burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kýčera (vrch v Kysuckých Beskydách)

Kýčera () je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Starou Bystricou, približne juhovýchodne od Čadce.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Nová Bystrica a Stará Bystrica. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiace obce Stará a Nová Bystrica. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce. 
Opis.
Vrch leží v rázsoche, ktorá vybieha južným smerom z Orla () a v masíve Kýčery sa vetví na dve ramená. Juhozápadne smerujúce vedie cez Senkov () a Dedová (), juhovýchodným smerom leží Bubnová () a Grúnik (), východne susedí vrch Brýzgalky () a Javorina (), severne Orol (), Malá Rača () a Veľká Rača () a západným smerom Grúň (). Severozápadnú časť masívu odvodňuje Klubinský potok, južné svahy potok Sobolová a východné prítoky Veľkého potoka, všetky smerujúce do Bystrice v povodí Kysuce. Vrcholom vedie značený chodník.
Výhľady.
Veľkú časť vrchu pokrýva nesúvislý lesný porast s nižšou vegetáciou, umožňujúci takmer kruhový rozhľad. Z vrcholu je vidieť mnohé vrchy Kysuckých Beskýd a Kysuckej vrchoviny, pri vhodných podmienkach aj Krivánsku Fatru, Oravskú Maguru, Oravské, Sliezske a Moravsko-sliezske Beskydy, Javorníky a Súľovské vrchy.
Crowdstaffing

Crowdstaffing (ang. "crowd" – "dav", "sourcing" – "vyhlľadávanie, obstarávanie") je proces, v ktorom organizácia (firma, verejná inštitúcia, nezisková organizácia) outsourcuje náborové úlohy vykonávané tradične zamestnancami, zvyčajne na veľmi širokom okruhu skupín zamestnancov formou open callu – inak je to jednoducho náborový proces, založený na rozsiahlej sieti mobilných recruiterov, ktorí prostredníctvom vlastných kontaktov a prostredníctvom odporúčacieho systému oslovujú kandidátov s profilom adekvátnym konkrétnej pozícii.
Crowdstaffing je náborová metóda, ktorá predpokladá využitie kontaktov, konexií a zdrojov mnohých ľudí súčasne – za účelom nájdenia zamestnanca. Dôležitým prvkom predpokladu je, že zainteresovaný recruiteri nepochádzajú z bezprostredného okolia zamestnávateľa alebo jeho interného zdroja, keďže tieto zdroje už boli vyčerpané.
História.
V 18. storočí sa európski panovníci obrátili na dav (ang. "crowd") so žiadosťou o pomoc pri prekonávaní nepríjemných výziev. Vláda Spojeného kráľovstva verejne ponúkla finančnú odmenu každému, kto príde s najlepším riešením na meranie zemepisnej dĺžky. Kráľ Ľudovít XVI. išiel po stopách vlády a ponúkol odmenu niekomu, kto pomôže rozložiť morskú soľ na alkálie. A dnes sa davy (ang. "crowd") ľudí stali partnermi pre organizácie, ktoré sa snažia odpovedať na mätúce otázky o inováciách a výskume, ktoré unikli ich interným tímom.
Apple sa spolieha na nezávislých vývojárov, ktorí navrhujú aplikácie, ktoré riadia jeho vývoj a zlepšujú produkty, ako sú iPhony a iPady. Linux vytvoril celý operačný systém v rámci spolupráce typu open source. A keď zmätení biológovia z Washingtonskej univerzity oslovili dav, odpovedajúci autori objavili spôsob, ako zmapovať štruktúru vírusu súvisiaceho s AIDS, ktorý zaujal akademických a lekárskych expertov už viac ako 15 rokov.
Typy crowdstaffingových platforiem.
Platformy zohrávajú rôznu úlohu v závislosti od potrieb používateľov. Náboroví pracovníci majú rôzne výhody a iné organizácie hľadajú uchádzačov o zamestnanie.
Crowdstaffingové platformy delíme na:
Sedlo pod Orlom

Sedlo pod Orlom (; ) je horské sedlo v hrebeni Kysuckých Beskýd. Leží nad Starou Bystricou, približne východne od Čadce. Sedlo je významnou križovatkou turistických trás, kde sa križuje hlavná hrebeňovka s chodníkmi zo Starej a Novej Bystrice.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača, zovreté vrchmi Orol () na juhovýchode a Malá Rača () na severozápade. Na poľskom území pod sedlom pramení potok Racza, smerujúca do Rycerky v povodí rieky Sola, južnú časť odvodňuje Ráztocký potok, čoby prítok Klubinského potoka do Bystrice v povodí Kysuce.
Sedlo leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Vedie ním taktiež hranica okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a zasahuje na územie obcí Stará Bystrica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiace obce Stará a Nová Bystrica a severne situovaná Rycerka Górna. Sedlo patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Vreščovské sedlo

Vreščovské sedlo (; ) je horské sedlo v hrebeni Kysuckých Beskýd. Leží nad Oščadnicou, približne (severo)východne od Čadce. Sedlo je križovatkou turistických trás, kde sa križuje hlavná hrebeňovka s chodníkom z Vreščovky.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Javorský Beskyd, zovreté zo severu vrchom Skaľanka () a z juhovýchodu Vreščovským Beskydom (). Na poľskom území východným smerom pod sedlom pramení potok Solanka v povodí rieky Sola, západne pramení Rajský potok, prítok Čierňanky v povodí Kysuce. Vedie ním rozvodie Čierneho a Baltského mora.
Sedlo leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Vedie ním taktiež hranica okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a zasahuje na územie obcí Skalité, Oščadnica a Rajcza. V okolí sedla je laznícke osídlenie a najbližšími obcami sú na severe ležiace Skalité a Zwardoń, východne Sól a Rycerka Górna a juhozápadne Oščadnica. Južná časť sedla zasahuje na územie Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Claude Zidi

