Bratislava – mestská časť Petržalka

Bratislava – mestská časť Petržalka (iné názvy: Bratislava-Petržalka, Mestská časť Petržalka, Petržalka; , , ) je mestská časť Bratislavy s najväčším počtom obyvateľov a jedna z najhustejšie obývaných oblastí na Slovensku i v strednej Európe. 
Pôvodne to bola vidiecka obec pri Bratislave s názvom Engerau (z „užšia niva“). Nachádza sa na pravom brehu rieky Dunaj a v súčasnosti má okolo 114 000 obyvateľov. S ľavým brehom Dunaja ju spája 5 mostov – Starý most, Most SNP, Prístavný most, Most Lanfranconi a Most Apollo, ktorý bol uvedený do prevádzky v septembri 2005. 
Podstatná časť územia Petržalky je zastavaná betónovými panelovými obytnými domami. Nachádzajú sa tu aj dve jazerá: štrkový Veľký Draždiak a Malý Draždiak; centrálnu zónu tvorí Chorvátske rameno, vodohospodársky kanál odvádzajúci spodnú vodu a sčasti kopírujúci trasu niekdajšieho ramena Dunaja, po ktorom má meno. Nechýba ani obchodné a zábavné centrum Aupark, obchodná zóna Danubia, priemyselná zóna v priestoroch bývalej továrne Matador a taktiež dostihová dráha, určená okrem tradičných dostihov aj na sobotnú „burzu“.
Podnebie a počasie.
Podnebie Petržalky patrí medzi najsuchšie a najteplejšie oblasti Slovenska. Vyskytujú sa tu veľké výkyvy v rámci jednotlivých rokov, mesiacov, dní, či už aj dňa a noci. Zrážok spadne ročne okolo 500 – 600 mm a vyskytuje sa priemerne 30 búrok, najmä v letnom období. Priemerná ročná teplota je okolo 10° C. Podnebie je mierne, s kontinentálnymi črtami. Letá sú teplé, teplota najteplejšieho mesiaca je v priemere 2228 °C. Teplota najchladnejšieho mesiaca v roku je v priemere −0,5 až −4 °C. V marci, apríli, septembri a októbri je veľmi premenlivé počasie s veľkými výkyvmi medzi dňom a nocou, i medzi jednotlivými rokmi. Vyskytuje sa okolo 30 dní so snehovou pokrývkou. Slnečný svit zahŕňa v priemere za jeden rok 19502000 hodín.
Parky, lesy, flóra, fauna.
Napriek tomu, že Petržalka je bohatá na zeleň, má po Starom Meste najmenší podiel zelenej plochy na jedného obyvateľa zo všetkých bratislavských mestských častí. Nachádza sa tu najstarší verejný park v strednej Európe, Sad Janka Kráľa, ako aj množstvo malých lužných lesíkov, Chorvátske rameno i dve jazerá. V Petržalke sa nachádza chránená krajinná oblasť, lužný les Starý háj. Petržalka patrí medzi významné lokality zimovania labutí, každoročne sa ich tu zdržuje okolo 200. Zdržuje sa tu aj veľký počet kačiek a iných vtákov, najmä v okolí Chorvátskeho ramena a obidvoch jazier.
Turistické atrakcie.
Jednou z najznámejších atrakcií Petržalky je reštaurácia UFO na Moste SNP vo výške 85 metrov a vyhliadková plošina vo výške 95 metrov, ktorá je známa aj ako symbol modernej Petržalky a Bratislavy. 
Miestne časti.
Petržalka je rozdelená na miestne časti a lokality.
Ulice a námestia.
Petržalka bola budovaná ako sídlisko, nemá teda jasne definované centrum. Za centrum Petržalky ako mestskej časti je možné považovať napríklad Námestie hraničiarov. V posledných rokoch však v Petržalke prebieha intenzívna výstavba, ktorej cieľom je premeniť Petržalku na plnohodnotné mesto. Ako príklad možno uviesť Petržalské korzo, chodník pre chodcov a cyklistov, spájajúci ľavobrežné centrum Bratislavy od Nového mosta s petržalskou medzinárodnou železničnou stanicou. „Korzo“ prechádza aj cez Nobelovo námestie, ktoré patrí medzi najznámejšie a najkrajšie petržalské námestia. Do Petržalky patrí aj nové Námestie Jána Pavla II. neďaleko Markovej ulice.
Ako centrálne korzo slúži aj okolie Chorvátskeho ramena, okolo ktorého je vybudovaný chodník po celej jeho dĺžke slúžiaci tak chodcom, ako aj cyklistom a korčuliarom.
Severná časť Petržalky patrí do plánovaného projektu celomestského centra Bratislavy, kam patrí aj nábrežie Dunaja na jeho ľavom brehu. V tejto časti Petržalky prebieha intenzívna výstavba nových moderných budov, predovšetkým v okolí Einsteinovej ulice. Premena najväčšieho sídliska na moderné mesto sa dosahuje urbanizáciou aj okolia hlavných ťahov Panónskej a Dolnozemskej. Do budúceho celomestského centra patrí predovšetkým nezastavané územie medzi Novým mostom a Starým mostom, kde je naplánovaná rozsiahla výstavba, ktorá má premeniť túto časť na atraktívne korzo. V roku 2006 sa v týchto oblastiach nachádzala divoká zeleň, predovšetkým zvyšok lužných lesov, ktoré by bolo treba vyrúbať, s čím nesúhlasí veľa obyvateľov.
Od roku 2008 sa plánuje začiatok výstavby zóny Petržalka City, ktorá má radikálne pretvoriť centrum tejto mestskej časti, pričom projekty počítajú s výstavbou vysokopodlažnej aj nízkopodlažnej zástavby a s novou zeleňou a parkmi. Dotknutá oblasť sa nachádza v okolí plánovanej električkovej trate pri Chorvátskom ramene. Táto lokalita okolo Chorvátskeho ramena bola pôvodne aj plánovaná ako centrum mestskej časti, mala tadiaľto prechádzať centrálna os Petržalky a nosný systém hromadnej dopravy, svojho času to malo byť klasické ťažké metro.
V západnej časti Petržalky, v časti Kapitulský dvor, sa zachovali niektoré ulice pôvodnej starej Petržalky, tvorené rodinnými domami.
Kultúra.
V Petržalke je niekoľko domov kultúry, prakticky v každej miestnej časti, napríklad DK Ovsište, DK Zrkadlový háj, DK Lúky, CC centrum a pod., kde pravidelne prebiehajú kultúrne podujatia a koncerty, ako aj premietania filmov. Na nábreží Dunaja sa nachádza zrekonštruované divadlo Aréna, ktoré patrí medzi veľmi významné divadlá v Bratislave. Okrem divadiel je tu aj moderné multikino Cinema City v stredisku Aupark disponujúce 12 modernými kinosálami.
Vzdelávacie inštitúcie.
Najdôležitejšou vzdelávacou inštitúciou v Petržalke je Ekonomická univerzita v Bratislave. Nachádza sa tu aj Fakulta manažmentu City University a na Tematínskej ulici 10 (v budove bývalej ZŠ) Fakulty masmédií, informatiky, ekonómie a podnikania súkromnej Bratislavskej vysokej školy práva so sídlom na Tomášikovej ulici v Ružinove. Zo stredných škôl a gymnázií medzi najdôležitejšie patria, Gymnázium Alberta Einsteina, ktoré je aj najstarším gymnáziom v Petržalke, Evanjelické lýceum, Gymnázium Mercury, Gymnázium Pankúchova (spolupráca s Venglošovou futbalovou akadémiou) a Gymnázium Kremnická. Na Hálovej ulici v priestoroch bývalej základnej školy sa nachádza stredná priemyselná škola elektrotechnická, ktorá sa predtým nachádzala na Markovej ulici. Na Hálovej sídli aj Slovenská pedagogická knižnica. Na Dudovej ulici sa nachádza obchodná akadémia.
Architektúra.
Hoci väčšina územia modernej Petržalky je zastavaná obytnými panelovými bytovkami s výškou 4 až 12 podlaží, nachádza sa tu aj niekoľko moderných kostolov, najnovším je katolícky Kostol Svätej rodiny na budúcom námestí pri Chorvátskom ramene. Okrem bytových domov a kostolov sa tu nachádza niekoľko moderných výškových budov. Najvyššou budovou v Petržalke je Aupark Tower s výškou 96 metrov pri Auparku, dvojica veží Technopol s výškou 90 metrov na Kutlíkovej ulici a výšková budova výstaviska Incheba Expo na Einsteinovej ulici s výškou 85 metrov.
