burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Smith &amp; Wesson Model 500

Model 500 Revolver je päťranový, double-action revolver vyrábaný firmou Smith &amp; Wesson, strieľajúci nábojom .500 S&amp;W Magnum, postavený na ráme veľkosti X.
Shooting Times píše: "Model 500 od Smith &amp; Wesson je najväčší, najťažší, najsilnejší sériovo vyrábaný double-action revolver na svete." Náboj .500 Smith &amp; Wesson Magnum dosahuje veľmi vysoké výkony - pri hmotnosti 440 grains (28.5 g) má úsťovú energiu 3.5 kJ, rovnajúcu sa sile guľovníc .30-06 Springfield, .308 Winchester alebo 7x64.
Všetky varianty (okrem 500ES), majú kompenzátor (úsťovú brzdu), na zmiernenie veľkého spätného rázu.
Varianty.
Stránka výrobcu spomína 6 verzií líšiacich sa najmä dĺžkou hlavne niekoľkými ďalšími odlišnosťami napr. prítomnosťou kompenzátora :
Použitie.
Ako osobná zbraň je príliš veľký a ťažký, takže je použiteľný na streľbu na siluety a Spojených štátoch je možné aj použitie ako loveckej zbrane napr. na lov medveďov - najmä verzia 500H, údajne s ňou bol ulovený aj slon.
Kritika.
Violence Policy Center (policajné centrum pre násilie) uverejnilo správu venujúcu sa Modelu 500, v ktorej ho nazvali „vest-buster“, čím chceli zdôrazniť jeho vysokú šancu prestreliť nepriestrelné vesty.
Zaujímavosť.
Počas IWA (Internationale Waffenausstellung = Medzinárodná výstava zbraní) v roku 2003 jeden z vystavovateľov na otázku "Kto to kúpi?" odpovedal: "Je veľa ľudí, ktorí chcú držať v rukách poriadnu zbraň."
Stridsvagn

Stridsvagn ( môže byť viacero tankov švédskej výroby alebo švédskych variantov zahraničných tankov:
Bring Me the Horizon

Bring Me the Horizon (BMTH) je názov britskej metalcorovej (v začiatkoch deathcorovej) skupiny. Kapela bola založená 27. mája 2004 v anglickom Sheffielde. Názov skupiny pochádza z dialógu filmu "Piráti Karibiku", v ktorom Jack Sparrow spomína "Now, Bring Me That Horizon".
BMTH vydali 6 štúdiových albumov na ktorých ukázala progres od deathcoru až po metalcore a využitie väčšieho množstva elektroniky na albume Sempiternal, ktorú zaobstaral najnovší člen kapely Jordan Fish.
Bring Me the Horizon odohrali turné spolu s Lostprophets, The Blackout; Killswitch Engage a s The Haunted. V októbri a decembri 2007 odohrali turné po USA, Austrálii a Veľkej Británii a 3. februára 2008 v Moskve.
Od roku 2014 s nimi naživo hrá aj John Jones na rytmickej gitare, po odchode Fisha z kapely prevzal povinnosti sprievodných vokálov.
Dňa 22. 12. 2023 z kapely po 11 rokoch odišiel klávesák Jordan Fish, ktorý pokračuje v kariére ako producent.
Devon Murray

Devon Michael Murray (* 28. október 1988, Maynooth, Írsko) je írsky herec známy predovšetkým ako postava Seamusa Finnigana z filmovej série Harry Potter.
Životopis.
Devon je jedináčik, narodil sa Michaelovi a Fidelme Murrayovcom. V šiestich rokoch uspel v národnej talentovej súťaži a pripojil sa k školskému divadlu Billie Barry, okiaľ sa dostal do Národnej školy múzických umení. 
Devon sa tiež venuje jazdectvu, kde súťaží v exhibičných skokoch v celom Írsku. Vlastní 6 koní: Mini, Ashes, Jessie, Flex, Rosie, Max. Ďalej sa venuje motokrosu a s priateľmi rád počúva hudbu a hrá hry na počítači. Mimo iného má aj troch psov, a to Stinga, Macken a Darragh.
Fresh Fruit for Rotting Vegetables

Fresh Fruit for Rotting Vegetables je debutový album od Dead Kennedys, vydaný Cherry Red Records v roku 1980.
Plastic Surgery Disasters

Plastic Surgery Disasters je druhý album od Dead Kennedys, vydaný Alternative Tentacles v roku 1982.
Frankenchrist

Frankenchrist je tretí album od Dead Kennedys, vydaný Alternative Tentacles v roku 1985.
Názov albumu Frankenchrist je vytvorený spojením častí slov Frankenstein, čo bola umelo vytvorená ľudská príšera z románu Mary Shelleyovej a Christus, čo je meno Ježiša Krista. Umelo vytvorené slovo Frankenchrist vyjadruje spasiteľa, ktorý však má vlastnosti ľudskej príšery. Dovnútra albumu bol vložený plagát H.R.Gigera (okrem iného autor postavy Votrelca z rovnomenného hororu) s názvom Penis Landscape (Work 219: Landscape XX) vytvorený v roku 1973. Plagát zobrazoval rad penisov a vagín. Za šírenie materiálu nevhodného pre neplnoletých bola skupina kvôli tomuto plagátu postavená pred súd. Aj keď skupina súdny spor vyhrala, viedol tento nakoniec k jej rozpadu v roku 1986.
Bedtime for Democracy

Bedtime For Democracy je štvrtý album od Dead Kennedys, vydaný Alternative Tentacles v roku 1986.
A Skateboard Party

A Skateboard Party je koncertný album Dead Kennedys vydaný v auguste 1983 Starving Missile Records v spolupráci s Alternative Tentacles v limitivanom počte.
Nahrávka bola urobená na koncertoch v Stuttgarte a Mníchove 13. a 15. septembra 1982.
ExFAT

exFAT (Extended File Allocation Table) je súborový systém vhodný hlavne pre flash disky prvýkrát uvedený vo Windows Embedded CE 6.0. Využitie pre exFAT je tam, kde súborový systém NTFS nie je vhodné riešenie kvôli jeho množstvu dátových štruktúr.
Výhody oproti existujúcim FAT verziám sú:
Windows Vista Service Pack 1 pridáva podporu pre exFAT.
Exabajt

Exabajt (skratka "EB", ) je jedna z jednotiek kapacity pamäťových médií.
Definícia.
1 exabajt = 1018 bajtov.
V minulosti bola jednotka exabajt používaná vo význame 260 bajtov (1024 petabajtov). V súčasnosti sa ale presadzuje trend používania jednotky "EiB" (exbibajt) pre 1 024 PiB, aby mohla predpona "exa" (EB) zostať chápaná ako 1 000 petabajtov.
Mutiny on the Bay

Mutiny on the Bay je koncertný album od Dead Kennedys, vydaný vydavateľstvom Manifesto v roku 2001.
Live at the Deaf Club

Live at the Deaf Club je koncertný album od Dead Kennedys, vydaný vydavateľstvom Manifesto v roku 2004. 
Vystúpenie bolo nahraté 3. marca 1979 v Club of the Deaf v San Franciscu.
Give Me Convenience or Give Me Death

Give Me Convenience or Give Me Death je kompilácia skladieb od Dead Kennedys, vydaná hudobným vydavateľstvom Alternative Tentacles v roku 1987.
Milking the Sacred Cow

Milking the Sacred Cow je kompilačný album najväčších hitov od Dead Kennedys, vydaný vydavateľstvom Manifesto v roku 2007.
California Über Alles

„California Über Alles“ je prvý singel americkej punk rockovej skupiny Dead Kennedys. Nahrávka bola vydaná v júni 1979 cez Optional Music so skladbou „The Man with the Dogs“ na B-strane. Titulná skladba bola opäť nahraná na prvý album "Fresh Fruit For Rotting Vegetables" (1980), a verzia tohto singla, ako aj B-strana sa nachádza na kompilačnom albume "Give Me Convenience or Give Me Death" (1987).
Pieseň má v podaní členov Dead Kennedys ešte aspoň dve odlišné verzie. Na EP In God We Trust, Inc. je zaradená verzia s názvom „We've Got a Bigger Problem Now“. Táto má odlišné aranžmány (miestami ovplyvnené jazzom) ako aj text. Kým text pôvodnej piesne je z pohľadu Jerryho Browna, text piesne „We've Got a Bigger Problem Now“ je z pohľadu Ronalda Reagana. V roku 2004 odohral spevák Jello Biafra s kapelou The Melvins ďalšiu verziu tejto piesne. Tentokrát sa týkala Arnolda Schwarzeneggera a volala sa „Kali-Fornia Über Alles 21st Century“. Vyšla na spoločnom albume The Melvins a Biafru Sieg Howdy!.
Holiday in Cambodia

„Holiday in Cambodia" je druhý singel americkej punk rockovej skupiny Dead Kennedys. Nahrávka bola vydaná v máji 1980 cez Alternative Tentacles so skladbou „Police Truck" na B-strane. Titulná skladba bola opäť nahraná na prvý album "Fresh Fruit For Rotting Vegetables" (1980), a verzia tohto singlu, ako aj B-strana sa nachádza na kompilačnom albume "Give Me Convenience or Give Me Death" (1987).
Na hudobných oceneniach 2007 MTV Video Music Awards zahrala cover tejto piesne skupina Foo Fighters a Serj Tankian.
Kill the Poor

„Kill the Poor“ bol tretí singel Dead Kennedys. Nahrávka bola vydaná v októbri 1980 cez Alternative Tentacles so skladbou „In-sight“ na B-strane. Titulná skladba bola opäť nahraná na prvý album "Fresh Fruit For Rotting Vegetables" (1980), a verzia tohto singlu, ako aj B-strana sa nachádza na kompilačnom albume "Give Me Convenience or Give Me Death" (1987).
Too Drunk to Fuck

„Too Drunk to Fuck" bol štvrtý singel Dead Kennedys. Nahrávka bola vydaná v máji 1981 u Cherry Red Records so skladbou „The Prey“ na B-strane. Obe skladby z tohto singlu sa nachádzajú na kompilačnom albume "Give Me Convenience or Give Me Death" (1987).
Nazi Punks Fuck Off!

„Nazi Punks Fuck Off!“ je piaty singel americkej punk rockovej skupiny Dead Kennedys. Nahrávka bola vydaná v roku 1981 cez Alternative Tentacles so skladbou „Moral Majority“ na B-strane. Obe skladby tohto singlu sú z EP "In God We Trust, Inc.", avšak verzia titulnej skladby na EP je odlišná ako verzia na singli.
In God We Trust, Inc.

In God We Trust, Inc. je EP vydané Dead Kennedys v roku 1981.
Bleed for Me

„Bleed for Me“ je šiesty singel americkej punk rockovej skupiny Dead Kennedys. Bol vydaný v júli 1982 pri Alternative Tentacles.
Halloween (pieseň Dead Kennedys)

„Halloween“ je siedmy a posledný singel americkej punk rockovej skupiny Dead Kennedys. Bol nahratý v decembri 1982 a vydaný cez Alternative Tentacles.
The Early Years Live

The Early Years Live je video album z rôznych živých vystúpení Dead Kennedys, natočené od 1978 do 1981 Joe Reisom, majiteľom "punk-centric video" štúdia Target Video. Oficiálne vydanie na VHS bolo v júli 1987 a na DVD v roku 2001.
Skladby albumu.
Zábery „Kill The Poor“ a „Viva Las Vegas“ sú natočené čierno-bielo.
Live at DMPO’s on Broadway

Live at DMPO's on Broadway je VHS/DVD záznam z vystúpenia skupiny Dead Kennedys dňa 16. júna 1984 v starom avantgardnom divadle DMPO's na Broadway v San Franciscu (poslednú noc pred jeho zbúraním). Nahrávka bola vydaná vo februári 2004.
The Lost Tapes (Dead Kennedys)

The Lost Tapes je VHS/DVD Dead Kennedys, prvé nahrávanie ich EP "In God We Trust, Inc.". Bolo vydané v júli 2003. Nahrávanie bolo nafilmované v júni 1981 Ericom Goodfieldom.
Vienna Gate

Vienna Gate (v preklade "Viedenská brána") je polyfunkčný komplex v Bratislave na Kopčianskej ulici v Petržalke, ktorý bol vo výstavbe od roku 2006 a dokončený bol v roku 2008. Nachádza sa priamo oproti železničnej stanici Petržalka, pozostáva z dvoch výškových budov s výškou 78 metrov s 22 podlažiami (časť s názvom Vienna, resp. Viedeň) a 56 metrov s 16 podlažiami (časť s názvom Gate, resp. Brána). Názov Vienna Gate bol zvolený z dôvodu, že komplex je prvý objekt, ktorý je viditeľný z priestorov pred železničnou stanicou a má slúžiť ako akási brána do Bratislavy z Rakúska pri cestovaní železničnou dopravou.
Dve výškové budovy Vienna a Gate sú určené na bývanie, nachádzajú sa tu byty rôznych veľkosti; spoločný parter je určený pre služby. Nachádza sa tu nákupná pasáž s rozlohou 10-tisíc m².
Autormi sú Ing. arch. Anita Mudrochova &amp; Ing. arch. Fedor Mudroch, Autorizovani architekti SKA.
Béla Lugosi

Béla Lugosi, vlastným menom Béla Ferenc Dezső Blaskó (* 20. október 1882, Lugoj, Rakúsko-Uhorsko, dnes Rumunsko – † 16. august 1956, Los Angeles, USA) bol americký herec maďarského pôvodu.
Životopis.
V začiatkoch svojej kariéry pôsobil ako divadelný herec v Maďarsku. Potom odišiel do Nemecka, kde začal nakrúcať prvé filmy pod pseudonymom "Arisztid Olt". Známym sa stal vďaka stvárneniu grófa Draculu v americkom filme Dracula z roku 1931, ktorý režíroval Tod Browning. 
Od roku 1922 žil v USA, kde roku 1931 získal na základe úspešného divadelného predstavenia filmovú rolu Draculu. Medzi jeho ďalšie úspešné filmy z tohto obdobia patria napr. "Čierna mačka" (1934) alebo "Havran" (1935). V nasledujúcich rokoch hral Lugosi väčšinou vo filmoch, ktoré sa zaoberali témou mágie, okultizmu, satanizmu a vampirizmu, ale svoju najslávnejšiu rolu už nikdy neprekonal. 
V staršom veku Lugosi nedostával veľa filmových príležitostí, na sklonku života hral len vo filmoch „kategorie B“ režiséra Eda Wooda ("Glen or Glenda", "Bride of the Monster" a "Plan 9 from Outer Space"). 
Béla Lugosi zomrel v roku 1956 na srdcový kolaps. Jeho posledným prianím bolo, aby bol pochovaný v kostýme svojej najslávnejšej filmovej postavy – Draculu.
Amsterdamské metro