Claude Zidi (* 25. júl 1934, Paríž, Francúzsko) je francúzsky filmový režisér, scenárista a producent alžírskeho pôvodu. Medzi jeho najlepšie režisérske kúsky patria filmy ako napr.: "Asterix a Obelix kontra Cézar", "Prehnití" alebo "Horčica mi stúpa do nosa".
Životopis.
Claude Zidi sa naučil prácu hlavného kameramana v škole École nationale supérieure Louis-Lumière na ulici Rue de Vaugirard v Paríži. Potom čo sa stal úspešným kameramanom, spolupracoval s režisérmi Claudom Chabrolom, Jacquesom Demym, Alainom Jessuom a Jacquesom Rivetteom. Vo filmoch "Élise ou la vraie vie" (1970) v réžii Michela Dracha alebo "La Grande Java" (1970) v réžii Philippa Claira sa stal hlavným kameramanom.
Kariéra Clauda Zidiho ako režiséra začala sériou "Bažantov" (19711974). V hlavnej úlohe sa objavila spevácka a humoristická skupina Les Charlots. Vďaka kreatívnym scenárom a dobrému zmyslu pre gag ukazuje Zidi svoj talent režiséra.
Úspech série "Bažantov" mu umožnil nakrúcať filmy s lepším rozpočtom a väčšími hviezdami francúzskej kinematografie ako: Pierre Richard vo filme "Horčica mi stúpa do nosa" (1974) a "Náhradník" (1975), Louis de Funès vo filme "Krídelko alebo stehienko?" (1976) a "Ani z voza, ani na voz" (1978), Jean-Paul Belmondo vo filme "Zviera" (1977) a Coluche vo filme "Inšpektor Nemehlo" (1980) a "Operácia Banzaj" (1983). Claude Zidi sa stáva stávkou na istotu diváckeho aj finančného úspechu. Veľmi populárnymi filmami sa stala séria o študentoch"Nenapraviteľní" (1980) a jeho pokračovanie "Nenapraviteľní na prázdninách" (1982).
Zidi sa rozhodol napísať v spolupráci so Simonom Michaëlom scenár ku komplexnejšiemu a vážnejšiemu filmu "Prehnití" (1984), ktorý mu vyniesol uznanie kritikov. Tento film, v ktorom vystupuje Philippe Noiret a Thierry Lhermitte, je inteligentnou a vtipnou satirou určitých policajných zvyklostí. Svoje publikum zmätie filmom "Deux" (1989), je to klasická melodráma, ktorá ľahko prechádza od smiechu k emóciám. Film bol bohužiaľ negatívne prijatý kritikou a s niečo cez tristo tisíc divákov v kinách sa stal prepadákom. Zrežíroval tiež prvý diel z hranej série o Asterixovi"Asterix a Obelix kontra Cézar" (1999) s Depardieuom a Clavierom v hlavných úlohách. Vo Francúzsku mal film veľký komerčný úspech, do kín prišlo takmer deväť miliónov divákov. Jeho posledný režisérsky počin bol film "Super prehnití" (2003), ktorý nadväzuje na predošlé dva filmy trilógie. Bohužiaľ tento film zaznamenal necelý milión divákov v kinách, čo v porovnaní s jeho predošlými filmami bol neúspech.
Oceánsky pohár národov 2004

Oceánsky pohár národov 2004 bol siedmym ročníkom Oceánskeho pohára národov, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy OFC. Turnaj sa zdvojnásobil slúžil aj ako kvalifikačný turnaj na Majstrovstvá sveta vo futbale 2006. Hlavný turnaj sa hral v Austrálii a na Šalamúnových ostrovoch na ktorých sa hral prvý zápas dvojzápasového finále. Prvé dva tímy postúpili do finále, ktoré sa hralo na dva zápasy a taktiež postúpili do tretej fázy oceánskej kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2006.
Víťazom turnaja sa stala Austrália, ktorá v dvojzápasovom finále zdolala Šalamúnove ostrovy 11:1 (5:1, 6:0).
Austrália sa ako šampión kvalifikovala na Pohár konfederácií FIFA 2005.
Štadióny.
Turnaj sa hral na štyroch štadiónoch v troch mestách. Skupina sa hrala v Austrálii. Jeden zápas dvojzápasového finále sa hral aj na Šalamúnových ostrovoch.
Hlavný turnaj.
Z prvej fázy sa do hlavného turnaja kvalifikovali štyri tímy, ktoré doplnili na hlavnom turnaji Austráliu a Nový Zéland.
Finále.
Do finále postúpila Austrália a Šalamúnove ostrovy. Tieto tímy sa zároveň kvalifikovali do záverečnej fázy oceánskej kvalifikácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2006.
Austrália vyhrala zo skóre 11:1 a stala sa víťazom turnaja
Université de Bourgogne

Université de Bourgogne verejná univerzita so sídlom v Dijone vo Francúzsku.
Humanitné vedy a vedy sú dobre zastúpené v hlavnom kampuse, ako aj právo, medicína a literatúra v samostatných budovách. 
Je to jediná univerzita v Burgundsku. V roku 1806 z neho Napoleon urobil jedno z centier právnického vzdelávania vo Francúzsku. Dnes je to univerzita s 27 000 študentmi, rozdelená medzi Dijon a päť ďalších miest v Burgundsku (Chalon-sur-Saône, Le Creusot, Mâcon, Auxerre, Nevers).
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1969

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1969 boli druhé juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Majstrami Európy sa po prvýkrát stali hokejisti Sovietskeho zväzu.
Skupina A.
Turnaj Skupiny A sa hral od 26. decembra 1968 do 2. januára 1969 v západonemeckých mestách Garmisch-Partenkirchen, Füssen a Bad Tölz.
Konečné poradie.
Poľsko zostúpilo do Skupiny „B“ ME 1970.
Skupina B.
Turnaj Skupiny B sa hral od 8. do 14. marca 1969 v Ženeve vo Švajčiarsku. Bulharsko sa na poslednú chvíľu odhlásilo z turnaja, pretože niektoré kluby nechceli uvoľniť svojich hráčov kvôli ligovým zápasom.
Konečné poradie.
Švajčiarsko postúpilo do Skupiny „A“ ME 1970.
Termobarická zbraň

Termobarická zbraň alebo objemovo detonujúca bomba alebo vákuová bomba (v slovenčine označovaná aj ako "palivo-vzdušná", alebo "aerosólová"; v angličtine známa ako thermobaric weapon, high-impulse thermobaric weapons (HITs), fuel-air explosives (FAE alebo FAX) alebo fuel-air munitions, heat and "pressure weapons" alebo "vacuum bombs") je výbušná zbraň fungujúca na princípe výbuchu aerosólového (alebo prachového) oblaku paliva zmiešaného so vzduchom, teda oblaku výbušnej zmesy, ktorý pri výbuchu vytvárajú mohutnú tlakovú vlnu. Presná terminológia nie je ustálená, ale v literatúre sa vo všeobecnosti rozlišujú FAE (palivovzdušné zbrane), ktoré zahŕňajú rozprašovanie oblaku horľavého materiálu (zvyčajne kvapalného) do vzduchu malou explóziou, po ktorej nasleduje detonácia druhej nálože, ktorá horľavý oblak (výbušnú zmes so vzduchom) odpáli. Alebo termobarické zbrane (TBX, EBX) sú zbrane, ktoré uvoľňujú horiace častice paliva počas samotného výbuchu, pričom častice dohárajú počas vlastného letu. Preto výbuch TBX je kontinuálnou udalosťou.
Vákuum (podtlak), ktoré nasleduje po mohutnej tlakovej vlne, ničí pľúca. Pred účinkom vákuovej bomby sa nedá ľahko schovať. Preniká i do pivníc a jednoduchých krytov.
História.
Bomby typu palivo-vzduch vyvinuli Nemci počas druhej svetovej vojny. Vysokovýkonné zbrane prvýkrát použili vo Vietname Spojené štáty, ktoré to ale popreli. Išlo o 1 180 kg bomby BLU-76/B s výťažnosťou porovnateľnou s deviatimi tonami TNT.
Vyza

Vyza () môže byť:
Biela veľryba (rozlišovacia stránka)

Biela veľryba môže byť:
Biela veľryba alebo nesprávne "veľryba biela" môže byť:
Bieluha

Bieluha alebo beluha alebo bieluga môže byť:
Beluha môže byť aj ľudový názov druhu pleskáč siný ("Ballerus ballerus")
Copa América 2015

Copa América 2015 bol 44. ročníkom Copa América, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONMEBOL. Turnaj sa konal od 11. júna do 4. júla 2015 a turnaj sa hral v Čile. Obhajcom titulu bol Uruguaj.
Pozvanie na turnaj prijalo Mexiko a Jamajka, ktoré doplnili 10 juhoamerických tímov na turnaji.
Víťazom turnaja sa prvýkrát stalo Čile ktoré vo finále zdolalo Argentínu po penaltovom rozstrele.
Čile sa ako šampión kvalifikovalo na Pohár konfederácií FIFA 2017.
Zdroj.
Svítková

Svítková (, ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú juhozápadným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice, juhovýchodne situovaná Oravská Lesná a severovýchodne situovaná Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Svítková sa nachádza na západnom konci hlavného hrebeňa a jej úbočím v sedle Príslop končia Oravské a začínajú Kysucké Beskydy. Nad sedlom susedí severozápadne ležiaca mohutná Rycierova hora (), západne sa nachádza Májov () a Kykula (), južne Mrvova Kykula () a Demänovská Kykula (), východne Talapkov Beskyd () a Bednárová () a severným smerom dominuje Muńcul (). Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, voda z južných častí odteká potokom Vychylovka a Chmúra do Bystrice. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady.
Vrchol hory pokrýva lesný porast, no neďaleko sú rozsiahle odlesnené plochy, umožňujúce obmedzený rozhľad. Viditeľné sú okolité vrchy Oravských a Kysuckých Beskýd (Beskid Żywiecki), Oravská Magura, Kysucká vrchovina a Malá Fatra, ojedinele tiež Veľká Fatra a Tatry.
Styków (Podkarpatské vojvodstvo)

Styków je dedina v juhovýchodnom Poľsku, ktorá je súčasťou gminy Głogów Małopolski. Administratívne spadá pod Powiat rzeszowski a Podkarpatské vojvodstvo. Leží na rieke Łęg, 17 km severne od Rzeszówa.
Styków má 845 obyvateľov (2011).
Talapkov Beskyd

Talapkov Beskyd (, ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca, Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica, Oravská Lesná a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú juhozápadným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice, juhovýchodne situovaná Oravská Lesná a severovýchodne situovaná Soblówka. Na vrchole sa stretávajú hranice Chránenej krajinnej oblasti Kysuce a Horná Orava.
Opis.
Talapkov Beskyd leží v západnej časti hlavného hrebeňa, medzi Úšustom () a Rycierovou horou (). Je uzlovým vrchom, kde sa na pohraničný oravskobeskydský hrebeň pripája hrebeň vedúci od Okrúhlice (), oddeľujúci región Kysúc a Oravy. Severným smerom leží Muńcul (), západne susedí Svítková () a Rycierova hora, južne Mrvova () a Demänovská Kykula () a východne Bukovina (), Krkoškuľa () a Bednárová (). Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, voda z juhozápadných častí odteká potokom Vychylovka do Bystrice a z juhovýchodných Bukovinským potokom do Bielej Oravy. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady.
Vrchol hory pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých odlesnených častí a lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských a Kysuckých Beskýd (Beskid Żywiecki), Oravskej Magury a Kysuckej vrchoviny, no tiež Malá Fatra a Tatry.
Barbora Balážová

Bc. Barbora Balážová (* 18. marec 1992, Topoľčany) je slovenská hráčka stolného tenisu. Je dvojnásobnou účastníčkou Letných olympijských hier, zúčastnila sa hier v Riu de Janeiro 2016 a v Tokiu 2020. Je majsterkou Európy vo štvorhre a tiež dvojnásobnou vicemajsterkou Európy v zmiešanej štvorhre.
Životopis.
Balážová od detstva pôsobila v klube ŠKST Topoľčany, stolný tenis hrá od siedmich rokov. Vyštudovala bakalársky program na Fakulte telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave. K marcu 2022 hrala za francúzsky stolnotenisový klub Saint-Denis US 93 Tennis de Table. 
Na svojej prvej olympiáde v Riu skončila Balážová v dvojhre v druhom kole po prehre s Li Fen.
Na majstrovstvách Európy v Linzi získala 20. októbra 2024 zlatú medailu vo štvorhre spolu s českou reprezentantkou Hanou Matelovou.
Osobný život.
Balážová žije na Slovensku.
Plieskavica

Plieskavica (iné názvy: pľúskavica, pľuskavica, pluskavica; v staroslovenčine: "plískavice") môže byť:
Plieskavica môže byť aj pljeskavica.
Plieskavice (iné názvy: pľúskavice, pľuskavice, pluskavice; v staroslovenčine: "plískavice") môže byť:
Poznámka.
V dnešnej češtine sa názov plískavice naďalej používa, ale už len ako rodové meno časti rodov z čeľade delfínovité, konkrétne rodov "Cephalorhynchus", "Lagenodelphis", "Lagenorhynchus" a "Grampus". V slovenčine majú dnes tieto štyri rody (rovnako ako niektoré ďalšie) rodové meno delfín.
Letisko '79 – Prípad Concorde

