Fratelli tutti

Fratelli tutti je v poradí tretia encyklika hlavy Katolíckej cirkvi, pápeža Františka. Jej podnadpis je "O bratstve a sociálnom priateľstve". Radí sa medzi sociálne encykliky, skladá sa z 287 odsekov rozdelených do ôsmich kapitol. Pôvodne bola napísaná v španielčine, názov je v taliančine. Podpísaná bola 3. októbra 2020 v Assisi pri hrobe svätého Františka, publikovaná bola oficiálne o deň neskôr 4. októbra 2020. Jej text zverejnil denník "L´Osservatore Romano". Oficiálne sa názov encykliky do národných jazykov neprekladá. Voľne názov možno preložiť ako "Všetci (sme) bratia".
Vplyvy.
Inšpiráciou k encyklike bol aj podľa textu encykliky kresťanský svätec František z Assisi a jeho otvorenosť srdca, ktoré nepoznalo hranice a presahovalo rozdiely pôvodu, národnosti, farby pleti alebo náboženstva ako i jeho myšlienka vernosti Kristovmu odkazu. Svätcove slová "Fratelli tutti" z Napomenutí ("Admonitiones") sú zároveň názvom encykliky. V závere diela sú ako ďalšie vzory uvedené osobností z 20. storočia ako Charles de Foucauld, Desmond Tutu, Martin Luther King či Mahátma Gándhí. Encyklika nadväzuje na skoršie Františkove encykliky "Lumen fidei" a "Laudato si’". Podnietená bola aj stretnutím pápeža Františka s moslimským imámom Ahmedom al-Tajíbom a podpisom vzájomnej "Deklarácie o ľudskom bratstve" vo februári 2019. Významným činiteľom v encyklike je pandémia koronavírusu, ktorá svet zasiahla v rokoch 2019/2020.
Štruktúra.
Text sa skladá z ôsmich kapitol a 287 odsekov. Mená kapitol sú:
Myšlienky.
Prvá kapitola (Tiene uzavretého sveta) popisuje dnešnú svetovú situáciu. Jej témou je popieranie ľudských práv a práv menšín, vojny, genocídy, vykorisťovanie a ďalšie negatíva. Druhá kapitola (Cudzinec na ceste) má poskytnúť návod čítania encykliky, kde nadväzuje na Lukášovo evanjelium a podobenstvo o milosrdnom Samaritánovi. Tretia kapitola pojednáva o integrujúcej spoločnosti, ktorá má prijať slabších. Štvrtá kapitola pojednáva o migrantoch. Piata kapitola hovorí o nebezpečenstve populizmu. Odsudzuje manipuláciu a deformáciu pojmov ako spravodlivosť, sloboda či demokracia. Šiesta kapitola pozýva k dialógu so všetkými ľudmi. František vyzýva adresátov vyjsť zo seba samých, aby nachádzali v druhých rast tým, že sa otvoria blížnym v dynamike lásky, ktorá vedie k univerzálnemu spoločenstvu. Siedma časť hovorí o treste smrti, vojne a hodnote mieru. Deklaruje, že odpustenie neznamená beztrestnosť, ale spravodlivosť, a že odpustiť neznamená zabudnúť, ale zrieknuť sa ničivej sily zla a pomsty. Posledná kapitola hovorí o úlohe svetových náboženstiev pri naplnení cieľov spoločnosti. Tvrdí, že terorizmus nemožno pripisovať náboženstvu, ale zlým interpretáciám náboženských textov.
V encyklike sa spomína aj pandémia koronavírusu, ktorá podľa Františka mala ukázať pravú tvár dnešnej spoločnosti a jej negatíva. Poukazuje na neschopnosť spolupracovať, strach, agresívny nacionalizmus a iné problémy dnešného sveta. V protiklade s nimi hovorí ale aj o eschatologickej nádeji a spolupráci v budovaní a ochrane univerzálnych hodnôt. Medzi ďalšie témy encykliky patrí napr. postavenie ženy, ekologické problémy, otroctvo, nezamestnanosť, rasizmus, chudoba. Encyklika je uzatvorená dvomi modlitbami v ekumenickom duchu.