burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Svrčiak slávikovitý

Svrčiak slávikovitý alebo trsteniarik slávikovitý (lat. "Locustella luscinioides") je druh vtáka z čeľade svrčiakovité ("Locustellidae"). Hniezdi v západnej a strednej palearktickej oblasti. Zimuje v Afrike v oblasti medzi Saharou a dažďovým pralesom. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov svrčiak slávikovitý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stabilný, stavy v Európe v rokoch 19802011 boli podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov (PECBMS) 27. krajín stabilné, z výsledkov prác v rokoch 20002012 bol trend určený ako neznámy.
Opis.
Svrčiak slávikovitý meria a váži 13 – 15 g. Samec i samička majú chrbtovú stranu hrdzavohnedú, spodnú časť tela svetlohnedú a chvost na konci okrúhli. Nad okom majú svetlý pásik. Na hrudi majú len nenápadné a slabé škvrnenie, nohy svetlohnedé a zobák hnedý. Mláďatá majú chrbát tmavšie hnedý.
Hrvoľ bez čiarok a živšie hnedý chrbát bez čiarok je dôležitý odlišovací znak od svrčiaka riečneho a svrčiaka zelenkavého.
Hlas.
Spieva najčastejšie na trstine. Spev je monotónne znejúci súvislý sled hlbších tónov, začínajúci pomaly, bublavo a po prvých sekundách zrýchli. Rýchlosť spevu je vyššia ako u svrčiaka zelenkavého.
Výskyt a stav na Slovensku.
Na Slovensku bolo hniezdenie dokázané alebo pravdepodobné na 28,7 % mapovacích kvadrátov od nížiny do , počas migrácie i vyššie (, Oravská kotlina a Liptovská kotlina). Zo zimovísk prilieta začiatkom apríla, odlieta od druhej polovici augusta až do konca septembra. Po roku 2000 sú zaznamenávané i marcové prílety, najskorší 22. marca 2013 vodná nádrž Hajná Nová Ves, všetky ďalšie z PR Kiarovský močiar: 27. marca 2010 , 30. marca 2014 a 29. marca 2015.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 1 000 - 2 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú "stabilné", maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 "R" - vzácny. V roku 1998 "LR:lc", "LR" - menej ohrozený druh, "lc" - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 "LR" - menej ohrozený. V roku 2014 "LC" - menej dotknutý. Európsky ochranársky status "SPEC4" - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status.
Biotop.
Na Slovensku hniezdi hlavne v porastoch trsti obyčajnej a pálky. Maximálne zaznamenané lokálne hustoty boli 16,5 - 20,6 párov / 10 ha v PR Kiarovský močiar, 10 - 15 párov / 10 ha v močiaroch Medzibodrožia a 9,5 párov / 10 ha v NPR Parížske močiare. 
Hniezdenie.
Svrčiak slávikovitý hniezdi dvakrát za rok. Hniezdo stavia samec 30 - nad zemou v trstine, býva postavené z vlhkých listov. Znáška sa skladá zo 4 – 5 žltkavých vajíčok so sivými podkladovými škvrnami a hnedými vrchnými škvrnkami. Na vajíčkach sedí iba samička 13 - 14 dní. Samec nekŕmi ani samicu ani mláďatá.
Potrava.
Svrčiak slávikovitý sa živý hmyzom v rôznych štádiách vývoja a pavúkmi, zbiera ich z vodných rastlín.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) a Bernského dohovoru (Príloha II).
Carlsbad

Carlsbad môže byť:
Falcon Heavy

Falcon Heavy je nosná raketa vyvinutá a vyrábaná americkou súkromnou spoločnosťou SpaceX. Ide o derivát predchádzajúceho nosného zariadenia tejto spoločnosti, rakety Falcon 9. V čase svojho prvého štartu – let Falcon Heavy Demonstration Mission, dňa 6. februára 2018 – to bola raketa s najväčšou nosnosťou na nízku obežnú dráhu Zeme (od posledného štartu rakiet Saturn V, resp. Energija), so schopnosťou dopraviť až 64 ton na nízku obežnú dráhu Zeme, až 16 ton na translunárnu dráhu a až 14 ton na prechodovú dráhu k Marsu. Pri záchrane prvých stupňov je nosnosť nižšia.
Raketa pozostáva z jadra tvoreného štandardnou raketou Falcon 9 a z dvoch pomocných motorov, ktoré sú modifikovanými prvými stupňami tej istej rakety. Prvý stupeň i pomocné motory sú plne navrhnuté k autonómnemu vertikálnemu pristátiu po splnenej misii – obidva pomocné motory pristávajú na zemi, zatiaľ čo prvý stupeň na oceánskej plošine. Ide o technológiu v súčasnosti používanú aj raketami Falcon 9.
Koncept.
V podstate ide o tri prvé stupne Falconu 9 zmontované k sebe, tým disponuje 27 motormi Merlin vo verzii 1D. Po štarte idú oba bočné stupne na plný výkon a centrálny stupeň naopak na čo najnižší výkon. Po niekoľkých minútach sa bočné stupne odpoja a centrálny stupeň spolu s horným stupňom pokračuje ďalej, tentoraz už na plný výkon. Všetky tri hlavné stupne sa pri takmer každom lete pokúšajú pristáť späť na Zem. Bočné stupne vždy na pevnine a centrálny na autonómnej pristávacej plošine (ASDS), pretože letí o dosť ďalej a dosiahne oveľa vyššiu rýchlosť.
Falcon Heavy mal pôvodne využívať tzv. crossfeed, čo je spôsob distribúcie paliva naprieč raketovými stupňami počas letu. Výsledkom je o dosť vyššia efektivita a nosnosť. Ide ale o technicky náročné riešenie, ktoré doteraz nikto v praxi nevyvinul. SpaceX od tohto zámeru nakoniec upustilo s tým, že keď to bude v budúcnosti potrebné, vráti sa k tomu.
Katedra politológie Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach

Katedra politológie na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach bola zriadená rozhodnutím Akademického senátu Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach dňa 9. novembra 2009. Programy všetkých III. stupňov štúdia odboru politológia a teória politiky boli potvrdené "Vedeckou radou" Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach začiatkom roka 2010. Prvou a dlhoročnou vedúcou Katedry politológie bola Dr.h.c. prof. PhDr. Marcela Gbúrová, CSc.
Košické politologické dialógy.
Katedra politológie Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach organizuje každoročne v novembri vedeckú konferenciu s medzinárodnou účasťou pod názvom "Košické politologické dialógy: Kam kráčaš, demokracia". Na podujatí každoročne vystúpia renomovaní odborníci z oblastí politológie, sociológie a práva, a to tak z akademického prostredia aj z praxe. V rámci tohto cyklu taktiež každoročne organizuje medzinárodnú konferenciu študentov a mladých vedeckých pracovníkov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2017

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2017 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky vo futsale žien, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konal sa v dňoch od 22.29. novembra 2017 v Las Piedras, departmente Canelones, v Uruguaji, za účasti rekordných 10 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 2015, v Canelones. Zápasy sa odohrali v aréne Polideportivo de Las Piedras. Svoj piaty titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín, ktoré sa konalo 1. novembra 2017, nasadené do výkonnostných košov podľa umiestnenia na predchádzajúcom turnaji nasledovne:
Zoznam slovenských futbalistov v Bundeslige

Zoznam slovenských futbalistov v Bundeslige sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v najvyššej nemeckej futbalovej súťaži.
História.
Ján Kocian mal ako prvý slovenský futbalista česť zahrať si v nemeckej Bundeslige, bývalý hráč Dukly B. Bystrica pôsobil v klube FC St. Pauli v rokoch 1988 - 1991. Spoľahlivého obrancu si všimli tréneri reprezentácie až vďaka jeho výkonom v Bundeslige, Ján Kocian reprezentoval Česko-Slovensko na MS 1990 v Taliansku, v roku 1990 bol vyhlásený za Futbalistu roka.
Veľký talent slovenského futbalu Marek Penksa prišiel v roku 1993 do Eintrachtu Frankfurt, počas hosťovania v Dyname Drážďany bol v novembri 1993 vyhlásený za "Hráča mesiaca ".
Marek Mintál prestúpil z MŠK Žilina do druholigového 1. FC Nürnberg ako dvojnásobný kráľ strelcov slovenskej ligy 2001/2002 a 2002/2003 a povesť kanoniera potvrdzoval aj v Nemecku. Najprv sa stal najlepším strelcom 2. Bundesligy, čím výrazne prispel k postupu Norimbergu do najvyššej súťaže a hneď vo svojej premiérovej bundesligovej sezóne 2004/2005 získal korunu kráľa strelcov pred takými kanoniermi ako Roy Makaay, Dimitar Berbatov či Miroslav Klose. V súťaži o Zlatú kopačku, určenú pre najlepšieho európskeho kanoniera obsadil Mintál skvelé tretie miesto za top kanoniermi anglickej a španielskej ligy Thierrym Henrym a Diegom Forlánom . Mintálov posledný gól sezóny bol zároveň jeho stým prvoligovým. V roku 2007 prispel Marek Mintál gólom vo finále k zisku Nemeckého pohára, pre 1. FC Nürnberg to bola prvá trofej po 39 rokoch. V kádri Norimbergu boli aj Róbert Vittek a Vratislav Greško.
V sezóne 2005/2006 takmer napodobnil Mintála jeho klubový spoluhráč Róbert Vittek. 16 presných zásahov (všetky v jarnej časti!) ho zaradilo na piatu priečku najlepších kanonierov. Vittek vytvoril rekord Bundesligy, v dvoch zápasoch za sebou zaznamenal hetrik bez toho, aby bol prerušený iným hráčom. 
Ďalším Slovákom, ktorý sa strelecky presadil v súťaži bol Stanislav Šesták v službách VfL Bochum. V sezóne 2007/2008 skóroval 13 krát, v tabuľke najlepších strelcov obsadil šiestu priečku. Celkove dal v Bundeslige 28 gólov.
Dobré služby svojim zamestnávateľom odvádzali aj ďalší Slováci Vratislav Greško (Bayer Leverkusen), Igor Demo (Borussia Mönchengladbach) či Miroslav Karhan (VfL Wolfsburg). Samuel Slovák sa zapísal do histórie tým, že v drese Norimbergu strelil historicky posledný gól na Olympijskom štadióne v Mníchove, 14. mája 2005 v gólovej prestrelke s Bayernom Mníchov (3 : 6) dokázal dvakrát prekonať brankársku legendu Olivera Kahna.
Prvým Slovákom s majstrovským titulom sa stal Peter Pekarík, ktorý počas sezóny 2008/2009 prestúpil z MŠK Žilina do VfL Wolfsburg, v jarnej časti odohral 16 zápasov a hneď prispel k premiérovému titulu „vlkov“. 
Prehľad Slovákov v Bundeslige.
Poznámka: hráči označení hviezdičkou sú stále aktívni v Bundeslige
Zoznam slovenských futbalistov v Primera División

Zoznam slovenských futbalistov v Primera División sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v španielskej najvyššej futbalovej súťaži.
História.
V päťdesiatych rokoch 20. storočia patril k najväčším hviezdam svetového futbalu budapeštiansky rodák slovenského pôvodu Ladislav Kubala. V rokoch 1951-1962 bol ústrednou postavou mužstva FC Barcelona, ktoré získalo štyri majstrovské tituly a päťkrát vyhralo Španielsky pohár. Základy tohto tímu položil Kubalov švagor Ferdinand Daučík, slovenský tréner Barcelony. Ladislav Kubala spolu s legendárnym Di Stéfanom z Realu Madrid boli považovaní za najväčšie osobnosti španielskej ligy tohto obdobia . Hoci nikdy nezískal trofej "Pichichi" pre najlepšieho strelca, celkove dal v lige 138 gólov. 25. februára 1952 v zápase proti Sportingu Gijón (9 : 0) strelil sedem gólov, čím vytvoril dodnes platný rekord španielskej ligy. 
Dve sezóny hral za Real Madrid Yanko Daučík, syn Ferdinanda Daučíka, po boku velikánov Puskása, Di Stéfana či Genta odohral 10 zápasov a strelil tri góly.
V sezóne 1981/1982 okúsili ako chutí španielska liga majstri Európy z Belehradu 1976 Dušan Galis a Ján Pivarník, ktorí pôsobili v Cádiz CF. 
Milan Luhový sa uplatnil v drese Sportingu Gijón. V sezóne 1990/1991 strelil 16 gólov, aj vďaka nim Sporting Gijón obsadil piate miesto a po 23 rokoch postúpil do Pohára UEFA.
Najväčší prestup v ére samostatnosti sme zaznamenali v roku 1993. Peter Dubovský bol už ako 21-ročný dvojnásobným kráľom strelcov česko-slovenskej futbalovej ligy a s touto vizitkou prišiel do španielskeho veľkoklubu Realu Madrid, kde sa stal držiteľom španielskeho Superpohára a majstrom Španielska. Po dvoch sezónach prestúpil do Realu Oviedo. 
Na svoj jediný štart v Primera División nebude rád spomínať prvý slovenský gólman v súťaži Marián Kelemen. 15. marca 2009 inkasoval v bráne CD Numancia päť gólov od hráčov Racingu Santander.
Prehľad Slovákov v Primera División.
Poznámka: hviezdičkou sú označení stále aktívni hráči v Primera Divisón
Zoznam slovenských futbalistov v Premier League

