burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Brendan Murray

Brendan Murray (* 16. november 1996) je írsky spevák, bývalý člen írskej skupiny Hometown. Reprezentoval Írsko na Eurovision Song Contest 2017 ako sólista.
Život a kariéra.
2014 – 2016: Hometown.
V roku 2014 sa Murray stal členom skupiny Hometown, ktorú spravuje Louis Walsh. Kapela dosiahla úspechy v ich domácej krajine, vrátane singlov „Where I Belong“ v roku 2014, a „Cry for Help“ v roku 2015. Ich debutový album "Hometown", bol vydaný v novembri 2015 a vyvrcholil na štvrtom mieste v Írsku. V decembri 2016 kapela oznámila, že ide na neurčitú prestávku.
2016 – súčasnosť: Eurovision Song Contest 2017.
Dňa 16. decembra 2016 bol Murray vyhlásený ako írsky reprezentant na Eurovision Song Contest 2017.
Dvojhra na WTA Finals 2015

Serena Williamsová bola trojnásobná obhajkyňa titulu, ktorá však na turnaji neštartovala. 
Agnieszka Radwańská vyhrala titul, keď porazila Petru Kvitovú vo finále, 6–2, 4–6, 6–3.
Gleotrichia plávajúca

Gleotrichia plávajúca ("Gloeotrichia natans") je mikroskopická vláknitá sinica význačnej stavby, žijúca vo vode. Na spodnom konci každého vlákna je drobná guľatá heterocysta, nad ňou valcovitá trváca bunka a rad asimilačných buniek. Tieto vlákna sú usporiadané do guľatých kolónií s priemerom 2-4 mm. Žijú väčšinou prilepené v jazerách a rybníkoch na stonkách vodných rastlín. 
Rozšírenie.
V celej Európe hojný druh.
Kodi

Kodi (predtým XBMC) je slobodný a open-source multimediálny prehrávač, softvérová aplikácia vyvinutá Nadáciou XBMC, čo je neziskové technologické konzorcium. Kodi je k dispozícii pre viaceré operačné systémy a hardvérové platformy, s používateľským rozhraním pre použitie s televízormi a diaľkovým ovládaním. To umožňuje užívateľom prehrať väčšinu streamovacích médií, ako napríklad videoklipy, hudba, podcasty a videá z internetu, ako aj všetky bežné digitálne mediálne súbory z lokálnych a sieťových úložných médií.
Je multiplatformovou alternatívou k Windows Media center pre "home-theater PC" (HTPC). Kodi je vysoko prispôsobiteľné, množstvo vzhľadov umožňuje zmenu výzoru a rôzne pluginy umožňujú prístup k streamovacím médiám online služieb ako je Amazon Prime Instant Video, Crackle, Pandora Internet Radio, Rhaspody, Spotify, Netflix a YouTube. Neskoršie verzie majú zabudovanú PVR podporu, grafickú podporu pre elektronického sprievodcu programom a podporu digitálneho nahrávania vo vysokom rozlíšení.
Program bol vytvorený pôvodne pod názvom Xbox Media Centre (skratka XBMC) pre prvú generáciu hernej konzoly Xbox a neskôr bol sprístupnený ako aplikácia pre Android, Linux, BSD, macOS, iOS a Microsoft Windows. Je takisto dostupný samostatne ako linuxová distribúcia Kodibuntu.
Pre svoju otvorenú a multiplatformovú povahu s kódom napísaným v jazyku C++ je použitý spolu s JeOS vo viacerých zariadeniach vrátane Smart TV, set-top boxov, hotelových televíznych systémov, multimediálnych prehrávačoch pripojených k internetu, minipočítačoch Raspberry Pi.
1. augusta 2014 keď bola ohlásená verzia programu číslo 14 bol názov XBMC premenovaný na KODI. 10. novembra 2015 bola značka KODI registrovaná Nadáciou XBMC (XBMC Fundation).
Petalonema

Petalonema je rod siníc, žijúci najmä v sladkých vodách, na skalách, v pôde a ako epifyty.
Žirafa (rod)

Žirafa (lat. "Giraffa") je rod z čeľade žirafovité.
Do roku 2016 bola považovaná žirafa (škvrnitá alebo štíhla) ("Giraffa camelopardalis") za jediného zástupcu svojho rodu s 11 popísanými poddruhmi (z nich 9 bolo uznaných). Genetická štúdia však priniesla nové poznatky a preukázala, že ide o štyri samostatné druhy: žirafa núbijská, žirafa juhoafrická, žirafa masajská a žirafa sieťovaná.
Nostocales

Nostocales (po slovensky ?nostokotvaré) je v niektorých systémoch rad siníc, ktorý zahrňuje väčšinu druhov. Bunky sú u väčšiny z nich usporiadané do nevetvených vláken. Niektoré druhy majú heterocyty.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2004

Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej mužov 2004 bol v poradí 7. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej mužov, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v meste Londrina, v štáte Paraná, v Brazílii v dňoch od 28. júna1. júla 2004, za účasti 4 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Ginásio de Esportes Moringão. Titul obhájila domáca , ktorá sa vo finálovom stretnutí stretla s hostiteľským klubovým tímom Unifil Londrina. Po remíze sa vďaka vyššiemu počtu výhier stala víťazom turnaja.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2004, ktoré organizovalo Čile. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Anna Maria Mozartová

Anna Maria Walburga Mozartová, rodená Pertlová (* 25. december 1720, Sankt Gilgen, Rakúsko† 3. júl 1778, Paríž, Francúzsko) bola matka skladateľa Wolfganga Amadea Mozarta a jeho sestry Marie Anny Mozartovej.
Život.
Anna Maria Mozartová sa narodila 25. decembra 1720 a bola pokrstená v rovnaký deň vo farskom kostole Sv. Gilgena. Záznam z tamojšej matriky hovorí, že bola dcéra Evy Rosiny a Nicolausa Pertla.
21. novembra 1747 sa vydala za hudobného skladateľa Leopolda Mozarta. Spolu mali 7 detí, z nich 5 zomrelo (“najsilnejšie“ dieťa žilo len 6 mesiacov, “najslabšie“ len 6 dní). Aj keď sa nám z dnešného pohľadu môže zdať tak vysoká detská úmrtnosť šokujúca, vo vtedajšej dobe to bolo úplne bežné a podľa všetkého to manželia Mozartovci prijali bezpochyby bez väčšieho zármutku, ale nejakým zázrakom dve ďalšie deti prežili: Maria Anna Walburga Ignatia a Johann Chrysostom Wolfgang Gottlieb, známy ako Wolfgang Amadeus Mozart. Keď Wolfgang Amadeus vyrastal, odchádzal na turné po celej Európe s celou rodinou. Anna Maria navštívila aj kráľovské dvory a zvlášť potom poznala majestát, napr.: Máriu Teréziu a jej syna Jozefa v Rakúsku; Ľudovíta XV. vo Francúzsku a Juraja III. v Anglicku. Počas pobytu v Paríži, kde bola so synom, ktorý bol neustále nútený hľadať si prácu, Anna Maria zostávala i niekoľko dní sama. Aj keď po francúzsky nevedela a bola izolovaná od okolitého sveta, znášala to statočne. 1. mája 1778 napísala v liste: „"Vonku veľmi nechodím, to je pravda a izby sú studené, aj keď horí oheň"”. Jej zdravie sa začalo zhoršovať. Jej posledné slová, ktoré napísala Leopoldovi, boli: „"Musím už končiť, pretože ma bolí rameno a oči."”
O tri týždne nato Anna Maria zomrela. „"Jej život vyhasol ako sviečka"”, napísal jej syn príbuzným. Pochovaná bola na ďalší deň na farskom cintoríne sv. Eustacha v Paríži.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 1984

Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 1984 bol v poradí 2. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej žien, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v Caxias do Sul, v štáte Rio Grande do Sul, v Brazílii v dňoch od 4.8. decembra 1984, za účasti 5 tímov. Titul obhájila domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred .
Spolu so ženským turnajom sa organizoval aj juniorský turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 1988

Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 1988 bol v poradí 4. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej žien, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 4.7. augusta 1988, za účasti 5 tímov. Svoj štvrtý titul v rade získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred .
Gene Hoglan

Eugene "Gene" Victor Hoglan II (* 31. august 1967, Dallas, Texas, USA) je americký bubeník. Je uznávaný pre svoju kreativitu pri hre na bicie. Jeho vysoko technické hranie je extrémne presné pri veľmi vysokých a náročných tempách. Vyslúžil si preto prezývky „atómové hodiny“ a „ľudský bubnujúcí stroj“. Pôsobil v Dark Angel, Death, Strapping Young Lad, Devin Townsend, Fear Factory, Opeth, a najnovšie v Dethklok a Testament. Vydal veľmi úspešné DVD "Gene Hoglan: Atomic Clock".
Hoglan bol uvedený na obálke časopisu "Modern Drummer" v novembri 2010. Tiež vyhral v časopise "Terrorizer" čitateľskú súťaž Hlasovanie o najlepšieho bubeníka 2010 a v časopise "Modern Drummer" bol nominovaný za najlepšieho metalového bubeníka. Bol taktiež nominovaný za najlepšieho bubeníka v časopise "Revolver" v 2010.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 2001

Majstrovstvá Južnej Ameriky v hádzanej žien 2001 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky v hádzanej žien, ktoré organizovala Juhoamerická hádzanárska konfederácia (CoSBa). Konal sa v São Miguel do Iguaçu, v štáte Paraná, v Brazílii v dňoch od 21.25. novembra 2001, za účasti 4 tímov. Zápasy sa hrali v aréne Ginásio de Esportes Joelson Marcelino. Svoj ôsmy titul v rade získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Strieborný Uruguaj získal svoje najlepšie umiestnenie na juhoamerických majstrovstvách.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické majstrovstvá 2003 (pôvodne sa mali konať v roku 2002), ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Konečné poradie.
Pozn: Pôvodne sa mali panamerické majstrovstvá žien konať v roku 2002 a organizátor ešte nebol známy.
Žirafa juhoafrická

Žirafa juhoafrická (lat. "Giraffa giraffa") je druh patriaci do rodu žirafa žijúci v južnej Afrike v dvoch poddruhoch v počte 52050 jedincov.
Opis.
Žirafa juhoafrická má zaoblené i zúbkované škvrny na svetlom pozadí, pokrývajúce telo aj nohy až nad kopytá.. 
Výskyt.
Obýva tieto štáty v južnej Afrike: Juhoafrická republika, Botswana, Zambia a Mozambik.
Žirafa masajská

Žirafa masajská (lat. "Giraffa tippelskirchi") je druh patriaci do rodu žirafa žijúci vo východnej Afrike v počte 32500 jedincov.
Opis.
Žirafa masajská má rozbito pôsobiaci vzor, zubaté škvrny čokoládovej farby na žltkastom podklade, pokrývajúce telo aj skoro celé nohy. 
Poddruhy.
Na základe genetickej štúdie z roku 2016 je poddruh "G. t. thornicrofti" len ekotypom žirafy masajskej.
Výskyt.
Žirafa masajská obýva strednú a južnú Keňu, Tanzániu a východnú Zambiu.
Žirafa núbijská kordofánska

Žirafa núbijská kordofánska alebo žirafa kordofánska (lat. "Giraffa camelopardalis antiquorum") je poddruhom žirafy núbijskej žijúca v centrálnej Afrike.
Opis.
Žirafa núbijská kordofánska sa od ostatných poddruhov odlišuje menšími škvrnami nepravidelného tvaru, ktoré má aj na vnútornej strane končatín.
Výskyt.
Vo voľnej prírode žije z pôvodných 3696 už len 2000 jedincov. Obýva západný a juhozápadný Sudán., Kamerun, Čad a Kongo.
Žirafa núbijská núbijská

Žirafa núbijská núbijská ("Giraffa camelopardalis camelopardalis") je nominátnym poddruhom žirafy núbijskej, žijúcim vo východnej časti severnej Afriky.
Opis.
Žirafa núbijská núbijská má hnedé škvrny obdĺžnikovitého tvaru so sivastým podkladom. Škvrny chýbajú na spodných častiach končatín, ktoré sú krémovej farby.
Výskyt.
Údaje o počtoch vo voľnej prírode sa rôznia, od 650 do 2350 jedincov. Obýva východnú časť južného Sudánu., Kamerun, Čad a Kongo.
Zoznam chránených území v okrese Strakonice

Toto je zoznam chránených území v okrese Strakonice aktuálny k decembru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Strakonice.
Štvorhra na WTA Finals 2016

Martina Hingisová a Sania Mirzová obhajovali titul, skončili však v semifinále po prehre s párom Jekaterina Makarovová a Jelena Vesninová.
Makarovová a Vesninová vyhrali titul, keď vo finále porazili pár Bethanie Matteková-Sandsová a Lucie Šafářová, 7–6(7–5), 6–3.
Kadovský viklan

Kadovský viklan je prírodná pamiatka, vyhlásená v roku 1985. Je v evidencii AOPK ČR pod č. 969. Nachádza sa v obci Kadov pri Blatnej v okrese Strakonice, zhruba 200 metrov od centra obce a iba 30 metrov od budovy obecného úradu. 
História.
Vznik a ochrana pamiatky.
Predmetom ochrany je granodioritový kývavec, jeden z najväčších v Česku.
Zásahy človeka.
Kadovský viklan neznámy vandal vyvalil už v roku 1893 z jeho pôvodného miesta. Šesť ľudí na čele s Pavlom Pavlom vybavených iba drevenými pákami a klinmi tento necelých 30 ton vážiaci viklan opäť vztýčilo až v roku 1983 a presunulo do pôvodnej polohy. Avšak aj následne bol viklan ešte niekoľkokrát zo svojho lôžka zhodený a opätovne umiestnený späť. Posledné usadenie prebehlo v roku 2003.
Damasias z Kydónie

Damasias ("Damasias") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. storočí.
Damasias z krétskej Kydónie bol na 201. olympijských hrách v roku 25 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstarším a hlavným olympijským pretekom, menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku bol koncom 5. stor. pred Kr. zostavený zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Olympijské víťazstvo Damasia uvádza staroveký autor Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Xenokleides

Xenokleides alebo Xenokleidés () môže byť:
Fall Grün

Fall Grün (v preklade z  „Plán Zelený“) môže byť:
Referencie.
Žirafa juhoafrická juhoafrická

Žirafa juhoafrická juhoafrická ("Giraffa giraffa giraffa") je nominátnym poddruhom žirafy juhoafrickej, žijúcim v južnej Afrike.
Výskyt.
Vo voľnej prírode žije populácia najviac 31500 - 39000 jedincov a približne 45 v zoologických záhradách. Je rozšírená v časti Južnej Afriky, v štátoch Botswana, severovýchodná Namíbia, juhozápadná Zambia a Zimbabwe. Sú snahy o reintrodukciu v Mozambiku..
Žirafa juhoafrická angolská

Žirafa juhoafrická angolská ("Giraffa giraffa angolensis") je poddruhom žirafy juhoafrickej, žijúcim v južnej Afrike. Napriek svojmu menu bola donedávna v Angole vyhynutá, v súčasnosti znovu reintrodukovaná. 
Výskyt.
Vo voľnej prírode žije populácia najviac 13050 jedincov. Je rozšírená na väčšine územia Namíbie. Bola introdukovaná do Botswany, Juhoafrickej republiky a do Zimbabwe..
Hobit (filmová trilógia)

Hobit je filmová fantasy trilógia Petera Jacksona. Filmy sú založené na románe "Hobit" od J. R. R. Tolkiena z roku 1937, no obsahujú aj vlastné príbehové prvky, ktoré nie sú v knižnej predlohe. Filmy nesú slovenské názvy "Neočakávaná cesta" (2012), "" (2013) a "Bitka piatich armád" (2014).
Scenáre napísali Jackson, jeho manželka Fran Walsh a Philippa Boyens (traja v minulosti napísali aj scenáre k "Pánovi prsteňov") a Guillermo del Toro, ktorý mal pôvodne filmy režírovať, no projekt neskôr opustil. Dejovo je trilógia zasadená 60 rokov pred udalosťami "Pána prsteňov", ktoré Jackson nakrútil o dekádu skôr a sleduje hobita Bilba Bublíka (Martin Freeman), ktorého Gandalf Šedý (Ian McKellen) presvedčí, aby sa pridal k skupine trinástich trpaslíkov, ktorých výpravu vedie Thorin Dubový štít (Richard Armitage), s cieľom opäť prevziať kontrolu nad ich domovom, Osamelou horou, ktorú obýva drak Smaug (hlas Benedicta Cumberbatcha).
Produkcia.
Nakrúcanie.
Nakrúcanie začalo 21. marca 2011 vo Wellingtone a skončilo 6. júla 2012. Nakrúcalo sa vo filmových štúdiách Wellington Stone Street Studios (Nový Zéland) a Pinewood Studios (Veľká Británia) a v mnohých exteriérových lokalitách Nového Zélandu. Od mája 2013 sa na Novom Zélande v priebehu 10 týždňov nakrútili dodatočné scény pre druhý a tretí film.
Filmy boli nakrútené v rozlíšení 5K a v 3D na kamery Red Epic, ktorých sa dohromady použilo 48. 3D efekt sa dosiahol používaním dvoch kamier naraz, ktoré boli umiestnené na špeciálnom zariadení. Tento systém vyvinula firma 3ality Technica. Frekvencia snímkov bola 48 fps, na rozdiel od 24 fps, čo je typická filmová obrazová frekvencia.
Soundtrack.
Hudbu k trilógii skomponoval Howard Shore, ktorý skomponoval hudbu aj pre "Pána prsteňov".
Verzie filmov.
Okrem troch kinoverzií vyšli na Blu-ray a DVD aj predĺžené (angl. "extended") verzie s predĺženými a pridanými scénami.
Občianske združenie Novum castrum

Občianske združenie Novum castrum vzniklo 26. júna 2010 v Lipanoch s cieľom záchrany torzálnej architektúry na Slovensku s hlavným zameraním na Hanigovský hrad. Zakladajúcimi členmi boli Mgr. Igor Pribula a Mgr. Ján Barič, od roku 2014 je riaditeľom združenia Tomáš Čapistrák a jeho zástupcom Mgr. Mario Comisso.
Záchrana hradu.
Od roku 2010 sa podarilo ruinu Hanigovského hradu, ktorá bola obrastená náletovými drevinami a areál mohutnými stromami, vyčistiť. Vykonali sa tiež počiatočné výskumy, ktoré slúžili ako podklad ku projektovej dokumentácii obnovy. V roku 2011 členovia združenia začali murovať na hradobnom múre čisto na dobrovoľníckej báze a od roku 2013 sa zapojili do projektu Ministerstva kultúry SR a ÚPSVaR a spolu s nezamestnanými sa podarilo odkopať pôvodný gotický portál, obnoviť oblúk brány s prejazdom a osadiť nájdený pôvodný gotický portál. Podarilo sa na hrade stabilizovať všetky vážne statické poruchy a v roku 2016 bola začatá záchrana palácovej okennej klenby - krajintotvorného prvku Hanigovského hradu. 
Iné projekty.
Občianske združenie Novum castrum taktiež organizovalo prezentačné výstavy v obci Ľutina, workshopy a vystúpenia umeleckých súborov na Hanigovskom hrade.
Zoznam chránených území v okrese Tábor

Toto je zoznam chránených území v okrese Tábor aktuálny k decembru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Tábor.
Zoznam chránených území v okrese Tachov

Toto je zoznam chránených území v okrese Tachov aktuálny k decembru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Tachov.
Ortodoxný judaizmus

Ortodoxný judaizmus je „smer judaizmu, ktorý sa najprísnejšie drží zásad náboženského práva halacha“. V podstate až do 19. storočia šlo o najvýznamnejší smer judaizmu, hoci vtedy ešte bez prívlastku „ortodoxný“.
Zo židovskej tradície uznávajú Pentateuch, Talmud, Maimonidova "Mišne Tóra", dielo "Šulchan Aruk" od Jozefa Karа, takže ide o „prijímanie celej sústavy zákona od Pentateuchu až po jeho verných interpretov“.
Ako termín sa ortodoxný judaizmus objavuje na konci 18. storočia, od začiatku 19. storočia sa používa ako protiklad voči reformovanému judaizmu.
Najranejšie formulovanie zásad ortodoxného judaizmu vzniklo v 1. štvrtine 19. storočia v Uhorsku a v polovici 19. storočia v Nemecku.
Najdôležitejšie strediská ortodoxného judaizmu sa nachádzajú v Izraeli a v USA.
Smery ortodoxného judaizmu:
Achelóos

