burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Van Halen (album)

Van Halen je debutový album americkej hard rockovej skupiny Van Halen, ktorý ktorý bol nahrávaný v roku 1977 a vo februári 1978 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Warner Bros. Tento album sa so svojim predajom viac ako 10 miliónov nosičov v USA spolu s takými dielami ako sú "Led Zeppelin" od Led Zeppelin, "Are You Experienced" od Jimiho Hendrixa, "Boston" od skupiny Boston, "Black Sabbath" od Black Sabbath a "Appetite for Destruction" od skupiny Guns N’ Roses' dostal medzi najúspešnejšie hard rockové a heavy metalové debutové albumy. Spolu s albumom "1984" formácia Van Halen vydala dve edície štúdiových (nekompilačných) albumov, ktoré za svoju predajnosť získali diamantové ocenenie. Takýto úspech majú iba štyri rockové skupiny: The Beatles, Led Zeppelin, Pink Floyd a Def Leppard. Roku 2003 bol album časopisom Rolling Stone umiestnený na 415, miesto zoznamu 500 najlepších albumov všetkých čias. 
Na albume sa nachádza skladba „Eruption“, v ktorej Eddie Van Halen z hľadiska perspektívy spôsobu techniky hry na sólovú gitaru v masívnej miere ovplyvnil spôsob hry mnohých ďalších gitaristov hardrockového a heavy metalového hudobného žánru. Kadencia sóla pri konci skladby je všeobecne dávaná ako príklad pre virtuozitu gitarových sólových partov 80. rokov 20. storočia. Nahranie sóla navrhol dať na album producent albumu Ted Templeman potom ako ho začul pri rozcvičovaní sa na nahrávanie.
Zoznam skladieb.
Autormi skladieb sú Anthony, Roth a bratia Van Halenovci okrem uvedených výnimiek.
Rebríčky.
Album.
Billboard (Severná Amerika)
Single.
Billboard (Severná Amerika)
Suply Reef

Suply Reef je názov podmorskej sopky v Pacifiku, asi 10 km severozápadne od ostrovov Maug. Vrchol sopky je len 9m pod hladinou mora, základňa je v hĺbke 1 800 m. Prevažne andezitový vulkán je v súčasnosti neaktívny, podmorské erupcie zachytené sonarmi boli lokalizované v 15 až 25 km okolí vulkánu.
Licko-krbavská župa

Licko-krbavská župa resp. Licko-krbavská stolica (po chorvátsky: "Ličko-krbavska županija", po maďarsky: "Lika-Krbava vármegye", po nemecky: "Komitat Lika-Korbaw") bola župa resp. stolica v Chorvátsku-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží v juhozápadnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Gospić (maď. "Goszpics").
Neverbálna komunikácia

Neverbálna komunikácia zahŕňa všetky prejavy komunikácie, ktoré sú neslovné (neverbálne). Ide o mimiku a gestá. Na rozdiel od reči prebieha na inej báze. Podáva informácie o emóciách, pocitoch a vyjadruje čo si subjekt (osoba) myslí. Je závislá na mieste žitia jedinca a väčšina prejavov je kultúrne podmienená. V procese komunikácie sa neverbálnej komunikácií nemôžeme vyhnúť, môžeme ju len potlačiť.
Neverbálne prejavy sa delia do skupín:
Modrušsko-skorjecká župa

Modrušsko-rijecká župa resp. stolica (po chorvátsky: "Modruško-riječka županija", po maďarsky: "Modrus-Fiume vármegye", po nemecky: "Komitat Modrusch-Fiume") bola župa resp. stolica v Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží v západnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Ogulin.
Požecká župa

Požecká župa resp. Požecká stolica resp. Požecký komitát (iný názov: Požega; po latinsky: "Comitatus Poseganus", po chorvátsky: "Požeška županija", po maďarsky: "Pozsega vármegye", po nemecky: "Komitat Poschegg") bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a v Chorvátsku-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží v východnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Požega (maď. Pozsega).
Elektrochemický rad napätia kovov

Elektrochemický rad napätia kovov alebo Beketovov rad (podľa Nikolaja Nikolajeviča Beketova) je zoznam kovov, zoradených vzostupne podľa hodnôt ich štandardného elektródového potenciálu (čiže elektródového potenciálu vzťahujúceho sa na vodíkovú elektródu). Na základe týchto hodnôt rozdelil Beketov kovy na ušľachtilé a neušľachtilé (neušľachtilé kovy pri reakciách so zriedenými kyselinami vytláčajú vodík, ušľachtilé kovy nereagujú a vodík nevytláčajú).
Redukovaný rad napätia kovov.
Niektoré kovy, napriek tomu, že stoja v Beketovom rade vľavo od vodíka (teda sú neušľachtilé) sa v roztokoch kyselín nerozpúšťajú, čo je však spôsobené inými faktormi - pasiváciou povrchu vrstvou kyselinám odolných oxidov, príp. iných zlúčenín daného kovu. (napr. titán, ktorý je známy svojou mimoriadnou odolnosťou voči kyselinám, s výnimkou kys. fluorovodíkovej).
Z pozície kovu v Beketovom rade možno získať informáciu o oxidačno-redukčných vlastnostiach daného kovu - čím viac vľavo je postavený určitý kov, tým má lepšiu schopnosť odovzdávať elektróny (redukčné vlastnosti), naopak, prvky na pravej strane majú oxidačné vlastnosti (radi elektróny prijímajú). Zovšeobecnením pravidla o vytláčaní/nevytláčaní vodíka je vytláčanie prvku, stojaceho v Beketovom rade vpravo, prvkom na ľavej strane - napr. vyzrážanie medi z roztoku síranu meďnatého železom.
Reakcie prebiehajúce pri styku železa s ušľachtilejším kovom vo vlhkom prostredí spôsobujú korodovanie železných predmetov. Obdobný typ reakcie beží aj v klasických olovených akumulátoroch - tu však nastáva zmena oxidačného stupňa olova z Pb0 cez Pb2+ až po Pb4+ a naopak. Elektrolytom je zriedená kyselina sírová.
Comfortably Numb

