burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mr. Bean

Mr. Bean je britský televízny sitkom vytvorený jeho hlavným aktérom Rowanom Atkinsonom a Richardom Curtisom. Pilotný diel mal premiéru 1. januára 1990. Posledná epizóda bola odvysielaná 15. decembra 1995. Okrem 15 častí boli natočené aj dva celovečerné filmy, dve špeciálne epizódy a dva krátke filmy.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1938

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1938 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Londýne, v Spojenom kráľovstve v dňoch od 7.13. augusta 1938, za účasti 7 mužských tímov. Dejiskom zápasov bol plavecký štadión Wembley Empire Pool. Systém súťaže pozostával iba jedinej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Titul piatykrát v rade získalo , ktoré sa v skupine umiestnilo pred a . Pre bronzové Holandsko to bola prvá medaila.
Iraklio (krajská jednotka)

Iraklio () je jedna zo štyroch krajských jednotiek na gréckom ostrove Kréta. 
Hlavným mestom je Iraklio, ďalšie veľké mestá sú Limenas Chersonisu, Malia a Matala. Krajská jednotka hraničí s Lasithi na východe a s Rethymnom na západe. Poľnohospodárstvo využíva hlavne strednú časť územia, planinu Messara a potom severnú časť pri pobreží a v údoliach. Vrchy dominujú zvyšku územia, najmä v južnej časti. Hlavné pohoria sú pohoria Ida na západe a Asterusia na juhu. Severné pobrežie obmýva Krétske more a na juhu je Líbyjské more. Ku krajskej jednotke patrí aj ostrov Dia, ktorý leží severne od mesta Iraklio.
Klíma je tu teplá až horúca. Výnimkou sú pohoria, kde býva mierne až chladné zimné obdobie.
Dejiny.
Na území krajskej jednotky sa nachádza množstvo významných neolitických a minojských sídiel, z ktorých sú najznámejšie palácové komplexy Knóssos a Faistos. Najbohatšie sú nálezy minojskej kultúry, hlavne z obdobia rozkvetu medzi rokmi 2000 a 1600 pred Kr., aj keď obe archeologické náleziská boli osídlené už v neolite.
Medzi dôležité staroveké mestá patria:
Administratívne delenie.
Krajská jednotka Iraklio sa delí na osem obcí (gr. j.č. dimos). Sú to (číslo pozri na mape v infoboxe):
Vznik krajskej jednotky.
Okres (gr. nomos) Iraklio bol zriadený v roku 1915 po pripojení Kréty k zvyšku Grécka.
V roku 2011 bola na základe Kallikratovej vládnej reformy z bývalého okresu Iraklio vytvorená krajská jednotka Iraklio. Okres mal rovnaké územie ako súčasná krajská jednotka. Reformou boli reorganizované aj obce – pozri nasledujúcu tabuľku.
Provincie.
Historicky sa okres (gr. nomos) delil na tieto provincie (iný preklad: eparchie; gr. j.č. eparchia):
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1950

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1950 boli v poradí 7. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa vo Viedni, v Rakúsku v dňoch od 20.26. augusta 1950, za účasti 7 mužských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Švajčiarska. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Wiener Stadionbad. Systém súťaže pozostával iba jedinej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Titul získalo , ktoré sa v skupine umiestnilo pred a . Pre bronzovú Juhosláviou to bola prvá medaila.
Paris School of Business

Paris School of Business (skôr ESG Management School) je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži a Rennesi. Bola založená v roku 1974.
Charakteristika.
PSB je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, IACBE a CGE. Škola má cca 12 500 absolventov v 50 krajinách sveta, reprezentujúcich vyše 75 národností. Významnými absolventmi sú Franck Louvrier (CEO Publicis Events) a Vianney (spevák).
Študijné programy.
PSB má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, móda, ľudské zdroje. PSB udeľuje aj PhD. titul.
Benigna

Benigna Maďar (maďarsko-latinský prídomok „"Magyar de Mére"“, ; † po r. 1523) bola uhorská šľachtičná, v Maďarsku známa renesančná postava.
Biografia.
Benigna bola dcérou uhorského vojvodcu Blažeja Maďara. Ten si na vojenských výpravách obľúbil talentovaného Pavla z Abovskej Kiniže. Toto priateľstvo spečatil adopciou a Pavol Kiniži sa stal jeho synom. Neskôr mu dal za manželku aj svoju mladú dcéru Benignu. Vekove nerovné manželstvo skončilo v roku 1494 smrťou Pavla Kinižiho a z Benigny sa stala veľmi bohatá vdova. Zdedila majetky aj po otcovi, ktorý zomrel v roku 1490. Vlastnila tak aj panstvá na Považí, vrátane hradu Strečno.
V roku 1495 sa Benigna vydala za Mareka Myslenoviča (Mišljenović), chorvátsko-slavónsko-dalmátskeho bána a kapitána Budínskeho hradu. V roku 1508 však po páde z koňa zomrel. Tretie manželstvo uzavrela Benigna o rok neskôr (1509) s Gregorom Kerekym. Po desiatich rokoch ho vraj pre jeho zlú, krutú a zištnú povahu nechala zhodiť z hradnej bašty. Za túto vraždu bola odsúdená na stratu hlavy a majetkov. Kráľ ju však nakoniec omilostil. Roku 1523 predala hrad Strečno Jánovi Zápoľskému. Ďalšie stopy o nej miznú, podľa maďarskej historiografie vraj zomrela v roku 1526.
Literárna pamiatka.
Do histórie sa zapísala hlavne po maďarsky napísanou modlitebnou knihou, ktorú pre ňu vytvorili mnísi v kláštore sv. Michala v Nagyvázsony. Zachovala sa v dvoch exemplároch: "Festetich kodex" z roku 1493 a "Czech kodex" z roku 1513.
Wandsworth Bridge

Wandsworth Bridge je konzolový cestný most spájajúci Battersea v londýnskej časti Wandsworth a Fulham v časti Hammersmith and Fulham.
Pôvodný most na tomto mieste bol postavený v rokoch 1870 – 1873 a hlavným inžinierom bol Julian Tolmé. Výstavba stála 40 000 libier. Most bol priehradový; mal drevenú mostovku a 5 hlavných rozpätí s dĺžkami , 3x a . 6 bočných rozpätí zo severnej strany malo dĺžku a tehlový oblúk na južnej strane mal dĺžku . Jeho šírka bola . Do odkúpenia mosta správnou inšitúciou Metropolitan Board of Works v roku 1880 bolo na moste vyberané mýto.
Kvôli narastajúcemu objemu cestnej premávky bolo v 30. rokoch 20. storočia rozhodnuté o stavbe nového mosta. Od 24. mája 1937 bol starý most zatvorený pre cestnú premávku (otvorený len pre chodcov) a po dokončení dočasnej lávky pri starom moste 11. júna 1937 bol starý most zatvorený úplne. Po zničení starého mosta bola v roku 1937 začatá výstavba nového. Most bol dokončený o tri roky neskôr a otvorený 25. septembra 1940. Hlavným inžinierom mosta bol Sir Thomas Peirson Frank a postavený bol spoločnosťou Holloway Brothers. Výstavba mosta stála 503 tisíc libier. Celková dĺžka mosta je a šírka – vozovka má šírku a chodníky po jej stranách . Most má tri rozpätia, hlavné má dĺžku a bočné majú dĺžku . Výška mosta nad hladinou Temže pri nízkom prílive je .
Horch

