burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
William Steig

William Steig (* 14. november 1907, New York, New York – † 3. október 2003, Boston, Massachusetts) bol americký karikaturista, ilustrátor a spisovateľ literatúry pre deti.
Od roku 1930 vytvoril vyše 2600 kresieb a 117 ilustrácií na obálku pre časopis "The New Yorker". Vo veku 61 rokov začal písať obrázkové knihy pre deti. Medzi tie najvýznamnejšie patria "Sylvester and the Magic Pebble" (1969), "Abel's Island" (1976) a "Doctor De Soto" (1982). Dnes je známy najmä vďaka svojej obrázkovej knihe "Shrek!" (1990), ktorá sa stala predlohou pre rovnomenný animovaný film "Shrek" z roku 2001.
T99

T99 bola Belgická hudobná skupina známa predovšetkým so svojou skladbou "Anasthasia", ktorá sa v máji 1991 dostala na 14. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
T99 bol pôvodne Patrick De Meyer, ktorý pod týmto pseudonymom vydal tri sólové diela. Počul však, že Olivier Abbeloos pracoval na skladbe „Anasthasia“ a navrhol, aby ju vydali spoločne ako T99. 
Odvtedy T99 tvorili duo Patrick De Meyer a Oliver Abbeloos. Zažili krátky úspech so skladbou „Anasthasia“ a nasledujúcou skladbou „Nocturne“. Ich jediný album Children of Chaos obsahovalo sedemnásť skladieb, ktoré sa pohybovali od hardcorového techna po ambientné techno, spolu s umeleckým dielom hovoreným slovom. Ich zvuk bol nasamplovaný v skladbách od 2 Unlimited, Kylie Minogue a The Chemical Brothers. Skladba "Anasthasia" sa objavila v soundtracku pre film z roku 1999, Human Traffic. 
De Meyer neskôr pokračoval v písaní materiálu pre Technotronic a 2 Unlimited, zatiaľ čo Olivier Abbeloos založil vydavateľstvo Holographic.
V roku 2000 skupina vydala v Japonsku kompiláciu "."
The New Yorker

The New Yorker je americký časopis s týždennou periodicitou (resp. 47-krát do roka, teda s piatimi dvojtýždňovými číslami), ktorý vychádza nepretržite od 21. februára 1925.
Obsahuje novinárske články, komentáre, eseje, karikatúry, beletristické a satirické príspevky. Zameriava sa na kultúrny život v New Yorku, no získal si širokú čitateľskú základňu aj mimo tohto veľkomesta a aj za hranicami samotných USA. Je známy vysokou kvalitou svojho žurnalistického aj umeleckého obsahu, trefnými recenziami a typickou ilustrovanou obálkou. Svoje poviedky publikovali mnohí slávni spisovatelia ako Vladimir Nabokov, J. D. Salinger, Ernest Hemingway, Haruki Murakami, Stephen King a mnohí ďalší.
Od roku 2004 redakcia časopisu vyslovuje svoju podporu niektorému z kandidátov v amerických prezidentských voľbách. Zatiaľ tak podporila kandidátov Demokratickej strany Johna Kerryho (2004), Baracka Obamu (2008, 2012), Hillary Clintonovú (2016) a Joea Bidena (2020).
New Yorker

New Yorker (v preklade z  „Newyorčan“) môže byť:
Cyklus (chémia)

Ako kruh alebo cyklus sa v chémii označuje uzavretý reťazec atómov a väzieb, ktorý začína a končí na tom istom mieste (atóme). Ak je takýchto kruhov v molekule viac a susedia spolu (teda zdieľajú aspoň jednu väzbu), niekedy sa tieto kruhy označujú ako kruhový systém. Jednoduché kruhy majú rovnaký počet atómov a sigma väzieb, kruhové systémy majú viac väzieb než sigma atómov.
Molekula obsahujúca jeden alebo viac kruhov sa nazýva cyklická zlúčenina a molekula obsahujúca dva alebo viac kruhov (buď v rovnakom alebo v rôznych kruhových systémoch) sa nazýva polycyklická zlúčenina. Špeciálnymi prípadmi zlúčenín s dvoma kruhmi sú zlúčeniny, v ktorých tieto kruhy zdieľajú jeden (spiro zlúčeniny) alebo dva a viac atómov (bicyklické zlúčeniny). Molekuly, ktoré naopak neobsahujú žiadne kruhy, sa nazývajú acyklické zlúčeniny alebo zlúčeniny s otvoreným reťazcom.
Kruhy a kruhové systémy.
V bežnom používaní sa pojmy „kruh“ a „kruhový systém“ často zamieňajú, pričom príslušná definícia závisí od kontextu. Typicky „kruh“ označuje jednoduchý kruh, pokiaľ nie je uvedené inak. V niektorých prípadoch však tento termín popisuje časť polycyklického systému („kondenzovaný kruh“, „spiro kruh“) alebo celý kruhový systém (teda súbor kruhov, napr. „indolový kruh“). Podobne „kruhový systém“ typicky označuje polycyklický kruhový systém, s výnimkou výrazov ako „monocyklický kruhový systém“ alebo „pyridínový kruhový systém“. Aby sa obmedzila nejednoznačnosť, odporúčania IUPAC o anglickej organickej nomenklatúre sa vyhýbajú používaniu výrazu „kruh“ použitím fráz ako „monocyklický základ“ a „polycyklický kruhový systém“. V slovenčine „kruh“ zvyčajne skutočne označuje jednoduchý kruh, ako je uvedené vyššie.
Homocyklické a heterocyklické kruhy.
Homocyklus alebo homocyklický kruh je kruh, v ktorom sú všetky atómy rovnakého chemického prvku. Najčastejšie to bývajú atómy uhlíka a vtedy sa takýto kruh označuje ako karbocyklus alebo karbocyklický kruh. Niekedy sa tieto kruhy takisto nazývajú izocyklické. Dôležitou triedou karbocyklov sú alicyklické kruhy a ich dôležitou podtriedou sú cykloalkány.
Heterocyklus alebo heterocyklický kruh je kruh obsahujúci atómy aspoň dvoch rôznych prvkov. Jedným prvkom je typicky uhlík, avšak v prípade anorganických zlúčenín nemusí byť prítomný.
Väzby v kruhu.
Kruhy nemusia byť tvorené výhradne sigma väzbami, môžu obsahovať i násobné väzby. Tak je to napríklad u cykloalkénov, ktoré obsahujú kruh a v ňom jednu dvojitú väzbu. Takéto zlúčeniny sa označujú ako alicyklické zlúčeniny. Oproti nim sa v prípade aromatických kruhov sa stredajú jednoduché a dvojité väzby, čo znamená, že majú konjugovaný systém väzieb. Tým dochádza k delokalizácii elektrónov v kruhu.
Národný buditeľ

Národný buditeľ alebo historicky buditeľ je zaužívané pomenovanie príslušníka národnosti, ktorý u svojich súkmeňovcov v období formovania sa moderných (najmä utláčaných) národov rozvíjal národné povedomie. Historicky súvisí s rozmachom nacionalizmu v období po Veľkej francúzskej revolúcii, najmä v prvej polovici 19. storočia.
Slovenskí národní buditelia.
Počas formovania moderného slovenského národa rolu národných buditeľov postupne plnili predstavitelia bernolákovskej, kollárovsko-hamuljakovskej, štúrovskej generácie, generácie tzv. matičného obdobia a obdobia zvýšeného maďarizačného útlaku po rakúsko-uhorskom vyrovnaní (1867). Ich činnosť zahŕňala sféru politickú (napr. Žiadosti slovenského národa, Memorandum národa slovenského), kultúrno-umeleckú, vedecko-výskumnú (najmä jazykovednú a historickú), sociálnu (napr. boj proti alkoholizmu cez spolky striezlivosti) a počas slovenského povstania (18481849) aj vojenskú oblasť (dobrovoľnícke výpravy)
Vyvrcholením snahy národných buditeľov bolo vytvorenie spoločného štátu s kultúrne a etnicky blízkym českým národom v októbri 1918 (vznik Česko-Slovenska), v ktorom získali Slováci možnosť slobodného (kultúrneho, umeleckého a pod.) rozvoja aj podielu na politickom živote.
Symon Budny

Symon Budny (tiež Szymon Budny, * 30. roky 16. storočia – † 1593) bol teológ, zástanca reformácie a slovanskej vzájomnosti.
Študoval na Krakovskej akadémii. Pôsobil ako kazateľ na dvore poľsko-litovského kniežaťa Mikuláš Krištofa Radziwiłła v Klecku a neskôr v Łosku okolo roku 1572. Do poľštiny preložil Bibliu a vydal niekoľko teologických diel. Najskôr sa prikláňal ku kalvinizmu, neskôr prešiel na pozície antitrinitarizmu (pokračovatelia dávneho arianizmu), čo sa prejavuje aj v jeho spise "Opravdanije hrišnaho čelovika pred Bohom" (1562).
Národný inštitút pre vzdelávanie a mládež

Národný inštitút pre vzdelávanie a mládež (skrátene NIVAM) je príspevkovou organizáciou ministerstva školstva na Slovensku. 
Vznikol 1. júla 2022 spojením Metodicko-pedagogického centra, Slovenskej pedagogickej knižnice, Štátneho pedagogického ústavu, Iuventy (Slovenský inštitút mládeže) a Národného ústavu certifikovaných meraní vzdelávania.
Jeho generálnym riaditeľom je v roku 2022 prof. PaedDr. Ivan Pavlov, PhD. Má okolo 250 zamestnancov.
Sídli na Ševčenkovej 11 v Bratislave a v ďalším regionálnych pobočkách.
Alicyklická zlúčenina

Alicyklické zlúčeniny sú organické zlúčeniny, ktoré obsahujú jeden alebo viac kruhov, ktoré sa skladajú len z uhlíkových atómov a sú nasýtené alebo nenasýtené, ale nie aromatické. Spolu s aromatickými uhľovodíkmi patria medzi cyklické uhľovodíky. Alicyklické zlúčeniny môžu mať jeden alebo viac alifatických bočných reťazcov.
Nobelovu cenu za chémiu v roku 1910 dostal Otto Wallach za jeho prácu týkajúcu sa alicyklických zlúčenín. Reakcie, v ktorých sa uzatvára kruh a vznikajú alicyklické zlúčeniny, popisujú Baldwinove pravidlá.
Delenie.
Alicyklické zlúčeniny majú jeden alebo viac kruhov a môžu mať jednoduché alebo násobné väzby, podľa čoho ich možno deliť na rôzne skupiny. 
Podľa počtu kruhov.
Medzi najjednoduchšie alicyklické zlúčeniny patria monocyklické cykloalkány (cykloalkány s jedným kruhom): cyklopropán, cyklobután, cyklopentán a tak ďalej. Medzi polycyklické alicyklické zlúčeniny, ktoré majú aspoň dva kruhy, patrí napríklad kubán. Podkategóriou polycklických zlúčenín sú bicylické zlúčeniny (s dvomi kruhmi), medzi ktoré patrí napríklad dekalín alebo bicykloundekán. 
Spirocyklické zlúčeniny majú dva kruhy, ktoré sú spojené cez jeden uhlíkový atóm. Okrem toho môžu obsahovať ďalšie kruhy.
Podľa prítomných väzieb.
Ak zlúčenina obsahuje len jednoduché väzby, patrí medzi cykloalkány. 
Cykloalkény majú kruh a obsahujú aspoň jednu dvojitú väzbu. Medzi cykloalkény s jednou dvojitou väzbou patria napríklad cyklopropén, cyklobutén, cyklopentén a ďalšie. Umiestnenie dvojitej väzby v cykloalkénoch popisuje Bredtovo pravidlo. 
V prípade, že alicyklická zlúčenina obsahuje trojitä väzbu, nazýva sa cykloalkín. Medzi tie patrí napríklad cyklooktín"."
Rímske kasárne (Chisaria)

Rímske kasárne (), alebo Kasárenské budovy (), prípadne Kasárenský komplex () mesta Diocletianopolis sú ruiny rímskeho kasárenského komplexu, ktoré sa nachádzajú v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Dejiny.
Kasárenský komplex bol postavený v priebehu druhej polovice 4. storočia, pri o niečo skôr postavených hradbách. V 5. storočí boli kasárne poškodené Hunmi, boli však opravené a obnovené. Vojenská posádka Diocletianopolu následne existovala a zdržiavala sa v priestoroch kasárenského komplexu pravdepodobne až do prelomu 6. a 7. storočia.
V období raného stredoveku, teda v priebehu 8. a 9. storočia, sa na území bývalého Diocletianopolu usadili slovanskí osadníci, ktorí budovy bývalých rímskych kasární začali využívať ako obytné budovy.
Charakteristika.
Kasárenský komplex Diocletianopolu sa rozprestieral z vnútornej časti po celej dĺžke južných a časti východných hradieb antického mesta.
Ide o sústavu stavieb, ktorú tvoria obdĺžnikové budovy rovnobežné s pevnostnou stenou. Jednotlivé kasárenské budovy od seba boli oddelené širokými koridormi, ktorými sa vstupovalo aj do pevnostných veží. Väčšina z budov sa nachádzala v tesnej blízkosti vnútornej steny hradieb, niektoré budovy boli s hradbami aj priamo konštrukčne spojené. Budovy pozostávajú z dvoch typov priestorov, skladových a obytných, ​​vzhľadom na hrúbku ich deliacich stien a mohutné klenby možno usúdiť, že budovy boli dvojpodlažné.
Komplex obývala vojenská posádka v počte približne 600 mužov.
Bazilika č.1.
V západnej časti kasárenského komplexu sa nachádza jedna z chisarských ranokresťanských bazilíkBazilika č. 1. Pri jej výstavbe boli využité časti kasárenských budov. Predpokladá sa, že bola postavená, aby slúžila vojakom ubytovaným v kasárenskom komplexe.
Dostupnosť.
Exponované a prístupné sú časti kasárenského komplexu, ktoré sa nachádzajú západne od hlavnej južnej brány Diocletianopolu.
Nebeská cirkev Kristova

Nebeská cirkev Kristova (angl. "Celestial Church of Christ" ) bola založená 29. septembra 1947 Josephom Oshoffaom v Benine. Oshoffa mal Božské zjavenie, po ktorom sa cítil povolaný na uzdravovanie, oživovanie mŕtvych, modlitbu a na založenie nového kresťanského spoločenstva. Volal sa reverendom, prorokom, pastorom a zakladateľom Nebeskej cirkvi Kristovej, ktorá bola v roku 1965 uznaná a schválená ako oficiálna.
Charakteristika.
Nebeská cirkev Kristova sa vymedzila proti synkretizmu kresťanstva a vodunu a prísne svojim stúpencom zakazuje účasť na akejkoľvek forme modlárstva, fetišizmu, obradoch či rituáloch spätých s vodunom. Oshoffa tvrdil, že je povolaný na misiu v boji proti Satanovi, vodunským zasvätencom a ostatným silám zla. Nebeská cirkev Kristova kladie dôraz na štúdium Biblie, pričom používa Bibliu kráľa Jakuba – anglický preklad Písma pre anglikánsku cirkev z roku 1611. Cirkev vydáva odporúčania a zákazy v oblasti viery (monoteizmus vylučujúci africké kulty, vyzúvanie topánok pri bohoslužbe i modlitbe, oddeľovanie mužov a žien pri bohoslužbe...), stravovanie (zákaz konzumácie bravčového mäsa a alkoholu) alebo odpočinku (zákaz tabaku a ďalšie). V súčasnosti (2022) sa k Nebeskej cirkvi Kristovej v Benine hlási viac ako 500 000 ľudí a cirkev má svojich stúpencov aj v ďalších krajinách nielen v Afrike. Podľa afrikanistu a teológa O. Havelky sa veriaci k bohoslužbe schádza v bielych odevoch na rozdiel od ostatných kresťanských cirkví v Benine. Bohoslužby Nebeskej cirkvi sa podľa Havelku často konajú vo verejnom priestore, kdekoľvek je dostatok miesta, napr. na pláži alebo v parku. Verejná liturgia má misijný charakter.
Gregória

Gregória () je vrch v Kozích chrbtoch. Leží nad Šuňavou, približne západne od Svitu. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Važecký chrbát. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Šuňava a Štrba. Najbližším sídlom je severovýchodne ležiaca obec Šuňava, severne leží Štrba, severozápadne Važec a Východná, západne osada Čierny Váh, juhovýchodne Liptovská Teplička a východne Vikartovce. Vrcholom vedie hranica ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Gregória je súčasťou hrebeňa, ktorý, hoci na západe prerušený trojicou údolí, pokračuje juhovýchodným smerom k vrchu Krahulec (). Masív vymedzuje na severozápade údolie Šuňavského potoka, juhozápade a juhu Čiernovážska dolina a juhovýchode Dolina k mlynu. Západným smerom sa nachádza Konská hlava (), Brada (), Koreňový grúň () a Závrch (), južným Zadný grúň (), Soľanka (), Doštianka () a Zlomené (), východným Jedlinská (), Krahulec () a Čierna () a severným Vtáčnik (), Pastierske (), no tiež tatranský Kriváň () a Vysoká (). Masív patrí do povodia Váhu; severnú časť odvodňuje Šuňavský potok, juhozápadnú Čierny Váh a juhovýchodnú jeho menší bezmenný prítok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Západne od vrcholu stojí telekomunikačný vysielač.
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Západné a Vysoké Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no juhovýchodným úbočím vedie žlto značený chodník zo Šuňavy do Čiernovážskej doliny. Hrebeňom vedie lesná cesta k blízkemu vysielaču, ktorá výrazne uľahčuje dostupnosť Gregórie.
Konopáč obyčajný

Konopáč obyčajný () je trvalá bylina z rodu konopáč ("Eupatorium") z čeľade astrovité ("Asteraceae"). Je zástupcom u nás divorastúcich druhov z podčeľade astrovaté ("Asteroideae"). Využíva sa pri liečbe chrípky. 
Opis.
Konopáč obyčajný je trvalá, páperistá bylina s priamou byľou, ktorá je 30 až vysoká, nerozkonárená a husto listnatá. Listy má protistojné, krátko stopkaté, dlaňovito 3 až 5 segmentové, segmenty sú obrátene kopijovité až vajcovité, na báze zúžené, hrubo pílkovité, dlho končisté. 
Súkvetia sú drobné, 4 až 6 kveté, 5 –  dlhé a 3 –  v priemere, v bohatej vrcholikovej metline. Zákrov je úzko valcovitý, 2 –  v priemere, 2 – 3 radový, listene sú podlhovasté, vonkajšie omnoho kratšie ako vnútorné, všetky sú blanito obrúbené, často purpurové, lôžko úboru je plievkaté. Kvety sú obojpohlavné, koruna je špinavoružová až červená, zriedka biela, blizna je dlhá a biela. Nažky sú veľké, čierne, svetlo bradavičnaté, bez zobáčika, chocholec je z jednoduchých štetiniek. Kvitne od júla do septembra. 
U druhu konopáč obyčajný sa akceptujú dva poddruhy. U nás sa vyskytuje len konopáč obyčajný pravý ("Eupatorium cannabinum subsp. cannabium"). Ďalším je "Eupatorium cannabinum subsp. corsicum", ktorého pôvodným domovom, ako už jeho meno hovorí, je Korzika. 
Rozšírenie.
Konopáč obyčajný je európsky druh, na severe jeho areál zasahuje do južnej Škandinávie a Škótska, na juhu až do Stredozemia, ostrovčekovito taktiež v severozápadnej Afrike, severnom Iráne až po južný Ural. Bol zavlečený aj do Severnej Ameriky a Austrálie. 
Ekológia.
Konopáč obyčajný obsadzuje vlhké a lužné lesy, rúbaniská a brehy potokov. Vyhovujú mu vlhké, priepustné, výživné, neutrálne i zásadité, kamenito hlinité pôdy, v nížinnom až podhorskom vegetačnom stupni. Vyskytuje sa roztrúsene na území celého Slovenska. 
Význam a využitie.
Konopáč obyčajný je považovaný za liečivu rastlinu, obzvlášť v homeopatii. Extrakty získané z jeho vonkajších častí a experimentálne overované v laboratórnych podmienkach, vykazovali protizápalové účinky.
Hrozby a choroby.
Žltobiele húsenice motýľa druhu "Adaina microdactyla" vytvárajú v hlavnej alebo bočných stonkách (v blízkosti uzla alebo v pazuchách kvetných stopiek) 10 až dlhé tunely. Na stonkách potom vznikajú vretenovité alebo valcovité opuchy. Horná časť stonky následne zakrpatieva a často má nápadné sfarbenie. Larva sa v tuneli aj zakuklí a hibernuje.
Roztoč "Aceria eupatorii" parazituje na listoch. Všetky infikované časti sú nápadne biele a plstnaté. Mladé listy sú zvrásnené a veľmi husto chlpaté, okraje sú čiastočne zvinuté dovnútra. 
Z polokrídlovcov druh "Planchonia arabidis" vytvára na tenkých stonkách a stopkách listov (prevažne pri zemi) hálky, v dôsledku čoho sú tieto opuchnuté a zdeformované. Ďalší druh "Philaenus spumarius" parazituje na listoch, jeho pôsobením sa listy stáčajú a tmavnú. Zelená larva žije v kvapke peny.
Dva druhy malých (1,5 až dlhých) vošiek z čeľade "Aphididae", "Brachycaudus helichrysi" a "Aphis frangulae frangulae", sa živia listovými šťavami hostiteľa. Napadnuté listy sa postupne stáčajú a chradnú.
Gerard van der Aa

