burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jokoate-džima

Jokoate-džima je menší, dlhý ostrov, nachádzajúci sa v japonskom súostroví Rjúkju. Ostrov je tvorený dvoma menšími stratovulkánmi – "Higašimine" na východnej a "Nišimine" na západnej strane. V petrologickom zložení obidvoch vulkánov prevládajú andezity.
Novšie výskumy preukazujú, že ostrov je len jedným z postkalderových kužeľov, sústredených okolo kaldery, nachádzajúcej sa v priestore medzi ostrovmi Jokoate-džima, Kannone-džima a podmorským chrbátom Jokoate-šo. Jediná aktivita bola zaznamenaná na konci periódy Edo v roku 1835 ± 30 rokov.
Sakai (Osaka)

Sakai () je mesto v prefektúre Osaka v Japonsku. 
Od stredoveku je tu jeden z najvýznamnejších morských prístavov v Japonsku, dnes je to mesto určené vládnym nariadením. Má rozlohu 149,99 km² a žije tu 833 414 obyvateľov (2007).
Niigata

Niigata () je hlavné mesto rovnomennej prefektúry na ostrove Honšú v Japonsku.
Počas obnovy Meidži sa Niigata stala slobodným prístavom a dnes je najväčším japonským mestom na pobreží Japonského mora. Dve a pol hodiny plavby od mesta leží známy ostrov Sado. Niigata patrila medzi štyri mestá, spoločne s Hirošimou, Kokurou a Nagasaki, ktoré boli vybrané za cieľ jadrového útoku na sklonku druhej svetovej vojny.
Moderné mesto Niigata bolo založené 1. apríla 1889, dnes má rozlohu 726,09 km² a žije tu 812 705 obyvateľov (2007).
Mestom pretekajú rieky Šinano a Agano.
Hamamacu

Hamamacu () je mesto na západe prefektúry Šizuoka v Japonsku a najväčšie mesto tejto prefektúry. 1. júla 2005 bolo zlúčené s 11 susednými mestami a stalo sa mestom určeným vládnym nariadením 1. apríla 2007.
Má rozlohu 1511,17 km² a žije tu 808 182 obyvateľov (2007).
Akuseki-džima

Akuseki-džima alebo Akusekidžima je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v japonskom súostroví Rjúkjú. Ostrov je vysoký , ďalších cca. sa nachádza pod hladinou mora. Vačšinu pobrežia tvoria skalné útesy.
Vulkán sa nachádza v centrálnej časti starších "somma-vulkánov" ("Biro-jama" a "Naka-date") a je tvorený prevažne andezitmi a dacitmi. V historickej dobe nebola zaznamenaná žiadna erupcia, jediný dôkaz o mladej stavbe vulkánu poskytujú datovania lávových prúdov a tefrových vrstiev.
Rjúkju

Rjúkju (slovenský normovaný názov) alebo Rjúkjú ( alebo 南西諸島 "Nansei-šotó", ostrovy Nansei, doslova „juhozápadné ostrovy“) je reťaz asi 60 japonských ostrovov na západe Tichého oceánu pri východnej hranici Východočínskeho mora. Tiahnu sa juhozápadne od ostrova Kjúšu k ostrovu Taiwan. Najväčší ostrov je ostrov Okinava. Na ostrovoch sa hovorí rjúkjuštinou (rjúkjuskými jazykmi), považovanou za nárečie japončiny alebo za samostatný jazyk/zoskupenie jazykov.
V japončine pojem Rjúkjú-šotó často neoznačuje celé súostrovie, ale len tú jeho časť, ktorá administratívne spadá pod prefektúru Okinawa. Opakom tohto pojmu je potom pojem súostrovie Sacunan (Sacunan-šotó), pretože tieto ostrovy patria do prefektúry Kagošima. Najjužnejší ostrov súostrovia Sacunan je ostrov Joron. V najužšom zmysle v japončine Rjúkjú označuje len súostrovie Okinava.
Ostrovy majú subtropické podnebie s teplými zimami a horúcimi letami. Zrážky sú veľmi veľké a sú ovplyvnené obdobiami dažďov a tajfúnmi.
Calais

Calais (vyslovuj [kale]) je mesto v severnom Francúzsku. Nachádza sa v departemente Pas-de-Calais, ktorého je podprefektúrou, v regióne Hauts-de-France.
Počet obyvateľov tohto mesta bol v roku 2009 bol 74 336. Počet obyvateľov celého mestského územia ("aire urbaine") bol v roku 1999 125 584 obyvateľov.
Calais obmýva Lamanšský prieliv, je tu jeho najužšie miesto (je tu iba široké), pod ním Eurotunel a je to najbližšie miesto od Anglicka. Biele útesy skál v anglickom Doveri je za jasného dňa vidno aj z Calais.
Stará časť mesta, vlastné Calais (alebo Calais-Sever) je postavená na umelo vytvorenom ostrove, ktorý obkolesujú kanály a prístavy. Novšia časť mesta, St-Pierre, leží na juhu a juhovýchode. 
Otvorenie Eurotunelu s prevádzkou vlakov TGV Eurostar 14. novembra 1994 prinieslo mestu značné obchodné oživenie.
Je tam aj známy tábor nelegálnych migrantov.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
1. symfónia (Čajkovskij)

Symfónia č. 1 g-mol, op. 13 je dielo ruského skladateľa Piotra Iľjiča Čajkovského.
Symfónia nazvaná „Zimné sny“ má vyslovene programové ladenie. Obsahová náplň a nálada symfónie svedčí o skladateľovej úzkej spojitosti s rodnou zemou a o jej vplyvoch na jeho vnútorné stavy. Vyplýva to z názvu prvých častí, ktorým dal názvy „Sny pútnika“ a „Pochmúrna
hmlistá krajina“. Ostatné časti už slovnými prirovnaniami bližšie neoznačuje. Tretia časť, scherzo, prináša po prvý raz v jeho tvorbe tak preferovaný valčík. Poslednou časťou vychádza z intimity subjektívneho lyrizmu do prostredia más - opäť prevláda radostná
nálada, prízvukovaná nápevom pripomínajúcim ruskú ľudovú pieseň. Finále sa opiera o dve rozvíjané a pretvárané ruské tanečné melódie. Podobne ako v iných skladbách tohto obdobia – napriek určitým osobnostným črtám – hudba tejto symfónie nie je ešte slohovo vyhranená.
Symfónia má štyri vety:
Zloženie orchestra: 2 flauty, 2 hoboje, 2 klarinety, 2 fagoty, 4 lesné rohy, 2 trúbky, 3 trombóny, tuba, tympany, činely, veľký bubon, sláčikové nástroje (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Priemerná dĺžka symfónie je 46 minút.
Karlovec

Karlovec (, , ) je mesto v Chorvátsku a sídlo rovnomennej župy. 
Nachádza sa juhozápadne () od Záhrebu pri dôležitej diaľnici A1, má rozlohu a žije tu 55 981 obyvateľov (2011).
2. symfónia (Čajkovskij)

Symfónia č. 2 c-mol, Op. 17 je dielo ruského skladateľa Piotra Iľjiča Čajkovského.
Pomenovanie druhej symfónie c-mol, op. 17, nazývanej „Maloruská“ súvisí s tematickou aplikáciou maloruskej, ukrajinskej ľudovej hudby. Čajkovskij ju napísal v lete 1872 u svojej sestry v ukrajinskom mestečku Kamionke pri Kyjeve. Odtiaľ tá hojnosť ruských, ale najmä
ukrajinských melódií – objavujú sa v introdukcii (Andante sostenuto) pripomínajúcej úvody k trom posledným symfóniám a využívajúcej melódiu piesne Vniz po matuške, po Volge, v rytmickej 2. časti (Andante marciale quasi moderato), kde ako druhá, lyrická téma vystupuje ruská ľudová melódia; v Scherze (3.časť) s triom založeným na žartovnej ukrajinskej pesničke i vo veselom Finále, ktorého osou je rôzne obmieňaná ukrajinská pesnička Žeriav. 1. časť (Allegro vivo) sa vcelku opiera o autorove vlastné témy, ktoré však majú ľudový charakter. Druhú symfóniu Čajkovskij od základu prepracoval v rokoch 1879-80.
Symfónia má štyri vety:
Zloženie orchestra: 2 flauty, 2 hoboje, 2 klarinety, 2 fagoty, 4 lesné rohy, 2 trúbky, 3 trombóny, tuba, tympany, činely, veľký bubon, tam-tam, sláčikové nástroje (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Priemerná dĺžka symfónie je 35 minút.
Kansai

Kansai () alebo Kinki (近畿地方 – Kinki-čihó) je japonský región, ktorý sa rozkladá na juhu centrálnej časti ostrova Honšú.
Do regiónu Kansai patria prefektúry Nara, Wakajama, Mie, Kjóto, Osaka, Hjógo a Šiga. Región Kansai je často porovnávaný a stavaný do kontrastu s regiónom Kantó, ktorý leží smerom na východ a tvorí ho mesto Tokio a okolie.
3. symfónia (Čajkovskij)

Symfónia č. 3 D-dur, Op. 29 je dielo ruského skladateľa Piotra Iľjiča Čajkovského.
Tretia symfónia D-dur, op.29 bola skomponovaná v r. 1875. Je to 5. časťová skladba a má skôr suitový ako symfonický ráz. Rozhodujú o tom výrazné tanečné prvky, dominujúce tak v dvojtémovom Allegre (1. časť), ako aj vo Valčíku, ktorý tvorí 2.časť, a v „polonézovom“
Finále. Symfonickejšie poňatie má melancholické Andante (3. časť) a temperamentné Scherzo (4. časť.)
Symfónia má päť viet:
Zloženie orchestra: 2 flauty, 2 hoboje, 2 klarinety, 2 fagoty, 4 lesné rohy, 2 trúbky, 3 trombóny, tuba, tympany, sláčikové nástroje (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Priemerná dĺžka symfónie je 46 minút.
Slovinské národné hokejové mužstvo

Slovinské národné hokejové mužstvo patrí medzi reprezentačné hokejové mužstvá majstrovstiev sveta. Do A-kategórie sa vrátili v roku 2007, po tom čo v apríli 2007 vyhrali skupinu B I. divízie. Súčasným hlavným trénerom je Matjaž Kopitar.
Slávni hráči.
Medzi najznámejších slovinských reprezentantov patrí Anže Kopitar (*24. august 1987, Jesenice, Slovinsko), ktorý v súčasnosti hrá na poste stredného útočníka v americkom klube Los Angeles Kings v NHL.
Historické výsledky.
Zimné olympijské hry:
Majstrovstvá sveta:
Saitama

Saitama (埼玉, さいたま - Saitama) môže byť:
Burrard Inlet

Burrard Inlet je relatívne plytký pobrežný fjord na juhozápade kanadskej provincie Britská Kolumbia. Vznikol počas poslednej ľadovej doby. Oddeľuje mesto Vancouver a polostrov Burrard od úbočia pohoria North Shore, mesta North Vancouver a okresov West Vancouver a North Vancouver.
Dejiny.
Po tisícky rokov na jeho brehoch sídlili indiánski obyvatelia z kmeňa Squamish a Tsleil-Waututh. Prvým európanom, ktorý túto oblasť 19. júna 1792 preskúmal bol španielsky kapitán Dionisio Alcalá-Galiano, ktorý fjord pomenoval "Canal de Floridablanca". O niekoľko dní neskôr bol fjord opäť pomenovaný anglickým kapitánom Georgeom Vancouverom po jeho priateľovi Sirovi Harrym Burrardovi.
Geografia.
Fjord smeruje takmer priamo na východ od úžiny Strait of Georgia do mesta Port Moody. Na väčšine jeho brehu je urbanizovaný. Približne v dvoch tretinách jeho dĺžky smerom na východ sa nachádza ďalší, oveľa strmejší glaciálny fjord, nazvaný Indian Arm. Smeruje na sever od fjordu Burrard Inlet, leží medzi mestami Belcarra a Deep Cove v okrese North Vancouver, od ktorých sa tiahne severne do hornatej divočiny. 
Fjord Burrard Inlet je od Point Atkinson a Point Grey na západe po Port Moody na východe dlhý 25 km, fjord Indian Arm sa tiahne 20 km smerom na sever. Medzi mestá, ležiace na pobreží fjordu patrí Vancouver, North Vancouver, Burnaby a Port Moody. Ponad fjord Burrard Inlet sa klenú tri mosty, Lions Gate Bridge (postavený v 30. rokoch), Ironworkers Memorial Second Narrows Crossing (1960) a železničný most Second Narrows Bridge (1969). Medzi jeho brehmi premáva kompa SeaBus. Najväčšiu šírku (3 km) dosahuje v oblasti medzi poslednými dvomi mostami.
Port of Vancouver.
Prístav Port of Vancouver je pred oceánom chránený pokojnými vodami fjordu Burrard Inlet. Je to hlavný prístav vo Vancouveri. Nákladné lode, ktoré čakajú na naloženie a vyloženie svojho tovaru kotvia často v zátoke English Bay, ktorá leží smerom na juh od ústia fjordu a je od neho oddelená centrom – downtownom Vancouveru a Stanley Parkom, ktorý spolu s centrom mesta leží na malom polostrove.
V hlavnom fjorde ostalo pár oblastí zalesnených tak ako pred stáročiami, no strmé svahy fjordu Indian Arm znemožňujú akúkoľvek výstavbu, napriek blízkosti tak veľkého mesta.
Airbus A300

Airbus A300 je dopravné lietadlo vyrábané spoločnosťou Airbus od roku 1969 do roku 2007. Je určené na krátke a stredné vzdialenosti. Prototyp Airbus A300B vzlietol v roku 1972. Bol vybavený dvoma dvojprúdovými motormi P&amp;W JT9D-59 (Pratt &amp; Whitney) alebo GE CF6-50C (General Electric). Šírka trupu je 5,64 m a rozpätie krídel 44,84 m. Dĺžka a kapacita je rôzna u jednotlivých typov. Kapacita sa kolíše od 225 cestujúcich (A300B1) k 345 cestujúcim (A300-600). V marci 2006 Airbus informoval, že ukončí výrobu A300 do júla 2007.
Hirošima

Hirošima môže byť:
Župa (Chorvátsko)

Župa ("županija") je najväčšia administratívna jednotka v Chorvátsku.
Každá župa má svoj vlastný snem ("županijska skupština"), ktorý je volený na štvorročné obdobie. Župný snem volí vládu župy (župana ako hlavu exekutívy a max. 12 podžupanov), schvaľuje ročný rozpočet, rozhoduje o majetku župy a podobne.
Mesto Záhreb (21) vďaka svojej dôležitosti je oddelené od svojej župy a má vlastnú samosprávu.
Chorvátske župy.
Chorvátsko sa (popri meste Záhreb) delí na týchto 20 žúp:
Patrick Süskind