Letisko '79 – Prípad Concorde alebo Concorde (orig. "The Concorde ... Airport '79") je americký film o leteckej katastrofe režiséra Davida Lowella Richa z roku 1979. V hlavných úlohách sa objaví Alain Delon, Susan Blakely, Robert Wagner, Sylvia Kristel, Cicely Tyson, David Warner a Mercedes McCambridge.
Dej.
Posledná zo série "Letisko". George Kennedy opäť v úlohe Joe Patroniho a tentoraz dokonca pilotuje Concord na linke do Paríža. Na palube lietadla sa nachádza aj reportérka Maggie Whelanová (Susan Blakelyová), ktorá má v rukách kompromitujúce dokumenty a chce ich dať tlači. Ľudia, ktorých by mohla tým zničiť, sa rozhodnú ju umlčať, a tak nasmerujú na lietadlo Concord riadenú strelu, ktorá ho zostrelí a rozlomí sa na dve časti v Alpách.
Záhorský potok (prítok Hornádu)

Záhorský potok je potok v regióne Spiš na území mesta Krompachy v okrese Spišská Nová Ves a obce Kluknava v okrese Gelnica v Košickom kraji. Je ľavostranným prítokom Hornádu a má dĺžku . Je vodným tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v v južnej časti územia obce Krompachy, v lesnom extraviláne v lese "Za horou". Patrí do okresu Spišská Nová Ves v Košickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Volovské vrchy v geomorfologickom podcelku Hnilecké vrchy.
Opis toku.
Od prameňa tečie severovýchodným smerom lesným extravilánom, ľavým brehom obmýva les "Dubnáč" v "Krompachoch", v preteká z územia obce Krompachy do územia obce Kluknava, ľavým brehom obmýva chrbát "Záhorie" v "Kluknave", ľavým brehom obmýva úpätie vrchu "Petrova hora" s , v priberá bezmenný pravostranný prítok, v priberá druhý bezmenný pravostranný prítok, v priberá tretí bezmenný pravostranný prítok, ľavým brehom obmýva les "Banská" a stáča sa zároveň na sever a za samotou v lokalite "Banská" v podteká cestu cestu II/547 a ďalej podteká v aj železničnú trať Žilina – Košice a ústi do Hornádu ako jeho pravostranný prítok. 
Vodný tok "Záhorský potok" má tri bezmenné nevýznamné prítoky.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Záhorský potok" na území mesta Krompachy a obce Kluknava má pôvod buď v názve lesa "Za horou" v "Krompachoch" prípadne v názve chrbta "Záhorie" v "Kluknave", v prostredí ktorých geografických objektov preteká. Detailný výskum pôvodu názvu hydronyma ešte nebol skončený. Buď z jedného alebo z druhého toponyma rozšírením o formant "-ský" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Záhorský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Záhorský potok" bol štandardizovaný v roku 1992.
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Záhorský potok" nie je jedinečným hydronymom (február 2022); existujú štyri takéto homonymné názvy potokov. 
Referencie.
Nîmes Olympique

Nîmes Olympique je francúzsky profesionálny futbalový klub v Nîmes. Súťaží v Ligue 2. Ich domáci štadión je Stade des Costières.
Bednárová (vrch v Oravských Beskydách)

Bednárová (, ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Oravská Lesná a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Oravská Lesná, juhozápadne situovaná Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice a severne ležiaca Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Bednárová leží v západnej časti hlavného hrebeňa, medzi Úšustom () a Rycierovou horou (). Severným smerom leží Muńcul (), západne susedí Talapkov Beskyd (), Svítková () a Rycierova hora, južne Bukovina () a Demänovská Kykula () a východne Úšust () a Krkoškuľa (). Severnú časť hrebeňa odvodňuje Cicha, prítok rieky Sola, južné svahy sú pramennou oblasťou Juríkovho potoka, smerujúceho do Bielej Oravy. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských a Kysuckých Beskýd (Beskid Żywiecki), Oravskej Magury a Kysuckej vrchoviny, no tiež Malá Fatra a Tatry.
Záhorský potok (prítok Krtíša)

Záhorský potok je potok v regióne Poiplie na území obcí Bátorová a Záhorce v okrese Veľký Krtíš v Banskobystrickom kraji. Je pravostranným prítokom Krtíša a má dĺžku . Je vodným tokom III. rádu. 
Prameň.
Pramení v v centrálnej časti územia obce Bátorová, v poľnohospodárskom extraviláne v poli "Dolina". Patrí do okresu Veľký Krtíš v Banskobystrickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Juhoslovenská kotlina v geomorfologickom podcelku Ipeľská kotlina.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom poľnohospodárskym extravilánom, preteká poľom "Nad Mlákou" v obci Bátorová, v preteká z územia obce Bátorová do územia obce Záhorce, preteká poľom "Hlboká dolina" v obci Záhorce, veľkým oblúkom preteká cez intravilán obce Záhorce, v poli "Šariny" v priberá krátky bezmenný pravostranný prítok a v poli "Šariny" ústi v do Krtíša ako jeho pravostranný prítok. 
Vodný tok "Záhorský potok" má jeden bezmenný nevýznamný prítok.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Záhorský potok" na území obcí Bátorová a Záhorce má pôvod v názve obce Záhorce, v prostredí ktorej preteká a ústi. Z názvu obce Záhorce rozšírením o formant "-ský" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Záhorský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Záhorský potok" bol štandardizovaný v roku 1976.
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Záhorský potok" nie je jedinečným hydronymom (február 2022); existujú štyri takéto homonymné názvy potokov. 
Referencie.
Krkoškuľa

Krkoškuľa (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Zákamenné a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Oravská Lesná, juhozápadne situovaná Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice a severne ležiaca Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Krkoškuľa leží v západnej časti hlavného hrebeňa, medzi Úšustom () a Rycierovou horou (). Severným smerom leží Muńcul () a Smereków Wielki (), západne susedí Talapkov Beskyd () a Bednárová (), juhozápadne Bukovina (), juhovýchodne Vysoká Magura () a východným smerom Úšust (). Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, vodu z južných svahov odvádza Juríkov potok do Bielej Oravy. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, no miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných miest sú viditeľné okolité vrchy Oravských a Žywieckych Beskýd, Oravskej Magury a Malej Fatry.
Vysoká Magura

Vysoká Magura () je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží južne od slovensko-poľskej hranice, v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Zákamenné. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Oravská Lesná, juhozápadne situovaná Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice, severne ležiaca Soblówka a na východe obec Zákamenné. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Vysoká Magura leží v malej rázsoche, vybiehajúcej južným smerom z hlavného hrebeňa, medzi Úšustom () a Krkoškuľou (). Severným smerom leží Slapówka (), západne susedí Krkoškuľa a Bukovina (), južne Surový vrch () a východne Juríková () a Úšust (). Západnú časť masívu odvodňuje Juríkov potok, východnú jeho prítok Magurský potok, do Bielej Oravy. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast vrcholovej časti umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných miest sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, Oravskej Magury, Kysuckej vrchoviny a Malej Fatry, nezriedka však vidieť aj Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa a prístup je tak možný lesnými chodníkmi. Východným úpätím vedie žlto značený chodník z Oravskej Lesnej na rázc. Podúšust, kde sa pripája na hrebeňový chodník. Z neho sa dá dostať na Vysokú Maguru nevýrazným sedlom.
Talpaš (priezvisko)

Talpaš je priezvisko maďarského pôvodu. Z maďarského Talpas, ide o príslušníka pešieho vojska, pešiak. Na Slovensku sú jeho držitelia slovenskej národnosti. Najčastejšie v Podhoranoch (okres Prešov), Vrbovka (okres Veľký Krtíš), Prešove (okres Prešov), Šarišská Trstená (okres Prešov).
Jean Girault

Jean Girault (* 9. máj 1924, Villenauxe-la-Grande, Francúzsko† 24. júl 1982, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky filmový režisér, scenárista a herec. Preslávil sa najmä réžiou šiestich filmov o žandároch v hlavnej úlohe s Louisom de Funèsom a Michelom Galabruom.
Životopis.
Jean Girault navštevoval kurzy filmárstva a venoval sa hre na saxofón. Stal sa vynikajúcim jazzmanom, bol tiež bubeníkom v orchestroch Clauda Lutera a Eddyho Barclaya. Napísal a zrežíroval aj niekoľko úspešných divadelných hier. V roku 1951 hral menšiu úlohu v divadle "L'Amour, Toujours l'amour". Potom sa pustil do práce vo filmovom priemysle a pomáhal mnohým režisérom vrátane Jeana-Reného Legranda, Pierra Chevaliera a Marcela Blistèna.
Jean Girault nakrútil svoj prvý film v roku 1960 s názvom "Les Pique-assiette", v hlavnej úlohe hral komik Francis Blanche. Okamžite si osvojil svoj „komiksový“ štýl, od ktorého nikdy neupustil. Girault predovšetkým režíroval filmy s Louisom de Funèsom, ktorého kariéru rozbehol. Na začiatku šesťdesiatych rokoch zrežíroval dve úspešné komédie "Pui pui" a "Ako vykradnúť banku".
Oslovuje široké publikum, pretože natáča ľahké až groteskné filmy s množstvom gagov a vtipov. Dosiahol početné komerčné úspechy, často presahujúce dva milióny vstupov vo francúzskych kinách. Režíroval filmy s tými najväčšími hercami francúzskej filmografie ako napr.: Jean Gabin ("Svätý rok" (1976)), Darry Cowl ("Les ​​Livreurs" (1961)), Michel Galabru (séria o žandároch (19641982)) alebo skupina Les Charlots ("Bažanti idú do Španielska" (1972)).
Jeho najväčším úspechom je ale film "Žandár zo Saint-Tropez" (1964), s Louisom de Funèsom, Michelom Galabruom, Jeanom Lefèbvrom a Geneviève Gradovou. Film s obrovským úspechom štartuje začiatok veľkej populárnej šesťdielnej ságy o komických žandároch.
Režíroval asi tridsať nenáročných filmov, pričom mu často pomáhal aj jeho kamarát z detstva, spisovateľ Jacques Vilfrid. Na väčšine Giraultových filmoch spolupracuje aj hudobný skladateľ Raymond Lefèvre.
Počas natáčania filmu "Žandár a žandárky" zomrel na tuberkulózu vo svojich päťdesiatich ôsmich rokoch.
Vodičský preukaz (rozlišovacia stránka)

Vodičský preukaz môže byť:
Kapustnica (rozlišovacia stránka)

Kapustnica može byť:
Úšust (vrch v Oravských Beskydách)

Úšust (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Zákamenné a Ujsoły. Samotný vrchol leží na území Slovenska, približne 200 metrov južne od hranice. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Oravská Lesná, východne situované Zákamenné a Novoť a severozápadne ležiaca Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Úšust je súčasťou hlavného hrebeňa, medzi sedlom Hlinka () a Bednárovou (). Severným smerom leží Czolo () a Javorina (), východne Veľký kopec () a Strakov vrch (), južne Juríková () a západne Vysoká Magura (), Krkoškuľa () a Bednárová (). Severné svahy odvodňuje potok Urwisko do rieky Sola, západnú časť Magurský potok, južnú Korytina a východnú Riečka, všetky smerujúce do Bielej Oravy. Severne od vrcholu vedie značený chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast, poznačený ťažbou, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, Oravskej Magury, Kysuckej vrchoviny a Malej Fatry, nezriedka však vidieť aj Tatry.
Prístup.
Na samotný vrchol nevedie značená turistická trasa, no kúsok severne prechádza značená hrebeňovka.
NASDAQ Financial-100

NASDAQ Financial-100 je index finančných služieb. Bol vytvorený v roku 1985 ako dcérsky index NASDAQ-100.
NASDAQ Financial-100, vyvinutý spoločnosťou NASDAQ, zahŕňa spoločnosti, ktoré sa zaoberajú bankovníctvom, poisťovníctvom, hypotékami a obchodovaním s cennými papiermi. Zahŕňa aj akcie burzy NASDAQ.
Kritériá výberu.
Aby sa spoločnosť uchádzala o členstvo v indexe, musí spĺňať nasledujúce štandardy:
Ak má spoločnosť viacero tried akcií, budú zahrnuté všetky triedy, ktoré spĺňajú štandardy minimálnej trhovej kapitalizácie. V súčasnosti však majú všetky spoločnosti v indexe iba jednu triedu akcií.
Na rozdiel od indexu NASDAQ-100 neexistuje požiadavka na minimálnu váhu. Podobne ako NASDAQ-100 sa index každoročne vyvažuje, ale v júni. Ak zložka indexu po prepočte spadne medzi pozíciami 101 až 125, spoločnosť má jeden rok na vrátenie pozície; ak spoločnosť naďalej nespĺňa túto normu, jej akcie sa vyradí. Akákoľvek zložka, ktorá nie je v čase zmeny rovnováhy medzi 125 najlepšími, sa vyradí. Voľné miesta v indexe obsadzujú spoločnosti nezaradené do indexu a s najvyšším hodnotením.
Na rozdiel od NASDAQ-100, kde sú zmeny oznámené vopred, zmeny NASDAQ Financial-100 NASDAQ nezverejňuje.
Majstrovstvá WAFF vo futbale 2019

Majstrovstvá WAFF vo futbale 2019 bol 9. ročníkom Majstrovstiev WAFF vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Západoázijskej futbalovej federácie (WAFF). Turnaj sa hral v Iraku v mestách Karbala a Erbil v dňoch od 30. júla do 14. augusta 2019.
Na turnaji sa predstavili deväť tímov z dvanástich členov WAFF, na turnaji nehrali Omán, Spojené arabské emiráty a Katar.
Víťazom turnaja sa stal Bahrajn, ktorý vo finále zdolal Irak 1:0.
Tímy.
Na turnaji sa zúčastnilo deväť tímov. Omán, Katar a Spojené arabské emiráty odmietli účasť.
Finále.
Víťazom turnaja sa stal Bahrajn.
Fogaš (priezvisko)

Fogaš je priezvisko maďarského pôvodu. Na Slovensku sú jeho držitelia slovenskej národnosti. Najčastejšie v Prešove (okres Prešov), Šarišská Trstená (okres Prešov), Tulčík (okres Prešov), Podolie (okres Nové Mesto nad Váhom). 
V Rumunsku sa nachádza slovenská sídelná oblasť(dedina), ktorá nesie názov Fogaš. Ide o časť obce Siplak v Bihárskej župe.
Kendra (priezvisko)

Kendra je slovenské priezvisko, pravdepodobne poľského pôvodu. Najčastejšie v Bardejove (okres Bardejov), Šarišská Trstená (okres Prešov), Tulčík (okres Prešov), Prešov (okres Prešov), Dlhá lúka (okres Bardejov).
Význam a pôvod priezviska.
Podľa Ľ. Králika existujú viaceré interpretačné možnosti priezviska Kendra. Možno vychádzať z maďarského kender, teda „konope“ alebo kenderica „kukurica“. Priezvisko Kendra môže byť variantom iného priezviska Kandra. A teda jeho význam by bol zo slova kanderavý „kučeravý“. Podľa iných názorov je priezvisko poľského pôvodu, keďže jeho výskyt prevažuje na východnom Slovensku. Ide teda o adaptáciu poľského priezviska Kedra. Teda význam je od slova kędry mn. „vlasy mladého dievčaťa po ostrihaní“, kędzierzawy „kučeravý“.
Frimer (priezvisko)

Frimer alebo Frimmer je slovenské priezvisko, pravdepodobne nemeckého pôvodu. Jeho nositelia sú slovenskej národnosti. 
Tvar Frimer sa vyskytuje najčastejšie v Tulčík (okres Prešov), Nemcovce (okres Bardejov), Záhradné (okres Prešov), Kračúnovce (okres Svidník). Jeho pôvod sa viaže aj s obcou Šarišská Trstená (okres Prešov). Tvar Frimmer sa najčastejšie vyskytuje v Humenné (okres Humenné), Prešov (okres Prešov). 
Význam a pôvod priezviska.
Priezvisko Frimer alebo Frimmer má nemecký nádych a jeho pôvod sa môže viazať so slovom Frümmen, čiže "cudzinec" alebo nemeckého "frommer" = zbožný človek. Priezvisko sa vyskytuje aj v USA alebo Argentíne, kde je uvádzané ako židovské priezvisko (pôvodom židovských obyvateľov emigrujúcich z Európy pred fašizmom). Vyskytuje sa v zoznamoch európskeho židovského obyvateľstva v obmenách Frimer, Frimmer Frimmermann, Frimmermann (PL). Význam sa má odvodzovať z jazyka yidiš "frum" = náboženský / zbožný.
Kovaľ (priezvisko)

Kovaľ je priezvisko. Slovo kovaľ je staršie označenie kováča. Na Slovensku sú jeho držitelia slovenskej národnosti. Najčastejšie v Prešove (okres Prešov),Snina (okres Snina), Michalovce (okres Michalovce), Zákamenné (okres Námestovo).
Etionín

Etionín je neproteínogénna aminokyselina, ktorá je štruktúrne podobná metionínu, ale namiesto metylovej skupiny má etylovú skupinu.
Etionín je antimetabolit a antagonista metionínu. Zabraňuje zabudovávaniu aminokyselín do bielkovín a zasahuje do bunkovej spotreby ATP. Kvôli týmto farmakologickým účinkom je etionín vysoko toxický a potenciálny karcinogén.
Etionín sa prirodzene nachádza v jedlej dužine durianu a predpokladá sa, že je to biosyntetický prekurzor etántiolu a ďalších silných odorantov prítomných v tomto ovocí.
Centek (priezvisko)

Centek je slovenské priezvisko. Najčastejšie sa vyskytuje v obci Šarišská Trstená (okres Prešov), Proč (okres Prešov), Chmeľovec (okres Prešov) a Prešov (okres Prešov).
Talóza

Talóza je aldohexózový cukor. Je to nezvyčajný cukor, ktorý sa v prírode netvorí. Talóza je rozpustná vo vode a mierne rozpustná v metanole.
Talóza je C2 epimér galaktózy a C4 epimér manózy.
Záhorský potok (prítok Moravy)

Záhorský potok je potok v regióne Záhorie na území obcí Záhorská Ves a Vysoká pri Morave v okrese Malacky v Bratislavskom kraji. Je ľavostranným prítokom Moravy a má dĺžku . Je vodným tokom III. rádu. 
Prameň.
Pramení v v centrálnej časti územia obce Záhorská Ves, v poľnohospodárskom extraviláne pri železnici v poli "Pri vŕbe". Patrí do okresu Malacky v Bratislavskom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Borská nížina v geomorfologickom podcelku Dolnomoravská niva.
Opis toku.
Od prameňa tečie severovýchodným smerom poľnohospodárskym extravilánom, veľkým oblúkom (niekdajším ramenom – meandrom rieky Morava) sa postupne stáča na východ, juhovýchod, až juhozápad, v priteká na obecnú hranicu medzi obcami Záhorská Ves a Vysoká pri Morave, vodný tok je sprevádzaný pásom príbrežnej vegetácie, vodný tok sleduje priebeh obecnej hranice, ľavým brehom obmýva pole i samotu "Dúbrava" vo Vysokej pri Morave, v priberá krátky pravostranný bezmenný prítok, ústi v do Moravy ako jej ľavostranný prítok. 
Vodný tok "Záhorský potok" má jeden bezmenný nevýznamný prítok.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Záhorský potok" na území obcí Záhorská Ves a Vysoká pri Morave má pôvod v prvej zložke názvu obce Záhorská Ves, prípadne v názve regiónu Záhorie v prostredí ktorých potok pramení, preteká a ústi. Z toponyma Záhorská Ves alebo z toponyma Záhorie rozšírením o formant "-ský" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Záhorský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Záhorský potok" bol štandardizovaný v roku 2009.
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Záhorský potok" nie je jedinečným hydronymom (február 2022); existujú štyri takéto homonymné názvy potokov. 
Referencie.
Javorina (vrch v Oravských Beskydách; 1051 m n. m.)

Javorina (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Novoťou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Novoť a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú východným smerom ležiaca Novoť, južne Oravská Lesná, západne Soblówka a severne Glinka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Javorinu tvorí dvojvrcholový masív, ktorý je súčasťou hlavného hrebeňa medzi sedlom Hlinka () a Úšustom (). Severnejší vrchol, v Poľsku označovaný ako "Żebrakówka", dosahuje výšku a aj ním vedie hrebeň i štátna hranica. Západne susedí Czolo (), južne Úšust, východne Veľký kopec () a Malý kopec () a severne Solisko (). Severné svahy odvodňuje Smerekówka Mala, západné Smerekówka Wielka a južné potok Urwisko do rieky Sola, východne sa zvažujúce svahy vodu odvádzajú riečke Klinianka v povodí Bielej Oravy. Vrcholom vedie značený chodník.
Výhľady.
Súvislý, miestami riedky lesný porast umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, malú časť Nízkych a Západných Tatier.
Pecková (vrch)

Pecková () je vrch v pohorí Biele Karpaty. Nachádza sa nad obcou Sobotište, približne severovýchodne od Senice.
Niektoré zdroje uvádzajú, že je to najvyšší vrch okresu Senica. Táto informácia však nemusí byť správna, keďže kataster obce Plavecký Peter, ktorá je súčasťou okresu, zahŕňa aj časť svahu malokarpatského kopca Veterlín do výšky približne .
Poloha.
Nachádza sa v južnejšej časti pohoria Biele Karpaty, v jeho podcelku Žalostinská vrchovina. Vrch leží na území Trnavského kraja, v okrese Senica a katastrálne sa nachádza na území obcí Sobotište (na juh) a Vrbovce (na sever), ktoré sú zároveň aj najbližšími väčšími sídlami. V okolí vrchu sa nachádza aj niekoľko kopaníc.
Turistika.
Výhľady.
Z vrchu je veľmi dobrý výhľad na široké okolie, okrem iného na mesto Senica a hrad Branč. Za dobrého počasia je vraj možné zazrieť aj vrcholky Álp.
Prístup.
Cez vrchol vedie značená zelená turistická trasa od kopanice Kadlečíkovci po kopanicu Chodúrovci. Zo Sobotišťa sa na ňu dá napojiť po červenej Záhoráckej magistrále. Z Vrboviec sa dá na trasu napojiť po žltej značke zo západu, zelenej a červenej z východu, alebo z cesty II. triedy 500.
Solisko (vrch v Oravských Beskydách)

Solisko (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Novoťou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Novoť a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú východným smerom ležiaca Novoť, juhovýchodne Zákamenné, južne Oravská Lesná, západne Soblówka a severozápadne Glinka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Solisko je nevýrazný vrch v hlavnom hrebeni pohoria, medzi sedlom Hlinka () a Úšustom (). Vedie ním štátna hranica i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Západným smerom dominuje Muńcul (), severne Pientkuľa (), východne Malý kopec () a južným smerom Veľký kopec (), Úšust a Javorina (). Severozápadné svahy hrebeňa a Soliska odvodňujú prítoky potoka Glinka v povodí rieky Sola, vodu z juhovýchodne sa zvažujúcich častí odvádza riečka Klinianka v povodí Bielej Oravy. Vrcholom vedie značený chodník z blízkeho sedla Hlinka.
Výhľady.
Vrch pokrýva nesúvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, časť Krivánskej Fatry a Oravskej Magury a veľká časť Tatier.
Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

Vo voľbách do Senátu Národného zhromaždenia republiky Československej v roku 1929, ktoré sa konali súbežne s voľbami do poslaneckej snemovne, bolo za Slovenskú krajinu zvolených 31 senátorov. Išlo o najvyšší počet v histórii Česko-Slovenska, dokonca to bolo o jedného senátora viac, než volebný zákon prisudzoval slovenským volebným krajom.
Hlinka (sedlo)

Hlinka (; ) je horské sedlo v pohorí Oravské Beskydy, na štátnej hranici s Poľskom. Leží nad Novoťou, približne (severo)západne od Námestova. Vedie ním cesta zo Zákamenného do Rajcze.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Oravských Beskýd, v geomorfologickom podcelku Ošust. Severným smerom leží Pientkuľa (), južným vrch Magurka (). Západne pod sedlom pramení potok Glinka, smerujúci do rieky Sola, východne pramení Tisoňovka, v povodí Bielej Oravy. Vedie ním rozvodie Čierneho a Baltského mora.
Sedlo leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Vedie ním taktiež hranica okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a zasahuje na územie obcí Novoť a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú na poľskom území osada Glinka a na slovenskom obec Novoť. Slovenská časť sedla zasahuje na územie Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Majstrovstvá SAFF vo futbale 2021

Majstrovstvá SAFF vo futbale 2021 bol trinástym ročníkom Majstrovstiev SAFF vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Juhoázijskej futbalovej federácie (SAFF). Turnaj hostili Maldivy a hralo sa od 1. do 16. októbra 2021.
Víťazom turnaja sa stala po ôsmykrát India, ktorá vo finále zdolala Nepál 3:0.
Tímy.
Zo siedmich členov SAFF sa na turnaji predstavilo päť tímov. Pakistan kvôli sankciám od FIFA nemohol súťažiť a nehral ani Bhután pretože ich vláda odmietla povoliť cestovať do zahraničia.
Skupinová fáza.
Prví dvaja po skončení skupinovej fázy postúpili do finále.
Talpaš

Talpaš môže byť:
Kovaľ

Kovaľ môže byť:
Pecková

Pecková môže byť:
Jadierko (rozlišovacia stránka)

Jadierko môže byť:
Peková

Peková môže byť prechýlený tvar mena Pek alebo Peka alebo Peko, napr.:
Arabský pohár 2012

Arabský pohár 2012 bol deviatym ročníkom Arabského pohára, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Únie arabských futbalových asociácii (UAFA). Turnaj hostila Saudská Arábia a hralo sa od 22. júna do 6. júla 2012. 
Víťazom turnaja sa stalo Maroko, ktoré vo finále zdolalo Líbyu po penaltovom rozstrelu 1:1 (3:1pen).
Tímy.
Z 22 členov UAFA si na turnaji zahralo jedenásť tímov.
Poznámky:
1 Na turnaji mal Egypt olympijský tím do 23 rokov
Skupinová fáza.
Tabuľka druhých tímov.
Tímom na druhých miestach zo skupiny B a C sa nebudú započítavať výsledky proti posledným tímom ich skupiny vzhľadom na to, že v skupine A boli iba tri tímy.
Uhoľná panva

Uhoľná panva je nahromadenie uhlonosného komplexu v zemskej kôre. Sloje v uhoľnej panve sú buď výsledkom usadzovania organického materiálu priamo na mieste alebo vznikli naplavením rastlinného materiálu z iných miest. Uhoľné panvy sa delia na limnické panvy (t.j. uhoľné panvy s kontinentálnymi usadeninami) a paralické panvy (t.j. uhoľné panvy s morskými usadeninami). 
Podľa typu uhlia sa rozlišuje napr. čiernouhoľná panva (=kamen(n)ouhoľná panva; čierne uhlie) a hnedouhoľná panva (hnedé uhlie).
Chloritandismutáza

Chloritandismutáza alebo chloritan O2-lyáza () je enzým, ktorý katalyzuje chemickú reakciu
Substrátom tohto enzýmu je chloritan a produktmi tohto enzýmu sú chloridový anión a kyslík.
Reakcie, pri ktorých vzniká molekulárny kyslík, sú v biológii mimoriadne vzácne a je zložité ich synteticky napodobniť. Baktérie dýchajúce chloristan sa enzymaticky zbavujú chloritanu, ClO, ktorý vzniká ako konečný produkt respiračnej dráhy chloristanu, ClO. Chloritan premieňajú na chlorid Cl- a molekulárny kyslík O2. Názov chloritandismutáza je teda zavádzajúci, lebo v skutočnosti nedochádza k dismutácii/disproporcionácii. Chloritandismutáza je bielkovina, ktorá obsahuje hem, ale jej štruktúra ani sekvencia sa nepodobá žiadnej známej peroxidáze alebo inému hemovému proteínu a je súčasťou veľkej rodiny enzýmov s viac než jednou biochemickou funkciou.
Dihydrouracil

Dihydrouracil je medziprodukt v katabolizme uracilu. Je to dusíkatá báza, ktorá je prítomná v nukleozide dihydrouridíne.
Syntéza.
Dihydrouracil vzniká z uracilu dehydrogenáciou. Túto reakciu katalyzuje dihydrouracildehydrogenáza:
Dihydrouracil sa ďalej spracováva enzýmom dihydropyrimidinázou, ktorá katalyzuje štiepenie kruhu a vznik 3-ureidopropionátu:
Podobné reakcie prebiehajú i pri rozklade tymínu.
Severný mys

Severný mys môže byť:
Stredoamerický pohár vo futbale

Stredoamerický pohár bola hlavná súťaže pre národné tímy Stredoamerickej futbalovej únie (UNCAF). Turnaj sa konal od roku 1991 každé dva roky. Turnaj slúžil aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF. Po vzniku Ligy národov CONCACAF bol turnaj začlenený do súťaže a zanikol.
Najúspešnejším tímom na Stredoamerickom pohári bola Kostarika (8 titulov). Okrem Kostariky majú titul aj Honduras, Panama a Guatemala.
Pientkuľa

Pientkuľa (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Novoťou, približne severozápadne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Novoť a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú juhovýchodným smerom ležiaca Novoť a západne situovaná Glinka a Ujsoły. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Pientkuľa je súčasťou hlavného hrebeňa medzi sedlom Hlinka () a Hrubou bučinou (). Západným smerom dominuje Muńcul (), južným Solisko () a Malý kopec (), východným Komárne () a Dážďany () a severným Hrubá Bučina a Grúniky (). Východnú časť masívu odvodňuje Novotská ráztoka do Klinianky v povodí Bielej Oravy, voda zo západných častí odteká potokom Glinka do rieky Sola. Hrebeňom tak prechádza rozvodie Čierneho (na východe) a Baltského mora (na západe). Vrcholom vedie značený hrebeňový chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť Pientkule pokrýva zväčša súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych, Žywieckych a Moravsko-sliezskych Beskýd, Oravská Magura, malá časť Malej Fatry a Nízkych Tatier a pri vhodných podmienkach aj Tatry.
Africký futbalista roka

Ocenenie Africký futbalista roka sa každoročné udeľuje najlepšiemu africkému futbalistovi. Ocenenie udeľuje Konfederácia afrického futbalu (CAF) od roku 1992. V rokoch 1970 až 1994 ocenenie udeľoval časopis France Football. V rokoch 1992 až 1994 ocenenia odovzdávali súbežne CAF aj France Football ale iba v roku 1992 bol zhodný víťaz a to Abedi Pele. 
Samuel Eto'o a Yaya Touré sú hráči, ktorí získali ocenenie najviac krát (4 víťazstva).
Víťazi.
Cena udeľovaná France Football (1970 - 1994).
France Football udeľoval ceny za najlepšieho afrického futbalistu v rokoch 1970 až 1994. Udeľovanie ceny bolo prerušené v roku 1995, keď ocenenie Zlatá lopta bola sprístupnená aj neeurópskym hráčom.