Gerard van der Aa (* ? – † 16. október 1600, Haag) bol nizozemský politik.
Bol signatárom dohody nižšej šľachty habsburského Nizozemska z 5. apríl 1566 (t. j. ). Vyznamenal sa v odboji proti španielskemu kráľovi Filipovi II. (1571). Mal dvoch synov, Adolfa a Filipa, ktorý bol dôverníkom Viliama I. Oranžského.
Petrus Vanderanus van der Aa

Petrus Vanderanus van der Aa (* 1530, Leuven – † 1594, Luxemburg) bol nizozemský právnik a univerzitný profesor.
V roku 1562 sa stal profesorom práva, v roku 1565 prisediacim vysokej rady brabantskej, v roku 1574 predsedom vysokého súdneho dvora v Luxemburgu. Jeho najvýznamnejšie dielo je "Commentarius de privilegiis creditorum" (Antverpy 1560).
Politik (noviny)

Politik („Politika“) bol nemecky písaný český denník, ktorý vychádza v Prahe od 14. októbra 1862 do 30. septembra 1907. Založila ho skupina českých politikov a nakladateľov (František Ladislav Rieger, Jan Stanislav Skrejšovský, Eduard Grégr, František Šimáček a ďalší) s cieľom propagovať české národné záujmy medzi Nemcami a cudzincami.
V 60. rokoch 19. storočia boli jeho redaktori niekoľkokrát obžalovaní a odsúdení pre zverejnené články. V druhej polovici 70. rokov 19. storočia čelil denník vnútorným sporom a finančným ťažkostiam pre dlhy a následný bankrot šéfredaktora a majiteľa Jana Stanislava Skrejšovského. Na prelome rokov 1882 – 1883 založila redakcia českú prílohu "Česká politika" a čoskoro potom aj samostatný denník "Národní politika" s rovnakým politickým programom. "Politik" prestal vychádzať roku 1907, nadviazal naň denník "Union".
Chrám svätej Trojice (rumunský, Sofia)

Chrám svätej Trojice () je chrám Rumunskej pravoslávnej cirkvi zo začiatku 20. storočia ležiaci v centrálnej časti mesta Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku. Chrám má pridelený štatút kultúrnej pamiatky.
Iné názvy.
Chrám je známy aj ako Rumunský chrám svätej Trojice (), alebo Rumunský legačný chrám svätej Trojice ().
Lokalita.
Chrám leží v centrálnej časti Sofie v rajóne "Văzraždane" () v štvrti "Starite Pazarišta" () na ulici "Kňaz Boris I" () č. 152.
Dejiny.
Chrám bol postavený pre potreby arumunskej komunity, ktorá sa usídlila v Sofii v polovice 19. storočia. Bol postavený na základe iniciatívy členov komunity. Finančným príspevkom na výstavbu chrámu prispelo aj Rumunské kráľovstvo. 
Chrám bol postavený v rokoch 19011908. Vysvätenie chrámu prebehlo v roku 1923. V priebehu roku 1945 bol interiér chrámu vymaľovaný freskami. Do roku 1948 pri chráme pôsobilo Rumunský kultúrny inštitút s lýceom, ktorý sídlil v susednej budove. V roku 1978 bol chrámu pridelený štatút kultúrnej pamiatky.
Chrám je aj v súčasnosti duchovným, ako aj kultúrno-vzdelávacím centrom sofijskej arumunskej komunity nepretržite žijúcej v meste od polovice 19. storočia. Chrám je funkčným chrámom Rumunskej pravoslávnej cirkvi a je spravovaný rumunským patriarchátom so sídlom v Bukurešti. 
Charakteristika.
Chrám bol postavený na základe projektu rakúskeho architekta Friedricha Grünangera, ktorý je aj autorom budovy neďalekej sofijskej synagógy.
Architektonicky je budova spojením neorománskych a neobyzantských prvkov. Fasáda chrámu je však bohato architektonicky dekorovaná v štýle rumunských chrámov z obdobia 17.18. storočiaštýl Brâncoveanu. Z dôvodu veľmi tesného susedstva okolitých budov, fasády chrámy nemajú možnosť výraznejšie vyniknúť vo vzhľade ulice.
Budova je trojloďová s centrálne umiestnenou kupolou a dvomi kostolnými vežami. V západnej časti sa nachádza exonartex. Vo východnej časti je budova zakončená jednou oltárnou apsidou.
Interiér.
Interiérová výzdoba chrámu je veľmi bohatá. Ikonostas v chráme je bohato zdobený a vyrezávaný z dreva. Steny v interiéri chrámu sú pokryté freskami, ktoré boli zhotovené v roku 1945 a sú dielom rumunských maliarov z bukureštskej akadémie umení. Títo istí umelci zhotovili aj sklenené ozdobné vitráže a mozaiky, ako aj veľkú časť ikon. Celá interiérová výzdoba bola zhotovená v neobyzantskom štýle. 
Pamiatková ochrana.
Chrám svätej Trojice má pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu. Ako dôvod ochrany je uvedená architektonicko-staviteľská ako aj umelecká hodnota budovy. Štatút udelenia kultúrnej pamiatky bol deklarovaný v roku 1976 a je budove chrámu pridelený od roku 1978.
Erich Procházka

Erich „Boboš“ Procházka (* 27. november 1961, Nové Zámky, Česko-Slovensko) je slovenský, hlavne bluesový, štúdiový hudobník, všeobecne uznávaný hráč na ústnu harmoniku, spevák, moderátor a textár.
Životopis.
Erich „Boboš“ Procházka sa naučil hrať na fúkaciu harmoniku ako samouk. Žánrovo je zameraný hlavne na blues. Ako bluesman sa etabloval už od začiatkov svojej hudobnej kariéry. 
V roku 1983 založil v Šamoríne skupinu Samaria Blues Band. V roku 1985, spolu s Jurajom Turtevom (gitara) a Miroslavom Staníkom (slide gitara), založili kapelu Bluesweiser. V roku 1988 hral u Jozefa Barinu v kapele Rockforte. V rokoch 1990 až 1991 pôsobil v skupine Exit, v ktorej spolu s ním účinkovali Miro Dvorský (gitara, basová gitara, spev), Jiří Vana (gitara) a Oto Berežný (bicie). V roku 1991 spolu s Jiřím Vanom a Otom Berežným založili skupinu Electric Blues Band, s ktorou boli v roku 1997 predkapelou vystúpenia Johna Mayalla &amp; the Bluesbreakers v Bratislave. 
V roku 1999 Erich Procházka založil svoj sólový projekt Boboš &amp; The Frozen Dozen, v ktorom s ním spolupracoval Milan Konfráter (spev, elektrická gitara), Dušan Strapec (basová gitara) a Oto Berežný (bicie nástroje). Od roku 1999 je Erich Procházka taktiež aj členom zoskupenia Jána Liteckého Švedu, Víťazný traktor, s ktorým účinkovali na viacerých koncertných akciách, usporiadsných bluesovou hudobnou scénou.
V roku 2006 v Bratislave založili Erich Procházka, Igor Sabo (bicie) a Štefan Lengyel (gitara) kapelu Sitra Achra. Hrávali spolu pondelkové bluesové koncerty v Starom meste. Neskôr sa trio rozšírilo na sexteto, keď sa k nemu pripojil Martin Zajko (gitara), Martin Gašpar (basová gitara) a Martin Wittgruber (klávesy). Toto zoskupenie vydalo tri oficiálne hudobné albumy Okrem toho Erich Procházka spolupracuje s bluesovým gitaristom, Marekom Wolfom, s ktorým nahral štyri albumy.
Erich „Boboš“ Procházka už viac desaťročí účinkuje na podujatiach usporiadaných hudobníkmi z rôznych krajín. Tieto akcie sa konajú hlavne na Slovensku, v Česku a v Poľsku. Ako uznávaný hráč na fúkaciu harmoniku Erich Procházka spolupracoval pri štúdiovej produkcii viac ako stovky hudobne štýlovo pestrých projektov t.j. nielen bluesových hudobnikov, ale aj v žánroch ako je rock, pop, šansón, džez, či heavy metal.
Kombinovaná malónová a metylmalónová acidúria

Kombinovaná malónová a metylmalónová acidúria (anglicky: "Combined malonic and methylmalonic aciduria", CMAMMA), nazývaná aj kombinovaná malónová a metylmalónová acidémia, je dedičné metabolické ochorenie charakterizované zvýšenou hladinou kyseliny malónovej a kyseliny metylmalónovej. Niektorí vedci predpokladajú, že CMAMMA by mohla byť jednou z najčastejších foriem metylmalónovej acidémie a možno aj jednou z najčastejších vrodených chýb metabolizmu. Vzhľadom na to, že je zriedkavo diagnostikovaná, veľmi často zostáva neodhalenou.
Symptómy a príznaky.
Klinické fenotypy CMAMMA sú veľmi heterogénne a pohybujú sa od asymptomatických, miernych až po závažné príznaky. Základná patofyziológia zatiaľ nie je objasnená. V literatúre sa uvádzajú nasledujúce príznaky:
Ak sa prvé príznaky objavia v detstve, ide skôr o prechodné metabolické poruchy, zatiaľ čo u dospelých sú to zvyčajne neurologické príznaky. 
Príčiny.
CMAMMA možno podľa príčinnej súvislosti rozdeliť na dve samostatné dedičné poruchy: jednou je nedostatok mitochondriálneho enzýmu acyl-CoA syntetázy, člena rodiny 3, kódovaného génom ACSF3 (OMIM#614265); druhou poruchou je nedostatok malonyl-CoA dekarboxylázy kódovanej génom MLYCD (OMIM#248360). 
Diagnóza.
Vzhľadom na široké spektrum klinických príznakov a nedostatočný záchyt programami novorodeneckého skríningu sa CMAMMA považuje za nedostatočne rozpoznané ochorenie.
Novorodenecké skríningové programy.
Keďže CMAMMA spôsobená ACSF3 nemá za následok hromadenie metylmalonyl-CoA, malonyl-CoA alebo propionyl-CoA, ani sa nepozorujú abnormality v acylkarnitínovom profile, CMAMMA sa nezisťuje z krvi v štandardných novorodeneckých skríningových programoch.
Osobitným prípadom je provincia Quebec, ktorá okrem krvného testu vyšetruje aj moč 21. deň po narodení v rámci Quebeckého novorodeneckého skríningového programu krvi a moču. Vďaka tomu je provincia Quebec zaujímavá pre výskum CMAMMA, pretože predstavuje jedinú kohortu pacientov na svete bez výberového skreslenia. 
Pomer kyseliny malónovej ku kyseline metylmalónovej.
Výpočtom pomeru kyseliny malónovej ku kyseline metylmalónovej v plazme možno CMAMMA jasne odlíšiť od klasickej metylmalónovej acidémie. Platí to pre pacientov reagujúcich aj nereagujúcich na vitamín B12 pri metylmalónovej acidémii. Použitie hodnôt kyseliny malónovej a metylmalónovej z moču nie je vhodné na výpočet tohto pomeru. 
Pri CMAMMA spôsobenej ACSF3 hladina kyseliny metylmalónovej prevyšuje hladinu kyseliny malónovej. Naopak, pri CMAMMA spôsobenej nedostatkom malonyl-CoA dekarboxylázy je to naopak. 
Genetické testovanie.
CMAMMA možno diagnostikovať analýzou génov ACSF3 a MLYCD. Rozšírený skríning nosičstva v priebehu liečby neplodnosti môže tiež identifikovať nositeľov mutácií v géne ACSF3.
Menekrates (syn Menekrata)

Menekrates () bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.
Menekrates syn Menekrata, zrejme z ostrova Rodos, bol jedným zo sochárov, ktorí pracovali na Veľkom Diovom oltári v Pergamone (postavený bol v rokoch 180 – 160 pred Kr. za vlády pergamského kráľa Eumena II., podstavec je ozdobený monumentálnymi vlysmi so sochárskou výzdobou, znázorňujúcou Gigantomachiu - boj Gigantov s bohmi). Jeho meno (fragmentárne) a meno jeho spolupracovníka Dionysiada objavili medzi signatúrami sochárov Gigantomachie na Diovom oltári v Pergamone.
 "Hranaté zátvorky v starogréckom texte dopĺňajú medzery (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené."
Nápis (aj podľa typu písma) datujú do 2. stor. pred Kr.
Ausonius vo svojom diele "Mosella", napísanom v roku 371, (citoval rímskeho historika Varra) zaradil Menekrata z Rodosu medzi sedem najväčších architektov staroveku. Či už je to pravda alebo nie, zdá sa, že štýl veľkého vlysu Diovho oltára našiel svoj domov na Rodose a existuje veľká pravdepodobnosť, že pri jeho zhotovení zohrali dôležitú úlohu rodoskí sochári.
Dionysiades

Dionysiades () môže byť:
Asjút (guvernorát)

Asjút je jedným zo starovekých egyptských guvernorátov. Hlavným mestom je Asjút. Patrí do regiónu Stredný horný Egypt, ktorý zahŕňa gubernie Asjút a Al-Wádí al-Džadíd. Je tiež považovaný za obchodné hlavné mesto Horného Egypta.
Na východe hraničí s guvernorátom Al-Bahr al-Ahmar (Červené more), na západe s guvernorátom Al-Wádí al-Džadíd, na severe guvernorátom Al-Minjá a guvernorátom Sawhádž na juhu.
Assiut leží medzi dvoma horami, preto sa vyznačuje veľmi horúcim a suchým podnebím. Guvernorát je známy produkciou bavlny, pšenice, kukurice, fava fazule, citrusov, granátového jablka, manga, hrozna a banánov.
Guvernorát hosťuje veľké priemyselné odvetvia na výrobu hnojiv, liečiv, cementu a benzínu.
Ginnifer Goodwinová

Ginnifer Goodwinová (; * 22. máj 1978, Memphis, Tennessee, USA) je americká herečka, známa z televízneho seriálu "Kde bolo, tam bolo" (2011 - 2018). 
Detstvo a mladosť.
Goodwinová sa narodila v meste Memphis, v štáte Tennessee. Jej matka, je bývalá učiteľka, ktorá tiež pracovala pre FedEx. Jej otec, predtým vlastnil a prevádzkoval nahrávacie štúdio. Goodwinová si zmenila pravopis svojho mena z „Jennifer“ na „Ginnifer“, aby lepšie rozlíšila jej meno a pomohla pri výslovnosti jej mena v jej regionálnom dialekte. Má mladšiu sestru, Melissu Goodwin.
Goodwinovej matka, je židovského pôvodu, preto aj ona samotná vyrastala v tejto komunite. Ako dieťa navštevovala tábor Henryho S. Jacobsa, letný tábor pre reformné židovské deti v meste Utica, v štáte Mississippi. Bola pokrstená a mala službu Bat micva.
Kariéra.
Goodwinová mala zo začiatku menšiu úlohy v televíznych seriáloch, ako napríklad "Zákon a poriadok". V roku 2003 získala výraznejšiu úlohu vo filme "Úsmev Mony Lízy" a o rok neskôr, si zahrala po boku Kate Bosworth, v romantickej komédii "Rande s celebritou". 
V roku 2009 si zahrala po boku Justina Longa, Jennifer Connelly a Jennifer Aniston v romantickej komédii, "Nie je z teba až tak paf". 
Od roku 2011 do roku 2018 hrala Goodwinová hlavnú úlohu vo fantasy dramatickom seriáli "Kde bolo, tam bolo". Hrala rozprávkovú hrdinku Snehulienku, tak aj jej skutočný náprotivok, učiteľku Mary Margaret Blanchardovú. Goodwinová, spoločne s jej manželom, Joshom Dallasom, opustili natáčanie televízneho seriálu na konci šiestej sezóny, aby sa s rodinou presťahovali späť do Los Angeles. Obaja sa vrátili do televízneho seriálu na konci siedmej sezóny.
Spoločne s Robom Loweom, stvárnila manželský pár Kennedyovcov, v dráme, "Vražda prezidenta Kennedyho" z roku 2013"."
V roku 2016 dabovala hlavnú postavu, Judy Hoppsovú v animovanom filme, "Zootopia". Aktívne sa venuje aj dabingu. V rokoch 2019 a 2021 účinkovala v televíznom seriály "Why Women Kill", ktorý získal pozitívne recenzie. 
V januári 2022, mal premiéru televízny seriál Pivoting, kde hrá po boku Maggie Q a Elizy Coupe. 
Súkromný život.
Goodwinová chodila s hercom Joeym Kernom. Zasnúbili sa v decembri 2010 a svoj vzťah ukončili v máji 2011. Násladne, začala Goodwinová chodiť s jej hereckým kolegom z z televízneho seriálu "Kde bolo, tam bolo", Joshom Dallasom. Vzali sa 12. apríla 2014 v Kalifornii a majú dvoch synov, ktorí sa narodili v máji 2014 a júni 2016.
Allan Böhm

MUDr. Allan Böhm, MSc., PhD., MBA, FESC, FJCS (* 13. jún 1988, Bratislava) je slovenský kardiológ a vedec. Venuje sa najmä trombózam, arytmiám, akútnej kardiológii, genomike, digitálnej medicíne a umelej inteligencii.
Vyštudoval 3. lekársku fakultu Karlovej univerzity v Prahe. MBA mu bolo udelené na Business Institut v Prahe a PhD. na Slovenskej zdravotníckej univerzite v Bratislave. V roku 2023 úspešne ukončil štúdium na Oxfordskej univerzite, kde získal MSc. titul v odbore Klinický výskum. 
V rokoch 2015 - 2023 pôsobil ako kardiológ na Oddelení akútnej kardiológie Národného ústavu srdcových a cievnych chorôb v Bratislave. 
V roku 2015 založil Premedix Academy, neziskovú výskumnú organizáciu, ktorá vedie medzinárodné vzdelávaciea výskumné projekty v biomedicíne.
V roku 2018 sa aktívne podieľal na založení Európskej komisie pre digitálnu medicínu, kde sa stretol so zárodkami tzv. precíznej medicíny vo svete.
V roku 2020 bol zvolený do predsedníctva Európskej kardiologickej spoločnosti ako prvý Slovák a zároveň sa stal historicky najmladším (31-ročným) členom tejto kardiologickej spoločnosti.
V roku 2021 založil jednu z prvých kliník precíznej medicíny v Európe – Premedix Clinic v Bratislave, kde pôsobí ako kardiológ.
Aktuálne tiež vyučuje na III. internej klinike Lekárskej fakulty Univerzity Komenského. 
V roku 2022 založil start-up Seerlinq zameraný na analýzu fotopletyzmografickej krivky pomocou strojového učenia, ktorého cieľom je personalizácia liečby a diagnostiky kardiovaskulárnych ochorení.
Krahulec (vrch v Kozích chrbtoch)

Krahulec () je vrch v Kozích chrbtoch. Leží nad Šuňavou, približne juhozápadne od Svitu. Na južnom úbočí pramení rieka Hornád.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Kozích chrbtov, v geomorfologickom podcelku Važecký chrbát. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Šuňava. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca obec Šuňava a Štrba a východne situované Vikartovce, južne sa nachádza Liptovská Teplička. Vrchol leží v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Krahulec je okrajovo súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Gregórie () na Kozí kameň (). Je uzlovým vrchom, kde sa stretáva hrebeň Kozích chrbtov s hrebeňom, smerujúcim cez Jedlinskú () a Úplaz () na Kráľovu hoľu (). Západným smerom leží Vtáčnik (), Gregória, Závrch () a Soľanka (), južným Doštianka () a Zlomené (), východným Jedlinská (), Kozí kameň () a Čierna () a severným Sviniarka (), Valtierov vrch (), Kolombiarok (), no tiež tatranský Kriváň (), Vysoká () či Gerlachovský štít (). Západnú a severnú časť odvodňujú prítoky Čierneho Váhu a povodí rieky Váh, južné svahy sú pramennou oblasťou Hornádu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Kozích chrbtov a blízkych Nízkych Tatier, no tiež Západné a Vysoké Tatry, nezriedka i Branisko.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami z okolitých obcí. Juhozápadným úpätím vedie Čiernovážskou dolinou cyklotrasa z osady Čierny Váh do Liptovskej Tepličky.
Richard Wagner (rozlišovacia stránka)

Richard Wagner môže byť:
Henry Silva

Henry Silva (* 23. september 1926, Brooklyn, New York, New York, USA† 14. september 2022, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec.
Silva bol plodný charakterový herec a pravidelne sa objavoval v žánrových filmoch, kde obvykle hral zločincov alebo gangstrov. Medzi jeho významné filmové role patrí napr. "Ocean's 11" (1960), "Mandžuský kandidát" (1962), "Johnny Cool" (1963), "Sharkyho stroj" (1981) alebo "Ghost Dog – Cesta samuraja" (1999).
Kukanie

Kukanie (kuknutie) môže byť:
Pozeranie

Pozeranie (dokonavý vid: pozretie) alebo dívanie (sa) (dokonavý vid: podívanie sa) alebo hľadenie môže byť:
Hľadenie môže byť aj usilovanie sa, pozri pod úsilie
Molly Shannonová