Achelóos alebo Acheloos () môže byť:
Andrej Gennadievič Karlov

Andrej Gennadievič Karlov (; * 4. február 1954, Moskva† 19. december 2016, Ankara) bol ruský diplomat. Posledná funkcia, ktorú zastával, bol úrad veľvyslanca Ruskej federácie v Turecku. Pri jej výkone bol zavraždený na vernisáži výstavy v tureckej Ankare.
Úmrtie.
Andrej Karlov bol zastrelený tureckým moslimským teroristom na vernisáži umeleckých diel v Ankare. Ako páchateľ bol identifikovaný 22 ročný turecký policajt Mevlut Mert Altintaş. Jeho útok bol sprevádzaný pokrikom „Allah Akbar“ (Alah je večný) a „Nezabudnite na Aleppo!“. Policajt v tom čase nebol v službe.
Osobný život.
Andrej Karlov bol ženatý a mal syna.
Rašelinník močiarny

Rašelinník močiarny ("Sphagnum palustre") je mach, hojne rastúci na rašeliniskách aj na Slovensku.
Charakteristika.
Rastie vo veľkých kobercoch na rašeliniskách vo všetkých nadmorských výškach. Je to kozmopolitný druh, najmohutnejší zo všetkých rašelinníkov. Má dva typy fyloidov, pričom ako všetky rašelinníky obsahujú okrem asimilačných buniek (chlorocýst) aj prázdne priestory (hyalocysty), vyplnené vodou. Okrem toho majú na povrchu pabyliek krčiažkovité útvary ("ampulae") a vďaka týmto vlastnostiam dokážu držať obrovské množstvo vody.
Rozmnožovanie.
Rozmnožuje sa prevažne vegetatívne, niekedy je aj plodný.
Cirkev československá husitská

Cirkev československá husitská skrátene CČSH (do roku 1971 Cirkev československá) je kresťanská cirkev pôsobiaca na území Česka, Slovenska a do roku 1939 aj na území Podkarpatskej Rusi. Na Slovensku je registrovaná pod názvom Cirkev československá husitská na Slovensku. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 sa k nej hlásilo 39 276 obyvateľov Česka a 1 782 obyvateľov Slovenska.
Nejedná sa o husitov, ktorí existovali v 15. storočí. Cirkev vznikla v roku 1920 činnosťou modernisticky naladených rímskokatolíckych kňazov, oddelením sa od Rímskokatolíckej cirkvi a len nadväzujúc na husitské hnutie. V období druhej svetovej vojny bola na území Slovenska zakázaná, na území Protektorátu Čechy a Morava niesla názov Cirkev českomoravská. Po vojne sa vrátila k názvu Cirkev československá. Prívlastok "husitská" dostala až v roku 1971. 
Vierouka a bohoslužba.
CČSH považuje za prameň viery Bibliu zloženú zo Starého a Nového zákona. Husitská teológia prijíma cirkevnú tradíciu, avšak iba takú, ktorú považuje za v súlade s Bibliou. Vysluhuje sedem sviatostí: krst, Večeru Pánovu, birmovanie, pokánie, manželstvo, svätenie kňazstva a útechu chorých. Do duchovného úradu sú ordinované aj ženy. Celibát duchovných je dobrovoľný. Večera Pánova sa vysluhuje pod obomi spôsobmi (hostie aj víno) a spoveď je spoločná, pri bohoslužbe. Duchovného je možné požiadať aj o súkromnú spoveď alebo duchovný rozhovor. Bohoslužby s Večerou Pánovou sa slúžia podľa Liturgie Karla Farského, prípadne Druhej liturgie Cirkvi československej husitskej. Bohoslužbu slova slúži podľa Pobožnosti Františka Kalouse. Cirkev je dogmaticky veľmi dynamická a veľký dôraz kladie na poznanie a slobodu jednotlivca. Duchovní nosia pri bohoslužbe čierny talár s vyšitým červeným kalichom na hrudi a štólu. Čierny talár sa smie nahradiť aj bielou albou, ktorá má taktiež vyšitý červený kalich. 
Patriarchovia.
Patriarcha je najvyšším predstaviteľom Cirkvi československej husitskej. V tejto funkcii pôsobili:
Cirkev československá husitská na Slovensku.
" Pre bližšie informácie pozri Cirkev československá husitská na Slovensku "
Cirkev československá husitská má na Slovensku tri náboženské obce (Bratislava, Martin-Liptovská Osada a Košice). Biskupom slovenskej diecézy je Jan Hradil. 
Referencie.
Palístok

Palístok alebo fyloid je nepravý rastlinný orgán nižších rastlín a niektorých vyšších rastlín (machorasty). Je tvorený jednou vrstvou buniek, a prostriedkom niekedy vedie náznak vodivého pletiva v podobe vodivej žilky, u niektorých ("Polytrichales") vidno náznaky diferenciácie na nedokonalé drevo a lyko. Povrch nie je pokrytý kutikulou.
Pabyľka

Pabyľka (iné názvy: kauloid, zriedkavo alebo pseudolatinsky "cauloid") je nepravý orgán stielkatých rastlín. Ide o ekvivalent stonky cievnatých rastlín. Na rozdiel od stonky nemá kutikulu, ani pravé vodivé pletivá, hoci u niektorých machov z radu "Polytrichales" vidno náznaky vodivých pletív s diferenciáciou na drevo a lyko. U niektorých hnedých rias a machorastov tiež možno pozorovať transport vody a látok trubicovými bunkami na koncoch perforovanými, podobne, ako je to u sítkovíc cievnatých rastlín.
Pakorienok

Pakorienok (iné názvy: rizoid, zriedkavo alebo pseudolatinsky "rhizoid") je vlákno, ktorým sa niektoré organizmy (riasy, machorasty) pútajú k zemi. Majú teda podobný účel, ako korene cievnatých rastlín, až na to, že len vzácne slúžia na príjem látok rastlinou. U machorastov sú relatívne rozvinuté. Pečeňovky majú na spodnej strane cievky jednobunkové pakorienky. U machov sú pakorienky viacbunkové.
Chlorocysta

Chlorocysta (prípadne chlorocyt) je pomenovanie asimilačnej bunky u machorastov. Niektoré machorasty majú totižto odlíšené bunky asimilujúce (chlorocysty) a bunky, zadržiavajúce vodu (hyalocysty). Takéto rozdelenie buniek je typické najmä pre rašelinníky.
Hyalocysta

Hyalocysta (prípadne hyalocyt alebo hydrocyt) je pomenovanie bunky, slúžiacej na zadržiavanie vody u niektorých machorastov. Niektoré machorasty majú totižto v palístkoch odlíšené bunky asimilujúce (chlorocysty) a bunky, zadržiavajúce vodu (hyalocysty). Takéto rozdelenie buniek je typické najmä pre rašelinníky. Hyalocysty spôsobujú, že tieto dokážu poňať až dvadsaťnásobne viac vody, než je ich vlastná hmotnosť.
Lyko