Amsterdamské metro je systém podzemnej rýchlodráhy v Amsterdame. Prevádzku zabezpečuje spoločnosť GVB (Gemeentelijk Vervoerbedrijf), ktorá má na starosti aj električky, trajekty a autobusové linky. Všetky dopravné systémy používajú rovnaké cestovné lístky.
Metro má 4 linky, 3 z nich začínajú na Amsterdam Centraal, z čoho dve spájajú centrum mesta s juhovýchodnou časťou Amsterdam Zuidoost, linky 53 a 54 spájajú centrum s južným predmestím Amstelveen. Existuje aj okružná linka 50, ktorá prepája Amsterdam Zuidoost so západom bez prechodu centrom mesta.
Metro používa štandardný rozchod koľají a napätie 750 V jednosmerných cez tretiu koľajnicu. Linka 51 je hybrid medzi metrom a električkou, používa zdieľanú trať medzi Amsterdam Centraal a Zuid a zdieľaná električková linka medzi Zuid a Amstelveen Centrum, ktorá pokračuje ako električka na Westwijk.
Rotterdamské metro

Rotterdamské metro je systém podzemnej rýchlodráhy v Rotterdame. Prevádzkuje ho spoločnosť RET. Prvá linka s názvom Noord - Zuidlijn (severojužná linka) bola otvorená v roku 1968 a viedla od stanice Centraal na Zuidplein, cez rieku Nieuwe v tuneli. Bolo to prvé metro v Holandsku a svojho času aj jedno z najkratších na svete, s dĺžkou iba .
V roku 1982 bola otvorená druhá linka, takzvaná Oost - Westlijn (východo-západná linka). Koncom 90. rokov boli linky pomenované po známych rotterdamských rodákoch, Desiderius Erasmus a Pieter Caland.
Nasa

Nasa môže byť:
NASA môže byť:
Kasumi (torpédoborec)

Kasumi (jap.:霰) bol desiata jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Asašio, Óšio, Mičišio, Arašio, Nacugumo, Jamagumo, Minegumo , Asagumo a Arare. 
Bojové nasadenie.
6. apríla 1945 sprevádzala jednotka Kasumi bojovú loď Jamato z Vnútorného mora na misii Ten Gó smerom na Okinawu. Po ceste bol 7. apríla ho poškodilo americké letectvo skupiny Task Force 58. Torpédoborec Fujuzuki pozbieral trosečníkov a dvoma torpédami ho poslal ku dnu asi 270 km juhozápadne od Nagasaki] (31° 0′ s.š, 128° 0′ v.d.).
Zo stavu Japonského cisárskeho loďstva bola odpísaná 10. mája 1945.
Externé odkazy.
Asashio class - anglicky
Halloween (rozlišovacia stránka)

Halloween môže byť:
Kostol svätej Anny (Vilnius)

Kostol svätej Anny vo Vilniuse je rímskokatolícky kostol postavený v slohu neskorej litovskej gotiky. Kostol je dominantou v komplexe budov kostola a kláštora bernardínov.
Dejiny.
Pôvodne bol kostol postavený v 14. storočí pre arcivojvodkyňu Litvy Annu. Tento pôvodný kostol bol postavený z dreva, no v roku 1419 ho postihol požiar. V rokoch 14961500 bol prestavaný do štýlu neskorej tzv. flamboyantnej gotiky a neskôr v roku 1582 po ďaľšom požiare zrekonštruovaný.
Na Kostol sv. Anny sa viaže aj legenda, ktorá vraví, že keď Napoleon Bonaparte navštívil Vilnius a uvidel krásu tohto kostola, bol ňou natoľko unesený, že ho chcel presunúť do Paríža.
Architektúra.
Jednou z netypickostí je, že pri stavbe kostola bolo použité veľké množstvo tehál, až 33 druhov, čo dodáva kostolu svoju unikátnosť. Kostol má jednu loď, dve veže a interiér je vyzdobený v barokovom slohu. Zvonica stojaca vedľa kostola, ktorá bola dostavaná v 70. rokoch 19. storočia, je už postavaná v neogotickom slohu.
Dany Heatley

Dany Heatley, celým menom Daniel James Heatley (* 21. január 1981, Freiburg im Breisgau, Nemecko) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji a hviezda NHL.
Klubový hokej.
Hral ako útočník na ľavom krídle. Je 191 cm vysoký a váži 98 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 2000/01 hral s číslom 15 za klub NHL Atlanta Thrashers. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Bern v švajčiarskej hokejovej lige a Ak Bars Kazaň v ruskej hokejovej superlige. V auguste 2005, po podpise zmluvy na tri roky za 13,5 milióna dolárov, ho Atlanta vymenila do Ottawy Senators. Na sezónu 2005/06 mu zmluva zaručuje ročný príjem 3,5 mil. dolárov. V Ottawe mu zostalo jeho číslo 15.Od roku 2011 hrá za Minnesotu Wild.
Rob Blake

Rob Blake, plným menom Robert Bowlby Blake, (* 10. december 1969, Simcoe, Kanada) je bývalý kanadský hokejista a reprezentant v ľadovom hokeji, člen Zlatej trojkoruny.
Klubový hokej.
Rob Blake je obranca. V roku 1988 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Los Angeles Kings v 4. kole ako 70. v poradí. Už v sezóne 1989/90 sa v drese Los Angeles dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu 12 sezón. Od sezóny 2000/01 hrá s číslom 4 za Colorado Avalanche. Na sezónu 2005/06 mal s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,364 milióna dolárov a bol po Joe Sakicovi druhým najdrahším hráčom tímu.
V júli 2006 sa stal hráčom klubu Los Angeles Kings, 28. septembra 2007 sa stal kapitánom Kings. Je najproduktívnejším obrancom Kings v histórii klubu. V lete 2008 podpísal zmluvu so San José Sharks, kde zostal do konca svojej kariéry v roku 2010.
Reprezentácia.
Rob Blake získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Dostal sa aj do reprezentačného výberu Kanady na zimné olympijské hry 2006 v Turíne.
Gediminasov hrad

Gediminasov hrad alebo Horný hrad je hrad v meste Vilnius. 
V historických zápisoch sa vo Vilniuse spomínajú tri hrady: Horný hrad (častejšie nazývaný Gediminasov hrad), Dolný hrad, ktorý sa nachádza ma Hradnej hore a Krivý hrad na dnešnej Hore troch krížov. Najstarším hradom je Gediminasov hrad.
Dejiny.
Prvý drevený hrad bol v týchto miestach postavený v 13. storočí. Keď sa z Vilniusu stalo hlavné mesto, hrad začali spevňovať kamennými múrmi. Hrad ako ho poznáme dnes, bol postavený na príkaz kniežaťa Vytautasa v 15. storočí. Táto veľkolepá stavba, ktorú obkolesovali tri metre hrubé múry sa týčila spoza nich nad stredoveké mesto a v obyvateľoch mesta vzbudzovala strach.
Počas vojny s Moskvou v 17. storočí bol hrad vážne porušený. Na začiatku 20. storočia z neho ostali iba ruiny, no vďaka rekonštrukčným prácam v 30. rokoch sa jednu z hlavných pamätihodností podarilo zachovať.
Súčasnosť.
Dnes je návštevníkom k dispozícii celý hrad, ako aj jeho západná veža a ruiny.
Chris Pronger

Chris Pronger, celým menom Christopher Robert Pronger (* 10. október 1974, Dryden, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Chris Pronger je obranca. V roku 1993 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už neexistujúci klub Hartford Whalers v prvom kole ako druhého v celkovom poradí. Už v nasledujúcej sezóne sa dostal v drese Hartfordu na ľad NHL a odohral za tento klub dve sezóny. Od sezóny 1995/96 až do 2003/04 hral za St. Louis Blues. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Edmonton Oilers. Uzavrel zmluvu na päť rokov v hodnote 6,25 milióna dolárov ročne. Stal sa tak najdrahším hráčom svojho mužstva a jedným z najdrahších hráčov NHL vôbec. Hrá s číslom 20. Pred sezónou 2006/07 prestúpil do klubu Anaheim Ducks a vyhral s nimi Stanley Cup. V sezóne 2007/08 sa stal kapitánom mužstva.
Reprezentácia.
Chris Pronger získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Reprezentoval Kanadu aj na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a zimných olympijských hrách 2006 v Turíne.
Joe Sakic

Joe Sakic, celým menom Joseph Steven Sakic, (* 7. júl 1969, Burnaby, Britská Kolumbia) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji chorvátskeho pôvodu. Je považovaný za jedného z najtalentovanejších hráčov NHL. Je na 8. mieste v produktivite medzi hráčmi NHL všetkých čias.
V roku 2009 vo veku 40 rokov oznámil koniec kariéry. V súčasnosti Sakic pôsobí ako viceprezident pre hokejové operácie v tíme Colorado Avalanche, v ktorom strávil celú svoju kariéru.
Klubový hokej.
Joe Sakic je stredný útočník. V roku 1987 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už nejestvujúci klub Quebec Nordiques v prvom kole ako 15. v celkovom poradí. Už v sezóne 1988/89 sa v drese Quebecu dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu až do jeho zániku v roku 1995. Vtedy bol klub presťahovaný do Colorada a zmenil názov na Colorado Avalanche. Joe Sakic hral s číslom 19 ako kapitán tohoto tímu až do konca kariéry v roku 2009. S tímom aj dvakrát získal Stanley Cup a to v rokoch 1996 a 2001. Na sezónu 2005/06 má s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,665 milióna dolárov a je najlepšie plateným hráčom tímu.
Reprezentácia.
Joe Sakic získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Bol kapitánom reprezentačného výberu Kanady na zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. V siedmich zápasoch strelil 1 gól a na 2 prihral, Kanada skončila nakoniec na 7. mieste.
Little Italy (Vancouver)

Little Italy je územie vo východnej časti kanadského mesta Vancouver v mestskej časti Grandview-Woodland, ktoré bolo historickou enklávou etnických talianov. Obchody a kultúrne zariadenia sa v Little Italy nachádzajú pozdĺž Commercial Drive, ktoré je aj v súčasnosti sociálnym centrom východnej časti mesta. Etnickí taliani mali v tej oblasti veľký vplyv od 30. až do 70. rokov.
Po prvej svetovej vojne osídlili emigranti z Talianska chudobnú oblasť na okolí Commercial Drive a veľkou mierou prispeli k jej rozvoju. No v roku 1975 kombinácia kultúrnej asimilácie, zahraničných prisťahovalcov, sťahovanie talianov do predmestí a náboženská schizma v talianskej komunite viedli k úpadku vplyvu a koncentrácie etnických talianov vo Vancouveri.
V súčasnosti je v oblasti Metro Vancouver niekoľko talianskych obchodov, kultúrnych skupín a zoskupení, no v žiadnej časti okresu obyvatelia talianskeho pôvodu nedominujú.
V priľahlom meste Burnaby, v oblasti Burnaby Heights síce nemajú taliani väčšinu, no značná časť jej obyvateľov je talianskeho pôvodu. Na East Hastings Street, medzi Boundary a Duthie je ďalšie obchodné centrum pre taliansku komunitu. Je tam množstvo talianskych kaviarní, cukrární a reštaurácií a obchod s detským oblečením, ktorý dováža svoje oblečenie priamo z Talianska. St. Helen's a Holy Cross sú dva katolícke kostoly, ktoré slúžia bohoslužby v taliančine. Postarší taliani sa často schádzajú v parku Confederation Park, kde hrajú bocce.
Hamburské metro

Hamburské metro je systém podzemnej rýchlodráhy v nemeckom meste Hamburg. Otvorené bolo v marci 1912, má 3 linky s celkovou dĺžkou 101 km. Je prepojené so systémom S-Bahn s dĺžkou 115,2 km a ktorý má aj podzemné úseky.
Little Italy

Little Italy (doslova "Malé Taliansko") môže byť:
Złoty Stok

Złoty Stok [zuoty stok] (v preklade „zlatý svah“), česky "Rychleby", nemecky "Reichenstein" [rajchnštajn] (v preklade „bohatý kameň“) je mesto v poľskom Dolnosliezskom vojvodstve (okres Ząbkowice Śląskie), východne od Kladska; cez hranicu susedí s českou obcou Bílá Voda. Leží v nadmorskej výške 348 m. Od českého názvu Rychleby nesú svoje pomenovanie Rychlebské hory (poľsky "Góry Złote"), ktoré sa zdvíhajú na juh od mesta.
Cez Złoty Stok vedie cesta spojujúca Nysu a Kłodzko; železnica bola zrušená.
Dejiny a pamiatky.
Mesto patrilo sliezským Piastovcom, od roku 1392 náležalo Korune českej, od roku 1742 Prusku. Od roku 1945 je súčasťou Poľska. V minulosti sa tu ťažilo zlato; dávne spôsoby ťažby približuje miestne múzeum. Nachádza sa tu taktiež katolícky a evanjelický kostol.
Povesť o založení Vilniusu

V histórii Litvy existuje niekoľko povestí o založení mesta Vilnius.
Legenda v Bichovcovej kronike.
"„Na mieste terajšieho hlavného mesta Litvy, kde kedysy bolo počuť šum hustého lesa a spev vtákov, sa prechádzalo veľké knieža Gediminas. Jedného dňa so svojou družinou poľoval na turov. Poľovali dlho, ale nakoniec turov zmohli. Avšak na to, aby sa mohli vrátiť domov, už bolo neskoro. Rozhodli sa teda, že ostanú v lese a na jednom z vrchov nad riekou Vilija si postavia tábor.“"
"„V noci sa Gediminasovi sníval sen. Na vysokom brale pri ústí rieky stál obrovský železný vlk a vyl tak silno, akoby v ňom bolo sto vlkov. Gediminas sa ho pokúsil uloviť, ale všetko bolo márne, pretože strely vlka nezasiahli a nespôsobili mu žiadne rany.“"
"„Na druhý deň si knieža pozvalo vykladača snov. Ten mu povedal, že má po vôli bohov na tomto mieste postaviť mesto, ktoré bude nedobytné a hrozné ako ten vlk vo sne. Vedľa Gediminasovho hradu, podľa proroctva, vyrastie mesto. Jeho sláva o moci a kráse bude taká veľká ako vytie železného vlka. Gediminas sa podriadil vôli bohov a na vyznačenom mieste začal stavať. Potom sa z mesta Trakai prestahoval sem a urobil z neho hlavné mesto litovského štátu.“"
Iné kroniky.
Podľa iných historických záznamov sa už v 5. storočí pri ústí rieky Neris nachádzali veľké osady a toto miesto bolo kniežaťom vybraté na to, aby sa tu postavila pevnosť. Miesto malo totiž vynikajúcu geografickú polohu.
Je dosť pravdepodobné, že prvý hrad tu postavili okolo roku 1230. Po postavení hradu sa hlavné mesto Litvy prenieslo z Trakai sem do Vilniusu. Mesto pomenovali práve podľa rieky Vilija, na ktorej bolo postavené.
Romboid

Romboid môže byť
Romboid (časopis)

Romboid je časopis pre literatúru a umeleckú komunikáciu. Vydáva ho Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska
s finančnou podporou z verejných zdrojov poskytnutých Fondom na podporu umenia. V súčasnosti vychádza desaťkrát ročne. Časopis vznikol v roku 1966, pomenovaný je podľa prelomovej básnickej zbierky Romboid Laca Novomeského.
Založili ho Miroslav Válek a Stanislav Šmatlák, ktorí sa cítili príliš mladí na to, aby uverejňovali v Slovenských pohľadoch a príliš starí, aby uverejňovali v Mladej tvorbe. Periodikum je určené pre literátov a literárnu kritiku. V druhej polovici 70. rokov sa realizovali v časopise kritici ako Valér Mikula a Peter Zajac. Ako redaktori časopisu pôsobili významní spisovatelia, ako napr. Pavel Vilikovský, Mila Haugová a Ivan Štrpka. V rokoch 2010 až 2015 časopis viedol Radoslav Passia, v rokoch 2016 až 2017 bola šéfredaktorkou Stanislava Reparová, po nej Jaroslav Vlnka a v súčasnosti časopis vedie Igor Hochel.
Winterheart’s Guild

Winterheart's Guild je tredí štúdiový album Sonaty Arcticy vydaný vydavateľstvom Spinefarm Records v roku 2003.
Poznámky.
Winterheart's Guild je taktiež názov pre RPG hru inšpirovanú Sonatou Arcticou, ktorej piesne sú takisto v tejto hre použité. Ďalšiu hudbu skomponovali Inferi. Viac detailov je na oficiálnej webstránke.
Reckoning Night

Reckoning Night je štvrtý štúdiový album vydaný v Nuclear Blast od fínskej power metalovej kapely Sonata Arctica.
Zoznam piesní.
Skrytá pieseň „Jam“ je na všetkých albumoch. Je často zamieňaná za bonusovú pieseň na Japonskom a Kórejskom vydaní - „Wrecking the Sphere“. „Jam“ je však akustická a značne kratšia než „Wrecking the Sphere“.
Alans

Alans je vymreté plemeno psa. Potomkovia žijú ďalej v iných rasách, medzi inými ako kanárska doga.
"Alan", "Alani", "Alano" alebo "Alaunt" sa v stredoveku v celej Európe používal k lovu na diviaky a medvede a ako vojnový pes. Meno dostal podľa Alanov, indogermánskeho kmeňa.
Pôvod a história.
Na španielskej pevnine na začiatku stredoveku sa objavil typ psa s vlastnosťami ako nekompromisný durič divej zvery (jeleň, medveď, diviak), ako vojnový pes, ako pastiersky na zaháňanie dobytka a ako strážny pes, na základe ktorých bol ďalej selektovaný a šľachtený. 
Tieto španielske dogy ostali potom pri dobýjaní Južnej Ameriky na Kanárskych ostrovoch. Týchto Alanos si zobrali so sebou Konquistadori ako vojnových psov. Veľa týchto psov ostalo na Kanárskych ostrovoch, kde boli ďalej šľachtené.
Zújar

Zújar () je rieka v autonómnych spoločenstvách Extremadura a Andalúzia na juhozápade Španielska. Je ľavým prítokom Guadiany, do ktorej ústi vo vodnej nádrži "Embalse de La Serena".
Číselné údaje.
Jej dĺžka je . Povodie má rozlohu .
Priebeh toku.
Pramení na severných svahoch pohoria Sierra Morena a preteká prevažne kopcovitou krajinou.
Vodný stav.
Priemerný dlhodobý prietok na dolnom toku je 50 m³/s. Najvyššej vodnatosti dosahuje v zime, v lete miestami vysychá.
Využitie.
Na strednom toku bola vybudovaná priehrada. Rieka sa využíva predovšetkým na zavlažovanie.
Venuša (soška)

Venuša je mladopaleolitická soška zobrazujúca (spravidla nahú) ženskú postavu so zvýraznenými niektorými pohlavnými znakmi a zvyčajne so zanedbanými črtami tváre/hlavy a nôh. Najviac ich spadá do aurignacienu a gravettienu, objavené boli od Španielska po Sibír. Sošky sú vytvorené z kameňa, pálenej hliny, kostí, parohov či mamutoviny.
Ako pri väčšine pravekých kultúrnych artefaktov nie je zmysel existencie týchto figúrok známy. Archeológovia väčšinou iba špekulujú, že by mohli byť emblémami bezpečnosti, úspechu, ikonami plodnosti, pornografickými predstavami, či len priamou prezentáciou veľkého božstva, kultu materstva či iných rozličných miestnych modiel. Zjavná obezita figúrok naznačuje, že v období ich tvorby (keď dominoval lov a neexistoval chov hospodárskych zvierat, či poľnohospodárstvo, a človek tak nemal plynulo zabezpečenú potravu) bola obezita jedným z kritérií na prezentáciu túžby po hojnosti a bezpečí. Mohla tiež znamenať túžbu po tehotenstve a potomkoch.
Prvá venuša sa našla v roku 1894 pri Brassempouy.
Zo Slovenska je známa Moravianska venuša. Z Česka je známa najmä Věstonická venuša, ale aj nálezy iných plastík z pálenej hliny zo susedného Pavlova a Předmostí u Přerova, ďalej Landecká (Petřkovická) venuša, či soška venuše z Vedrovíc pri Moravskom Krumlove. Za jednu z najdokonalejších sošiek z obdobia paleolitu sa považuje Willendorfská venuša z Rakúska. Vo francúzskom Lespuque bola objavená venuša vyrobená z kla mamuta. Nálezy podobných figúrok staršej doby kamennej sa vyskytli aj v iných krajinách, ako je Španielsko, Belgicko, Nemecko, Taliansko, Ukrajina či Rusko.
Zoznam hlavných pravekých venúš:
Sojuz TMA-11

Sojuz TMA-11 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-11 vyštartoval 10. októbra 2007 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil dvoch členov Expedície 16. Na palube Sojuzu TMA-11 sa nachádzal aj Šejk Muszafar Šukor, ktorý sa stal prvým občanom Malajzie vo vesmíre. Sojuz TMA-11 zostal u ISS ako záchranná loď až do apríla 2008, kedy sa s ním vrátili späť na Zem Jurij Malenčenko, Peggy Whitsonová a I So-jon, ktorá sa stala prvou občiankou Kórejskej republiky vo vesmíre.
Posádka.
Členovia posádky ISS Expedície 16
Prvý malajský kozmonaut
Popis misie.
Štart misie sa uskutočnil 10. októbra 2007 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane. Pripojenie k ISS sa uskutočnilo v piatok 12. októbra 2007. Členovia Expedície 16 nahradili na palube ISS ruských kozmonautou Fiodora Jurčichina a Olega Kotova, ktorí na ISS pracovali približne pol roka. Šejch Mustafa Šuchor al Masrie sa po niekoľkodennom pobyte na ISS vrátil spoločne s Kotovom a Jurčichinom na Zem pomocou lode Sojuz TMA-10.
Tretí člen posádky Clayton Conrad Anderson zostal na ISS až do ďalšej misie raketoplánu Discovery (STS-120).
Unia

Unia je piaty štúdiový album vydaný v Nuclear Blast od fínskej power metalovej kapely Sonata Arctica.
Zostava.
Hostia.
Na akustickú gitaru, bouzouki (nástroj podobný citare alebo mandolíne), chromatickú harfu, cavaquinho (portugalský štvorstrunový nástroj) a Q-chord (nástroj spájajúci klávesy s elektrickou gitarou) v „They Follow“, „Under Your Tree“, „The Harvest“, „It Won't Fade“ a v „Fly With the Black Swan“ hrá Peter Engberg.
Na akustickú gitaru na „The Worlds Forgotten, The Words Forbidden“ a sólo na akustickej gitare na „They Follow“ hrá Jani Liimatainen.
Ajumi Moritová

Ajumi Moritová, jap. "森田あゆみ", angl. "Ayumi Morita" (* 11. marec 1990, Ota City, Japonsko) je súčasná japonská profesionálna tenistka.
Džunri Namigatová

Džunri Namigatová, angl. "Junri Namigata" (* 5. júl 1982) je súčasná japonská profesionálna tenistka.
Katedrála Nanebovzatia Panny Márie (Vilnius)

Katedrála Nanebovzatia Panny Márie je pravoslávna katedrála vo Vilniuse, hlavnom meste Litvy. Nachádza sa v Starom meste na brehu rieky Vilija, neďaleko od Kostola Sv. Anny.
Je to jeden z najstarších kresťanských chrámov vo Vilniuse, založený v roku 1346 za vlády litovského kniežaťa Algirdasa, Gediminasovho syna. Pamätná tabuľa založenia chrámu sa nachádza pri jeho vchode. Vo februári 1495 sa tu konala svadba dcéry Ivana Veľkého (jej hrob sa nachádza v chráme) s litovským kniežaťom Alexandrom.
Dejiny.
Chrám bol postavený podľa vzoru Chrámu sv. Sofie v Kyjeve a na Algirdasovo pozvanie vysvätený Vladimírom Alexejom (kyjevským metropolitom). Počas vlády Vytautasa tento chrám stal katedrálnym chrámom Vilniusu.
Neskôr začal chrám upadať. Počas tohto obdobia ho na vlastné náklady veľkého horlivca pravoslávia vo veľkom litovskom kniežatstve – Konstantina Ivanoviča Ostrožského (15111522) zrekonštruovali. Od roku 1609 patril uniatskej cirkvi. Mnohokrát vyhorel a postupne strácal pôvodný pôdorys chrámu. Po roku 1748 sa v ňom nekonali bohoslužby, pretože chrám vyhorel a zostal opustený.
V roku 1808 budovu predali Vilniuskej univerzite. Po veľkej prestavbe architekta Michaila Schultza v duchu klasicizmu sa z chrámu stal divadelno-kultúrny komplex s miestom pre výučbu študentov. V roku 1841, keď vznikla mediko-chirurgická fakulta, univerzita musela malé priestory v budove opustiť. Nahradili ju kasárne, mestský archív, obchodné a obytné priestory a kováčska vyhňa.
Z iniciatívy Michaila Nikolajeviča Muravjeva (18451900) v roku 1864 sa znova začalo uvažovať o obnovení pôvodného úmyslu, na ktorý bola stavba postavená. V rokoch 18651868, chrám prešiel veľkou rekonštrukciou podľa projektu architektov Alexandra Ivanoviča Rezanova a Nikolaja Michailoviča Čagina.
Obnovený chrám bol opätovne vysvätený októbri roku 1868 (podľa gregoriánskeho kalendára v novembri 1868). V chráme sa nachádza veľký ikonostas so 73 ikonami od Ivana Petroviča Trutneva.
V rokoch 19491957 chrám prešiel veľkou rekonštrukciou, ktorú dokončili až v 80. rokoch 20. storočia. Posledná rekonštrukcia bola v roku 1998.
Műcsarnok

Műcsarnok (doslova „Hala umenia“) je múzeum výtvarného umenia nachádzajúce sa na budapeštianskom Hősök tere. Oproti sa nachádza Múzeum krásneho umenia – Szépművészeti Múzeum.
Múzeum postavili v roku 1895 podľa plánov architektov Alberta Schickedanza a Fülöpa Herzoga. Ako najväčšia výstavná sieň v Maďarsku pravidelne vystavuje reprezentatívne diela maďarských a zahraničných umelcov a prezentuje rozličné tematické výstavy.
Karol Ježík

Mgr. Karol Ježík (* 2. december 1953, Modranka, dnes časť Trnavy – † 14. december 1998, Bratislava) bol slovenský novinár, šéfredaktor denníka "Smena" (19901993), spoluzakladateľ a prvý šéfredaktor denníka "SME" (19931998). Výrazne sa pričinil o pôsobenie nezávislej žurnalistiky na Slovensku v dobe mečiarizmu.
Životopis.
Novinárska kariéra.
V roku 1978 absolvoval štúdium žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (FiF UK), po promóciách začal pracovať ako športový redaktor v Československej tlačovej kancelárii. Od roku 1986 pôsobil ako redaktor denníka "Smena", počas Nežnej revolúcie v ňom zastával funkciu zástupcu šéfredaktora (19891990) a potom bol jeho šéfredaktorom (19901993). Pod jeho vedením sa "Smena" vyprofilovala na nezávislý denník kritizujúci silnejúce nacionalistické a nedemokratické tendencie vlády Vladimíra Mečiara. Preto bol rozhodnutím Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky (SR) 4. januára 1993 odvolaný z funkcie šéfredaktora. Na protest s ním z redakcie odišlo 50 novinárov, spolu s ktorými založil denník "SME".
Denník SME sa podľa novinárky Evy Čobejovej, ktorá pôsobila v "Smene", "SME" a neskôr v .týždni, vyprofiloval „"liberálne, ekonomicky skôr napravo, ale so silným sociálnym akcentom, ktorý bol pre Karola vždy dôležitý... "[Ježík]" chcel noviny kritické, poctivé a čitateľsky atraktívne a zároveň s jasným názorom"“.
Úmrtie.
V noci 7. decembra 1998 počas oslavy 50. narodenín Pavla Hammela v Dome kultúry Zrkadlový háj spadol na toalete a utrpel úraz hlavy, po ktorom bol prevezený do Nemocnice svätého Cyrila a Metoda. Lekárom sa sťažoval na žalúdočné problémy, nevoľnosť, udreté oko a nos. Napriek tomu bol z nemocnice prepustený do domácej liečby. O niekoľko hodín upadol do bezvedomia a bol hospitalizovaný na Klinike anestéziológie a intenzívnej medicíny Fakultnej nemocnice s poliklinikou akademika Ladislava Dérera (tzv. Kramáre). Z bezvedomia sa už neprebral a 14. decembra 1998 zomrel.
Súkromný život.
Oženil sa s Mirou Nábělkovou, vtedajšou študentkou slovakistiky a rusistiky na (FiF UK), ktorá od roku 1980 pôsobila na Jazykovednom ústave Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied. Spolu mali dcéru Júliu, ktorá zahynula 19. júla 2003 v dôsledku zranenia pri páde z koňa na lesnej vychádzke vo Veľkých Levároch.
Pamiatka.
Karol Ježík získal in memoriam viacero významných ocenení (pozri kapitolu Ocenenia). Od roku 1999 denník "SME" každoročne organizuje Memoriál Karola Ježíka v sálovom futbale. V rámci súťaže Novinárska cena vyhlasovanej Nadáciou otvorenej spoločnosti sa od roku 2004 udeľuje Cena otvorenej spoločnosti venovaná pamiatke Karola Ježíka, "„ktorý svojím tvorivým vkladom prispel k rozvoju citlivosti médií voči problematike menšín v spoločnosti, ako aj k rozvoju investigatívnej žurnalistky“".
Akant (architektúra)

Akant alebo akantový list (lat. "acanthus" a gréc. "ἄκανθοςakanthos") je štylizovaný rastlinný ornament v podobe jednotlivých listov či celej rastliny rodu akant z druhu akant mäkký alebo akant tŕnitý. Akant je obľúbený dekoračný prvok architektúry a okrem hlavíc stĺpov sa akantový list používal pri výzdobe reliéfov, ríms, konzol, umelecko-remeselných výrobkov a textílií. Rad akantových listov vedľa seba sa nazýva akantový vlys a akantové listy usporiadané symetricky do kruhu sa nazývajú akantová rozeta.
Jeho tvar sa vyvinul z geometrického ornamentu palmety, podľa Vitruvia je však ornament akantu odvodzovaný z listu bodliakovitej rastliny akant rastúcej v okolí Stredomoria. Tento ornament sa objavuje od 5. storočia pred. Kr., Apolónovom chráme v blízkosti mesta Figaleia, ako charakteristický znak hlavice korintského a kompozitného stĺpu. Ako ornament sa uplatnil v románskom, byzantskom, gotickom, renesančnom období a veľmi výrazne aj v baroku a rokoku. Jeho použitie v baroku sa kryje s obdobím vrcholného baroka (cca. 17001720). V druhom desaťročí 18. storočia je akant obohatený o širokú prepletenú vrapovanú stuhu v neoklasicistickej a eklektickej architektúre. Uplatnenie akantu je pre toto obdobie tak charakteristické a masívne, že je používaný ako pomôcka k datovaniu jednotlivých obrazov, stavieb, rezieb, štukového dekóru alebo kovaných mreží. Časté je použitie akantu predovšetkým na rámoch obrazoch, oltárnych nadstavcoch a v nábytkárstve. Ako ornament bol používaný aj v stredovekých ilumináciách alebo v nástennej maľbe.
Akant

Akant môže byť:
Slavomír Ondrejovič

Slavomír Ondrejovič (* 17. apríl 1946, Lučenec) je slovenský jazykovedec. Bol riaditeľom Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV v Bratislave. 
Venuje sa všeobecnej jazykovede, sociolingvistike, syntaktickej a lexikálnej sémantike, fonetike a ortoepii, jazykovednej historiografii a encyklopedistike. Prekladá najmä z nemčiny.
Akant (botanika)

Akant ("Acanthus") je rod bodliakových rastlín rastúci v Stredomorí. V antike sa stala obľúbeným ornamentom na hlaviciach stĺpov.
Daniela Slančová

prof. PhDr. Daniela Slančová, CSc. rod. Klepsatelová (* 12. júl 1953, Poprad) je slovenská jazykovedkyňa. Študovala v r. 1971 – 1976 na Filozofickej fakulte v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (slovenský jazyk – anglický jazyk). V r. 1976 – 1996 pracovníčka Katedry slovenského jazyka a literatúry Filozofickej fakulty v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, od r. 1997 Prešovskej univerzity (asistentka, odborná asistentka, docentka, profesorka).
Pracuje v oblasti výskumu súčasného slovenského spisovného jazyka, najmä štylistiky a výskumu detskej reči.
Nosorožtek obyčajný

Nosorožtek obyčajný (lat. "Oryctes nasicornis") je druh z čeľade skarabeusovité. Má krátke tmavé telo dlhé 25-40 mm. Vyvíja sa v stromovom trúchle. Žije v dubových lesoch. Je to nočný druh žijúci od mája do júla.
Ergates

Ergates (po slovensky fuzáč; staršie: tesárik, drevomil) je rod z čeľade fuzáčovité. Zahŕňa jediný druh fuzáč zavalitý (staršie: tesárik zavalitý, fuzáč hrubý, (?)fuzáč domáci, drevomil hrubý; ľudovo: tesárik; lat. "Ergates faber").
Charakteristika.
Samček býva červenohnedo zafarbený a samička býva tmavohnedo zafarbená. Na Slovensku je zriedkavý až vzácny. Žije v borovicových lesoch v Európe, Malej Ázii a na Kaukaze.
Jukio Seki

Jukio Seki (; * 29. august 1921, Ijo Saidžó – † 25. október 1944, Leytský záliv) bol stíhací pilot Japonského cisárskeho námorného letectva počas druhej svetovej vojny. Bol veliteľom druhého oficiálneho útoku kamikadze, keďže prvý zlyhal. Táto akcia sa uskutočnila počas bitky pri Leyte. Často sa považuje za prvého z pilotov kamikadze, ktorému sa podarilo týmto spôsobom potopiť nepriateľskú loď, a to lietadlovú loď USS "St. Lo", čo je však vzhľadom na protichodné svedectvá týkajúce sa prvej americkej lode, ktorá bola potopená samovražedným útokom, sporné. Keďže každý, kto vstúpil do jednotky kamikadze, bol okamžite povýšený o hodnosť vyššie, je Seki uvádzaný v niektorých zdrojoch ako kapitán inde ako poručík.
Rahno