V Petržalke sa nachádza aj časť pôvodnej výstavby rodinných domov, ktoré tu ostali ešte z čias starej Petržalky. Táto pôvodná výstavba sa nachádza hlavne v časti Dvory, v blízkosti kúpaliska Matador.
Na Viedenskej ceste sa kedysi nachádzal starý kostol, ktorý bol zbúraný v roku 1935 kvôli rozšíreniu cesty pri prestavbe električkovej trate.
Gastronomické zariadenia.
Na nábreží Dunaja sa okrem historickej budovy divadla Aréna nachádza aj novootvorená reštaurácia Au Café, ktorá sa tu nachádzala ešte za čias starej Petržalky a bola znovu otvorená v roku 2003, ako aj objekt reštaurácie Leberfinger, ktorý má asi 250-ročnú minulosť. V blízkosti je aj dobová reštaurácia Aušpic a reštaurácia "Mýtny domček". V novej polyfunkčnej budove postavenej medzi Jantárovou cestou a Krasovského ulicou, susediacou so Sadom Janka Kráľa, je nová reštaurácia Pri Starom moste.
Na území dnešnej Petržalky sa samozrejme nachádza nespočetné množstvo gastronomických zariadení, od jednoduchých občerstvení, napr. Nonstopka v Ovsišti, až po luxusné reštaurácie, ako napr. Fou Zoo. Najviac gastronomických zariadení je typu pizzeria. Nachádzajú sa tu aj siete fastfoodov svetových značiek, napr. McDonald's v Auparku, na Budatínskej ulici a v Danubii, KFC v Auparku a v Relaxxe alebo Pizza Hut taktiež v najväčšom obchodnom centre mestskej časti.
Veľkej obľube, najmä v letných mesiacoch, sa teší Rančík u Kanga, sídliaci na Starohájskej ulici v tesnej blízkosti Petržalskej hrádze. Na obrovskom pozemku sa nachádzajú drevené budovy, ktoré pochádzajú ešte z čias starej Petržalky, ako aj veľké detské ihrisko, ihrisko pre pétanque, vonkajšie plochy so stolmi a grilom, na ktorom sa pripravujú domáce zabíjačkové špeciality, ako aj kultúrne vložky rôznych DJ-ov a zábavových hudobných skupín.
Turistika a šport.
V Petržalke je veľa možností na šport, hlavne na cyklistiku a in-line korčuľovanie. Cez Petržalku, Jarovce, Rusovce a Čunovo vedie medzinárodná Dunajská cyklistická cesta, ktorá spája Maďarsko a Rakúsko. Cesta sa začína pri hranici s Rakúskom, pokračuje pri nábreží Dunaja, Jarovce, Rusovce, Čunovo a vedie až do Gabčíkova.
Šport.
V Petržalke je veľa možností na tenis, pôsobí tu klub TJ Iskra Petržalka, ktorý disponuje športovým areálom pri ZŠ Budatínska. V bývalom areáli TJ Iskra pri Matadore sa nachádza aj otvorené Kúpalisko Matadorka. Ako populárne prírodné kúpalisko slúži umelé jazero Veľký Draždiak a v jeho okolí sa nachádza dostatok možností na tenis, volejbal, ako aj iné športy.
Pri cyklistickej ceste smerom do Čunova pri Prístavnom moste sa nachádza jazdecký klub a jazdecký areál, ktorý sa každoročne využíva aj na medzinárodné jazdecké súťaže.
Na Vlasteneckom námestí a na Pankuchovej ulici sa nachádzajú športové haly, kde je možné napríklad hrať bedminton, alebo sálový futbal počas celého roka. Na Tupolevovej ulici sa nachádza Petržalská plaváreň prístupná verejnosti a Petržalské bowlingové centrum.
Športové kluby.
V Petržalke pôsobí známy futbalový klub FC Petržalka 1898. Predchodca Artmedie bol založený ešte v 19. storočí, vtedy patril k najsilnejším vidieckym klubom Uhorska. Klub hral 2 roky v 1. česko-slovenskej lige. Najväčší úspech dosiahol v roku 2005, majstrovský titul a pod názvom Artmedia Bratislava sa prebojoval do hlavnej fázy Champions League, čo sa dovtedy podarilo len jedinému slovenskému klubu - 1. FC Košice (v roku 2010 sa tento úspech podaril aj klubu MŠK Žilina). FC Petržalka však bol dlho jediným slovenským klubom, ktorý sa v ére samostatnosti zúčastnil jarnej fázy niektorej z európskych súťaží. Až v roku 2023 ho napodobnil Slovan Bratislava účasťou vo vyraďovacej fáze Konferenčnej ligy.
Bývalý štadión FC Artmedia sa nachádzal v blízkosti Sadu Janka Kráľa pri Starom moste, kde tento klub sídlil od svojho založenia v roku 1898. 5.8.2012 v stretnutí s juniormi Nitry prvýkrát otvoril svoje brány nový štadión v areáli bývalej ZŠ na ulici M.C.Sklodowskej 1 v Ovsišti s plánovanou kapacitou 3 601 divákov (v súčasnosti cca 1500 sediacich). Od školského roku 2011/2012 tu takisto vznikla nová Súkromná športová stredná odborná škola - odbor športový manažment a výživa a šport.
Momentálne FC Petržalka pôsobí v 2. lige, kde bojuje o popredné priečky. 
Okrem futbalu je v Petržalke basketbalový tím hrajúci svoje zápasy v DK Lúky.
Zábava a voľný čas.
Na nábreží Petržalky sa od konca 19. storočia až do konca 90. rokov nachádzal jediný stály lunapark v Bratislave, v rokoch 2003 až 2004 bol zrušený, aby bol neskôr postavený inde. Zatiaľ nie je známe miesto, kde sa v budúcnosti bude nachádzať a čo bude na mieste bývalého lunaparku na Tyršovom nábreží stáť. Na tomto nábreží odspieval svoj koncert aj Sir Elton John v roku 2005. V lete sa tu nachádzala T-com piesočnatá pláž, kde mohli ľudia relaxovať.
Kedysi sa pri Dunaji nachádzalo prírodné kúpalisko Lido, ktoré fungovalo predtým, ako bolo postavené Kúpalisko Tehelné pole. Začiatkom 60. rokov sa vybudovalo ďalšie letné kúpalisko Matador, s 50m plaveckým bazénom, menším 25m bazénom a dvomi detskými plytkými bazénmi. S menšími prestávkami funguje dodnes.
Kedysi sa na území Petržalky nachádzali aj dve kiná, Partizán a Iskra. Kino Partizán stálo na mieste dnešného Auparku a slúžilo svojmu účelu do roku 1982, kedy sa budova v rámci hromadnej asanácie pôvodnej zástavby zbúrala. Kino Iskra bolo vybudované začiatkom 60. rokov 20. storočia a stálo v blízkosti Kostola Povýšenia svätého Kríža. Takisto ho zbúrali v roku 1982. Po vybudovaní panelovej zástavby v 80. rokoch sa vybudovali v Petržalke tri domy kultúry: Ovsište, Zrkadlový Háj a Lúky, ktorých kinosály nahradili niekdajšie kiná. Po vybudovaní multiplexu s 12 kinosálami v nákupnom stredisku Aupark sa premietajú filmy len v DK Zrkadlový Háj. V roku 2022 bolo zdigitalizované a vynovené kino v DK Lúky a opäť sa premieta aj v tejto sále.
Obchodná sieť.
Najznámejším nákupným centrom v Petržalke je nákupné centrum Aupark pri Sade Janka Kráľa, ku ktorému bola neskôr dostavaná sporná 22 poschodová budova Aupark Tower. Ďalším dôležitým obchodným centrom mestskej časti je Galéria Petržalka s hypermarketom Tesco a s inými obchodnými prevádzkami. V bezprostrednej blízkosti sa nachádza OC Danubia, ktorá obsahuje elektro Nay, LIDL, Kaufland a ďalšie menšie prevádzky. Neďaleko centra Danubia sa na Kopčianskej ulici nachádza aj známy veľkoobchod s výpočtovou technikou Agem a krytá farmárska tržnica so supermarketom Kraj od spoločnosti Terno. Obyvatelia Petržalky majú tiež k dispozícii hypermarket Kaufland pri Chorvátskom ramene, 3 supermarkety Lidl a 4 prevádzky siete Billa. 
V novovznikajúcej štvrti Slnečnice na juhu Petržalky sa nachádza obchodná zóna Slnečnice Market. 
V blízkosti Starého mostu v Petržalke je najväčší elektroobchod na Slovensku TPD.
Dôležité inštitúcie.
