Krakľa belasá

Krakľa belasá () je vták z čeľade krakľovité ("Coraciidae"). Vďaka azúrovomodrému opereniu krídel a hrdzavočervenému opereniu chrbta je prakticky nezameniteľná. Obýva otvorené oblasti riedko porastené stromami západnej palearktickej oblasti. Od 70. rokov jej stavy v Európe klesajú, na Slovensku bolo dokázané hniezdenie už len na 2,10 % mapovacích kvadrátov.
 Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov krakľa belasá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci.
Opis.
Krakľa belasá je asi 29 - 32 cm dlhý vták s typicky azúrovým sfarbením peria na hlave a krídlach a hrdzavohnedým chrbtom. Svojím silnejším zobákom s hákovitou špičkou a celkovo svojou veľkosťou môže pripomínať sojku. Sfarbenie mladých vtákov je matnejšie.
Hlasové prejavy.
Prejavuje sa nepríjemným zvukom, zapisovaným ako „rak“ (prípadne „rakak“). Pri zásnubnom lete sa ozýva sledom rachotivých zvukov „ra-kra-kra-kraa“.
Výskyt a stav na Slovensku.
Hniezdne oblasti krakle sú suché teplé oblasti, otvorená krajina v nižších polohách (horám sa spravidla vyhýba) so skupinami stromov a extenzívnym hospodárením. V strednej Európe hniezdi prevažne v bútľavinách, a keďže starých bútľavých stromov v našej prírode ubúda, ubúda i počet kusov tohto klenotu európskeho vtáctva. Celkovo kraklí v Európe ubúda, snáď len okrem krajín, ako sú Rusko, Rumunsko a Moldavsko. I na Slovensku bola kedysi pomerne bežná, dnes už vieme len o zopár hniezdiskách. 
Posledné potvrdené hniezdenie bolo zistené v roku 2020, presne po 10 rokoch, kedy bolo naposledy zistené hniezdenie v roku 2010. Po tomto roku boli už len pozorovania z hniezdneho obdobia, pochádzali z južného a východného Slovenska. Začiatkom júna v roku 2017 bola pozorovaná pri Uzovskej Panici a v tom istom roku začiatkom júla na Opátskych pieskoch pri Strážnom. V roku 2020 zahniezdila opäť a to na juhovýchodnom Slovensku, kde nehniezdila už 24 rokov. Zahniezdilo dokonca naraz viacero párov a znich 4 páry odchovali úspešne mláďatá. Len jedno hniezdenie bolo v prirodzenej stromovej dutine, ostatné boli v hniezdnych búdkach.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 10 - 40. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú "výrazný pokles" viac ako o 50 %. Ekosozologický status v roku 1995 "E" - ohrozený druh. V roku 1998 "EN:A1, B2d, D", "EN" - ohrozený. V roku 2001 "EN" - ohrozený. V roku 2014 CR A2abc; B1ab(ii,v); C1+ C2a(i,ii); D - kriticky ohrozený. Európsky ochranársky status "SPEC2" - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "D" - ustupujúci druh. 
Hniezdenie a rozmnožovanie.
V strednej Európe najčastejšie obsadzujú stromové dutiny po ďatľovi čiernom, alebo žlne zelenej. Znáša 4 – 5 vajec, znáška leží na holom podklade bez podstielky. O vajcia a mláďatá sa rovnako starajú obaja rodičia.
Potrava.
Živí sa najmä veľkým hmyzom (chrobákmi, kobylkami), ale zožerie aj dážďovky alebo malé jašterice a myši.
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 3220 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Krakľa belasá je druh európskeho významu.. Ako kritériový druh sa vyskytuje iba v jednom chránenom vtáčom území - Dolné Považie.
Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II), Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o vtákoch (Príloha I).