Patrick Süskind (* 26. marec 1949, Ambach, Nemecko) je nemecký spisovateľ a scenárista. Je najstarším synom novinára Wilhelma Emanuela Süskinda, ktorý sa v Nemecku stal známym ako autor esejí o jazyku pod názvom "Aus dem Wörterbuch des Unmenschen" ("Zo slovníka barbara").
Životopis.
Absolvoval konzervatórium (hra na klavír) a v rokoch 1968-1974 študoval stredovekú a súčasnú históriu a literatúru v Mníchove a v Aix-en-Provence. Už počas štúdií písal krátke prózy a divadelné hry. Vo svojich dielach sa vyhýbal otvorenosti tak, ako to len bolo možné. Neskôr pracoval ako televízny scenárista.
Napísal divadelnú hru "Kontrabas", ktorá mala premiéru v Mníchove v roku 1981. 
Román "Parfum. Príbeh vraha" (Das Parfum, Die Geschichte eines Mörders) vyšiel v roku 1985 v Zurichu. Süskind v tomto románe vytvoril postavu Jeana-Baptistu Grenouilla, ktorý dostal do vienka výnimočný talent, prostredníctvom ktorého mu je umožnené obzvlášť jemne pociťovať a rozoznávať až do jemných detailov pachy a vône. Vďaka tomuto talentu sa stáva posadnutý svojím diabolským plánom vyrobiť nezvyčajný parfum, kvôli ktorému sa stáva vrahom.
Dielo je sugestívnym opisom rôznych pachov a vôní – počnúc pachmi parížskych ulíc v 18. storočí, cez pachy a vône jedla, ľudí, končiac arómou parfumov.
Sakai

Sakai môže byť:
Sami Kapanen

Sami Kapanen (* 14. jún 1973, Vantaa, Fínsko) je bývalý fínsky hokejový útočník.
Jeho pôsobenie vo Fínsku je späté s klubom KalPa, ktorého je od roku 2003 väčšinovým vlastníkom. Pochádza z hokejovej rodiny, jeho otec Hannu je fínskym olympijským hokejovým reprezentantom a jeho mladší brat je tiež bývalý brankár Kimmo Kapanen. Odohral 12 sezón v NHL a je považovaný za jedného z najrýchlejších hokejistov vôbec.
Klubová kariéra.
Sami Kapanen bol draftovaný v roku 1995. Vybral si ho klub Hartford Whalers z 87. miesta. Počas jeho prvej sezóny v roku 1995-96 odohral za Hartford 35 zápasov. Po sezóne 1996-97 sa klub Whalers premiestnil do Raleigh a zmenil názov na Carolina Hurricanes. Kapanen za Hurricanes odohral necelých 6 sezón, počas ktorých sa mu 5-krát podarilo prekonať hranicu 20 gólov.
Prestup do Philadelphie.
7. februára 2003 ho vymenili do Philadeplhie Flyers, kde putoval spoločne s Ryanom Bastom za českého útočníka Pavla Brendla a Bruna St. Jacquesa. Počas prvej sezóny odohral za Flyers 28 zápasov, v ktorých si pripísal 13 bodov. Flyers sa v roku 2004 darilo, klub sa dostal až do Finále konferencie play-off, kde ale podľahol neskoršiemu víťazovi Tampe Bay Lighting. Počas nasledujúcej sezóny bol v NHL lockout, počas ktorého Kapanen hral za klub KalPa v druhej fínskej lige.
V roku 2007 získal Gene Hart Award. Vo februári 2007 predĺžil zmluvu s Flyers na ďalšie 2 sezóny. Nosil číslo 24 a bol asistentom kapitána. Po slabej sezóne v drese Flyers prestúpil do tímu najvyššej fínskej SM ligy Kalpa.
V nasledujúcej sezóne dosiahol s tímom tretie miesto. Kapanen bol tiež vybraný do all star tímu SM ligy a vyhral aj cenu Raima Kilpiöa. Kapanen odohral vo svojej poslednej sezóne v drese KalPa 28 zápasov, v ktorých dosiahol 22 kanadských bodov a opäť ho vybrali do all star tímu ligy. V roku 2014 ohlásil ukončenie svojej aktívnej hráčskej kariéry.
Reprezentácia.
 
 
 
 
 
Kapanen reprezentuje Fínsko už od juniorských kategórií. Reprezentoval Fínsko na Majstrovstvách Európy juniorov v roku 1991 a na Majstrovstvách sveta juniorov v rokoch 1992 a 1993. 
Olympijské hry a Majstrovstvá sveta.
Nastúpil za Fínsko na Zimných olympijských hrách v rokoch 1994, 1998 a 2002. V rokoch 1994 a 1998 získalo Fínsko bronzové medaily. Zimné olympijské hry v roku 2002 v Salt Lake City boli zatiaľ posledným významným podujatím, na ktorom Kapanen reprezentoval Fínsko. V štyroch zápasoch strelil Kapanen 1 gól a pripísal si aj 2 prihrávky.
Kapanen reprezentoval Fínsko na nasledujúcich Majstrovstvách sveta:
Optimalizácia pre vyhľadávače

Optimalizácia pre vyhľadávače alebo SEO (z ) je súbor techník na zlepšenie návštevnosti webstránky z organických (neplatených) výsledkov vyhľadávania v internetových vyhľadávačoch. SEO zahŕňa analýzu kľúčových slov, linkbuilding, linkbaiting, social media marketing, virálny marketing, on-line PR v kombinácii so sémantickým kódovaním webu.
SEO sa klasifikuje na techniky, ktoré vyhľadávače odporúčajú na vylepšenie svojej pozície (tzv. White hat SEO) a techniky, ktoré zakazujú (Black hat SEO). Vyhľadávače sa snažia Black hat SEO zamedzovať postupnými úpravami svojho algoritmu i manuálnymi penalizáciami webov.
Vyhľadávače radia výsledky vyhľadávania podľa dôležitosti, tú určujú váhy rôznych faktorov. Tieto faktory dokážeme rozdeliť na on page a off page faktory podľa toho, či je ich hodnota ovplyvnená priamo na danej webstránke alebo je ovplyvnená mimo nej. Výber dôležitých on-page a off-page faktorov:
On-page faktory:
Off-page faktory:
SEO audit.
SEO audit je proces analýzy webu, ktorý zisťuje ako web spĺňa SEO štandardy - technické, využitie kľúčových slov v obsahu, rýchlosť a používateľský zážitok a ďalšie. 
Audit nie je žiadnym spôsobom štandardizovaný - jednotliví poskytovatelia SEO zvyčajne tvoria vlastné audity na základe svojich poznatkov a skúseností.
Výstupom je zvyčajne správa pre zadávateľa, ktorý obsahuje zoznam zistení spolu s navrhovaným spôsobom ich nápravy.
Analýza kľúčových slov.
Analýza kľúčových slov je dokument obsahujúci detailné informácie o vyhľadávaných frázach používateľov spojených s biznisom klienta, pre ktorého je analýza spracovávaná. Tieto fráze sú zároveň rozšírené o ďalšie metriky (hľadanosť, konkurenčnosť, CPC) a roztriedené do rôznych kategórií. 
Etická a neetická optimalizácia.
Niektoré metódy optimalizácie vyhľadávače penalizujú znižovaním pozície webovej stránky vo výsledkoch, pretože ich považujú za neetické, ako spamdexovanie, alebo techniky nazývané čierny klobúk (z ). Napríklad použijú biely text na bielom pozadí, za účelom zvýšenia pozície vo vyhľadávaní. 
Etická optimalizácia zahŕňa použitie techník, ktoré neodporujú pravidlám vyhľadávačov ako napr. Google.
Diaľnica A2 (Rakúsko)