Horch bol jednou z mnohých nemeckých predvojnových automobiliek, vyrábajúcich predovšetkým kvalitné a luxusné vozidlá na vysokej technickej úrovni.
August Horch v roku 1899 v Ehrenfelde v Kolíne nad Rýnom založil firmu "A. Horch &amp; Cie", ktorej prvé vozidlo opustilo bránu továrne (bývalej koniarne) o dva roky neskôr. V roku 1902 firmu presťahoval do Reichenbachu a dva roky nato do Zwickau.
Horch opustil svoju firmu roku 1909 a taktiež v Zwickau založil firmu Audi ("Audi Automobilwerke GmBH").
Z iniciatívy najväčšieho veriteľa - Saskej štátnej banky, došlo v roku 1932 na spojenie firiem Audi, DKW, Wanderer a Horch do spoločnosti Auto Union AG so sídlom v Chemnitzi. Za druhej svetovej vojny boli prevádzky firmy bombardovaním ťažko poškodené. Po ich obnove vo vtedy vzniknutej NDR sa znárodnený podnik premenoval na "VEB Kraftfahrzeug-und Motorenwerke Zwickau" a prevzal výrobu traktorov a iných poľnohospodárskych strojov. Taktiež vyrábal automobil Sachsenring P 240. Neskôr sa závod zlúčil s bývalými závodmi firmy Audi a pod názvom "VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau" vyrábal automobily Trabant.
V súčasnosti sa v meste Zwickau nachádza August Horch Museum.
Nikón

Nikón ("Nikón") môže byť:
Oireachtas

Oireachtas, niekedy označovaný ako Oireachtas Éireann je írska legislatíva. Oireachtas sa skladá z:
Hlavná budova Oireachtasu sídli v Leinster House v Dubline čo je bývalý vojvodský palác z 18. storočia. Dáil Éireann je volený priamo a je zďaleka najsilnejšia vetva Oireachtasu.
Etymológia.
Termín Oireachtas pochádza zo starého írskeho slova airech (šľachtic). jeho prvé zaznamenané použitie ako meno zákonodarného zboru bolo v rámci Írskeho slobodného štátu.
Seanad Éireann

Seanad Éireann ("Írsky senát") je horná komora Oireachtasu (írskej legislatívy), ktorý tiež zahŕňa prezidenta Írska a Dáil Éireann (dolná komora). Členovia seátu sú nazývaní senátori (v írčine seanadóirí). Na rozdiel od Dáil Éireann, nie je priamo volený, ale skladá a zo zmesi členov, ktorý sú vybraní rôznymi metódami. Právomoci Seanad Éireannu sú oveľa slabšie ako Dáilu a obmedzuje zákony s ktorými nesúhlasí skôr ako ich vetuje. Od svojho vzniku má Seanad Éireann sídlo v Leinster House v Dubline. Program vytvorení írskou vládou v roku 2011 sa snaží zrušiť senát ako súčasť širšieho programu ústavnej reformy.
Anthédón

Anthédón alebo Anthedón ("Anthédón") môže byť:
Bratislavské luhy

Bratislavské luhy sú územie európskeho významu, ktoré predstavuje cenné pozostatky zachovaných lužných lesov pozdĺž Dunaja. Ich rozloha je 668,23 ha.
Ich hodnota je daná tým, že celom slovenskom úseku Dunaja sa zachovalo len niekoľko posledných lokalít pôvodných lužných lesov. Toto územie bolo súčasťou železnej opony, tzv. zeleným pásom. Nachádzajú sa tu zásoby kvalitnej pitnej vody, ktoré sú najrozsiahlejšie v strednej Európe, a ďalšie vodné zdroje, ktoré zásobujú Bratislavu a okolie.
Územie pokrývajú porasty vŕbovo-topoľových a dubovo-brestovo-jaseňových lužných lesov. Okrem lužných lesov sú tu pozostatky lesostepí a významné rastlinné spoločenstvá stojatých vôd a vodných tokov.
Žijú tu viaceré druhy netopierov, vtákov a hmyzu, motýľov, vážok, chrobákov (roháč obyčajný, fuzáč veľký), sýkorky, škorce, ďatle, žlny ako aj najväčší európsky ďateľ – tesár čierny. Z cicavcov jelene, srnce, diviaky, jazvece, líšky, ako aj bobor vodný.
Územie Bratislavských luhov zahŕňa 6 častí:
Slovanský ostrov

Slovanský ostrov môže byť:
Slovanský ostrov (Bratislava)

Slovanský ostrov alebo Sedláčkov ostrov je prírodná rezervácia v mestskej časti Devín v Bratislave. Je to ostrov obkolesený Devínskym ramenom Dunaja. Je to rezervácia s najvyšším stupňom ochrany, v okolí sa nachádza niekoľko informačných panelov.
Predmetom ochrany sú: "Biotopy európskeho významu: Vŕbovo-topoľové nížţinné lužné lesy (91E0) a prirodzené eutrofné a mezotrofné stojaté vody s vegetáciou plávajúcich a/alebo ponorených cievnatých rastlín typu Magnopotamion alebo Hydrocharition (3150) a druhov európskeho významu a druhov národného významu. "
Soví les

Soví les môže byť:
Devínske rameno

Devínske rameno je rameno Dunaja v blízkosti sútoku rieky Dunaja a Moravy, ktoré obmýva Slovanský ostrov.
V roku 2015 bolo opätovne sprietočnené, keďže v posledných rokoch sa do ramena voda dostávala len zriedka a bola to voda stojatá.
Projekt revitalizácie Devínskeho ramena stál 150 000 eur a bol financovaný z fondov Európskej únie, programu LIFE a rozpočtu ministerstva životného prostredia, ktoré sa podieľalo polovicou sumy nákladov.
Nikón z Boiótie

Nikón ("Nikón") bol olympijský víťaz v pankratiu v rokoch 300 a 296 pred Kr. 
Nikón z boiótskej obce Anthédón bol v Olympii na 120. a na 121. hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvá v pankratiu. Svoje majstrovstvo v tejto disciplíne predviedol aj na iných celogéckych hrách, keď si dva víťazné vence odniesol z pýtických, dva z isthmických a štyri z nemejských hier.
Druhé olympijské víťazstvo Nikóna je zaznamenané aj na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko malých fragmentov. Olympionik Nikón, jeho domovská krajina (Boiótia) a športová disciplína (pankration) je na tomto značne poškodenom papyruse uvedená na fragmente č. 4, a to v dvadsiatom prvom riadku.
Pankration zaradili do programu olympijských hier v roku 648 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Lygdamis zo Syrakúz.
Ján Podolák

Dr.h.c. Prof. PhDr. Ján Podolák, DrSc. (* 17. máj 1926, Dolná Súča, † 15. február 2017) bol slovenský etnológ, vysokoškolský pedagóg, autor vedeckých monografií a článkov, zakladateľ viacerých etnologických inštitúcií na Slovensku.
Oblasťou jeho výskumov sú tradičné formy agrikultúry, pastierskej kultúry v Karpatoch a na Balkánskom polostrove, slovenské menšiny žijúce v zahraničí, neslovenské národnostné menšiny žijúce na Slovensku, etnokultúrne procesy na Slovensku a v strednej Európe, dejiny národopisnej vedy.
Životopis.
Pracoviská.
Po celé obdobie (195266) pedagogické pôsobenie na Filozofickej fakulte UK, na základe ktorého bol roku 1964 habilitovaný ako externý docent slovanského národopisu.
Publikačná činnosť.
Autor, spoluautor, resp. vedúci autorského kolektívu 25 knižných publikácií a 471 bibliografických titulkov vedeckých štúdií, príspevkov a iných odborných prác publikovaných v domácich i zahraničných periodikách a zborníkoch. V zahraničí publikoval v Maďarsku, Poľsku, Rakúsku, Bulharsku, Rusku, Nemecku, Veľkej Británii a v USA.
Početné štúdie v oblasti agrikultúry na Slovensku a najmä monografia "Tradičné poľnohospodárstvo na Slovensku".
Štúdie vydané doma i v zahraničí na tému pastierske kultúry v Karpatoch a na Balkáne, etnický charakter valaskej kolonizácie a najmä monografia "Tradičné ovčiarstvo na Slovensku".
Porovnávacie štúdie z karpatsko-balkánskeho areálu (na základe terénnych výskumov v regiónoch Poľska, Ukrajiny, Rumunska, Srbska, Čiernej Hory, Macedónska, Bulharska a gruzínskeho Kaukazu).
Príspevky o Slovákoch v zahraničí – na základe výskumov v Poľsku, Maďarsku, Chorvátsku, Juhoslávii a Rakúsku.
Knihy.
Ján Podolák ako autor, spoluautor alebo editor:
Osobný život.
Prvá manželka Magdaléna rod. Hrabovcová (19331971), pracovala ako zodpovedná redaktorka vo vydavateľstve Tatran. Druhá manželka Katarína rod. Pálková (nar. 1943), doc. PhDr. CSc., posledné pracovisko Filozofická fakulta UK v Bratislave, vedúca Katedry kulturológie.
Syn Peter (1955), RNDr. CSc. je vedecký pracovník Geografického ústavu SAV v Bratislave. Syn Andrej (1974), Ing. je elektrotechnik, odborný pracovník vývoja a výskumu v Norimbergu.
Štefan Chrappa

Štefan Chrappa, známy tiež pod pseudonymom Pišta Vandal (* 1. september 1979, Bratislava) je slovenský spisovateľ, básnik a náboženský redaktor Slovenského rozhlasu. Založil vlastné vydavateľstvo "Limerick". Hrá na gitaru a spieva v metalových kapelách Čad a Vandali.
Život.
Od roku 1994 (teda od svojich 14 rokov) hrá v kapele Čad, ktorá odvtedy vydala už 13 albumov.
V roku 2002 absolvoval štúdium slovenčiny a poľštiny na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde potom 8 rokov pracoval ako odborný asistent (v roku 2006 obhájil titul PhD. v slavistike) a prednášal literatúru. Následne nastúpil na miesto náboženského redaktora v Slovenskom rozhlase.
Píše knihy pre deti, cestopisy, poviedky a romány, vydáva ich vo vlastnom vydavateľstve "Limerick".
Žije vo Svätom Jure, s manželkou Janou majú adoptovanú dcéru.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle žien 1985

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle žien 1985 boli prvé majstrovstvá Európy vo vodnom póle žien, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Boli to prvé a zároveň posledné majstrovstvá organizované samostatne v ženskej kategórii. Konali sa v Osle, v Nórsku v dňoch od 12.18. augusta 1985, za účasti 8 tímov. Systém súťaže pozostával iba jedinej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Titul získalo , ktoré sa v skupine umiestnilo pred a .
Zoznam chránených území v okrese Teplice

Toto je zoznam chránených území v okrese Teplice aktuálny k decembru roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Teplice.
Hippomachos

Hippomachos ("Hippomachos") môže byť:
Sutina

Sutina alebo nevhodne či staršie suť sú skalné (najmä ostrohranné) úlomky, ktoré vznikli mechanickým zvetrávaním hornín a gravitáciou zostúpili po svahu. Môžu mať niekoľko centimetrov až viacero decimetrov. Z tvrdších hornín vzniká sutina s ostrejšími hranami.
Akumulácia sutiny vybiehajúca v podobe kužeľov zo skalných rýh sa nazýva dejekčný kužeľ (sutinový kužeľ).
Malé divadlo kjógenu

Malé divadlo kjógenu je divadelný súbor špecializujúci sa na japonské frašky kjógen. V reportoári má 15 hier, odohral viac než 700 predstavení. Svoje hry hrá pôvodne, témy sú, podľa jedného zo zakladateľov, Ondřeja Hýbla, „"kultúrne prenosné"“. Súbor sídli, ako občianske združenie, v Brne.
Dejiny.
Súbor vznikol v roku 2000. V tom roku sa v Prahe uskutočnil druhý workshop kjógenu v podaní hereckého rodu Šigejama. Medzi zkladateľmi boli dramatik a mím Hubert Krejčí, japanista Ondřej Hýbl a majster kjótskej tradičnej školy Ókura Šime Šigejama. Hýbl neskôr kjógeny študoval tradičnou cestou, v roku 2011 ho majster Šigejama navrhol do cechu, ale cech ho za člena neprijal. Bol by prvým cudzincom medzi členmi.
Činnosť.
Divadlo tiež usporadúva prednášky Podieľa sa aj na programe brnianskeho Animefestu.
V januári 2016 Malé divadlo kjógennu dostalo cenu "Zaikašó", ktorú udeľuje divadelný ústav pri univerzite v Hósei. Ocenenie získalo za „"autenticitu spracovania a rozmach frašiek kjógen"“.V dvadsaťšesť ročnej existencii udeľovania cien "Zaikašó" je súbor prvým nejaponským laureátom ceny.
Kim Peek

Laurence Kim Peek (* 11. november 1951, Salt Lake City, Utah, USA – † 19. december 2009, Murray, Utah, USA) bol Američan s výnimočnou pamäťou, tzv. "savant" („učenec“). Hoci mu bol diagnostikovaný autizmus, podľa štúdie amerického genetika Johna M. Opitza, andrológa Jamesa F. Smitha a talianskej pediatričky Lucie Santorovej, sa uňho prejavoval Opitzov-Kaveggiovej syndróm (FS syndróm).
Schopnosti.
Väčšinu času žil v Salt Lake City, kde často navštevoval miestnu knižnicu. Počas života prečítal približne 11 000 kníh. Dokázal čítať veľmi rýchlo (dvojstranu za 12 minúty, pričom každým okom čítal jednu stránku) a dokázal si zapamätať 98-99 % obsahu. Vedel priradiť deň v týždni ku každému dátumu až 1500 rokov naspäť. S ľahkosťou si memorizoval napr. americké poštovné smerovacie čísla, telefónne a iné zoznamy, tabuľky a pod. 
Zaujímal sa o veľké množstvo vedných disciplín, väčšinou ale o faktografické obory ako je geografia a história – napr. matematické úlohy na vyššej úrovni nedokázal riešiť. Často sa účastnil rôznych vystúpení, v ktorých nechal obecenstvo, aby mu kládli ľubovolné otázky, na ktoré vždy vedel odpoveď.
Jeho IQ pritom dosahoval iba 73 bodov a taktiež z rôznych testov vyplýval jeho nedostatok sociálnej a emočnej inteligencie. Spoločensky bol veľmi závislý na svojom otcovi, ktorý ho sprevádzal na každom kroku.
V roku 1984 sa s ním náhodou stretol spisovateľ Barry Morrow, ktorého Kim Peek natoľko inšpiroval, že podľa neho napísal scenár k filmu Rain Man (hlavnú rolu stvárnil Dustin Hoffman, ktorý za Peekom osobne pricestoval a niekoľko týždňov „študoval“ jeho správanie).
Smrť.
Zomrel 19. decembra 2009. Verejnosti to oznámila agentúra AP. Kim utrpel infarkt a neskôr v nemocnici zomrel vo veku 58 rokov. Jeho otec Fran Peek zomrel 5. apríla 2014 vo veku 88 rokov.
Battersea Railway Bridge

Battersea Railway Bridge je železničný oblúkový most spájajúci Battersea v londýnskej časti Wandsworth a Chelsea v časti Kensington and Chelsea.
Most je súčasťou linky West London Line systému London Overground, v rámci ktorej sa nachádza medzi stanicami "Imperial Wharf" a "Clapham Junction". Hlavnými inžiniermi mosta boli William Baker a T. H. Bertram a otvorený bol 2. marca 1863. Postavený bol spoločnosťou Brassey and Ogilvie a pôvodne slúžil ako súčasť železnčnej trate West London Extension Railway. Výstavba stála 104 tisíc libier. Celková dĺžka mosta je a časť nad Temžou má dĺžku . Hlavnú časť tvorí 5 oblúkových rozpätí s dĺžkou . K hlavnej časti je z oboch strán Temže pripojených 6 tehlových oblúkov. Výška mosta nad Temžou je .
V rokoch 1969 a 1992 bola mostná konštrukcia zosilňovaná. V roku 2004 bol most opravovaný.
Albrecht IV.

Albrecht IV. môže byť:
Alfonz II.

Alfonz II. môže byť:
Animal

Animal môže byť:
Anna I.

Anna I. môže byť:
Amfiares zo Sparty

Amfiares alebo Amfiarés ("Amfiares", iný prepis: "Amfiarés") bol olympijský víťaz v zápasení v roku 296 pred Kr. 
Amfiares zo Sparty bol na 121. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení. Olympijské víťazstvo Amfiara je zaznamenané na papyruse (P.Oxy XVII. 2082) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko malých fragmentov. Olympionik Amfiarés, jeho domovská krajina (Lakónia) a športová disciplína (palé) je na tomto značne poškodenom papyruse uvedená na fragmente č. 4, a to v devätnástom riadku.
Zápasenie zaradili do programu olympijských hier v roku 708 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Eurybatos zo Sparty.
Kvalifikácia na Majstrovstvá CONCACAF vo futsale 2016

Kvalifikácia na Majstrovstvá CONCACAF vo futsale 2016 bola severoamerická kontinentálna kvalifikácia vo futsale, ktorú organizuje Konfederácia severoamerického, stredoamerického a karibského zväzového futbalu (CONCACAF). Zúčastnilo sa jej 16 severoamerických družstiev, ktoré boli rozdelené do 3 geografických zón a ktoré súťažili o 6 postupových miest na finálový turnaj. Prebiehala od 22. januára do 5. mája 2016. 
Účastníci.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku k januáru 2016.
Anonymous

Anonymous môže byť:
Vlasy

Vlasy môže byť:
Ulica Mikuláša Schneidera-Trnavského

Ulica Mikuláša Schneidera-Trnavského môže byť:
Hippomachos z Élidy

Hippomachos ("Hippomachos") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 300 pred Kr.
Hippomachos, syn Moschióna z Élidy, zvíťazil na 120. olympijských hrách v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí na svojich cestách po Grécku navštívil aj Olympiu, v olympijskej Altide videl medzi sochami olympionikov i sochu Hippomacha. Pausanias o tom uvádza: "„Pokiaľ ide o Kallóna, syna Harmodiovho, a Moschiónovho Hippomacha, pôvodom Éliďanov, ktorí premohli chlapcov v pästnom zápase, vytvoril sochu toho prvého Daippos; kto vytvoril sochu Hippomacha, to nevieme. Hovoria, že zdolal troch súperov bez toho, aby utŕžil jedinú ranu alebo si odniesol najmenšie poranenie na tele.“"
Suť

Suť môže byť:
Vírus Zika

Vírus Zika alebo (nesprávne) Zikov vírus patrí do čeľade Flaviviridae a je prenášaný komármi rodu Aedes. Inkubácia vírusu v tele nakazeného trvá maximálne 14 dní, klinické príznaky infekcie bývajú mierne. U 80 % nakazených osôb sa neprejavia žiadne symptómy. Zvyšných 20 % nakazených môže prekonať horúčku Zika, ktorá má podobný priebeh ako chrípka. Okrem vysokých teplôt sa prejavuje vyrážkami šíriacimi sa z tváre na ostatné časti tela, bolesťami hlavy a kĺbov. Riziko môže predstavovať najmä pre tehotné ženy, nakoľko bola zaznamenaná možná súvislosť so zvýšeným výskytom ťažkej vývojovej poruchy, mikrocefálie, u novorodencov.
Rozšírenie.
Vírus bol prvýkrát identifikovaný v roku 1947 u opíc v Ugande, v roku 1952 aj u človeka. V súčasnosti bol zachytený vo viac ako dvadsiatich krajinách, medzi ktoré patria najmä juho a stredoamerické štáty: napr. Brazília, Kolumbia, Ekvádor, Paraguaj, Panama, Mexiko.&lt;ref name="idnes 26/1"&gt; Virus zika se dál šíří po Jižní Americe. &lt;/ref&gt;
V Brazílii bol najväčší výskyt zaznamenaný na severovýchode krajiny. Prípady nákazy sa však objavili i na juhovýchodnom pobreží, kde se nachádza bývalé hlavné mesto krajiny – Rio de Janeiro, v ktorom sa v auguste 2016 konali letné olympijské hry.
Mikrocefália.
Vírusu Zika je prisudzovaný zvýšený výskyt mikrocefálie, ktorá sa prejavuje zakrpatením, či predčasným ukončením rastu mozgu. V roku 2014 sa v Brazílii s touto vadou narodilo 150 detí, o rok neskôr ich bolo už 2 700. V niektorých častiach Brazílie bol v tejto súvislosti vyhlásený výnimočný stav. Párom plánujúcim narodenie potomka, lekári odporučili odklad rodičovstva.&lt;ref name="idnes 26/1"&gt; Virus zika se dál šíří po Jižní Americe. &lt;/ref&gt;
Prevencia.
Proti ochoreniu neexistuje liek, brazílska vláda sa však usiluje o urýchlenie vývoja vakcíny. Jedinou prevenciou preto zostávajú tradičné formy ochrany pred uštipnutím komára. Armáda a zdravotníci likvidujú stojaté vody, v ktorých sa komáre množia.&lt;ref name="idnes21/1"&gt; V Brazílii se narodily tisíce dětí se zakrnělou hlavou, může za to virus. "iDNES.cz" [online]. 2016-1-21.&lt;/ref&gt;
Mikrocefália

Microcefália je neurologická vývinová porucha. Zatiaľ však neexistuje jednotná definícia. Zvyčajne býva definovaná ako porucha, kde vývin pacientovho mozgu zaostáva za normami prislúchajúcimi jeho veku a pohlaviu. Mikrocefália môže byť buď vrodená, alebo sa môže vyvinúť počas prvých rokov života. Primárne býva mikrocefália spôsobená homozygotnými mutáciami mikrocefalínu (MCPH1), teda génu, ktorý má vplyv na plodový vývin mozgu.
Vo všeobecnosti nebýva očakávaná dĺžka života u jedincov s mikrocefáliou vysoká.
Príznaky a symptómy.
U novorodencov sa prejavujú rôzne neurologické poruchy a záchvaty. Pri poruche je výrazne ovplyvnený intelektuálny vývin jedinca, avšak poruchy motoriky sa môžu prejaviť až v neskoršom veku.
Deti s mikrocefáliou sa môžu narodiť s už zakrpatenou hlavou (v obvode 25-27 cm), prípadne hlavou normálnej veľkosti (35-37 cm na obvod), ktorá sa postupne prestane vyvíjať. S pribúdajúcim vekom dieťaťa sa táto deformácia stáva viditeľnejšou. V týchto prípadoch nebýva zriedkavý ani pomalší vývin motorických a rečových schopností. Častými fenoménmi sú aj hyperaktivita, kŕče a kvadruplegia.
Prognóza.
Zatiaľ na mikrocefáliu neexistuje liek. V súčasnosti je liečba mikrocefálie symptomatická a podporná.
Minulosť.
Ľudia trpiaci mikrocefáliou boli v 19. a začiatkom 20. storočia v Severnej Amerike a Európe často predávaní do cirkusov  a panoptík.
Martin Stoklasa

Generálmajor Ing. Martin Stoklasa, MSc. (* 13. august 1968, Trenčín) je slovenský generál. Od novembra 2023 je veliteľom Pozemných síl. Pôsobil aj ako veliteľ strategického centra krízového manažmentu. K 1. januáru 2019 bol menovaný za staršieho vojenského poradcu v Stálej delegácii pri OSN – pracovisko New York. V tejto funkcii pôsobil do roku 2022. V roku 2015 bol ustanovený do funkcie veliteľa 2. mechanizovanej brigády pozemných síl Ozbrojených síl Slovenskej republiky. K 1. januáru 2019 ho na tomto poste vystriedal Vladimír Kubáň.
Život.
V roku 1986 získal maturitné vzdelanie na Vojenskom gymnáziu v Banskej Bystrici. V roku 1990 absolvoval Vojenskú vysokú školu vo Vyškove na Morave v študijnom odbore veliteľsko-inžinierskom tankového vojska a zároveň bol menovaný do hodnosti poručík ako vojak z povolania. Následne nastúpil na výkon základných veliteľských funkcií v tankovom vojsku na stupni čata až rota a potom vykonával štábne funkcie na vyšších vojenských veliteľstvách na Slovensku aj v zahraničí.
Výber z významnejších funkcií.
V roku 2007 ukončil štúdium v USA kde dosiahol svoje najvyššie vojenské vzdelanie, a tak splnil predpoklady pre výkon najvýznamnejších funkcií v rezorte Ministerstva obrany SR a NATO. V roku 2015 sa stal veliteľom 2. mechanizovanej brigády a zároveň veliteľom vojenskej posádky Prešov.
26. novembra 2015 ho prezident SR Andrej Kiska vymenoval do prvej generálskej hodnosti – brigádny generál. 24. októbra 2023 ho prezidentka Zuzana Čaputová povýšilia do hodnosti generálmajor. V tom čase bol náčelník štábu pre operácie Generálneho štábu OS SR.
V novembri 2023 prevzal velenie Pozemných síl, jeho predchodcom bol, genmjr. Ivan Pach.
Vyznamenania.
a ďalšie
Prezident Írska

Prezident Írska (, ) je írska hlava štátu. Prezident je volený priamo ľuďmi. Prezident zastáva funkciu po dobu 7 rokov a môže byť zvolený najviac na dve funkčné obdobia. Post prezidenta je do začnej miery veľmi ceremoniálny úrad ale prezident má veľmi obmedzené právomoci a úlohy vykonáva s absolútnou diskrétnosťou. Oficiálne sídlo prezidenta je Áras an Uachtaráin v Dubline. Post prezidenta bol založený po vzniku írskej ústavy v roku 1937 a medzinárodne uznávaným sa stal v roku 1949 kedy nadobudol účinnosť zákon o Írskej republike.
Súčasný prezident Írska je Michael D. Higgins ktorý bol zvolený 29. októbra 2011. Jeho inaugurácia sa konala 11. novembra 2011.
Pozri aj.
Zoznam prezidentov Írska
Battersea Bridge

Battersea Bridge je most v Londýne cez rieku Temžu. Ide o oblúkový most z liatiny a žuly, ktorý spája štvrť Chelsea (v časti Kensington a Chelsea) severne od rieky s oblasťou Battersea (v časti Wandsworth) na juh od rieky. 
Zhruba v mieste dnešného mosta fungovala od polovice šestnásteho storočia kompa, ktorá bola následne v roku 1771 nahradená dreveným mostom s výberom mýta. Pôvodne síce bol plánovaný most kamenný, ale na ten sa nepodarilo zohnať dosť prostriedkov. Drevený most bol zle navrhnutý a spočiatku bol len pre peších, povozy na neho boli vpustené až o rok neskôr. Bol však nebezpečný ako pre svojich užívateľov, tak pre lode, preto boli neskôr dva piliere odstránené a príslušné časti mosta spevnené železom. Takýto most potom vydržal zo všetkých londýnskych drevených mostov najdlhšie a bol preto často cieľom maliarov, okrem iného Williama Turnera a Jamesa Whistlera.
V roku 1879 sa starý most stal verejným majetkom a v roku 1885 bol zbúraný a nahradený súčasným, ktorý navrhol Joseph Bazalgette a postavila firma John Mowlem &amp; Co. Z dnešných londýnskych mostov ide o najužší a jeden z najmenej frekventovaných mostov cez Temžu, vedie cez neho cesta A3220. Vzhľadom k svojej polohe v ohybe rieky je most aj dnes pre lode nebezpečný.
IAI Heron TP

IAI Heron TP známy tiež ako Eitan je viacúčelové bezpilotné lietadlo s dlhou výdržou vo vzduchu operujúce v stredných výškach. Dron je novšou verziou lietadla IAI Heron 1, ktorý je súčasťou izraelského letectva od marca 2007. 
Vznik a vývoj.
Vylepšený Heron TP vzlietol prvýkrát v roku 2006 a v roku 2011 bol zaradený do služby v Izraelských vzdušných silách.
Konštrukcia a vlastnosti.
Heron TP môže byť buď ovládaný diaľkovo z pozemnej riadiacej stanice alebo môže letieť v plne autonómnom režime, čomu dopomáha navigačný systém GPS. 
Lietadlo je dlhé , pričom v prednej časti trupu sú umiestnené optické senzory a v strednej je radar so syntetickou apertúrou. Doplňujúce senzory môžu byť upevnené na závesníkoch jeho dvoch chvostových ramien. Rozpätím krídel sa už približuje lietadlu Boeing 717, ktorého rozpätie je len o dlhšie. Dron je vybavený zaťahovacím podvozkom a systémom automatického štartu a pristátia. 
Lietadlo je disponuje celou škálou senzorov, ako sú elektro-optický a infračervený senzor, laserový diaľkomer alebo radar so syntetickou apertúrou, ktoré mu umožňujú vykonávať rôzne typy operácií.
Štvorlistá vrtuľa je poháňaná jedným turboventilátorovým motorom Pratt &amp; Whitney PT6A-67A s výkonom 900 kW. Tento výkonný motor umožňuje dronu lietať vo výške až a maximálnou rýchlosťou /h. Dolet lietadla je a vo vzduchu vydrží nepretržite asi 36 hodín.
Heron TP môže byť vybavený strelami typu vzduch-zem a v tejto verzii ho chce objednať aj India.
Používatelia.
 Izrael
Potenciálni používatelia
 India
 Nemecko
Operačné nasadenie.
Operácia Protective Edge (Ochranné ostrie).
Podľa vyjadrení jedného z veliteľov, ktorý riadi misie dronov Heron TP, sú tieto bezpilotné prostriedky používané v Izraeli aj na bojové misie. Jednou z takýchto operácií bol útok na pozície organizácie Hamas v Gaze v lete 2014.
Starý háj (prírodná rezervácia)

Starý háj alebo Starohájsky ostrov je prírodná rezervácia v bratislavskej mestskej časti Petržalka v miestnej časti Petržalka-Východ, v lokalite Petržalka-Východ 3.
Je to starý dunajský ostrov, ktorý bol obkolesený riečnym ramenom. V starších častiach mali porasty tunajších stromov pralesný charakter.
Rozloha rezervácie je 766 520 m², výmera ochranného pásma 107 197 m², vyhlásená bola v roku 2005 Vyhláškou KÚŽP v Bratislave č. 3/2005 z 15.2.2005 - ú. od 1.3.2005. spravuje ju Štátna ochrana prírody - regionálna správa Bratislava. Účelom vyhlásenia rezervácie a ochranného pásma je „"ochrana prirodzeného lužného lesa s výskytom viacerých chránených druhov rastlín a živočíchov"“. Nachádzajú sa tu územia so 4. a 5. stupňom ochrany a celé územie patrí do súvislej európskej sústavy chránených území.
Steak

Steak je pomenovanie pre rez mäsa krájaný z väčšieho kusu kolmo cez svalové vlákna. Tradične sa pod označením steak myslí kus hovädzieho mäsa (u nás tiež známy pod názvom biftek, ktorý vznikol skomolením anglického slovného spojenia "beef steak"). V širšom význame je však steakom akýkoľvek plátok mäsa, existuje tak napr. bravčový steak, kurací steak, jelení steak či steak z lososa alebo tuniaka.
Príprava.
Steaky sa tradične pripravujú grilovaním alebo pečením na panvici. Hovädzie steaky môžu byť pripravované pri rozdielnych teplotách a čase. Výsledný steak sa tak líši podľa stupňa prepečenia od takmer surového až po úplne prepečený.
Základom prípravy je rýchle opečenie mäsa z obidvoch strán, aby sa steak na vonkajšej strane zatiahol a vo vnútri si zachoval šťavnatosť. Rôzny stupeň prepečenia si vyžadujú aj steaky z lososa alebo tuniaka.  
Stupne prepečenia.
Základom pri príprave steakov je preferencia jeho prepečenia. Kratšie prepečenie znamená šťavnatejšie a krehkejšie mäso, preto má každý druh mäsa odporúčaný stupeň prípravy
Druhy steakov.
Na steaky je vhodné mäso, ktoré bolo najmenej namáhané. Je jemné, mäkké a neobsahuje takmer žiadne šľachy. Najznámejší a najjemnejší kus mäsa je takmer vôbec nenamáhaný sval v podobe sviečkovice.
Označenie steakov nie je úplne jednotné. Každá krajina má svoje vlastné označenie rezov. Francúzi napr. niektoré americké steaky nepoznajú a naopak. Najznámejšie druhy steakov sú:
Taoiseach

Taoiseach je predseda vlády Írska. Taoiseach je menovaný prezidentom Írska na návrh Dáil Éireannu, čo je dolná komora Oireachtasu. Aby zostal v úrade, musí si udržať väčšinovú podporu Dáilu. Súčasný Taoiseach je Enda Kenny TD, ktorý bol vymenovaný 9. marca 2011.
Slovo Taoiseach znamená "šéf" v írskom jazyku. Najstaršie známe použitie tohto termínu pochádza z 5. až 6. storočia v oghamskom texte.
Prehľad.
Podľa írskej ústavy, Taoiseach je nominovaný väčšinovým hlasovaním Dáil Éireannu. Nato je Taoiseach menovaný prezidentom Írska. 
V Prípade že Taoiseach stratí väčšinovú podporu v Dáil Éireann, nie je automaticky odvolaný z funkcie ale skôr je nútený odstúpiť z funkcie alebo presvedčiť prezidenta aby rozpustil Dáil. Taoiseach môže stratiť podporu Dáil Éirannu ak prejde hlasovanie o vyslovení nedôvery. Ak Taoiseach podá demisiu, pokračuje vo vykonávaní svojich povinností a funkcie v úrade až pokiaľ nie je vymenovaný jeho nástupca.
Keras z Argosu

Keras ("Keras") bol olympijský víťaz v zápasení v roku 300 pred Kr.
Keras z Argu bol na 120. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení. V Olympii zaviedli túto disciplínu na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Eurybatos zo Sparty. 
Záznam o olympijskom víťazstve Kera je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Zoznam chránených území v okrese Chomutov

Toto je zoznam chránených území v okrese Chomutov aktuálny k júnu roku 2020, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Chomutov.
Kallón z Élidy (olympionik)

Kallón ("Kallón") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 304 pred Kr.
Kallón, syn Harmodia z Élidy, zvíťazil na 119. olympijských hrách v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Socha Kallóna stála kedysi v olympijskej Altide. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý o tom uvádza: "„Pokiaľ ide o Kallóna, syna Harmodiovho, a Moschiónovho Hippomacha, pôvodom Éliďanov, ktorí premohli chlapcov v pästnom zápase, vytvoril sochu toho prvého Daippos; kto vytvoril sochu Hippomacha, to nevieme.“"
Elektrický rušeň 371

Elektrický rušeň 371 je dvojsystémový elektrický rušeň Českých dráh, podľa zastaraného technického riešenia v čase výroby a malej prevádzkovej spoľahlivosti známy pod prezývkou "bastard". Rušne tohto radu vznikli modernizáciou rušňov radu 372, v rámci ktorej sa maximálna rýchlosť rušňa zvýšila z pôvodných 120 na 160 km/h, nebol však zvýšený výkon. Po oddelení nákladnej divízie ČD Cargo v roku 2007 zostali všetky rušne tohto radu v stave materských Českých dráh.
Priebeh modernizácie.
Rušne boli modernizované v rokoch 1996 až 2000 (továrenský typ 76Em) a celkovo bolo takto modernizovaných šesť strojov rady 372 (ev. č. 001, 002, 003, 004, 005 a 015), ktorým boli po zmene radu zachované pôvodné evidenčné čísla. Atypickým členom skupiny lokomotív radu 371 je potom stroj 371.201 (typ 80Em), ktorý vznikol modernizáciou rušňa 180.001 DB (tento rušeň bol odovzdaný Českým dráham ako kompenzácia za ťažko poškodený stroj 372.006). Modernizovaný rušeň 371.201 doplnil park rušňov ČD v roku 2004.
Súčasnosť.
Hlavnou úlohou týchto rušňov bola doprava medzinárodných vlakov kategórie EC v úseku PrahaDrážďany, teda na styku jednosmernej napájacej sústavy 3 kV a striedavej 15 kV / 16,7 Hz. V čele nočných vlakov EN potom zachádzali aj do Lipska a Berlína. Nakoľko ich niekoľko rokov pripravovaná náhrada modernými rušňami radu 380 na nemeckej železničnej sieti nedopadla úspešne, tieto rušne zabezpečovali vozbu vlakov EC do Nemecka až do konca GVD 2016/2017. Od GVD 2017/2018 ich na týchto výkonoch začali nahrádzať rušne radu 193 (Siemens Vectron), ktoré si České dráhy prenajali. Po tom, čo tieto rušne stratili využitie na svojich pôvodných výkonoch, ich České dráhy začali využívať na vnútroštátnych výkonoch medzi Prahou a Luhačovicami, resp. Starým Městom u Uherského Hradišťa a pod. Celá rada je v správe Depa koľajových vozidiel Praha, prevádzkovej jednotky Praha-Vršovice.
Kallón

Kallón ("Kallón") môže byť:
Dom kanonika Gregušku

Dom kanonika Gregušku, Kanónia (u Corgoňa) alebo aj Kluchov palác je palácová stavba v nitrianskom Hornom meste. Táto rožná budova stojí v skosenom nároží Samovej, Východnej ulice a Pribinovho námestia, úradná adresa je Samova 16.
História.
Klasicistická palácová stavba bola postavená v rokoch 1818 – 1821, na podnet biskupa Jozefa Klucha. Bola určená pre kanonikov (aj pre kanonika Štefana Gregušku, od toho je odvodený aj názov Dom kanonika Gregušku, ktorý ale nie je správny, správny názov je Kanónia (u Corgoňa), resp. Kluchov palác.  V neskoršom období ju z časti empírovo prestavali. Je to jednoposchodový objekt, má pôdorys obdĺžnikového tvaru a vo dvore prístavbu do pravého uhla. Vstupná brána je kópiou dnes už nejestvujúcej brány zoborského kláštora. Nad vstupnou bránou je umiestnený dekoračný motív erbu, ktorý nesú dvaja anjeli. Autorom pôvodného erbu je Vavrinec Dunajský z Ľubietovej, terajší reliéf zhotovil akad. sochár Július Bartfay.
Socha Atlanta (Corgoň).
Na budove púta pozornosť monumentálna kamenná socha Atlanta, nesúceho roh prvého poschodia. Autorom sochy je Vavrinec Dunajský, socha bola vyhotovená v roku 1820. Socha je známa pod ľudovým označením "Corgoň". Toto meno z prostredia nitrianskeho folklóru je spojené s legendárnou postavou nitrianskeho kováča, ktorý bol pre svoju obrovskú silu postrachom Turkov. Legenda hovorí, že svojimi mocnými rukami hádzal veľké balvany priamo na rútiacich sa Turkov.
Súčasnosť.
Socha Corgoňa je obľúbeným miestom, pretože dokáže plniť želania – aj preto má Corgoň také lesklé, vyhladené palce, keďže práve pohladením jeho nohy sa podarí skúška, alebo sa dievčina šťastne vydá.
Ján Galbavý

Ján Galbavý (* 29. december 1801, Stará Turá† 16. január 1884) bol katolícky kňaz, ktorý pôsobil v Jablonovom (18381884) na slovenskom Záhorí.
Bol pedagógom, historikom, biblistom a autorom viacerých učebníc. Podľa spomienkovej prózy Viliama Paulinyho-Tótha "„Tri dni zo Štúrovho života“", ktorá bola uverejnená v roku 1870 v 4. zväzku jeho Besiedok, Ján Galbavý ukrýval od 29. do 31. mája 1848 na fare v Jablonovom Ľudovíta Štúra. Bol naňho vydaný zatykač za panslavizmus a s Galbavého pomocou sa mu podarilo v Záhorskej Vsi prekročiť rakúsku hranicu a zachrániť sa pred zatknutím a uväznením. V Záhorskej Vsi bola v roku 2007 odhalená pamätná tabuľa na počesť tejto historickej udalosti. 
Po Galbavom je pomenovaná aj ulica v bratislavskej Dúbravke.
Vladimír Čech (1951)

Vladimír Čech (* 6. júl 1951, Praha – † 22. marec 2013, Praha) bol český herec, moderátor a politik, syn moderátorky Hedy Čechovej a herca Vladimíra Čecha.
Životopis.
Divadelné angažmán.
Po absolvovaní gymnázia vyštudoval v roku 1977 pražskú DAMU, odbor herectvo a následne hral v Divadle Petra Bezruča v Ostrave, v Sliezskom divadle v Opave, Štátnom divadle Ostrava, v Tešínskom divadle, Štátnom divadle Oldřicha Stibora v Olomouci a vo Východočeskom divadle v Pardubiciach. V rokoch 19901992 pôsobil ako poslanec Českej národnej rady. Medzitým hosťoval v pražskom Činohernom klube, potom hral v Činohernom štúdiu v Ústí nad Labem, pražskom Divadle Rokoko a Stredočeskom divadle Kladno. Od roku 1999 bol hercom na voľnej nohe. V roku 2006 sa stal členom súboru Mestských divadiel pražských.
Mal za sebou desiatky divadelných rolí, objavil sa napríklad ako Vavřena vo "Filozofskej histórii", Edmund v "Kráľovi Learovi", Merkucio v "Rómeovi a Júlii", "Hamlet", Antonio v hre "Antonius a Kleopatra", Jiří v hre "Kto sa bojí Virginie Woolfovej?", Jago v "Othellovi" a v mnohých ďalších. V Mestských divadlách pražských vytvoril role Karenina v "Anne Karenina", grófa Glostera v "Kráľovi Learovi" José Arcadia Buendía v "Sto rokov samoty" a v mnohých ďalších inscenáciách.
Televízia a film.
Do povedomia širokej verejnosti sa dostal predovšetkým ako moderátor súťaže "Chcete byť milionárom?", kde pôsobil až do septembra roku 2003. Do roku 2005 moderoval "T-Mobile Renta", neskôr sa pravidelne objavoval v rádiu Blaník v rozprávaní "S ​​Čechom po Čechách" a od mája 2010 uvádzal na Českom rozhlase Pardubice reláciu "Pardubické ohliadnutia". V roku 2008 pre Českú televíziu natočil dokumentárny seriál "Na vrcholky hor s Vladimírem Čechem" a s ČT spolupracoval aj ako moderátor programu pre seniorov "Farby života".
Pôsobil tiež v dabingu, napr. ako titulná postava v kreslenom seriáli i filmoch o Garfieldovi.
V rokoch 2001, 2002 a 2003 bol zvolený za najobľúbenejšieho moderátora súťaží v televíznej ankete TýTý.
Politická kariéra.
Po Nežnej revolúcii v roku 1989 spoluzakladal Občianske fórum, v rokoch 1990 až 1992 bol poslancom Českej národnej rady.
Osobný život.
Vladimír Čech bol dvakrát ženatý, mal dvoch synov a dve dcéry. "To, že mám štyri deti, možno najviac súvisí s tým, že som jedináčik, že som vyrastal sám a že som si strašne prial súrodencov," povedal Čech.
Zomrel dňa 22. marca 2013 po dlhej chorobe (Lynchov syndróm), ku ktorému sa pridal zápal pľúc.
Pešia zóna v Nitre

Pešia zóna v Nitre sa nachádza v centre mesta (Dolné mesto, mestská časť Staré mesto). Je to úsek Štefánikovej triedy od Svätoplukovho námestia po začiatok Palárikovej ulice. 
História.
Štefánikova trieda existovala už v stredoveku. Pôvodne sa nazývala Dlhá ulica, neskôr Hlavná ulica, do roku 1989 Leninova trieda a až po roku 1989 dostala názov Štefánikova trieda. Úpravy terajšej pešej zóny  boli dokončené 15. apríla 1996. Pribudli sem umelecké diela, vytvorené nitrianskymi architektmi a výtvarníkmi zo združenia Nitrava pod vedením Ing. arch. Tibora Zelenického, v duchu veľkomoravských tradícií.
Veľprepoštský palác

Veľprepošstský palác je historická budova v Nitre. Nachádza sa v Hornom meste, na ceste od Pribinovho námestia, popri súsoší vierozvestcov, smerom na hrad.
Opis.
Uprostred záhrady, ktorá prilieha k juhozápadnému hradnému múru, naľavo od súsošia sv. Konštantína a Metoda, stála do bombardovania Nitry v roku 1945 dvojpodlažná rokokovo-klasicistická budova veľprepošstva s manzardovou strechou. Bola postavená v rokoch 17781780 na podnet cisárovnej Márie Terézie, podľa projektu Franza Antona Hillebrandta. 
Na budove bola pôvodne umiestnená vysoká jazdecká socha Márie Terézie. Táto socha, po oprave a rekonštrukcii, bola v roku 1992 osadená v záhrade Grasalkovičovho paláca v Bratislave.
Počas bombardovania mesta v roku 1945 bola budova značne poškodená. Po druhej svetovej vojne sa stavba čiastočne obnovila, zachovala sa však len stredná časť prízemia. Pri vchodovej bráne sa zachovala kamenná baroková socha sv. Jana Nepomuckého.
Kostol reformovanej kresťanskej cirkvi (Nitra)

Kostol reformovanej kresťanskej cirkvi v Nitre sa nachádza v Dolnom meste, v mestskej časti Staré mesto, na ulici Fraňa Mojtu.
Dejiny.
Pri výstavbe kostola reformovaným veriacim pomáhali miestni evanjelici. Raritou je prvé záhradné kino, ktoré bolo otvorené v tridsiatych rokoch 20. storočia, práve vo dvore tohto kostola. Od roku 2000 slúži a je v správe Reformovanej kresťanskej cirkvi. V roku 2002 bol obnovený krov veže, vymenená strešná krytina. V roku 2011 sa nanovo omietla fasáda kostola.
Architektúra kostola.
Kostol reformovanej kresťanskej cirkvi bol postavený v roku 1910 podľa projektu maďarského architekta Jozefa Gereho. Ide o jednoloďovú eklektickú stavbu s polygonálnym záverom a predstavanou vežou. V interiéri sa zachovala pôvodná mozaiková dlažba. Fasády kostola sú členené opornými piliermi a polkruhovo ukončenými oknami so šambránami. Dekorované sú priebežným pásovaním. Nad portálom je umiestnené vročenie 1910. Veža je členená lizénovým rámovaním, v najvyššej časti s atypickým secesným dekorom. Ukončená je ihlancovou helmicou.
Finikodasos tu Vai

Finikodasos tu Vai () je pláž s palmovým hájom na severovýchodnom pobreží strova Kréta pri dedinke Vai (iný názov: Metochi Vai). Je tu najväčší prírodný palmový háj v Európe. Rastie tu konkrétne datľovník s vedeckým menom Phoenix theophrasti. Pláž aj dedinka Vai patri Kláštoru Toplu (Moni Toplu).
Vai pre turizmus objavil začiatkom sedemdesiatich rokov 20. storočia Richard White s priateľmi. Na konci tejto dekády bola popularizovaná členmi hipies, ktorí prišli z Mataly a Preveli. Začiatkom osemdesiatich rokov bolo Vai preplnené turistami z celého sveta, čo viedlo k chaotickému kempovaniu a znečisteniu odpadkami. Oblasť bola potom uzavretá a vyhlásená za chránenú. Jedinečný palmový háj sa potom obnovil a aj pláž zostáva čistá.
V súčasnosti je to veľká turistická atrakcia východnej Kréty, a dakedy je problém nájsť voľné miesto na pláži alebo v parku. Za parkovanie sa platí, a tak mnohí nechávajú autá na prístupovej ceste a preto býva obtiažny prístup k pláži. Toalety sú taktiež spoplatnené. 
V blízkosti je dedinka Palekastro s antickým prístavom Itanos, jeden zo štyroch minojských palácov Kato Zakros, súostrovie Dionysades a mesto Sitia.
Vai

Vai môže byť:
Elbit Hermes 900

Hermes 900 (nazývaný tiež Kochav, v preklade „Hviezda“) je prieskumné bezpilotné lietadlo s dlhou výdržou vo vzduchu operujúce v stredných výškach. Vďaka širokej škále vysokovýkonných senzorov a komunikačných nástrojov je využívané na prieskum a sledovanie. Hermes 900 bol vyvinutý izraelskou spoločnosťou Elbit Systems, ktorá okrem iného stojí aj za vznikom systému Skylark slúžiacom vo Vzdušných silách Slovenskej republiky.
Vznik a vývoj.
Vývojovo predstavuje novú generáciu strojov z rodiny Hermes (Hermes 90, Hermes 450), ktoré strávili v operačnom nasadení vo vzduchu už viac ako 300 000 hodín. 
V novembri 2015 oznámili Izraelské vzdušné sily, že prvá letka lietadiel Hermes 900 dosiahla počiatočných operačných schopností.
Konštrukcia a vlastnosti.
Hermes 900 je buď ovládaný operátorom z pozemnej riadiacej stanice alebo môže letieť v plne autonómnom režime. Je vybavený automatickým systémom (ALR), ktorý v prípade poruchy komunikácie s riadiacou stanicou pomáha dronu bezpečne pristáť.
Rozpätie krídel je , trup má dĺžku a je ukončený dvoma chvostovými plochami v tvare písmena „V“.
Hermes 900 je vybavený širokou škálou vysokovýkonných senzorov, ktoré sú schopné vyhľadávať pozemné a námorné ciele. V rámci užitočného zaťaženia môže byť vybavený elektro-optickými/infra-červenými senzormi, radarom so syntetickou apertúrou alebo laserovým značkovačom. Transfer dát na dlhé vzdialenosti je zabezpečený prostredníctvom satelitnej komunikácie.
Pohon lietadla zabezpečuje štvorvalcový benzínový motor Rotax 914 s výkonom 86 kW a dvojlistová vrtuľa, ktorá je umiestnená v zadnej časti stroja. Rotax 914 umožňuje dronu zotrvať vo vzduchu až 36 hodín a lietať vo výškach do . Hermes 900 dosahuje maximálnu rýchlosť /h. 
Operačné nasadenie.
Operácia Protective Edge (Ochranné ostrie).
K prvému nasadeniu izraelských Hermes 900 došlo v júli 2014 v pásme Gazy proti radikálnemu hnutiu Hamas. Do augusta boli tieto lietadlá v rámci operácie Protective Edge vyslané na stovky misií.