„Comfortably Numb“ je skladba od britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá bola vydaná na ich dvojalbume "The Wall" z roku 1979. Zároveň bola v tom istom roku vydaná ako singel, na ktorého "B" strane bola nahrávka skladby „Hey You“.
Táto pieseň je jednou z troch na albume "The Wall", ktorej autorom je spolu s Rogerom Watersom aj gitarista a neskorší líder skupiny, David Gilmour. Gilmour mal hudobné nápady, nahraté na demo pre túto skladbu pripravené na svoj neskorší sólový projekt.
„Comfortably Numb“ je jednou z najslávnejších skladieb skupiny Pink Floyd. Je uznávaná hlavne vďaka gitarovým sólam, ktoré sú v nej nahraté. V skladbe sú hrané dve sóla. Druhé z nich je fanúšikmi, hudobnou kritikou ale aj samotným Gilmourom považované za najlepšie, aké kedy nahral. V hudobnom časopise Guitar World je „Comfortably Numb“ umiestnená na štvrtom mieste v stovke najlepších gitarových sól. V hlasovaní na serveri "Yahoo" získalo gitarové sólo prvé miesto u divákov televízneho hudobného kanálu "Planet Rock". V roku 1989 členovia fanzinu skupiny Pink Floyd, "The Amazing Pudding", zvolili túto skladbu za ich najlepšiu pieseň. Časopis Rolling Stone dal túto pieseň na 314. miesto zoznamu 500 najlepších skladieb všetkých čias.
Skladba „Comfortably Numb“ je spolu so skladbou „Mother“ jednou z mála samostatných hudobných diel, ktoré nie sú priamo zvukovo prepojené na ostatné diela albumu. Podľa časpisu "Rolling Stone" text piesne pochádza z Watersovej osobnej skúsenosti po tom, ako dostal injekciu na utíšenie pri hepatitíde v roku 1977 pred koncertom "Animals tour" vo Philadelphii "boli to dve najdlhšie hodiny môjho života", hovorí Waters. "Skúšať hrať na koncerte v stave, keď som mal problém zdvihnúť ruku." O aranžmáne finálnej verzii skladby viedli Waters s Gilmourom spory. Gilmour si ju predstavoval (oproti albumu) v drsnejšiu, Waters chcel, aby Gilmourove sólo bolo na začiatku skladby.
Tak ako ostatné skladby albumu "The Wall", pieseň „Comfortably Numb“ je rozprávaním časti príbehu jeho hlavného protagonistu Pinka. Pink sa cíti úplne izolovaný od spoločnosti, nedokáže odolať tlaku postavenia rockovej hviezdy a pred odchodom na koncertné vystúpenie kolabuje v hotelovej izbe. K Pinkovi je privolaný lekár, ktorý mu dáva injekciu, ktorá by ho mala prebrať. Text piesne je koncipovaný ako dialóg doktora (Waters) s Pinkom (Gilmour).
Maug

Ostrovy Maug je skupina troch menších neobývaných ostrovčekov ("North Island", "West Island" a "East Island"), nachádzajúcich sa v súostroví Severné Mariány v Tichom oceáne. Ostrovy vlastne predstavujú okraje 2,3 km širokej kaldery, ktorej dno sa leží v priemernej hĺbke 200 m pod hladinou mora. V kaldere sa nachádza lávový dóm, ktorého vrchol je len 20 m pod hladinou. Expedícia NOAA z roku 2004 zistila geotermálnu aktivitu v kaldere.
Varaždínska župa (Uhorsko)

Varaždínska župa resp. Varaždínska stolica resp. Varaždínsky komitát (iný názov: Varaždín; po latinsky: "Comitatus Varasdinensis", po chorvátsky: "Varaždinska županija", po maďarsky: "Varasd vármegye", po nemecky: "Komitat Warasdin") bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží v severnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Varaždin.
Virovitická župa

Virovitická župa resp. Virovitická stolica resp. Virovitický komitát (iný názov: Virovitica; po latinsky: "Comitatus Verovitiensis", po chorvátsky: "Virovitička županija", po maďarsky: "Verőce vármegye", po nemecky: "Komitat Wirowititz") bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti jej územie leží vo východnom Chorvátsku. Hlavným mestom bolo mesto Osijek (maď. Eszék).
Záhrebská župa (Uhorsko)

Záhrebská župa resp. Záhrebská stolica resp. Záhrebský komitát (iný názov: Záhreb; po latinsky: "Comitatus Zagrabiensis", po chorvátsky: "Zagrebačka županija", po maďarsky: "Zágráb vármegye", po nemecky: "Komitat Agram") bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku a Chorvátsko-Slavónsku. V súčasnosti toto územie leží v severnom Chorvátsku. Hlavným mestom bol Záhreb.
Arab

Arab môže byť:
Asunción (ostrov)

Asunción je 3 km široký ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Severné Mariány v Tichom oceáne. Ostrov je trvalo neobývaný, najvyšší bod je 857 m nad hladinou mora. Z vulkanologického hľadiska je Asunción stratovulkán symetrického kužeľovitého tvaru, naposledy eruptujúci v roku 1906.
Agrigan

Agrigan (alebo Agrihan) je elipsový (predĺžená os má 8 km) ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Severné Mariány v Tichom oceáne. Ostrov je najvyšší v celom súostroví (965 m). V roku 1990 kvôli nárastu indícií o blížiacej sa erupcii bolo obyvateľstvo evakuované, no žiadna erupcia nenastala. Následný pokus o znovuosídlenie sa neskončil úspešne, v roku 2005 žilo na ostrove deväť obyvateľov.
Ostrov je masívny stratovulkán, ktorého základňa je v hĺbke 4 000 m. Jeho vrchol je ukončený kalderou s rozmermi 1 × 2 km a stenami vysokými až 500 m. Posledná erupcia sa odohrala v roku 1917, jej pozostatky sú 3 m hrubé depozity tufov na juhovýchodnom pobreží.
Gašpar Pika

Gašpar Pika (aj "Pikha", či "Pikay"; * asi 1630† 25. november 1672, Oravský Podzámok) bol veliteľ stráže Oravského hradu a vodca protihabsburského povstania na Liptove a Orave v roku 1672.
Život.
Pochádzal zo zemplínskeho šľachtického rodu ktorý získal armáles začiatkom 17. storočia. Gašpar Pika vlastnil menší majetok v Istebnom. Jednalo sa polovicu šľachtickej usadlosti bez poddaných. 
Po odhalení Vešeléniho sprisahania sa časť evanjelickej šľachty, hajdúchov a poddaných vzbúrila v roku 1672 proti absolutistickým snahám Habsburgovcov. Dobyli Prešov, Bardejov a iné mestá na východnom Slovensku. Časť povstalcov pod vedením Gašpara Piku sa dostala až na Liptov a Oravu, kde podnietila povstanie hlavne evanjelickej šľachty, škultétov a poddaných (tzv. "Pikovo povstanie"). Podarilo sa im dobyť na niekoľko týždňov Oravský hrad a ovládli takmer celú Oravskú stolicu.
Povstanie sa podarilo potlačiť žoldnierskemu vojsku pod vedením generála Johana von Sporcka. Gašpar Pika bol za výdatnej pomoci hornooravských katolíckych škultétskych rodov ako Wilcsek, Bukowinsky či Monyák koncom novembra 1672 porazený vojskom pod velením cisárskeho generála Sporcka. Dňa 28. novembra 1672 generál kruto zúčtoval s vodcami povstania. Gašpara Piku, veliteľa stráže Oravského hradu, nechal naraziť na kôl — istý škultét a veliteľ sedliakov bol zavesený za rebro. Jeden z evanjelických kňazov mal byť zavesený za črevá, vyberač poplatkov na ozbrojenie Piku bol sťatý a vystavený v kolese — ďalší richtári okolitých mestečiek a dedín, ktorí Piku podporovali, boli lámaní v kolese alebo ich obesili za rebrá — a poniektorých nakoniec po tomto mučení ešte aj narazili na koly, alebo sťali. Veliteľa hradnej stráže odsúdili na smrť zastrelením mušketou do hlavy. Ďalších 70 zajatcov, väčšinou kurucov lapených po bitke pri Ďurkove, odsúdili na morské galeje a podľa hlásenia boli uväznení na Likavskom hrade. Všetci pracovali pri opevňovacích prácach v Košiciach, neskôr ich takisto narazili na koly. Presné počty popravených a spôsob popravy zatiaľ nie sú známe. Isté je, že cisárska rada protestovala voči počínaniu generála von Sporcka — a vyhrážala sa mu odvolaním, ak bude pokračovať v takýchto „krutých a nezmyselných represáliách“. Aj štyri známe stvárnenia popravy sú rozdielne, každé s inou legendou a počtom odsúdených ako aj spôsobu popravy.
Majetok v Istebnom bol Gašparovi skonfiškovaný generálom von Sporck spolu s majetkom Imricha Davida de Szentpéter et Isztebnye, v roku 1700 darovaný donáciou Leopolda I. Jurajovi Okolicsányi. 
Erb.
Erbom rodu je v modrom poli štítu, na zelenom trojvrší stojaca doprava obrátená holubica s červenou zbrojou, držiaca v pravom pazúriku o pravé krídlo opretú kopiju. Klenotom zo zlatej koruny vyrastajúci zlatý grif držiaci v pazúroch doprava hroziacu kopiju. Prikrývadlá sú zlato-modré a strieborno-červené.
Pagan (ostrov)

Pagan je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Severné Mariány v Tichom oceáne. Je to najväčší ostrov súostrovia. Ostrov je tvorený dvoma stratovulkánmi ("North Pagan" - 570 m a "South Pagan" - 548 m), spojenými úzkou šijou. V súčasnosti aktívny je stratovulkán North Pagan (záznamy o erupciách sa datujú do 17. storočia).
Ostrov nie je obývaný, obyvateľstvo bolo evakuované pred erupciou v roku 1981. táto erupcia bola najväčšia erupcia v Severných Mariánoch, čo sa týka objemu vyvrhnutého materiálu - približne 5 mil. m3 lávy a 25 mil. m3 tefry a sopečného popola.
Ambivalencia (psychológia)

Ambivalencia (z – dvojakosť; z – sila) je nesúlad, protirečenie medzi niekoľkými súčasne prežívanými emočnými stavmi k určitému objektu napr. láska - nenávisť, odpor - náklonnosť, strach - túžba. Je to aj neschopnosť rozhodnúť sa, výskyt protichodných rozumových argumentov.
Anamnéza (psychológia)

Anamnéza (z = rozpamätávanie, rozpomínanie) je získavanie relevantných údajov o duševnom vývine jednotlivca, o prostredí, jeho vplyvoch, o rodine, v ktorej žil ako aj v ďalších etapách života, počas štúdia, pracovnej či partnerskej sebarealizácie. Tieto informácie pomáhajú porozumieť človeku a vysvetliť jeho súčasný stav. Existujú špeciálne anamnestické dotazníky, v praxi sa však väčšinou využíva otvorený rozhovor, v ktorom sa dajú relatívne rýchlo zachytiť podstatné rysy vývinu, najmä v kritických obdobiach.
Delfská metóda

Delfská metóda alebo metóda Delphi je expertná, resp. prognostická metóda skupinového hľadania riešenia. Spravidla sa v nej zúčastňujú skupiny expertov, ktorí robia odhady nezávisle od seba, materiály sumarizuje prostredník, tie potom distribuuje pre ďalšie kolá. Používajú sa štandardizované dotazníky posielané i elektronickou poštou. Postup sa môže opakovať tak dlho, kým nedôjde k približnej zhode.
Docilita

Docilita je miera schopností a osobnostných dispozícií zapojiť sa aktívne do vzdelávacieho procesu. S vekom sa vzdelávateľnosť nestráca, schopnosť učenia sa modifikuje predovšetkým v tom, že z mechanickej pamäte časom vzniká pamäť logická, rýchlosť učenia je postupne nahradzovaná istotou a presnosťou, narastá i schopnosť zapamätania si abstraktných pojmov a obrazov. V neskoršom veku klesá ľahkosť učenia, kapacita (množstvo spracovaných informácií) a trvanlivosť (miera udržania informácií v dlhodobej pamäti). Narastá však intenzita učenia, zodpovednosť v prístupe, ochota študovať stimulovaná životnými rolami, vyššími spoločenskými potrebami ako sú napr. prestíž, uznanie, sebauspokojenie, sebarealizácia.
Alojz Miškovič

Doc. ThDr. Alojz Miškovič (pseud. "Andrej Bielovodský, Gor, Gogoľov, Zloja M."; * 4. september 1902, Jurgov – † 14. marec 1967, Bratislava) bol slovenský historik, literárny historik, publicista a rímskokatolícky kňaz.
Pôsobil ako profesor a správca učiteľského ústavu v Spišskej Kapitule v rokoch 1928-1933. Od roku 1953 bol vedúcim Katedry cirkevných dejín a kresťanskej archeológie na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte UK v Bratislave.
Ako historik sa zameral na obdobie včasného feudalizmu, národné obrodenie a dejiny spisovnej slovenčiny. Z oblasti literárnej histórie doplnil poznatky o viacerých slovenských kultúrnych dejateľoch (napr. Juraj Páleš, Johann Ladislaus Pyrker, Ladislav Zábojský, Ján Kollár).
K poznaniu dejín slovenského spisovného jazyka prispel objavom, záchranou a publikovaním viacerých vzácnych jazykových pamiatok. V roku 1963 pripravil a publikoval nový preklad Života Konštantína-Cyrila a Života Metoda.
Bol členom Mierového hnutia katolíckeho duchovenstva, (1951 -1968), ktorého priamym pokračovateľom bolo „Združenie katolíckych duchovných Pacem in terris“, ktoré neskôr, v rokoch 1971 až 1989 kolaborovalo s komunistickým režimom.
Aha efekt

Aha efekt je individuálna zážitková metóda odkrývania príčinnej súvislosti javov a situácií. Aha efekt je veľmi významný pri tréningovom prístupe, napr. pri vzdelávaní a vzniká predovšetkým pri takých metódach, ako sú simulácie, hranie rolí a i. Navodením situácie sa účastník sám dopracuje k výsledkom, je vtiahnutý do procesu, reaguje spontánne a výsledky sú ďaleko silnejšie fixované.
V súčasnosti sa pojem AHA efekt používa aj na označenie náhleho spontánneho pochopenia súvislostí v bežnom živote.
Fotografická pamäť

Fotografická pamäť alebo eidetická pamäť je akt vnímania, pri ktorom po krátkej expozícii predmetov alebo javov sú ľudia schopní si ich ďalej zapamätať a vybaviť vo všetkých podrobnostiach, detailoch a kontúrach. Túto schopnosť sa nepodarilo experimentálne dokázať.
Ján Mucha (1982)

Ján Mucha (* 5. december 1982, Belá nad Cirochou) je niekdajší slovenský futbalový brankár. 
Pred príchodom do Legie hrával za slovenské kluby: Slovan Belá nad Cirochou, MŠK Žilina a HFC Humenné a Inter Bratislava. V roku 2005 prestúpil zo Žiliny, kde nedostával dostatok príležitostí do poľského superligového klubu Legia Varšava. V drese Legie Varšava sa presadil na post prvého brankára a pomohol klubu k zisku titulu v lige v roku 2006. 
Podľa poľského denníka "Przegląd Sportowy", mal na konci októbra 2008 hodnotu jeden milión eur. Po skončení sezóny bol jednotkou na pozícii brankára v Jedenástke Ekstraklasy. Tá bola zostavená podľa novinárov na základe známok, ktorú hráči dostávali po každom zápase a zároveň musel daný hráč odohrať minimálne 16 zápasov.
V zime 2010 o neho prejavili záujem viaceré špičkové futbalové kluby. 21. januára 2010 podpísal zmluvu s anglickým klubom Premier League Everton FC. Jarnú časť sezóny 2009/10 odohral ešte v drese Legie, hráčom Evertonu sa stal od 1. júla 2010.
Reprezentácia.
Jeho premiérou v reprezentačnom drese bol 6. február 2008 v zápase proti Maďarsku. V dôležitom víťaznom zápase kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2010 proti vychytal nulu a výrazne tak pomohol mužstvu k prvému miestu v kvalifikačnej skupine. Podľa čitateľov SME bol zvolený za najlepšieho hráča tohto zápasu. Na majstrovstvách sveta 2010 odohral všetky štyri zápasy národného mužstva a výrazne tak pomohol k postupu mužstva do osemfinále.
Reprezentačné zápasy.
"(Stav: 15. november 2009)"
Pozri aj.
Ján Mucha (1978)
Baran (priezvisko)

Baran (o význame pozri baran) je slovenské, poľské a ukrajinské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Prešove, Poprade, Vranove nad Topľou a Bratislave. V Česku je najčastejšie v Ostrave a Frýdku-Místku.
Známi nositelia.
Pozri v článku Baran.
Dvojklíčnolistové

Dvojklíčnolistové (iné názvy pozri nižšie; lat. "Dicotyledonopsida", "Dicotyledoneae", "Dicotyledones") alebo magnólie (iný názov: magnóliokveté, lat. "Magnoliopsida") je veľký parafyletický taxón (tradične trieda) magnóliorastov. Niekedy sa čisto formálne dvojklíčnolistové klasifikujú ako nadtrieda a magnólie potom ako jediná trieda tohto taxónu. 
Názvy.
Slovenské ekvivalenty vedeckého názvu Dicotyledones (a pod. - pozri vyššie) sú: dvojklíčnolistové, dvojklíčnolistové rastliny, staršie dvojklíčne rastliny , zriedkavo dvojklíčnolisté rastliny, zriedkavo dikotyledony. Nesprávny alebo starší názov je: "dvojdeložné (rastliny)". Zastarané názvy sú: "dvojmaternicové rastliny", "dvojklolisté rastliny", "dvoj- a viackeľničné rastliny", "rozrastliny".
Charakteristika.
Dvojklíčnolistové sú vývojovo staršie krytosemenné rastliny. Majú hlavný koreň zväčša vyvinutý, listy s perovitou alebo dlaňovitou žilnatinou, kvety najčastejšie päťpočetné, kvetný obal rozlíšený na kalich a korunu a zárodok s dvoma klíčnymi listami. Väčšina z nich má tiež v sitkoviciach plastidy so škrobovými zrnami. 
Dnes je známych okolo 199 350 druhov týchto rastlín a zahŕňajú 75 % všetkých krytosemenných rastlín. Fosílie prvých pravých dvojklíčnolistových pochádzajú z ranej kriedy (pred 125 miliónmi rokov). 
Systém.
Dvojklíčnolistové sú taxón vyskytujúci sa v tradičných systémoch. Typický príklad je uvedený tu: Cronquistov systém. V Cronquistovom systéme sa dvojklíčnolistové delia na rôzne podtriedy a rady. 
Alternatívny tradičný systém delí dvojklíčnolistové na najvyššej úrovni na dve veľké skupiny (a tie potom ďalej na podtriedy a/alebo rady):
V systéme APG IV sa taxón dvojklíčnolistové už nevyskytuje explicitne, ale implicitne v ňom zodpovedá jednoducho všetkým krytosemenným rastlinám okrem vetvy jednoklíčnolistové rastliny. T.j. v systéme APG IV majú dvojklíčnolistové nasledujúci systém:
Z uvedených taxónov APG IV sú pravé dvojklíčnolistové rastliny to isté ako v tradičnom systéme vyššie dvojklíčnolistové a všetky ostatné uvedené taxóny APG IV zodpovedajú v tradičnom systéme nižším dvojklíčnolistovým.
Kostol svätého Martina (Malé Hoste)

Kostol svätého Martina je najvýznamnejšia historická pamiatka obce Malé Hoste. 
Rímskokatolícky barokový kostol bol dokončený v roku 1783. Slúži veriacim z celej malohostianskej farnosti, kde patria aj obce Pochabany, Veľké Hoste a Zlatníky.
Veľmi dôležitou súčasťou interiéru kostola je organ od majstra Samuela Wagnera z roku 1858. Vo veži sa nachádza pôvodný renesančný zvon z roku 1651.
Cezmína paraguajská

Cezmína paraguajská (lat. "Ilex paraguariensis") je rastlina z Južnej Ameriky, pôvodne rastúca v štátoch Paraguaj, Argentína, Uruguaj a Brazília. Ide o krovinu dorastajúcu až do výšky 15 metrov. Listy sú 7 - 11 cm dlhé a 3 - 5 cm široké. Rastlina má malé biele kvety a plody podobné brusnici.
Nápoj.
Rastlina je známa tým, že slúži na prípravu nápoja maté. Nápoj sa pripravuje zaliatím sušených drvených listov horúcou vodou. Má plnú horkú chuť a má povzbudzujúce účinky, podobné ako káva alebo čaj. Tradične sa podáva v tekvičke a pije sa pomocou špeciálnej slamky (v španielčine "bombilla", "bomba" po portugalsky) a považuje sa za nápoj priateľstva, tradične sa totiž pije v kruhu priateľov alebo rodiny z jednej tekvičky. Týmto zvykom je známy Paraguaj, Argentína, Uruguaj, Brazília, ale tento zvyk sa dostal aj do Sýrie či Libanonu.
Chemické zloženie.
Cezmína paraguajská obsahuje alkaloidy, známe stimulanty, ktoré obsahuje aj káva alebo čokoláda. Obsahuje aj draslík, horčík a mangán. Obsah kofeínu kolíše medzi 0,3 - 1,7% v sušenom stave (v porovnaní s 2,5% - 4,5% pri čaji a 1,5% pri káve).
Answer That and Stay Fashionable

Answer That and Stay Fashionable je prvý album od americkej punkovej skupiny AFI. Pôvodne vyšiel u hudobného vydavateľstva "Wingnut Records" 1. augusta 1995. 22. apríla 1997 vyšla u Nitro Records reedícia tohto albumu.
Skladby Two of a Kind a Yürf Rendenmein sa objavili aj na druhom albume Very Proud of Ya. Ako autor textu piesne Cereal Wars je zo srandy uvedený tukan Sam (maskot cereálií Froot Loops).
Shut Your Mouth and Open Your Eyes

Shut Your Mouth and Open Your Eyes je tretí album od americkej punkovej skupiny AFI, ktorý vyšiel 11. novembra 1997 u hudobného vydavateľstva Nitro Records. Je to prvý album, na ktorom spolupracovala súčasná zostava, hoci Pudget aj Borgan boli v čase jeho vydania len hosťami.
V texte piesne Keeping Out of Direct Sunlight sa spieva „we are the ones who have a fire inside“. Názov skupiny od tohto albumu znamená práve A Fire Inside (dovtedy znamenal Anthems for Insubordinates). Skupina natočila klip k piesni Third Season.
Black Sails in the Sunset

Black Sails in the Sunset je štvrtý album od americkej punkovej skupiny AFI, ktorý vyšiel 18. mája 1999 u hudobného vydavateľstva Nitro Records. Je prvým kompletným štúdiovým albumom skupiny, ktorý nahrali s Jade Pugetom.
Maté

Maté je nápoj, ktorý sa pripravuje z listov cezmíny paraguajskej. Nápoj sa pripravuje zaliatím sušených drvených listov horúcou vodou. Má plnú horkú chuť a má povzbudzujúce účinky, podobné ako káva alebo čaj. Tradične sa podáva v tekvičke (v Paraguaji zvyčajne v upravenom volskom rohu) a pije sa pomocou špeciálnej slamky (v španielčine "bombilla", "bomba" po portugalsky). V krajinách svojho pôvodu (Paraguaj, Argentína, Uruguaj, Brazília), je bežné nosenie špeciálnych tašiek, ktoré sa nazývajú "matera" a sú uspôsobené na nosenie uvedenej výbavy a navyše termosky. 
Maté je považované za nápoj priateľstva, tradične sa totiž pije v kruhu priateľov alebo rodiny z jednej tekvičky. Týmto zvykom je známy Paraguaj, Argentína, Uruguaj, Brazília, ale tento zvyk sa dostal aj do Sýrie či Libanonu. V týchto krajinách sa kovová slamka s dierkami, ktorou sa maté pije, nazýva "mussása". Podáva sa pri najrozmanitejších príležitostiach.
Príprava.
Príprava maté sa odlišuje v závislosti od regiónu. Vo všeobecnosti sa však nezalieva vriacou vodou, aby nápoj nedostal ostrú horkú chuť. Odporúča sa teplota je 70 - 80 °C. Kvalitné maté by v tom prípade nemalo zhorknúť ani pri dlhom lúhovaní.
Zmes na zálievku má viacero podôb. Môže ísť o čistú nemiešanú drvinu, čistú drvinu upravenú pražením (typický spôsob prípravy v Brazílii), môže ísť o zmes s prísadami. Namiesto horúcej vody môže byť nápoj chladný, čo je spôsob prípravy pochádzajúci z Paraguaja ("tereré"). V niektorých prípadoch sa zvykne dochucovať mliekom alebo cukrom - napríklad vtedy, ak sa maté pripravuje pre deti.
Účinky.
Maté má vďaka vysokému obsahu kofeínu povzbudzujúce účinky. Považuje sa za nápoj s jemnejšími účinkami než má káva. Štúdie, ktorých zatiaľ nie je veľa, ukazujú, že zmes alkaloidov obsiahnutom v maté má iné účinky, než väčšina rastlín, obsahujúca kofeín. Rozdiel je hlavne v tom, že ovplyvňuje tkanivo svalstva, nie centrálny nervový systém. Ukazuje sa, že maté má upokojujúci účinok na hladké svalové tkanivo a stimuluje svalstvo myokardu (srdca), čo zvýšuje pracovný výkon človeka.
Čaj maté dokáže vzhľadom na obsah kofeínu účinne stimulovať organizmus, pričom sa považuje za jednu z najzdravších foriem stimulovania. 
Maté obsahuje aj saponíny, ktoré môžu pôsobiť protizápalovo. Taktiež obsahuje malé množstvo vitamínu C a E.
Kostol svätého Gála (Nižná)

Kostol svätého Gála v Nižnej je pôvodne gotický kostol postavený v rokoch 1614 – 1620. Patrí medzi najvýznamnejšie kultúrno-historické stavby v oblasti. Pôvodne gotický kostol bol neskôr prestavaný v barokovom slohu a viackrát renovovaný. V kostole sa nachádzajú vzácne umelecké pamiatky ako je krakovská zlatnícka práca – kalich (r. 1570), ďalej dva zvony z polovici 17. storočia a ľudové umelecké dielo, oltár "Ukrižovania" pochádzajúci z 19. storočia.
V roku 1615 bola ku kostolu pristavená veža. Neskôr bol viackrát prestavaný. Kostol mal zo začiatku 5 zvonov, z toho najstaršie boli odliate v rokoch 1628 a 1629. V neskorších vojnových časoch z pôvodných piatich zvonov ostali iba dva. V roku 1829 bol kostol rozšírený a v roku 1911 bol na veži upevnený kríž. Nachádzajú sa v ňom dva oltáre. Hlavný – Oltár ukrižovania – ľudová umelecká práca z 19. storočia a bočný oltár. V oltárnom nadstavci je obraz sv. Gála. Okrem toho sa tu nachádza kamenná krstiteľnica, organ a vzácne sakrálne pamiatky ako zlatý kalich z roku 1570, monštrancia, cibórium a paténa.
Fresky na strope kostola boli renovované v rokoch 1926 a 1970. Najnovšia rekonštrukcia sa uskutočnila v roku 1999.
Zrážková voda

Zrážková voda môže mať skupenstvo kvapalné (dážď) alebo tuhé (sneh, ľadovec). Prechodom cez vrstvu vzduchu pohlcuje rôzne plynné, kvapalné a tuhé látky, ktoré sa v ovzduší nachádzajú. Môžu to byť látky prírodné (napr. kyslík, oxid uhličitý) alebo priemyselné produkty (napr. oxid siričitý, sulfán). Preto je zloženie zrážkovej vody v priemyselných oblastiach iné (kyslé dažde), ako v čistých prírodných lokalitách. Napriek všetkému je dažďová voda pomerne čistá a môže sa využiť napr. na pranie bielizne alebo polievanie rastlín.
Very Proud of Ya

Very Proud of Ya je druhý album od americkej punkovej skupiny AFI. Je to posledný album, ktorý bol nahratý s basgitaristom skupiny Geoffom Kresgem. Geoff Kresge je zároveň aja autorom obalu albumu.
Spolok slovenských umelcov

Spolok slovenských umelcov bol združenie slovenských umelcov všetkých odvetví. Z iniciatívy Petra Júliusa Kerna bol založený v Martine v roku 1920. Hlavným poslaním bolo združiť všetkých umelcov a usporadúvať výstavy. Po presťahovaní umeleckého života do Bratislavy a vznikom Umeleckej besedy slovenskej jeho význam upadol, až nakoniec v roku 1939 zanikol.
Spolok slovenských umelcov mal tri sekcie: výtvarnú, hudobnú a slovensnú (literárnu). Pôsobili v ňom spisovatelia: Martin Rázus, Vladimír Roy, Štefan Krčméry, Peter Pavol Zgút (písal pod menom Vrbický), Uram Podtatranský, Karol Sidor a Tido J. Gašpar, ktorý bol zároveň aj pokladníkom spolku.
Peter Július Kern

Peter Július Kern (* 31. január 1881, Liptovský Mikuláš-Palúdzka – † 25. marec 1963, Liptovský Mikuláš) bol slovenský maliar a reštaurátor.
Životopis.
V rokoch 1896-1901 študoval na Umelecko-priemyslovej škole v Budapešti. V rokoch 1912-1913 bol na študijnom pobyte v Mníchove. Od roku 1906 pôsobil ako štátny reštaurátor v Székesfehérváre a ďalších mestách, potom žil v Liptovskom Mikuláši - Močiaroch. V rokoch 1911-1914 pôsobil vo Važci. 
Svojho času bol jedným z mála odborne vyškolených reštaurátorov. Podieľal sa napríklad na záchrane umeleckých diel v Dóme sv. Alžbety v Košiciach alebo vo farskom kostole v Levoči. Jeho obrazy sa dodnes predávajú v aukciách nielen doma, ale aj v zahraničí. V Slovenskej národnej galérii v Bratislave sa zachovala jeho korešpondencia s ďalšími významnými umelcami a osobnosťami ako boli Janko Alexy, Martin Benka, Gašpar J. Tido, Zora Jesenská, Štefan Krčméry, Štefan Gách, Jaroslav Votruba, Vladimír Wagner či Miloš Ruppeldt.
Externé odkazy.
[[Kategória:Slovenskí maliari]]
[[Kategória:Slovenskí reštaurátori]]
[[Kategória:Osobnosti z Liptovského Mikuláša]]
Branislav Varsik

Prof. PhDr. Branislav Varsik, DrSc. (* 5. marec 1904, Myjava – † 28. máj 1994, Bratislava) bol slovensky historik, archivár, vedec a pedagóg.
Študoval vo Viedni, Paríži, Prahe a Bratislave. Pracoval v Krajinskom archíve v Bratislave. Roku 1933 získal docentúru na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v odbore československé dejiny. Roku 1940 profesúru a roku 1957 titul DrSc. Patril medzi prvých slovenských profesorov histórie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1942-44 bol dekanom Filozofickej fakulty UK.
Vo vedeckej práci sa zameral najmä na ohlas husitského hnutia na Slovensku a stredoveké osídlenie Slovenska.
SD

SD môže byť:
František Sedlák

PhDr. František Sedlák, CSc. (* 1. august 1925, Dubnica nad Váhom – † 10. september 1998, Bratislava) bol slovenský archivár a historik.
V roku 1950 vyštudoval históriu a slovenčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pracoval ako archivár v Pôdohospodárskom archíve a po archívnej reorganizácii v roku 1954 v Štátnom slovenskom ústrednom archíve, kde zastával funkciu vedúceho oddelenia dejín feudalizmu a zástupcu riaditeľa archívu. Popri archívnej práci externe viedol v rokoch 19661978 na Filozofickej fakulte UK prednášky o patrimoniálnej správe a jej písomnostiach. Zo svojej vedeckej činnosti publikoval najmä štúdie a články z archivistiky, dejín správy a diplomatiky.
Bibliografia.
Pozri https://web.archive.org/web/20070427135748/http://www.civil.gov.sk/SNARCHIV/bibl_sedlak.htm
Magnólie

Magnólie alebo magnóliokveté (lat. "Magnoliopsida") môže byť:
Magnólie môže byť aj množné číslo slova magnólia.
Magnóliokveté môže byť aj alternatívny (skôr starší) názov radu magnóliotvaré (lat. "Magnoliales"), pozri magnóliotvaré
Jednoklíčnolistové

Jednoklíčnolistové (iné názvy pozri nižšie; lat. "Monocotyledonopsida", "Monocotyledoneae", "Monocotyledones") alebo ľalie (iný názov: ľaliokveté, lat. "Liliopsida", "Liliidae") je veľký taxón (tradične trieda) krytosemenných rastlín. 
Majú druhotne redukovanú pôvodnú koreňovú sústavu, ktorá je nahradená adventívnymi koreňmi, a často podzemky, hľuzy, cibule. Kvety sú zvyčajne trojpočetné, kvetný obal nerozlíšený (okvetie) a zárodok s jedným klíčnym listom.
Názvy.
Slovenské ekvivalenty vedeckého názvu Monocotyledones (a pod. – pozri vyššie) sú: jednoklíčnolistové, jednoklíčnolistové rastliny, staršie jednoklíčne rastliny, zriedkavo jednoklíčnolisté rastliny, monokotyledony. Nesprávny alebo starší názov je: "jednodeložné (rastliny)". Zastarané názvy sú: "jednomaternicové rastliny", "jednoklolisté rastliny", "jednokeľničné rastliny", "vrastliny".
Charakteristika.
Jednoklíčnolistové rastliny sú jednoročné až trváce byliny, ojedinele liany až stromy. V stonke sú cievne zväzky bez kambia usporiadané v kruhoch v ataktostéle (polycyklickej eustéle). Kvôli neprítomnosti kambia druhotne nehrubnú, len ojedinele pri niektorých drevnatých druhoch dochádza k anomálnemu hrubnutiu stonky. V stonke a listoch sú buď iba cievice alebo tiež aj cievy. Stonka sa rozkonáruje obyčajne len v súkvetí. Hlavný koreň veľmi skoro zaniká a jeho funkciu preberajú adventívne korene (sekundárna homorízia). Listy sú rôzneho tvaru, väčšinou však podlhovasté, s oblúkovitou alebo rovnobežnou žilnatinou, najčastejšie striedavého postavenia. Predpokladá sa, že sú homologické s listovou stopkou iných krytosemenných rastlín. Kvety sú väčšinou aktinomorfné, trojpočetné, s nerozlíšenými kvetnými obalmi.
Systematika.
Systém podľa APG IV:&lt;br&gt;
jednoklíčnolistové rastliny:
Eidetika

Eidetika, eidetická veda (zo = z formy, = forma, výzor) môže byť:
Bystrý potok (prítok Váhu)

Bystrý potok je potok na Liptove, v okrese Ružomberok. Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v jej podcelku Šípska Fatra, je to ľavostranný prítok Váhu, má dĺžku 9,5 km a je tokom III. rádu. 
Prameň.
Pramení na severovýchodnom svahu Maďarovej (1 340 m n. m.) v nadmorskej výške ca 1 250 m n. m., na katastrálnom území obec Ľubochňa. 
Priebeh toku.
Tečie prevažne smerom na sever cez Bystrú dolinu, len na krátkom úseku v pramennej oblasti smerom na východ. Na hornom toku tečie územím horských lúk, následne prevažne zalesneným územím s prevahou buka a lesa s mozaikou odlesnených území (na ktorých prebieha pasenie hovädzieho dobytka). V hornej a dolnej časti jeho tok sprevádza žlto-značený turistický chodník, ktorý sa v strednej časti od jeho koryta vzďaľuje a prechádza svahmi vysoko nad dolinou. Kým pramenná oblasť je súčasťou katastrálneho územia obce Ľubochňa, horný tok tvorí katastrálnu hranicu medzi Ľubochňou (ľavý breh) a Černovou (pravý breh), tak potom stredný a dolný tok oddeľuje Hubovú (na ľavom) a Černovú.
Prítoky.
Z oboch strán priberá iba kratšie prítoky, z nich vynikajú dva ľavostranné prítoky, jeden zo severného svahu Magurky (1 158 m n. m.), druhý spod Sedla pod Červeným grúňom a štyri pravostranné prítoky zo západných a severozápadných svahov Pliešky (1 085 m n. m.).
Ústie.
Do Váhu sa vlieva na katastrálnej hranici medzi obcou Hubová (3 km východne od stredu obce) a ružomberskou mestskou časťou Černová (3,5 km severozápadne od jej stredu), v blízkosti horárne Bystrá. Bližšie sú však intravilány obce Švošov (2 km na severozápad) a ružomberskej časti Hrboltová (2 km na juhovýchod odtiaľ).
Svišťová dolina

Svišťová dolina, známa je aj forma Svišťovka, Dolina svišťovka (, , ) je dolina vo Vysokých Tatrách. Tiahne sa sponad "Poľany pod Vysokou" na juhovýchod k Poľskému hrebeňu. Je ohraničená vedľajším severozápadným hrebeňom Svišťového štítu, hlavným hrebeňom Vysokých Tatier od Svišťového štítu po Velický štít a severovýchodným vedľajším hrebeňom Velického štítu.
Názov.
Je odvodený od hojného výskytu typického vysokohorského hlodavca svišťa.
Prírodopis.
Preteká ňou Svišťovský potok, ktorý vzniká poniže Zamrznutého plesa a má niekoľko drobných prítokov, okrem iných aj zo Svišťových pliesok. Okrem nich sa nachádza v nej Hrubé pleso a Zamrznuté pleso.
Dolina má tri stupne. Sú to: "Nižná svišťová roveň" () asi , "Prostredná svišťová roveň" () asi a "Vyšná svišťová roveň" () asi .
Turistika.
Po modrej turistickej značke z Lysej Poľany vedie popri pravom brehu Bielej vody lesná cesta (je aj pre starších turistov pohodlná) na Bielovodskú poľanu, kde v jej strede stojí lesovňa. V hornej časti doliny, pod Bielovodskou vežou je "Poľana pod Vysokou". Značkovaná cesta vedie Bielovodskou dolinou okolo Rozpadlín, Spismichalovej doliny, Litvorového žľabu, Rovienok, Svišťovej doliny, ktoré sú po ľavej strane turistického chodníka do Litvorovej doliny a do Zamrznutého kotla, kde sa cesty rozdeľujú po modrej značke do Prielomu a na Zbojnícku chatu vo Veľkej Studenej doline a po zelenej značke cez Poľský hrebeň do Velickej doliny a na Sliezsky dom.
Z Lysej Poľany vedie ku horárni v Bielovodskej doline bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 4 km, jeho povrch je zhutnený štrkový, preto sa najmä vozičkárom odporúča sprievod.
Žabia Bielovodská dolina

Žabia Bielovodská dolina, správne Žabia dolina bielovodská (, , ) je postranná vetva Bielovodskej doliny vo Vysokých Tatrách. 
Názov.
Odvíja sa od žiab. Jeho autormi boli pravdepodobne zlatokopi. Vznikol niekedy v 18. storočí, keď hľadači pokladov sklamaní neúspechmi vymýšľali nadprirodzené tvory, ktoré by im svojimi schopnosťami pomohli dopátrať sa bájnej "klenotnice Tatier". Rozprávkové žaby - obrovské ropuchy so zlatými korunkami a kačky so zlatými chocholčekmi oživovali tatranské plesá a znášali v skrýšach zlaté vajíčka. 
Poloha.
Nachádza sa medzi hrebeňmi "Siedmych granátov" a "Žabích štítov" od západu a hrebeňom Mlynára od východu. 
Preteká ňou Žabí potok. Nachádzajú sa v nej Nižné a Vyšné Bielovodské Žabie pleso. Nevedie do nej žiaden značkovaný chodník.
Zaujímavosť.
Do roku 1933 v doline pásli ovce pastieri z Jurgova. Na jej hornej hranici stál primitívny salaš. Prvými turistami v doline boli v roku 1914 Poliaci "Józef Lesiecki a Józef Oppenheim".
Turistika.
Do doliny nevedú turistické chodníky. Je v chránenej prírodnej rezervácii.
Litvorová dolina

Litvorová dolina (, , ) sa nachádza v závere Bielovodskej doliny vo Vysokých Tatrách. Tvorí jedno z horných odvetví doliny. Je dlhé približne . Nachádza sa medzi vedľajším hrebeňom Velického štítu, krátkym úsekom hlavného hrebeňa Tatier od Velického štítu po Litvorový štít a severozápadným vedľajším ramenom Litvorového štítu. Od svojho juhovýchodného uzáveru smeruje na severozápad a splýva s dolnou časťou Kačacej doliny, takže ju dávnejšie pokladali za jej súčasť.
Názov.
Pomenovanie je odvodené od litvora - archangeliky lekárskej, ktorá rastie v kosodrevinovom pásme a bývala hojne zastúpená pri Litvorovom plese.
Prírodopis.
V doline leží Litvorové pleso. Z neho odteká Litvorový potok, ktorý spolu so Zeleným potokom tvorí Bielu vodu.
Turistika.
Po modrej turistickej značke z Lysej Poľany vedie popri pravom brehu Bielej vody lesná cesta (je aj pre starších turistov pohodlná) na Bielovodskú poľanu, kde v jej strede stojí lesovňa. V hornej časti doliny, pod Bielovodskou vežou je "Poľana pod Vysokou". Značkovaná cesta vedie Bielovodskou dolinou okolo Rozpadlín, Spismichalovej doliny, Litvorového žľabu, Rovienok, Svišťovej doliny, ktoré sú po ľavej strane turistického chodníka do Litvorovej doliny a do Zamrznutého kotla, kde sa cesty rozdeľujú po modrej značke do Prielomu a na Zbojnícku chatu vo Veľkej Studenej doline a po zelenej značke cez Poľský hrebeň do Velickej doliny a na Sliezsky dom.
Z Lysej Poľany vedie ku horárni v Bielovodskej doline bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 4 km, jeho povrch je zhutnený štrkový, preto sa najmä vozičkárom odporúča sprievod.
Žabí potok

Žabí potok môže byť:
Poľský zlotý

Poľský zlotý alebo len zlotý () je jednotka poľskej meny, ktorá sa delí na 100 grošov. 
Do obehu bol novo uvedený v roku 1924 peňažnou reformou ministra financií Władysława Grabského, keď nahradil poľskú marku, vtedajšiu menovú jednotku, ktorá prešla hyperinfláciou na začiatku 20. rokov 20. storočia. Hodnota novej meny bola stanovená na 0,1687 gramov zlata za 1 zlotý s výmenným kurzom 1 zlotý = 1 800 000 poľských mariek. Mince poľských zlotých majú nerovnomerné strany
Mince: 1, 2, 5, 10, 20, 50 grošov, 1, 2, 5 zl.
Bankovky: 10, 20, 50, 100, 200, 500 zl.
Kaštieľ v Diviakoch

Kaštieľ v Diviakoch alebo Platthyovský kaštieľ stojí v mestskej časti Turčianskych Teplíc v Diviakoch na Matičnej ulici 1467/61. 
Pôvodne renesančný kaštieľ bol postavený okolo roku 1630 na príkaz Františka Platthyho (správcu majetkov na dvore Michala Thurzu), preto je kaštieľ niekedy označovaný aj ako Platthyovský. V rokoch 1745-1747 bol prestavaný na renesančno-barokový komplex s obrannou funkciou. V roku 1754 boli dostavané kamenné steny, maštale a sýpka. Jeho posledným vlastníkom bol gróf Karol Pongrácz. V roku 1946 bol kaštieľ zoštátnený, pričom zápisnica o zoštátnení uvádza, že v tomto čase bol už objekt v dezolátnom stave.Kaštieľ bol obnovený v štýle purizmu v r. 195258, keď zámok prevzala Matica Slovenská. Dnes je pracoviskom Slovenskej národnej knižnice. V bývalej maštali je umiestnený depozitár historických knižných fondov.
Kaštieľ je dvojpodlažná budova na pôdoryse tvaru písmena U, na východnej strane s dvoma kratšími krídlami uzatvárajúcimi nádvorie, na západnej strane s dvoma štvorcovými vežami. Na vstupnej strane na vnútornom nároží oboch krídel sú symetricky situované okrúhle arkiere, posadené na krakorcoch. Fasády majú štvorcové a obdĺžnikové okná s kamennou šambránou a nadokennou rímsou. Na všetkých nárožiach je plastické kvádrovanie. Strechy na vežiach sú manzardové a na objekte sedlové s valbou. Sú pokryté dreveným šindľom. V miestnostiach sú prevažne valené lunetové klenby. Na nádvorí je studňa. Vnútorné zariadenie je podľa návrhu A. Slatinského. Nádvorie z uličnej strany zakončuje budova sýpky. Cez širokú polkruhovú bránu vedie klenutý podjazd do nádvoria. Vyústenie podjazdu tvorí malý rizalit do nádvoria, členený tromi oblúkmi.
Interiéry kaštieľa, žiaľ, nie sú otvorené pre verejnosť, pohľadom na jeho pôvabný zovňajšok, ktorý vo svojom diele vyzdvihol i slávny uhorský polyhistor Matej Bel označivší kúriu za veľkú ozdobu obce, sa však môže bez okolkov pokochať každý.
Simon Singh