Diaľnica A2 (, doslovne "Južná diaľnica") je 377,330 km dlhá rakúska diaľnica spájajúca Viedeň s Grazom, Klagenfurtom a Villachom. Končí sa na hraničnom prechode s Talianskom Maglern-Coccau neďaleko obce Arnoldstein. Diaľnica prechádza spolkovými krajinami Burgenland, Dolné Rakúsko, Viedeň, Štajersko a Korutánsko. Na talianskej strane na ňu nadväzuje diaľnica A23, nazývaná aj "Alpsko-jadranská diaľnica". 
Na úseku medzi Viedňou a Grazom je súčasťou európskej cesty 59. Na výjazde "Ilz/Fürstenfeld", asi 40 kilometrov od Grazu sa na A2 pripája E66. Tá sa odpája na križovatke "Villach", no smerom do Talianska ju nahrádza E55.
História.
Na trase súčasnej A2 boli za hitlerovskej éry po anšluse Rakúska naplánované ríšske diaľnice 88 a 83. K realizácii týchto projektov nedošlo z dôvodu vypuknutia druhej svetovej vojny. Po vojne sa výstavba sústredila predovšetkým na diaľnicu A1, ale v 60. rokoch sa postupne rozbehli stavebné práce aj na A2. Prvý úsek južne od Viedne začali stavať 6. mája 1959 a sprevádzkovali ho o tri roky neskôr, 26. mája 1962. Výstavba sa neskôr presunula do zložitého alpského terénu a bolo potrebné preraziť až 20 tunelov v celkovej dĺžke vyše 18 kilometrov, čo je takmer 5 percent z celkovej dĺžky diaľnice. Posledný úsek medzi mestami Völkermarkt a Klagenfurt otvorili 26. novembra 1999. Stavebné práce však pokračovali ďalej na dostavbe druhých tubusov niektorých dlhých tunelov. Definitívne boli ukončené až v decembri 2007.
Diaľničné privádzače.
Na A2 sa nachádzajú dva diaľničné privádzače, Graz Ost a Klagenfurt West.
Diaľnica A2Z.
A2Z je oficiálny názov diaľničného privádzača z Grazu na A2. Pôvodne bol plánovaný ako rýchlostná cesta S39.
Ball Arena

Ball Arena (kedysi známa ako Pepsi Center) je športová aréna v Denveri v Colorade. Je to domáci štadión hokejového klubu NHL Colorado Avalanche, basketbalového klubu NBA Denver Nuggets, lakrosového klubu NLL Colorado Mammoth a futbalového klubu Colorado Crush. V čase, keď túto arénu nevyužívajú športové kluby, je dejiskom hudobných koncertov a iných vystúpení.
Pulitzerova cena

Pulitzerova cena je prestížne americké žurnalistické a umelecké ocenenie. Jej zakladateľom bol americký novinár maďarského pôvodu Joseph Pulitzer. Cena sa udeľuje od roku 1917 a v súčasnosti obsahuje 21 kategórií.
Cena za beletriu je udeľovaná americkým autorom a ocenené dielo by sa malo prevažne zaoberať životom v USA.
Luton

Luton je mesto a jednostupňový celok v Anglicku (a formálne aj okres typu borough). Nachádza sa tu letisko London Luton, futbalový klub Luton Town FC a univerzita: University of Bedfordshire.
Koku

Koku (石) je japonská jednotka objemu, ktorá zodpovedá desiatim kubickým šaku. Približne 3,6 koku zodpovedá jednému kubickému metru.
Koku pôvodne definovalo množstvo ryže, historicky potom toto množstvo predstavuje dostatočnú zásobu potravy pre jedného človeka na jeden rok. (Jeden masu znamená dostatok ryže k nasýteniu jedného človeka na jeden deň). V roku 1891 bola jednotka definovaná tak, že 1 koku sa rovnalo približne 180,39 litrom alebo tiež 5 bušelom (40 imperiálnym alebo 48 americkým galónom).
V priebehu obdobia Edo bolo každé kniežatstvo (léno, han) charakterizované svojím výnosom (úrodou ryže) v koku. Najmenšia veľkosť bola 10 000 koku, ale 22 najväčších panstiev presahovalo 200 000 koku. Pozemkový majetok priamo vlastnený šógunmi Tokugawa predstavoval 6 480 000 koku a zodpovedal jednej štvrtine celkovej japonskej poľnohospodárskej produkcii.
Pomocou koku sa tiež meral výtlak (veľkosť) lodí, teda podľa toho koľko ryže uviazli. Najväčšie lode dokázali prepraviť cez 1 000 koku, ale v priebehu izolácie Japonska (Sakoku) bola zakázaná stavba lodí väčších ako 500 koku.
V priebehu obdobia Meidži boli tradičné japonské jednotky vytlačené metrickým systémom. Jediné odvetvie, kde koku zostalo zachované, je japonský drevospracujúci priemysel.
Galón

Galón ("gallon", skratka gal) je názov anglo-americkej jednotky objemu. Z historických dôvodov sa pod rovnakým názvom používajú rôzne objemy:
Barel

Barel je názov niekoľkých rôznych jednotiek objemu. Názov vznikol z anglického slova "barrel", ktoré znamená "sud" (okrem iného). Najčastejšie sa používajú nasledujúce:
Peñón de Vélez de la Gomera

Peñón de Vélez de la Gomera (geografická poloha 35° 10' s. g. š., 4° 18' v. g. d.) leží juhovýchodne od Ceuty. Pôvodne bol ostrovom (plocha ), v súčasnosti je 85 metrov dlhým piesočným násypom spojený s marockou pevninou. Ostrov bol dobytý Španielskom v roku 1508. Pod permanentnou kontrolou Španielska je od roku 1564 a je riadený z Melilly. V súčasnosti tu má základňu vojenská hliadka španielskej armády so 60 členmi. Podobne ako na iných ostrovoch, ani tu nežije civilné obyvateľstvo.
Kantó (región)

Kantó () je geografická oblasť a región Japonska, ktorá sa rozprestiera na východe centrálnej časti ostrova Honšú. Tvorí ho sedem prefektúr, a to Čiba, Gunma, Ibaraki, Kanagawa, Točigi, Tokio a Saitama.
Šikoku (rozlišovacia stránka)

Šikoku môže byť:
Jokohama (rozlišovacia stránka)

Jokohama môže byť:
Kjóto

Kjóto môže byť:
A2

A2 môže byť:
Dav (rozlišovacia stránka)

Dav je veľká skupina anonymných osôb, pozri dav.
DAV môže byť:
DaV môže byť:
Džanakpur

Džanakpur môže byť:
Seti

Seti môže byť:
SETI môže byť:
Sagarmáthá

Sagarmáthá (vyslov: [sagarmat(h)a]; iné prepisy: Sagarmátha alebo Sagarmatha) môže byť:
Sagarmatha môže byť aj názov filmu, pozri Sagarmatha (film).
Nárájaní

Nárájaní môže byť:
Lumbini

Lumbini môže byť:
Koší

Koší môže byť:
Karnali

Karnali je nepresný zápis názvov:
Gandakí

Gandakí alebo Gandak môže byť:
Gandakí môže byť aj sídlo v Afganistane, pozri Gandakí (Afganistan)
Bheri

Bheri môže byť:
Bherí

Bherí môže byť:
Bagmati

Bagmati môže byť nepresný zápis:
Kostol svätého Michala archanjela (Modrová)

Kostol svätého Michala archanjela je rímskokatolícky kostol v centrálnej časti obce Modrová.
Patrí medzi najstaršie v regióne. Jeho starobylosť potvrdzuje i patrocínium (zasvätenie) siahajúce do 10.13. storočia azda i do doby veľkomoravskej. Písomná správa z 18. storočia uvádza latinský nápis na priečelí kostolnej veže: „"Turris fortissima nomen Domini per gentem Romanam erecta anno Domini MCLVII mense Nov. XVIII".“ (Silná veža postavená v mene Pána ľudom rímskym v roku Pána 1157 mesiaca novembra 18.)
Vežu kostola a azda aj ďalšie jeho časti postavili prisťahovalci z Talianska, ktorí sami seba nazývali tradične "Rimania". Starobylosť kostola potvrdzuje aj architektonický vzhľad veže i niektorých častí kostola s jasnými pozostatkami románskej architektúry. Do roku 1928 stála za kostolom prastará kamenná kostnica.
Kostol je postavený na východo-západnej osi. Zaujímavý je aj pôdorys. Presbytérium stojí na štvorcových základoch a je zaklenutý valenou klenbou. Maličkú sakristiu zo severnej strany spojuje so svätyňou plochý gotický portál ďatelinového typu. Sakristia má jedno románske a jedno gotické štíhle okienko široké iba 1015 cm. Na východnom múre svätyne je zamurované gotické okno, druhé, neslohové uzavreté polkruhom je na južnom múre. Triumfálny oblúk je jednoduchého profilu zaklenutý polkruhom. Strop lode pôvodne klenutý s bohatými maľbami je po poslednej úprave plochý. V lodi je badateľná prestavba, slepé arkády v severnom a južnom múre zväčšili šírku kostola. V západnej časti lode je drevená empora. K južnej zadnej arkáde bola koncom 17. a začiatkom 18. storočia pristavená štvorcová kaplnka. Veža kostola má zdvihnutú podstrešnú rímsu s cibuľovitou strechou. Nesie prvky ranobarokovej prestavby. Súčasťou kostola bola veľmi stará románska krstiteľnica vytesaná z kameňa, uložená v okresnom múzeu.
Middlesbrough FC

Middlesbrough Football Club je anglický futbalový klub hrajúci The Championship. Jeho domácim štadiónom je Riverside Stadium v severovýchodnom meste Middlesbrough. Klub bol založený v roku 1876.
V roku 2004 získal klub Ligový pohár, je to jediná významná trofej, ktorá sa klubu podarila získať. V sezóne 2005-06 sa klub dostal až do finále Poháru UEFA, kde ale podľahol klubu FC Sevilla.
Štadión.
Klub hrá od roku 1995 svoje domáce zápasy na Riverside Stadium. Jeho súčasná kapacita je 34 742 divákov, ale v prípade potreby má klub vydané predbežné stavebné povolenie na rozšírenie kapacity štadióna na 42 000 divákov. Štadión bol postavený ako náhrada za Ayresome Park. Taylorová správa vyžadovala, aby všetky futbalové štadióny v dvoch najvyšších futbalových divíziách boli výlučne len na sedenie. Táto zmena by pre klub znamenala, že kapacita Ayresome Parku by dosahovala len niečo vyše 20 000 miest na sedenie a to bolo pre klub nepostačujúce. Predstavitelia klubu sa preto rozhodli postaviť nový štadión. 
26. augusta 1995 sa na štadióne odohral prvý zápas. Middlesbrough na štadióne privítal Chelsea. Zápas sledovalo 28 286 divákov. Middlesbrough zápas vyhral 2:0, pričom Craig Hignett získal tú česť streliť vôbec prvý gól na štadióne. Ich prvá sezóna na ich novom štadióne bola zároveň ich prvým návratom do Premier League po postupe v dvoch predchádzajúcich sezónach.
Tóhoku

Tóhoku () je oblasť a región na severe japonského ostrova Honšú. V japončine názov znamená severovýchod, čo presne vystihuje polohu regiónu na ostrove. Oblasť je známa aj pod názvom Mičinoku (みちのく).
Región sa skladá zo šiestich prefektúr, a to Akita, Aomori, Fukušima, Iwate, Mijagi a Jamagata.
Čúgoku (región)

Čúgoku () je najzápadnejšia oblasť japonského ostrova Honšú a jeden z neoficiálnych japonských regiónov.
Nachádzajú sa tu prefektúry Hirošima, Jamaguči, Šimane a Tottori.
Čúbu

Čúbu () je centrálny región najväčšieho japonského ostrova Honšú.
Region Čúbu tvorí deväť prefektúr, ktoré ležia západne od regiónu Kantó: Aiči, Fukui, Gifu, Išikawa, Nagano, Niigata, Šizuoka, Tojama a Jamanaši.
Nachádza sa v najširšej časti Honšú a charakterizujú ho vysoké a drsné hory. Japonské Alpy rozdeľujú oblasť na slnečnejšiu pacifickú časť, známu ako predná časť Japonska alebo "Omote-Nihon" a chladnejšiu časť pri Japonskom mori, známu ako zadná časť Japonska alebo "Ura-Nihon".
Oberhausen

Oberhausen je mesto bez okresu v Nemecku v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko vo vládnom obvode Düsseldorf. Nachádza sa na západe Porúria, 35 km severne od Düsseldorfu.
Dubki

Dubki (po rusky) alebo Tupka (po estónsky) je malá ruská exkláva v Estónsku. Je administratívnou súčasťou Pskovskej oblasti a okresu Pskov. Má rozlohu 1 km², geografická poloha územia je: 57° 59' s. g. š., 28° 29' v. g. d.
Malá obec, ktorá je teritoriálnou súčasťou Ruskej federácie, leží na západnom brehu Pskovského jazera (po estónsky Pihkva järv), severne od mesta Värska. Územie exklávy vytvára polostrov vybiehajúci do jazera, zo západu je na súši obklopená územím Estónska a z východu jeho teritoriálnymi vodami. Nemá suchozemské spojenie s materským štátom. V rokoch 1920 až 1944 bola obec súčasťou Estónska, regiónu Setumaa. V roku 1944 bola pričlenená k teritóriu Ruskej SFSR.
Llívia

Llívia je španielska exkláva v južnom Francúzsku. Leží v Pyrenejách v regióne Cerdaña, východne od hraníc Andorry a len severne od španielskych hraníc. Je administratívnou súčasťou Katalánska a provincie Girona. Vo Francúzsku je územie obklopené teritóriom oblasti Languedoc-Rousillon a departementu Pyrénées-Orientales. Na úzkom území medzi exklávou a španielskou hranicou ležia francúzske obce Uz a Bourg-Madame, najbližším španielskym mestom je Puigcerda. 
"Základné údaje:"
Súčasťou Llívie je aj rozsiahle územie severne od nej, ktoré získala do užívania od Francúzska, ako kompenzáciu za existujúci status enklávy v rámci francúzskeho teritória. Nachádza sa na západnom brehu jazera Lac de les Bouillouses a je využívané prevažne na poľnohospodárstvo a lesné hospodárstvo. Po vybudovaní francúzskeho hotela na tomto území (l'Hôtel Bones Hores) došlo k viacerým súdnym sporom medzi Francúzskom a Španielskom. Bolo dohodnuté, že hotel prejde do vlastníctva Llívie v roku 2030. Ďalšie územie na východnom brehu jazera stratila Llívia v prospech Francúzska súdnym rozhodnutím z roku 1831.
V rímskom období stálo na území dnešnej Llívie iberské oppidum, ktoré ovládalo celý priľahlý región Cerdaña a bolo jeho hlavným centrom. Rimania ho nazývali „Julia Libica“. V stredoveku sa hlavným strediskom stal neďaleký Hix (dnešná francúzska obec Bourg-Madame), avšak na vrchu nad Llíviou bol vybudovaný hrad s obrannou funkciou (dodnes sa zachovali len ruiny), preto aj naďalej zostala strategicky významným sídlom. V neskoršom období sa najvýznamnejším centrom oblasti stalo mesto Puigcerda (dnes v Španielsku), ktoré spravovalo oblasť Cerdaña ako súčasť Španielskeho kráľovstva. V roku 1528 Llívia získala mestské práva od španielskeho kráľa. V roku 1659 bola podpísaná tzv. Pyrenejská dohoda medzi Španielskom a Francúzskom, ktorou bola ustanovená spoločná hranica, ktorá však rozdelila región Cerdaña na dve časti. Severná časť s 33 obcami pripadla francúzskej korune, ale Španielsko sa odmietlo vzdať Llívie z dôvodu mestských práv (v zmluve sa spomínajú len vidiecke obce). 
Exkláva je spojená s územím Španielska neutrálnou cestou D68, ktorá bola do roku 1995 uzavretá pre zahraničné automobily. Neskôr bola vybudovaná mimoúrovňová križovatka, ktorá zabránila odbočeniu na francúzske územie, na cestu N20. Podobný problém sa vyskytol aj na križovatke s cestou D30, čo vyriešilo vybudovanie kruhového objazdu.
Presná demarkácia hranice exklávy sa začala v roku 1868. V teréne bolo osadených približne 600 hraničných kameňov, pričom číslom 1 bol označený najstarší zachovaný hraničný kameň nazvaný Pedra Detra. Na llívijskej strane sú kamene označené písmenami LL, na francúzskej strany v závislosti od príslušnej obce, ktorej katastrálne územie susedí s Llíviou.
Transport for London

Transport for London (skrátene TfL) je správnym orgánom londýnskej samosprávy zodpovedným za dopravu v oblasti Veľkého Londýna. Spoločnosť vznikla v roku 2000 nariadeným Greater London Authority. V roku 2003 k nej bolo pridružené aj dovtedy samostatné londýnske metro.
Divízie spoločnosti.
Spoločnosť je riadená správnou radou, ktorú menuje londýnsky starosta (v súčasnosti je to Boris Johnson). Spoločnosť je rozdelená na tri hlavné direktoráty, pričom každý z nich je zodpovedný za iné spôsoby dopravy. Tieto tri funkčné jednotky sú:
Tarifa.
Travelcard je papierový cestovný lístok používaný v mestskej hromadnej doprave v oblasti Veľkého Londýna. Travelcards majú rôznu dobu platnosti, od jedného dňa až do doby jedného roku. Tieto lístky je možné zakúpiť v predajniach Transport for London, v automatoch na staniciach metra a v predajniach National Rail. Vydávajú s platnosťou jeden, tri alebo seden dní alebo potom na dobu od jedného mesiaca do jedného roku. Je platná vždy do 4:30 hod. nasledujúceho dňa po poslednom dni platnosti. 
Alternatívou k papierovej Travelcard je Oyster Card – bezdotyková elektronická karta. Jedna karta môže naraz uchovávať až tri časové cestovné lístky. Tieto lístky je možné na kartu nahrať už s mesačným predstihom. Prípadne je možné na nej používať systém „Pay As You Go“, pričom cestujúci platí iba za skutočne uskutočnené cesty. 
Múzeum.
Transport for London vlastní a prevádzkuje múzeum – London’s Transport Museum, ktoré sa nachádza v Covent Garden. Múzeum prezentuje históriu dopravy v Londýne. 
Zbierky múzea obsahujú autentické autobusy, električky a železničné dopravné prostriedky. Nachádzajú sa tu rôzne typy predmetov od pohľadníc s dopravnou tématikou až po kompletnú súpravu metra z roku 1938, ktorá je umiestnená v depozitári múzea.
Hokuriku

Hokuriku (, v preklade "Severná zem") je oblasť pri pobreží Japonského mora, ktorá je súčasťou regiónu Čúbu na japonskom ostrove Honšú.
Existujú dve definície rozsahu tejto oblasti. Podľa prvej ju tvoria prefektúry Tojama, Išikawa a Fukui, podľa druhej navyše aj prefektúra Niigata. V prvom prípade je prefektúra Niigata spájaná s prefektúrou Nagano do tzv. regiónu Šinecu (信越地方; "Šinecu-čihó") a ten spoločne s Hokuriku tvorí región Hokušinecu (北信越地方; "Hokušin'ecu-čihó").
Kóšinecu

Kóšinecu () je oblasť v japonskom regióne Čúbu, ktorý pozostáva z prefektúr Jamanaši, Nagano a Niigata.
Tókai

Tókai (, v preklade "Oblasť východného mora") je oblasť v Japonsku, ktorá je súčasťou regiónu Čúbu, ktorá leží na pobreží Tichého oceánu. Názov získala podľa významnej starej cesty Tókaidó (doslova Cesta pozdĺž východného mora), jednej z "Piatich ciest do Eda".
Vymedzenie celej oblasti nie je ustálené, z geografického pohľadu sem patria prefektúry Šizuoka, Aiči a južná časť prefektúry Gifu, ale z ekonomického hľadiska sú výrazne silné väzby medzi Aiči, Gifu a Mie.
Čúkjó

Čukjó () je japonský subregión a metropolitná oblasť, ktorá je súčasťou regiónu Čúbu na ostrove Honšú.
Radiant

Radiant alebo radiant meteorického roja je myslený bod na oblohe, resp. na nebeskej sfére, z ktorého zdanlivo vychádzajú meteory daného meteorického roja. Napríklad radiant meteorického roja Perzeíd sa nachádza v súhvezdí Perzeus.
Obchodník so smrťou

Obchodník so smrťou je americký film z roku 2005, režírovaný Andrew Niccolom. V hlavnej úlohe hrá Nicolas Cage. Príbeh filmu je o výkonoch obchodníka so zbraňami Jurija Orlova.
London Buses

 
London Buses je spoločnosť podriadená spoločnosti Transport for London, ktorej náplňou je prevádzkovanie a koordinovanie autobusovej dopravy v oblasti Veľkého Londýna. Samotné autobusové linky prevádzkujú súkromné spoločnosti v rámci schémy „Public-Private Partneship“ (PPP).
Autobusová sieť v Londýne je jednou z najrozsiahlejších na svete. Viac než 6 800 autobusov zabezpečuje pravidelné spojenie na viac ako 700 linkách. Ročne prepravia vyše 1,5 miliardy cestujúcich. 
Prehľad činnosti.
London Buses je zodpovedná za plánovanie trás autobusových liniek, špecifikáciu štandardov a za monitorovanie kvality poskytovanej služby. Samotnú prepravu na jednotlivých linkách zabezpečujú súkromní prepravcovia, na základe zmluvy so spoločnosťou London Buses. Iba jeden z prepravcov (East Thames Buses) je vlastnený spoločnosťou Transport for London a je riadený "na dĺžku ruky" (tzv. „arm’s length principle“) v snahe zabrániť možnému konfliktu záujmov. Transport for London a London Buses sú taktiež zodpovední za správu autobusových staníc a zástavok. Taktiež poskytujú cestujúcim informácie vo forme grafikonov a máp.
Právna identita.
London Buses je obchodný názov spoločnosti London Bus Services Limited (LBSL), ktorá je plne vlastnená spoločnosťou Transport for London. East Thames Buses je obchodný názov ďalšej spoločnosti plne vlastnenej Transport for London, pomerne zmätočne nazvanej London Buses Limited (LBL). 
Predchádzajúca inkarnácia London Buses Limited, bola spoločnosť podriadená spoločnosti London Regional Transport – predchodcovi Transport for London. London Regional Transport fungoval v rokoch 1984–2000. Spoločnosť spravovala desať divízii, ktoré zabezpečovali prevádzku autobusovej siete. 
Tieto divízie boli v rokoch 1994 a 1995 odpredané súkromným spoločnostiam. London Buses Limited odvtedy nevykonávala žiadnu činnosť, až do vzniku Transport for London a zaradenia East Thames Buses do jej vlastníctva. 
Prepravcovia.
V súčasnosti má spoločnosť London Buses uzavreté kontrakty s týmito prepravcami:
Kanagawa (prefektúra)

Kanagawa () je jedna z prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Kantó na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Jokohama.
Prefektúra má rozlohu a k 1. októbru 2006 mala 8 830 000 obyvateľov.
Kanagawa

Kanagawa môže byť:
Kanto

Kanto môže byť:
Saňkovo-Medvežie

Saňkovo-Medvežie (po rusky Саньково-Медвежье) je ruská exkláva v Bielorusku, ktorú tvorí územie bývalých obcí Saňkovo a Medvežie. Je lokalizovaná východne od bieloruského mesta Homeľ (po bielorusky i rusky Гомель), severne od cesty M10 a od najbližšej ruskej obce Dobrodjevka. Exkláva je súčasťou Brjanskej oblasti, okresu Zlynkovskij v rámci Ruskej federácie a enklávou bieloruskej Homeľskej oblasti.
"Základné údaje:"
Na začiatku 20. storočia žili na území dnešnej obce roľníci prisťahovaní z obce Dobrodejevka, ktorí z dôvodu neúrodných pôd (piesky a marše) opustili územie svojej obce. Pred 1. svetovou vojnou odkúpili pozemky od bieloruského zemepána Švedova. Presťahovali sa do oblasti poľany Sanina a dúbravy Medveže, kde si postavili svoje príbytky. Obyvatelia sa potom živili prevažne lovením rýb v neďalekej rieke Iput a lovom zveri v okolitých lesoch. V obidvoch osadách stálo približne 15 fariem. V roku 1926 došlo k definitívnemu vytýčeniu administratívnych hraníc a Najvyšší výkonný výbor ponechal Saňkovo-Medvežie ako súčasť Ruskej SFSR. Počas 2. svetovej vojny miestni obyvatelia pomáhali bieloruským partizánom. Na konci leta 1943 obec fašisti vypálili a zastrelili niekoľkých obyvateľov. Po vojne bolo Saňkovo-Medvežie odznovu postavené. Výbuch černobyľskej elektrárne v roku 1986 zasiahol celú Homeľskú oblasť a územie obce sa stalo neobývateľné. Obyvatelia boli evakuovaní a bol vydaný zákaz vstupu do obce. Dvojica exkláv existuje dodnes, aj napriek tomu, že sú neobývané a opustené.
When the Saints Go Marching In

When the Saints Go Marching In je tradičná americká gospelová pieseň. V súčasnosti ju často predvádzajú džezoví hudobníci. V 30. rokoch 20. storočia nahral džezovú verziu tejto piesne Louis Armstrong.
Kurima

Kurima môže byť:
Kantó

Kantó (関東 alebo 間島) môže byť:
Fyzika kondenzovaného stavu

Fyzika kondenzovaného stavu je odvetvie fyziky, ktoré sa zaoberá vlastnosťami látok v kondenzovanom stave, t. j. kvapalinami a pevnými látkami a javmi v nich. V súčasnosti ide o zďaleka najväčšiu fyzikálnu oblasť podľa počtu aktívnych vedcov.
Vyvinula sa z fyziky pevných látok, pretože niektoré princípy používané na štúdium pevných látok platia aj pre kvapaliny. Napríklad vodivostné elektróny vytvárajú svojim spôsobom kvapalinu, ktoré má rovnaké vlastnosti ako bežné kvapaliny. Rovnako jav supravodivosti, kedy elektróny vytvárajú novú fázu, v ktorej sa pohybujú bez strát, je analogický supratekutej fáze hélia 3 pri nízkych teplotách.
Evidenčné číslo vozidiel v Česku

Evidenčné číslo (po česky "státní poznávací značka (silničního motorového vozidla a přípojného vozidla)"- skr. SPZ [porovnaj: štátna poznávacia značka], alebo "registrační značka" – skr. RZ) je v Česku v súčasnosti vydávané podľa zákona č. 56/2001 Sb. (účinného od 1. júla 2001) a vyhlášky č. 343/2014 Sb. (účinnej od 1. januára 2015).
Nové tabuľky s evidenčným číslom (od roku 2001).
Tabuľky s evidenčným číslom obsahujú 5 až 8 znakov (číslic a písmen bez diakritických znamienok, s výnimkou G, O, Q, W, ktoré by sa mohli pliesť s C, V a číslicou 0), pričom musia obsahovať aspoň jedno písmeno a aspoň jednu číslicu. To umožňuje 20 900 118 400 kombinácií.
Prvé písmeno vľavo označuje kraj, v ktorom bolo motorové vozidlo registrované. Na rozlíšenie sa používajú aj rôzne farby znakov a podkladu. Podľa súčasného zákona sa používajú modré písmená s bielym podkladom (pre autá diplomatických a konzulárnych úradov), zelené čísla s bielym podkladom (vozidlá, ktoré zatiaľ neboli schválené pre premávku na pozemných komunikáciách - testovacie vozidlá, alebo veterány) a čierne písmo so žltým podkladom (pre traktory a ich prívesy).
Firth of Clyde

Firth of Clyde je hlboký morský záliv (angl. firth) fjordového typu v Škótsku, ktorý sa nachádza západne od mesta Glasgow. Záliv je súčasťou Atlantického oceánu a ústi do neho rieka Clyde. V južnej časti vyúsťuje do Severného prielivu. 
So zálivom sú tiež prepojené niektoré jazerá, ako Gare Loch, Loch Long, Holy Loch, alebo Loch Striven. Na jeho pobreží sa nachádzajú mestá Greenock a Port Glasgow. Záliv mal v histórii veľký význam pre škótske hospodárstvo a to nielen vďaka množstvu prístavov a lodeníc, ale tiež vďaka rybám, ktoré sa tu nachádzajú. V zálivu sa nachádza mnoho ostrovov a polostrovov, ktoré spolu s pevninou spojuje 12 pravidelných lodných liniek.
Ostrovy.
Na zálive sa nachádza mnoho ostrovov, na najväčšie tri premáva pravidelne lodný trajekt.
Henri Cochet

Henri Cochet (* 14. december 1901, Villeurbanne, Francúzsko - † 1. apríl 1987, Paríž) bol francúzsky tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria tituly v dvojhre na grandslamových turnajoch French Championships (1922, 1926, 1928, 1930, 1932), Wimbledone (1927, 1929) a U.S. Championships (1928), zisk titulov v mužskej štvorhre na French Championships (1927, 1930, 1932 v mužskej štvorhre, 1928, 1929 v zmiešanej), Wimbledone (1927, 1929) a U.S. Championships (1928 v mužskej, 1927 v zmiešanej). Na olympijských hrách v Paríži v roku 1924 získal striebro v dvojhre aj mužskej štvorhre.
V roku 1976 bol zapísaný do Medzinárodnej tenisovej siene slávy.
Kariéra a život.
S tenisom začínal v tenisovom klube, v ktorom bol jeho otec tajomník.
Spolu s Jeanom Borotrom, Jacquesom Brugnonom a Reném Lacoste patril k takzvaným "Štyrom mušketierom", štyrom francúzskym tenistom, ktorí patrili medzi najlepších tenistov sveta v 20. a 30. rokoch 20. storočia.
Francúzsko reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 58 stretnutí, z toho 42 v dvojhre (34 výhier, 8 prehier) a 16 v štvorhre (10 výhier, 6 prehier).
3 roky po sebe bol svetovou tenisovou jednotkou (1928-1930).
Cena Hansa Christiana Andersena