Rahno je poväčšine vodorovný trám prichytený na lodný sťažeň plachetnice, ktorý slúži na zavesenie plachiet, ich udržanie v rozvinutom tvare a na prenos sily vetra z plachty ďalej na sťažeň.
Priečne rahnovie.
 Pôvodným typom rahnovia na plachetniciach bolo priečne rahnovie. Plachta sa upevňuje svojím horným lemom na rahno, ktoré je orientované kolmo na pozdĺžnu os plavidla (smer plavby).
Je na ňom zavesená a napína sa smerom nadol. V silnom vetre sa podkasáva nahor alebo sa balí úplne smerom nahor k rahnu. Takáto plachta sa nazýva rahnová plachta.
Výhodou priečneho rahnovia je veľká plocha plachty, ktorú je možné na rahno zavesiť, ako aj efektívna plavba pri zadnom vetre, kedy je plachta orientovaná kolmo na smer vetra. Nevýhodou je, že priečne rahnovie nie je veľmi pohyblivé vo zvislej osi (okolo sťažňa) a tým prakticky neumožňuje plavbu na predobočný vietor alebo ostro proti vetru. Ďalšou nevýhodou, najmä na vysokosťažňových plachetniciach s priečnym rahnovím je, že posádka musí pri manipulácii s priečnym oplachtením vyliezť až k rahnu.
Historický vývoj rahnovia preto smeroval k usporiadaniu, ktoré umožňuje otáčať rahnovím okolo sťažňa do optimálnej polohy vzhľadom na smer vetra a želaný smer plavby.
Pozdĺžne rahnovie.
Názvoslovie pozdĺžneho rahnovia sa odvodzuje od usporiadania nazývaného vratiplachta, ktoré je základným typom pozdĺžneho oplachtenia. To bol prvý typ oplachtenia, ktorý umožňoval ľahkú manipuláciu s plachtou okolo zvislej osi, plavbu ostro proti vetru a križovanie, t. j. plavbu proti vetru prekonávaním krátkych úsekov ostro proti vetru striedavo na pravoboku a na ľavoboku.
Priečne rahno sa skrátilo na polovicu a dostalo pozdĺžnu orientáciu rovnobežne so smerom plavby. Otočné upevnenie k sťažňu umožnilo vysunúť plachtu na ľubovolný bok lode podľa smeru vetra a ľahké vrátenie tohto usporiadania do pôvodnej polohy. Takéto rahno sa nazýva vratirahno. Keďže skrátením rahna na polovicu sa zmenšila aj plocha plachty, pridalo sa k spodnému lemu dlhé otočné rahno zvané vratipeň. Ten umožňuje jednak zväčšiť plochu plachty jej rozšírením v spodnej časti a tiež zabraňuje vydúvaniu plachty pod vplyvom vetra.
Bermudské oplachtenie sa úplne zbavilo vratirahna, čím sa celá konfigrácia oplachtenia značne zjednodušila. Ostáva len vratipeň na spodnom leme plachty, ktorý sa často označuje len ako „rahno“.
Sovetskij Sojuz (trieda lodí)

Sovetskij Sojuz () bola trieda bojových lodí Vojensko morskej flotily ZSSR (Военно-морской флот СССР) Sovietskeho zväzu. Bola poslednou triedou bojových lodí stavaných v Sovietskom zväze. Ani jedno plavidlo nebolo dokončené. Sovetskij Sojuz ako jedninú jednotku spustili v roku 1949 na vodu, no nebol ani zďaleka dokončený, navyše spustený bol len z dôvodu uvoľnenia miesta v lodeniciach. V roku 1950 bola aj táto jednotka zošrotovaná.
Plánovaných bolo postaviť pätnásť jednotiek do roku 1947, do vypuknutia Veľkej vlasteneckej vojny boli založené štyri jednotky:
Išlo o prvú triedu bojových lodí stavanú v ZSSR po VOSR. Predchádzajúca trieda Gangut – premenovaná na Oktiabrskaja Revolusija (októbrová revolúcia) bola postavená ešte za Cárskeho Ruska.
Sovetskij Sojuz

Sovetskij Sojuz môže byť:
Amber Tamblynová

Amber Rose Tamblynová (* 14. máj 1983, Santa Monica, Kalifornia, USA) je americká herečka známa ako Joan Gyrardiová, hlavná predstaviteľka seriálu Joan z Arkádie (Joan of Arcadia). 
Životopis.
Otcom Amber je herec Russ Tamblyn, ktorý tiež účinkoval v seriáli Joan z Arkádie. Jej matka Bonnie Tamblynová je speváčkou a taktiež herečkou. Amber si aj napriek svojmu veku stihla zahrať už v množstve titulov, napr. seriál C.S.I. alebo veľmi kvalitná snímka Kruh (The Ring).
Sojuz TMA-7

Sojuz TMA-7 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-7 vyštartoval 1. októbra 2005 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil dvoch členov Expedície 12. Na palube Sojuzu TMA-7 sa nachádzal aj Gregory Olsen, ktorý sa stal tretím vesmírnym turistom. Sojuz TMA-7 zostal u ISS ako záchranná loď až do apríla 2006, kedy sa s ním vrátili späť na Zem Valerij Tokarev, William McArthur a Marcos Pontes, ktorý sa stal prvým občanom Brazílie vo vesmíre.
Posádka.
Členovia posádky Expedície 12
Účastník letu
Popis misie.
Štart misie sa uskutočnil 1. októbra 2005 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane. K ISS sa Sojuz TMA-7 pripojil 3. októbra 2005. Na palube bol okrem členov Expedície 12 tiež 3. vesmírny turista Gregory Olsen.
Valerij Tokarev a William McArthur vystriedali na palube ISS svojich kolegov Sergeja Krikaľova a Johna Phillipsa, ktorí sa spolu s Gregory Olsenom vrátili na Zem 11. októbra 2005 na palube lodi Sojuz TMA-6, ktorá kotvila pri ISS ako záchranný modul.
Loď Sojuz TMA-7 sa na Zem vrátila 8. mája 2006 s posádkou Valerij Tokarev, William McArthur a Marcos Pontes.
Štvrtý kvadrant (Bratislava)

Štrvrtý bratislavský kvadrant je označenie územia juhozápadne od centra Bratislavy a západne od Petržalky v prirodzenom spádovom území mesta. Nachádza sa na území Slovenska medzi juhozápadom mesta a štátnou hranicou s Rakúskom, no nachádza sa tu aj časť územia Rakúska s obcami Berg, Kittsee, Wolfsthal a mesto Hainburg an der Donau. Nový územný plán rieši tieto rozvojové plochy iba na území Bratislavy, postupne však pribúdajú aj spoločné aktivity s rakúskymi obcami v spádovej oblasti. V minulosti sa táto oblasť rozvíjať nemohla, pretože tomu bránila tzv. Železná opona (komunistický režim ČSSR). 
Jednou z aktivít, ktorá má pomôcť rozvoju oblasti, bolo zavedenie novej pravidelnej nadštandardnej mestskej autobusovej MHD linky Wolfsthalu od 24. mája 2008. Linka má konečnú na železničnej stanici, kde končí prímestská železničná linka S7 z Viedne.
Táto oblasť zatiaľ nie je priemyselne ani infraštruktúrne veľmi rozvinutá, no patrí medzi perspektívne oblasti. V minulosti tadiaľto prechádzala električková trať Bratislava – Viedeň, ktorá bola neskôr zrušená a dnes je jej čiastočnou náhradou železničné spojenie Bratislavy a Viedne cez petržalskú železničnú stanicu, hoci trať nevedie len cez Dolné Rakúsko, ale aj okľukou cez Burgenland. Železničná trať na dolnorakúskej strane v súčasnosti končí vo Wolfsthale a s petržalskou stanicou nie je priamo prepojená. Plánuje sa obnova električkovej trate, pričom je potrebné dostavať iba úsek medzi obcou Wolfsthal a Petržalkou.
V posledných rokoch, predovšetkým po vstupe Slovenska do Európskej únie, je pre niektorých Bratislavčanov pomerne výhodné zakúpenie pozemku v prihraničnej rakúskej obci na bývanie vzhľadom na to, že pozemky v tejto oblasti sú už lacnejšie ako pozemky v Bratislave.
Na rozdiel od Bratislavy, kde je veľká časť územia zastavaná alebo využívaná priemyselne, významná časť rakúskeho územia štvrtého kvadrantu je stále zabratá poľnohospodársky využívanou ornou pôdou.