burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Velický hliník

Velický hliník je prírodná pamiatka ev. č. 5770 západne obce Javorník v okrese Hodonín, severozápadne železničnej zastávky Javorník nad Veličkou v už opustenom hlinisku s niekoľkými periodickými jazierkami, kde prebiehala ťažba do 90. rokov 20. storočia. Geomorfologicky patrí do Žalostinskej vrchoviny. Súčasťou prírodnej pamiatky je EVL CZ0623349 Javorník - hliník.
Ochrana.
Predmetom ochrany je prírodovedecky cenné územie s výskytom kunky žltobruchej ("Bombina variegata") a radu ďalších osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov, ako napr. kruštík močiarny ("Epipactis palustris"), vstavačovec strmolistý ("Dactylorhiza incarnata"), horec krížatý ("Gentiana cruciata"), ľan tenkolistý ("Linum tenuifolium"), vstavač vojenský ("Orchis militaris"), čermeľ hrebenitý ("Melampyrum cristatum"), modráčik Rebelov ("Maculinea rebelmi"), ohniváčik veľký ("Lycanea dispar"), modlivka zelená ("Mantis religiosa") a ďalšie.
Geológia.
Podložie tvoria flyšové vrstvy vonkajších Karpát, s prevažujúcimi vápnitými ílovcami kuželovského súvrstvia a deluviofluviálne piesčitohlinité až hlinitopiesčité sedimenty.
Donkey Kong (postava)

Donkey Kong je fiktívna gorila vytvorená japonským videoherným dizajnérom a producentom Šigerum Mijamotom. Je hlavnou postavou rovnomennej série videohier a zároveň vedľajšou postavou v mnohých hrách spoločnosti Nintendo. Prvýkrát sa objavil ako antagonista arkádovej hry Donkey Kong z roku 1981.
Opis postavy.
Donkey Kong je veľká, silná gorila s hnedou srsťou a ikonickou červenou kravatou nesúcou jeho iniciály. Donkey Kong je veľkým milovníkom banánov a v mnohých hrách musí zachrániť svoju horu banánov, ktorú mu z jeho chatrče v ostrovnej džungly niekto ukradne: najčastejšie armáda krokodílov zvaných "Kremlings". Na jeho dobrodružstvách ho často sprevádza mladá opička Diddy Kong.
História.
Mijamoto počas práce na hre chcel vymyslieť nejaké meno, ktoré by symbolizovalo hlúpu gorilu. Pri listovaní anglickým slovníkom narazil na slovo "donkey" (v preklade somár), ktorého sekundárnym významom je označenie niekoho hlúpeho. Mijamotovi sa to slovo zapáčilo natoľko, že sa rozhodol gorilu pomenovať „Donkey Kong“.
Donkey Kong (videohra)

Donkey Kong je arkádová videohra z roku 1981 od spoločnosti Nintendo pre hracie automaty. Je to prvá hra v Donkey Kong sérii a zároveň prvá hra, v ktorej sa objavil Donkey Kong a zároveň i Mario, maskot Nintenda.
Po vydaní postupne vznikali porty hry pre iné platformy, aj na moderné konzoly Nintenda prostredníctvom Virtual Console služby.
Dej.
Veľká gorila Donkey Kong uniesla Paulinu, priateľku Maria (v pôvodnej verzii pomenovaný ako "Jumpman"), ktorý ju musí zachrániť.
Gameplay.
Cieľom hry je získať čo najvyššie skóre. Hra je rozdelená na štyri úrovne: každá predstavuje konštrukciu z lešenia, na ktorej vrchole je Donkey Kong väzniaci Paulinu. Hráč ovláda Maria pohybom do strán a skákaním, pričom jeho cieľom je dostať sa na vrchol lešenia k Pauline a vyhýbať sa pri tom rôznym prekážkam (najmä sudom, ktoré po ňom sústavne hádže Donkey Kong). Každou prekonanou prekážkou a úrovňou sa hráčove skóre zvyšuje.
Hráč má počas celej hry 3 životy. Po každej prehre sa súčasná úroveň resetuje, po troch prehrách sa skončí celá hra. Po prekonaní poslednej, štvrtej úrovne (počas ktorej musí Mario zničiť 8 častí lešenia a tak zapríčiniť pád Donkey Konga na zem) sa úrovne začnú postupne recyklovať, avšak so zvyšujúcou sa obtiažnosťou.
Vývoj.
Vývoj hry trval 4 až 5 mesiacov, Mijamotovým cieľom vývoja bolo spraviť hru, ktorou by sa firme podarilo preraziť na americkom trhu.
Atom Willard

Adam David „Atom“ Willard (* 15. august 1973, San Diego, Kalifornia, USA) je americký bubeník a bývalý člen skupín Rocket from the Crypt, The Offspring, Angels &amp; Airwaves, Social Distortion, Danko Jones a ďalších. V súčasnosti je bubeníkom skupiny Against Me!.
Kariéra.
Svoju hudobnú kariéru začal v roku 1990, keď nastúpil do skupiny Rocket from the Crypt, kde hral až do roku 2000. Potom sa pripojil ku skupine The Special Goodness. V roku 2003 sa stal bubeníkom skupiny The Offspring a nahradil Rona Weltyho. V roku 2005 založil spolu s Tomom DeLongeom zo skupiny Blink 182, Davidom Kennedym zo skupiny Box Car Racer a Mattom Wachterom zo skupiny 30 Seconds To Mars skupinu Angels &amp; Airwaves. V roku 2007 oznámil svoj odchod zo skupiny The Offspring so zameraním na hru v skupine Angels &amp; Airwaves. V roku 2009 sa stal členom skupiny Social Distortion, kde hral do marca 2010. Vo februári 2011 vytvoril spolu s Mattom Skibom zo skupiny Alkaline Trio projekt theHELL. Ich debutové EP vyšlo v januári 2012. V októbri 2011 oznámil „priateľský“ odchod zo skupiny Angels &amp; Airwaves. V rokoch 2011 až 2013 bol bubeníkom kanadskej hard rockovej skupiny Danko Jones. V roku 2013 hral so skupinou Against Me! počas turné v Austrálii a 31. júla 2013 oznámil, že sa stal bubeníkom skupiny.
Bad Taste Records

Bad Taste Records je hudobné vydavateľstvo nachádzajúce sa v obci Lund vo Švédsku.
Bad Taste je prvým vydavateľstvom, ktoré bolo založené s orientáciou na švédsku punk rockovú a punk/hardcorovú scénu na začiatku 90. rokov, spolu s vydavateľstvom Burning Heart Records. Názov vydavateľstva pochádza z názvu filmu "Bad Taste" od Petra Jacksona.
Prvou vydanou nahrávkou bolo v roku 1994 EP s názvom "Skate to Hell" od skupiny Satanic Surfers. Po dobu niekoľkých rokov pracovali v spolupráci s hudobným obchodom Love Your Records.
Dnes sa vydavateľstvo trochu diverzifikovalo a posunulo od svojej pôvodnej exkluzívnej orientácie punk/hardcore viac smerom k orientácii rock/emo/rap.
Interpreti.
Interpretmi, ktorí vydali svoje nahrávky prostredníctvom Bad Taste Records, boli medzi inými aj:
Potrubis (album)