Cena Hansa Christiana Andersena je považovaná za najprestížnejšie medzinárodné ocenenie pre autorov v oblasti literatúry pre mládež. Udeľuje ju Medzinárodná únia pre detskú knihu (IBBY) od roku 1956. Má dve kategórie: spisovatelia (za literárnu tvorbu) a ilustrátori (za ilustračnú tvorbu). Cena je pomenovaná po slávnom dánskom spisovateľovi Hansovi Christianovi Andersenovi a zlatú medailu odovzdáva dánska kráľovná. Cena sa vyhlasuje každý párny rok.
Zoznam ocenených spisovateľov.
Cena sa v tejto kategórii udeľuje od roku 1956.
Zoznam ocenených ilustrátorov.
Cena v tejto kategórii sa udeľuje od roku 1966.
Župa (slovanská stredoveká jednotka)

Župa bol pôvodne slovanský spoločne putujúci alebo sídliaci príbuzenského „zväz“, neskôr v stredoveku slovanské označenie územných jednotiek rôzneho druhu v Čechách, Veľkej Morave, Chorvátsku, u Slovincov, Bosne, Srbsku a Bulharsku, ktoré existovali pred a po príchode Maďarov do Karpatskej kotliny; na ich čele stál vo všetkých jazykoch „župan“. V chorvátčine sa nazývali (a nazývajú) „županija“, nie župa.
Pôvod slova župa nie je jednoznačne vysvetlený. Vo viacerých jazykoch má však spoločný koreň, keď v nemčine je "Gespanschaft" (župan = Gespan + majetok) a maďarčine "ispánság". Maďari používali aj z latinčiny pochádzajúce "komitat", čo v súčasnosti nahradili "vármegye" (doslovne: hradné územie / územie hradu). Župan bol maďarsky najprv "ispán" a od 15. storočia "főispán" (nemecky "Gespan"; od 15. storočia "Obergespan"). Latinské označovanie župana "comes", muselo byť používané najprv s prívlastkami, pretože "comes" bolo zároveň označenie šľachty.
Župa (Rumunsko)

Župa () je administratívna jednotka najvyššej úrovne v Rumunsku. 
Rozdelenie Rumunska na župy („județe“) bolo vytvorené v 19. storočí podľa vzoru francúzskych departementov. Počas socializmu sa členenie Rumunska zmenilo na rajóny podľa sovietskeho vzoru, ale čoskoro (1968) sa opäť vrátilo k rozdeleniu, platnému dodnes.
V roku 1981 boli bývalé župy Ilfov a Ialomița zreorganizované a rozdelené do súčasných žúp Giurgiu, Călărași, Ialomița a Ilfov. Až do roku 1995 Ilfov nebol samostatnou župou, ale oblasťou Bukurešti.
Názov pochádza z rumunského slova "jude", čo bola osoba vykonávajúca administratívne a súdne funkcie v župách v stredovekom Rumunsku.
Rumunsko sa v súčasnosti člení na tieto župy (Bukurešť nie je župa, ale zvláštne mesto):
Administratívne členenie Maďarska

Maďarsko sa hierarchicky člení na:
Obvody (kistérségek).
V rokoch 1994 až 2012 existovalo v Maďarsku namiesto súčasných okresov ("járás") 168 obvodov ("kistérség", prekladané aj ako okresy, podoblastí a pod.), pozri obvod (Maďarsko) a Zoznam obvodov Maďarska.
"Kistérségek" veľkosťou najlepšie zodpovedali slovenským (a inoštátnym) okresom, ale historicky bol preklad "okres" nevhodný, pretože okresy mali a majú v Uhorsku a Maďarsku názov "járás". Okresy (járások) boli zrušené v roku 1983 a neskôr bola vytvorená ich vzdialená obdoba pod novým názvom (neologizmom) "kistérség" (doslova zhruba "malooblasť"). V roku 2013 boli znova zavedené okresy (járások).
Guinness

Guinness je obchodná značka tmavého piva s výraznou sladkastou chuťou, vyrábané pôvodne v írskom Dubline. Pivo vyrába dublinský pivovar, ktorý v roku 1759 založil Arthur Guinness. Pivovar i dnes zamestnáva mnoho ľudí. Pivo sa varí pri St. James’s Gate a v ďalších pivovaroch po celom svete.
Jesus Christ Superstar

Jesus Christ Superstar je rocková opera ktorú vytvorili autori Tim Rice a Andrew Lloyd Webber. Vznikla v roku 1969. Príbeh je o poslednom týždni života Ježiša Krista od jeho príchodu do Jeruzalema, po jeho ukrižovanie. Príbeh je rozprávaný z perspektívy Judáša Iškariotského.
Jesus Christ Superstar na Slovensku.
Muzikál Jesus Christ Superstar má na rozdiel od českej verzie, viaceré úpravy. Jednu z prvých verzií nacvičil mladý kňaz (dnes trnavský arcibiskup) Ján Orosch v roku 1979. Pôsobil ako farský administrátor vo farnosti Bušince. 
1980 Gaudium, Tvrdošín.
Už v roku 1980 skupina Gaudium predviedla vlastnú verziu opery naživo vo farskom kostole v Tvrdošíne. 
1984 Gaudium 2, Ružomberok.
Prvá štúdiová nahrávka slovenskej verzie Jesus Christ Superstar pochádza už z roku 1981. Teda takmer desaťročie pred prebásneným českým prekladom. O jej podobu sa postarala skupina Gaudium a hostia. V skupine hral kňaz Marcel Šiškovič, autor prvých pôvodných slovenských gospelov, spoluautor prvej nahrávky slovenského gospelu, či prvej bigbítovej krížovej cesty.
Nahrávka.
Nahrávka vznikla v garáži rodinného domu v Ružomberku a bola prispôsobená rozsahu hodinovej MG kazety. Nahrávka prekvapuje presným hudobným naštudovaním. Texty sú viac doslovným prekladom ako prebásnením. Nahrávke tak chýba z originálu Overtúra a druhá polovica druhého dejstva.
Bratislava 2015.
V apríli 2015 malo premiéru slovenské naštudovanie muzikálu v Tower Stage v Bratislave. Režisérom a choreografom bol Ján Ďurovčík. Hlavnú úlohu Ježiša stvárnili Patrik Vyskočil a Roman Tomeš. Do úlohy Márie Magdaleny boli obsadené Nela Pocisková a Katarína Hasprová. Judáša hrali Ján Slezák, Ján Jackuliak a Lukáš Adamec. Autorom slovenských textov je Ján Štrasser. Živú hudbu predstaveniu poskytovala skupina IMT Smile. Po premiére 10. apríla bolo naplánovaných 30 repríz.
Dolný Kubín 2018.
V januári 2018 bol vydaný album "Jesus Christ Superstar- rocková opera". Dielo pozostávalo opäť z textov Marcela Šiškoviča. Za znovuzrodenie Šiškoviča, zodpovedal Martin Toman s jeho tvorivou skupinou, v hlavnej úlohe Ján Pavol Maretta. Album tak zanecháva kompletné spracovanie muzikálu, vrátane bonusových stôp. 3.6 2017 sa uskutočnil prvý koncert v Dolnom Kubíne. Dnes sú na Orave naplánované ďalšie podobné koncerty.
Mesto so župným právom

Mesto so župným právom (maď. j.č. "megyei jogú város") je v Maďarsku mesto s rozšírenými právomocami podobnými právomociam župy, ktoré však je súčasťou župy, v ktorej sa nachádza. V Maďarsku je 25 takýchto miest: