Molière

Molière, vlastným menom Jean Baptiste Poquelin (pokrstený 15. januára 1622, Paríž, Francúzske kráľovstvo – † 17. február 1673, Paríž) bol francúzsky herec, dramatik, režisér a divadelný riaditeľ. Spolu s Pierrom Corneillom a Jeanom Racinom patrí k trojici najvýznamnejších dramatikov francúzskeho klasicizmu. Pre komédiu má podobný význam ako William Shakespeare pre tragédiu.
Molière bol všeobecne považovaný za jedného z najväčších spisovateľov francúzskeho jazyka a svetovej literatúry. Medzi jeho zachované diela patria komédie, frašky, tragikomédie, comédie-ballets a ďalšie. Jeho hry boli preložené do všetkých hlavných žijúcich jazykov a v Comédie-Française sa hrajú častejšie ako hry ktoréhokoľvek iného súčasného dramatika.
Molière sa narodil v zámožnej rodine a študoval na Collège de Clermont (dnes Lycée Louis-le-Grand), mal teda dobré predpoklady na to, aby začal svoj život v divadle. Trinásť rokov putovného herectva mu pomohlo vybrúsiť svoje komediálne schopnosti a zároveň začal písať, pričom kombinoval prvky Commedia dell'arte s rafinovanejšou francúzskou komédiou.
Vďaka záštite aristokratov vrátane Filipa I., vojvodu Orleánskeho - brata Ľudovíta XIV. - si Molière zabezpečil predstavenie pred kráľom v Louvri. Moliérovi, ktorý predviedol klasickú hru Pierra Corneilla a vlastnú frašku "Zamilovaný doktor", bolo umožnené využívať salle du Petit-Bourbon v blízkosti Louvru, priestrannú miestnosť na divadelné predstavenia. Neskôr dostal do užívania divadlo v Palais-Royal. Na oboch miestach Molière našiel úspech medzi Parížanmi s hrami ako "Aféry", "Škola pre manželov" a "Škola pre manželky". Táto kráľovská priazeň priniesla jeho súboru kráľovskú penziu a titul "Troupe du Roi" ("Kráľovská skupina"). Molière bol naďalej oficiálnym autorom dvorných zábavných predstavení.
Napriek obdivu dvora a Parížanov Molièrove satiry priťahovali kritiku z iných kruhov. Pre bezbožnosť v hre Tartuffe odsúdila túto štúdiu náboženského pokrytectva katolícka cirkev vo Francúzsku, po čom nasledoval zákaz zo strany Parlamentu, zatiaľ čo "Dona Juana" Molière stiahol a už nikdy ho znovu neuviedol. Náročná práca v toľkých divadelných funkciách sa podpísala na jeho zdraví a v roku 1667 bol nútený dať si od javiska pauzu. V roku 1673 počas inscenácie jeho poslednej hry "Zdravý nemocný" Molière, ktorý trpel pľúcnou tuberkulózou, dostal záchvat kašľa a krvácanie, keď hral hypochondra Argana. Predstavenie dokončil, ale o niekoľko hodín neskôr opäť skolaboval a zomrel.
Životopis.
Jean Baptiste Poquelin sa narodil v Paríži ako syn kráľovského čalúnnika a komorníka. Študoval právo a pripravoval sa na povolanie notára.
Avšak neskôr, v roku 1643, stretol svoju lásku - herečku Madeleine Béjartovú a štúdium zanechal, stal sa hercom a prijal meno Molière. Spolu s Béjartovou a jej bratom a sestrou založili divadelnú skupinu L'Illustre Théâtre (fran. Slávne divadlo). Kvôli dlhom však spoločnosť v roku 1645 zbankrotovala a Molière sa na niekoľko týždňov dostal aj do väzenia.
Ešte v ten istý rok vstúpil do kočovnej spoločnosti herca Charlesa Dufresnea, v ktorej rýchlo získal vedúce postavenie. Celých trinásť rokov spolu cestovali a hrali po francúzskom vidieku. Molière počas týchto rokov spoznal najrôznejšie odtiene ľudskej povahy a stýkal sa s ľuďmi zo všetkých spoločenských vrstiev, čo využil najmä vo svojej neskoršej dramatickej práci. Taktiež sa naučil dramaturgicky upravovať hry, tak aby mali na divákov čo najväčší účinok.
 V roku 1658 sa Molière vracia do Paríža a hrá v Louvri, ktorý v tom čase slúžil ako divadelná budova. Hral tu v Corneillovej tragédii "Nicomède" a vo fraške "Zamilovaný doktor (Le docteur amoureux)". Bol mu udelený titul "Troupe de Monsieur" ("Monsieur" bol brat kráľa) a s pomocou kráľovho brata sa začala Molièrova skupina striedať s talianskymi hercami v paláci Petit Bourbon. Stretnutím s talianskymi hercami Molière spoznal commediu dell'Arte, pod ktorej vplyvom začal písať komédie. Svoju dramatickú prvotinu - "Smiešne preciózky (Les Précieuses ridicules)" predstavil 18. novembra 1659 v Petit Bourbon. Toto dielo je považované za jedno z jeho najlepších a ide o vôbec prvý z jeho pokusov vysmiať sa určitým manierom, ktoré boli bežné v súvekom Francúzsku.
Napriek tomu, že samotný Molière obľuboval tragédie, písal predovšetkým komédie a frašky. Jeho prvé frašky boli napísané len sčasti, zvyšok sa zakaždým improvizoval v štýle commedie dell'Arte. Je to práve Molièrov výrok, že satira "castigat ridendo mores" (lat. kritizuje zvyky pomocou humoru), ktorý je často zamieňaný s latinským príslovím "Ridendo dicere verum". Štýl a obsah jeho diel sa dostal do centra pozornosti divadelnej a literárnej kritiky.
Rok po jeho debute v Petit Bourbon sa jeho herecká skupina presťahovala do Palais Royal. Tu sa prvýkrát hrali Molièrove hry "Škola mužov (L'École des maris)" a "Škola žien (L'École des femmes)", ktoré sa obe zapodievali ľudskými vlastnosťami, ktoré nebezpečne ohrozujú rodinný život. Téma manželstva a rodinných vzťahov, obohatená o ľudskú falošnosť v medziľudských vzťahoch bola častá v Molièrových dielach.
Vplyv na francúzsku kultúru.
Mnohé zo slov či fráz použitých v Molièrových hrách sa používajú vo francúzštine i po 300 rokoch. Tu je pár z nich: