Mechanický pohyb

Mechanický pohyb alebo len pohyb, vo väčšine kontextov aj pohyb telesa, je zmena miesta resp. polohy (v širšom zmysle aj zmena veľkosti a tvaru) telesa alebo (väčšej) časti telesa v priestore v priebehu času vzhľadom na nejaké iné, tzv. vzťažné teleso; spomínané teleso resp. časť telesa môže byť aj len hmotný bod alebo sústava hmotných bodov. Inak povedané: mechanický pohyb je to, čo je hlavným predmetom skúmania odboru nazývaného mechanika (čiastočne okrem kvantovej mechaniky). Mechanický pohyb je najjednoduchšia a najmenej abstraktná forma pohybu.
Niekedy je mechanický pohyb klasifikovaný ako jedna z foriem pohybu hmoty (popri fyzikálnom pohybe, chemickom pohybe atď.). Okrem toho sa ojedinele ako mechanický pohyb označuje akákoľvek zmena miesta, t. j. aj napr. zmena miesta molekuly.
Vzťažná sústava.
Pohyb každého telesa vo fyzike vždy opisujeme vzhľadom na iné teleso, ktoré nazývame vzťažné teleso (referenčné teleso). Aby sa dal pohyb matematicky opísať, je nutné so vzťažným telesom spojiť aj sústavu súradníc a stanoviť spôsob merania času v tejto sústave. Výsledok tohto spojenia, teda vzťažné teleso spojené so sústavou súradníc a dohodnutým spôsobom merania času, nazývame vzťažná sústava (referenčná sústava). Keďže pohyb závisí od voľby vzťažného telesa, hovoríme, že pohyb je vždy relatívny.
Zjednodušenia analýzy.
Na úplný opis mechanického pohybu telesa by bolo potrebné sledovať zmenu polohy (typicky zmenu súradníc) úplne všetkých častí telesa. To je ale často príliš zložité a/alebo nepotrebné. Na opis mechanického pohybu telies sa teda často používajú rôzne zjednodušenia (fyzikálne modely). Najjednoduchší model je nahradiť reálne teleso tzv. hmotným bodom (čiže úplne zanedbať rozmery daného telesa). Trochu zložitejší postup je nahradiť reálne teleso sústavou hmotných bodov. Ešte náročnejšie je nahradiť reálne teleso dokonale tuhým telesom (čiže zanedbať len deformovateľnosť daného telesa). Iná forma zjednodušenia je tzv. štatistická mechanika.
Základné pojmy.
Základné pojmy pri analýze mechanického pohybu sú uvedené v článku mechanika. 
Druhy mechanických pohybov.
Pre pohyb hmotného bodu.
Podľa počtu rozmerov pri pohybe hmotného bodu:
Podľa tvaru trajektórie pri pohybe hmotného bodu::
Alternatívne možno krivočiary pohyb hm. bodu deliť na rovinný krivočiary pohyb hm. bodu (kruhový, eliptický, hyperbolický, parabolický atď.) a priestorový krivočiary pohyb hm. bodu (napr. pohyb živočíchov).
Pre pohyb telesa iného než hmotný bod (t. j. typicky: pohyb dokonale tuhého telesa).
Podľa tvarov trajektórií bodov telesa pri pohybe telesa:
Podľa počtu rozmerov pri pohybe telesa: 
Všeobecne.
Podľa rýchlosti resp. zrýchlenia (podrobnejšie pozri v článku rýchlosť (fyzikálna veličina); veľké písmená A, B… za názvami tu slúžia na odlíšenie viacerých významov toho istého názvu):&lt;br&gt;
a) podľa veľkosti (vektora) rýchlosti (inak povedané: podľa dráhového zrýchlenia):
b) podľa (vektora) zrýchlenia:
Podľa vratnosti:
Podľa periodickosti:
Nezávislosť pohybov a rozklad pohybu.
Princíp nezávislosti pohybov hovorí, že ak teleso vykonáva viacero pohybov súčasne, prebieha každý z týchto pohybov tak, ako keby prebiehal len on sám, a polohové vektory, rýchlosti a zrýchlenia týchto pohybov sa vektorovo sčítajú (tzv. superpozícia pohybov). Tento princíp umožňuje matematicky rozložiť nejaký pohyb (tzv. zložený pohyb) na viacero jednoduchších súčasných pohybov pomocou princípov sčítania vektorov (tzv. rozklad pohybu). Napríklad krivočiary pohyb hmotného bodu možno rozložiť na tri súčasné priamočiare pohyby v smere súradnicových osí súradnicovej sústavy.
Pozri aj kapitolu Skladanie vektorov rýchlostí v článku rýchlosť (fyzikálna veličina).