Lyko (iné názvy: floém, nárečovo: "leko", "liko", "ligo"; ( "phloem") je druh vodivého pletiva cievnatých rastlín. Vedie organické látky (tzv. "asimilačný prúd") z vegetatívnych orgánov (listov) do orgánov zásobných (koreňa). Lyko tvoria bunky nazývané sitkovice, ktoré sú narozdiel od ciev a cievíc dreva živé. Bunky lyka každoročne odumierajú, pričom nové utvorí kambium.
Pri priereze cievneho zväzku (ako vidno na obrázku) sú sitkovice omnoho menšieho priemeru, než cievy a cievice.
Sitkovice

Sitkovice je pomenovanie buniek vodivého pletiva cievnatých rastlín - floému (lyka). Na rozdiel od ciev a cievíc u dreva sú to živé bunky, len im chýbajú niektoré organely (jadro, ribozómy). Sú uložené v stĺpcoch nad sebou, pričom v stenách medzi nadväzujúcimi bunkami sú póry, vytvárajúce tzv. sitkové políčka. Vďaka tejto vlastnosti dokážu sitkovice viesť asimilačný prúd (prúd organických látok). Pozdĺž každej sitkovice sa nachádza tzv. sprievodná bunka, ktorá nevedie žiadne látky, ale svojim jadrom a ribozómami pomáha sitkovici so syntézou bielkovín. 
Sitkovice nedrevnatejú, na konci každého vegetačného obdobia sa upchajú amorfným sacharidom - kalózou, ktorý ich urobí nepriechodnými. U väčšiny rastlín sitkovice na jar odumrú a nahradia ich nové, vzniknuvšie činnosťou kambia, u niektorých (vinič, lipa) sa kalóza zjari rozpustí a opätovne sitkovice spriechodní.
Kambium

Kambium je druh sekundárneho meristému, vďaka ktorému vzniká sekundárne drevo a sekundárne lyko, a vďaka ktorému sa u väčšiny cievnatých rastlín lyko každoročne obnovuje. V stonke tvorí valec, ktorý hrubne do šírky a tvorí ročné kruhy (pri drevínách).
Zoznam chránených území v okrese Žďár nad Sázavou

Toto je zoznam chránených území v okrese Žďár nad Sázavou aktuálny k decembru 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Žďár nad Sázavou.
Černá skála (prírodná pamiatka, okres Žďár nad Sázavou)

Černá skála je prírodná pamiatka ev. č. 687, lokalita Sněžné v okrese Žďár nad Sázavou. Správa CHKO Žďárské vrchy.
Ochrana.
Predmetom ochrany je rulové skalisko, mrazový zrub.
Spenglerov pohár 2016

Spenglerov pohár 2016 bol 90. ročník najstaršieho hokejového turnaja na svete, pravidelne konaného vo švajčiarskom Davose, ktorého oficiálny medzinárodný názov je Spengler cup. Uskutočnil sa v tradičnom termíne 26.31. decembra a počet účastníkov ako aj systém turnaja bol rovnaký ako v rokoch 20102015.
Účastníci a hrací systém turnaja.
Turnaja sa zúčastnilo šesť tímov, z toho päť európskych klubových celkov a Team Canada, zložený z Kanaďanov hrajúcich v Európe a v nižších zámorských súťažiach. V úvodnej fáze turnaja sa hralo v dvoch trojčlenných základných skupinách, víťazi ktorých postúpili priamo do semifinále a tímy na druhých a tretích miestach sa stretli krížovým systémom vo štvrťfinále. Finálový duel medzi HC Lugano a Teamom Canada sa odohral v tradičnom termína a čase na silvestrovské pravé poludnie.
Televízne vysielanie.
Priame prenosy a záznamy zo zápasov turnaja so slovenským a českým komentárom vysielal televízny kanál Digi Sport.
Andros

Andros môže byť:
Milovské perničky

Milovské perničky () sú skaly a zároveň rovnomenná prírodná pamiatka severovýchodne od Križánek pri turistickej značke smerom na Svratku. Na vrchole skál sa nachádza vyhliadka.
Územie má rozlohu 19,4 ha a je chránené ako prírodná pamiatka.
Popis.
Tri skalné útvary dosahujúce výšku až 25 m vznikli v starších štvrtohorách a sú tvorené migmatickými rulami.
Názov.
Názov pochádza od ľudového slova perničky (zdrobnenina slova „pernice“, tj. misa s povrchom vnútri zdrsneným, v ktorej sa trdlom najemno trel uvarený mak), ako sa hovorilo ôsmim misám na vrcholkoch skál, ktoré tu môžeme nájsť. Tieto skalné misy, sa tu nazývajú perničky, pretože svojím tvarom pripomínajú vyššie zmienené pernice. Celkom tu môžeme vidieť osem takých miest s priemerom až 87 cm a hĺbke 30 cm. Tieto priehlbiny vznikli zvláštnym spôsobom eróznej činnosti. Povesti im prisudzovali rôzny pôvod a účel, napr. že ich vytvoril človek na kultové účely, slúžili na zapaľovanie strážnych ohňov, na drvenie obilia a pod.
Turizmus.
Sú tu zaujímavé horolezecké výstupy a z vrcholov rozhľad na údolie rieky Svratky a protiľahlé hrebene Žďárských vrchov. Milovské perničky sú prístupné po modrej turistickej značke z Križániek cez Čtyři palice, ktorá ďalej vedie cez Zkamenělý zámek a zámok Karlštejn do Čachnova.
Černá skála

Černá skála môže byť:
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2018

Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2018 bol v poradí 13. turnaj majstrovstiev Európy v hádzanej mužov, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konal sa v štyroch chorvátskych mestách: Poreč, Split, Varaždin a Záhreb, v dňoch od 12.28. januára 2018, za účasti 16 tímov. Chorvátsko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 2000. Titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Španielsko získalo svoje prvé európske zlato, strieborné Švédsko získalo medailu po 16 rokoch.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Nemecko a Dánsko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Chorvátsko získalo právo organizovať ME 2018 20. septembra 2014. 
Výber organizátora.
Počiatočný záujem o organizáciu európskeho šampionátu prejavila v septembri 2013 trojica kandidátov: Chorvátsko, Nórsko a Švédsko. Koncom roka 2013 Výkonný výbor EHF prijal ponuku všetkých troch kandidátov. Do užšieho výberu v júni 2014 na kongrese v chorvátskom meste Umag prešla iba kandidatúra Chorvátska, ktorá aj bola odsúhlasená v semptembri 2014 na kongrese v Dubline. Spolu s turnajom v roku 2018 sa vybral aj organizátor ME 2020. 
Arény.
Pri udeľovaní organizátorských práv Chorvátsku boli vybrané tieto 4 dejiská zápasov:
Nasadenie do výkonnostných košov.
Žrebovanie do skupín, ktoré prebehlo 23. júna 2017, sa uskutočnilo podľa nasledovných výkonnostných skupín:
Anton Ruprecht

Barón Anton Ruprecht celým menom Anton Leopold von Rupprecht (* 14. november 1748, Smolnícka Huta, Slovensko – † 6. október 1814, Viedeň, Rakúsko) bol uhorský chemik a montanista.
Život.
Anton Leopold von Rupprecht bol synom smolníckeho banského úradníka Františka Ignáca (Franz Ignaz) von Rupprechta (17121758) a jeho ženy Kataríny. V rokoch 1772 až 1774 študoval s výbornými výsledkami na Banskej akadémii v Banskej Štiavnici a následne sa stal banským fiškálom v Smolníku. V rokoch 1777 až 1779 bol vyslaný Dvorskou komorou vo Viedni na rozsiahlu študijnú cestu po nemeckých krajinách a do Švédska. Počas cesty absolvoval súkromne kurzy chémie u renomovaných chemikov ako Ch. F. Gellert a T. O Bergman. Po návrate v roku 1779 bol vymenovaný za riadneho profesora chémie, mineralógie a metalurgie na Banskej akadémii v Banskej Štiavnici.
Na tejto pozícii pôsobil veľmi úspešne až do roku 1792. Od roku 1780 zároveň vyučoval náuku o baníctve v treťom ročníku akademického kurzu. V rokoch 1786 až 1788 bol oslobodený od vyučovacích povinností, keďže vykonával funkciu riaditeľa amalgamačnej huty v Sklených Tepliciach. Tu významným spôsobom vylepšil Bornovu nepriamu amalgamačnú metódu a zúčastnil sa na diskusiách medzinárodného hutníckeho kongresu, na ktorom sa počas roku 1786 zišli hutnícki odborníci z celej Európy. Zaviedol aj iné inovácie, ako napríklad prvé bleskozvody na skladoch pušného prachu.
Od roku 1792 až do svojej smrti pôsobil v Dvorskej komore pre mincovníctvo a baníctvo vo Viedni. Sprvu na pozícii banského radcu-referenta, neskôr ako dvorský radca. Za významné zásluhy o baníctvo v habsburskej ríši mu bol v roku 1808 udelený Rytiersky rád Sv. Štefana a bol povýšený do barónskeho stavu (s predikátom von Eggenberg). V rokoch 1812 a 1813 viedol vyšetrovaciu komisiu Dvorskej komory, ktorej úlohou bolo vyšetriť okolnosti povstania banskoštiavnických baníkov. Zároveň bol poverený vypracovať návrh reforiem vyučovania na banskej akadémii, čo však kvôli chorobe už nestihol.
Teroristický útok v Berlíne 19. decembra 2016

Večer 19. decembra 2016 kamión vrazil do davu ľudí na vianočných trhoch neďaleko pamätného kostola cisára Wilhelma na Breitscheidplatz v centrálnej berlínskej štvrti Charlottenburg. Dvanásť ľudí bolo zabitých a 49 ďalších je zranených. Jednou z obetí bol pôvodný vodič kamióna naloženého oceľou Łukasz Urban, ktorý bol nájdený zastrelený na sedadle spolujazdca. Podozrivý z útoku, 23-ročný mladík z Pakistanu, bol zatknutý krátko po útoku a neskôr prepustený kvôli nedostatku dôkazov. Nakoniec sa ukázalo, že páchateľom bol Anis Amri, tuniský žiadateľ o azyl v Nemecku. 
Polícia a prokurátor vyšetrujú útok ako akt terorizmu. Islamský štát v Iraku a Levante sa prihlásil k zodpovednosti za útok a tvrdí, že útočník odpovedal na ich výzvy zamerať sa na občanov štátov, ktoré proti nemu bojujú. Pravdivosť tohto tvrdenia nie je známa.
Nemecká polícia vyhlásila patránie po hlavnom podozrivom 24-ročnom Tunisanovi Anisovi Amrim, ktorého doklady našla vnútri kamióna.
V piatok 23. decembra dopoludnia agentúra Reuters s odvolaním sa na talianske bezpečnostné zdroje uviedla, že Anis Amri bol zastrelený počas bezpečnostnej kontroly neďaleko severotalianskeho Milána, podľa denníka La Repubblica v meste Sesto San Giovanni, kam prišiel vlakom z Francúzska z mesta Chambéry.
Dvojčlenná policajná hliadka Amriho vyzvala na predloženie dokladov, ten na ňu ale po výkriku Alláhu akbar zaútočil a jedného policajta zranil. Pri pokuse o útek ho druhý policajt zastrelil. Následne jeho identitu potvrdil taliansky minister vnútra Marco Minniti. Islamský štát popoludní označil Amriho za strojcu atentátu a zverejnil video, v ktorom Amri prisahá vernosť lídrovi Islamského štátu Abú Bakr al-Bagdádímu a vyzýva k ďalším útokom v Európe kvôli odplate za bombardovanie moslimov.
Dářko

Dářko je národná prírodná rezervácia ev. č. 73 neďaleko obce Radostín v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 619 - 642 metrov. Oblasť spravuje AOPK Havlíčkův Brod.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prirodzené rašelinné ekosystémy prechodového vrchoviska s blatkovými bôrmi a rašelinnými smrečinami a ekosystémmi minerotrofných ostricových a bezkolencových lúk s fragmentami, typmi biotopov a druhmi, pre ktoré bola vyhlásená EVL Dářská rašeliniště psicových trávnikov prechádzajúcich do opukových strání so spoločenstvami širokolistých suchých trávnikov s výskytom vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Neďaleko sa nachádza rybník Velké Dářko.
Popis lokality.
Najrozsiahlejšie lesné rašelinisko Českomoravskej vrchoviny typu prechodového vrchoviska, v ktorom
sa ojedinele zachovali rašelinné spoločenstvá s porastom borovice barinnej ("Pinus rotundata"). Podložie je tvorené glaukonitickými pieskovcami a slieňovcami kriedového výbežku Českej kriedovej tabule, prevrstvenými kvartérnymi piesočnatými a ílovitými pokryvmi. Na plochom rozvodí tu dochádza k bifurkácii vôd do riek Sázavy a Doubravy. Rezervácia zahŕňa časť rašelinného ložiska Padrtiny, s hĺbkou rašelinových
vrstiev až 8,6 m.
Rastlinné spoločenstvá rašeliniska náležia ku zväzu Sphagnion medii, asociácií Pino rotundatae Sphagnetum a Andromeda polifoliae-Sphagnetum magellanici. Lesný porast tvorí rašelinový bôr s významným výskytom borovice barinnej. V drevinnej skladbe je ďalej zastúpená breza plstnatá ("Betula pubescens"), smrek obyčajný ("Picea abies") a borovica lesná ("Pinus sylvestris") . Súvislé bylinné poschodie tvoria rašelinníky ("Sphagnum sp."), Hojne sa tu vyskytujú typické vrchoviskové druhy rastlín, napospol patriace medzi chránené a ohrozené druhy - andromédka sivolistá ("Andromeda polifolia") , kľukva močiarna ("Oxycoccus quadripetalus"), páperník pošvatý ("Eriophorum vaginatum"), brusnica barinná ("Vaccinium uliginosum") a i. V centrálnej časti sa nachádzajú odvodňovacie priekopy odvádzajúce vodu z rašeliniska, čiastočne oslnené s riedkym trávovitým porastom, plytké do 10 - 15 cm, šírka priekopy 100 cm, spevnené dreveným debnením. Rezervácia prechádza k rybníku Velké Dářko, v ktorého zálive sa nachádzajú rozsiahle porasty steblovky ("Glyceria sp.").
Radostínské rašeliniště

Radostínské rašeliniště je národná prírodná rezervácia ev. č. 1045 neďaleko obce Radostín v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 618 - 622 metrov. Oblasť spravuje AOPK Havlíčkův Brod.
Ochrana.
Predmetom ochrany je prechodové rašelinisko rozvodnicového typu s charakteristickými rastlinnými a živočíšnymi spoločenstvami.
Švařec (národná prírodná pamiatka)

Švařec je národná prírodná pamiatka ev. č. 943 na katastrálnom území obcí Koroužné a Švařec v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 376468 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR CHKO Žďárské vrchy.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú spoločenstvá suchých trávnikov s borievkami a vstavačovitými, najmä kriticky ohrozeným pokrutom jesenným a červenohlavom obyčajným a vzácne a ohrozené druhy živočíchov, najmä populácie modráčika čiernoškvrnného vrátane ich biotopov (vyhl. č. 322/2011 Zb.).
Machy (prírodná rezervácia)

Machy je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovská Kokava v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1965 na rozlohe 25,6100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: "Ochrana rašelinných spoločenstiev podtatranských fluvioglaciálnych plošín (Abieto-Piceetum, Pinetum ledosum), ktorých obdobu nachádzame na Slovensku len na hornej Orave. Územie je využívané ako vedeckovýskumný objekt. "
Machy (rozlišovacia stránka)

Machy môže byť:
Švařec

Švařec môže byť:
Alizé Limová

Alizé Limová (* 13. júl 1990, Paríž) je francúzska profesionálna tenistka. Má brata a sestru, jej otec pochádza z Vietnamu. Uprednostňuje hru na tvrdom povrchu, jej vzory sú Martina Hingisová a Anna Kurnikovová. Vo Florianópolis 25. februára 2014 dosiahla prvé víťazstvo na okruhu WTA Tour, keď porazila Johanne Larssonovú zo Švédska 7–6, 2–6 a 6–4. Na divokú kartu sa zúčastnila French Open 2014, kde prehrala v prvom kole so Serenou Williamsovou 2–6, 1–6.
Priateľom Alizé Limovej je Jérémy Chardy.
Svinec (vrch)

Svinec () je vrch na Slovensku v pohorí Tribeč. Je situovaný južne od centrálnej časti, asi 4 km juhovýchodne od Veľkého Tribeča, nad obcou Velčice.
Na vrchole je trávnatá plošina obkolesená listnatými lesmi s obmedzeným výhľadom. Na časti vrcholu sa nachádzajú skalné útvary, odkiaľ je možné vidieť takmer celú panorámu pohoria Tribeč. Pod hrebeňom kopca sa nachádza kaplnka Sedembolestnej Panny Márie, patrónky Tríbečských hôr.
Združenie pre republiku - Republikánska strana Československa

Združenie pre republiku - Republikánska strana Československa (), skratka SPR-RSČ, je česká pravicová politická strana. Vznikla v roku 1989 a v rokoch 1992–1998 mala zástupcov v českej Poslaneckej snemovni. Predsedom strany je Miroslav Sládek. Na Slovensku kandidovala vo volbách v rokoch 1990–2000 ako Združenie pre republiku - Republikáni.
Charakteristika.
SPR-RSČ býva označovaná za populistickú a krajne pravicovú stranu. Hlási sa k odkazu prvorepublikovej Agrárnej strany a ekonomickým myšlienkam Karla Engliše, ďalej presadzuje profesionalizáciu armády, národnú suverenitu a odmietavý postoj voči EÚ a NATO. Po novembrovej revolúcii požadovali republikáni opätovné pripojenie Podkarpatskej Rusi k Česko-Slovensku. Proti rozpadu Česko-Slovenska v roku 1992 viedla Republikánska strana aktívnu kampaň.
Zoznam kategórií cien Grammy

Ceny Grammy sú udeľované v rade kategórií. Každá má vlastný zoznam nominácií, z ktorých je následne vybraný jeden víťaz. Počas prvého slávnostného ceremoniálu bolo udelených 28 cien, ale časom množstvo kategórii narástlo. Niektoré staršie môžu byť nahradené novšími.
Hlavné kategórie.
Medzi hlavné kategórie patria tieto štyri, ktoré nie sú vyhradené žánrom.
Peter Zubko

Prof. PhDr. ThDr. Peter Zubko, PhD. (* 5. október 1972, Vranov nad Topľou, Slovensko) je slovenský rímskokatolícky duchovný, historik a slavista. Pôsobí ako samostatný vedecký pracovník Slavistického ústavu Slovenskej akadémie vied (SAV) a archivár Arcidiecézneho archívu v Košiciach. Sústreďuje sa na okruh venovaný výskumu slovenského kultúrno-historického a religiózneho priestoru v interakciách národných a európskych hodnôt, predovšetkým na výskum vzťahov latinskej a byzantskej kultúrno-religióznej tradície na Slovensku a v stredoeurópskom priestore, analyzuje historické texty súvisiace s prelínaním byzantskej a latinskej kultúrno-obradovej tradície z kultúrno-historického, religiózneho a teologického hľadiska.
Štúdium a profesijná kariéra.
Profesor Peter Zubko je autorom vedeckých a odborných monografií, vysokoškolskej učebnice a vedeckých a odborných štúdií a článkov v domácich a zahraničných periodikách a zborníkoch. V rokoch 2007 – 2008 realizoval prednáškový pobyt na Karlovej univerzite v Prahe a v roku 2007 aj prednáškový pobyt na Jihočeskej univerzite v Českých Budějoviciach. Prednáša na Katolíckej univerzite v Ružomberku a od roku 2011 pôsobí v Slavistickom ústave Jána Stanislava SAV na čiastkový úväzok. Spolupracuje na vedeckovýskumných projektoch súvisiacich s vydávaním medzinárodnej vedeckej edície "Monumenta byzantino-slavica et latina Slovaciae".
Luba Skořepová