Molly Shannonová (; * 16. september 1964, Shaker Heights, Ohio, USA) je americká herečka a komička. Je známa z filmov ako "Superstar" (1999), "Láske na stope" (2001), "Dievča mojich snov" (2006), "Scary Movie 5" (2013), "My ostatní" (2016), "Matky na žúrke" (2017) a tiež je známa aj z televíznych seriálov ako napríklad "Will a Grace" (1998-2020), "Rozvod" (2016-2019) a "Biely lotos" (2021). Venuje sa aj aktívne dabingu, dabovala napríklad v animovanom televíznom seriály "Bobove burgery" (2011-2022).
Detstvo a mladosť.
Shannonová sa narodila v írsko-americkej katolíckej rodine. Jej matka, bola učiteľkou a jej otec, bol manažérom predaja. Keď mala Shannonová štyri roky, jej matka, mladšia sestra a bratranec zomreli pri autonehode, zatiaľ čo jej otec šoféroval pod vplyvom.
Navštevovala New York University, kde študovala drámu a v roku 1987 absolvovala Tisch School of the Arts na NYU.
Kariéra.
Jej prvú filmovú rolu získala v roku 1989, v hororovom remaku "Fantóm opery". V roku 1991 sa krátko objavila v druhej sérii "Twin Peaks" ako „šťastná pomocná dáma“. 
Vo februári 1995, bola obsadená do "Saturday Night Live", aby nahradila Janeane Garofalo po tom, čo Garofalová odišla, kvôli nezhodám v produkcii. Shannonová, bola stálou súčasťou "Saturday Night Live", do roku 2001. 
V roku 1998 hosťovala v televíznom seriály "Will a Grace", o rok neskôr, si zahrala vo filme "Superstar", ktorý bol založený, na jej najslávnejšej postave SNL, Mary Katherine Gallagher, nešikovnej študentke katolíckej školy, ktorá túži sa stať hudobnou superstar.
V roku 2002 hosťovala v televíznom seriály, "Sex v meste". V roku 2006 si zahrala vedľajšiu postavu vo filme Sofie Coppola, "Mária Antoinetta". O rok neskôr, si zahrala po boku Petra Sarsgaarda, vo filme "Život je pes". V rovnakom roku, mala menšiu úlohu v komédii "Božský Evan".
V roku 2013 sa objavila v troch epizódach televízneho seriálu, "Život je boj" a v rovnakom roku, sa tiež pripojila k animovanému televíznemu seriálu, "Bobove burgery", kde dabuje postavu Millie Frock. 
Po boku Sarah Jessicy Parker, si zahrala v televíznom seriály "Rozvod", z roku 2016. Shannonová získala v roku 2017 cenu Film Independent Spirit Award za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe, za jej herecký výkon v kritikmi uznávanej dráme "My ostatní". O rok neskôr, si tiež zahrala v oceňovanom filme, "Private Life". 
V roku 2022 Shannonová vydala knihu, s názvom "Hello, Molly!: A Memoir" (ISBN 9780063056251), v ktorej písala o tom, ako rodinná tragédia ovplyvnila jej kariéru.
Súkromný život.
V roku 2004 sa vydala za Fritza Chesnuta, s ktorým má dve deti.
Barbora Bezáková

Barbora Bezáková (* 5. september 1996, Malacky) je slovenská herečka, známa z televízneho seriálu "Druhá šanca", kde stvárňuje postavu lekárky - Lujzy Eliášovej.
Životopis.
Bezáková pochádza z Malaciek a počas štúdia pôsobila v miestnom Divadle na hambálku. Vyštudovala herectvo v Česku, na JAMU v Brne. Venuje sa najmä divadelnému herectvu, pôsobila v divadlách ako JAMU Brno, Národní divadlo Brno, Divadlo Feste, Divadlo U stolu a aktuálne pôsobí v Divadle F. X. Šaldy Liberec (Šaldovo divadlo). V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu úspešného televízneho seriálu "Druhá šanca", kde stvárňuje lekárku Lujzu Eliášovú. Žije a pôsobí v Česku.
Menekrates (syn Sópatra)

Menekrates () bol grécky sochár v 2. stor. pred Kr.
Menekrates syn Sópatra z Téb a jeho syn Sópatros, patrili medzi sochárov, ktorí v 2. polovici 2. stor. pred Kr. pôsobili v Delfách. Ich signatúry sú v nápise (druhý nápis zhora) na prednej strane podstavca zo sivého vápenca (skladajúceho sa z piatich fragmentov a z piatich ľahko datovateľných nápisov z rôznych čias), ktorý bol základňou pomníka s jazdeckou sochou, venovaného občanmi Delf prokonzulovi "M. M. Rufusovi" v roku 107 alebo 106 pred Kr.
 
"Hranaté zátvorky v starogréckom texte dopĺňajú medzery (lacunae) a označujú písmená, ktoré sú nečitateľné alebo úplne stratené."
Socha sa nezachovala. Podstavec s ich podpismi je umiestnený v Archeologickom múzeu v Delfách pod inv. číslom 1746. Objavili ho v roku 1894 a jeho nápis prvýkrát publikoval v roku 1896 francúzsky archeológ Paul Perdrizet.
Aminácia

Aminácia alebo aminačná reakcia je chemická reakcia, v ktorej sa do molekuly zabuduje amínová skupina. Je to dôležitý druh reakcie, pretože mnohé organické zlúčeniny obsahujú dusík. Dusíkaté zlúčeniny sú všadeprítomné v živých systémoch a vystupujú i v chemickom a farmaceutickom priemysle. Opačným procesom k aminácii je deaminácia.
Biochemické procesy.
Enzýmy, ktoré katalyzujú amináciu, sa nazývajú aminázy. Keďže enzýmy zvyčajne katalyzujú reakciu oboma smermi, niekedy sú známe ako deaminázy, ako je to napríklad v prípade guanínaminázy známej i ako guaníndeamináza. Aminácia prebieha niekoľkými spôsobmi, napríklad prostredníctvom reduktívnej aminácie alebo Mannichovej reakcie. Zdrojom dusíka je typicky amoniak alebo nejaký amín (často napr. glutamín či glutamát). Ak je zdrojom iná organická molekula, zvyčajne sa tento proces označuje ako transaminácia (prenos aminoskupiny z jednej molekuly na druhú).
Chemické procesy.
Mnohé chemické procesy rôznych látok vedú k aminácii.
Reduktívna aminácia.
Reduktívna aminácia je najbežnejším procesom tvorby C-N väzieb vo farmaceutickom priemysle. Týmto spôsobom vzniká aspoň štvrtina všetkých C-N väzieb vo farmaceutickom priemysle. V reduktívnej aminácii dochádza k reakcii karbonylu s amínom, čím vzniká heminaminál, ktorý sa redukuje jedným z niekoľkých spôsobov za vzniku koncového amínu.
Hydroaminácia.
Hydroaminácia je proces, v ktorom dochádza k štiepeniu N-H väzby a adícii na násobnú C-C väzbu za vzniku C-N a C-H väzieb. Produkcia "terc"-butylamínu prebieha priamou amináciou izobuténu:
Hydroaminácia môže byť katalyzovaná kovmi.
Aminácia alkoholov.
Mnohé alkylamíny vznikajú priemyselnou amináciou alkoholov pomocou amoniaku v prítomnosti pevných kyselín ako katalyzátorov.
Čičibabinova reakcia.
Heterocyklické zásady je možné aminovať použitím amidu sodného:
Táto reakcia s aoznačuje ako Čičibabinova reakcia.
Ritterova reakcia.
V Ritterovej reakcii vznikajú amíny reakciou alkénov s kyanovodíkom počas kyslej katalýzy. V procese vzniká kyselina mravčia. Na produkciu "terc"-butylamínu nie je vhodná, pretože pri nej vzniká príliš veľa odpadných produktov.
Elektrofilná aminácia.
V elektrofilnej aminácii vystupuje amín ako elektrofil a reaguje s inou organickou molekulou, ktorá vystupuje ako nukleofil. Organické látky bohaté na elektróny možno v tejto reakcii použiť ako nukleofily, vrátane karbaniónov a enolátov. Tieto reakcie možno kategorizovať ako adície alebo ako substitúcie. Bežne sa využívajú napríklad oxaziridíny, hydroxylamíny, oximy a iné látky s N–O väzbou. Rovnako tak možno využiť amidy kovov.
Ďalšie metódy.
Alfa-hydroxykyseliny možno premeniť na aminokyseliny pomocou Voigtovej aminácie použitím oxidu fosforečného ako katalyzátora. Takisto je to možné použitím vodného roztoku amoniaku, plynného vodíku a heterogénneho katalyzátoru obsahujúceho ruténium.
Greg Nicotero

Gregory „Greg“ Nicotero (* 15. marec 1963, Pittsburgh, Pensylvánia, USA) je americký maskér, televízny producent a režisér. Jeho prvou veľkou rolou filmového maskéra bol film "Deň mŕtvych" (1985). V roku 1988 založil spolu s Robertom Kurtzmanom a Howardom Bergerom maskérske štúdio KNB EFX Group, ktoré spolupracovalo na viac ako 400 filmových a televíznych projektoch.
Greg Nicotero pracoval ako maskér na filmoch "" (1994), "Vreskot" (1996), "Zelená míľa" (1999), "Kill Bill 1 a 2" (2003, 2004), "Hostel" (2005), "Casino Royale" (2006), "Nehanební bastardi" (2009), "Divoký Django" (2012) a "Osem hrozných" (2015).
Nicotero je aktuálne jedným z výkonných producentov seriálu "Walking Dead", kde má na starosti aj masky zombie a zrežíroval aj mnoho častí seriálu.
Hryzec vodný

Hryzec vodný ("Arvicola amphibius", staršie "Arvicola terrestris") je druh cicavca z čeľade chrčkovité. Žije v Palearktíde od Britských ostrovov na západe po rieku Lena na východe. Výskyt na Slovensku bol doložený na 69,8 % územia.
Rozšírenie na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 301 (69,8 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 51, 11,8 %) v nadmorských výškach 95 (Bodrog) – (Furkotská dolina vo Vysokých Tatrách).
Branty

Branty je prírodná rezervácia ev. č. 913 neďaleko obce Malá Losenice v okrese Žďár nad Sázavou v nadmorskej výške 606 – 632 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR – Správa CHKO Žďárské vrchy.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú mokraďové lúky s výskytom rastu vstavačovitých.
Help! (album)

Help! je piatym albumom britskej rockovej skupiny The Beatles, ktorý bol vydaný 6. augusta 1965 hudobným vydavateľstvom Parlophone. Album je zároveň aj soundtrackom k rovnomennému filmu z roku 1965.
V roku 2012 sa tento album dostal na 331. miesto rebríčka 500 najlepších albumov všetkých čias časopisu Rolling Stone.
Zoznam skladieb.
Autormi skladieb sú Lennon/McCartney, okrem uvedených výnimiek.
Carrie Fisherová

Carrie Frances Fisherová (* 21. október 1956, Beverly Hills, Kalifornia, USA† 27. december 2016, Los Angeles) bola americká scenáristka, producentka a herečka známa predovšetkým svojou úlohou princeznej Leii v pôvodnej trilógii "Star Wars". Carrie sa do "Star Wars" vrátila v roku 2015, do v poradí už tretej trilógie, dejovo nadväzujúcej na tú pôvodnú. Ďalej sa objavila napríklad vo filme "Ženy", kde stvárnila postavu Bailey Smith.
Mladosť.
Narodila sa do umeleckej rodiny. Jej matkou je známa herečka, speváčka a tanečníčka Debbie Reynoldsová, otcom herec a zabávač Eddie Fisher, syn prisťahovalcov z Ruska. Otec sa od rodiny odsťahoval keď mala tri roky, kvôli vzťahu s herečkou Elizabeth Taylor.
Kariéra.
Vo svojom prvom filme s názvom "Šampón" si zahrala postavu menom Lorna Karpf. Hneď druhý film v jej kariére boli "Star Wars". Do hlavných úloh v tomto filme George Lucas obsadil vedľa Carrie ďalších rovnako neznámych hercov ako Mark Hamill (Luke Skywalker) alebo Harrison Ford (Han Solo). Natáčanie filmu sprevádzal rad komplikácií. Či už väčšie, napr. počas natáčania v púšti prišli teploty okolo 40°C, alebo menšie, napr. Carrie mala podľa režiséra George Lucasa na svoju úlohu až príliš veľké prsia. Po veľkom úspechu "Star Wars" prišlo pokračovanie v podobe druhého dielu, ', a tretieho dielu, '. Rovnako ako Mark Hamill nedokázala svoj talent zúročiť, a preto bude vždy známa ako Leia. Možno aj preto sa v deväťdesiatych rokoch začala venovať písaniu. V roku 2015 sa vrátila pred kameru v pokračovaní "Star Wars", po boku Marka Hamilla a Harrisona Forda.
Osobný život.
V roku 1983 sa vydala za Paula Simona. Ich manželstvo dlho nevydržalo. Jej osobné problémy ju dohnali až k závislosti na alkohole a drogách. Svoje pocity z tohto obdobia opísala v knihe "Postcards from the Edge". Po rozvode so Simonom mala vážny vzťah s Bryanom Lourdom, s ktorým má jedinú dcéru Billie Lourdovú. Ten ju však opustil, pretože zistil, že je bisexuál a vymenil ju preto za Bruce Bozziho.
23. decembra 2016 ju postihol srdcový infarkt asi 15 minút pred pristátím letu z Londýna do Los Angeles. O tri dni neskôr, 27. decembra o 8.55 v nemocnici na následky infarktu zomrela.
Ryšavka tmavopása

Ryšavka tmavopása alebo ryšavka roľná ("Apodemus agrarius") je malý hlodavec z čeľade myšovité. Nesúvisle obýva palearktickú a orientálnu oblasť. Na Slovensku bol výskyt doložený na 40,6 % územia. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov ryšavka tmavopása patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celkové stavy sú stabilné.
Rozšírenie a početnosť.
Ryšavka tmavopása obýva východnú a strednú Európu. Severný okraj rozšírenia zasahuje do južného Fínska, severovýchodného Nemecka až po juh Dánska. Na západe prebieha hranica rozšírenia cez východné, severné a západné Česko, Rakúsko a severovýchodné Taliansko na Balkánsky polostrov. V strednej Európe sa stále rozširuje. Východný areál rozšírenia prebieha cez Moldavsko, Ukrajinu a európsku časť Ruska.
Rozšírenie na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 175 (40,6 % rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach 97 – , väčšinou však do Súvisle obýva východné a severné Slovensko. Z Maďarska sa šíri na Podunajsko, vyskytuje sa na Žitnom ostrove.
Help

Help môže byť:
Stuttgart (loď)

Loď Stuttgart je jedným z plavidiel, ktoré prevádzkuje Dopravný podnik mesta Brna (DPMB) v rámci lodnej dopravy na Brnenskej priehrade. Ide o jednu z piatich sesterských lodí, ktoré pre obnovu flotily DPMB postavila firma Ješko CZ (Jaroslav Jiráň) v Hlavečníku. "Stuttgart" bol spustený na hladinu Brnenskej priehrady v roku 2012 pod evidenčným číslom DPMB 4826.
Technické údaje.
Loď má tieto technické údaje:
Loď stála 15,5 milióna českých korún.