Compton GRO

Compton GRO (Compton Gama Ray Observatory) niekedy nazývané aj CGRO alebo GRO bolo družicové observatórium patriace medzi "Veľké kozmické observatóriá". S hmotnosťou 16 ton bolo najťažším kozmickým observatóriom, aké bolo na obežnú dráhu vypustené.
GRO sa sústredilo na pozorovanie tých najenergetickejších procesov prebiehajúcich vo vesmíre, akými sú slnečné erupcie, vzplanutia gama žiarenia, pulzary, výbuchy nov a supernov, čierne diery a iné. Jeho prístroje boli desaťkrát citlivejšie ako zariadenia umiestnené na predchádzajúcich astronomických družiciach, pretože energetické fotóny sú pomerne vzácne. Gama detetor ERGET bol schopný určiť polohu bodového zdroja gama žiarenia s presnosťou na zlomky stupňa. 
Prevádzkovateľom bolo NASA Office of Space Science, Washington (D.C.) (USA). Observatórium je pomenované podľa Arthura Comptona, ktorý je nositeľom Nobelovej ceny za fyziku za práce o rozptyle vysokoenergetických fotónov na elektrónoch. Tento proces sa nazýva "Comptonov jav" a uplatnil sa vo všetkých štyroch hlavných prístrojoch družice.
Compton GRO do vesmíru vyniesol raketoplán Atlantis počas misie STS-37 v roku 1991. Obiehalo Zem vo výške zhruba 450 km. V spektre gama žiarenia observatórium pozorovalo do roku 2000. Potom NASA rozhodla o jeho riadenom zániku v zemskej atmosfére.
Vedecké vybavenie.
Observatórium malo maximálnu dĺžku 7,72 metra, pričom nieslo ešte pár solárnych panelov s rozpätím 21,52 metra. Jeho vedeckú výbavu tvorili štyri prístroje, ktoré pracovali nezávisle:
Prínos pre astronómiu.
Gama astronómia je odbor astronómie, ktorý sleduje najenergetickejšie procesy odohrávajúce sa vo vesmíre. Gama žiarenie sa generuje napríklad pri jadrových procesoch (napr. zachytení neutrónu protónom), anihilácii hmoty a antihmoty, pri pohybe elektrónov v silnom magnetickom poli a iných. Tieto a ďalšie procesy sa odohrávajú napríklad pri slnečných erupciách, explóziách nov a supernov, v okolí zdegenerovaných hviezd, v jadrách aktívnych galaxií, kvazaroch a v hustých medzihviezdnych mračnách. Zemská atmosféra žiarenie gama neprepúšťa, preto muselo byť observatórium vynesené na obežnú dráhu Zeme.
Vďaka pozorovaniam observatória astronómovia načrtli modely fungovania röntgenových nov a aktívnych jadier galaxií. GRO malo okrem iného za úlohu aj overiť platnosť dovtedy teoretických modelov v okne gama žiarenia. Analyzátorom GRO sa napríklad podarilo nájsť kľúč k rozmiestneniu gama zábleskov na oblohe. Po vytvorení najnovšej mapy gama žiarenia oblohy sa ukázalo ich zhlukovanie do akýchsi strapcov, ale inak je ich poloha úplne chaotická. Tým sa nepotvrdila platnosť teórie, že ich generujú neutrónové hviezdy, nakoľko tie by mali byť rovnako ako väčšina hviezd koncentrované v rovine galaktického disku. Pozorovania observatória zároveň posilnili teórie, že záblesky majú pôvod za hranicami našej Galaxie. 
Compton GRO detegovalo v gama žiarení tiež niekoľko pulzarov, medzi inými aj známe pulzary ako sú Krabí pulzar alebo Geminga. Objavilo tiež desiatky ďalších extragalaktických zdrojov gama žiarenia; do jeho vypustenia bol známy len jeden jediný, a to kvazar 3C 207.
Stiahnutie z orbity.
Po zlyhaní jedného z palubných gyroskopov muselo byť observatórium zámerne stiahnuté z orbity. V tom času bol GRO síce funkčný, ale v prípade zlyhania ďalšieho gyroskopu by bolo stiahnutie z orbity oveľa náročnejšie. NASA teda rozhodla, že zámerné stiahnutie je v zájme bezpečnosti a rozhodla, aby observatórium postupne zostúpilo do atmosféry. Stalo sa to 4. júna 2000 a jeho zvyšky spadli do Tichého oceánu.