Simon Lehna Singh (* 1964 Wellington grófstvo Somerset, Anglicko) je britský vedecký novinár, autor a producent. 
Singh študoval fyziku na Imperial College v Londýne a na univerzite v Cambridge. Ziskal doktorát v oblasti fyziky malých častíc.
Od roku 1990 do 1997 pracoval ako producent pri BBC a v roku 1996 získal ocenenie "British Academy Award" za svoje vysielanie "Fermatova veta"
Tiež sa spolupodieľa na YouTube kanály numberphile.
Drachma (novoveké Grécko)

Drachma bol názov troch novovekých gréckych mien. Prvá bola uvedená v roku 1832 a posledná bola nahradená eurom v roku 2002 pri výmennom kurze 340,75 drachiem za euro. 
Mince:5,10,20,50,100 drachiem
Bankovky:50,100,500,1000,5000,10000 drachiem
Stephen Wiltshire

Stephen Wiltshire, (* 24. apríl 1974, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský výtvarník s diagnózou autizmus. 
Narodil sa v Londýne rodičom, ktorí pochádzali zo Západnej Indie. Preslávil sa najmä schopnosťou kresliť panorámy miest po jednom zhliadnutí vďaka fotografickej pamäti na grafické vnemy.
Diviaky

Diviaky môžu byť:
Šiling

Šiling môže byť:
Drachma

Drachma môže byť:
Abovci

Abovci (v základnom tvare Aba) je jeden z najstarších a najvýznamnejších ranouhorských šľachtických rodov."" Rod bol pomenovaný po svojom najvýznamnejšom členovi, Samuelovi Abovi,treťom uhorskom kráľovi, zaťovi kráľa Štefana I. Abovské panstvo sa rozkladalo v kraji pod pohorím Matra, pravdepodobné sídlo ranouhorského kniežatstva bol Jáger. Abovci medzi inými postavili i Slanecký hrad a hrad Branč. Názov rodu sa taktiež zachoval aj v názvoch viacerých sídlisk, medzi nimi napr. Abasár, Abaujvár, Abaújszina, Abaújszántó, či v názve regiónu a bývalej župy Abov.
Dejiny rodu.
Predkovia rodu pochádzali z časti Chazarov, ktorí sa v 9. storočí odtrhli od Chazarského kaganátu a pridali k starým Maďarom. Najstarším známym predkom bol Póta (Pata), ktorý si pod Matrou (Heves) postavil hrad. Po vzniku Uhorska získali Abovci panstvá aj severnejšie, v Above a Šariši. Vrchol svojho vplyvu dosiahli v časoch kráľa Štefana I., keď sa knieža Samuel Aba oženil so Štefanovou najmladšou dcérou a stal sa uhorským palatínom. Po povstaní Uhrov proti Štefanovmu synovcovi Petrovi Orseolovi sa v rokoch 1041-1044 Samuel Aba stal aj uhorským kráľom. V roku 1067 založili rodový benediktínsky kláštor vo Feldebrő a v roku 1143 v Krásnej nad Hornádom. Samuelova vláda netrvala dlho a po tom, čo si znepriatelil domácu šľachtu i nemeckého cisára Henricha bol Samuel po bitke pri Menfő (1044) popravený. V arpádovských časoch sa viacerí Abovci stali najvyššími krajinskými hodnostármi a sudcami. Z písomných prameňov z 13.-14. storočia možno doložiť až 28 vetiev rodu. Z územia terajšieho Slovenska to boli napríklad šľachtici z Hosťoviec (Vendégi), z Berótoviec (Bertóty), zo Širokého (Širokai), z Hendrichoviec (Hedri), z Drienova (Šomoši), z Lipovca (Kecer) a mnohé ďalšie. Významný vplyv si Abovci, a najmä ich vetva Omodejovci, udržali až do začiatku 14. storočia.Na svoju, od panovníka nezávislú politiku Abovci (Omodejovci) doplatili po nástupe kráľa Karola Róberta z Anjou, ktorý ich v roku 1312 pri Rozhanovciach porazil a skonfiškoval veľkú časť ich majetkov. V tomto čase význam rodu postupne upadal až nakoniec rod úplne vymizol z písomných prameňov. 
Známi príslušníci rodu.
, Medzi najvýznamnejších členov rodu patrili:
Toliar

Toliar môže byť:
Marka

Marka môže byť:
Darina Lehotská

Doc. PhDr. Darina Lehotská, CSc. (* 28. január 1922, Kremnica – † 12. február 1990, Bratislava) bola slovenská archivárka, historička a vysokoškolská pedagogička.
V rokoch 1941-1945 študovala históriu a slovenčinu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, kde v roku 1946 získala doktorát z filozofie (PhDr.). V roku 1958 sa habilitovala na docentku pomocných vied historických a v roku 1967 jej bola udelená vedecká hodnosť kandidátky historických vied (CSc.). Z politických dôvodov sa nemohla stať univerzitnou profesorkou.
Po ukončení štúdia pracovala v Archíve mesta Bratislavy, kde pracovala v rokoch 1945-1955. Zároveň prednášala od roku 1950 archívnictvo na Filozofickej fakulte UK, kde v rokoch 1955-1987 pôsobila spočiatku ako odborná asistentka Katedry československých dejín a archívnictva, neskôr ako docentka. Jej pedagogická činnosť bola zameraná najmä na archívnictvo a diplomatiku, ale venovala sa aj ostatným pomocným historickým vedám.
Vedeckým zameraním doc. Lehotskej boli najmä mestská kancelária a dejiny Bratislavy. Okrem toho publikovala aj poznatky z dejín ostatných slovenských miest, z regionálnych dejín a podieľala sa na vydávaní archívnych dokumentov a vysokoškolských učebníc. Svojou vedeckou a pedagogickou činnosťou ovplyvnila niekoľko generácií slovenských archivárov a historikov.
Agrarizmus

Agrarizmus je politicko-ideologický prúd, ktorý za základ národného hospodárstva považuje poľnohospodárstvo. 
Od polovice 19. storočia sa šíril z Nemecka do mnohých európskych krajín, pevnú pôdu našiel napríklad v Poľsku, Dánsku či v balkánskych štátoch. K propagátorom agrarizmu na Slovensku od začiatku 20. storočia patrili najmä Milan Hodža a Pavel Blaho, ktorí po vzniku Česko-slovenskej republiky, vychádzajúc z agrárnej štruktúry Slovenska, dali tomuto hnutiu politický rámec vo forme politickej strany (Národná a roľnícka strana, neskôr Slovenská národná a roľnícka strana). V roku 1922 sa slovenskí a českí agrárnici spojili do Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu, ktorá patrila medzi najsilnejšie česko-slovenské strany.
Aksamitka (chránené územie)

Aksamitka je národná prírodná pamiatka v katastrálnom území obce Haligovce v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji.
Nachádza sa v geomorfologickom celku Pieniny, je súčasťou ochranného pásma Pieninského národného parku a bola vyhlásená v roku 1979. Predmetom ochrany je jaskyňa s dĺžkou s narušenou krasovou výzdobou, ako aj výskytom netopierov. Je to aj archeologické nálezisko, verejnosti nie je sprístupnená.
Kostol svätého Gála

Kostol svätého Gála môže byť:
na Slovensku:
v Česku:
Kostol svätého Martina

Kostol svätého Martina môže byť kostol v týchto obciach: