Synodálny palác (Sofia)

Synodálny palác (), známy aj ako Synodný palác (), alebo Palác Svätej Synody () je budova sídla Svätej synody Bulharskej pravoslávnej cirkvi, ktorá sa nachádza v meste Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.
Lokalita.
Synodálny palác leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Oborište na námestí „Aleksandăr Nevski“ (, doslova "námestie Alexandra Nevského") č. 1.
Dejiny.
V počiatkoch sa zasadania Svätej synody konali v cirkevnom dome pri Katedrále svätej Nedele. V roku 1890 sa premiestnili do budovy na ulici "Car Kalojan", ktorú na tento účel venovalo cirkvi predstavenstvo sofijskej radnice. 
Miesto pre dnešnú budovu, ktoré bolo vybrané tak, aby sa nachádzalo v blízkosti vtedy budúceho Chrámu svätého Alexandra Nevského, ako aj chrámu svätej Sofie bolo schválené Svätou synodou v roku 1902 a následne v roku 1904 odobrené aj sofijským mestským zastupiteľstvom. V tom istom roku bol položený základný kameň budovy a začalo sa s výstavbou. Finančné prostriedky na výstavbu boli uvoľnené zo štátneho rozpočtu. Hlavná časť výstavby prebiehala v rokoch 1906 – 1908. Výstavba bola ukončená v roku 1909, nejaký čas sa ale ešte dokončovala výzdoba fasád budovy.
V roku 1944 bola budova poškodená v priebehu bombardovania. V roku 1955 získal synodálny palác štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika.
Synodálny palác je sídlom Svätej synody, ktorá je najvyšším duchovným orgánom Bulharskej pravoslávnej cirkvi na čele s patriarchom.
Budova bola postavená na základe projektu, ktorý zhotovil architekt Petko Momčilov v spolupráci s Jordanom Milanovom. Architektonická výzdoba budovy (majolika, keramické časti a mozaiky) je dielom umelcov Charalampiho Tačeva a Gospodina Žeľazkova.
Plastiky a výzdoba na fasáde odkazujú na stredovekú bulharskú architektúru, predovšetkým na obdobie Druhej bulharskej ríše. Znateľný je aj vplyv byzantskej architektúry. Budova je typickým predstaviteľom bulharského národného romantizmu zo začiatku 20. storočia. Slohovo je predstaviteľom secesnej architektúry.
Ide o dvojposchodovú budovu, ktorá je postavená okolo vnútorného dvora. V budove sa nachádzajú administratívne miestnosti, knižnica, kancelária patriarchu, zasadacie sály, kaplnka svätého cára Borisa a ubytovací trakt, kde sa nachádzajú apartmány určené pre patriarchu a ďalších členov synody. Hlavný vchod do budovy sa nachádza v priestore rizalitu, pričom má formu portiku s tromi arkádami. Portikus je podopieraný celkovo ôsmimi stĺpmi. Tympanón nad hlavným vchodom je zdobený mozaikou, ktorá zobrazuje bulharských duchovných vodcov Ilariona Makariopolského, Avksentija Velešského a Pajsija Plovdivského, ktorí boli významnými bojovníkmi za samostatnosť Bulharskej pravoslávnej cirkvi.
Pôvodne sa na budove nachádzala aj kupola. Bola však zničená v dôsledku bombardovania v roku 1944 a následne nebola nikdy obnovená.
V malom parku pred budovou sa nachádza pamätník dedikovaný exarchovi Ilarionovi Makariopolskému.
Fresková výzdoba.
Fresková výzdoba sa nachádza v priestore centrálneho schodiska a v kaplnke svätého cára Borisa. Autorom fresiek je Dimităr Giudženov.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1955. Štatút bol potvrdený v roku 1998. Ako dôvod ochrany je stanovená architektonicko-staviteľská, historická ako aj umelecká hodnota budovy.
Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je "Palata „Svetija Sinod“" (, doslova "Palác Svätej Synody").