Potrubis je šiesty štúdiový album slovenskej skupiny Komajota z roku 2018. Zároveň ide o prvý štúdiový album skupiny, na ktorom sa už nepodieľal Michal Kráľ a na base ho vystriedal Marek Belanský, ktorý predtým pôsobil v hudobnej skupine Peha. 
O albume.
Komajota album propagovala už od začiatku roka 2018, kedy 27. januára na internetovom portáli YouTube zverejnili videoblog z nahrávania. Týmto videom rovnako spropagovali koncert, ktorý odohrali v priestoroch podniku Viola v Prešove. Skupina sa zároveň na tomto albume rozrástla o gitaristu Juraja Kováča zo skupiny Jungle Lable.
Námet tohoto konceptuálneho albumu pochádza z pera básnika Michala Baláža, ktorý píše tiež pod pseudonymom Ružbach. Ide o zhudobnenú poviedku. Zároveň ide o prvý album skupiny, ktorý vyšiel okrem digitálnej podoby aj knižne s priloženým USB kľúčom. „Potrubis je temný hudobný triler o láske, smrti a terorizme. Je to Dystopiadystopický konceptuálny album, ktorý rozoberá témy nebezpečia konzumu a akejkoľvek totality či systému, ktorý vedie ku strate alebo obmedzeniu slobody, identity, základných ľudských práv. Sú to témy vysoko aktuálne a univerzálne,“ povedal sám Ružbach. „Mišo Baláž nám poslal scenár o príbehu človeka, ktorý príde o všetko a v momente, keď nemá čo stratiť, zostupuje do podsvetia. Stretáva tajnú organizáciu, niečo medzi teroristickou bunkou a fanatickou sektou. Spoznáva odvrátenú tvár sveta, v ktorom žil. Keď je vmanipulovaný do príprav teroristického útoku na banku, kde pracoval, rozhodne sa konať, aby zachránil to posledné, čo mu ešte ostalo," povedal o albume spevák Martin Husovský.
Donkey Kong

Donkey Kong môže byť:
Brzezinka

Brzezinka (, ) je dedina, časť obce Oświęcim v oświęcimskom okrese v Malopoľskom vojvodstve v Poľsku. Centrum sa nachádza približne 2,5 km západne od centra mesta Osvienčim.
Názov.
Názov dediny pochádza z poľského slova "brzeza" (breza).
Dejiny.
Dedina je známa predovšetkým ako pamätník obetiam holokaustu, keďže sa na jej území v minulosti rozprestieral najväčší nacistický koncentračný tábor Auschwitz-Birkenau.
Aquarius Records (Kanada)

Aquarius Records je nezávislé hudobné vydavateľstvo založené v Montreali v kanadskej provincii Quebec.
História.
Spoločnosť Aquarius Records vznikla v roku 1969. Prvým jej prezidentom bol Terry Flood a ďalšími zakladajúcimi majiteľmi boli Donald Tarlton, Bob Lemm, Dan Lazare a Jack Lazare. Vydavateľstvo bolo spočiatku distribuované vydavateľstvom London Records of Canada.
Medzi prvé skupiny podpísané vo vydateľstve patrila halifaxská skupina April Wine, ktorá tiež pracovala so spoločnosťou Much Productions. Ostatní umelci vyvinutí vydavateľstvom Aquarius počas ich prvej dekády obsahovali montrealského Waltera Rossiho a rockovú skupinu z Windsoru v provincii Ontário s názvom Teaze. Zatiaľ čo v Londýne, Aquarius vydal nahrávky od interpretov Mashmakhan, Freedom North, Ross Holloway, Roger Doucet, The Rabble a ďalších.
V roku 1978 vydavateľstvo Aquarius Records zmenilo distribúciu na Capitol-EMI a začiatkom tejto asociácie bolo to, že skupina April Wine začala dosahovať medzinárodný úspech. V osemdesiatych rokoch obsahovali zmluvy spoločnosti Aquarius mená ako Corey Hart, Sass Jordan, Mindstorm, Sword and Myles Goodwyn a vydavateľstvo taktiež vydalo albumy skupín The Stampeders a The Guess Who. Počas prvých dvadsiatich rokov predala spoločnosť Aquarius v Kanade viac ako 5 miliónov nahrávok a umelci z vydavateľstva Aquarius predali podobné množstvo vo zvyšku sveta.
V deväťdesiatych rokoch boli niektoré snahy spoločnosti Aquarius Records odklonené zavedením vydateľstva vo francúzskom jazyku s názvom Tacca Musique, ktoré malo takmer okamžitý úspech s umelcami ako Kevin Parent a France D'Amour. Pokiaľ ide o angličtinu, vydavateľstvo mohlo zverejniť nových umelcov Bif Naked a Serial Joe a tiež vydať nahrávky s licenciou skupiny Men Without Hats a Deep Purple. Koncom 90. rokov nadobudol vlastníctvo spoločnosti Aquarius Records Donald Tarlton (Donald K. Donald).
Na začiatku roka 2000 vydavateľstvo Aquarius začala expanzia vývojom nových vydaní vrátane DKD Disques (La Chicane, Danni Bedard) a prostredníctvom spoločných podnikov ako Last Gang Records (Metric, Crystal Castles, Mother Mother, Chromeo), Arts &amp; Crafts International (Stars, Amy Millan), Indica Records (Les Trois Accords, Dobacaracol, Priestess), Mensa Music (Adam Gregory), Moving Units (Bless, Platinumberg). Najviac predávajúcim novým umelcom vo vydavateľstve Aquarius bola skupina Sum 41, a ďalší interpreti, vrátane skupiny Danko Jones, Jeremyho Fishera, skupiny Gob a Marka Beruba, sa pridali k vydavateľstvu. Takže počas tohto obdobia, začala distribučná dohoda so spoločnosťou Unidisc Music.
V roku 2006 bolo vydavateľstvo Aquarius jedným zo šiestich vydavateľstiev, ktoré odstúpili od spoločnosti Canadian Recording Industry Association, sťažujúc sa, že ich záujmy neboli zastúpené.
Aquarius Records

Aquarius Records môže byť:
Alexandra Senfftová

Alexandra Senfftová (; * 1961, Hamburg, Nemecko) je nemecká spisovateľka literatúry faktu a publicistka.
Životopis.
Absolvovala magisterské štúdium islamistiky, anglickej a nemeckej literatúry na Univerzite v Hamburgu. Okrem iného pôsobila ako pozorovateľka a hovorkyňa Úradu Organizácie Spojených národov pre palestínskych utečencov na Blízkom východe a v Nemecko-izraelskom pracovnom spoločenstve pre mier na Blízkom východe.
Je autorkou kníh s izraelsko-palestínskou tematikou ako "Der Lange Schatten der Täter" (2016, dosl. Dlhý tieň vinníka). Za knihu "Schweigen tut weh : eine deutsche Familiengeschichte" (2007; v slovenskom preklade "Bolestivé mlčanie", 2019) o svojom starom otcovi, vyslancovi nacistického Nemecka v Slovenskej republike Hannsovi Ludinovi, získala v roku 2008 Cenu za najlepšiu nemeckú biografiu.
Dielo.
"Výber:"
Kuchynská Malina

Kuchynská Malina je potok V. na Záhorí, v okrese Malacky, na území VVP Záhorie (k.ú. Bažantica). Je to tok nížinného charakteru, ktorého dĺžka činí 2,006 km a plocha povodia zahŕňa 1,643 km². Pramení vo výške a vlieva sa do Perneckej Maliny, v nadmorskej výške 
Prameň.
Pramení v dorastenom močaristom listnatom lese, v lokalite Zelnica (), na západoseverozápadnom svahu vrchu Klimkov vršok (), v Záhorskej nížine, v podcelku Borská nížina, v časti Bor, v nadmorskej výške 
Opis toku.
Po prameni potok tvorí jemnú dvojvlnu smerujúcu na západ a ďalej pokračuje severozápadným smerom, v listnatom lese. Následne sa mierne stáča na západ, kde tu vytvára meandre a pokračuje na rozhraní lesa a trávnatého porastu. Oblúkom sa stáča na severozápad, vlní sa a neskôr zmení smer na západoseverozápadný. Týmto smerom tečie až po svoje ústie, pričom časť toku (približne 150 metrov) je zatopená vodami Druhého rybníka. Ústi sprava do Perneckej Maliny, v nadmorskej výške
Leonard Tikl

Leonard Tikl (* 11. máj 1902, Dúbravka† 14. november 1973, Dúbravka) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1922 – 1923). Teológiu študoval v Ríme (Taliansko) a v Ľubľane (Slovinsko). Za kňaza bol vysvätený 8. decembra 1932 v Trnave. Pôsobil v Bratislave a vo Svätom Benediku.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný do kláštora v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). V roku 1951 sa mu podarilo utiecť z internácie a kvôli prenasledovaniu pre vieru sa rozhodol utiecť i z Československa. V apríli 1951 vo výprave, ktorú organizoval salezián, dnes už blahoslavený Titus Zeman, sa pokúsil ujsť za hranice, avšak neúspešne. Odsúdili ho na 15. rokov väzenia. Sedel vo väzniciach: v Bratislave, Ilave, Mírove a Leopoldove. V roku 1960 bol amnestovaný. Po prepustený žil v Bratislave.
Osypané břehy

Osypané břehy je územie chránené ako prírodná pamiatka. Je súčasťou Prírodného parku Strážnické Pomoraví. Nachádza sa na južnej Morave 2,5 km severozápadne od mesta Strážnice. Leží na rieke Morave 1 km pred sútokom s Veličkou. V tesnej blízkosti rezervácie sa nachádza veľká pieskovňa.
Osypané brehy sú súčasťou európsky významnej lokality sústavy Natura 2000 – Strážnická Morava a vtáčej oblasti Bzenecká Doubrava – Strážnické Pomoravie. Natáčali sa tu exteriéry svetoznámeho filmu režiséra Karla Zemana Cesta do pravěku.
Dôvod ochrany.
Prírodná pamiatka bola vyhlásená na ochranu niekoľkých meandrov rieky Moravy a ich okolia. Jedná sa o posledné miesto na dolnom toku Moravy, na ktorom sa zachovalo prirodzené koryto rieky. Vyskytuje sa tu rad vzácnych chránených živočíchov. Ide aj o významné hniezdisko vtákov.
Geológia.
Rieka Morava sa tu svojimi meandrami zarezáva do viatych pieskov a vytvára tak nad riekou až 13 metrov vysoké pieskové steny.
Flóra a fauna.
Z rastlín sa tu vyskytujú predovšetkým pieskomilné druhy, napr.:
Z živočíchovi sú to napr .:
Tchaj-er-čuang Ku-čcheng

Tchaj-er-čuang Ku-čcheng (, , slovenský prepis: Tchaj-er-čuang Ku-čcheng, doslova: Staré Mesto Tchaj-er-čuang) alebo Tchaj-er-čuang je sídlo na Veľkom kanáli v Číne, kedysi historické mesto (Tchaj-er-čuang) založené za dynastie Čchin (221-207 pred Kr.), ktoré prosperovalo až do poslednej dynastie Čching (1644-1911). 
Tchaj-er-čuang vznikol ako vodné mesto, pričom spájal kultúry severu a juhu Číny. Počas 2. svetovej vojny v Ázii (druhá čínsko-japonská vojna 1937-1945) bol v roku 1938 úplne zničený, z ruín bol znovu postavený v roku 2008 (v roku 70. výročia prvého historického víťazstva čínskej armády nad vojskami Japonského cisárstva v bitke o Tchaj-er-čuang). V dávnej minulosti bol Tchaj-er-čuang hlavne prístavom.
Dejiny a pamiatky.
Tchaj-er-čuang, historicky veľmi významný vodný dopravný uzol so strategickou polohou, je v prefektúre Cao-čuang už jediným miestom, ktoré dokumentuje originálnu podobu objektov Veľkého kanála medzi Pekingom a Chang-čouom. V roku 1938 tam stálo pred 2. svetovou vojnou viac ako 6 000 budov s kvalitnými bunkrami. V roku 1918 strategickosť Tchaj-er-Čuangu skúmala a potvrdila tiež Japonská juhomandžuská železničná spoločnosť. V mingskom období mu bol udelený titul "prvé mesto na sveta" vďaka jeho rastúcemu sociálnemu a ekonomickému významu potom, čo Veľký kanál presmerovali k mestu. V čase, keď bolo mesto v ruinách, prišlo o 53 významných vojnových pamiatok. Je v ňom múzeum venované pamiatke bitky o Tchaj-er-čuang.
V Tchaj-er-čuangu sa nachádzajú aj početné budhistické, kresťanské, katolícke, islamské a taoistické náboženské pamiatky.
Tchaj-er-čuang ako kultúrny a zábavný rezort.
Dnes je Tchaj-er-čuang hlavne miestom mnohých atrakcií a rezortom pre chvíle zábavy - zvlášť v čase sviatkov na čínsky Nový rok ( "jarné sviatky") poskytuje početné ubytovacie možnosti a celoročne sa tam koná veľa kultúrnych podujatí. Je to mesto s monumentálnymi hradbami v dĺžke približne 2 km. Jeho rozloha dosahuje 2 km². Tchaj-er-čuang je v Číne od roku 2013 zaradený do najvyššej skupiny pre čínske turistické atrakcie kategórie AAAAA, je prístupný po zaplatení vstupného a je otvorený celoročne a nepretržite. Medzi najzaujímavejšie atrakcie patria bubnové pochody, vystúpenia akrobatov, spevácke predstavenia. V areáli je aj veľký kultúrny dom. Veľkou atrakciou sú výletné plavby po členitých kanáloch vnútri mesta sprevádzané spevom tradičných čínskych lyrických piesní. Na hlavnej triede mesta je tiež malé colné múzeum a mnoho obchodov so suvenírmi. A v posledných rokoch (od roku 2015) je pred jarnými sviatkami veľkou atrakciou aj pravidelný festival zimného plávania v bazéne umiestnenom v samotnom Veľkom kanáli s vytrvalostnou plavbou na 450 m. V letnom období sa v meste konajú súťaže tzv. dračích člnov.
Dopravná dostupnosť.
Tchaj-er-čuang leží na ceste Chua-sing v mestskom okrese Tchaj-er-Čuang v mestskej prefektúre Cao-čuang v provincii Šan-tung. V okolí sa nenachádza medzinárodné letisko, ale Cao-čuang je zastávkou vysokorýchlostnej trate Peking - Šanghaj, ktorá je od mesta vzdialená asi 40 km.
Tchaj-er-čuang

Tchaj-er-čuang môže byť:
Čínske turistické atrakcie kategórie AAAAA

Čínske turistické atrakcie kategórie AAAAA (5A) sú turistické atrakcie v Čínskej ľudovej republike zaradené do najvyššej kategórie čínskym ministerstvom kultúry a cestovného ruchu. Štát ich považuje za najdôležitejšie a sú najlepšie udržiavané. V roku 2018 bolo v kategórii 5A zapísaných 248 turistických atrakcií.
Pôvod systému hodnotenia turistických atrakcií vychádza z kritérií, ktoré boli prvýkrát stanovené v roku 1999 Čínskou národnou správou cestovného ruchu (predchodca súčasného ministerstva kultúry a cestovného ruchu) a revidované v roku 2004. Tieto kritériá zahŕňajú jedinečnosť jednotlivých pamätihodnosti, faktory kvality a riadenia, ako je jednoduchosť dopravných spojení, bezpečnosť na mieste, čistotu atď. Turistické atrakcie boli roztriedené podľa kritérií do kategórie A až AAAA, pričom kategória AAAAA alebo 5A bola pridaná neskôr ako najvyššia úroveň. V roku 2007 bola certifikovaná prvá skupina 66 turistických atrakcií hodnotených ako AAAAA. Zahŕňala mnoho z najznámejších historických ikonických pamiatok v Číne, vrátane Zakázaného mesta a Letného paláca. Vo februári 2017 bola pridaná ďalšia skupina atrakcií, vrátane 20 nových v kategórii 5A. V ojedinelých prípadoch bolo niekoľko miest z najvyššej kategórie vyradených, a to pre neuspokojivé hodnotenie od doterajších návštevníkov.
Vyradenia z kategórie 5A.
Niektoré turistické miesta z kategórie 5A, ktoré určila čínska národná správa cestovného ruchu (v roku 2018 sa zlúčila s ministerstvom kultúry a cestovného ruchu) z dôvodu nespokojnosti doterajších návštevníkov stratili svoju akreditáciu. Prvým takýmto turistickým miestom bol priesmyk Šan-chaj v provincii Che-pej. K ďalšej vlne zníženia kategorizácie došlo v roku 2016 vyradením ostrova Ťü-c’-čou v provincii Chu-nan a tiesňavy Šen-lung v provincii Čchung-čching; príčinou boli „bezpečnostné obavy, predražovanie, zlé riadenie v oblasti životného prostredia, zlá údržba zariadenia, ako aj zlé služby, ktoré boli spôsobené hlavne nedostatkom zamestnancov“.
Tchaj-er-čuang (okres)

Tchaj-er-čuang (, , doslova „"statok rodiny Tchaj"“) je najjužnejší z piatich mestských okresov (obvodov) mestskej prefektúry Cao-čuang. Nachádza sa v Číne na juhu provincie Šan-tung a na juhu susedí s proviniiou Ťiang-si. Má rozlohu 538 km² a 279 474 obyvateľov (v roku 2010).
Okres bol miestom bitky o Tchaj-er-čuang, ktorá prebehla medzi armádami čínskeho Kuomintangu a Japonským cisárstvom v roku 1938 počas druhej čínsko-japonskej vojny. Samotné miesto bitky ( Tchaj-er-čuang ta-čan ťioua-č') bolo v roku 2006 vyhlásené za národnú pamiatku Číny (uznesenie 6-981).
Malé Arménsko

Malé Arménsko alebo Malá Arménia môže byť:
Chladiaci faktor

Chladiaci faktor je koeficient výkonnosti chladiaceho stroja, ktorý vyjadruje jeho efektívnosť. Označuje sa formula_1 a je bezrozmerný. 
Účelom chladiacich strojov je odobrať teplo z prostredia z nižšou teplotou a odovzdať ho prostrediu s vyššou teplotou. Tento prenos tepla sa vykonáva v pracovnom cykle zariadenia a je naň potrebné vynaložiť prácu.
Definícia.
kde:
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2019

Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2019 boli v poradí 12. majstrovstvá sveta vo florbale žien, ktoré organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa v dňoch od 7. do 15. decembra 2019 v Neuchâtel, vo Švajčiarsku, za účasti 16 tímov. Titul obhájilo družstvo .
Švajčiarsko získalo právo organizovať majstrovstvá na zasadnutí ústrednej rady IFF v decembri 2015. V čase zvolenia ešte nebolo rozhodnuté, ktoré mesto bude organizátorom. Švajčiarsky florbalový zväz vybral v septembri 2017 za organizátora mesto Neuchâtel. Švajčiarsko je organizátorom ženského svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 2003 a 2011. 
Kvalifikácia.
O 15 miest sa bojovalo v kvalifikácii, ktorá sa konala od 27. januára do 9. februára 2019 a Švajčiarsko malo účasť ako usporiadateľská krajina zaistenú vopred.
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli pred žrebom do skupín, ktoré sa konalo 14. februára 2019 vo švajčiarkom Ittigene, nasadené podľa výkonnostných košov nasledovne:
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku k októbru 2017.
Vykurovací faktor

Vykurovací faktor alebo aj ohrievací faktor je koeficient výkonnosti tepelného čerpadla, ktorý vyjadruje jeho efektívnosť. Označuje sa formula_1 a je bezrozmerný. 
Účelom tepelných čerpadiel je priviesť teplo do prostredia s vyššou teplotou zo zásobníka s nižšou teplotou. Tento prenos tepla sa vykonáva v pracovnom cykle zariadenia a je naň potrebné vynaložiť prácu.
Definícia.
kde:
Vzťah medzi vykurovacím a chladiacim faktorom.
Zo skutočnosti, že chladiaci stroj a tepelné čerpadlo môžu byť technicky rovnaké zariadenia pracujúce za rovnakých podmienok a ich názov sa odvíja len od želanej funkcie (vykurovanie alebo chladenie) a z porovnania vzťahu pre chladiaci faktor vyplýva:
kde:
Vykurovací faktor je teda vždy väčší ako 1. Ak by sa na pohon tepelného čerpadla použila elektrická energia, aj v tom najhoršom prípade by bol jeho vykurovací výkon aspoň rovný výkonu odporového ohrievača s rovnakou spotrebou elektrickej energie. Reálne dodávané tepelné čerpadlá majú priemerný ročný vykurovací faktor &gt; 2,5.
Kóthón (nádoba)

Kóthón ("kóthón") je typ starogréckej keramickej nádoby.
Kóthón (mn. č. "kóthónes") je označenie používané pre rozdielne tvary starogréckych keramických nádob, napr. (nesprávne) pre exaleiptron (pri tomto tvare nádoby je termín exaleiptron znalcami uprednostňovaný pred názvom kóthón), pre (nesprávne) skyfos a tiež pre nádobu na pitie s jedným uchom (bližšie nešpecifikovaného tvaru), ktorú používali vojaci a cestujúci.
Vďaka Plutarchovi sa dochoval aspoň približný opis spartského džbánu (kóthón) na pitie. Pre svoju užitočnosť bol obľúbený hlavne medzi vojakmi v aktívnej službe. Jeho farba skrývala nepeknú farbu vody, ktorú často museli piť, a dovnútra ohnuté okraje zadržali bahnitú usadeninu, takže sa k ústam dostala čistejšia voda. Athénaios zaznamenal Kritiov popis: „okraje boli zahnuté dovnútra, aby slúžili k zachytávaniu nečistôt vo vode.“ Lexikon Suda naviac pridáva informáciu, že kóthón mal jedno ucho. Kóthónes sa spoľahlivo prepravovali v prútenom koši zvanom "gylios", o ktorom sa vo svojej komédii (Acharnes 1097) zmieňuje Aristofanes. Vojaci na vojenských výpravách v týchto košoch nosili aj svoje zásoby potravín. 
Skutočnosť, že sa tento tvar nádoby spája osobitne so Spartou, svedčí o tom, že sa v starovekom Grécku zručnosť a originalita hrnčiarskej výroby týkala i Sparty (v Sparte sa remeselnou činnosťou zaoberali len perioikovia).
Ochozy

Ochozy je prírodná pamiatka ev. č. 2203 severne obce Archlebov v okrese Hodonín. Oblasť spravuje Odbor životného prostredia Juhomoravského kraja.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie a ochrana chránených druhov rastlín, kriticky ohrozeného druhu hmyzovníka včelovitého, silne ohrozeného vstavača vojenského ai. Na vegetáciu je viazaných svojim výskytom aj rad teplomilných druhov hmyzu. Na území však nebol do roku 2012 spracovaný ucelený zoologický inventarizačný prieskum.
Výbuch plynu v Prešove

Výbuch plynu v panelovom dome v Prešove bola udalosť, ku ktorej došlo 6. decembra 2019 o 12.12 hod. na Mukačevskej ulici 7 v Prešove. Na deviatom poschodí panelového domu vybuchol plyn a následne začali horieť všetky štyri zostávajúce poschodia dvanásťposchodového panelového domu. Pri výbuchu sa schodisko kompletne zrútilo a zničená bola aj strecha. 
Bezprostredne po výbuchu bolo celé okolie evakuované políciou. Ľudia, ktorí uviazli v spodných podlažiach bytovky kvôli zničenému schodisku boli evakuovaní hasičmi pomocou výškovej techniky. Pri výbuchu zomrelo 7 osôb, jedna osoba zostala nezvestná a až v júni 2020 bola oficiálne vyhlásená za mŕtvu, aj keď pozostatky sa nenašli. Ďalších 40 osôb bolo zranených.. 
Požiar sa podarilo dostať pod kontrolu ešte v deň udalosti o 21.30 hod. a k úplnému uhaseniu došlo pred 7.00 hod. nasledujúceho dňa. Výbuch narušil statiku aj v susednom dome číslo 9. Príčinou boli pravdepodobne výkopové práce, ktoré narušili plynové potrubie. Obyvatelia bytovky hlásili silný zápach plynu v celom okolí objektu. Plyn sa pravdepodobne nahromadil v horných častiach budovy a vybuchol. K tragédii mohla prispieť aj rekonštrukcia domu v roku 2017, ktorá prebehla v rozpore s platnými predpismi. Táto rekonštrukcia podľa hasičov prispela ku spomalenej záchrane obyvateľov domu, ktorí museli byť evakuovaní z výsuvných plošín.
V súvislosti s výbuchom zadržala polícia v sobotu 7. decembra 6 ľudí. Išlo o robotníkov a konateľa firmy, ktorá v mieste vykonávala výkopové práce. Polícia následne obvinila 3 ľudí z trestného činu všeobecného ohrozenia.
Statici vykonali predbežné prehliadky objektu a vylúčili riziko bezprostredného zrútenia. V prvých dňoch po udalosti sa uvažovalo o zbúraní iba 4 najvyšších poschodí domu, ktoré boli najviac postihnuté. Búracie práce začali dňa 16. decembra 2019. Nasledujúci deň bolo po odstránení najviac poškodených podlaží rozhodnuté o úplnom odstránení objektu.
Náhradné ubytovanie postihnutým ponúklo mesto Prešov, ale taktiež viacero ubytovacích zariadení v okolí. Taktiež prebehla celoslovenská zbierka, z ktorej získané prostriedky budú použité na pomoc postihnutým obyvateľom bytovky číslo 7, ako aj blízkych zasiahnutých objektov.
Dúbrava (prítok Zohorského potoka)

Dúbrava je potok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri mesta Stupava. Predstavuje prirodzený vodný tok V. rádu, nížinného charakteru, s dĺžkou 2,559 km a s rozlohou povodia 6,811 km². Pramení v nadmorskej výške a do Zohorského potoka ústi vo výške 
Prameň.
Pramení v listnatom, dorastenom lese, neďaleko lokality Dúbravy () na západnom svahu vrchu Hrabník (), v Záhorskej nížine, v podcelku Borská nížina, v časti Podmalokarpatská zníženina, v nadmorskej výške 
Opis toku.
Od prameňa tok tečie západojuhozápadým smerom listnatým lesom a onedlho podteká cestu I/2. Preteká trávnatou medzou v poľnohospodársky obrábanej krajine, na chvíľu sa stáča na severozápad, vteká do lesa a následne sa opäť presmeruje na západojuhozápad. Potok pokračuje listnatým lesom, odčlenuje sa od neho sprava melioračný kanál a podteká miestnu účelovú komunikáciu. Tečie na rozhraní lesa a trávy, križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia a oddeľuje sa od neho ľavobrežný, umelý kanál. Potom je tok premostený mostom diaľnice D2 a tečie v trávnatom poraste, kde neskôr podteká poľnú cestu. Následne prijíma najvýznamnejší a jediný prítok, ľavostranné Sedlisko, tečie okrajom lesa, križuje sa s daľšími elektrickými drôtmi a mierne sa stáča na východ. Vteká do oblasti močiarov a napokon sa, v nadmorskej výške sprava vlieva do Zohorského potoka.
Jozef Stašo

Jozef Stašo (* 20. máj 1903, Terchová† 21. február 1951, tamže) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, tajomník pri pápežskom diplomatickom zástupcovi, väzenský kaplán Krajského súdu v Bratislave.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1922 – 1923). Teológiu študoval v Turíne (Taliansko), kde bol 6. júla 1930 vysvätený za kňaza. Pôsobil vo Svätom Benediku, Šaštíne, Trnave a Bratislave. V roku 1940 sa stal tajomníkom pri pápežskom diplomatickom zástupcovi (chargé d’affaires) na vatikánskej nunciatúre pri Slovenskej republike (1940 – 1945). V roku 1945 sa stal väzenským kaplánom Krajského súdu v Bratislave (1945 – 1948). Ako väzenský kaplán pochovával i Msgr. Jozefa Tisu.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol na krátku dobu internovaný (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Po prepustení z internácie sa vrátil do svojho rodiska, kde i zomrel.
The Legend of Zelda (videohra)

The Legend of Zelda je dobrodružná videohra od spoločnosti Nintendo, vydaná v roku 1986 pre Family Computer Disk System, neskôr aj na západnom trhu pre konzolu Nintendo Entertainment System. Jej dizajnérom bol Šigeru Mijamoto a je to prvá hra v The Legend of Zelda sérii.
Hra je dostupná aj na novších platformách: prostredníctvom Virtual Console služby, alebo portov vydaných pre konzoly Nintendo GameCube a Game Boy Advance.
Dej.
V malom kráľovstve Hyrule existuje silná magická sila zvaná Triforce. Tá je rozdelená na dve časti: jedna symbolizujúcu moc, druhá múdrosť. Jedného dňa bolo kráľovstvo napadnuté armádou diabolského Ganona, ktorý sa zmocnil Triforce sily a chce ovládnuť svet. Princezná Zelda rozdelila Triforce múdrosti na 8 častí, ktoré ukryla v labyrintoch skrytých po kráľovstve. Potom vyslala svoju vernú slúžku Impu, aby našla hrdinu schopného získať ich a poraziť Ganona. Hrdinu nájde v mladom chlapcovi menom Link, ktorý sa vydá na nebezpečnú výpravu naprieč celým kráľovstvom.
Hra.
Hráč začne hru bez konkrétnych inštrukcií a hneď od začiatku sa môže slobodne pohybovať po takmer celom svete. Ten je tvorený veľkým exteriérom (po anglicky "Overworld") a menšími interiérovými lokáciami, ako sú jaskyne a labyrinty. Herná kamera nie je plynulá: na obrazovke je vždy fixne zobrazená jedna časť celkového sveta a keď sa hráč dostane na jej okraj, kamera sa pohne k ďalšej časti. 
Hráčov život symbolizujú tri srdiečka, o ktoré prichádza každým zásahom nepriateľa. Srdiečka je možné obnoviť zdvihnutím srdiečok padlých nepriateľov, konzumáciou elixírov, alebo nájdením čarovných víl. Taktiež je možné zvýšiť ich maximálny počet.
Vývoj.
Vývoj hry prebiehal súčasne s vývojom Super Mario Bros., ale keďže "The Legend of Zelda" bola určená pre periférne zariadenie Family Computer Disk System, tím sa rozhodol dokončiť "Super Mario Bros." ako prvú.
Margita Méryová

PhDr. Margita Méryová (* 1. október 1936, Tvrdošovce) je slovenská etnologička.
Životopis.
V roku 1954 absolvovala gymnázium v Komárne, v rokoch 1954 až 1961 pôsobila ako učiteľka. V rokoch 1963 až 1968 externe absolvovala štúdium národopisu na Univerzite Komenského v Bratislave. V rokoch 1961 až 1983 pracovala ako etnografka v Csemadoku, v rokoch 1983 až 1993 pracovala v Národopisnom ústave SAV (Ústav etnológie SAV), v rokoch 1988 až 2006 bola redaktorkou maďarského vysielania Slovenského rozhlasu.
Dosiahla významné výsledky hlavne v mapovaní a prezentácii ľudového odevu maďarskej národnostnej menšiny na Slovensku. Je autorkou mnohých národopisných výstav, vytvorených na základe jej vlastných výskumov. Od roku 1985 je zahraničným korešpondentom Maďarskej národopisnej spoločnosti.
P-V diagram

p-V diagram (iné názvy: diagram tlak - objem, tlakový diagram) je stavový diagram, v ktorom sa zobrazuje závislosť tlaku plynu na jeho objeme. Na vodorovnú os sa vynáša objem na zvislú os tlak. Používa sa na vizualizáciu termodynamických dejov a tepelných obehov v uzavrených systémoch.
Body v p-V diagrame.
Každý bod v p-V diagrame určuje jednoznačne stav skúmaného plynu. Pri známom množstve skúmaného plynu na základe znalosti tlaku a objemu je možné vypočítať teplotu podľa stavovej rovnice. Napríklad pre ideálny plyn zo stavovej rovnice ideálneho plynu vyplýva:
kde
Čiary v p-V diagrame.
Spojité čiary v p-V diagrame zobrazujú rôzne termodynamické deje alebo ich postupnosť, pomocou ktorých sa skúmaný plyn dostane z jedného stavu do druhého. Základné termodynamické deje majú charakteristický priebeh čiar. Je ich možné vyjadriť rovnicou všeobecnej polytropy s exponentom n: "p.vn = const." (pozri obrázok):
Plochy v p-V diagrame.
Plošný obsah uzavretej plochy v p-V diagrame je úmerný objemovej (mechanickej) práci. Toto vyplýva zo vzťahu pre prácu, čo je v danom prípade aj vzťah pre výpočet plochy v daných súradniciach diagramu:
kde
Ak termodynamické deje prebiehajú okolo ohraničenej plochy v smere hodinových ručičiek, táto práca sa z pracovného obehu získava, diagram teda zodpovedá tepelnému motoru. Ak termodynamické deje prebiehajú okolo ohraničenej plochy proti smeru hodinových ručičiek, táto práca sa v pracovnom obehu spotrebúva, diagram teda zodpovedá pracovnému stroju.
Indikátorový diagram.
p-V diagram môže byť aj jedným z vyjadrení indikátorového diagramu. Indikátorový diagram sa získava z rýchleho snímača tlaku umiestneného priamo v pracovnom priestore motora, alebo stroja. Zachytáva teda skutočný priebeh tlaku ktorý sa vplyvom rôznych dejov (prieťah zapálenia, nedokonalosť spaľovania, prestup tepla, straty škrtením, ...) od teoreticky modelovaného odlišuje.
Anton Kolarovič

Anton Kolarovič (* 19. január 1894, Pečeňady† 26. september 1977, Rúbaň) bol slovenský salezián, kuchár, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Počas prvej svetovej vojny bol odvedený a pôsobil ako kuchár. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1922 – 1923). Keďže bol v pokročilejšom veku rozhodol sa stať koadjútorom (rehoľným bratom). Ako kuchár pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave a v Trnave.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný v tábore v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Po prepustený z internácie bol poslaný na tzv. „preškolenie“ a následne domov.
Pre svoj aktívny náboženský postoj bol v roku 1952 uväznený. Odsúdili ho na 5. rokov väzenia. Trest si odsedel v Ilave, Jičíne a vo Valdiciach. V roku 1955 bol amnestovaný. 
Po prepustený z väzenia (19521955) pracoval ako kuchár v cukrovare v Nitre (19551958). Pre vážne zdravotné ťažkosti (ako dôsledok tvrdých výsluchov a väznenia), bol v roku 1958 poslaný do invalidného dôchodku do sociálneho zariadenia v Rúbani, kde i zomrel.
MAMA a ja

MAMA a ja je časopis, ktorý vychádza vo vydavateľstve ORBIS IN od roku 2002 Je to populárno náučný celoslovenský mesačník s obsahovým zameraním na informácie z oblasti medicíny a zdravotníctva vo vzťahu k mladej rodine s dieťaťom.
Časopis MAMA a ja je zameraný hlavne na zdravotné témy v období počatia, tehotenstva, vývoja plodu, pôrodu, vývoja dieťata v prvých mesiacoch života.
V roku 2006 vstúpil aj na český trh. Od roku 2008 má časopis aj svoju online veziu.
B-Sides (Danko Jones)