Zoznam slovenských futbalistov v Premier League sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v anglickej najvyššej futbalovej súťaži.
História.
Prvým Slovákom v anglickej Premier League bol tréner Jozef Vengloš, uznávaný odborník, ktorý priviedol reprezentáciu Česko-Slovenska na MS 1982 a MS 1990 bol prvým mimobritským manažérom v Premier League. V sezóne 1990/91 viedol klub Aston Villa.
Prvým slovenským futbalistom v Premier League bol Vladimír Kinder, ktorý v roku 1996 prestúpil zo Slovana Bratislava do klubu Middlesbrough. Futbalista roka 1994 bol autorom premiérového slovenského gólu v súťaži, 5. marca 1997 otvoril skóre zápasu s Derby County (6:1). Vladimír Kinder je aj držiteľom ďalších prvenstiev, ako prvý Slovák si zahral vo finále najstaršej futbalovej súťaže FA Cupu 1997 a tiež vo finále anglického Ligového pohára 1998.
Strelecky najúspešnejším Slovákom v Premier League bol Szilárd Németh, počas štyroch sezón v Middlesbrough strelil 23 gólov. Pre svoju efektivitu bol označovaný ako „supernáhradník“, keďže väčšinu svojich gólov dosiahol z pozície striedajúceho hráča.
Od januára 2008 pôsobil v jednom z najslávnejších anglických klubov Liverpool Martin Škrtel, stal sa oporou zadných radov „The Reds“ a jedným z najlepších obrancov Premier League. Internetová stránka "sport.co.uk" ho zaradila do desiatky najlepších hráčov z východnej Európy, ktorí prišli do Premier League. V roku 2012 hral náš reprezentant vo finále dvoch pohárových súťaží, najskôr prispel aj s gólovým zápisom k triumfu v Ligovom pohári, súperom FC Liverpool bol waleský tím Cardiff City v zostave so Slovákom Filipom Kissom. Vo finále FA Cupu neuspel proti Chelsea. V sezóne 2013/2014 mal Liverpool po 24 rokoch na dosah majstrovský titul, záver sezóny mu však nevyšiel. Škrtelovi sa v tomto ročníku darilo strelecky, so 7 gólmi bol piatym najlepším strelcom klubu. V lete 2016 prestúpil Škrtel do tureckého Fenerbahçe SK.
Prvým slovenským brankárom v Premier League sa stal Ján Mucha. V Evertone pôsobil ako náhradník Američana Tima Howarda, debutoval 2. marca 2013 v stretnutí s Reading (3:1).
Prehľad Slovákov v Premier League.
"Poznámka: Hráči označení hviezdičkou sú stále aktívni v Premier League"
Zoznam slovenských futbalistov v Serii A

Zoznam slovenských futbalistov v Serii A sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v talianskej najvyššej futbalovej súťaži.
História.
Prví slovenskí futbalisti sa v Serii A objavili už po druhej svetovej vojne, dres slávneho Juventusu Turín obliekali Július Korostelev a Ján Arpáš , bývalí spoluhráči z ŠK Bratislava. Úspešnejší bol Július Korostelev, v sezóne 1946/47 strelil 15 gólov, čo je dodnes sezónne maximum Slováka v Serii A. Menej sa darilo Jánovi Arpášovi v nasledujúcej sezóne, s bilanciou 18 zápasov/6 gólov sa vrátil späť domov.
Korostelev sa usadil v Taliansku natrvalo, ďalšie dve sezóny odohral v Atalante Bergamo, pôsobil aj v treťoligových kluboch Parma FC a Reggina Calcio. Július Schubert získal v roku 1949 majstrovský titul vo vtedajšom najlepšom talianskom klube FC Turín, žiaľ zahynul pri leteckej katastrofe mužstva 4. mája 1949. 
Ďalší Slovák vybehol na trávniky Serie A až po vyše 40 rokoch. Miloš Glonek prestúpil v novembri 1992 zo Slovana Bratislava do klubu Calcio Ancona. Ako prvý futbalista spod Tatier mal česť hrať vo finále Talianskeho pohára, no jeho klub vypadol z ligy a po ďalšej sezóne Glonek odišiel.
Vratislav Greško prišiel na jeseň 2000 z Bayeru Leverkusen do Interu Miláno, v sezóne 2001/2002 siahali „čierno-modrí“ na titul, v rozhodujúcom zápase sa stretli s Laziom Rím, po chybe nášho hráča vyrovnal Karel Poborský na 2 : 2 , Inter nakoniec prehral 2 : 4 a Greško následne odišiel do AC Parma. 
Marek Hamšík debutoval v Serii A vo veku 17 rokov a 236 dní v drese Brescie Calcio v sezóne 2004/05, nasledovali dve sezóny v Serii B a prestup do SSC Neapol, kde sa Marek stal najväčšou hviezdou klubu od čias Diega Maradonu. Svoj prvý ligový gól v Serii A strelil 16. septembra 2007 v zápase proti Sampdorii Janov. Bol to po vyše 60 rokoch prvý gól slovenského futbalistu v talianskej lige. V premiérovej sezóne bol Hamšík ocenený titulom „Najlepší mladý hráč“ Serie A. Marek Hamšík je dvojnásobným držiteľom Talianskeho pohára (2012, 2014) a víťazom Talianskeho Superpohára 2014. V roku 2012 to bola po 22 rokoch prvá trofej pre SSC Neapol, ďalšie dve trofeje už dvíhal Hamšík ako kapitán tímu.
Prvým Slovákom v drese AC Miláno sa stal Juraj Kucka po prestupe z FC Janov, v "rossoneri" odohral 2 sezóny, v 59 zápasoch strelil 4 góly.
Prvý slovenský brankár v Serii A Tomáš Košický debutoval v klube Calcio Catania 26. apríla 2009 v stretnutí s US Lecce (1 : 2). Ďalší náš gólman Pavol Bajza ochraňoval svätyňu FC Parma. 
V januári 2016 prestúpil do Sampdorie Janov Milan Škriniar, po roku a pol prestúpil do Interu Miláno. Stal sa tak po Greškovi druhým Slovákom vo farbách "nerazzuri", zároveň ho vystriedal na čele rebríčka najdrahších prestupov slovenských futbalistov v histórii. 
Prehľad Slovákov v Serii A.
Poznámka: hráči označení hviezdičkou sú stále aktívni v Serii A
Zoznam slovenských futbalistov v Ligue 1

Zoznam slovenských futbalistov v Ligue 1 sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali vo francúzskej najvyššej futbalovej súťaži.
História.
Vo francúzskej lige hrali pred druhou svetovou vojnou Ferdinand Faczinek (FC Sochaux)) a Géza Kalocsay (Olympique Lillois). Obaja pôsobili predtým v Sparte Praha, Faczinek prispel 15 gólmi k zisku majstrovského titulu v sezóne 1937/1938 . Kalocsay bol v nasledujúcom roku finalistom Francúzskeho pohára.
Francúzsku ligovú súťaž okúsili v závere kariéry aj finalisti MS 1962 v Čile Ján Popluhár (Olympique Lyon) a Adolf Scherer (Olympique Nîmes), s 19 gólmi piaty najlepší strelec ligy v sezóne 1969/1970.
V 90. rokoch 20. toročia bol považovaný za jedného z najlepších cudzincov francúzskej ligy Ľubomír Moravčík. Odchovanec nitrianskeho futbalu odohral v kluboch AS Saint-Étienne a SC Bastia 230 zápasov, v ktorých dal 39 gólov. V tomto období pôsobila vo Francúzsku silná enkláva slovenských futbalistov, okrem Moravčíka hrali najvyššiu súťaž Dušan Tittel a Viliam Hyravý, v druhej lige strieľal góly Ľubomír Luhový, hrali tu Stanislav Moravec, Vladimír Kinier, Ľudovít Lancz a Róbert Kafka.
Alexander Vencel ml. stál šesť sezón v bráne Racingu Strasbourg, kde odchytal 146 ligových zápasov, vyhral Ligový pohár a bol finalistom Francúzskeho pohára. V diváckej ankete televíznej spoločnosti "France 3" bol zaradený do najlepšej jedenástky v histórii klubu v rokoch 1906 – 2006. Jednu sezónu v Ligue 1 odchytal v klube Le Havre AC.
Prostredné Solisko

Prostredné Solisko (, , ) je výrazný satelit Veľkého Soliska na Soliskovom hrebeni vo Vysokých Tatrách. Od Veľkého Soliska je oddelený Soliskovou lávkou a od Zadného Soliskového hrbu Vyšnou Soliskovou štrbinou. Z pohľadu od juhovýchodu po ľavej strane je Furkotská dolina a po pravej Mlynická dolina.
Prvovýstup.
Prvý na vrchole bol Karol Englisch s vodcom Pavlom Spitzkopfom st. 19. júla 1903. Vystúpili z Furkotskej doliny. Vtedy Englisch pomenoval Prostredné Solisko (respektíve Veľké Solisko) podľa neznámej osoby Anniným štítom: "Annaspitze, Annacsúcs, Annaturm, Annatorony". V zime dňa 12. mája 1925 na vrchole boli prví Adam Karpiński a Stefan Osiecki.
Turistika.
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom.
Jiří Langer (etnológ)

Jiří Langer (* 27. apríl 1936, Brno) je český etnograf, historik a múzejný pracovník zameraný najmä na ľudovú architektúru Západných Karpát. Špecializuje sa na terénne výskumy drevených kostolov a ľudovej architektúry. Je spoluzakladateľom viacerých skanzenov, hlavne na Slovensku.
Život.
Detstvo strávil v Prahe v Hanspaulke. Pôvodne sa chcel stať ilustrátorom kníh ako Ondřej Sekora, ku ktorému chodieval domov na hodiny kreslenia. Získal veľa cenných rád: vziať si ako predlohu kresby Mikoláša Alša a skúsiť nakresliť ich, rovnako ako on, tak aby tam nebolo ani o čiaru viac alebo menej a pritom nepoužiť gumu. Po absolvovaní gymnázia nebol prijatý na štúdium grafiky na Akadémii výtvarných umení a pred vojnou ho zachránila možnosť nastúpiť do tretieho ročníka Strednej umeleckopriemyselnej školy a pokračovať v štúdiu histórie na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity.
Roku 1958 sa oženil s Jaroslavou Vavrochovou a na jar 1960 spolu trvale opustili Prahu. V marci 1960 nastúpil ako historik Oravského múzea na Oravský hrad, kde zostal až do roku 1963. V rokoch 19631965 pracoval na Dome osvety v Dolnom Kubíne a v rokoch 19651971 v Oravskej galérii, ktorú spoluzaložil a stal sa jej prvým riaditeľom. Zaslúžil sa o získanie a spracovanie rozsiahleho fondu tradičného výtvarného umenia Oravy, teraz prezentovaného v stálej expozícii ľudovej plastiky na Slanici. Roku 1971, po krátkom pôsobení v Krajskom stredisku pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody v Banskej Bystrici, nastúpil do Valašského múzea v prírode v Rožnove pod Radhošťom, kde pracoval až do roku 1996. Má dve dcéry. Celý život vrátane fotodokumentácie je zaznamenaný v archívu Pameti národa. 
Ľudové staviteľstvo, skúmané z hľadiska historického, sociálneho a etnografického, chápe ako prostriedok poznania človeka v minulosti, jeho potrieb a možností determinovanými spoločenskými podmienkami. Podieľa sa na riešení problematiky múzeí v prírode v teoretickej a praktickej rovine. Dôraz kladie na vedeckú pravdivosť, maximálnu komplexnosť funkcií a prezentovaných foriem. Patrí k hlavným tvorcom Múzea oravskej dediny; pre Múzeum liptovskej dediny v Pribyline a Ľubovniansky skanzen spracoval etnografickú štúdiu.
Od roku 1964 spolupracuje na koncepcii a činnosti subkomisie pre ľudové staviteľstvo Medzinárodnej komisie pre štúdium ľudovej kultúry Karpát a Balkánu. Od roku 1986 je člen Asociácie európskych múzeí v prírode. Je člen vedeckých a redakčných rád mnohých múzeí v prírode v Česku a na Slovensku (Múzeum dediny juhovýchodnej Moravy v Strážnici, Skanzen ľudových stavieb Vysočina, Múzeum oravskej dediny, Múzeum kysuckej dediny, Múzeum slovenskej dediny v Martine). Roku 1992 bol pri zrode časopisu "Ethnologia europae centralis" a v rokoch 19992016 jeho šéfredaktorom. V roku 2011 získal spolu s architektom Karlom Kučom prestížnu cenu Europa Nostra za dvojzväzkovú publikáciu "Dřevěné kostely a zvonice". Je čestným členom Českej etnografickej spoločnosti.
Múzeum dizajnu Holon

Múzeum dizajnu Holon (מוזיאון העיצוב חולון - "Design Museum Holon") je prvé múzeum v Izraeli venované dizajnu. Budova múzea bola plánovaná a navrhnutá izraelským architektom a priemyselným dizajnérom Ronom Aradom v spolupráci s Brunom Asom. Múzeum je vo východnej časti novej kultúrnej oblasti v meste Holon, ktorá zahŕňa centrálnu knižnicu, divadlo, kino. Neďaleko je dizajnérska fakulta v Technologickom inštitúte Holon.
Múzeum bolo otvorené 3. marca 2010. Ide o prvú budovu, ktorú plánoval Ron Arad.
Múzeum zaznamenal cestovný časopis "Conde Nast Traveller" ako jeden z nových svetových divov.
Svrčiak zelenkavý

Svrčiak zelenkavý (iné názvy trsteniarik svrčivý, svrčiak zelenkastý; lat. "Locustella naevia") je druh vtáka z čeľade svrčiakovité ("Locustellidae"). Hniezdi v Európe a v Strednej Ázii. Zimuje v oblasti Stredomoria, v severozápadnej a západnej tropickej Afrike. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov svrčiak zelenkavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, rovnako aj európska populácia v rokoch 19802013. Podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov vtákov mal trend svrčiaka zelenkavého v Európe za roky 1980 2017 mierny pokles.
Opis.
Svrčiak zelenkavý meria a váži 13 – 14,5 g. Samec i samička majú chrbtovú stranu zelenkovahnedú alebo olivovohnedú s tmavohnedými škvrnami, spodnú časť tela svetlú. Hrvoľ a slabiny sú sivasté a podchvostové krovky sú škrvrnité. Nohy sú žltohnedé a zobák hnedý. Mláďatá majú chrbát s hrdzavým nádychom.
Škvrnitý chrbát je dôležitý odlišovací znak od svrčiaka riečneho a svrčiaka slávikovitého.
Hlas.
Spev je monotónne znejúci súvislý riedky sled vysokých tónov, pripomínajúci hlas navijaka udice. Spieva cez deň i v noci, najintenzívnejšie však za ranného a večerného šera.
Výskyt a stav na Slovensku.
Na Slovensku bolo hniezdenie dokázané alebo pravdepodobné na 43,6 % mapovacích kvadrátov od nížiny do Zo zimovísk prilieta začiatkom apríla, odlieta od konca júla až do konca septembra.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 300 - 500. Veľkosť populácie je "stabilná", maximálna zmena do 20%. Veľkosť územia, na ktorom sa vyskytuje, vykazuje "mierny nárast" o 20 do 50%. Ekosozologický status v roku 1995 "I" - nezaradený. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 "LC* C1" - menej dotknutý. Európsky ochranársky status "SPEC4" - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status.
Trend početnosti svrčiaka zelenkavého na Slovensku bol podľa sčítania bežných druhov vtákov v rokoch 2005 2009 neistý s negatívnou tendenciou a v rokoch 2005 2017 mierne klesajúci.
Biotop.
Na Slovensku hniezdi hlavne v porastoch bylín na vlhkých lúkach s riedko rastúcimi jednotlivými stromami. Často na okrajoch mokradí, pri kanáloch a rybníkoch. Intenzifikácia našej kultúrnej krajiny spôsobuje, že sa vytrácajú z nížin. Hustoty bývajú nízke, napríklad 0,3 páru / 10 ha v NPR Parížske močiare, 0,8 jedincov / 10 ha v predhorí Vysokých Tatier.
Hniezdenie.
Svrčiak zelenkavý hniezdi dvakrát za rok. Na stavbe hniezda sa zúčastňuje samček i samička, umiestňujú ho na zem alebo tesne nad zemou pri trsoch tráv, bylín alebo pri kríkoch. Znáška sa skladá zo 5 – 6 (3 - 7) svetlých vajíčok so hrdzavými bodkami, zoskupenými najmä na tupom konci. Rodičia kŕmia mláďatá na hniezde asi 10 - 11 dní.
Potrava.
Svrčiak zelenkavý sa živý hmyzom v rôznych štádiách vývoja a pavúkmi.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Formula 1 v roku 2018

Sezóna 2018 Formuly 1 bola 69. ročníkom svetového šampionátu jazdcov a 59. ročníkom pohára konštruktérov. Sezóna začala Veľkou cenou Austrálie 25. marca 2018 a skončila Veľkou cenou Abú Zabí 25. novembra 2018. Pozostávala z 21 Veľkých cien.
Lewis Hamilton obhájil titul majstra sveta, keď počas Veľkej ceny Mexika získal v poradí svoj piaty titul. Nasledujúce preteky obhájil Mercedes pohár konštruktérov.
Pneumatiky.
Výhradným dodávateľom pneumatík pre rok 2018 je Pirelli. Bude vyrábať sedem typov bezdrážkových pneumatík (slicky) a dva typy s drážkami do vlhkých, resp. mokrých podmienok. Oproti sezóne 2017 pribudne nová najmäkšia zmes "hypersoft" a najtvrdšia zmes "superhard" a sú zmesi vo všeobecnosti mäkšie.
Alokácia.
Pre každý závod dodáva Pirelli tri rôzne zmesi pre suché podmienky a vždy sú dostupné aj obe zmesi pre mokré podmienky. Pirelli informuje tímy o zmesiach pre konkrétny závod 9 týždňov (preteky v Európe) alebo 15 týždňov (mimo Európy) vopred.
Zadná Solisková veža

Zadná Solisková veža (, , ) je elevácia v asi polovici Soliskového hrebeňa vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa medzi Prostrednou Soliskovou štrbinou (Malým Soliskovým hrbom) a Nižnou Soliskovou štrbinou (Prednou Soliskovou vežou).
Názov.
Prví ju nazvali Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt, ktorí vystúpili na vrchol v roku 1906. Nazvali ju na pamiatku svojho výstupu , . Názvy po čase boli zmenené na súčasné.
Turistika.
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Predná Solisková veža

Predná Solisková veža (, , ) je južnejšie položená z dvoch Soliskových veží v Soliskovom hrebeni vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa medzi Nižnou Soliskovou štrbinou (Zadnou Soliskovou vežou) a Malým Soliskom.
Názov.
Prví známi horolezci, Günther Oskar Dyhrenfurth a Hermann Rumpelt, ktorí vystúpili na vrchol v roku 1906 ju pomenovali Rumpeltovou vežou "Rumpeltthurm". Maďari prevzali pomenovanie "Rumpelttorony". Názov sa neujal.
Turistika.
Na vrchol nevedie turistický chodník. Výstup je možný len s horským vodcom alebo rôznymi cestami môžu na vrchol vystúpiť horolezci.
Howlit

Howlit je minerál z minerálnej triedy boritanov. Kryštalizuje v monoklinickom kryštálovom systéme s chemickým zložením Ca2[B3O4(OH)2 • OSiB2O4(OH)3] a zvyčajne vytvára nodulárne, nieriové a masívne agregáty, ktoré sú buď bezfarebné alebo biele až béžové. Zriedka vytvoria aj tabuľkové kryštály, ktoré na povrchu kryštálov vykazujú sklovitý lesk.
Etymológia a história.
Howlit bol objavený v roku 1868 v sadrovom lome pri meste Brookville neďaleko Windsoru (Nové Škótsko) v Kanade ako nežiaduca zložka pri ťažbe sadry. Pomenovali ho ako siliko-boro-kalcit. Neskôr sa našli aj ďalšie ložiská. Severoamerický geológ James Dwight Dana tento nový nerast opísal a pomenoval po kanadskom chemikovi, geológovi a mineralógovi Henry Howovi (18281879).
Výskyt.
Howlit sa tvorí hydrotermálne a nachádza sa hlavne v ložiskách boritanu. Najvýznamnejšou lokalitou je Kanada, konkrétne Nové Škótsko, Newfoundland, New Brunswick, ostrov Cape Breton.
Od roku 2010 je známych približne 30 lokalít po celom svete. Nachádza sa aj v Kalifornii a Nevade (USA), Rusku, Sonore (Mexiko), v provincii Balıkesir (Turecko). Ďalej v Nemecku sa vyskytuje v Kohnsteine (Durínsko) a v Rehdene (Dolné Sasko); v Srbsku v mestečku Bela Stena v okrese Belehrad.
Dokonca sa nálezisko howlitu nachádza aj na Slovensku pri obci Gemerská Poloma v okrese Rožňava (Košický kraj).
Vlastnosti.
Štruktúra howlitu je monoklinická s tvrdosťou okolo 3,5 (v Mohsovej stupnici) a chýba pravidelné štiepenie.
Použitie.
Jediné praktické využitie howlitu je v šperkárstve. Bežne sa používa na výrobu dekoratívnych predmetov, ako sú malé rezby alebo šperky. Howlite je populárny, ale kvôli jeho nízkej Mohsovej tvrdosti od 3 do 3,5 t. j. veľmi mäkký drahokam, musí byť chránený pred poškodením (stabilizácia živicou alebo plastom) na ochranu pred každodenným používaním.
Manipulácie a imitácie.
Pretože sa magnezit tak podobá howlitu, ale vyskytuje sa častejšie je lacnejší, a preto sa magnezit často falošne predáva ako howlit.
Vzhľadom na jeho poréznu štruktúru je ľahko a často zafarbovaný, aby napodobňovala iné minerály, najmä do modro-zelena kvôli povrchnej podobnosti žilových vzorov s tyrkysom (ktorý je omnoho vzácnejší a drahší), prípadne do červena ako imitácia koralu.
Howlit sa tiež predáva v jeho prirodzenom stave, niekedy pod zavádzajúcimi obchodnými názvami "biely tyrkys," "biely byvolí kameň", "(White Buffalo, Sacred Buffalo, Lapis Howlite, White Turquoise, Silico-boro Calcit a Kaolinit)".
Vstupno-výstupné zariadenie

Vstupno-výstupné zariadenia sú v širšom slova zmysle: vstupné zariadenia (klávesnica, myš ...) alebo výstupné zariadenia (monitor, tlačiareň...). V užšom slova zmysle len zariadenia, ktoré majú kombinované vstupno-výstupné vlastnosti.
Flauta (rozlišovacia stránka)

Flauta môže byť:
Eugen Gressner

MUDr. Eugen Petr Gressner (* 17. november 1907, Prievidza† 30. marec 1998, Bratislava) bol lekár, zakladateľ slovenskej gerontológie, emeritný primár, pedagóg, odborný publicista a organizátor zdravotníckej starostlivosti na úseku interného lekárstva.
Životopis.
Ľudovú školu navštevoval v rodisku, roku 1925 maturoval na gymnáziu v Nových Zámkoch. Medicínu začal študoval na Karlovej univerzite v Prahe. Následne pokračoval na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde promoval v odbore všeobecné lekárstvo 31. januára 1931. Po ukončení štúdia sa stal asistentom prof. Kristiána Hynka, neskôr prof. Miloša Netouška na I. internej klinike Lekárskej fakulty UK v Bratislave, kde pôsobil do 1. júla 1936. Roku 1936 sa stal primárom interného a infekčného oddelenia v Michalovciach, odkiaľ v roku 1939 odišiel na interný primariát do Topoľčian, kde v tejto funkcii zotrval 36 rokov. Vybudoval tam röntgenové pracovisko, biochemické laboratórium, transfúznu stanicu a odčlenením infekčných, tuberkulóznych a detských postelí položil základy rozvoja týchto odborov v okrese. Ako 65-ročný odišiel z funkcie primára, ale ďalších desať rokov pracoval ako vedúci kardiologického strediska v Topoľčanoch a potom ešte ako lekár tamojšieho domova dôchodcov. V roku 1969 spoluzaložil gerontologickú sekciu Slovenskej internistickej spoločnosti, z ktorej sa v roku 1970 stala samostatná Slovenská gerontologická a geriatrická spoločnosť. V roku 1979 inicioval prijatie koncepcie geriatrie a v nasledujúcom desaťročí ku vzniku kliník, oddelení geriatrie, oddelení pre dlhodobo chorých i k založeniu Výskumného ústavu geriatrie.
Krivonos bielokrídly

Krivonos bielokrídly alebo krivonos belokrídly ("Loxia leucoptera") je malý spevavý vták z čeľade pinkovité ("Fringillidae"). Žije v páse boreálnych smrekovcových a borovicových ihličnatých lesov severnej pologuli, kde je stály a len pri nedostatku potravy preniká južnejšie. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov krivonos bielokrídly patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, v Severnej Amerike bol zaznamenaný za posledných 40 rokov štatisticky významný pokles o 67.8%, stavy v Európe sú kolísavé.
Opis.
Krivonos bielokrídly meria 15 - a váži 28 - 33 g. Samec je tehlovo červený s ružovým nádychom, samica olivovo žltozelená. Na krídlach majú dva biele pásy. Mladé vtáky sa podobajú samičkám.
Výskyt a stav na Slovensku.
Na územie Slovenska sa dostáva v obdobiach jeho invázie. Z obdobia mapovania pre atlas, z rokov 1980 - 1999, existujú tri pozorovania.
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov 0 - 5. Ekosozologický status v roku 1995 "Im" - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II)
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2017

Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2017 bol v poradí 17. turnaj majstrovstiev Ázie v canoe pole, ktoré organizuje Ázijská kanoistická konfederácia (ACC). Konal sa v dňoch od 9.12. novembra 2017 v Sungai Mati, Malajzii, za účasti 9 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvo Austrálie a ženské družstvo domácej Malajzie. Malajzia organizovala ázijský šampionát druhýkrát, predtým hostila toto podujatie v roku 2005, v meste Putrajaya. Dejiskom turnaja bol komplex "Taman Botani Johor". 
V mužskej kategórii získal svoj druhý titul , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad obhajcom titulu z . U žien zvíťazil , ktorý vo finále vyhral nad .
Fedora

Fedora môže byť:
Günther Oskar Dyhrenfurth

Günther Oskar Dyhrenfurth (* 1887, Švajčiarsko) bol pracovníkom švajčiarskeho ústavu pre výskum snehu a lavín.
V mladosti bol významným alpským a himalájskym horolezcom. Vo Vysokých Tatrách bol v rokoch 19061907. Vystúpil na viacero tatranských štítov. Opísal ich v itinerári "Zeitschrift des Deutschen und Österreichischen Alpenvereins" 39/1908. V opisoch sa venoval zemepisným názvom. Vystupoval na tatranské vrcholy najmä s vodcami Jánom Breuerom a Jánom Franzom st. Jeho spoločníkom býval veľmi často Alfred Martin. Niektoré výstupy urobil s Dr. Hermannom Rumpeltom. Profesorov syn Norman Günther Dyhrenfurth bol významným švajčiarskym alpinistom a filmárom. V roku 1963 viedol americkú expedíciu na Mount Everest, ktorej dvaja členovia prvý raz, 22. mája, prekročili Everest (vstúpili západným hrebeňom a zostúpili juhovýchodným hrebeňom). Bol to prvý prestup v dejinách výstupov na Mount Everest.
Hermann Rumpelt

Dr. Hermann Rumpelt (* 1883, Nemecko† 1911) bol asistentom na vysokej škole technickej v Drážďanoch. Bol významným nemeckým horolezcom a aktívnym členom "Akademischer Alpen - Vereinu". Bol dobrým lyžiarom. Podnikol zaujímavé zimné túry v skupine Monte Rosa. V rokoch 19061908 navštívil Vysoké Tatry, kde urobil veľa významných prvovýstupov na Pekelník, Hlinskú vežu, Zadnú baštu, "Soliskové veže", Veľký Mengusovský štít od Mengusovského sedla, Čubrinu s prvým zostupom k západu a mnohé iné. Svoje výstupy zverejnil v časopise "Österraichise Alpen-Zeitung" v roku 1909. Zahynul pri výstupe na Gosser Wehlturm (Saské Švajčiarsko).
Ametrín

Ametrín (spojenie slov ametyst a citrín), tiež známy ako trystín alebo jeho obchodným názvom ako "bolivianit", je prírodný polodrahokam, prirodzene sa vyskytujúca odroda kremeňa. Je to zmes ametystu a citrínu so zónami fialovej a žltej, alebo oranžovej.
Vlastnosti.
Tvrdosť ametrínu podľa Mohsovej stupnice je 7. Sfarbenie kryštalických kremeňov závisí od teploty pri kryštalizácii a je spôsobené rôznym stupňom oxidácie železa. Zaujímavé sfarbenie ametrínu svedčí o tom, že teplota nebola rovnaká. Umelé ametríny sa tiež vyrábajú tepelným spracovaním ametystu, napríklad žlto-zelené alebo zlato-modré ametríny sa v prírode nevyskytujú.
Výskyt.
Takmer všetky komerčne dostupné ametríny sa ťažia len v Bolívii, nachádza sa však aj v Brazílii a v Indii. Najväčším náleziskom ametrínu je baňa Anahi v Bolívií. Výrazne lacnejšie ametríny pochádzajú z Ruska. Od roku 1994 ruské laboratóriá zdokonalili priemyselnú výrobu dvojfarebných kryštálov kremeňa, ktoré sa neskôr ožarujú, aby vynikli typické ametrínové farby.
Ezoterika.
Ametrín účinne kombinuje vlastnosti ametystu a citrínu, kameň s harmonickým vplyvom na dušu. Účinkuje rýchlo a silno. Zvlášť užitočný je v prípade dlhodobých chorôb, pretože umožňuje odhaliť príčiny nerovnováhy.
Objavenie.
Do Európy ametrín priniesol v 17. storočí vtedajší španielsky conquistador. Ako svadobný dar dostal ametrínový drahokam, keď si bral za ženu princeznú Anahi z miestneho kmeňa.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2021

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2021 je kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastňuje sa jej 33 európskych družstiev, ktoré súťažia o 22 postupových miest na finálový turnaj. Kvalifkácia sa oproti predchádajúcim kvalifikáciam rozdeli do 2 častípredkvalifikácie a hlavnej kvalifikácie. Predkvalifikáciu tvorí 9 družstiev, ktoré odohrajú svoje zápasy v troch kolách. Víťazi skupín 1. kola spolu s najlepším družstvom z druhých miest postúpia do 2. kola. Víťazi štyroch skupín 2. kola, v ktorých sa predstavia už aj vyradené družstvá z európskej kvalifikácie na MS 2019, postúpia do hlavnej kvalifikácie. Nepostupujúce družstvá z 1. a 2. kola sa stretnú v 3. kole, z ktorého do hlavnej kvalifikácie postúpia zvyšné 4 družstvá. V hlavnej kvalifikácii sa predstaví spolu 32 družstiev. Kvalifikácia prebieha od 23. novembra 2017 do 23. februára 2021. 
Priamy postup.
Priamo postúpia družstvá hostiteľských krajín:
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA Europe nasadila družstvá do nasledovných výkonnostných košov:
Výsledky.
Predkvalifikácia.
3. kolo.
Postúpi do neho 13 nekvalifikovaných družstiev z 1. a 2. kola, ktoré odohrajú v roku 2019 svoje zápasy v 4 skupinách.
Hlavná kalifikácia.
Postúpi do nej 8 tímov z predkvalifikácie doplnených o zvyšných 24 družstiev z európskej kvalifikácie na MS 2019, ktoré spolu vytvoria 8 štvorčlenných skupín. 3 najlepšie družstvá z každej skupiny postúpia na finálový turnaj. Odohrá sa od novembra 2019 do februára 2021.
Panské lúky

Panské lúky je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy. Je súčasťou chráneného vtáčieho územia SKCHVU005 Dolné Považie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tvrdošovce v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 v roku 2004 na rozlohe 68,71 ha, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Fauna.
Okrem kunky červenobruchej (Bombina bombina) boli na území zistené aj iné druhy žiab, hrabavka škvrnitá (Pelobates fuscus) a rosnička zelená (Hyla arborea).
Z plazov tu žije jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis). 
Panské lúky sú miestom výskytu viacerých druhov cicavcov. Zástupcom stromových druhov netopierov je raniak hrdzavý (Nyctalus noctula). Boli nájdené aj stavby - "hrady", myši kopčiarky (Mus spicilegus).
Gemológia

Gemológia je veda zaoberajúca sa drahými kameňmi. Jedná sa o aplikovanú mineralógiu, ktorá skúma vznik, lokáciu, vlastnosti a technológiu spracovania prírodných materiálov - drahokamov a polodrahokamov. Zameriava sa na ich identifikáciu a rozlíšenie od umelých (syntetických) kameňov.
Geomológia skúma prírodné materiály, horniny, organické materiály ako diamanty, aj ďalšie drahé kamene, perly, perleť, zuby, rohy a napríklad aj prírodné či umelé sklá.
Slovo gemológia je odvodené od slova gema, pričom "gema" je vlastne taký malý predmet, ktorý vyrobili kameňorytci a mal funkciu ako pečatidlo. Gemy boli vyrábané z kameňov, boli na nich obrazce rastlín, živočíchov ale najčastejšie to boli obrazce panovníkov. Teda gemy pôsobili ako symbol, portrét moci.
S gemológiou tiež súvisí s certifikácia drahých kameňov. Od roku 2011 pôsobí pri Fakulte prírodných vied univerzity Konštantína Filozofa v Nitre Gemologický ústav.
Gemologické laboratórium môže odhaliť, či je diamant, prírodný alebo syntetický pomocou prístrojov, ktoré sú špeciálne vyrobené pre gemológov. Je to gemologický mikroskop, ďalej sú to polariscopy, spektroscopy, UV lampy, lupy, porovnávacie zbierky, filtre a podobne.
Sonic Boom

Sonic Boom alebo Sonic boom môže byť:
Špeciálne operácie

Špeciálne operácie sú vojenská činnosť uskutočňovaná špeciálne vytvorenými, organizovanými, vybratými, vycvičenými a vybavenými silami využívajúcimi nekonvenčné techniky a spôsoby činnosti. Môžu byť vykonávané nezávisle od konvenčných vojenských operácií alebo v spojení s nimi. Primárnym cieľom je dosiahnutie politických alebo vojenských cieľov, pri ktorých konvenčná požiadavka na silu neexistuje alebo by mohla nepriaznivo ovplyvniť celkový strategický výsledok. Špeciálne operácie sa zvyčajne uskutočňujú nízkoprofilovým spôsobom (spravidla malými oddielmi – silami pre špeciálne operácie), ktorý má za cieľ dosiahnuť výhody rýchlosti, prekvapenia a náhleho úderu proti nič netušiacemu cieľu. Špeciálne operácie sa zvyčajne vykonávajú s obmedzeným počtom vysoko vyškolených profesionálov, ktorí sú prispôsobiví, nezávislí od seba, sú schopní pracovať vo všetkých prostrediach a môžu využívať nekonvenčné bojové zručnosti a vybavenie. Špeciálne operácie sa zvyčajne realizujú prostredníctvom špecifickej špecializovanej výzvednej služby.
Americká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2019

Americká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2019 je americká kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas), na Majstrovstvá sveta 2019. Zúčastňuje sa jej 16 družstiev, ktoré súťažia o 7 postupových miestpo tri najlepšie družstvá zo skupín 2. kola kvalifikácie + najlepšie družstvo zo štvrtých miestna finálový turnaj. Kvalifikácia sa skladá z 2 kôl, pričom do 2. kola kvalifikácie postupuje 12 družstievpo 3 najlepšie z každej skupiny 1. kola. Prebieha od 23. novembra 2017 do 25. februára 2019. 
Pôvodne sa mala konať aj predkvalifikácia, v júli 2017 v Bolívii, bola však zrušená a do kvalifikácie sa dostali družstvá na 6. a 7. mieste z Centrobasketu 2016 a Majstrovstiev Južnej Ameriky 2016.
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA nasadila družstvá do nasledovných výkonnostných košov:
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k októbru 2017.
Roland Bartetzko

Roland Bartetzko (* 1970, Würselen, Západné Nemecko, dnes Nemecko) je nemecký právnik, bloger, publicista a bývalý vojak.
Vojenská kariéra a účasť vo vojne v Juhoslávii.
Vojenský výcvik a vojenskú službu absolvoval v Nemeckej armáde, kde ako výsadkár dosiahol hodnosť rotného. V roku 1992 nastúpil na vysokú školu, avšak vzdelanie nedokončil, pretože sa vydal zapojiť do vojny v Bosne a Hercegovine na strane Chorvátskeho obranného výboru, čo odôvodnil morálnymi i osobnými dôvodmi. Jednak veril v to, že Chorváti viedli spravodlivú vojnu, jednak ovplyvnený filozofickými prácami Mauricea Maeterlincka, Thomasa Manna, Charlesa Baudelairea či Friedricha Nietzscheho pokladal účasť vo vojne za spôsob ako dosiahnuť "„vyšší stupeň vedomia“", teda za "„míľnik na mojej ceste za sebanaplnením“". Následne sa po vypuknutí vojny v Kosove pridal na stranu Kosovskej oslobodzovacej armády, jednak kvôli tomu, že ho lákala myšlienka zapojiť sa do partizánskej vojny, na čo bol ako výsadkár vycvičený, avšak nemal možnosť sa jej zúčastniť. Zároveň pokladal boj kosovských povstalcov za nezávislosť za správny. "„Po tom, čo som videl, čo Srbi konali v Bosne som nemohol sedieť a čakať kým niekto iný urobí niečo na pomoc kosovskému obyvateľstvu“".
Súdny proces v Kosove.
20. apríla 2001 bol zadržaný a 12. novembra 2002 ho Najvyšším súdom Kosova odsúdili za vraždu, štyri pokusy o vraždu a terorizmus v súvislosti s bombovým útokom v Prištine z 18. apríla 2001 na 20 rokov odňatia slobody (so započítaním doby zadržania). Prokurátor tvrdil, že Bartetzko útok vykonal "„z nenávisti voči Srbom“". Bartetzko ale odmietol zodpovednosť za útok. Išlo o prvý prípad v povojnovom Kosove, kedy bol štátny občan zo západnej Európy súdený za vraždu.
Právnická kariéra a blogersko-publicistické pôsobenie.
V rokoch 2012 – 2016 absolvoval magisterské štúdium v odbore práva na Kolegji Fama v Prištine. Od októbra 2016 pôsobí v Prištine ako právnik, špecializujúc sa na záväzkové právo a medzinárodné právo súkromné. Prispieva článkami týkajúcimi sa najmä nekonvenčnej vojny na svoj blog "Unconventional Warfare", na sociálnu sieť Quora a dopisovateľsky aj do časopisov "Global Risk Insights", "Small Wars Journal" a "Newsweek" (prostredníctvom partnerstva medzi Quorou a Newsweekom).
V roku 2017 o svojich zážitkoch a skúsenostiach z vojny v Bosne a Kosove napísal knihu "The Smell of War : Lessons from the Battlefield" (doslova „Zápach vojny : Lekcie z bojiska“), ktorá bola vydaná v malom náklade v Kosove a v roku 2018 ako paperback a ekniha distribuovaná prostredníctvom Amazonu.
Veľký brat

Veľký brat môže byť:
Nugát

Nugát alebo zriedkavo nugat je polotuhá hmota z pražených, jemne mletých mandlí alebo lieskových orieškov, príp. vlašských orechov, zmiešaných s cukrom a ďalšími surovinami, napr. s vaječným bielkom, tukom, kakaovým maslom. Výraz nugát zároveň označuje cukrovinku vyrobenú z tejto hmoty, napr. nugátový bonbón.
Existujú tri základné druhy nugátu. Prvým a najbežnejším je biely nugát (mandorlato alebo torrón v Taliansku, turrón v Španielsku) vyrobený z bieleného vaječného bielka a medu; objavil sa v Kolíne nad Rýnom v Taliansku na začiatku 15. storočia, v Alicante v Španielsku s prvým uverejneným receptom v 16. storočí a v Montélimar vo Francúzsku v 18. storočí. Druhým je hnedý nugát ("nougat noir" vo francúzštine, doslova „čierny nugát“), ktorý sa vyrába bez vaječných bielkov a má pevnejšiu, často chrumkavú štruktúru. Tretí je viedenský alebo nemecký nugát, ktorý je v podstate čokoládovou a orechovou (zvyčajne lieskovou) pralinkou.
Tereza Nvotová

Tereza Nvotová (* 22. január 1988, Trnava, Česko-Slovensko) je slovenská režisérka a herečka. 
Život.
V mladosti študovala dvojjazyčnú školu kresťanského Hnutia viery. V 16. rokoch odišla študovať FAMU do Prahy. O skúsenostiach s charizmatickým kresťanským hnutím natočila dokumentárny film "Ježíš je normální!", ktorý mal premiéru v roku 2008. Považuje sa hlavne za režisérku, ale má za sebou i celý rad hereckých rolí. Od štúdia na FAMU žije v Česku.
Osobný život.
Je dcérou herečky Anny Šiškovej a divadelného a filmového režiséra Juraja Nvotu, sestra Doroty Nvotovej.
Dolný háj

Dolný háj je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy. Súčasťou je aj prírodná rezervácia Torozlín. 
Nachádza sa v katastrálnych územiach obcí Černík a Komjatice v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 v roku 2004 na rozlohe 58,24 ha, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Fauna.
Na území boli zistené aj iné druhy obojživelníkov ako mlok obyčajný (Triturus vulgaris), hrabavka škvrnitá (Pelobates fuscus), rosnička zelená (Hyla arborea) a skokan štíhly (Rana dalmatina).
Z plazov tu žije jašterica krátkohlavá (Lacerta agilis) a užovka obojková (Natrix natrix). 
Cicavce sú zastúpené viacerými druhmi netopierov, zistený bol raniak hrdzavý (Nyctalus noctula) a ucháč svetlý (Plecotus auritus), zo vzácnejších hlodavcov chrček poľný (Cricetus cricetus) a hmyzožravec piskor obyčajný (Sorex araneus)..