burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Andezit

Andezit je výlevná vyvretá hornina sivej až tmavosivej farby s častými porfyrickými výrastlicami minerálov. Andezitové lávy eruptujú s teplotou 900 až 1100 °C, ich erupcie sú často explozívne. Jeho hlbinným ekvivalentom je diorit do ktorého skupiny je zaraďovaný. Medzi hypoabysálne a subvulkanické ekvivalenty patria dioritové porfýry a lamprofýry - kersantit a spesartit.
Predterciérne andezity sú označované ako paleoandezit, predtým tiež porfyrit&lt;ref name="http://www.geology.cz"&gt;&lt;/ref&gt;.
Názov horniny je odvodený od názvu pohoria Andy, kde sa často vyskytuje. Zaviedol ho Ch. L. von Buch v roku 1836.
Petrografická charakteristika.
Andezity sa vyskytujú vo forme povrchových uloženín alebo malých, plytkých intrúzií. Majú afanitickú, porfyrickú, alebo sklovitú štruktúru. Percentuálny obsah SiO2 je 56 až 63 %, prípadne 52 až 65%.
Minerálne zloženie predstavuje vysoký obsah živcov (plagioklas), a nižšie obsahy (v rôznych pomeroch a kombináciách) kremeňa, biotitu, amfibolu, pyroxénov, vzácne olivínu. Porfyrické výrastlice tvorí plagioklas, pyroxény, amfibol, biotit. U andezitov je častá metasomatická premena - propylitizácia.
Farba horniny je sivá až tmavosivá. V prípade ak je hornina zvetraná, môže nadobúdať odtiene žltej, okrovej alebo červenej.
Pôvod andezitov.
Zdrojom produkcie andezitových magiem sú ostrovné oblúky a divergentné kontinentálne okraje, kde dochádza k poklesávaniu oceánskej kôry do plášťa. Názory na samotný vznik, resp. pôvod andezitovej magmy sú stále nejednotné. Sú rozdelené do dvoch skupín:
Výskyt.
Andezity sú podobne ako bazalty jednými z najrozšírenejších vulkanických hornín, ich blízke vzájomné prepojenie a podobný makroskopický vzhľad môže komplikovať ich rozlíšenie. Vznik andezitov je spojený so sopečnou aktivitou nad subdukčnými zónami, teda s pohoriami Andského typu. 
Vo svete sú známe predovšetkým z lokalít v Andách, kde dodnes vznikajú napr. v sopkách Cotopaxi a Popocatépetl. Iné aktívne sopky sa nachádzajú v Japonsku napr. Fudžisan, alebo v Indonézií - Krakatoa.
V krajinách strednej Európy sa aktívne andezitové vulkány už nenachádzajú. V Česku tvoria andezity zvyšky dnes už neaktívnej vulkanickej oblasti v okolí Uherského Brodu, Nezdeníc, Bojkovíc, Bánova, tiež v Tepelskej vysočine a v Českom stredohorí západne od Třebeníc. 
V Karpatoch na Slovensku, v Maďarsku a Rumunsku vytvárajú andezity prípadne ich pyroklastiká podstatnú časť neogénnych sopečných pohorí. Vyskytujú sa v Štiavnických a Kremnických vrchoch, Vtáčniku, Pohronskom Inovci, Krupinskej planine, Javorí, Poľane, Slanských vrchoch, Vihorlate, pohorí Bükk, Novohradských a Tokajských vrchoch. Na Slovensku sa okrem toho nachádzajú aj v geologicky starších oblastiach v Klenovskom Vepri a v Zemplínskych vrchoch.
Použitie.
Andezity patria medzi horniny, ktoré možno použiť ako kamennú drvinu, alebo stavebný kameň. Vyrába sa z neho štrk, štet, dlažobné kocky a obrubníky. Významným bol napríklad kameňolom v Šiatorskej Bukovinke, kde sa ťažili granátické andezity. Dlažobné kvádre na obrubníky, ktoré sa z nich vyrábali sa dnes nachádzajú prakticky po celom Slovensku.
NGC 2397

NGC 2397 je galaxia v súhvezdí Lietajúca ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 21. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 2398

NGC 2398 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 10. februára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 2399

NGC 2399 je trojhviezda v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil americký astronóm George Phillips Bond 26. februára 1853.
NGC 2400

NGC 2400 je trojhviezda v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil americký astronóm George Phillips Bond 26. februára 1853.
Kombinačný obvod

Kombinačné obvody sú digitálne obvody, kde stav výstupov závisí len od momentálneho stavu vstupov. V každom čase je možné priradiť akejkoľvek kombinácii vstupov vždy tú istú príslušnú výstupnú kombináciu.
Základné kombinačné obvody, ktoré realizujú len jednu jednoduchú logickú funkciu, sa nazývajú aj hradlo (jedným zo vstupov je možné "zahradiť" funkciu ostatých (zamedziť zmene výstupov)).
Správanie kombinačných obvodov sa definuje tabuľkou. Sú to veľmi jednoduché obvody, dajú sa zostaviť v jednoduchých prípadoch buď z NAND hradiel alebo v programovateľných logických obvodoch typu PAL/GAL.
V jednoduchých prípadoch sa navrhujú cez Karnaughovu mapu (ručne), pri zložitých pomocou McCluskey/Quine algoritmom (počítačom), a pri extrémne zložitých sa navrhujú mutáciou (počítačom, najlepšie multiprocesor).
Príklad:
Sekvenčný obvod

Sekvenčné obvody (nazývané aj sekvenčné automaty) sú digitálne elektronické obvody, u ktorých závisí stav výstupov okrem aktuálneho stavu vstupov aj od minulého stavu vstupov. Znamená to, že sekvenčné obvody majú pamäťové vlastnosti.
Najjednoduchšie základné sekvenčné obvody sa nazývajú preklápacie obvody (bežnejšie, i keď nespisovne, klopné obvody); tieto majú často ešte vlastnosti analógových obvodov.
Typické vstupy.
Časť sekvenčných obvodov je konštruovaná tak, že sa ich výstupy menia, len ak sa mení v niektorom smere jeden zo vstupov, tzv. hodinový vstup (angl. clock). Táto reakcia môže byť na nábežnú hranu (zmena z 0 na 1) alebo dobežnú hranu (zmena z 1 na 0) hodinového signálu, zriedkavo aj na obe hrany.
Sekvenčné obvody majú obvykle aj vstup pre reset, ktorým sa obvod dá uviesť do definovaného (počiatočného) stavu, napr. po pripojení napájacieho napätia.
Návrh.
Sekvenčné obvody sú trochu zložitejšie na návrh ako kombinačné ale zato zvládnu úlohy, na ktoré sa kombinačné vôbec použiť nedajú.
Návrhové algoritmy sú take isté ako pri kombinačných, ale pri návrhu sa započítavajú nielen vstupy ale aj stavy.
Zostaviť sa dajú pomocou hradiel (typicky NAND hradiel a klopných obvodov (preklápací obvod JK, preklápací obvod RS, ďalej KO) alebo PAL/GAL s KO, CPLD s KO alebo FPGA.
Rozdelenie.
Podľa typu návrhu sa delia na:
Slon africký

Slon africký (iné názvy: slon veľkouchý; stepná forma slona afrického, slon stepný, (?)slon savanový, ľudovo savanový slon; lat. "Loxodonta africana" alebo staršie "Elephas africanus") je druh z rodu "Loxodonta". Je to najväčší z troch žijúcich druhov slonov. 
Staršie zahŕňal aj dnešný samostatný druh slon pralesný ("Loxodonta cyclotis").
Slon stepný je aj slovenský názov jedného z tradičných poddruhov slona afrického - "Loxodonta africana oxyotis".
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov slon africký patrí medzi ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, od roku 2006 sa ich stavy znížili o 30%. 
Charakteristika.
Obýva rozličné habitaty od púští po horské dažďové lesy. Má väčšie uši ako slon ázijský a okrem toho nie 1, ale 2 výbežky na konci chobota. Obe pohlavia majú dopredu nasmerované a vyhnuté kly (používajú ich okrem iného na rozrýpavanie pôdy bohatej na minerály (najmä soľ), ktorú potom požierajú). Slony africké potrebujú obrovské množstvo potravy (a veľké územie na jej získanie), takže ich stáda neraz spôsobujú dramatické zmeny prostredia, najmä v čase dlhotrvajúceho sucha.
Súhrnné informácie:
Poddruhy.
Delenie na poddruhy je sporné. Rôzni autori uznávajú:
a) 0 poddruhov (Wilson and Reeder 2005).
b) 2 poddruhy::
c) 4 poddruhy – jedna verzia :
d) 4 poddruhy – iná verzia 
e) viac poddruhov
Okrem toho sa niekedy (najmä staršie) taxón "Loxodonta cyclotis" zaraďuje pod druh "Loxodonta africana". Ak sa potom tieto dva taxóny uznávajú ako poddruhy, tak sa slon africký ("Loxodonta africana") v širšom zmysle delí na poddruhy "Loxodonta africana africana" v širšom zmysle a "Loxodonta africana cyclotis". Je však alternatívne možné oba taxóny spojiť tak, že sa "Loxodonta africana" v širšom zmysle nakoniec delí na početné poddruhy – tie čo sú uvedené vyššie plus (prípadné) poddruhy "Loxodonta cyclotis".
Tak či onak sa pri takomto prístupe veľkosť zoznamu (možných) poddruhov druhu "Loxodonta africana" ďalej zvyšuje.
Hradlo AND-OR-INVERT

Hradlo AND-OR-INVERT (angl. "AND-OR-INVERT gate") je druh logického digitálneho elektronického obvodu zo skupiny kombinačných obvodov (hradiel).
Funkcia.
Hradlo AND-OR-INVERT je kombinačným logickým obvodom, odvodeným od základných hradiel hradlo AND, hradlo OR a hradlo NOT. Výstup je v log.0, ak na všetkých vstupoch ktoréhokoľvek z AND hradiel je log.1.
Táto zvláštna funkcia slúži najmä na dekódovanie adresy. Na vstupy AND hradiel sú privedené adresné vodiče, niektoré invertované a niektoré priamo; a ak nastane požadovaná kombinácia (t. j. požadovaná adresa), výstup obvodu prejde do log.0 (u pamätí a periférnych obvodov pripájaných k mikroprocesorom je povoľovací vstup obvykle konštruovaný ako invertujúci, t. j. aktívny v log.0). Rôznou kombináciou invertorov adries na jednotlivých AND členoch sa dosiahne aktivácia výstupu pri niekoľkých vybraných adresách.
Prevedenie.
AND-OR-INVERT hradlo sa síce vyskytuje v bežných rodinách logických obvodov ako integrovaný obvod, ale ide o zastarané obvody. Boli plne nahradené programovateľnými logickými obvodmi PAL/GAL a vyskytujú sa aj ako zaintegrované napr. v čipsetoch matičných dosiek počítačov.
Tretí stav (elektronika)

Tretí stav (alebo vysokoimpedančný stav) v elektronike je taký stav výstupného obvodu digitálneho integrovaného obvodu, keď nie je zopnutý ani jeden z výstupných tranzistorov. Takýmto výstupom tečie len nepatrný zvyškový (zvodový) prúd. 
Názov "tretí stav" poukazuje na to, že výstup v tomto stave nie je ani v stave logická 0 ani 1, čo sú dva bežné logické stavy. Nemyslí sa tým však, že výstup je schopný realizovať viacúrovňovú logiku.
Výstup, ktorý je možné uviesť do tretieho stavu sa nazýva trojstavovateľný.
Príklady obvodov s trojstavovateľnými výstupmi v skupine 7400: 74xx125, 74xx245, 74xx573.
John Charles Polanyi

John Charles Polanyi (* 23. január 1929, Berlín, Nemecko) je kanadský chemik narodený v Nemecku. V roku 1986 získal spolu s Dudley Herschbachom a Yuan Leeom Nobelovu cenu za príspevky v oblasti dynamiky elementárnych chemických procesov.
Život.
Polanyi sa narodil v Berlíne ako syn maďarského chemika Michaela Polanyiho. Rodina sa v roku 1933 odsťahovala do Anglicka kde Polanyi študoval na univerzite v Manchestri a v roku 1952 získal aj doktorát. V roku 1952 emigroval do Kanady kde pracoval v Národnom výskumnom úrade. V roku 1956 odišiel študovať na Univerzitu v Toronte kde pôsobil do roku 1974 ako profesor.
Reset

Reset (z angl.) je v digitálnej elektronike rýchle uvedenie sekvenčného logického obvodu do počiatočného stavu stanoveného návrhom obvodu.
Kvôli umožneniu resetovania majú sekvenčné obvody vyvedený osobitný vstup, ktorý sa tiež nazýva "reset" (alebo "resetovací vstup").
Aktívna úroveň resetovacieho vstupu môže byť
Reset môže byť
Najdôležitejšia funkcia resetu je uviesť sekvenčný obvod do definovaného počiatočného stavu po pripojení napájania, keď môže obvod byť v nedefinovanom stave. Obvykle sa tiež aktivuje reset v čase poklesu napájacieho napätia, aby obvody pri nižšom než predpísanom napájacom napätí svojím nedefinovateľným správaním nepoškodili pripojené zariadenia (napr. aktuátory, pamäte apod.).
Pre generovanie resetovacej úrovne sa vyrába zvláštna skupina integrovaných obvodov (resetovací obvod), ktorá je kombináciou napäťovej referencie, komparátora a časovacieho obvodu. 
Resetovacie obvody môžu byť
Resetovacie obvody sa vyrábajú v kombinácii:
Obvykle sa používa jeden resetovací obvod na reset celého elektronického zariadenia (napr. počítača). Niektoré zložitejšie obvody (napr. mikrokontroléry) zvyknú mať resetovací obvod zaintegrovaný.
Príklady resetovacích obvodov: TL7705, MAX691, MAX810.
Vicente Aleixandre

Vicente Aleixandre vlastným menom Vicente Pío Marcelino Cirilo Aleixandre y Merlo (* 26. apríl 1898, Sevilla – † 14. december 1984, Madrid) bol španielsky básnik, príslušník slávnej "Generácie 1927".
Je nositeľom Nobelovej ceny za literatúru za rok 1977.
Dielo.
V slovenčine vyšlo:
Tretí stav

Tretí stav môže byť:
Veľryba biskajská

Veľryba biskajská alebo veľryba čierna () je druh veľryby. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov veľryba biskajská patrí medzi kriticky ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci. Odhadovaný počet dospelých jedincov je 200250. Od roku 2011 klesli stavy približne o 15%. Dôvodmi sú poranenia spôsobené loďami, uviaznutie do rybárskych sietí a pokles reprodukcie.
Kel (zub)

Kel je modifikovaný zväčšený zub, vyčnievajúci z úst niektorých cicavcov.
Kly slúžia zvieratám na rôzne účely, napríklad na obranu alebo vyrývanie potravy. U niektorých druhov majú kly iba samce.
Veľryba čierna

Veľryba čierna môže byť:
Kel

Kel (zastarano resp. nárečovo aj: "keľ, kél, khel"; etymológiu pozri v článku kapusta obyčajná) môže byť:
Kel (nárečovo aj "kelč") môže byť:
Šesťlúčovky

Šesťlúčovky alebo šesťlúčové koraly (lat. Hexacoral(l)ia, Zoantharia) je podtrieda koralovcov. 
Počet sept a ramien je násobkom šiestich, no tento pomer nemusí byť vždy presne dodržaný. Sú odvodenou skupinou koralov, pretože planula pri premene na polypa prechádza osemlúčovým štádiom. Vnútorná „kostra“ v mezoglei chýba. Tvoria agregácie, no mnohé druhy žijú solitérne. 
Systematika.
podtrieda: šesťlúčovky (Hexacoralia):
Konárniky

Konárniky (lat. Madreporarida, Scleractinida, Scleractinia) sú rad šesťlúčových koralovcov. 
Je to početná skupina koralov tvoriacich agregácie. Žijú v malých hĺbkach a mnohé sú významným činiteľom pri tvorbe hornín (vápenca). Medzi zástupcov radu patra napr.: koral hubovitý ("Fungia fungitas"), koral mozgovitý ("Diploria cerebriformis"), "Madrepora eurystoma", typický atolotvorný druh.
Sasanky

Sasanky alebo aktínie (lat. Actiniarida, Actiniaria) sú rad šesťlúčových koralovcov. 
Sú to solitérne polypy väčších rozmerov než drobné koraly, veľké druhy majú aj 30 – 50 cm. Rozšírenou spodnou stranou tela sa môžu pomaly posúvať po dne. Nemajú schránku, len pevnejšiu pokožku. Ich trávenie je už typicky extracelulárne – dokážu stráviť aj väčšie rybky, ktoré omráčili knidoblastami na ramenách. Typickým zástupcom je napr.: sasanka konská ("Actinia equina"). V Stredomorí je bežná "Aiptasia mutabilis". Na prázdnych ulitách, obývaných pustovníckym rakom (najmä "Pagurus prideauxi") žije "Adamsia palliata". Rak sa s ulitou pohybuje, takže sasanka má o potravu postarané; sasanka ho zas chráni svojimi pŕhlivými bunkami. Ide o zjavný príklad symbiózy.
Zobák

Zobák je modifikácia čeľustí, ktorá je typickým znakom vtákov. Vyskytuje sa však aj u iných zvierat, napríklad mnohých dinosaurov a niektorých cicavcov (vtákopysk). Tvorí ho kosť zvonka krytá rohovinou.
Sasankovky

Sasankovky (lat. Ceriantharida, Ceriantharia) sú rad šesťlúčových koralovcov. Sú to solitérne polypy s veľmi kontraktilným telom. Žijú v rúrkach z piesku na dne mora. V nebezpečenstve sa bleskovo vtiahnu do rúrky. Zástupcom radu je napr. "Cerianthus membranaceus"
Systematika.
rad sasankovky (Cerianthari(d)a):
Lymská borelióza

Lymská borelióza je infekčné bakteriálne ochorenie (spirochéta "Borellia burgdorferi"), ktoré postihuje celý organizmus. Prenáša sa kliešťami ("Ixodes").
Objav.
Na začiatku 20. storočia bol v Európe Erythema migrans spojený s uštipnutím kliešťa. Ako samostatné ochorenie bola lymská borelióza uznaná v roku 1976. V obci Lyme (Connecticut, USA) boli deti, o ktorých sa myslelo, že majú reumatoidnú artritídu. Bol u nich objavený Erythema migrans v spojení s uhryznutím kliešťom. V roku 1982 bola objavená nová baktéria "Borrelia burgdorferi" u kliešťov aj u pacientov s lymskou boreliózou.
Klinické prejavy.
Podľa Török, Cooke a Moran (2017)::
Liečba.
Boreliózu možno liečiť antibiotikami. Doposiaľ nie je v medicíne zhoda ohľadom samotnej existencie chronickej boréliovej infekcie a dĺžky liečby. IDSA (Infectious Disease Society of America) - Spoločnosť pre infekčné choroby zastáva názor, že borelióza je ľahko liečiteľná, na liečbu postačuje najviac 28 dní. V opozícii k nej stojí ILADS (International Lyme and Associated Diseases Society of America) - Medzinárodná spoločnosť pre boreliózu a pridružené choroby, ktorá tvrdí, že borelióza môže byť perzistentná, dlhodobá choroba, ktorej liečba je veľmi komplikovaná. Podľa jej názoru liečba trvá zvyčajne mesiace, ale môže aj roky. 
Borélia sa na Slovensku vyskytuje skoro na celom území (pozri zoznam ohnísk).
Kliešte však neprenášajú len baktérie borélia, ale môžu prenášať aj iné koinfekcie ako napr. baktérie rodu "Bartonella" a "Ehrlichia", prvoky rodu "Babesia" a iné, ktoré môžu liečbu lymskej boreliózy komplikovať. Predpokladá sa, že na rozšírenie baktérií musí byť kliešť prisatý na tele aspoň 36 hod. S dlhšou dobou prisatia sa pravdepodobnosť prenosu baktérie zvyšuje. 
Vakcína proti lymskej borelióze bola uvedená na trh v Spojených štátoch v rokoch 1998 až 2002, ale bola stiahnutá z trhu pre nízky dopyt. Nové vakcíny sú vo vývoji.
Zoznam štátov podľa indexu ľudského rozvoja

Toto je zoznam štátov podľa indexu ľudského rozvoja (HDI) vydávaný Organizáciou spojených národov vo svojej výročnej správe o programe rozvoja. Index sa považuje za dôveryhodný ukazovateľ bohatstva štátov. Štáty, takmer všetci členovia OSN a niekoľko závislých území je rozdelených do štyroch skupín na základe ich HDI: viac ako 0,800 je veľmi vysoký, medzi 0,700 a 0,799 je vysoký, medzi 0,550 až 0,699 je stredný a menej ako 0,550 je index ľudského rozvoja nízky. Z príčiny nedostatku údajov niektoré štáty a závislé územia v zozname chýbajú.
Fabio Casartelli

Fabio Casartelli (* 16. august 1970, Como, Taliansko – † 18. júl 1995, Tarbes, Francúzsko) bol taliansky cyklista.
Amatérska kariéra.
Najväčší úspech vo svojej kariére dosiahol Fabio Casartelli ešte ako amatér na letnej olympiáde v Barcelone v roku 1992. Na 194 kilometrových cestných pretekoch skončil prvý pred Erikom Dekkerom z Holandska a tretím lotyšom Dainisom Ozolsom.
Profesionálna kariéra.
Rok po triumfe na olympiáde prešiel Fabio Casartelli k profesionálom. Najprv pretekal za tím Ariostea, za ktorý vyhral etapu na pretekoch Settimana Bergamasca, bol druhý v etape na Tour of Switzerland a na Giro d´Italia skončil na 107 mieste v celkovej klasifikácii.
V roku 1994 prešiel do tímu ZG-Mobili – tu stojí za zmienku jedine 15. miesto na Giro di Toscania.
V roku 1995 prestúpil do tímu Motorola. V ich drese skončil šiesty v pretekoch Classica Costa del Almeria, vyhral jednu etapu na Tour de Switzerland a tretie miesto v etape na Tour of Murcia. Za tieto výkony ho jeho tím nominoval na Tour de France, spolu s ním boli v družstve: Alvaro Mejia, Frankie Andreu, Lance Armstrong, Steve Bauer, Kaspars Ozers, Andrea Peron, Jack Swart a Sean Yates.
Smrť.
18. júla 1995 sa išla 15. etapa Tour de France zo Saint-Girons do Cauterets. V zjazde z horského priesmyku Col de Portet d'Aspet v Pyrenejách došlo k hromadnému pádu viacerých cyklistov. Fabio Casartelli narazil hlavou do betónového stĺpika, pričom utrpel zranenia lebky a krčnej chrbtice. Hoci mu bola poskytnutá prvá pomoc a okamžite bol helikoptérou prevezený do najbližšej nemocnice, lekári mu už nedokázali pomôcť - mohli len konštatovať smrť.
Je otázne, či by Fabiovi zachránila život cyklistická prilba. Je to málo pravdepodobné, pretože náraz bol do miesta, ktoré prilba nechráni, a zrážka sa stala v rýchlosti blízko /h – takýto náraz bežná prilba nedokáže absorbovať.
Vedenie Tour de France na znak smútku nad smrťou Fabia Casartelliho zrušilo nasledujúcu etapu. Nepretekalo sa, celý pelotón prešiel etapu spolu v pokojnom tempe. Vpredu išiel tím Motorola a za ním na jednom zo sprievodných áut Fabiov bicykel s čiernymi stuhami. 
Na mieste nehody umiestnilo vedenie Tour de France a tím Motorola pamätnú dosku. Neďaleko miesta nehody je pamätník so slnečnými hodinami, na ktorých sú vyznačené tri dátumy: deň, kedy sa Fabio narodil, dátum úmrtia a dátum, kedy vyhral zlatú olympijsku medailu. Bicykel, na ktorom Fabio Casartelli zahynul, je uložený v kaplnke v Madonna del Ghisallo neďaleko jeho rodiska.
Richard Kruspe

Richard Zven Kruspe (* 24. jún 1967, Wittemburg) je nemecký hudobník, známy predovšetkým ako gitarista skupiny Rammstein.
Život.
Má dve staršie sestry a staršieho brata. Jeho rodičia sa rozviedli, keď bol ešte malý. Matka si vzala iného muža, s ktorým Richard dobre nevychádzal. Potom sa presťahovali do dedinky Weisen. Venoval sa boxu. Je vyučený kuchár, ale pracoval ako predavač. Keď mal 16, navštívil Česko-Slovensko, kde si kúpil gitaru. Najskôr len kvôli výhodnému predaju, ale potom sa na ňu začal učiť a nechal si ju. V 19 rokoch sa presťahoval na Lychener Straße, pretože už bol znudený miestnou hudbou.
V Nemecku robil hudbu sám, pretože ho tam nikto nepoznal. Dva roky býval v apartmáne, kde mal gitaru a bicie. 10. októbra 1989 sa omylom priplietol do demonštrujúceho davu, kde ho niekto udrel do hlavy a následne ho zatkli. Strávil šesť dní vo väzení. Potom sa rozhodol opustiť východné Nemecko, cez Česko-Slovensko a Maďarsko sa dostal do západného Nemecka. Keď padol Berlínsky múr, vrátil sa späť do Berlína.
V roku 1991 začal hrať v skupine Orgasm Death Gimmick. V roku 1992 sa mu narodila prvá dcéra, Khira Li Lindemann. Jej matka je ex-manželka speváka skupiny Rammstein - Tilla Lindemanna. V tom istom roku sa s Tillom a Oliverom Riedlom vydali do USA. Tam sa rozhodli, že nebudú robiť americkú hudbu, ale budú si zakladať na nemeckom prízvuku. 
Richard sa v roku 1999 oženil s modelkou z Juhoafrickej republiky, Caron Bernstein. Svadobný obrad bol židovský, pričom Richard zložil hudbu. Rozviedli sa niekedy medzi rokmi 2003 a 2004.
V roku 2006 vydal svoj sólový projekt „Emigrate“.
Hovorí veľmi dobre anglicky s americkým prízvukom.
Paul Landers

Paul H. Landers (* 9. december 1964, Brest-Litovsk, Bielorusko) je nemecký hudobník, známy predovšetkým ako gitarista skupiny Rammstein.
Život.
Jeho rodné meno je Heiko Paul Hiersche. Niekde sa uvádza, že sa narodil v Nemecku. Je druhý najstarší člen v skupine Rammstein. Má dve deti. Chlapca Emila 1991 a dievča 2001. Keď bol malý, býval chvíľu v Moskve. Jeho otec je učiteľ jazykov. Jeho matka je Poľka a učí na špeciálnej škole. Paul sa učil od 12 do 13 rokov hrať na klavír. V dvadsiatich rokoch si vzal Nikki Landers. O dva roky neskôr sa s ňou rozviedol, ale nechal si meno Landers. Od roku 1983 až do roku 1993 vystriedal mnoho kapiel. Nejznámejšia však bola Feeling B. Bola to veľmi populárna Východonemecká punková skupina, známa aj z filmu „Flüstern und Schreien“. Paul má rád skupiny Pantera, Metallica a Sex Pistols. Vie trošku rusky.
Rudolph Arthur Marcus

Rudolph Arthur Marcus (* 21. júl 1923, Montreal, Kanada) je kanadský chemik.
V roku 1992 získal Nobelovu cenu za svoje príspevky k teórii reakcií s presunom elektrónov v chemických systémoch.
Titul B.Sc. získal v roku 1943 a Ph.D. v roku 1946 na McGill University. V roku 1958 sa stal občanom USA. V súčasnosti je profesorom v Caltechu.
Juraj Dlhoruký

Juraj Dlhoruký (po rusky "Юрий Долгорукий" - Jurij Dolgorukij) (* 90. roky 11. storočia – † 15. máj 1157, Kyjev) bol suzdaľským kniežaťom a veľkokniežaťom kyjevským, šiestym synom Vladimíra II. Monomacha. Je považovaný za zakladateľa Moskvy.
Život.
Po smrti otca Vladimíra Monomacha (1125) a obzvlášť po smrti brata Mstislava (1132) sa jednotný kyjevský štát začal rozpadať na menšie kniežatstvá, kde vládli jednotlivé kniežatá z rodu Rurikovcov. Juraj vládol od roku 1125 v rostovsko-suzdaľskom kniežatstve, ktoré začalo rýchlo nadobúdať význam. Jeho hlavné sídlo preniesol zo starobylého Rostova do významného obchodného strediska Suzdaľu. 
Po roku 1132 sa pokúsil zmocniť juhoruských území, vrátane Pereslavľa a Kyjeva (za čo si vyslúžil prezývku „Dlhoruký“).
V dobe jeho vlády je po prvýkrát v letopisoch spomínaná Moskva (1147), ktorú dal v roku 1156 opevniť a v roku 1154 založil mesto Dimitrov.
V roku 1149 porazil vojská Izjaslava II. a ovládol Kyjev, ale v roku 1151 bol nútený vrátiť sa do Suzdaľu. O štyri roky neskôr (1155) nakoniec Kyjev ovládol. V roku 1157 bol pravdepodobne kyjevskými bojarmi otrávený.
Pamiatky.
V roku 1954 na Sovietskom námestí (teraz Tverskom) v Moskve bol odhalený pamätník Juraja Dlhorukého od autorov A.P.Antropova, N.L.Štamma a S.M.Orlova. Juraj je tiež vyobrazený na pamätnej plakete vydanej k 800. výročiu prvej písomnej zmienky o Moskve.
Berounka

Berounka je rieka v západných a stredných Čechách. Je to významný ľavostranný prítok Vltavy a vzniká sútokom štyroch riek:
Za bod, od ktorého sa rieka volá Berounka sa považuje sútok Mže a Radbuzy v Plzni. Do Vltavy ústi v Prahe-Lahoviciach.
Biopsia

Biopsia (gr. "bios" - život, "opis" - videnie) je lekársky zákrok, pri ktorom sa odoberá z tela človeka vzorka tkaniva na histologické alebo cytologické vyšetrenie. Jej cieľom je stanoviť diagnózu a určiť rozsah ochorenia. Termín „biopsia“ prvýkrát použil francúzsky dermatológ Ernest Henri Besnier. Do istej miery synonymom a príbuzným zákrokom je punkcia.
Druhy biopsie.
V prípade nehmatných lézií musí byť oblasť záujmu označená vpichom ihly alebo značkovacieho drôtu pod kontrolou príslušnej zobrazovacej metódy, ktorá podozrivé ložisko „vidí“. Možné je i označenie farbou, tá však rýchlo difunduje do okolia a značkovanie týmto spôsobom nie je dostatočne isté. Takéto „značkovanie“ sa najčastejšie používa pri ložiskách v prsníku.
Výber jednotlivej metódy je prísne individuálny, závisí napríklad od miesta, veľkosti a predpokladaného charakteru ložiska, od požadovanej presnosti vyšetrenia (cytológia alebo histológia), od stavu pacienta a podobne.
Biopsiu vykonávajú najčastejšie rádiológovia, gastroenterológovia a chirurgovia.
Častica beta

Častica beta (prúd častíc beta sa nazýva žiarenie beta; iné názvy pozri nižšie) je častica (konkrétnejšie: elektrón alebo pozitrón), ktorú vysiela rádioaktívne jadro prvkov pri tzv. beta rozpade. 
Názvy.
Slovenské názvy častice sú: častica beta, častica formula_1; podľa niektorých názorov jazykovo nevhodne: betačastica, beta-častica , beta častica, formula_1-častica, formula_1 častica; staršie: formula_1-partikula.
Slovenské názvy žiarenia sú:
Charakteristika.
Častica beta sa pohybuje rýchlosťou blízkou rýchlosti svetla (299 000 km/s). Častice beta nesú elektrický náboj takže ich pohyb môže byť ovplyvňovaný elektrickým poľom. Častice beta sú elektróny (so záporným nábojom) alebo pozitróny (s kladným nábojom). Ich prenikavosť je väčšia než pri alfa časticiach, môžu prenikať materiálmi s nízkou hustotou alebo malou hrúbkou. Na ich zastavenie stačí vrstva vzduchu hrubá 1 m alebo kovu s hrúbkou 1 mm.
Punkcia

Punkcia je chirurgický zákrok, ktorého cieľom je odber alebo odsatie tekutého materiálu z tela človeka. Ten sa následne väčšinou posiela na cytologické, kultivačné a biochemické vyšetrenie. 
Tento termín sa pomerne často používa ako synonymum biopsie, kde však ide o odber zo solídneho tkaniva.
Spôsob výkonu.
Po dezinfekcií miesta vpichu a lokálnom umŕtvení (ktoré ale v mnohých prípadoch nie je potrebné) sa tenkou ihlou preniká do cieľovej oblasti a do striekačky sa nasaje potrebné množstvo tekutého obsahu.
Slezina

Slezina je orgán brušnej dutiny, uložený pod ľavou bránicou. Svojou funkciou patrí k cievnemu a lymfatickému systému.
Anatómia.
Slezina je uložená pod ľavou bránicou, naľavo od žalúdka. Má oválny tvar, vínovočervenú farbu, hladký a lesklý povrch. Slezina je 10 – 13 cm dlhá, 6 – 8 cm široká a 3 – 4 cm hrubá, váži 120 – 160 gramov. Má 2 plochy: "facies diaphragmatica" – konvexnú a priliehajúcu na bránicu; a "facies visceralis" – konkávnu, do brucha obrátenú; a 2 okraje: "margo superior" – horný, ostrý okraj; a "margo inferior" – dolný, tupý okraj. "Hilus lienis" je miesto na facies visceralis, kde do sleziny vstupujú a vystupujú cievy.
Oleg (Kyjevská Rus)

Oleg, prezývaný "Múdry" (* 879 – † 912), bol knieža Rusi, Rurikov príbuzný a jeho následník. 
Život.
Ujal sa vlády nad Rusou po Rurikovej smrti v roku 879, ako regent za jeho syna Igora Rurikoviča. Oleg však rýchlo upevnil svoju vládu a neodovzdal ju Igorovi až do smrti. Zo svojho vtedajšieho sídla, Veľkého Novgorodu, vybral sa na podrobenie významného obchodného strediska Krivičov, Smolenska v r. 882. Ako hovorí Povesť dávnych liet, v tom istom roku Oleg vyrazil na Kyjev, v ktorom vládli vtedy Rurikovi bývalí druhovia, Askold a Dir. Oleg si Kyjev podmanil, a Askolda a Dira pravdepodobne vlákal do pasce a prikázal úkladne zabiť.
Oleg preniesol svoje sídlo do Kyjeva, lebo toto mesto ponúkalo priaznivejšie podmienky na uskutočňovanie diaľkového obchodu a Novgorod urobil závislým od Kyjeva. Okamih spojenia dvoch najvýznamnejších východoslovanských stredísk pod jedinú vládu sa tradične označuje ako založenie najstaršieho ruského štátu, Kyjevskej Rusi.
Zdroje informácií o Olegovi sú skúpe a nie vždy spoľahlivé, ale je známe, že sa pričinil o zjednotenie východných Slovanov, a podriadil si okrem iného kmene Severanov, Radimičov, Uličov a Tivercov, čo bolo príčinou vojny s kočovnými Chazarmi. Oleg vyšiel z vojny víťazne a zničil chazarské prístavy pri Kaspickom mori.
Nadviazal tiež obchodné a politické kontakty s Byzantskou ríšou. Pravdepodobne v roku 907 vyrazil na výpravu do Konštantínopola, čo skončilo podpísaním mieru, ktorý bol zároveň prvou obchodnou zmluvou v ruských dejinách, s byzantským cisárom Levom VI.
Oleg zomrel v roku 912, podľa legendy na uštipnutie hadom, ktorý vyliezol z lebky mŕtveho koňa.
Krvný tlak

Krvný tlak (KT) je tlak vyvíjaný krvou na steny ciev. Najvyšší je v aorte a veľkých tepnách a je vytváraný sťahom (kontrakciou) komôr srdca. Štandardné hodnoty KT u dospelého človeka v pokoji sú Hg počas kontrakcie (systoly) komôr a Hg počas uvoľnenia (diastoly) komôr.
Systolický alebo horný tlak krvi zodpovedá tlaku v tepnách počas systoly, čiže sťahu komôr. Diastolický alebo dolný tlak krvi zodpovedá tlaku v tepnách počas diastoly, čiže plnenia komôr krvou. 
Historicky sa udáva v mm Hg, teda v milimetroch ortuťového stĺpca, nové označenie tejto jednotky je torr. Udávanie v jednotkách SI (kilopascaloch) sa v praxi neujalo. 
Abnormálne hodnoty krvného tlaku.
Hypertenzia je definovaná ako krvný tlak, ktorého hodnota presahuje hodnotu 140/90 mm Hg 
O hypotenzii zvyčajne hovoríme, ak je systolický krvný tlak nižší, ako 90 mm Hg. Sú však ľudia, napríklad drobnej postavy, ktorí majú trvalo nižšie hodnoty krvného tlaku bez toho, aby im to spôsobovalo zdravotné ťažkosti alebo riziká.
Meléna

Meléna je čierna, obvykle redšia dechtovitá stolica. Má vzhľad a konzistenciu krému na topánky. Je prejavom krvácania do hornej časti tráviacej trubice (žalúdok, tenké črevo) a jej sfarbenie a konzistencia je podmienená natrávenou krvou. O konečnom vzhľade rozhoduje veľkosť krvácania a rýchlosť pasáže obsahu čreva.
Železničná trať Užhorod – Haniska

Železničná trať Užhorod – Haniska je širokorozchodná železničná trať z Užhorodu do Hanisky pri Košiciach, ktorá bola vybudovaná najmä pre dopravu železnej rudy do Východoslovenských železiarní.
Dejiny.
Širokorozchodná trať bola budovaná na základe dlhodobej zmluvy o vzájomnej spolupráci medzi bývalým Česko-Slovenskom a Sovietskym zväzom, ktorá stanovovala taký vysoký objem dovozu sovietskej železnej rudy, že kapacitné možnosti prekladiska v Čiernej nad Tisou nepostačovali. Problémy vznikali hlavne v zimných mesiacoch, pri prekládke železnej rudy, ktorú bolo treba rozmrazovať v špeciálnych tuneloch. Po dobudovaní Východoslovenských železiarní v Košiciach bola vzniknutá situácia neúnosná. Preto boli v roku 1963 vypracované varianty trasovania širokorozchodnej trate z Užhorodu do Hanisky. Výstavba sa začala 5. novembra 1965 a skúšobná prevádzka začala 1. mája 1966.
Opis trate.
Železničná trať Užhorod – Haniska začína v ukrajinskom Užhorode, po necelých 8 kilometroch vstupuje na územie Slovenska a po 2 kilometroch vchádza do železničnej stanice Maťovce. Trať ďalej pokračuje súbežne s normálne rozchodnou traťou z Veľkých Kapušian cez Trebišov, kde je v kilometri 42,105 napojená do závodu vagónky Trebišov. Výnimkou je len krátky úsek južne obchádzajúci Bánovce nad Ondavou, kde je trať vedená samostatne mimo trate rozchodu 1 435 mm. Pri obci Kalša sa pripája k dvojkoľajnej trati z Čiernej nad Tisou do Košíc, prechádza popri obci Valaliky a končí v Haniske, kde bolo pre potreby širokorozchodnej trate vybudované depo. Trať bola v roku 1978 v celom úseku dodatočne elektrifikovaná jednosmernou trakčnou sústavou 3 kV.
Vzhľadom na to, že trať je jednokoľajná, boli vybudované výhybne pri obciach a mestách od Maťoviec: Výhybňa Vojany, Výhybňa Budkovce, Výhybňa Trebišov, Výhybňa Slivník, Výhybňa Slančík a Výhybňa Hornád.
Technické parametre trate.
Na trati premávajú vlaky celkovej hmotnosti až 4 500 ton (súprava vozňov 4300, HDV okolo 200).
NGC 2401

NGC 2401 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. marca 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.6.
NGC 2402

NGC 2402 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.1.
NGC 2404

NGC 2404 je hviezdna asociácia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 2. februára 1886.
NGC 2405

NGC 2405 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.1.
NGC 2406

NGC 2406 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 7. februára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.2.
NGC 2407

NGC 2407 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 7. februára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.8.
NGC 2408

NGC 2408 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. januára 1830.
NGC 2409

NGC 2409 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 12. februára 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.3.
NGC 2410

NGC 2410 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 2. februára 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2411

NGC 2411 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 7. februára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.6.
NGC 2412

NGC 2412 je hviezda v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil Gerhard Lohse v roku 1886.
NGC 2413

NGC 2413 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786.
NGC 2414

NGC 2414 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,9.
NGC 2415

NGC 2415 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.2.
NGC 2416

NGC 2416 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 26. januára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.6.
NGC 2417

NGC 2417 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.1.
NGC 2418

NGC 2418 (tiež Arp 165) je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. januára 1874. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s difúznymi vláknami.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.4.
NGC 2419

NGC 2419 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1788. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3 mag. Je treťou najžiarivejšou z vyše 150 guľových hviezdokôp našej Galaxie. Leží o viac než stotisíc svetelných rokov ďalej než Veľký Magellanov mrak, naša sprievodná galaxia.
NGC 2420

NGC 2420 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. novembra 1783.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8.3.
NGC 2421

NGC 2421 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. januára 1799.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8.3.
NGC 2423

NGC 2423 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6.7.
NGC 2424

NGC 2424 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 6. februára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.8.
NGC 2425

NGC 2425 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. marca 1793.
NGC 2426

NGC 2426 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.2.
NGC 2427

NGC 2427 je galaxia v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.6.
NGC 2428

NGC 2428 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
NGC 2429

NGC 2429 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 10. marca 1874.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.8.
NGC 2430

NGC 2430 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
NGC 2431

NGC 2431 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.5.
NGC 2432

NGC 2432 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.2.
NGC 2433

NGC 2433 je trojhviezda v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. januára 1828.
NGC 2434

NGC 2434 je galaxia v súhvezdí Lietajúca ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.3.
NGC 2435

NGC 2435 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.7.
NGC 2436

NGC 2436 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. februára 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.5.
NGC 2438

NGC 2438 je planetárna hmlovina v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
Zdanlivo je súčasťou hviezdokopy M46. V skutočnosti nepatrí do hviezdokopy, ale leží pred ňou. Jej celková jasnosť dosahuje iba jedenástu magnitúdu, preto je pozorovateľná len ďalekohľadmi s priemerom objektívu aspoň 10 cm. Hmlovina leží asi 7 oblúkových minút severne od stredu kopy a je vzdialená okolo 3300 ly.
NGC 2439

NGC 2439 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6.9.
NGC 2440

NGC 2440 je planetárna hmlovina v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9.4.
NGC 2441

NGC 2441 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 8. augusta 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.1.
NGC 2442

NGC 2442 je galaxia v súhvezdí Lietajúca ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.4.
NGC 2444

NGC 2444 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 18. januára 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.9.
NGC 2445

NGC 2445 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 18. januára 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.9.
NGC 2446

NGC 2446 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. februára 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.9.
NGC 2448

NGC 2448 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. januára 1831.
NGC 2449

NGC 2449 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 18. januára 1874.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.5.
NGC 2450

NGC 2450 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 26. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.7.
NGC 2451

NGC 2451 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 2.8.
NGC 2452

NGC 2452 je planetárna hmlovina v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 2453

NGC 2453 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. februára 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8.3.
NGC 2454

NGC 2454 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. januára 1874.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 2455

NGC 2455 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. februára 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.2.
NGC 2456

NGC 2456 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. februára 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.2.
NGC 2457

NGC 2457 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 10. marca 1874.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.4.
NGC 2458

NGC 2458 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.5.
NGC 2459

NGC 2459 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. decembra 1785.
NGC 2460

NGC 2460 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 11. augusta 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.9.
NGC 2461

NGC 2461 je hviezda v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
NGC 2462

NGC 2462 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.3.
NGC 2463

NGC 2463 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. februára 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.2.
NGC 2464

NGC 2464 je trojhviezda v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
NGC 2465

NGC 2465 je hviezda v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
NGC 2466

NGC 2466 je galaxia v súhvezdí Lietajúca ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.8.
NGC 2467

NGC 2467 je otvorená hviezdokopa s emisnou hmlovinou v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.1.
NGC 2468

NGC 2468 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 1. januára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 2469

NGC 2469 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.6.
NGC 2470

NGC 2470 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 24. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.9.
NGC 2471

NGC 2471 je dvojhviezda v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
NGC 2472

NGC 2472 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.3.
NGC 2473

NGC 2473 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 20. februára 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.2.
NGC 2474

NGC 2474 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.1.
NGC 2475

NGC 2475 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 9. januára 1856.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.3.
NGC 2476

NGC 2476 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.6.
NGC 2477

NGC 2477 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil Nicolas Louis de Lacaille v roku 1751. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 5,8.
Pre kompaktnosť vo svojom strede bola kedysi klasifikovaná ako guľová hviezdokopa. Rôzne zdroje udávajú, že obsahuje 150 – 2000 hviezd 11. magnitúdy a slabších. V prípade pravdivosti druhého údaju patrí k najväčším otvoreným hviezdokopám. Vyzerá ako hviezdokopa M11 "Divá kačica" v súhvezdí Štít, aj keď je oveľa slabšia. Jej vzdialenosť nie je doteraz spoľahlivo určená. Jeden zdroj udáva okolo 4000 svetelných rokov. Pod ňou leží hviezda b Puppis s magnitúdou 4,5. 
Zdroj.
NGC 2478

NGC 2478 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil taliansky astronóm Giovanni Battista Hodierna v roku 1654.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 4.4.
NGC 2479

NGC 2479 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9.6.
NGC 2480

NGC 2480 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 1. februára 1856.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.3.
NGC 2481

NGC 2481 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.7.
NGC 2482

NGC 2482 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. novembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.3.
NGC 2483

NGC 2483 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.6.
NGC 2484

NGC 2484 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 21. januára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.3.
NGC 2485

NGC 2485 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.3.
NGC 2486

NGC 2486 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.3.
NGC 2487

NGC 2487 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 7. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.4.
NGC 2488

NGC 2488 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.6.
NGC 2489

NGC 2489 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Korma, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7.9.
NGC 2490

NGC 2490 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. februára 1857.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.6.
NGC 2491

NGC 2491 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 15. novembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.8.
NGC 2492

NGC 2492 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. decembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.8.
NGC 2493

NGC 2493 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 2494

NGC 2494 je galaxia v súhvezdí Jednorožec, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 6. februára 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.4.
NGC 2495

NGC 2495 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. februára 1855.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.2.
NGC 2496

NGC 2496 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 15. novembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 2497

NGC 2497 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.2.
NGC 2498

NGC 2498 je galaxia v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. januára 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.5.
NGC 2499

NGC 2499 je galaxia v súhvezdí Malý pes, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.1.
NGC 2500

NGC 2500 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.5.