B-Sides je kompilácia strán B, bonusových skladieb, cover verzií a predtým nevydaných skladieb kanadského hard rockového tria Danko Jones. Vyšiel 2. februára 2009 a len v Európe.
Tlakový diagram

Tlakový diagram môže byť:
Nový život (seriál)

Nový život, s podtitulom "Každý si zaslúži druhú šancu", je slovenský rodinný seriál, ktorý rozpráva príbeh troch 40-ročných najlepších priateľov, športovcov, ktorí ukončia svoje kariéry a začnú nový život. Seriál mal premiéru 6. januára 2020, pôvodne mal mať 40 časti. V marci 2020 bol seriál obnovený pre druhú sériu, ktorá mala premiéru 1. septembra 2020. 19. novembra 2020 bola oznámena príprava tretej série, ktorá mala premiéru 19. januára 2021.
Mikuláš Mušinka

akademik Prof. PhDr. Mikuláš Mušinka DrSc. (* 20. február 1936, Kurov† 12. september 2024, Prešov) bol slovenský etnológ, folklorista, filológ a kultúrny historik.
Životopis.
Narodil sa v rodine roľníka. Dobrá znalosť agrikultúrneho prostredia a tradičnej kultúry predznamenala jeho profesijné smerovanie. Aj postupné formovanie, hľadanie a uvedomovanie si vlastnej etnickej identity prispelo k jeho záujmu o jazyk, kultúru a špecifiká v spôsobe života rusínsko-ukrajinského obyvateľstva na severovýchode Slovenska. Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Prešove. Po maturite (1953) pokračoval štúdiom na Vysokej škole ruského jazyka a literatúry v Prahe. V roku 1967 obhájil na Karlovej univerzite v Prahe kandidátsku dizertačnú prácu.
V rokoch 1960 – 1972 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzity P. J. Šafárika v Prešove. Spolu s Michalom Hirjakom sa zameriavali na výskum folklóru rusínsko-ukrajinského obyvateľstva východného Slovenska a vydali celé série folklórnych materiálov. V rokoch 1972 – 1990 pracoval pre svoje politické názory mimo odboru. Keďže sa prihlásil k manifestu "2000 slov" a zapojil sa do protestov proti prítomnosti okupačných vojsk, po nástupe normalizácie sa ho dotkli viaceré reštriktívne opatrenia. V roku 1971 ho vylúčili z Komunistickej strany Československa (KSČ) a o niekoľko mesiacov dostal výpoveď zo zamestnania. Asi po polroku bez zamestnania sa v roku 1972 uchádzal o miesto dojiča kráv v Jednotnom roľníckom družstve v Kurove, neskôr pracoval ako kurič v Prešove. Tým sa začala jeho „robotnícka anabáza“ a paradoxne, obdobie bohaté na vedecko-výskumnú a publikačnú činnosť. V rokoch 1972 – 1990 uverejnil na Západe päť kníh a viac ako 150 vedeckých štúdií, vedecko-populárnych článkov a recenzií. Za sériu prác o dejinách folkloristiky získal na UPJŠ v Prešove titul PhDr. a ako tajomník Výskumného ústavu ukrajinistiky začal spolupracovať s inými rovnako zameranými pracoviskami nielen na Ukrajine, ale aj v západnej Európe, USA a Kanade.
V rokoch 1990 – 2001 prednášal na katedre ukrajinistiky FF UPJŠ v Prešove. Skúmal folklór Ukrajincov a Rusínov na Slovensku a v menšinovom prostredí vo svete a osobnosti ukrajinskej kultúry. V roku 1991 sa stal docentom a roku 1995 profesorom na Ukrajinskej slobodnej univerzite v Mníchove. Bol mimoriadne publikačne činný. Úzko spolupracoval s folklórnym hnutím a masovými médiami. Jeho dielo bolo ocenené najmä na Ukrajine a v ukrajinských minoritných komunitách.
Ján Hlubík

Ján Hlubík (* 21. jún 1896, Hrnčiarovce nad Parnou† 27. december 1965, Zavar) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, publicista, sociálny pracovník, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (1920 – 1921). Teológiu študoval v Turíne. Za kňaza bol vysvätený 8. júna 1928 v Turíne. Pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave a v Trnave. Najväčšiu zásluhu na vybudovaní saleziánskeho domu a farnosti v Trnave na Kopánke má práve on. Bol známi svojou sociálnou činnosťou.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Po 3. rokoch internácie bol v roku 1953 premiestnený do Charitného domova v Moravci pri Brne. V roku 1958 bol pre svoje náboženské presvedčenie uväznený. Odsúdili ho na 2. a pol roka väznenia. Po prepustení z väzenia býval v Charitnom domove pre kňazov v Moravciach a nakoniec v Zavare, kde i zomrel. 
Bol tiež publikačne činný. Vyšli mu desiatky článkov s náboženskou tematikou. Prispieval do časopisov: Katolícke misie, Katolícke noviny, Kráľovná sv. Ruženca, Mariánska kongregácia, Plameň, Posol Božského Srdca, Prednášateľ, Pútnik, Saleziánske zvesti, Svätá rodina, Trnavská rodina, Trnavské noviny, Pútnik svätovojtešský.
Pre jeho socilánu angažovanosť (zaslúžil sa o vybudovanie sociálneho domu mládeže v Trnave-Kopánke), mestská časť Trnava-sever pomenovala po ňom ulicu.
Tereza Gašparíková

Tereza Gašparíková (rod. Trubanová; * 1. december 1951, Stredné Turovce – † 18. apríl 2011, Senec) bola významná slovenská prekladateľka a tlmočníčka z talianskeho a francúzskeho jazyka. Od roku 1995 spolupracovala s Art Film Festom, pre ktorý spolu s Petrom Hledíkom manažovala zahraničné filmové hviezdy ako Jean-Paul Belmondo, Alain Delon, Sophia Loren, Annie Girardotová, Catherine Deneuve, Michele Placido.
Životopis.
Detstvo a mladosť prežila v Banskej Štiavnici. Otec Štefan Truban, colník, žandár, protifašistický bojovník, bol posledným demokratickým primátorom Banskej Štiavnice pred nástupom komunizmu, mama Eva rod. Willantová pochádzala z okolia Šiah. Po maturite odišla do Bratislavy, kde v roku 1975 absolvovala štúdium taliančiny a francúzštiny na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. Mala dcéru so zdravotným postihnutím a syna Petra Gašparíka, ktorý je spisovateľ a režisér.
Do roku 1989 pracovala vo vydavateľstve Obzor a popri tom prekladala knihy a tlmočila. Tlmočila napríklad aj Giulliete Masine, známu Perinbabu z rovnomenného slovenského filmu, s ktorou sa stali priateľky. Po roku 1989 sa živila profesionálne ako tlmočníčka a tlmočila napríklad Michalovi Kováčovi, Rudolfovi Schusterovi, pápežovi Jánovi Pavlovi II. ale aj izraelskému prezidentovi Moše Kacavovi. Spolu tlmočila 27 prezidentom a preložila 25 kníh. Od roku 2006 do svojho skonu pracovala v Európskom parlamente ako tlmočníčka.
Achberger (priezvisko)

Achberger je slovenské priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Svätom Jure, tiež Bratislave a v Pezinku.
Hupka

Hupka je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Svätom Jure, tiež Bratislave a v Pezinku.
Macháček

Macháček je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Skalici, Svätom Jure, tiež v Holíči a v Bratislave.
Barok (priezvisko)

Barok je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Svätom Jure, tiež Bratislave a v Pezinku.
Matrimoniológia

Matrimoniológia je vedecký odbor zaoberajúci sa biologickými, spoločenskými a právnymi aspektmi manželstva (matrimónia).
Za zakladateľa odboru býva označovaný Miroslav Plzák.
Kozmon

Kozmon je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Svätom Jure a v Bratislave.
HCP 115N

HCP 115N (označenie poľského Ústavu koľajových vozidiel: 115N, označenie výrobcu a prevádzkovateľa: 105N/2)&lt;ref name="P 6/2009"&gt;&lt;/ref&gt; je prototyp poľskej čiastočne nízkopodlažnej električky. Vznikla modernizáciou (vrátane doplnenia stredného článku) električky Konstal 105Na vo firme H. Cegielski pre MPK Poznań. Týmto spôsobom bola v roku 1995 vyrobená jedna električka. Nadšenci, zaoberajúci sa električkovou dopravou, prezývajú 115N menom „glizda“ (hlísta).
Dejiny.
Vzhľadom na nedostatok veľkokapacitných električiek pre trasu rýchlodráhy sa rozhodlo MPK Poznań k zásadnej modernizácii štandardných vozňov typu 105Na.&lt;ref name="ŚK 1/2004"&gt;&lt;/ref&gt; Poznanský vozeň 115N mal byť zostavený z vozových skríň dvoch električiek 105Na (krajné články) a vloženého nového nízkopodlažného článku. Vznikol tak veľkokapacitný električkový vozeň, svojou dĺžkou a kapacitou blížiaci sa k električkám Tatra KT8D5.
Konštrukcia.
Trojčlánková električka 115N pozostáva z dvoch vozňových skríň vozňov Konstal 105N. Neboli však použité celé – predná skriňa bola odrezaná za tretími dverami, zadná bola odrezaná za druhými dverami. Medzi tieto dve použité skrine bol vložený nový stredný nízkopodlažný článok. Použité skrine boli kompletne opravené a so stredným článkom spojené pomocou kĺbového mechanizmu. Pod kĺbmi sa nachádzajú dva podvozky, ďalšie dva sa nachádzajú pod predným a zadným článkom. Všetky nápravy sú hnacie, poháňané trakčnými motormi. Pantograf zostal pôvodný, typu OTK-1. Zmodernizovaný bol aj interiér. Boli použité nové čalúnené sedadlá a informačný systém pre cestujúcich. Oproti klasickým vozňom 105Na má električka 115N miesto motorgenerátora statický menič.
Dodávky a prevádzka.
Prototypový vozeň električky 115N bol postavený v roku 1995. Vozeň 115N bol verejnosti prvýkrát predstavený na poznanskom veľtrhu. V polovici roka 1995 bola električka prevezená do vozovne Głogowska v Poznani. Pri prevzatí dostala evidenčné číslo 400. Vzhľadom k rôznym problémom bola často odstavená (jednalo sa o problémy so statickým meničom, dverami, kĺbmi a mnohými ďalšími prvkami). Kvôli týmto poruchám bola v roku 2006 definitívne odstavená. Existovali plány na zachovanie električky ako historického vozňa. K tomu ale nedošlo a električka bola vyradená.
Pravoslávna cirkev na Ukrajine

Pravoslávna cirkev na Ukrajine je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je metropolita Kyjeva a celej Ukrajiny.
Cirkev pôsobí na teritóriu Ukrajiny ale aj v Brazílii.
Autokefálny status tejto cirkvi bol zrušený ruskými úradmi v roku 1686. Nezávislosť ukrajinskej cirkvi bola znovu vyhlásená ukraijinskymi biskupmi v roku 2018. Konštantínopolský patriarchát ju však uznal až v roku 2019.
Dňa 24. mája 2023 Rada biskupov rozhodla o úplnom prechode na revidovaný juliánsky kalendár a že tento prechod sa uskutoční 1. septembra 2023. Rozhodlo sa tiež zvolať Miestnu radu na 27. júla 2023, ktorá definitívne schváli prechod na revidovaný juliánsky kalendár.
Ohniváčik čiernokrídly

Ohniváčik čiernokrídly ("Lycaena phlaeas") je pomenší motýľ z čeľade ohniváčikovité "(Lycaenidae)" a rodu Lycanea. Ako prvý ho v roku 1761 opísal Carl Linné. 
Morfológia.
Larva:
Húsenice sú pomenšie, zelené s jemnými priesvitno-bielymi alebo bledo fialovými chĺpkami. Vyvíjajú sa jednotlivo počas celého leta. Ich vývoj môže, kvôli neskorému vyliahnutiu buď prebehnúť rýchlo, alebo prezimujú do ďalšieho leta. Najčastejšie možno húsenice počas roka resp. leta pozorovať v troch generáciach: prvá generácie je aktívna od mája do júna, druhá je aktívna od júna do augusta a tretia je aktívna od septembra do októbra. Živia sa listami rôznych rastlín ako napríklad štiavičkou obyčajnou "(Acetocella vulgaris)", štiavom lúčnym "(Acetosella pratensis)" alebo rôznymi druhmi rastlín rodu stavikrvov "(Polygonum)" a mnohými inými rastlinami, ktoré môže nájsť na lúkách alebo iných podobných stanovištiach.
Imágo: 
Podobne ako aj u ostatných motýľov tohto rodu sú krídla hnedo-oranžových farieb. Rozpätie krídel je asi od 22 mm do 27 mm pričom dĺžka krídla sa pohybuje okolo 14 až 16 mm. Obe pohlavia majú skoro rovnaké spodné krídla, ktoré tvorí hnedý podklad a oranžové lemovanie po bokoch. Narozdiel od samca, u ktorého na horných krídlách prevláda hnedá farba u samice sú krídla oranžové a dopĺňajú ich hnedé okraje okrajmi a hnedé vzory. Pri pozorovaní vo voľnej prírode si ho možno zameniť so samičkou ohniváčika zlatobyľového "(Lycaena virgaureae)" a samičkou ohniváčika prútnatcového "(Lycaena thersamon)", užitočným indikátorom môže byť pri určovaní vo voľnej prírode aj to, že v akom prostredí sa motýľ nachádza alebo aj či sa tu vyskytujú vo veľkých alebo malých počtoch.
Výskyt.
Na Slovensku, v Česku a aj vo väčšine Európy je to všeobecne rozšírený druh. Okrem Európy sa vyskytuje aj v Severnej Amerike, na severnej polovici Afriky a v podstate v celej Ázií až po Čukotku a Japonsko. Na miestach je hojný a to najmä v nížinách. V horách je menej častý ale môže sa vyskytnúť aj tam. Na území Slovenska a Česka je zaznamenané stúpanie tohto motýľa až do výšky okolo 1 500 m n. m. Vyskytuje sa na väčšine biotopov, nájdeme ho napr. na poľných cestách, pasienkoch, pastvinách, na kvetnatých stráňach a podobne.