burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Lesní bratia

Lesní bratia (est. "metsavennad", lit. "miško broliai", ) boli estónski, litovskí a lotyšskí protikomunistickí partizáni aktívni počas a po druhej svetovej vojne. Názov "Lesní bratia" sa po prvý raz objavil už počas Prvej ruskej revolúcie v roku 1905.
Lesní bratia podnikali ozbrojené akcie proti ZSSR počas jeho okupácie týchto troch pobaltských republík v rokoch 1940-1941, neskôr po následnej nemeckej okupácii opäť od roku 1944 až do roku 1953, kedy im po Stalinovej smrti sovietske autority ponúkli amnestiu. V menšom rozsahu pokračoval odpor až do roku 1978, kedy bol objavený posledný estónsky príslušník skupiny.
Cesta II. triedy 426 (Slovensko)

Cesta II. triedy 426 je cesta II. triedy na Slovensku v okrese Skalica. Jej dĺžka je 9,044 km.
Priebeh.
Cestná komunikácia sa začína hraničnom prechode Skalica-Sudoměřice do Česka. Cesta prechádza okolo Skalice, pričom južne od mesta sa križuje s cestou III/1146. Následne pokračuje juhozápadným smerom okolo obcí Vrádište a Kátov do mesta Holíč, pričom sa križuje s cestou III/1121 a dvakrát s cestou III/1127. V Holíči cesta končí na križovatke s cestami I. triedy I/2 a I/51.
História.
Pred rokom 1950 viedla cesta "II/426" len na území Česka, táto časť cesty však bola v roku 1950 preklasifikovaná na cestu I. triedy I/55 a cesta II/426 bola presmerovaná na Slovensko cez Skalicu do Holíča. 
Medzi rokmi 1958 a 1963 bola postavená nová cesta Holíč – Kúty a táto bola zaradená do cesty II/426. 
Po výstavbe diaľnice D2 Brno – Bratislava bol úsek pôvodnej cesty I/2 v Česku degradovaný (na II/425 a II/602), na Slovensku však cesta I/2 zostala cestou I. triedy a bola predĺžená do Holíča prekategorizovaním úseku cesty II/426.
Zaniknuté úseky.
Cesta II/426A.
Cesta II. triedy 426A bola cesta II. triedy pri Skalici. Jej dĺžka bola 4,389 km, začínala sa na štátnej hranici s Českom západne od obce Sudoměřice a začínala na križovatke s II/426 (v tom čase prieťah mestom Skalica) juhozápadne od centra mesta Skalica. Viedla súbežne so železničnou traťou č. 114, zo západu obchádza Skalicu (popri miestnej železničnej stanici). Na území Česka pokračuje ako cesta I. triedy 70 (v dĺžke cca 800 m), ktorá sa následne napája na cestu I. triedy 55. V roku 2011 bol úsek zaradený do cesty II/426 a pôvodný prieťah cez mesto Skalica bol rozdelený do ciest III. triedy a miestnych komunikácií.
Zoznam chemických článkov/Ú

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ús.
Ústav analytickej chémieÚstav anorganickej chémie Slovenskej akadémie viedÚstav chemického a environmentálneho inžinierstva
úz.
Úzkopásmový filter
Zoznam kozmonautických článkov/3

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
3..
3. kozmická rýchlosť3. návštevná expedícia (ISS)
Zoznam kozmonautických článkov/Q

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
qt.
QTV
qu.
Quest Joint Airlock
Štátna cesta 517 (Chorvátsko)

Štátna cesta 517 je štátna cesta v Chorvátsku, ktorá sa nachádza v Osijecko-baranjskej župe a meria 27,5 kilometra. Spája štátnu cestu 2 pri obci Koška s obcami Valpovo a Šumarina. Cesta sa končí v križovatke so štátnou cestou 7 v meste Beli Manastir.
Zoznam politických článkov/5

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
53.
535. čata Slovákov
Zoznam slovenských článkov/Q

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
qu.
QuarkQuido BausnernQuidó Hoepfner
Pamiatkový fond

Pamiatkový fond je súbor hnuteľných vecí a nehnuteľných vecí vyhlásených podľa zákona 49/2002 Z.z. za národné kultúrne pamiatky, pamiatkové rezervácie a pamiatkové zóny.
Sú to aj veci, o ktorých sa začalo konanie o vyhlásenie za kultúrne pamiatky, pamiatkové rezervácie a pamiatkové zóny.
Pamiatkové územie

Pamiatkové územie je sídelný územný celok alebo krajinný územný celok sústredených pamiatkových hodnôt alebo archeologických nálezov a archeologických nálezísk, ktorý je z dôvodu ich ochrany podľa zákona 49/2002 Z.z. vyhlásený za pamiatkovú rezerváciu alebo pamiatkovú zónu.
Ľudovít XVIII.

Ľudovít XVIII. (* 17. november 1755, Versailles – † 16. september 1824) bol francúzsky kráľ, vnuk Ľudovíta XV., brat popraveného Ľudovíta XVI. a svojho nástupcu Karola X., príslušník kráľovského rodu Bourbonovcov.
Životopis.
Vyrastal vo Versailles na dvore Ľudovíta XV. v tieni svojho brata, následníka trónu, Ľudovíta XVI. Po narodení dostal titul vojvoda z Provence a po smrti svojho starého otca Ľudovíta XV. dostal titul „Monsieur“, ktorý patrí najstaršiemu kráľovmu bratovi. Patril ku konzervatívnej skupine monarchistov, ktorí si nepriali, aby Ľudovít XVI. ustupoval zástancom ústavy. V roku 1789 sa dokonca zaplietol do prípravy štátneho sprisahania, ktoré chcelo zosadiť umierneného Ľudovíta XVI. z kráľovského trónu. Vojvoda z Provence mal následne vládnuť Francúzsku ako regent. Sprisahanie však bolo odhalené. Vojvoda utiekol v roku 1791 z Francúzska a cestoval po celej Európe, kde hľadal spojencov v boji proti revolúcii. Zdržiaval sa vo Vestfálsku, Verone, ale aj v Rusku a v Anglicku. Po smrti svojho kráľovského brata sa najprv prehlásil za následníka trónu a uznal nárok kráľovho syna, desaťročného Ľudovíta XVII. na trón, a po jeho smrti v roku 1795 sa prehlásil za kráľa Ľudovíta XVIII. Republikánska vláda Francúzska však jeho nároky neuznala.
Diplomatickými cestami sa zapojil do bojov proti Francúzskej republike a následne proti Napoleonovi Bonaparte. Po prvej porážke cisára Napoleona I. sa stal oficiálne na niekoľko mesiacov kráľom. Následne sa Bonaparte vrátil z Elby a Ľudovít utiekol do Gentu. Po Napoleonovej porážke v bitke pri Waterloo sa vrátil na svoj túžobne očakávaný trón.
Počas svojej vlády v rokoch 18151824 najprv nevystupoval ako konzervatívny monarchista. Do svojich služieb povolal napríklad bývalého Napoleonovho ministra zahraničia Talleyranda. Následne však reštauroval monarchiu do podoby pred revolúciou v roku 1789. Politikov, ktorí v Konvente hlasovali v roku 1793 pre smrť kráľa, poslal do vyhnanstva. Opustiť vlasť museli napríklad bývalí konzulovia J. E. Sieyes alebo R. Ducos.
Po jeho smrti v roku 1824 sa vlády ujal jeho brat Karol X.
Anorthosis Famagusta FC

Anorthosis Famagusta FC () je cyperský futbalový klub založený v meste Famagusta a v súčasnosti sídliaci v meste Larnaca. Klub bol založený v roku 30. januára 1911. Najväčší úspech dosiahol tento klub v sezóne 2008/2009, keď sa kvalifikoval do skupinovej fázy Ligy majstrov.
Externé odkazy.
http://www.anorthosis.com/index.php?lang=En
Slovan Bratislava

Slovan Bratislava môže byť:
LIEKinfo

LIEKinfo je databáza liekov registrovaných na Slovensku vytvorená v spolupráci so VšZP.
Databáza poskytuje informácie o cene liekov, doplatkoch pacientov... Garantom a partnerom projektu je Všeobecná zdravotná poisťovňa (VšZP). Databáza je bezplatne dostupná verejnosti. Údaje v databáze sú aktualizované štvrťročne, vždy k dátumu novej kategorizácie liekov Ministerstva zdravotníctva.
Údaje o liekoch obsahujú:
Cesta II. triedy 428 (Slovensko)

Cesta II. triedy 428 je cesta II. triedy na Slovensku. Nachádza sa v okrese Žarnovica a tvorí prieťah Žarnovicou. Jej celková dĺžka je 4,431 km.
História.
Počas spoločnej federácie s Českom ležala "II/428" na Morave na trase Drysice-Zdounky-Staré Město (leží tam dodnes). V tom čase bola dnešná slovenská II/428 kategorizovaná ako súčasť cesty I/65. Po vystavaní obchvatu Žarnovice bola I/65 presunutá, pretože v tom čase sa všetky cesty označené dopravnou značkou "Rýchlostná cesta" evidovali ako cesty I. triedy. Pôvodnej I/65 vedúcej cez centrum Žarnovice sa pridelilo voľné číslo 428 a zároveň bola degradovaná na cestu II. triedy.
Priebeh trasy.
II/428 začína križovatkou "Žarnovica-juh" s rýchlostnou cestou R1, s ktorou je v peáži aj I/65. Cesta vchádza do intravilánu Žarnovice, križuje sa s III/2530 a následne v samom centre mesta aj s II/512. Cesta sa po niečo vyše štyroch kilometroch končí v križovatke "Žarnovica-sever" opäť s s rýchlostnou cestou R1 a I/65. Odtiaľ je už I/65 vedená samostatne, teda mimo trasy R1.
Leopold Moravčík

Leopold Moravčík – jeden z najvýznamnejších slovenských zahraničnopolitických novinárov sedemdesiatych až deväťdesiatych rokov 20. storočia. Narodil sa v Lúčkach, okres Ružomberok, vyštudoval žurnalistiku na FF UK a postgraduálne medzinárodné vzťahy a právo na PF UK v Bratislave a zahraničnopolitickú žurnalistiku na Fakulte žurnalistiky UK v Prahe.
Aktívne pôsobil v Československej televízii do roku 1990 ako moderátor a komentátor, neskôr v denníku Pravda. Po roku 2000 bol činný predovšetkým ako pracovník štátnej správy (Ministerstvo školstva SR a Kancelária prezidenta SR) a zároveň ako autor literatúry faktu. 
Knižné publikácie.
Preklady:
WANG Ji-wej: Čína a Nová hodvábna cesta (2021)
Cesta II. triedy 484 (Slovensko)

Cesta II. triedy 484 je cesta II. triedy na Slovensku v okrese Čadca. Jej dĺžka je 10,389 km a spája Česko a Turzovku.
Priebeh trasy.
II/484 sa začína na štátnej hranici s Českom, kde nadväzuje na tamojšiu cestu II. triedy 484. V Klokočove sa križuje s III/2026, v Turzovke zas s cestou III/2020. Cestná komunikácia sa končí na križovatke s II/487.
Ásimina trojlaločná

Ásimina trojlaločná (iné názvy: asimína trojlaločná, asimina trojlaločná; lat. "Asimina triloba") je druh z čeľade anonovité. Plody (príp. aj rastlina) sa ľudovo nazývajú aj paw-paw (z angličtiny), indiánsky banán alebo banán severu.
Pochádza z východnej časti Severnej Ameriky.
Opis.
Ásimina je veľký krík alebo malý strom rastúci do výšky cca. 11 metrov (zriedka do 14 m) s kmeňom o priemere 20-30 cm.
Listy sú opadavé, špirálovito rastúce, široké, kopijovité, 15-30 cm dlhé. Majú insekticídne účinky.
Kvitne skoro na jar a v tom istom čase sa objavia aj prvé listy. Nie príliš výrazné, purpurové kvety majú priemer 2-5 cm a tvorí ich 6 lupeňov a 3 kališné lístky. Mierne zapáchajú.
Bobuľovité plody sú veľké, žltozelené, dlhé 5 až 25 cm a 7-10 cm široké. Obsahujú niekoľko hnedých semien o priemere 15-25 mm. Dužina je po dozretí mäkká a chutná. Veľké semená sú mierne jedovaté.
Stanovište.
Asimínu možno pestovať prakticky všade tam, kde sa pestujú jablone. Vyhnúť sa treba veterným a suchým lokalitám, ale tiež ťažkým či zamokreným pôdam. Pokiaľ je vysadená na príliš slnečné stanovište, odporúča sa jej čiastočné tienenie v prvých rokoch po výsadbe.
Mičurin

Mičurin môže byť:
Ivan Vladimirovič Mičurin

Ivan Vladimirovič Mičurin (rus. Иван Владимирович Мичурин; * 15. október podľa juliánskeho/27. október podľa gregoriánskeho kalendára 1855, Dolgoje, Rusko – † 7. jún 1935, Mičurinsk) bol ruský botanik, šľachtiteľ a ovocinár. Jeho výskum bol významným príspevkom v oblasti genetiky, hlavne ovocinárstva.
Spočiatku pestoval ovocné druhy vhodné pre oblasť stredného Ruska. Využil ovocné odrody z rôznych oblastí Ázie, rastúce v studenom podnebí s krátkou vegetačnou dobou. Krížením týchto odrôd s európskymi vypestoval asi 300 nových druhov ovocia, hlavne jabloní, vhodných pre drsné podmienky vnútrozemského podnebia stredného Ruska. Posunul tým hranice pestovania ovocia výrazne severnejšie. Svoje skúsenosti zhrnul v knihe "Výsledky šesťdesiatročných prác". Posmrtne vyšli jeho zbierky prác, ktoré boli preložené do mnohých jazykov.
Vyznamenaný Radom sv. Anny III. stupňa (1912), nositeľ Leninovho radu (1931) a čestný člen Akadémie vied ZSSR (1935).
Jared Leto

Jared Leto, občianskym menom Jared Joseph Leto (* 26. december 1971, Bossier City, Louisiana, USA) je americký herec a spevák, pôsobiaci v skupine 30 Seconds To Mars
Život a kariéra.
Začal študovať na University of the Arts vo Philadelphii, odkiaľ prešiel na Školu vizuálnych umení na Manhattane. Spoločne s bratom Shannonom je členom hudobnej skupiny "30 Seconds to Mars". Skupina je úspešná, pričom je schopný venovať sa aj svojej hereckej kariére. Za film "Dallas Buyers Club" získal v roku 2014 Oscara za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe. Zaujímavosťou je, že kvôli úlohe závislého od heroínu vo filme "Requiem za sen" schudol takmer 13 kg, kým kvôli úlohe Marka Davida Chapmana vo filme "Zavraždenie Johna Lennona" pribral 28 kg. Pôvodne mal hrať hlavnú mužskú úlohu vo filme "Awake", tú nakoniec získal Hayden Christensen. V roku 2016 sa objavil v roli Jokera (Postava patriaca DC Comics) vo filme Suicide squad.
Inžinier architekt

Inžinier architekt (skratka Ing. arch.) je akademický titul, ktorý sa udeľuje po absolvovaní inžinierskeho štúdia v oblasti architektúry a urbanizmu.
Tento titul je špecifický po ukončení štúdia II. stupňa na fakulte architektúry v odbore „"Architektúra a urbanizmus"“. V ostatných odboroch sa udeľuje väčšinou titul inžinier. Avšak dá sa pokračovať aj v III. stupni tj. postgraduálnom a získať tak titul PhD. Po ukončení len I. stupňa fakulty architektúry sa vo všetkých odboroch udeľuje titul bakalár (Bc.).
Tolmačov

Tolmačov (rus. Толмачев) môže byť:
Tolmačov Dol

Tolmačov Dol (; pozor na zámenu s blízkou sopkou Vulkan Tolmačova/gora Tolmačova) je názov vulkanického komplexu, nachádzajúceho sa v južnej časti Kamčatky, severovýchodne od kaldery Opala. Komplex pozostáva z väčšieho počtu troskových kužeľov pleistocénno-holocénneho veku, ktoré ležia v lokálnej depresii medzi vulkánmi Opala a Gorelyj, po oboch stranách jazera Ozero Tolmačova. Posledná väčšia erupcia komplexu sa odohrala pred 4 600 rokmi, miestom erupcie bol kráter "Časa" v severnej časti komplexu. Absolútne posledná erupcia prebehla pred 1 700 až 1 600 rokmi opäť v severnej časti komplexu.
Viľučinskij

Viľučinskij je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka, asi 25 km juhozápadne od Avačského zálivu. Svahy vulkánu pokrývajú hlboko erodované údolia a pri jeho základni sa nachádza niekoľko bazaltových troskových kužeľov a lávových dómov. Vek stratovulkánu sa odhaduje na pleistocén, no sopečná činnosť sa končila až začiatkom holocénu, približne pred 10 000 rokmi.
Zdenka Hásková

Zdenka Hásková (* 28. máj 1878, Hradištko† 7. november 1946, Praha) bola česká spisovateľka, novinárka, prekladateľka a divadelná kritička.
V rokoch 1910 – 1918 bola redaktorkou "Pražských novin" a v rokoch 1918 – 1926 pôsobila v "Československej republike". Písala najmä o kultúre. Bola tiež prekladateľkou z južnoslovanských jazykov.
V roku 1928 sa stala manželkou básnika Viktora Dyka.
Analógová televízia

Analógová televízia je systém televízneho vysielania, ktorý kóduje a vysiela televízny obraz a zvuk ako analógový signál. Všetky televízne systémy, ktoré predchádzali digitálnej televízii, ako napríklad NTSC, PAL alebo SECAM, sú analógové televízne systémy.
V EÚ musí byť vysielanie analógových televíznych systémov ukončené najneskôr 31. decembra 2011.
PAL

PAL ("phase alternating line") je jeden zo štandardov kódovania farebného signálu pre televízne vysielanie. Ďalšie štandardy sú SECAM a NTSC.
Vynašiel ho Walter Bruch z nemeckej firmy Telefunken v roku 1967 ako kompatibilné rozšírenie do tej doby používaného kódovania čiernobieleho signálu. PAL je v súčasnosti najrozšírenejšie kódovanie.
Označenie PAL na DVD diskoch definuje iba rozlíšenie a snímkovú frekvenciu obrazu. Samotné kódovanie na diskoch prebieha iným spôsobom.
Thomsonov model atómu

Thomsonov model atómu je jedna z historických predstáv toho, ako vyzerajú atómy. Tento model atómu (nazývaný aj pudingový model) navrhol objaviteľ elektrónu (1897) J.J. Thomson v roku 1904 ešte pred objavom atómového jadra. Podľa Thomsonovho modelu sa atóm skladá z elektrónov, ktoré sú obklopené "polievkou" kladného náboja vyvažujúc tak záporný náboj elektrónov (ako keby boli záporne nabité hrozienka obklopené kladne nabitým pudingom). Elektróny mohli byť v atóme umiestnené rôzne a mohli vytvárať rôzne štruktúry. Elektróny však Thomson nazýval len časticami, aj keď G.J. Stoney navrhol nazývať elektrické častice elektrónmi už v roku 1894.
Thomsonov model bol prirovnávaný (nie samotným Thomsonom) k hrozienkovému pudingu. Táto predstava predpokladá, že častice sú statické, čo však podľa Thomsona neboli.
Vyvrátenie modelu.
Model bol vyvrátený experimentom Geigera a Mardsena (1909), ktorý E. Rutherford v roku 1911 interpretoval ako pozorovanie veľmi malého jadra atómu nesúceho veľmi vysoký kladný náboj (dostatočný pre vyváženie približne 100 elektrónov v zlate). To viedlo k Rutherfordovmu modelu atómu a následne (po tom, čo H. Moseley v roku 1913 poukázal na to, že jadrový náboj bol veľmi blízky atómovému číslu) k predpokladu A. Broeka, že atómové číslo odpovedá náboju jadra. Napokon v roku 1913 predstavil Niels Bohr prvý kvantový model atómu, v ktorom je jadro pozostávajúce z kladného náboja (v množstve atómového čísla) obklopené rovnakým počtom elektrónov umiestnených v orbitálnych hladinách.
Cesta II. triedy 487 (Slovensko)

Cesta II. triedy 487 je cesta II. triedy na Slovensku v okrese Čadca. Spája štátnu hranicu s Českom a cesty I/10 v Makove a I/11 v Čadci. Jej celková dĺžka je 26,874 km.
Priebeh trasy.
Cestná komunikácia sa začína na hranici s Českom ako pokračovanie českej cesty II/487, v tesnej blízkosti cesty I/10. Po veľmi krátkom samostatnom úseku nasleduje peáž s I/10. Peáž s I/10 sa končí v obci Makov. Spoločný úsek vedie po trase európskej cesty 442. Za touto obcou znova II/487 vedie samostatne a križuje sa s III/2022 a III/2023 vo Vysokej nad Kysucou. Ďalej sa križuje s cestami II/541, III/2024 a II/484 v Turzovke. Ďalšie obce na trase sú Podvysoká (križovatka s III/2025), Staškov s križovatkami s III/2026, III/2027, III/2034 a Raková, kde sa križuje s cestami III/2028 a III/2030. Cesta II/487 potom vchádza do Čadce, kde končí križovatkou s I/11.
História.
V minulosti bol súčasťou cesty aj úsek Čadca-Skalité-hraničný priechod Skalité-Zwardoń (v úseku Čadca - Svrčinovec v peáži s I/11) ktorý bol prekategorizovaný na cestu I. triedy č. 12.
Verejná bezpečnosť

Verejná bezpečnosť (skratka VB, , skratka "VB") bola uniformovaná zložka Zboru národnej bezpečnosti, ktorá plnila úlohu polície v Československu v rokoch 19471991, t. j. najmä počas totalitnej vlády Komunistickej strany Československa. Verejná bezpečnosť zanikla v roku 1991 transformáciou na Políciu Českej republiky pôsobiaci v Česku a Policajný zbor Slovenskej republiky pôsobiaci na Slovensku.
Judeţ

Judeţ môže byť (po rumunsky):
Transnistria (druhá svetová vojna)

Transnistria (po rumunsky: "Transnistria") alebo Zadnestersko alebo nesprávne Podnestersko bola zóna rumunskej okupácie na území Sovietskeho zväzu počas druhej svetovej vojny. Územie bolo vytvorené na základe nemecko-rumunskej dohody, ktorá bola podpísaná v Benderách 30. augusta 1941.
Na základe tohto dohovoru rumunský diktátor Ion Antonescu vydal 19. augusta 1941 Dekrét č. 1 o rumunskej správe Transnistrie s rezidenciou vlády v Tiraspole.
Dejiny rumunskej okupácie Transnistrie sa skončili 20. marca 1944, keď príslušníci sovietskej Červenej armády oslobodili toto územie od rumunských a nemeckých fašistických vojsk.
Getá.
Getá mali v tejto oblasti veľmi jasnú štruktúru moci na čele s tzv. oblastným prezidentom. Od začiatku roku 1942 z oblasti Besarábie a severnej Bukoviny deportované židovské obyvateľstvo žijúce v transnistrijskom gete, dostávalo regulárnu finančnú podporu židovského spoločenstva Rumunska a neskôr (1943) aj medzinárodnú pomoc európskych organizácií. Práve táto pomoc bola jednou zo zvláštností tohto geta a pričinila sa o záchranu života mnohých väzňov, ktorým sa z tábora smrti podarilo uniknúť. V prípade Slovanov a slovanského obyvateľstva rumunská moc používala tvrdý režim, ktorého najvyššia forma bola trest smrti. Minimálne práva na zabezpečenie svojich životných potrieb mali len tí väzni, ktorých potrebovala okupačná správa. Tým dávala tzv. chlebové talóny (lístky), ktorých cena za jeden kilogram chleba sa na trhu pohybovala od 12 fenigov až po 3 marky.
Besarabská sovietska socialistická republika

Besarabská sovietska socialistická republika bola republika, založená 11. mája 1919 ako autonómna časť RSFSR. Jej hlavným mestom bola Odesa.
Od začiatku vojenskej intervencie Poľska a Francúzska 2. augusta 1919 bolo hlavné mesto Tiraspol. V septembri toho roku zanikla, ale poľská okupácia tohto regiónu pokračovala až do 29. decembra 1920.
Joe Alex

Joe Alex je pseudonym Macieja Słomczyńskieho, a zároveň hlavný hrdina niekoľkých detektívnych románov vydaných pod týmto pseudonymom. Hrdina románov je detektívom a zároveň spisovateľom detektívnej literatúry, ktorý vo svojich knihách opisuje vlastné príhody.
Cyklus o príhodách Joea Alexa zahŕňa 8 románov:
V románoch Joe Alex pomáha pri riešení záhad svojmu priateľovi, policajtovi zo Scotland Yardu, Benovi Parkerovi, pričom ho zväčša sprevádza jeho priateľka Caroline Beaconová, mladá a talentovaná archeologička.
Siderit (rozlišovacia stránka)

Siderit môže byť:
Skúška tvrdosti podľa Rockwella

Skúška tvrdosti podľa Rockwella patrí medzi statické skúšky tvrdosti materiálu.
Spôsob jej vykonania je opísaný v norme STN EN ISO 6508-1.
Princíp: skúšobné teleso – indentor – vplyvom presne stanoveného zaťaženia vniká do skúmaného materiálu, pričom sa z miery deformácie povrchu tohoto materiálu (meria sa hĺbka vniknutia indentora) usudzuje jeho tvrdosť (ide o jamky hlboké cca ).
Značenie a vykonanie jednotlivých druhov skúšok podľa Rockwella:
HRA je najmenej invazívna metóda vhodná na testovanie krehkých materiálov a tenkých vrstiev, HRB sa testujú mäkké a stredne tvrdé materiály, HRC tvrdé materiály.
Potravinová pyramída

Potravinová pyramída môže byť:
Ladislav Vodička

Ladislav Vodička (* 10. január 1931, Praha – † 7. marec 1999) bol český country spevák, ktorý vystupoval napr. so skupinou Jiřího Brabca a potom s vlastnou skupinou Vodomilové. Naspieval niekoľko hitov.
Vyštudoval strojnícku fakultu ČVUT. Spievať začal v roku 1961 s amatérskou skupinou Tempest. V roku 1966 mu Jiří Brabec ponúkol angažmán v skupine Country Beat a v tom istom roku spoločne s ním prešiel do divadla Semafor. Ladislav Vodička založil v roku 1974 vlastnú skupinu Vodomilové a z tej doby je aj jeho najväčší hit „Řidič tvrdej chleba má“. Po celú dobu svojej speváckej dráhy sa venoval štýlu country a vyslúžil si prezývku „český Johnny Cash“.
Černinec

Černinec alebo Čierninec je potok nachádzajúci sa v okrese Svidník. Je to ľavostranný prítok Kapišovky a meria 1,5 km.
Pramení v Ondavskej vrchovine na západnom svahu vrchu Hora (328,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 270 m n. m. Tečie západným smerom, podteká cestu do Kapišovej a následne sa stáča na juhozápad. Napokon v nadmorskej výške asi 240 m n. m. ústi do Kapišovky.
Príkranský potok

Príkranský potok alebo Prikrianka je 5,5 km dlhý pravostranný prítok Bodružalíka, ktorý preteká obcou Príkra. Potok pramení v Laboreckej vrchovine na území CHKO Východné Karpaty, juhovýchodným smerom od obce v bukovom poraste, 1 km od hranice s Poľskom, severovýchodne pod kótou 619,4 m, v nadmorskej výške 580 m. Východne z druhej strany kopca, za horizontom, vo vzdialenosti asi 500 m vyviera Chotčianka. Od obce Príkra tečie južným smerom a v Bodružale vo výške 359 m n. m. ústi do Bodružalíka.
UPC Broadband

UPC Broadband je európska komunikačná spoločnosť, ktorú vlastní Liberty Global a je aktívna na Slovensku a ďalších krajinách. Poskytuje káblovú televíziu, internet a telefónne služby. Bola založená v roku 1995 ako "United Philips Cable" v Amsterdame. So stabilnými tržbami okolo 50 miliónov eur od roku 2018 bolo UPC šiestym najväčším podnikom v oblasti telekomunikácií na Slovensku v roku 2023. Ich televíziu si platí 162-tisíc slovenských domácností.
UPC

Skratka UPC môže byť:
Alisa Michajlovna Klejbanovová

Alisa Michajlovna Klejbanovová (; * 15. júl 1989, Moskva, Rusko) je súčasná ruská profesionálna tenistka. Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA vo štvorhre.
Eva Hrdinová

Eva Hrdinová (* 15. jún 1984) je súčasná česká profesionálna tenistka.
Cipi Livniová

Cipi Livniová (, * 8. júl 1958, Tel Aviv) je izraelská politička, zastupujúca predsedníčka vlády, ministerka zahraničných vecí a predsedníčka strany Kadima. Predtým pôsobila ako poslankyňa strany Likud.
Barchatnaja sopka

Barchatnaja sopka () je komplex lávových dómov, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka pozdĺž brehov rieky Paratunka, severozápadne od stratovulkánu Viľučinskij. Komplex tvorí prstenec (približne kruhového tvaru) andezitovo-ryolitových lávových dómov a troskových kužeľov. Vek komplexu sa odhaduje na holocén, vulkanizmus je geneticky podobný vulkanizmu stratovulkánu Viľučinskij. Najmladšie členy komplexu sa nachádzajú na juhozápadnej strane prstenca.
Parker Poseyová

Parker Christian Posey (* 8. november 1968, Baltimore, Maryland, USA) je americká herečka a hudobníčka. Získala uznanie v 90. rokoch po niekoľkých rolách v nezávislých filmoch, ako aj účinkovaním v improvizačných divadelných predstaveniach.
Detstvo a mladosť.
Poseyová sa narodil 8. novembra 1968 v meste Baltimore, v štáte Maryland. Má dvojča menom Christopher. Jedenásť rokov žila s rodinou v meste Monroe v štáte Louisiana. Neskôr sa presťahovali do Laurel v Mississippi, kde jej matka pracovala ako šéfkuchárka a kulinárska inštruktorka pre Viking Range Corporation v Greenwoode a jej otec prevádzkoval predajňu áut. Poseyová bola vychovaná v katolíckej viere. Študovala drámu na State University of New York.
Kariéra.
Jej prvá veľká rola, bola v celovečernom filme "Omámení a zmätení" z roku 1993. Film získal priaznivé recenzie od filmových kritikov a bol identifikovaný ako kultová klasika. V roku 1996 si zahrala po boku Hope Davis, Lieva Schreibera a Stanleyho Tucciho vo filme "Cesta do mesta". O rok neskôr, účinkovala vo viacerých filmoch, ako napríklad "Flákačky", "Henry Fool" a "Dom súhlasu". Za svoj herecký výkon vo filme "Dom súhlasu", získala pozitívne recenzie a obdržala ocenenie Zvláštne uznanie poroty za herecký výkon, na Sundance Film Festival. Počas konca 90. rokov hrala Poseyová v 32 nezávislých filmoch a bola prezývaná „Queen of the Indies“. 
V roku 2000 bola obsadená do tretej časti filmu "Vreskot". Za svoj herecký výkon vo filme bola chválená a bola nominovaná na MTV Movie Award. V rokoch 2001 až 2002 sa objavila vo vedľajšej úlohe v populárnom sitcome "Will &amp; Grace". V roku 2002 po boku Shirley Maclaine, hrala v televíznom filme "Mary Kay: Cez krásu ku sláve", kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na Zlatý glóbus. V roku 2004 hrala vo filme "Blade: Trinity".
V roku 2006 bola Poseyová obsadená do role Kitty Kowalski, vo filme "Superman sa vracia," pričom Posey bola jedinou herečkou, o ktorej sa uvažovalo pre túto rolu. O rok neskôr, bola obsadená do hlavnej úlohy v televíznom seriáli "Návrat Jezebel James". Po odvysielaní tretej epizódy však bola relácia oficiálne zrušená z dôvodu nízkej sledovanosti. V rovnakom roku hrala hlavnú úlohu vo filme "Broken English", kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na herecké ocenenie Independent Spirit Awards. 
V roku 2015 spolupracovala s režisérom Woodym Allenom, na filme "Iracionálny muž". Od roku 2018 do roku 2021 účinkovala v televíznom seriály "Stratení vo vesmíre". 
V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Toni Collette a Colin Firth v televíznom seriály "Schodisko". S hercami Joaquinom Phoenixom a Amy Ryan účinkovala vo filme "On sa bojí", z roku 2023. 
Poseyová sa príležitostne venuje aj dabingu a niekoľko krát účinkovala aj ako divadelná herečka na Broadwayi. 
Súkromný život.
Poseyová nie je vydatá a nemá deti. Žije v Greenwich Village v New Yorku. V roku 1998 odcestovala z USA aby cestovala. Navštívila niekoľko krajín po celom svete, ako napríklad Maroko, Austrália, Švédsko, Fínsko či Francúzsko.
Boľše-Bannaja sopka

Boľše-Bannaja sopka je vulkanický komplex, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka, severne od rieky Bannaja a asi 50 km juhozápadne od mesta Petropavlovsk-Kamčatskij. Komplex pozostáva z kruhového prstenca lávových dómov a troskových kužeľov andezitovo-ryolitového zloženia. Vek komplexu sa odhaduje na neskorý pleistocén až holocén. Severozápadne a juhovýchodne od prstenca Boľše-Bannaja sa nachádzajú dve lávové polia bazaltového zloženia, ktorých vek sa tiež odhaduje na začiatok holocénu. Presnejšie údaje o poslednej erupcii komplexu nie sú známe.
Morfologické vedy

Morfologické vedy v biológii sa zaoberajú tvarom, stavbou a štruktúrou organizmov, alebo ich častí.
ďalej sa delia na:
Pablo Andújar

Pablo Andújar Alba (* 23. január 1986, Cuenca, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista. Aktuálne (máj 2011) je na 48. mieste medzinárodného rebríčka ATP.
Štátna cesta 304 (Maďarsko)

Štátna cesta 304 (, ) je 4 kilometre dlhá hlavná cesta (resp. cesta druhej triedy, ) v Maďarsku, ktorá spája južné časti Miškovca s diaľnicou M30.
Cesta bola vybudovaná spoločne s diaľnicou v rokoch 2002 až 2004.
Marcel Granollers Pujol

Marcel Granollers Pujol (* 12. apríl 1986, Barcelona, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre a 5 vo štvorhre.
Andreas Beck (tenista)

Andreas Beck (* 5. február 1986, Weingarten, Nemecko) je súčasný nemecký profesionálny tenista. Počas svojej profesionálnej kariéry ešte nevyhral ani jeden turnaj ATP.
Roko Karanušić

Roko Karanušić (* 5. september 1982, Záhreb, Chorvátsko) je súčasný chorvátsky profesionálny tenista.
Post-hardcore

Post-hardcore je hudobný žáner, ktorý vznikol z hardcore punku, ako odnož punk rockového hnutia. Podobne ako post-punk aj post-hardcore je termín pre širokú škálu hudobných skupín. Mnoho z nich sa vytvorilo z punk rockovej scény alebo mali inšpiráciu z hardcoru.
Žáner sa začal tvarovať v druhej polovici 80. rokov s tvorbou skupín z miest, ktoré boli sídlami hardcore punkovej scény, predovšetkým z Washingtonu ako Fugazi, rovnako ako trochu odlišné skupiny ako Big Black a Jawbox, ktorých zvuk bol úzko spätý s noise rockovými koreňmi post-hardcoru. Štýl sa stal komerčne významným v prvej dekáde 21. storočia.
Charakteristika.
Post-hardcore je odvodený z hardcore punku, ktorý je typický rýchlym tempom, hlasným zvukom a ťažkými basovými urovňami, rovnako ako etika DIY. Britský post-punk konca 70. rokov a začiatku 80. rokov ovplyvnil hudobný vývoj mnohých z týchto skupín. Ako žáner postúpil nejaké z týchto skupín tiež experimentovali s širokým radom štýlov ako soul, dub, funk, jazz a dance-punk.
Fúzne žánre.
Electronicore.
Niektorí moderní praktizanti post-hardcoru kombinujú túto hudby s electronicou, čím vytvárajú niečo čo sa nazýva electronicore alebo synthcore. Tieto skupiny používajú metalcorom ovplyvnené breakdowny, syntetizátory, elektronicky vytvárané zvuky, vokály auto-tune a screaming. Takéto skupiny vznikli v Anglicku, USA, Kanade, Francúzsku a Hongkongu. Medzi klavných predstaviteľov tohto žánru patria skupiny ako I See Stars, Woe, Is Me a Chunk! No, Captain Chunk! Medzi ďalšie významné skupiny ktoré demonštrujú spojenie post-hardcoru alebo metalcoru s elektronickou hudbou patria Abandon All Ships, Attack Attack!, Asking Alexandria, All For A Vision, Enter Shikari a Sky Eats Airplane.
Nintendocore.
Nintendocore je hudobný žáner, ktorý v sebe spája prvky moderného rocku s video game music, chiptune a 8-bit hudbou, pričom je považovaný za odvodenú formu post-hardcoru a metalcoru.
Debrecínska operácia

Debrecínska operácia bola operácia sovietskej Červenej armády v druhej svetovej vojne, ktorá sa uskutočnila v októbri 1944. V nej proti sebe stáli sovietsky 2. ukrajinský front a nemecká skupina armád Južná Ukrajina (8. a 6. nemecká armáda, 2 maďarské divízie tvoriace VII. zbor). Hlavným cieľom sovietskych vojsk bolo dobytie Debrecína, významného dopravného uzla. 
Skončila sa síce dobytím Debrecínu (a deň po skončení aj mesta Nyíregyháza) a postupom sovietskych vojsk o 130-275 km ďalej, neumožnila však rýchly postup do Budapešti kvôli silnému nemecko-maďarskému odporu. Ďalší cieľ - odrezať armádnu skupinu Wöhler - bol takisto nesplnený. Napriek tomu sa takmer bez prípravy začala ofenzíva ďalej smerom na západ, ktorá vyvrcholila bitkou o Budapešť v decembri 1944 až februári 1945.
Dominic Purcell

Dominic Purcell, celým menom Dominic Haakon Myrtvedt Purcell (* 17. február 1970, Wallasey, Spojené kráľovstvo) je austrálsky herec britského pôvodu, ale najviac hereckých aktivít má v USA. Taktiež je držiteľom írskeho pasu pripomínajúceho jeho rodostrom. Jeho najznámejšou rolou je hlavná postava Lincolna Burrowsa v seriáli "Prison Break - Útek z väzenia".
Životopis.
Narodil sa síce v Anglicku, avšak vo veku 2 rokov sa rodina presťahovala do Austrálie (Sydney). Jeho otec je nórskeho, kým matka írskeho pôvodu. Najprv vyštudoval Australian Theatre for Young People, neskôr sa zapísal na Western Australian Academy of Performing arts, kde sa zoznámil s budúcou manželkou Rebeccou a jeho kolegom bol aj herec Hugh Jackman. V súčasnosti je rozvedený, s Rebeccou má 4 deti.
Príbeh (Iné Kafe)

Príbeh je 4. radový album skupiny Iné Kafe vydaný roku 2001.
Ak je v zátvorke uvedený len jeden človek, je samostatným autorom hudby aj textu, inak sú autori hudby a textu oddelení lomítkom (hudba/text)
Koriacka sopka

Koriacka sopka (po rusky "Koriakskaja sopka") je masívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka. Spolu so svojim susedom, vulkánom Avačinskaja tvoria dominantu nad hlavným mestom Kamčatského kraja Patropavlovskom-Kamčatským.
Vek vulkánu sa odhaduje na neskorý pleistocén, je o niečo staršia ako Avačinskaja sopka. Koriacka sopka nie je veľmi aktívna sopka, za posledných 10 000 sa odohrali len tri väčšie erupcie a niekoľko menších. Erupcie boli v prevažnej miere efuzívne, sprevádzané výlevmi andezitových, resp. bazaltových láv a uvoľňovaním pyroklastických prúdov a lahárov, emisie sopečných plynov a popola boli v menšine. Prvá z veľkých erupcií sa odohrala v intervale 9000 až 7250 pred Kr., druhá v intervale 6500 až 5700 pred Kr. a tretia približne pred 4 800 rokmi.
V 19. a 20. storočí sopka eruptovala len trikrát, najväčšia erupcia bola posledná, ktorá sa začala na konci roku 1956 a skončila sa v lete nasledujúceho roku. Išlo o stredne silnú freatickú erupciu. V súčasnosti sú jediným prejavom sopečnej činnosti fumaroly, no začiatkom roku 1994 bol zaznamenaný enormný nárast seizmickej aktivity s epicentrami pod masívom vulkánu, čo môže indikovať prísun magmy do magmatického kozuba sopky.
Claire Danesová

Claire Catherine Danesová ( * 12. apríl 1979, New York, New York, USA) je americká herečka.
Karl Shuker

Dr. Karl P. N. Shuker (* 9. december 1959, West Midlands, Spojené kráľovstvo) je britský prírodovedec a spisovateľ. Žije vo West Midlands v Anglicku. Okrem písania kníh sa živí aj ako poradca v otázkach zoológie a ako spolupracovník masmédií - objavuje sa aj v rozhlase a televízii, a cestuje po celom svete. Jeho špecializáciou je kryptozoológia. Michal Newton o ňom prehlásil: „Dnes je Shuker celosvetovo uznávaný ako autor kníh a výskumník všetkých aspektov života zvierat a záhad, nástupca samotného Heuvelmansa.“ 
Akademická kariéra.
Karl Shuker vyštudoval zoológiu na univerzite v Leedse a zoológiu a komparatívnu fyziológiu na univerzite v Birminghame. Je členom Londýnskej zoologickej spoločnosti, Kráľovskej entomologickej spoločnosti, Medzinárodnej kryptozoologickej spoločnosti a Anglickej obce spisovateľov. V roku 2005 bol po ňom pomenovaný nový druh kmeňa Loricifera, "Pliciloricus shukeri".
Autor.
Dr. Shuker napísal trinásť kníh; na ôsmych ďalších sa podieľal. Okrem toho napísal stovky článkov pre časopisy o záhadách akými sú "Fortean Times" (pre ktoré píše pravidelný stĺpček), "Fate", a "Strange Magazine". Je aj konzultantom pre zoologickú časť Guinnessovej knihy rekordov; tú istú funkciu vykonával aj pre show "Into the Unknown" pre Discovery TV.
Širokému publiku predstavil málo známe kryptidy, akými sú napríklad srílanský rohatý šakal, gambijský morský had Gambo, novoguinejský gazeka, indonéský veo, írsky dobhar-chú, zanzibarská makalala, etiopský vták smrti a mnohých ďalších. V anglicky hovoriacich krajinách bol prvý, kto obsiahlo písal o olgojovi chorchojovi.
Kňažia (Dolný Kubín)

Kňažia je mestská časť Dolného Kubína. 
Polohopis.
Mestská časť sa nachádza v severovýchodnej časti mesta, západne od časti Mokraď. Katastrálne územie je situované na pravom brehu rieky Orava, pod vrchom Žiar (). Touto časťou prechádza Európska cesta 75.
Dejiny.
Jediné informácie o obci, ako aj o kostole, pochádzajú z farskej kroniky s názvom „HISTORIA DOMUS“ a z útržkovitých informácií z rôznych archívnych záznamov. Oficiálna kronika terajšej mestskej časti bola zničená pri požiari v 2. polovici 20. storočia.
Založenie obce sa datuje už do 13. storočia. V roku 1345 sa v písomných záznamoch o obci objavuje s názvom Knesy. V roku 1420 tú istú obec evidujú pod názvom Knese, kedy už patrila k poddanským obciam Oravského panstva.
V privilégiu Mateja Korvína z roku 1474 obec poznajú pod názvom Knyesy. Okrem iného sa v ňom spomína, že Matej Korvín potvrdil práva a privilégia kňažanským valachom, čo v praxi znamenalo oslobodenie od platenia daní.
Gymnázium Michala Miloslava Hodžu

Gymnázium Michala Miloslava Hodžu je gymnázium v Liptovskom Mikuláši na Hodžovej ulici.
Budova gymnázia.
Hmotové a dispozičné riešenie.
Gymnázium M. M. Hodžu je jednou z architektonicky najvýraznejších budov v Liptovskom Mikuláši. Pôvodne dvojkrídlová budova, v súčasnosti po novodobej prístavbe trojkrídlová budova, je na severnej strane kompozične dotvorená mohutnou vežou. Hlavná časť budovy – stredné krídlo, tak ako aj nová prístavba sú mohutné dvojtraktové budovy s chodbami do ulice a učebňami do dvora. Týmto riešením budova vytvára tiché priestory určené na výučbu, zatiaľ čo rušnejšie komunikačné priestory sú obrátené k takisto rušnej ulici. Severné krídlo tvorí telocvičňa v prízemí (malá gymnastická, pôvodne jedáleň) a veľká telocvičňa nad ňou, určená na spoločenské športy. Obe krídla stoja na vysokej kamennej podmurovke. Novodobé južné krídlo budovy sa snaží farebnosťou nadviazať na pôvodnú budovu. Pôsobí však oveľa ľahším dojmom, keďže mohutné murované múry pôvodnej budovy sú tu nahradené ľahším presklenným skeletom. Celkovo pôsobia novo.
Vplyvy na dielo.
Prvé gymnázium v Liptovskej stolici dokončili až v roku vzniku prvej ČSR (1918) a dali mu meno M. M. Hodžu, ale začali ho stavať ešte za Rakúsko-Uhorska v rokoch 1914 – 1916 podľa návrhu maďarských architektov Zoltána Bálinta a Lajosa Jámbora. Hoci sa jeho architektúra mala priblížiť ornamentikou fasád miestnemu folklóru, bola skôr variantom budapeštianskej secesie s jej záľubou v tehlových rámovaniach a ornamentoch, ktoré tu sú tvorené červenými tehlami na bielom podklade budovy. So strechou, pôvodne zelenej farby tak tvorili tri farby maďarskej trikolóry.
V tvorbe Zoltána Bálinta a Lajosa Jámbora sa nepopierateľne prejavuje vplyv Edmunda Lechnera. Treba priznať, že Lechner pôsobil takým silným dojmom na umelecké myslenie a spôsob tvorby, že poznačil celkový charakter doby. Smerodajná zásada tohto hnutia spočívala v integrovaní ľudovej tvorby a historických koreňov do modernej architektúry. Lajos Jámbor Zoltánom Bálintom a bol architektom, ktorý nadväzoval na tento umelecký program.
Jaroslav Ježek (hudobný skladateľ)

Jaroslav Ježek (* 25. september 1906, Praha – † 1. január 1942, New York, USA) bol český skladateľ (skvelo improvizujúci, čo bolo potešením hlavne pre divákov), dramaturg a klavirista. Bol autorom tanečnej, divadelnej a filmovej hudby. Hudobnú inšpiráciu nabral hlavne v džeze. Medzi jeho najznámejšiu a zvlášť populárnu sa zaraďuje jeho hudba k hrám a filmom Osvobozeného divadla, ktorá takmer zľudovela.
Stručný životopis.
Narodil sa v Prahe na Žižkove v rodine krajčíra. Od detstva trpel šedým zákalom. Ako dieťa navštevoval hradčanskú školu pre výchovu nevidiacich. Prekonal šarlach a takmer ohluchol. Navyše mal tiež choré obličky.
V roku 1923 začal študovať na pražskom konzervatóriu a hneď sa zaradil medzi najtalentovanejších žiakov. Medzi jeho učiteľov patrili Josef Suk a Josef Bohuslav Foerster. Stýkal sa aj s mnohými mladými umelcami tej doby, napr. s E. F. Burianom, Vítězslavom Nezvalom, Joe Jenčíkom a predovšetkým s Jiřím Voskovcom a Janom Werichom, s nimi potom vytvoril nesmrteľné trio: Ježek skladal hudbu a Werich s Voskovcom k tomu vytvárali vtipné inteligentné texty. Toto spojenie hudby s dobrým textom zaručovalo divácky úspech.
V medzivojnovom období sa Jaroslav Ježek vydal do Paríža, kde sa po večeroch bavil po krčmách a kabaretoch. Tu predvádzal svoje umenie a tiež tu objavil džez, ktorý ho potom hudobne inšpiroval. V roku 1934 sa stal členom Skupiny surrealistov v ČSR.
Vzhľadom na to, že aktívne spolupracoval na protinacistických hrách Osvobozeného divadla, v januári 1939 spolu s Voskovcom a Werichom emigroval do USA. V USA krátko býval v Pensylvánii a potom sa presídlil do New Yorku, kde pôsobil ako zbormajster spevokolu. Ani milovaná Frances, s ktorou sa Ježek oženil, nedokázala zmierniť jeho zdravotné neduhy, na konci roku 1941 bol hospitalizovaný a na Nový rok 1942 zomrel na chronické obličkové ochorenie vo veku 35 rokov.
Synovcom hudobného skladateľa Jaroslava Ježka bol výtvarník a dizajnér Jaroslav Ježek.
Zoznam piesňovej tvorby (výber).
(t:) – doteraz nezistený autor textu
Jaroslav Ježek

Jaroslav Ježek môže byť:
Hierapolis

Hierapolis (gr. Ἱεράπολις) bolo antické mesto na kopci nad termálnymi kúpeľmi Pamukkale na území dnešného Turecka neďaleko Denizli. Kedysi patrilo do Frýgijského kráľovstva. 
Od roku 1988 je zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Mesto bolo postavené pri svahu hory nad travertínovou terasou Pamukkale v údolí rieky "Hermos" s minerálnymi prameňmi, medzi mestami Sardy a Apameia Kibotos. Toto miesto bolo už za antických čias známe vďaka impozantným bielym terasám, ktoré vznikli z minerálov odparených vôd tunajších horúcich prameňov.
Mesto prosperovalo vďaka využitiu horúcich prameňov pri farbení vlnených tkanín a tiež vďaka prekvitajúcemu obchodu s tkaninami.
História.
Spoľahlivé poznatky o existencii starovekého mesta pochádzajú z 3. storočia pred Kr., hoci neisté indície boli známe už z oveľa skoršieho obdobia. Pôvodné osídlenie tvorili príslušníci gréckeho kráľovstva Frýgia. V roku 17 po Kr. bolo mesto zničené silným zemetrasením. Neskôr bolo znovu zrekonštruované a rozšírené. 1. a 2. storočie po Kr. bolo obdobím ďalšieho intenzívneho rozvoja mesta a vtedy vznikli aj mnohé stavby, termálne kúpele, divadlá, amfiteátre a chrámy. Hoci mnohé budovy odolali neskôr i bojom počas vojny medzi Turkami a Byzantskou ríšou, mesto bolo úplne zničené počas druhého veľkého zemetrasenia v roku 1334. 
Prvokresťanský biskup Papias.
Z Hierapolu pochádza i prvokresťanský biskup Papias (žil v rokoch 65–140 po Kr.). 
Informácie o jeho živote i jeho dielo „Výklad slov Pána“ ("Logión kyriakón exegésis") sa stratili, no zachovali sa jeho stručné citáty u Ireneja z Lyonu († 202) a u Eusebia, ktoré ako najstaršie svedectvá o evanjeliách majú veľký význam. 
Ireneus sa o Papiovi vyjadruje ako o „starom“, spomína ho, ako poslucháča apoštola Jána a priateľa Polykarpa zo Smyrny († okolo r. 160). 
Eusebius, ktorý vo svojich "Cirkevných dejinách" venuje Papiovi kapitolu III. 40, koriguje Ireneov omyl a ukazuje, že nešlo o apoštola Jána, ale o iného Jána - presbytera, ktorý zbieral osobné svedectvá starších o Ježišovom živote. Kritizuje tiež niektoré Papiove názory, predovšetkým chiliazmus.
Jiří Štaidl

Jiří Štaidl (* 22. január 1943, Praha – † 9. október 1973, Říčany) bol český textár, scenárista, hudobník a divadelný manažér, brat hudobníka Ladislava Štaidla, blízky spolupracovník speváka Karla Gotta. Zahynul vo veku 30 rokov pri dopravnej nehode neďaleko Prahy. 
Životopis.
V roku 1963 hral spolu so svojim bratom v Divadle Semafor a toho roku sa tu zoznámil s Karlom Gottom. O dva roky neskôr táto trojica založila vlastné malé hudobné divadlo Apollo, kde pôsobil ako jeho umelecký vedúci. Medzi jeho blízkych spolupracovníkov patrili napr. skladatelia Karel Mareš, alebo Karel Svoboda. S nimi a radom populárnych spevákov tej doby sa spolupodieľal na "Karlínskom kultúrnom kabarete" (prezývanom "Karkulka"), vedenom Jiřím Brabcom. Tu vytvoril pre kombinované predstavenie niekoľko poviedok. Je autorom zhruba 200 piesňových textov. 
Bol tiež známy ako milovník krásnych žien, milostný románik prežil, okrem iných, aj s československou športovou hviezdou krasokorčuliarkou Hanou Maškovou alebo s Ivanou Zelníčkovou, známou neskôr ako Ivana Trumpová.
Zoznam piesňovej tvorby (výber).
(h: /) – doteraz nezistený autor hudby
Mutter (singel)

„Mutter“ ( matka) je pieseň nemeckej skupiny Rammstein, ktorá sa nachádza na rovnomennom albume. 
Text hovorí príbeh o dieťati bez mena, ktoré nebolo zrodené v pošve, ale v experimente, takže nemá skutočného otca 
ani matku. Till Lindemann a Richard Kruspe potvrdili, že je to narážka na zlé vzťahy s ich vlastnými matkami počas detstva. Depresívny text opisuje plán hlavnej postavy na zabitie matky. Chce na ňu zoslať chorobu, pretože ho nikdy neporodila.
Videoklip nasleduje dej textu, kde hlavný hrdina (Till) zabil svoju matku a vhodil jej telo do rieky.
V klipe sa striedajú pasáže, kde je Till zatvorený v podzemnej klietke s pasážami plavby na člne po rieke.
Singel obsahuje inštrumentálnu pieseň „5/4“, ktorá bola od roku 2000 hrávaná ako intro pre živé predstavenia, ale nebola vydaná až do roku 2002.
Jiří Šlitr

Jiří Šlitr (* 15. február 1924, Zálesní Lhota – † 26. december 1969, Praha) bol český hudobný skladateľ, inštrumentalista, spevák, herec a výtvarník. Významne ovplyvnil českú populárnu hudbu; na jeho scénickú hudobnú tvorbu nadviazal rad autorov štúdiových scén.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Jilemnici a neskôr prestúpil na Gymnázium F. M. Pelcla v Rychnove nad Kněžnou. Spoluzaložil "Czechoslovak Dixieland Jazz Band", hrával s Akord clubom, kde sa zoznámil s Jiřím Suchým; najvýznamnejšie je však jeho pôsobenie v divadle Semafor. Jiří Šlitr bol vyštudovaný právnik (titul JUDr.), právnickému povolaniu sa však nikdy nevenoval, azda preto ho však tiež občas prezývali "Doktor klavír" (odtiaľto potom pravdepodobne pochádza aj názov "Dr. Matrace"). Bol aj veľmi dobrý maliar a grafik.
Spolu s Jiřím Suchým vytvoril tvorivú a hereckú dvojicu, ktorá svojimi pesničkami a hrami v Česku významne ovplyvnila hudbu a divadlo 60. rokov 20. storočia a začala éru malých scén.
Po štúdiu práv sa okrem výtvarnej činnosti venoval hudbe. Skladal piesne, vystupoval v kabaretoch, ako pianista pôsobil v Laterne magike. V roku 1959 založil spoločne s Jiřím Suchým divadlo Semafor, pre ktoré skladal piesne, scénickú hudbu ("Člověk z půdy", "Zuzana je sama doma", "Šest žen Jindřicha VIII.") aj muzikál ("Dobře placená procházka"). Úspešne využíval svoju schopnosť komediálnej štylizácie herca-amatéra ("Jonáš a tingltangl", "Ďábel z Vinohrad" a i.). Autorsky a herecky sa podieľal na filmoch ("Bylo nás deset", "Kdyby tisíc klarinetů", "Zločin v šantánu"). Z hudobných nahrávok vyniká album "Jonáš a dr. Matrace".
Bol známym milovníkom mladých slečien, s ktorými sa rýchlo rozchádzal. Posledná z nich zomrela spolu s Jířím Šlitrom, 26. decembra 1969, na otravu svietiplynom. Dodnes nie je jasné, či išlo o nešťastnú náhodu, vraždu alebo samovraždu. Jiří Šlitr je pochovaný na Vinohradskom cintoríne v Prahe.
Zoznam piesní Pavlíny Filipovskej

Toto je Zoznam piesní, ktoré naspievala speváčka, herečka a moderátorka Pavlína Filipovská.
Zonam piesní (výber).
poz. - pieseň - duet - (autor hudby/autor textu) - rok
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu