Honda Accord

Honda Accord je automobil strednej triedy, ktorý od roku 1976 vyrába japonská automobilka Honda. Najznámejší je variant 4-dverový sedan, ktorý je v USA jedným z najpredávanejších automobilov od roku 1989. Názov Accord bol používaný aj na vozidlá karosérií kupé, kombi, liftback či crossover.
V roku 1982 sa stal model Accord prvým japonským automobilom, ktorý sa začal vyrábať v USA, konkrétne v Marysville v štáte Ohio. Model Accord mal najväčší úspech v USA, kde medzi rokmi 1991 až 2001 bolo predaných okolo 10 miliónov kusov tohto automobilu. Množstvo vykonaných cestných testov, či už v minulosti alebo v súčasnosti urobili z modelu Accord jeden z najspoľahlivejších automobilov na svete. V zozname 10Best časopisu "Car and Driver" sa model Accord objavil rekordne 30-krát.
Od uvedenia modelu Accord do výroby, automobilka Honda ponúkala veľa jeho karosárskych variantov. V roku 1976 debutoval ako kompaktný hatchback, ale v roku 1989 sa rozšírila ponuka o varianty sedan, kupé a kombi.
Prvá generácia (1976-1981).
Prvá generácia bola uvedená 7. mája 1976 ako 3-dverový hatchback s 51 kW/68 koňovým motorom a rázvorom 2380 mm. Neskôr pribudol aj variant sedan, pričom ten sa stal jedným z prvých v Japonsku, ktoré mali v štandardnej výbave látkové poťahy sedadiel, tachometer, intervalové riadenie stieračov a AM/FM prijímač. V roku 1978 pribudla výbava LX, ktorá ponúkala klimatizáciu, digitálne hodiny a posilňovač riadenia. Dovtedy nebol posilňovač riadenia dostupný pre automobily so zdvihovým objemom pod motora 2000 cm³.
Dňa 14. októbra 1977 bol uvedený variant sedan s 54 kW/72 koňovým motorom a objemom 1599 cm³. V roku 1980 bola v ponuke voliteľná 3-rýchlostná automatická prevodovka.
Druhá generácia (1981-1985).
Druhá generácia debutovala dňa 22. septembra 1981 v Japonsku, Európe a Severnej Amerike. V USA sa stala najpredávanejším japonskoým automobilom. Modernizovaný bol interiér aj exteriér, avšak po mechanickej stránke poda podobná prvej generácii. Používala motor EK-1 CVCC s objemom 1751 cm³ s výkonom 81 kW/110 koní. Voliteľnou výbavou bol v roku 1981 Electro Gyrocator, prvý automobilový navigačný systém na svete. 
V roku 1983 prerobila Honda automatickú prevodovku na 4-rýchlostnú, pričom 5-rýchlostná manuálna prevodovka ostala bez zmien. Takisto bol použitý 192 km/h tachometer namiesto predchádzajúceho 136 km/h tachometra. Špeciálna edícia (SE) obsahovala kožené sedadlá Novillo, elektricky ovládané sťahovanie okien, elektrické strešné okno a uzamykanie dverí. Všetky verzie mali ešte motor s karburátorom.
Dňa 24. mája 1984 sa stal model Accord jedným z prvých japonských automobilov, ktoré mali v ponuke počítačom riadené vstrekovanie paliva s jedným vstrekovačom na valec. Používal ho motor vo verzii ES s objemom 1,8 l, známy ako Honda’s Programmed Fuel Injection alebo PGM-FI. 
V roku 1985 sa začala špeciálna edícia označovať ako SE-i, pričom písmeno "i" označovalo motor so vstrekovaním paliva (konkrrétne s výkonom 81 kW/110 koní).
Tretia generácia (1985-1989).
Tretia generácia bola uvedená v Japonsku dňa 4. júna 1985 a o niečo neskôr v Európe a Severnej Amerike. Mala veľmi neobyčajný dizajn, ktorý vytvoril dizajnér Toshi Oshika v roku 1983. Jedna z hlavných zmien bolo použitie výklopných svetlometov. V roku 1985 automobil vyhral cenu Car of the Year Japan.
Tretia generácia používala lichobežníkové zavesenie oboch náprav. Aj kedˇtento systém odpruženia bol drahší oproti vzperám MacPherson, toto usporiadanie poskytovalo lepšiu stabilitu a ostrejšie riadenie. Všetky modely mali vpredu priečny stabilizátorm pričom vyššie výbavy mali aj zadný stabilizátor. Brzdový systém pozostával buď z malých brzdových kotúčov vpredu a vzadu a dvojpiestikových strmeňov, alebo veľkých brzdových kotúčov vpredu a vzadu a jednopiestikových strmeňov. V ponuke tiež boli verzie s prednými kotúčovými brzdami a zadnými bubnovými brzdami. Systém ABS bol voliteľne dostupný, ale len pre verzie s kotúčovými brzdami.
Na niekoľkých trhoch boli okrem sedanu dostupné vo verziách 3-dverový hatchback, 3-dverový shooting brake (nazývaný "Accord Aerodeck") a 2-dverové kupé, ktoré sa dostalo do predaja v roku 1987 pre modelový rok 1988.
Accord AeroDeck.
Tretia generácia Accordu sa predávala v Japonsku, Európe a Novom Zélande ako 3-dverový hatchback s rovnou strechou nad zadnými sedadlami, v Európe známy ako shooting brake. Tento typ karosérie bol použitý aj v tretej generácii Hondy Civic. V Severnej Amerike sa názov "AeroDeck" používal pre 5-dverové kombi Hondy Civic. Takisto v častiach Európy sa 5-dverové kombi Hondy Accord v rokoch 1990 až 2006 nazývalo "Accord AeroDeck". Neskôr sa premenovalo na "Accord Tourer".
Štvrtá generácia (1989-1993).
Štvrtá generácia Hondy Accord sa predstavila na platforme "CB" v roku 1989 pre modelový rok 1990. Hoci bola oveľa väčšia vo všetkých rozmeroch ako predchádzajúca generácia, štýl sedanu bol evolučný s podobne nízkym dizajnom a zaobleným zadným oknom aký mal sedan tretej generácie. Karoárska verzia 3-dverový hatchback už viac nebol dostupný.
Začiatkom roka 1990 uviedla Honda karosársku verziu kombi, v Európe známu ako "AeroDeck". Okrem zaťahovacieho krytu nad batožinovým priestorom a bezkľúčovým otváraným veka batožinového priestoru mali verzie AeroDeck rovnakú výbavu ako sedany či kupé verzie.
V roku 1991 podstúpil model Accord menší facelift, ktorý zahŕňal úpravu motora F22A6 (zvýšený výkon o 15 koní, upravené nasávanie, vačkový hriadeľ a výfukový systém) a pár interiérových a exteriérových zmien.
Piata generácia (1993-1997).
Po prvýkrát Honda s uviedla s piatou generáciou modelu Accord dve rozdielne varianty. Jeden pre Európu a druhý pre Severnú Ameriku a Japonsko. Automobilka Honda v spolupráci s Rover Group vytvorili európsku verziu Accordu. Táto generácia Accordu sa v Japonsku tiež predávala ako Isuzu Aska.
V roku 1996 dostala európska verzia mierny facelift (nová predná maska, kapota, nárazník a trochu rozdielne zadné svetlá). Európska verzia Accordu bola v ponuke len ako 4-dverový sedan, avšak Honda ponúkala dovoz kupé a kombi (AeroDeck) verzií.
Honda Accord SiR (1994-1997).
Honda pre japonský trh ponúkala aj vysokovýkonnú verziu modelu Accord, označovanú ako SiR. Túto verziu poháňal motor H22A DOHC VTEC s výkonom 142 kW/193 koní pri 6800 otáčkach za minútu a krútiacim momentom 206 Nm pri 5500 otáčkach za minútu. Motor mal kompresný pomer 10,6:1. Tento motor bol podobný s motorom H22A1, ktorý sa montoval do modelu Prelude. Verzia SiR bola dostupná s 5-rýchlostnou manuálnou prevodovkou alebo s voliteľnou "Grade-Logic" 4-rýchlostnou automatickou prevodovkou. Verzie Accord SiR Coupé a Accord SiR Wagon, ktoré boli exkluzívne vyrábané v USA, sa predávali iba do Japonska.
Šiesta generácia (Európa; 1997-2002).
Európska šiesta generácia modelu Accord sa vyrábala v anglickom meste Swindon. Táto generácia bola oproti severoamerickej a japonskej verzii kratšia a mala iný dizajn. Dostupná bola v podobe 4-dverového sedanu a 5-dverového liftbacku, pričom 2-dverové kupé (vyrábané v USA) dopĺňalo zostavu.
Honda Accord Euro R.
Verzia Euro R dostupná v Japonsku požívala motor H22A s červeným ventilovým vekom. Tento motor poskytoval výkon 162 kW/220 koní pri 7200 otáčkach za minútu a 221 Nm pri 6500 otáčkach za minútu. O prenos výkonu sa starala 5-rýchlostná manuálna prevodovka T2W4 s šikmozubým samosvorným diferenciálom Torsen. Medzi ďalšie prvky výbavy patrili sedadlá Recaro, kožou potiahnutý volant Momo, športové odpruženie, športový výfuk (vrátane nerezových výfukových zvodov 4-2-1) a hliníková hlavica rýchlostnej páky. Automobil bol tiež vybavený unikátnym bodykitom, ktorý zahŕňal rozšírené lemu blatníkov a dostupný bol len v niektorých farbách, ktoré sa bežne nepoužívajú (napr. Milano Red).
