burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Oto Haščák

Oto Haščák (* 31. január 1964, Martin) je bývalý slovenský hokejový útočník. Skaut hokejovych talentov v New York Rangers. Má syna Mareka, ktorý bol tiež hokejista a reprezentant.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v rodnom meste, v mužstve ZŤS Martin. V česko-slovenskej lige debutoval v roku 1984 ako hráč Dukly Trenčín, kde prestúpil v rámci povinnej vojenskej služby. V roku 1989 bol draftovaný Bostonom Bruins v 7. kole zo 143. miesta. Hokejovo však pôsobil výlučne v Európe - vo švédskej Elitserien i prvej divízii, nemeckej DEL, českej extralige a fínskej SM-liige. Kariéru ukončil v sezóne 2000/01 v Dukle Trenčín.
Reprezentácia.
Olympiáda.
Reprezentoval Česko-Slovensko na ZOH 1988 (6. miesto),Slovensko na ZOH 1994 (6. miesto) a ZOH 1998 v neúspešnej kvalifikačnej časti.
Majstrovstvá sveta.
Za Česko-Slovensko sa zúčastnil dvoch svetových šampionátov (1989 a 1990), na oboch získal bronz.
Za Československú reprezentáciu odohral 62 zápasov a strelil 11 gólov.
V marci 1994 sa konali v Spišskej Novej Vsi a Poprade MS 1994 C kategórie, pričom do B-kategórie postupoval iba celkový víťaz. Podujatie sa konalo v priebehu rozbehnutej klubovej sezóny, čo znemožnilo účasť hráčov z NHL a problém bol i so získaním tých, ktorí pôsobili v európskych ligách. Ota Haščáka uvoľnil jeho klub Frölunda Göteborg len na posledný zápas s Bieloruskom. Po jeho prílete bolo Slovensko v tabuľke na druhom mieste (kvôli remízam s Kazachstanom a Ukrajinou) a zaostávalo o dva body práve za Bieloruskom - takže na postup potrebovalo víťazstvo. Dramatické stretnutie skončilo tesnou výhrou Slovenska 2:1, pričom Haščák strelil oba góly víťaza.
Zúčastnil sa aj MS 1995 v Bratislave, kde Slovensko postúpilo do najvyššej kategórie a prvého šampionátu so slovenskou účasťou v tejto kategórii - MS 1996 vo Viedni, kde bol kapitán.
V slovenskej reprezentácii spolu odohral 60 zápasov, strelil 17 gólov. 
Trénerská kariéra.
Po skončení kariéry zostal pri hokeji. Najskôr sa stal hrajúcim trénerom Dukly Trenčín, následne sa stal viceprezidentom klubu. Od sezóny 2003/2004 do sezóny 2005/2006 bol skautom tímu Boston Bruins v NHL. Od sezóny 2006/2007 do sezóny 2009/2010 bol skautom Los Angeles Kings. Od sezóny 2010/2011 je skautom New York Rangers.
Miroslav Hála

 
Miroslav Hála (* 29. január 1979) je bývalý slovenský profesionálny hokejový brankár. Je odchovancom klubu Dukla Trenčín. Drží rekord v slovenskej hokejovej extralige v počte minút bez inkasovaného gólu, keď v piatich zápasoch za sebou a celkovo 322 minút a 38 sekúnd nelovil puk zo svojej siete. 
Klubový hokej.
Miroslav Hála začínal s hokejom v rodnom Trenčíne. Okrem materskej Dukly Trenčín pôsobil aj v Žiline, Liptovskom Mikuláši a prvoligových tímoch Senice a Piešťan. V súťažnom ročníku 2010/2011 sa rozlúčil so slovenskou extraligou a prvýkrát v kariére sa vybral do zahraničia, kde pôsobil v anglickom klube Guildford Flames. V anglickej EPIHL sa postavil do bránky v tridsiatich štyroch súťažných stretnutiach. Sezónu 2011/2012 začal v nemeckej druhej lige v klube Lausitzer Füchse, ale po štyroch zápasoch a takmer trojmesačnej pauze sa presťahoval do Francúzska, kde pôsobil v tíme najvyššej francúzskej súťaže Neuilly-sur-Marne. Pred sezónou 2012/2013 sa po troch rokoch vrátil do rodného Trenčína. Po šiestom extraligovom kole v Trenčíne predčasne ukončil pôsobenie. Sezónu dohral v 1. hokejovej lige v klube HK Gladiators Trnava za ktorú odchytal 27 stretnutí. V sezóne 2013/14 chytal dve súťaže. 1. hokejovú ligu za HK Gladiators Trnava za ktorú odchytal 46 stretnutí a 2. hokejovú ligu za klub MHK Dubnica nad Váhom za ktorú odchytal 25 stretnutí. V sezóne odchytal dohromady 71 zápasov. V sezóne 2014/15 chytal naďalej za klub HK Gladiators Trnava v 1. hokejovej lige.
Vladimír Hiadlovský (hokejista, 1960)

Vladimír Hiadlovský (* 23. november 1960) je bývalý slovenský hokejový brankár, ktorý sa po skončení aktívnej kariéry venuje trénerskej činnosti. Jeho synovia Vladimír a Tomáš sú takisto hokejoví brankári.
Klubový hokej.
Ako brankár Dukly Trenčín sa podieľal na zisku federálneho titulu v sezóne 1991/92. Neskôr pôsobil v rakúskom Zell am See a HK Dubnica.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odchytal 3 zápasy.
Trénerské pôsobenie.
Bol trénerom prvoligových mužstiev Trnavy, Prievidze a Senice. V sezóne 2004/05 (v čase výluky NHL) pôsobil ako tréner Dukly Trenčín. V ročníku 2006/07 bol asistentom žilinského trénera Dušana Gregora, pred ďalšou sezónou sa stal hlavným trénerom. V novembri 2007 bol vedením odvolaný a nahradil ho asistent Richard Turaz. Neskôr bol asistentom trénera v HKM Zvolen a BK Mladá Boleslav.
Pole (údajová štruktúra)

Pole (iné názvy: pole dát, dátové/údajové pole; , menej často: "field") je údajová štruktúra s jedným alebo viacerými rozmermi, v ktorom sa vyskytujú len homogénne položky (položky rovnakého typu).
Typická deklarácia:
Význam polí v informatike je nesporný. Programátor môže namiesto vytvárania nových premenných nesúcich hodnoty rovnakých dátových typov vytvoriť jednu premennú typu "array" a prideliť jej viacero hodnôt.
Prúdenie tepla

Prúdenie tepla alebo (tepelná) konvekcia je jeden zo spôsobov šírenia tepla v kvapalinách a plynoch, pri ktorom sa premiestňujú priamo častice s väčšou energiou.
Princíp.
Konvekcia je založená na tom, že hustota látky sa významne mení s teplotou a preto keď majú jej rôzne oblasti rôznu teplotu, dochádza vplyvom gravitačných síl k prirodzenému prúdeniu a následne premiešavaniu a vyrovnávaniu teplôt. Konvekciu môžeme pozorovať napríklad v hrnci s vodou pri zohrievaní na sporáku, kde zohriata a ľahšia voda stúpa a dole ju nahrádza chladnejšia voda z vyšších vrstiev kvapaliny.
V beztiažovom stave rozdiel hustôt nespôsobí pohyb častí kvapaliny, takáto prirodzená konvekcia vtedy preto neprebieha.
Rozdelenie.
V porovnaní s vedením tepla môže byť prúdenie tepla rýchlejšie.
Radoslav Hecl

Radoslav Hecl (* 11. október 1974, Partizánske) je bývalý slovenský hokejový obranca, päťnásobný majster slovenskej extraligy a majster sveta. Vynikal najmä v defenzívnych činnostiach.
Klubový hokej.
Korčuľovať sa naučil ako štvorročný na zimnom štadióne v Topoľčanoch spolu s kamarátom Miroslavom Šatanom, s ktorým sa počas hokejovej kariéry stretol vo viacerých kluboch a reprezentačných výberoch. Jeho prvým klubom boli VTJ Topoľčany. Od sezóny 1992/93 hral za Duklu Trenčín, v prvom ročníku 
slovenskej extraligy 1993/94 získal majstrovský titul. Ročník 1995/96 odohral za HK Nitra, následne šesť sezón v Slovane Bratislava, počas ktorých pomohol vybojovať tri majstrovské tituly. 
Po úspešných MS 2002 ho ako 28-ročného draftovalo Buffalo Sabres v roku 2002 v 7. kole ako 208. v poradí. Za tento klub, kde vtedy pôsobil aj Šatan, odohral 14 zápasov, viac vo farmárskom mužstve Rochester Americans. Od ďalšej sezóny hral opäť v Slovane, v decembri 2004 utrpel zranenie v zápase proti Nitre, keď mu protihráč v pästnom súboji zaľahol koleno. Sezóna sa pre neho skončila, podrobil sa operácii, navyše mu v júni počas sústredenia v Bojniciach toto koleno privalila činka, čo skomplikovalo jeho rekonvalescenciu. V priebehu ročníka 2005/06 s ním vedenie rozviazalo zmluvu. Pred nasledujúcou sezónu uvažoval o pôsobení v HK Dynamax Nitra, nedohodol sa však s predstaviteľmi klubu, keď odmietol odohrať prípravné zápasy pred podpisom zmluvy. Napokon uzavrel kontrakt s britským klubom Manchester Phoenix. Poslednú sezónu aktívnej hráčskej kariéry pôsobil v talianskom mužstve SG Pontebba.
Reprezentácia.
Hecl ma výbornú bilanciu z významných podujatí, keď na piatich majstrovstvách získal štyri zlaté medaily. Prvými boli Majstrovstvá Európy do 18 rokov 1992, kde bol členom česko-slovenskej reprezentácie. V roku 1994 sa zúčastnil MS C-skupiny do 20 rokov, a krátko nato aj seniorských majstrovstiev rovnakej úrovne, na oboch Slovensko postúpilo do B-kategórie. Jeho najväčším reprezentačným úspechom boli MS 2002, kde sa Slovensko stalo majstrom sveta. Hecl bol na súpisku dopísaný až pred štvrťfinále (keďže sa čakalo na prípadnú posilu z NHL), nastupoval v prvej formácii s Ľubomírom Višňovským
Spolu v seniorskej slovenskej reprezentácii odohral 52 zápasov, strelil 1 gól.
Ďalšie pôsobenie.
Po ukončení hráčskej kariéry študoval manažment, pôsobil ako predajca automobilov. V júni 2009 sa stal generálnym manažérom VTJ Topoľčany. 2. júla 2012 bol z tejto funkcie odvolaný. Angažuje sa vo sfére výživových doplnkov. Účinkoval aj ako spolukomentátor hokejových zápasov na STV. Je ženatý, s manželkou Miriam majú deti Zuzanu a Martina.
Jeho synovec Marek je tiež hokejovým reprezentantom.
Miroslav Hlinka (1972)

Miroslav Hlinka (* 31. august 1972, Trenčín – † 14. september 2014, Banská Bystrica) bol slovenský hokejový útočník, majster sveta zo šampionátu 2002 vo Švédsku. Vo veku 42 rokov spáchal samovraždu.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Dukle Trenčín. Prispel k premiérovému titulu tohto mužstva v sezóne 1991/92 v československej lige. Ďalší titul s Trenčínom dosiahol v prvom ročníku slovenskej extraligy – 1993/94 Následne ho angažovala Sparta Praha, kde odohral päť rokov a počas tohto obdobia získal české občianstvo. So Spartou zaznamenal tretiu priečku v ročníku 1996/97. 
Sezónu 1999/00 začal v Slovane Bratislava, v jej priebehu prestúpil do fínskej SM liigy kde dosiahol s Jokeritom Helsinki účasť vo finále play-off. Nasledujúci rok hral v Karlovych Varoch, potom dva roky za Modo Hockey vo švédskej Elitserien (v prvej sezóne sa stal vicemajstrom krajiny). 
Pred ročníkom 2003/04 podpísal kontrakt s ruským klubom Dinamo Moskva, v jeho priebehu však prestúpil do HC Hamé Zlín, kde sa stal majstrom českej extraligy. Ďalší rok (v čase výluky NHL) hral opäť v slovenskej extralige, v Dukle Trenčín a MsHK Žilina.
Od ročníka 2005/06 pôsobil v českých Pardubiciach, kde sa stal kapitánom mužstva. V nasledujúcej sezóne sa klub prebojoval do finále play-off, kde podľahol Sparte. Na začiatku ročníka 2007/08 Hlinka vynechal takmer tri týždne kvôli angíne. 21. októbra 2007 zaznamenal prvý hetrik po štrnástich rokoch (a úplne prvý v českej extralige). 29. januára 2008 s ním po neúspešných zápasoch vedenie rozviazalo zmluvu, o niekoľko hodín prestúpil do Sparty Praha.
Pred ďalšou sezónou uzavrel kontrakt na jeden rok s prvoligovým mužstvom KLH Chomutov, s opciou na ďalší. Kvôli zraneniu odohral v základnej časti len 25 zápasov, zaznamenal 8 gólov a 20 prihrávok, mužstvo nepostúpilo do najvyššej súťaže, Hlinka sa následne stal voľným hráčom.
Ďalšie dva roky pôsobil v Banskej Bystrici, svoju poslednú sezónu začal v Poprade a dohral v Banskej Bystrici. Po skončení aktívnej kariéry pôsobil ako tréner v akadémii pre juniorských hokejistov v kanadskom Edmontone. Po ročnej pauze sa k aktívnej činnosti vrátil, keď sa stal v klube MHK Dubnica nad Váhom športovým manažérom. Okrem funkcie manažéra hrával aj za mužov MHK Dubnica nad Váhom v 2.lige. Zároveň hrával aj za HK Gladiators Trnava v 1.lige, kde mal striedavý štart.
Reprezentácia.
Reprezentoval Česko i Slovensko. Je jedným z najúspešnejších slovenských reprezentantov, štartoval na štyroch svetových šampionátoch - 2000, 2001, 2002 a 2003, na ktorých získal tri medaily - striebro (2000), zlato (2002) a bronz (2003).
Reprezentoval aj na Svetovom pohári 2004. Vo výbere bol ako jediný hráč z Európy, nedraftovaný klubom NHL.
Rodina.
Miroslav Hlinka bol ženatý, s manželkou Miroslavou mal dve deti - Michala (* 1993), ktorý je tiež profesionálny hokejista a Vanesu. Bol synom bývalého hráča Dukly Trenčín Miroslava Hlinku (* 1952) a bratrancom českého reprezentanta Jaroslava Hlinku. Jeho švagrom bol Branislav Jánoš.
Ján Kulich

Ján Kulich (* 31. december 1930, Zvolenská Slatina – † 15. marec 2015, Bratislava) bol slovenský sochár a vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
Už ako 16-ročný študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe v medailérskej špeciálke u profesora Otakara Španiela, kde absolvoval aj umeleckú ašpirantúru (1952-1954). Roku 1952 ako 21-ročný vstúpil do komunistickej strany. Od roku 1954 tridsaťpäť rokov pôsobil na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Kulich bol predstaviteľ realisticko-formalistickej línie v slovenskom sochárstve. Vo svojej počiatočnej tvorbe čerpal hlavne z ľudových motívov. Je Laureátom štátnej ceny Klementa Gottwalda, národným umelcom, jeden z najhlavnejších normalizátorov slovenskej kultúry a umeleckého školstva. Člen oddelenia kultúry ÚV KSS, rektor VŠVU v rokoch 1973 – 1989. Ako popredný funkcionár úzko spojený s normalizáciou v ČSSR.
Neskôr sa venoval najmä náboženským a kresťanským motívom.
Ján Kulich odkúpil dom v susedstve evanjelickej fary vo svojom rodisku, Zvolenskej Slatine, kde chcel sústrediť časť svojich diel.
10. júla 2015 otvorili v rodnej Zvolenskej Slatine Galériu Jána Kulicha. Postavená bola zo súkromných peňazí.
Dielo.
Autor sôch – plastík – súsošie "Pamätník duklianskych hrdinov" na Dukle (1964), spoluúčasť na vytvorení bratislavského Slavína 1959, pomníka kpt. Jána Nálepku v Stupave, v roku 1973, pamätníka SNP v Partizánskom, 1969, "Milicionár" na Račianskom mýte v Bratislave, "Jánošík" (zo zvaraného kovu, postavu spodobujúca Juraja Jánošíka) v Terchovej, "Pamätník SNP" na Nám. SNP v Bratislave, "Pamätník V. I. Lenina" v Žiline („Mal som myšlienku vyjadriť Leninovou hlavou celý vesmír, teda vlastne naraz všetko…,")
, "Vítanie" (zobrazuje Bratislavu tešiacu sa z rozrastajúcej Petržalky, pôvodne projektovaná na Most hrdinov Dukly, v 90. rokoch umiestnená pred budovou NR SR stojac k Petržalke chrbtom), vo Svidníku plastiku generála Ludvíka Svobodu z 80. rokov 20. storočia, v Martine zo zváraného kovu dielo nazvané Matica slovenská, "Pamätník SNP "Valaška"" vo Zvolene, "Juraj Jánošík" v Terchovej, a množstvo ďalších sochárskych prác. V roku 2010 bola odhalená jeho socha Svätopluka na Bratislavskom hrade.
Je portrétistom, medzi jeho významné diela z tejto oblasti patria portréty Ľ. Fullu, A. Moyzesa, R. Pribiša, V. Hložníka, Petra Matejku, M. Rúfusa, M. Kukučína, T. Vansovej, K. Plicku a iné. Bol jedným z popredných česko-slovenských medailérov. V podobe medaily zobrazil množstvo významných dejateľov z histórie – štúrovcov a iných (napr. T. Vansovej, Š. Krčméryho, L. Jégého, J. Čajaka, ).
Autor plakiet s podobizňami Danteho, Gustáva Husáka, Kolomana Sokola atď.
Externé odkazy.
[[Kategória:Osobnosti zo Zvolenskej Slatiny]]
[[Kategória:Slovenskí sochári]]
[[Kategória:Slovenskí pedagógovia]]
[[Kategória:Rektori Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave]]
[[Kategória:Medailéri]]
[[Kategória:Česko-slovenskí národní umelci]]
[[Kategória:Absolventi Akadémie výtvarných umení v Prahe]]
[[Kategória:Vyučujúci na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave]]
Milada Želenská

Milada Želenská, rod. Frýdová (* 16. január 1897, Příbram – † 28. september 1974, Praha) bola česká herečka, bývalá členka Slovenského národného divadla v Bratislave (1931-1943, 1945-1946, 1951-1954) neskôr členka činohry Novej scény (1946-1951). Vynikla v ľahkom konverzačnom repertoári.
Ivona Krajčovičová

Ivona alebo Yvona Krajčovičová (* 6. máj 1960, Bratislava) je bývalá slovenská herečka a podnikateľka.
Do širšieho povedomia sa pravdepodobne zapísala jednou z hlavných postáv v TV seriáli Andreja Lettricha "Povstalecká história" (1984). Na obrazovke však nachádzala uplatnenie už ako poslucháčka herectva. Pre televízne médium tak natočila zhruba päťdesiatku titulov bez ohľadu na žáner. V Česku sa výraznejšie presadila až vo filmových dielach Víta Olmera, predovšetkým v jeho komédiách "Co je vám, doktore?" (1984) a "Jako jed" (1985). Jednako, na striebornom plátne sa vyskytovala už sporadicky. 
V divadle neúčinkovala a v rozhlase či dabingu sa realizovala len vzácne. Je vydatá, so svojím manželom, niekdajším režisérom, má dve deti a žije v rodnom meste. 
Vzdelanie.
Absolvovala odbor herectva na divadelnej fakulte Vysokej školy múzických umení (VŠMU) v Bratislave. Jej ročníkovým vedúcim bol Mikuláš Huba a spolužiakmi iní známi umelci ako Paľo Juráň, Táňa Kulíšková, Štefan Skrúcaný, Zuzana Frenglová či Pavol Topoľský. Podľa vyjadrenia Topoľského pre košický "Korzár", o štúdium na VŠMU sa vtedy uchádzalo 250 kandidátov, prijali dvanástich.
Následne začala pôsobiť na voľnej nohe – bez prípadného angažmánu v divadle. Javiskový prednes si tak vyskúšala výhradne v školských inscenáciách.
Labutia rola.
Začiatkom 90. rokov umeleckú kariéru zo zdravotných dôvodov predčasne ukončila, orbitocelulitidu citovala až po rokoch pre médiá. Napriek svojmu zotaveniu, k herectvu ako takému sa už nikdy nevrátila. S manželom Petrom Opáleným, založila neskôr vlastnú produkčnú agentúru. 
Vo svojej poslednej známej role v 2-dielnej TV adaptácii rozprávky "Kúzelník Tobiáš" (1994), paradoxne jej prvej v úlohe mamy, odchádza zo záverečnej scény slovami: "„Ďakujem Vám! Dovidenia!“"
Štefan Žáry

Štefan Žáry (* 12. december 1918, Poniky† 25. august 2007, Bratislava) bol slovenský básnik, prozaik, esejista, prekladateľ a novinár, predstaviteľ nadrealistickej poézie, tiež autor kníh pre deti a mládež. Bol prvým manželom spisovateľky Hany Ponickej.
Životopis.
Narodil sa v učiteľskej rodine a vzdelanie získaval v Ponikách, Zvolene, Banskej Bystrici (kde v roku 1938 zmaturoval) a neskôr na filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (slovenčina - nemčina). V roku 1942 nastúpil na vojenskú službu a počas 2. svetovej vojny bojoval na talianskom fronte. Po skončení vojny pracoval ako redaktor v Národnej obrode, v ČTK v Ríme (1948 – 1950) a od roku 1950 pracoval vo Zväze slovenských spisovateľov. Jeho činnosť je spätá hlavne s vydavateľstvom Slovenský spisovateľ, kde pracoval 20 rokov, dlho ako šéfredaktor a riaditeľ. Od roku 1970 sa venoval výlučne písaniu literatúry. V roku 1961 bol laureátom štátnej ceny Klementa Gottwalda, v roku 1968 mu bol udelený titul zaslúžilý umelec.
Tvorba.
Začiatky jeho literárnej tvorby sa viažu k jeho gymnaziálnemu štúdiu. Prvé diela uverejňoval časopisecky (Nový rod, Mladá kultúra), no prvá kniha mu vyšla až v roku 1938. Začínal písaním vlasteneckej poézie, neskôr sa námetom pre jeho diela stalo vnútorné rozpoloženie lyrického subjektu až tragický pocit života, no taktiež kritika spoločenských javov. Čoraz častejšie sa v jeho dielach objavuje problematika mravnosti súčasnej spoločnosti, hrdinstvo človeka, myšlienka večného utrpenia či malé ľudské drámy a každodenné situácie človeka. Okrem poézie sa venoval i písaniu prózy a literatúry pre deti a mládež. Okrem vlastnej tvorby tiež prekladal z talianskej, francúzskej a španielskej literatúry. Bol významným predstaviteľom slovenských nadrealistov.
Skijöring

Skijöring alebo skijoering je športová lyžiarska disciplína, v ktorej je lyžiar ťahaný koňom, sobom, psami alebo motorkou. 
Skijöring vznikol v škandinávskych krajinách pred niekoľkými storočiami ako spôsob cestovania na dlhé vzdialenosti v zime. Laponci sa nechávali ťahať na lyžiach sobmi. V súčasnosti je najrozšírenejšie ťahanie lyžiara koňom a to v dvoch variantoch:
Okolo roku 1950 sa skijöring začal rozširovať v Severnej Amerike a stala sa z neho športová disciplína.
Na Slovensku sa zatiaľ skijöring ako súťažná športová disciplína nevyskytuje. Ako atrakciu ho prevádzkujú v niektorých jazdeckých kluboch.
Jazdectvo

Jazdectvo alebo kavaléria môže byť:
Jazdectvo môže byť aj šport spojený s jazdou na koni, pozri jazdectvo (šport)
Súťaž všestrannej spôsobilosti

Súťaž všestrannej spôsobilosti (; pôvodne: military, ) je jazdecká disciplína, ktorá je kombináciou drezúry, cross country a parkúru. Vyvinula sa zo spôsobu testovania koní pre vojenské potreby (pozri kavaléria).
Každá z disciplín má vlastné bodové ohodnotenie a celkový výsledok vznikne súčtom bodov za všetky tri disciplíny. Ak má dvojica dosiahnuť dobrý výsledok, musí výborne zvládnuť všetky tri disciplíny.
Military vzniklo pôvodne z potreby testovať spôsobilosť koní pre náročné potreby armády, až časom sa pretrasformovalo na športovú disciplínu.
Drezúra.
Elegancia+kontrola: jazdec s koňom predvádzajú v súhre povinnú zostavu. Za nedostatočne prevedené prvky povinnej zostavy sa prideľujú trestné body.
Cross-country.
Terénna skúška – hodnotenie fyzickej kondície. Jazda na .
Bodové hodnotenie: 
Parkúr.
Bodové hodnotenie:
Vyhráva jazdec, ktorý vo všetkých troch disciplínach získa najmenej trestných bodov.
Military je olympijskou disciplínou.
Bezdrôtový prístupový bod

Bezdrôtový prístupový bod (anglicky "wireless access point" – WAP, alebo len "access point" – AP) je zariadenie, ktoré navzájom prepája bezdrôtové sieťové komunikačné zariadenia, čím vytvára bezdrôtovú sieť. Bezdrôtový prístupový bod funguje ako fyzický regeneračný zosilňovač opakovač ("repeater") alebo ako smerovač (router).
Prístupový bod sa obvykle pripája k pevnej sieti typu Ethernet, čo umožňuje prenášať dáta medzi bezdrôtovými a drôtovými zariadeniami. Niekoľko prístupových bodov sa môže navzájom prepojiť a vytvoriť tak väčšiu sieť, ktorá umožňuje „roaming“. Naproti tomu sieť, v ktorej sa klientske zariadenia komunikujú priamo navzájom, bez prístupových bodov, sa nazýva ad-hoc sieť.
Popularita lacných a ľahko inštalovateľných bezdrôtových prístupových bodov rýchlo vzrástla na prelome 20. a začiatku 21. storočia. Tieto zariadenia poskytli spôsob ako sa v typických ethernetových sieťach zbaviť káblov. Zatiaľčo inštalácia kabeláže v kancelárii, doma alebo v škole často vyžaduje prevliekanie mnohých káblov cez steny a stropy, bezdrôtové siete umožňujú kabeláž zredukovať alebo úplne eliminovať. Okrem toho bezdrôtové siete poskytujú používateľom väčšiu pohyblivosť, čím oslobodzujú jednotlivcov od obmedzení počítačov „prikáblovaných“ k stene.
V priemyselnej a obchodnej sfére mali bezdrôtové siete veľký vplyv na činnosť - zamestnanci v tejto oblasti teraz často nosia prenosné dátové terminály, v ktorých sú zabudované skenery čiarového kódu a bezdrôtové adaptéry, čo im umožňuje aktualizovať údaje o stave prác a skladových zásobách v reálnom čase.
Ján Homér

Ján Homér (* 11. december 1980, Dubnica nad Váhom) je slovenský hokejový obranca. Je odchovancom klubu HK Spartak Dubnica nad Váhom.
Klubový hokej.
Ján Homér začínal s hokejom v Dubnici nad Váhom v miestnom klube HK Spartak Dubnica nad Váhom. Tu aj absolvoval premiéru medzi mužmi. Bolo to v sezóne 1997/98, keď nastúpil za Dubnicu v jednom stretnutí v baráži o Extraligu. Nasledujúcu sezónu ešte odohral za Dubnicu nad Váhom, kde v 1. hokejovej lige SR skončil klub na prvom mieste a Ján Homér tak získal s klubom zlaté medaily. Z materského klubu smerovali jeho kroky do susedného Česka, kde sa stal hráčom Extraligového klubu HC Hamé Zlín. Za HC Hamé Zlín odohral 4 sezóny. Počas nich vypomáhal aj v klube HC Prostějov v 1. hokejovej lige ČR. V sezóne 2001/02 získal s klubom HC Continental Zlín bronzovú medailu. &lt;br&gt; 
Zo Zlína smerovali jeho kroky do klubu Dukla Trenčín. Bolo to v ročníku 2003/04. S klubom získal majstrovský titul. Sezónu 2004/05 si zahral v Extralige až za tri kluby. Sezónu ešte začal v Dukle Trenčín, odkiaľ prestúpil do Skalice a sezónu dohral v rodnej Dubnici nad Váhom. Za klub HK Dubnica nad Váhom v ktorom hokejovo vyrastal, odohral 7 stretnutí v základnej časti a 6 stretnutí v baráži o Extraligu. Počas sezóny si zahral aj v piatich stretnutiach v 1. hokejovej lige SR za ŠHK 37 Piešťany. Po sezóne HK Dubnica pre ekonomické problémy predala extraligovú licenciu klubu MHC Martin a rozpustila seniorské mužstvo. Hráči HK Dubnica si tak museli hľadať nové pôsobiská. Ján Homér sa tak vrátil do Dukly Trenčín, kde strávil tri sezóny. V sezóne 2006/07 hral s Duklou Trenčín finále extraligy proti klubu HC Slovan Bratislava, ktoré ale Dukla Trenčín prehrala a získala tak striebro. &lt;br&gt;
Pred sezónou 2009/10 sa stal hráčom HC Košice, kde odohral tiež tri sezóny. V Košiciach to bolo pre Jána Homéra úspešné pôsobenie. V ročníkoch 2009/10 a 2010/11 získal s klubom majstrovský titul a v sezóne 2011/12 získal striebro, keď klub HC Košice podľahol vo finále extraligy klubu HC Slovan Bratislava 3:4 na zápasy. &lt;br&gt;
Z Košíc následne prestúpil do bieloruského klubu Neman Grodno. Aj v Bielorusku to bolo pre Jána Homéra úspešné pôsobenie. S klubom získal titul v bieloruskej lige. Po jednej sezóne v klube Neman Grodno prestúpil do kazašského klubu Saryarka Karaganda, ktorý hráva nižšiu ruskú ligu VHL. Ajv tejto sezóne získal s klubom titul. Od sezóny 2014/15 podpísal zmluvu s ruským klubom Buran Voronež v rovnakej súťaži. &lt;br&gt;
Pred sezónou 2015/16 sa vrátil do slovenskej extraligy. Sezónu začal v klube HC 05' Banská Bystrica, ale po troch zápasoch prestúpi do klubu MsHK Žilina. Sezónu 2016/17 opäť začal v zahraničí, v klube Saale Bulls Halle 04 v súťaži Oberliga Nord, čo je 3. nemecká liga. Počas sezóny sa, ale vrátil do slovenskej extraligy. Zmluvu podpísal s klubom HKM Zvolen.
Military

Military môže byť:
Marián Horváth

Marián Horváth (* 28. november 1965, Spišská Nová Ves) je bývalý slovenský hokejový útočník. Pôsobil najprv v Československu a na Slovensku v tímoch HK Spišská Nová Ves, Dukla Trenčín, HC Slovan Bratislava, Plastika Nitra a HK Spartak Dubnica neskôr v zahraničí v Nemecku a Nórsku v hokejových súťažiach. Neskôr sa opäť vrátil na Slovensko a kariéru ukončil v tíme Plastika Nitra. Draftoval ho tím Los Angeles Kings v roku 1985 v 12. kole ako 240. v poradí. V minulosti pôsobil ako tréner HK Spišská Nová Ves.
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 3 zápasy, neskóroval.
Reprezentoval Československo na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 1983, na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v roku 1985.
Michal Hreus

Michal Hreus (* 9. marec 1973, Žilina) je slovenský hokejový útočník, hrajúci na pozícii centra.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v rodnom meste v klube MsHK Žilina. Ako pätnásťročný odišiel do Prahy, kde žil jeho brat a začal uvažovať, že by mohol byť profesionálnym hráčom, do prvého mužstva Sparty Praha si ho vybral tréner Tomáš Netík. Následne pôsobil v nemeckej najvyššej súťaži DEL. S mužstvom Mad Dogs München získal v sezóne 1993/94 titul, v decembri 1994 však klub pre finančné problémy skrachoval a odstúpil zo súťaže, Hreus prestúpil do klubu Adler Mannheim, čo s odstupom čase považuje za správnu voľbu, na rozdiel od ďalšieho prestupu do Krefeld Pinguine, kde podľa jeho slov nemali hráči dobré vzťahy, čo malo negatívny vplyv na ich výkony.
V mužstve bol jeho spoluhráčom ďalší slovenský hokejista Peter Ihnačák.
Hreus sa pred ročníkom 1998/99 vrátil na Slovensko. Prvý rok v extralige odohral v Skalici, klub vybojoval tretie miesto, čo bol historický úspech. V lete s snažil o prestup do Slovana Bratislava, vedenie Skalice však nesúhlasilo, k prestupu došlo až v decembri 1999.
Mužstvu pomohol získať extraligový titul. Hráčom tohto klubu bol až do sezóny 2001/02, v priebehu ktorej prestúpil do Lukko Rauma vo fínskej najvyššej súťaži SM-liiga. Nasledujúci ročník začal v MsHK Žilina, ukončil v českom Litvínove.
V priebehu sezóny 2004/05 sa vrátil zasa do Žiliny, o ďalší rok bol jedným z jej najdôležitejších hráčov pri zisku prekvapivého majstrovského titulu.
12. januára 2007 Žilina porazila favorizovanú Spartu Praha 4:2 na Európskom pohári majstrov v Petrohrade.
O niekoľko dní o neho prejavil záujem jeho bývalý klub Slovan Bratislava a čerstvo vymenované žilinské vedenie ho uvoľnilo na hosťovanie do 30. apríla (spolu s obrancom Daliborom Kusovským). 
Po úspechu v podobe majstrovského titulu s ním vedenie podpísalo jednoročný kontrakt.
V ďalšej sezóne Slovan získal opäť titul po dramatickej sérii 7 zápasov vo finále play-off proti HC Košice. Od sezóny 2009/10 hral opäť v Žiline, mužstvo dvakrát uspelo v baráži o záchranu v extralige. V priebehu ročníka 2011/12 prestúpil do prvoligového mužstva HC Dukla Senica. V ďalšom roku klub vyhral základnú časť súťaže, v play-off však prekvapujúco vypadol s ôsmym klubom tabuľky HC 07 Detva. Hreus následne znovu prestúpil do Žiliny, kde v závere súťaže odohral jeden zápas.
Reprezentácia.
Počas pôsobenia v DEL získal nemecké občianstvo, slovenské si však ponechal, no na Slovensku bol pomerne neznámy. V novembri 1996 ho reprezentačný tréner Jozef Golonka nominoval na Nemecký pohár, čo sa stretlo so všeobecným prekvapením. Športoví novinári si telefonicky overovali jeho štátnu príslušnosť v mužstve Krefeldu. Hral v útoku s Vlastimilom Plavuchom a Slavomírom Ilavským.
Tréner Ján Filc ho nominoval na MS 2000, kde Slovensko získalo striebornú medailu, Hreus zaznamenal víťazný gól vo štvrťfinále proti USA, ktoré Slovensko napokon vyhralo 4:1. Spolu v slovenskej reprezentácii odohral 43 zápasov, strelil 9 gólov.
Tepelná úprava potravín

Tepelná úprava potravín je technologický postup úpravy potravín teplom.
Ide o celý rad metód prípravy rôznorodých surovín a prísad tak, aby bol dosiahnutý žiadaný chuťový a estetický výsledok. Zvyčajne sa postupuje podľa vopred daného návodu – receptúry. Chuť výsledného pokrmu ovplyvňuje kvalita a druh použitých surovín, spôsob a dĺžka prípravy, použité koreniny a schopnosti kuchára zladiť škálu použitých zložiek do výslednej chuti jedla.
Technický pohľad.
Pri úprave jedla teplom dochádza ku chemickým a fyzikálnym procesom, ktoré menia vlastnosti surovín. Nastáva zrážanie bielkovín a poškodenie bunkových štruktúr varených surovín. Dostatočne dlhá tepelná úprava v konečnom dôsledku spôsobí zmäknutie varených surovín, čím sa dosiahne konzistencia vhodná na požívanie. Zároveň dochádza k uvoľneniu štiav obsiahnutých v surovinách, Osmotický tlak spôsobí preniknutie soli a iných pochutín cez bunkové steny.
Rôzne spôsoby tepelnej úpravy jedál používané po svete ovplyvňuje dostupnosť surovín, stravovacie zvyky, estetické hľadisko, úroveň poľnohospodárstva a ekonomiky a kultúrne a náboženské zvyky.
Pointer

Pointer môže byť:
Ukazovateľ

Ukazovateľ môže byť:
Smerník

Smerník môže byť:
UAZ

UAZ (УАЗ) čiže Ulianovskij avtomobiľnyj zavod () je výrobca automobilov v ruskom meste Ulianovsk, ktorý vyrába terénne autá, sanitky a nákladné autá.
Externé odkazy.
Stránka výrobcu UAZ
Frederic Leighton

Lord Frederic Leighton (* 3. december 1830, Scarborough, Spojené kráľovstvo – † 25. január 1896, Londýn) bol anglický maliar a sochár viktoriánskeho neoklasicizmu.
Technika a štýl jeho tvorby boli ovplyvnené antickou mytológiou. 
Jeho obrazy sa stali vyhľadávanými a boli často reprodukované, keď si jeho prvý obraz zakúpila kráľovná Viktória. Leighton bol neskôr zvolený za prezidenta "Royal Academy" v Londýne.
Ladislav Jurkemik

Ladislav Jurkemik (* 20. júl 1953, Jacovce) je bývalý slovenský futbalista (obranca) a tréner.
Hráč Interu Bratislava (1971-80, 1981-83), Dukly Banská Bystrica (1980-81), FC St. Gallen (1984-88), FC Chur (1988-92). V lige 318 zápasov a 53 gólov.
Juniorsky Majster Európy 1972, Majster Európy 1976, tretí na Majstrovstvách Európy 1980. Reprezentoval 57 krát, dal 3 góly. Bol účastníkom Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 1982.
V roku 2002-2003 reprezentačný tréner Slovenska, Inter Bratislava 2006-2007.
Štefan Čambal

Štefan Čambal (* 17. december 1908, Prešporok – † 18. júl 1990, Praha) bol slovenský futbalista (záložník) a tréner.
Reprezentačný krst mal 22. mája 1932 v Prahe proti Rakúsku (1:1). V rokoch 1932 – 35 reprezentoval 22-krát; držiteľ striebornej medaily z MS 1934. Hráč I. ČsŠK Bratislava a Slavie Praha (štyrikrát majstrom ČSR). 1929 – 39 účastník I. ligy (odohral 138 zápasov a dal 10 gólov). V rokoch 1939 – 45 bol trénerom slovenskej reprezentácie, v rokoch 1947 – 48 česko-slovenskej. V rokoch 1964 – 66 pôsobil ako prvý česko-slovenský tréner v Austrálii (FC Prague Sydney).
Slovenská asociácia western ridingu a rodea

Slovenská asociácia western ridingu a rodea (skr. SAWRR) je slovenská športová organizácia zaoberajúca sa podporou a rozvojom jazdeckého odvetvia western a vybranými disciplínami odvetvia rodeo.
Vznikla v roku 1993 ako nástupnícka organizácia slovenskej vetvy "Českosloveského western a ródeo klubu". V súčasnosti združuje okolo 200 členov, z toho cca 50 členov jazdí súťažne.
V roku 1996 sa od SAWRR odčlenila skupina jazdcov, ktorí preferovali rodeové disciplíny a založili Asociáciu rodeových športov Slovenska. SAWRR je členom Slovenskej jazdeckej federácie.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka SAWRR
Karol Dobiaš

Karol Dobiaš (* 18. december 1947, Trnava) je bývalý slovenský futbalista (obranca) a tréner.
Klubová kariéra.
Ligový debut v drese Spartaka Trnava zažil v 1. kole sezóny 1966/67. Trnava vyhrala nad Bohemians Praha 5:1. Za klub zo „slovenského Ríma“ odohral 278 ligových stretnutí a dal 11 gólov. So Spartakom získal päť československých titulov a dostal sa s klubom až do semifinále EPM v roku 1969. Neskôr prestúpil do Bohemiansu Praha.
Reprezentačná kariéra.
V reprezentačnom drese sa po prvý raz objavil v roku 1968. Zúčastnil sa MS 1970 v Mexiku. Vrchol reprezentačnej kariéry zažil na ME 1976 v Juhoslávii. Bol oporou víťazného československého mužstva. Vo finále proti Nemecku sa presadil aj strelecky.
Trénerská kariéra.
Po ukončení hráčskej kariéry sa z Dobiaša stal tréner. Bol kormidelníkom viacerých českých klubov (Hradec Králové, Brno, Sparta Praha). S pražským tímom vyhral aj českú ligu.
GAZ 69

GAZ 69 je a terénny automobil s pohonom 4x4 vyrábaný automobilkou GAZ v období rokov 1953 až 1972.
História.
GAZ-69 bol základným typom ľahkého terénneho automobilu s pohonom všetkých kolies pre všetky štáty Varšavskej zmluvy. Od roku 1952 sa vyskytoval všade tam, kam dosahovala sféra záujmov Sovietskeho zväzu. Robustná konštrukcia vozidla zniesla aj nešetrné zaobchádzanie. Daňou za dobré jazdné vlastnosti v teréne bola vysoká spotreba paliva. Okrem základnej verzie určenej na prepravu osôb a nákladu sa vyskytli modifikácie využívajúce podvozok GAZ 69. Boli to rádiovozy, vozidlá pre chemický prieskum, veliteľské vozidlá, sanitné úpravy, špeciálna úprava na mobilné odpaľovacie zariadenie štvorice protitankových riadených rakiet 3M6 ŠMEL (v kóde NATO AT-1 Snapper). GAZ 69 nahradil v roku 1953 zastaraný model GAZ 67. Prvé kusy boli vyrobené v závode Gorkovskij avtomobiľnyj zavod (ГАЗ - Горьковский автомобильный завод), ale v roku 1955 bola výroba presunutá do Uljanovského UAZu.
V lete roku 1955 vydal minister automobilového priemyslu ZSSR príkaz závodu UAZ o prevzatí výroby vozidiel GAZ 69, GAZ 69A a prívesov GAZ-704 k nim. Prvé kusy boli vyrábané z dielov dovezených z Gorkého závodu.
Od roku 1956 začal UAZ vyvážať tieto vozidlá do celého sveta. V roku 1959 už bolo možné nájsť vozidlá GAZ 69 alebo UAZ 69 v 22 krajinách sveta. GAZ 69 sa vo výrobnom programe firmy udržal až do roku 1972. 
Technický popis.
Vozidlo malo otvorenú karosériu. Základná verzia bola dvojdverová so sklopným zadným čelom s možnosťou zakrytia priestoru posádky plachtou. Vodič a veliteľ mali samostatné sedadlá a prepravované mužstvo sedelo na laviciach po stranách nákladového priestoru. Čelné sklo bolo možné sklopiť. Tuhé nápravy boli odpružené pozdĺžnymi listovými pružinami. Vozidlo poháňal štvortaktný zážihový štvorvalec cez trojstupňovú prevodovku. Vozidlo malo aj dvojstupňovú redukčnú prevodovku. Zadná náprava mala stály pohon, pohon prednej nápravy bolo možné zapnúť z miesta vodiča. Brzdy boli čeľusťové, hydraulické na všetkých kolesách.
Externé odkazy.
Stránky výrobcu GAZ
Ľubomír Moravčík

Ľubomír Moravčík (* 22. jún 1965, Nitra) je bývalý slovenský futbalista a futbalový tréner. Hrával v rokoch 1983 až 2002 na pozícii stredopoliara, tvorcu hry. Bol označovaný za špecialistu na priame kopy a technicky nadaného hravého futbalistu.
Klubová kariéra.
V najvyššej súťaži debutoval 16. októbra 1983 proti Tepliciam. V drese Nitry odohral šesť sezón a stal sa najslávnejším hráčom pochádzajúcim spod Zobora. Po MS 1990 odišiel do francúzskeho Saint-Étienne. Tu bol považovaný za jedného z najlepších cudzincov v Ligue 1. V roku 1996 St. Étienne zostúpil do druhej ligy a klub nemal dostatok financií na vyplatenie svojich hráčov, vrátane Moravčíka. Prestúpil tak do korzického klubu SC Bastia, ktorý hrával Ligue 1. V roku 1998 utrpel ťažkú zlomeniu nohy, ktorá ho na dlhší čas vyradila z hry. V roku 1998 prestúpil do Nemecka, konkrétne do MSV Duisburg. Tu napriek solídnym výkonom nebol Moravčík spokojný a po odohratí piatich ligových zápasov opustil klub. V tomto období dokonca rozmýšľal o ukončení kariéry.
V tom istom roku však na podnet slovenského trénera Jozefa Vengloša podpísal zmluvu so slávnym škótskym veľkoklubom Celtic Glasgow. Jeho ligovým debutom bol zápas proti Dundee FC 7. novembra 1998. Do pamäti fanúšikov Celticu sa zapísal už o tri týždne neskôr, keď v tradičnom a ostrosledovanom derby proti Rangers. Celtic vyhral v tomto zápase 5 – 1 a Moravčík bol vďaka svojmu výkonu a dvom streleným gólom hviezdou stretnutia. Postupne sa tak Moravčík stal hviezdou mužstva a miláčikom tribún, známa bola jeho spolupráca s ďalšou legendou klubu Henrikom Larssonom. V roku 2001 bol uvedený do Siene slávy Celticu. Kariéru ukončil v drese japonského klubu JEF United Ičihara.
Reprezentačná kariéra.
Vrchol reprezentačnej kariéry zažil Ľubomír Moravčík na MS 1990 v Taliansku. Nastúpil vo všetkých piatich zápasoch československého mužstva. V dôležitom štvrťfinálovom zápase proti ho fauloval Pierre Littbarski v pokutovom území, ale rozhodca Kohl vylúčil pre svoju impulzívnu reakciu (vykopnutie kopačky) práve Moravčíka. Po rozpade Česko-Slovenska sa stal spolu s Tittelom a Dubovským lídrom slovenského mužstva. Ako najskúsenejší hráč sa stal aj kapitánom. Za československú a slovenskú reprezentáciu nastúpil celkovo 79-krát a strelil 13 gólov. Viac štartov mal v čase Moravčíkovho odchodu zo Slovákov na konte iba Miroslav Karhan.
Trénerská kariéra.
Po ukončení hráčskej kariéry sa z Moravčíka stal tréner. Viedol slovenský reprezentačný tím do 16 rokov. V jesennej časti sezóny 2008 – 09 bol trénerom prvoligového ViOn-u Zlaté Moravce.
Gorkovskij avtomobiľnyj zavod

Gorkovskij avtomobiľnyj zavod (), skratka GAZ je ruský výrobca automobilov. Od roku 2005 funguje pod touto značkou celý holding, ktorý zahŕňa okrem hlavnej firmy ďalších 18 ruských výrobcov automobilov, autobusov a strojov, obchodné a servisné firmy. Je najväčším výrobcom automobilov v Rusku. Sídlo holdingu je v meste Nižnij Novgorod (v r.1932 - 1990 bol názov mesta Gorkij). 
V minulosti bola firma u nás známa najmä výrobou ťažkotonážnych nákladných automobilov, niekoľkými modelmi osobných áut ("Volga", "Čajka"), ale aj vojenským terénnym automobilom GAZ 69 („Gazík“). Ako sa uvádza na stránke slovenského fanklubu tejto značky: "Dobová popularita týchto áut poznačila celé generácie a napríklad pomenovanie „gazík“ bolo označenie akéhokoľvek „offroadu“ po dlhé desaťročia. Skôr narodení spoluobčania majú často na vozidlá GAZ vytvorenú veľkú citovú väzbu - ako spomienku na službu v armáde, na prácu alebo aj na auto, ktoré kedysi ako rodina vlastnili a ako deti sa v nich vozili.".
Dnes pod značkou "GAZ" vyrába ruský nástupca značky široký sortiment počnúc osobnými automobilmi, cez autobusy, dodávky až po nákladné automobily, špeciálnu techniku a ťažké stavebné mechanizmy.
Štruktúra holdingu a súčasná produkcia.
Holding GAZ tvorí v súčasnosti (r.2011) 6 divízií, z ktorých každá sa zameriava na iný druh produkcie. Do každej divízie sú začlenené jednotlivé závody a odbytové organizácie holdingu:
1. Osobné a ľahké úžitkové automobily
2. Nákladné automobily
3. Autobusy
4. Šeciálna technika
5. Hnacie agregáty 
6. Autosúčiastky
Ján Popluhár

Ján Popluhár (* 12. september 1935, Čeklís (Bernolákovo) – † 6. marec 2011, Bratislava) bol slovenský futbalový obranca, v roku 2000 vyhlásený za futbalistu storočia na Slovensku. Pochovaný je v rodnom Bernolákove.
Klubová kariéra.
Najslávnejšie roky zažil v Slovane Bratislava. V belasom drese odohral 12 sezón. Trikrát triumfoval so Slovanom v Česko-slovenskom pohári. Vojenčinu strávil v drese "Rudá hvězda Brno". V československej lige nastúpil v 306 zápasoch a dal 23 gólov. 
V roku 1969 prestúpil do Olympique Lyonnais. Po ukončení hráčskej kariéry sa stal trénerom.
Reprezentačná kariéra.
Za Česko-Slovensko odohral 62 zápasov. Na majstrovstvách Európy 1960 získal bronzovú medailu. Na majstrovstvách sveta 1962 obsadilo česko-slovenské mužstvo 2. miesto. Bol zaradený do viacerých all-stars tímov na turnaji. Hral aj na MS 1958.
Zaujímavosti.
V roku 1963 hral za mužstvo sveta vo Wembley proti Anglicku a v roku 1965 ho pozval Sir Stanley Matthews na svoj rozlúčkový zápas. Experti ho stavali na úroveň hráčov ako Alfredo Di Stéfano, Lev Jašin, Josef Masopust či Ferenc Puskás.
V roku 1967 obdržal "Svetovú cenu za fair play" (World Fair Play Award), a to konkrétne za zastavenie hry na Majstrovstvách sveta 1962 po zranení Pelého. 
V roku 2002 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy. V 1995 bola Jánovi Popluhárovi udelená Cena fair play predsedu SOV za "celoživotné vystupovanie v duchu fair play". Od roku 2010 cena nesie Popluhárovo meno.
22. marca 2011 na XXXV. riadnom kongrese Európskej futbalovej únie (UEFA) v Paríži, priznali Popluhárovi delegáti UEFA, Smaragdový rád za zásluhy pri rozvoji futbalu.
Ocenenie pre najlepšieho futbalistu roka na Slovensku, nesie od svojho 18. ročníka (rok 2010) názov - Cena Jána Popluhára. Je po ňom pomenovaná planétka (267585) Popluhár. Slovenská pošta a.s. si ho pripomenula v r.2013 vydaním príležitostnej poštovej známky.
Vytrvalostné jazdectvo

Vytrvalostne jazdectvo (endurance) alebo dištančné jazdectvo je samostatné jazdecké odvetvie v ktorom sa hodnotí rýchlosť a vytrvalosť koňa. 
Popri military je to pre koňa a jazdca, hlavne vo vyšších stupňoch obťažnosti najnáročnejšia jazdecká disciplína. Je to jedna z najkrajších jazdeckých disciplín, pretože sa väčšinou koná v prirodzenom prostredí vo voľnej prírode. Počas celej súťaže sa dbá o to, aby nebolo ohrozenie zdravie koňa, na trati sa vykonávajú pravidelné veterinárne kontroly a keď veterinár usúdi, že by mohlo byť ohrozené zdravie koňa, nedovolí dvojici pokračovať v súťaži.
V národných podmienkach sa rozlišujú tieto stupne obťažnosti:
Môžu sa konať aj viacdňové súťaže, pozostávajúce z viacerých etáp.
Štartovať sa môže buď hromadným štartom, alebo jednotlivo v stanovených intervaloch. Ak sa štartuje jednotlivo, intervaly sú minimálne 2 minúty. Najmenej každých je veterinárna kontrola, aby sa zamedzilo ohrozeniu zdravia koňa.
Po dojazde jazdca s koňom do ciela sa koňovi do stanovenej doby musí ustáliť tepová frekvencie na 64 tepov za minútu, ak sa do stanoveného času neustáli – dvojica je diskvalifikovaná. Toto pravidlo je kvôli zamedzeniu uštvania koňa. Čas ustálenia tepu je stanovený väčšinou na 30 minút, môže byť skrátený na 20 minút. V niektorých kategóriách sa udeľuje cena kondície, teda cena pre koňa, ktorý je po absolvovaní pretekov podľa názoru veterinárnej komisie v najlepšej kondícii. Táto cena je často jazdcami hodnotená vyššie ako samotné víťazstvo.
Mária Kišonová-Hubová

Mária Kišonová-Hubová (* 17. marec 1915, Láb – † 11. august 2004, Bratislava) bola slovenská operná speváčka (soprán) a pedagogička. Manželka Mikuláša Hubu a matka Martina Hubu.
Dlhoročná významná sólistka (1938–1978) opery Slovenského národného divadla v Bratislave. Profesorka na VŠMU v Bratislave. Vynikla najmä v operných úlohách diel G. Pucciniho, W. A. Mozarta, G. Verdiho, v slovanskom repertoári a v opere 20. storočia. Venovala sa aj koncertnej činnosti.
Jozef Bomba

JUDr. Jozef Bomba (* 30. marec 1939, Bardejov – † 27. október 2005, Košice) bol slovenský futbalista (obranca).
Narodil sa v Bardejove. Spočiatku sa venoval atletike (skok do diaľky, šprint), od 16 rokov prešiel definitívne k futbalu.
Klubová kariéra.
Hrával za FK Slavoj Bardejov, neskôr za RH Brno, Tatran Prešov a VSS Košice. S Tatranom obsadil v prvej česko-slovenskej lige v sezóne 1963/64 tretie a v sezóne 1964/65 druhe miesto. V I. lige odohral 282 zápasov a dal v nich 7 gólov.
Pre zdravotné problémy musel skončiť s aktívnou činnosťou a začal sa venovať právu. V roku 1989 odišiel Jozef Bomba do invalidného dôchodku.
Reprezentačná kariéra.
Česko-Slovensko reprezentoval v rokoch 1960 až 1970. V roku 1962 sa zúčastnil na MS v Čile, kde sa ČSR umiestnila na 2. mieste. Raz hral za výber Európy (Bomba nastúpil v drese Európy proti Škandinávii 20. mája 1964 v Kodani).
Asociácia rodeových športov Slovenska

Asociácia rodeových športov Slovenska (skr. ARŠ) je nezávislé, dobrovoľné, občianske združenie, ktoré združuje fyzické a právnické osoby so záujmom o rodeový šport. Jej cieľom je napomáhať rozvoju rodea na Slovensku, pomáhať organizátorom a jazdcom, zvyšovať úroveň a imidž rodea na Slovensku. ARŠ vznikla v roku 1996 odčlenením od SAWR.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka ARŠ
Michal Hudec

Michal Hudec (* 23. október 1979) je bývalý slovenský hokejový útočník, v súčasnosti športový manažér HC ’05 Banská Bystrica. Jeho otec Ladislav Hudec je futbalový tréner a futbalista.
Reprezentácia.
Majstrovstvá sveta 2006.
Tréner František Hossa ho nominoval na Majstrovstvá sveta v lotyšskej Rige, na súpisku ho dopísal v priebehu šampionátu. Skóroval v druhom zápase, v ktorom nastúpil - proti Ukrajine.
Stanislav Hudec

Stanislav Hudec (* 3. jún 1982, Nitra) je slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
Hudec je nitriansky odchovanec. V rokoch 2000 až 2003 si vyskúšal pôsobenie v zámorskej juniorskej QMJHL v klube Chicoutimi Sagueneens. Na Slovensku pôsobil v Martine, Nitre a Slovane Bratislava. Hral aj v českých Vítkoviciach, Plzni, Sparte Prahe, Českých Budějoviciach i Třinci, s ktorým získal majstrovský titul. V sezóne 2007/08 hral v ruskom Podolsku, neskôr aj v švajčiarskom Bazileji. V sezóne 2012/2013 obliekol na päť zápasov dres rodnej Nitry, sedem zápasov odohral v talianskej Cortine. V sezóne 2013/2014 získal majstrovský titul s poľským klubom KH Sanok.
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 39 zápasov, strelil 1 gól (stav k 22. marcu 2006). Tréner František Hossa ho nominoval ako náhradníka na Majstrovstvá sveta v lotyšskej Rige. Pred štvrťfinálovým zápasom s Kanadou ho dopísal na súpisku, ale na ľad ho neposlal.
Ada Straková

Ada Straková, vlastným menom Adela (* 14. jún 1948, Kremnica) je slovenská televízna hlásateľka. 
Vyštudovala študijný odbor slovenčina – francúzština na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. V rokoch 1970 –1996 pôsobila ako hlásateľka vo verejnoprávnej ČSTV Bratislava (neskôr STV). Toto povolanie ju donútilo stále zdokonaľovať svoj prejav a rozhodla sa absolvovať postgraduálne štúdium žurnalistiky. 
Od roku 1996 sa počas prestávky v televízii venovala hlavne moderovaniu.
Už niekoľko rokov je tvárou známej kozmetickej firmy Avon a ich boja proti rakovine prsníkov. Od roku 1997 žije v Prahe.
Jej dcéra Barbora Straková bola od roku 2008 podpredsedníčkou ĽS-HZDS.
Martin Hujsa

Martin Hujsa (* 9. september 1979, Skalica) je slovenský hokejový útočník. 
Klubový hokej.
S hokejom začínal v HK 36 Skalica, v extralige debutoval v sezóne 1997/98, pričom v tom čase vážil len 63 kg, bol najľahším hráčom v súťaži. Počas päťročného pôsobenia v Skalici sa presadzoval ako úspešný zakončovateľ. 
Pred ročníkom 2003/04 ho angažoval HC Slovan Bratislava, v sezóne 2004/05 s ním získal svoj prvý majstrovský titul. V ročníku 2006/07 zväčša hrával na pozícii centra (napr. s Uramom a Vorelom), no príležitostne sa objavoval aj na pravom krídle. V závere novembra sa mu obnovilo zranenie navikulárnej kosti a sezóna sa pre neho skončila. Začiatkom januára 2007 s ním vedenie predĺžilo zmluvu do konca nasledujúcej sezóny. Slovan vybojoval majstrovský titul po finálovom víťazstve nad Duklou Trenčín 4:0 na zápasy.
V základnej časti ročníka 2007/08 zaznamenal v 51 zápasoch 25 gólov a 34 asistencií. Darilo sa mu aj v play-off, v poslednom semifinálovom zápase play-off proti Dukle Trenčín si však bolestivo natiahol slabiny a vo finále s HC Košice nenastúpil. Slovan v ňom zvíťazil 4:3 na zápasy a obhájil majstrovský titul. V máji 2008 sa dohodol na predĺžení kontraktu až do roku 2012. V ďalšej sezóne sa Slovan prebojoval do finále, v ktorom prehral s HC Košice 2:4 na zápasy. V ročníku 2010/11 bol najproduktívnejším hráčom mužstva, Slovan však vypadol už vo štvrťfinále play-off s Duklou Trenčín.
Pred nasledujúcou sezónou prestúpil do českého mužstva HC Litvínov, klub v baráži potvrdil účinkovanie v českej extralige. Od sezóny 2012/13 hráva za Ertis Pavlodar v kazašskej lige, ktorý trénuje slovenský tréner Július Pénzeš. V prvom roku jeho pôsobenia boli jeho spoluhráčmi ďalší slovenskí hokejisti Róbert Huna, Richard Huna, Lukáš Matejka a Branislav Fábry. Klub vybojoval majstrovský titul po finálovom víťazstve 4:1 na zápasy nad Bejbaris Atyrau. Hujsa ocenil finančné podmienky, ako nevýhodu uviedol veľké vzdialenosti medzi jednotlivými mužstvami súťaže.
Reprezentácia.
Reprezentoval na MS 20 1999, kde Slovensko vybojovalo bronzové medaily. V seniorskej slovenskej reprezentácii odohral 23 zápasov, strelil 4 góly.
Štatistika na významných podujatiach.
"(štatistické údaje v článku sú z 28. mája 2014)"
Rodina.
Martin Hujsa je ženatý, manželka Monika pochádza z moravskej obce Sudoměřice, majú spolu dve deti.