Luba Skořepová, vlastným menom Libuše Skořepová, (* 21. september 1923, Náchod† 23. december 2016, Praha) bola česká herečka, spisovateľka, autorka divadelnej hry, dlhoročná členka činohry Národného divadla v Prahe. Jej krstné meno Libuše bolo často komolené na „Ljuba“, z čoho vznikla prezývka „Luba“.
Život.
V rokoch 19421944 študovala herectvo na Pražskom konzervatóriu. Po oslobodení pôsobila v Súbore mladých Jindřicha Honzla a v Studiu ND (19451948). Po jeho zániku sa v roku 1948 stala členkou činohry Národného divadla.
Svoje posledné predstavenie na doskách Národného divadla odohrala dňa 18. júna 2014 pri derniére Gogoľovej hry "Revízor". Počas šesťdesiatich šiestich rokov pôsobenia v tunajšom súbore stvárnila okolo 140 rolí. Okrem Národného divadla hosťovala napr. v divadle Metro, Ypsilon, A studio Rubín, Divadle v Řeznické, v Mestských divadlách pražských atď.
Jej prvým manželom bol herec Josef Pehr, druhým spisovateľ Pavel Hanuš (19281991). Skořepová však zostala bezdetná.
Bad (album)

Bad je siedmy štúdiový album amerického speváka a skladateľa Michaela Jacksona, ktorý vyšiel 31. augusta 1987 prostredníctvom Epic Records.
Vulkanické sklo

Vulkanické sklo alebo sopečné sklo je amorfný (nevykryštalizovaný) produkt rýchlo chladnúcej magmy, v ktorom nemali atómy prvkov dostatok času aby sa stihli usporiadať do kryštálovej mriežky. Sklo preto nie je minerál. Ako všetky druhy skiel je to hmota prechodného zloženia medzi tesne natlačenými drobnými kryštálmi rôzneho typu a veľmi neusporiadanou stavbou plynu, veľmi rýchlo utuhnutá zmes O, Si, Al, Ca, K a ďalších prvkov. Vzniká preto hlavne v sopečných horninách, kde môže tvoriť celú horninu, alebo jej podstatnú časť, ale môže byť tiež pozorovaný pri okrajoch plytkých intruzívnych telies ako sú dajky a sily.
Ako vulkanické sklo sa potom označuje jemnozrnná (tzv. intersticiálna) hmota vyplňujúca priestor medzi kryštálmi v afanatických (jemnozrnných) vyvretých horninách, alebo sa tak môže označovať akýkoľvek typ sklovitých vyvretých hornín. Najčastejším príkladom vulkanického skla je obsidián, ryolitové vulkanické sklo s vysokým obsahom kremíka.
Ďalšie typy sopečného skla sú napr.:
Seleukos z Macedónie

Seleukos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 3. stor. pred Kr.
Seleukos z Macedónie bol na 128. olympijských hrách v roku 268 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstarším a hlavným olympijským pretekom, menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku bol koncom 5. stor. pred Kr. zostavený zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Olympijské víťazstvo Seleuka uvádza staroveký autor Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Centrum judaistických studií Kurta a Ursuly Schubertových

Centrum judaistických studií Kurta a Ursuly Schubertových (CJS) je jedno z 21 centier a katedier Filozofickej fakulty Univerzity Palackého v Olomouci. CJS ponúka bakalárske a magisterské vzdelanie v odbore judaistika. Vedúca katedry je od 1. septembra 2010 Mgr. Ivana Cahová, Ph.D. Centrum je členom Európskej asociácie judaistiky (European Association of Jewish Studies).
Dejiny.
V roku 2004 vznikol zo záujmu niekoľkých dobrovoľníkov Kabinet judaistiky. Jednou zo zakladateliek bola germanistka prof. Ingeborg Fialová. O vytvorení pracoviska judaistiky sa však začalo hovoriť už po novembri 1989. Jedným z propagátorov bol aj vtedajší (prvý porevolučný) rektor Josef Jařab. V roku 2006 bol akreditovaný magisterský odbor "Judaistika: Dějiny a kultura Židů". Svoj názov nesie od roku 2008 kedy bolo premenované na počesť zakladateľa judaistiky vo Viedni Kurta Schuberta a jeho manželky Ursuly na Centrum judaistických studií Kurta a Ursuly Schubertových. Bakalársky odbor "Judaistika: židovská a izraelská studia" bol akreditovaný v roku 2012 čím sa vyplnila medzera v bakalárskej ponuke v Česku.
Výuka a výskum.
CJS ponúka prezenčné štúdium v oboroch:
Centrum sa výskumne zameriava "„především na dějiny, kulturu a písemnictví moravských Židů“", ale aj problematikou súčasného Izraela. Súčasťou CJS je tiež Knihovna Niny a Bena Melchet-Salpeterových.
Havária lietadla Tu-154 ruského ministerstva obrany v roku 2016

Havária lietadla Tu-154 ruského ministerstva obrany sa stala 25. decembra 2016, kedy lietadlo ruského ministerstva obrany havarovalo krátko po štarte z letiska v Soči. Mierilo na sýrsku leteckú základňu Hmeimim neďaleko Latakie a spadlo do Čierneho mora. Všetkých 92 osôb na palube zahynulo.
Lietadlo.
Lietadlo Tupolev Tu-154B-2 s registráciou RA-85572 patrilo ruskému ministerstvu obrany a prevádzkovali ho ruské vzdušné sily. Lietadlo bolo vyrobené v roku 1983 v závode Aviakor v Samare. Mesačne nalietalo v priemere 27 hodín, poväčšine na stredných trasách s dĺžkou letu okolo 1,6 hodiny. Na rok 2018 bola naplánovaná rekonštrukcia lietadla na predĺženie jeho životnosti. Pred vzletom stroj prešiel všetkými kontrolami a neboli nájdené žiadne závady.
Cestujúci a posádka.
Na palube bolo 85 cestujúcich a 8 členov posádky. Medzi cestujúcimi bolo 64 členov umeleckého súboru Alexandrovci (takmer celý zbor a hráči na bajan a balalajku), osem vojakov vrátane umeleckého vedúceho Valerija Chalilova, deväť novinárov (po troch z televíznych staníc "Prvý kanál", "NTV" a "Zvezda"), náčelník kultúrneho odboru ruského ministerstva obrany Anton Gubanov, šéfka charitatívnej nadácie "Spravodlivá pomoc" Jelizaveta Glinková známa ako „doktorka Líza“ a ďalší.
Nehoda.
Lietadlo začalo svoj let na moskovskom vojenskom letisku Čkalovskij, namierené malo na ruskú leteckú základňu Hmeimim, neďaleko sýrskej Latakie. Medzipristátie vykonalo na letisku v Soči, kde stroju dotankovali palivo.
O 5:25 moskovského času (02:25 UTC, 03:25 SEČ) lietadlo vzlietlo s 93 ľuďmi na palube z dráhy číslo 20 z medzinárodného letiska v Soči. Vo vzduchu stroj vykonal otočku späť smerom k pobrežiu a zmizol z obrazoviek radarov dve minúty po štarte, o 05:27 moskovského času (3:27 SEČ). Spadlo do Čierneho mora 5 kilometrov od pobrežia smerom k Anape. 6 km od brehu našli ruskí záchranári ropnú škvrnu, trosky a podvozok lietadla. Vrak bol nájdený v hĺbke 5070 metrov.