Honda Accord Type-R.
Type-R bol výkonnejší variant európskeho modelu Hondy Accord. Odhliadnuc od iného bodykitu, bol tento variant podobné japonskej verzii Euro R. Tiež používal motor H22A s červeným ventilovým vekom, avšak motor disponoval výkonom 156 kW/212 koní pri 7200 otáčkach za minútu a krútiacim momentom 222 Nm pri 6700 otáčkach za minútu. O prenos výkonu sa starala 5-rýchlostná manuálna prevodovka U2Q7 spolu s šikmozubým samosvorným diferenciálom Torsen. Medzi ďalšie prvky výbavy patrili sedadlá Recaro, kožou potiahnutý volant Momo, tvrdšie odpruženie, športový výfuk (vrátane nerezových výfukových zvodov 4-2-1) a hliníková hlavica rýchlostnej páky.
Predajnosť verzie Type-R bola nízka, v spojenom kráľovstve sa predalo len menej ako 2000 týchto automobilov.
Siedma generácia (Európa; 2003-2007).
Siedma generácia modelu Accord bola uvedená v roku 2002, pričom sa skladala z dvoch verzií; jeden pre japonský a európsky trh, a druhý pre severoamerický trh. Európske a japonské verzie boli postavené na podvozku predchádzajúcej generácie, avšak s úplne novou karosériou. Výroba prebiehala v Japonsku, a v ponuke boli karosárske verzie sedan a kombi.
V Európe bol dostupné motory 2,0 i-VTEC s výkonom 114 kW/155 koní, 2.4 i-VTEC s výkonom 140 kW/190 koní a "výnimočný" 2,2 i-CDTi turbodieselový motor s výkonom 103 kW/140 koní a krútiacim momentom 340 Nm.
Honda Accord Euro R.
Accord Euro R bola uvedená v októbri 2002. Tento odľahčený a športovejší variant japonskej verzie bol poháňaný motorom K20A 2,0 DOHC i-VTEC, ktorý poskytoval výkon 162 kW/220 koní pri 8000 otáčkach za minútu a krútiaci moment 206 Nm pri 7000 otáčkach za minútu. O prenos výkonu sa starala odľahčená 6-rýchlostná manuálna prevodovka. Variant Accord Euro R bol dostupný na domácom japonskom trhu a v Európe. Medzi prvky výbavy patrili sedadlá Recaro, športovejší bodykit, volant Momo, odľahčené 17-palcové disky kolies z ľahkej zliatiny a špeciálna hliníková hlavica rýchlostnej páky.
Ôsma generácia (Európa; 2008-2012).
Ôsma generácia modelu Accord bola uvedené v polovici roka 2008, pre modelový rok 2009. Táto generácia sa vyrábala v karosárskych verziách sedan a kombi, pričom v ponuke bolo množstvo motorov a prevodoviek. Medzi motory patrili 2,0-litrový a 2,4-litrový benzínový motor i-VTEC a tiež 2,2-litrový naftový motor i-DTEC. Všetky motory boli v základe ponúkané so 6-rýchlostnou manuálnou prevodovkou. V ponuke však tiež bola 5-rýchlostná automatická prevodovka. Rozmerovo bola ôsma generácia dlhšia, širšia a nižšia, čo je dávalo elegantnosť a športovejší vzhľad. Tiež mala karoséria ostrejšie hrany a mierne zmenené predné svetlomety. Hlavnými konkurentmi ôsmej generácie hondy Accord boli Audi A4, BMW rad 3, Ford Mondeo, Mazda 6, Opel Insignia, Peugeot 508, Renault Laguna, Škoda Superb, Toyota Avensis alebo Volkswagen Passat (v niektorých krajinách Volkswagen Jetta).
Výroba ôsmej generácie skončila vo februári 2015.
Deviata generácia (2012-2017).
Deviata generácia Hondy Accord bola uvedená v roku 2012, pričom v roku 2015 sa prestala vyrábať európska a japonská verzia. Ostala len väčšia severoamerická verzia. Pre Austráliu bola uvedená deviata generácia v júni 2013 s motormi 2,4 l R4 a 3,5 l V6. Čínska verzia sa začala vyrábať v septembri 2013, pre modelový rok 2014. Dostupná bola s motormi 2,0 l, 2,4 l a novým motorom 3,0 l V6, ktorý bol exkluzívne vyrábaný len pre čínsku verziu.