskej a ruskej armády. Z celkového počtu je známych len 11 vojakov. Zo širokého okolia boli exhumované vojnové hroby, ktoré boli prenesené na tento vojnový cintorín. Obnova vojnového cintorína začala v roku 2009. Podieľala sa na nej obec Veľkrop v spolupráci s Klubom vojenskej histórie Beskydy.
Vojnový cintorín.
Nad obcou sa nachádza najväčší cintorín na Slovensku z obdobia prvej svetovej vojny. V rokoch 2010 – 2018 bol cintorín zrekonštruovaný. Iniciátorom rekonštrukcie bol Klub vojenskej histórie Beskydy. Na cintoríne je pochovaných 8862 vojakov rakúsko-uhorskej a ruskej armády. Autorom centrálneho monumentu je krajinný architekt Marek Sobola. Pamätník na veľkropskom cintoríne vystihuje mimoriadne množstvo pochovaných vojakov, ktorí doteraz takýto pamätník nemali. Architekt na stavbu zvolil miestny domáci kameň z blízkeho okolia. Strohá architektúra centrálneho monolitu zapadá do krajiny a jeho tvar vychádza z analógie podobných stavieb, ktoré sa k tomuto účelu budovali po skončení prvej svetovej vojny. Na pamätníku je okrem latinských a pravoslávnych krížov kovaný letopočet 1914 – 1918 s ostnatým drôtom, ktorý je symbolom bojiska. Na jednotlivých krížoch pamätníka sú kovové lipové listy, ktoré symbolizujú pokoj a mier. Na obnove cintorína pracovalo viac ako 200 dobrovoľníkov zo Slovenska, Maďarska, Česka, Poľska, Ukrajiny a Rumunska.
Strom pokoja.
Pred pamätníkom sú vysadené dva pamätné stromy, duby letné v odrode Concordia. Názov odrody znamená v latinčine svornosť. Prvý zo stromov je vysadený ako časť medzinárodného projektu Strom pokoja, ktoré sú vysádzané aj na iných miestach Európy k pamiatke všetkým vojakom, ktorí padli v prvej svetovej vojne bez rozdielu národnosti a náboženstva. Druhý zo stromov vysadili maďarskí dobrovoľníci, ktorí počas rokov pracovali na obnove cintorína.