Ursida

Ursida je veľký taxón mäsožravcov. V mnohých systémoch (podrobnosti pozri nižšie) je úplne alebo takmer zhodný s nadčeľaďou medvede (lat. Ursoidea) a čeľaďou medveďovité (Ursidae) či podčeľaďou medvede (Ursinae). Rody z tohto taxónu (okrem rodov zo skupiny "Ailuropidini", teda okrem (časti) pánd) sa po slovensky volajú medveď, pokiaľ vôbec majú slovenské meno. 
Maco.
Domácky ekvivalent slova medveď je od 19. storočia slovo maco (odvodené zdrobneniny sú: macko alebo macík). Tvar macko bolo zo slovenčiny prebraný aj do maďarčiny (maď.: mackó). Jeho etymológiu pozri nižšie.
Etymológia.
Slovo medveď (v staršej slovenčine aj: nedv(i)eď) sa v rôznych obmenách vyskytuje u všetkých Slovanov a znamená medojed, t.j. pojedač medu, ten, kto je(dáva) med. Rekonštruovaná praslovanská (a doložená staroslovienska) podoba tohto slova je *medvědь; táto vznikla zo spojenia praslovanských slov *medъ (význam: med) a ěsti (význam: jesť). Je ale možné, že toto slovo je už praindoeurópske; jeho praindoeurópska podoba by potom bola *medhu-(h1)ed-. Dokladom správnosti tejto etymológie je aj staroindické slovo madh(u)vád, ktoré znamená ten, kto je sladké (príp. med) alebo pojedač sladkého (príp. medu). Spomínané praslovanské (a prípadne aj praindoeurópske) slovo je pravdepodobne tabuistická náhrada pôvodného, úplne odlišného názvu tohto zvieraťa, pretože vysloviť (skutočné) meno nebezpečného zvieraťa sa považovalo za nevhodné. Tento pôvodný názov mal v praindoeurópčine rekonštruovanú podobu *r̥kthos (*r̥kþos), *r̥ktos, *r̥ksos alebo *r̥tkos (je sporné, ktorý z týchto tvarov je správny), pričom z tohto praindoeurópskeho tvaru vzniklo napríklad latinské slovo ursus a grécke slovo arktos (obe znamenajú medveď). V praslovančine mal vyššie spomínaný pôvodný názov rekonštruovanú podobu *rъsь.
Slovo maco pôvodne znamenalo domácky tvar mena Matej. Aj tu asi ide o tabuistickú náhradu pôvodného odlišného názvu tohto zvieraťa, ktorým je v tomto prípade názov medveď. 
Anatómia.
Medveďovité majú veľmi robustnú postavu, veľkú lebku, krátky chvost a silné nohy s dlhými nezatiahnuteľnými pazúrmi, ktorými môžu jediným úderom zabiť aj veľké zviera. Samce sú až o 20 % väčšie než samice. Srsť býva čiernej, hnedej alebo bielej farby, obvykle majú na prsiach žltý alebo biely znak. Podľa dlhého ňufáku, malých očí a uší sa dá usudzovať, že majú výborný čuch, ale zároveň zlý zrak a sluch. Stoličky niektorých druhov stratili rezaciu a trhaciu funkciu. Miesto toho sú ploché s hrbolkami a sú výborným nástrojom na drvenie vegetácie.
Medveďovité chodia pomaly a pri chôdzi sa dotýkajú zeme všetkými piatimi prstami aj pätou, ale v prípade potreby dokážu veľmi rýchlo zrýchliť a tiež veľmi dobre šplhajú.
Medzi medveďmi nájdeme najväčšieho žijúceho mäsožravca (šelmu) vôbec, je nim poddruh medveďa hnedého – kodiak, ktorý vo vztýčenej polohe na zadných nohách dosahuje výšku až 3,5 m.
Potrava.
Potrava väčšiny druhov medveďovitých sa skladá väčšinou zo zmesi mäsa, vrátane rýb a hmyzu, a rastlinného materiálu ako sú korene a bobule. Výhradne na mäso sa špecializuje len medveď biely, pretože nežije v prostredí s vegetáciou, zatiaľčo panda veľká je takmer výlučne vegetarián. Živí sa bambusovými výhonkami. Medvede zbierajú potravu predovšetkým vo dne a na rastlinnú stravu sa zameriavajú viac než ostatné šelmy, a preto trávia omnoho viacej času kŕmením.
Pôvod.
Predkom súčasných medveďov je podľa niektorých názorov oligocénny rod "Cephalogale", dosahujúci približne veľkosti dnešnej pandy červenej. V tom období mali ešte všetci predchodcovia medveďov dlhý chvost a dosahovali podobné rozmery. V priebehu evolúcie zväčšovali medvede postupne svoje rozmery, až sa nakoniec stali najväčšími suchozemskými šelmami s masívnou hlavou, silným telom a krátkym chvostom. Miestom pôvodu medveďov bola Eurázia.
Systematika.
Ursida = Ursoidea v širšom zmysle = Ursidae A:
Priamo pod Ursida sa niekedy zaraďuje aj:
Staršie sa niekedy vedľa Ailuropodinae zaraďovala aj podčeľaď Ailurinae (dnes zaraďovaná inak alebo ako čeľaď pandovité).
Externé odkazy.
Slovenský projekt na záchranu medveďov