Sídli tu veľa štátnych aj súkromných inštitúcií s celomestskou aj celoštátnou pôsobnosťou.
Súkromné inštitúcie.
Medzi najdôležitejšie inštitúcie v Petržalke patrí výstavisko Incheba Expo, čo je najväčšie výstavisko na Slovensku, v ktorom sa každý rok koná najväčší veľtrh stavebníctva Coneco. V súčasnosti vďaka svojej kapacite slúži aj ako univerzálny priestor na konanie kultúrnych a spoločenských akcií. 
Pôsobia tu súkromné vysoké školy Vysoká škola ekonómie a manažmentu verejnej správy v Bratislave, Vysoká škola manažmentu v Trenčíne a Paneurópska vysoká škola. 
Medzi významné spoločnosti so sídlom v Petržalke patria Eset, Penta, zdravotná poisťovňa Dôvera a komunikačný operátor UPC Broadband Slovakia.
Verejné inštitúcie.
Sídli tu Všeobecná zdravotná poisťovňa, Archív mesta Bratislavy, Ekonomická univerzita v Bratislave, Slovenská pedagogická knižnica, Národný ústav certifikovaných meraní vzdelávania, Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, Národný bezpečnostný úrad, Záchranná zdravotná služba Bratislava a Univerzitná nemocnica Bratislava – Nemocnica svätého Cyrila a Metoda.
Inštitúcie pôsobiace v minulosti.
V minulosti bol hlavným priemyselným petržalským podnikom výrobný podnik Matador ako výrobca chemických výrobkov. Do roku 2017 tu sídlil aj významný vydavateľ periodickej tlače Spoločnosť 7 Plus a Oddelenie cudzineckej polície PZ Bratislava. Do roku 2016 tu pôsobil Krajský dopravný inšpektorát v Bratislave na Kopčianskej ulici.
Občianska vybavenosť.
Petržalka disponuje okrem siete obchodov a prevádzok služieb aj nemocnicou na Antolskej ulici pri jazere Veľký Draždiak a niekoľkými knižnicami. Veľa menších obchodných prevádzok a firiem ponúkajúcich služby má sídlo priamo v spoločných priestoroch v zástavbe panelových obytných domov. Prakticky každý obytný dom obsahuje niekoľko prevádzok či už predajných, alebo nepredajných, napríklad kaderníctvo, solárium a pod.
Spoločenské problémy.
Petržalka bola po roku 1989 známa mierne vyššou kriminalitou ako ostatné mestské časti. Podľa istých názorov bola Petržalka rajom drogových dílerov, čo bolo zapríčinené vekovým zložením obyvateľstva. V súčasnosti je situácia definitívne odlišná, čo je spôsobené realizáciou projektu „Bezpečné bývanie“, kedy sa domy uzatvorili a zamkli pomocou DEK kľúčov schopných sledovať vstup a výstup obyvateľov domu v spojení s kamerovým systémom monitorujúcim priestory a okolie domu. Istú rolu zohralo aj to, že byty si postupne ľudia odkúpili do vlastníctva a zároveň zmenili prístup k vlastnému majetku. Kriminalita v Petržalke sa nijako výrazne nelíši od ostatných mestských častí a má stále klesajúcu tendenciu.
Doprava.
Hlavnými cestnými ťahmi v Petržalke sú cesty Panónska, Dolnozemská a Einsteinova. Najmä okolo Panónskej prebieha rozsiahla výstavba nových objektov, vyvíja sa aj Einsteinova ulica. Cez Petržalku uprostred Einsteinovej ulice prechádza diaľnica D1, spájajúca hraničný prechod s Rakúskom s diaľnicou smerom na Žilinu. Diaľnica prechádza cez Prístavný most a napája sa aj na Most Lanfranconi.
V prvej polovici 20. storočia cez Petržalku premávala pravidelná linka na električkovej trati z Bratislavy do Viedne cez Starý most. Po rekonštrukcii po moste opäť vedie električková doprava v smere do Petržalky.
Na Kopčianskej ulici pri začiatku Petržalského korza je na slovenské pomery moderne prebudovaná železničná stanica Bratislava-Petržalka, odkiaľ sa dá dostať do Viedne moderným vlakom Bombardier Talent rakúskych železníc. Táto železničná linka čiastočne nahrádza zrušenú električkovú linku do Viedne. Ďalšou linkou je aj pravidelný vlak do prihraničných maďarskych obcí Rajka a Hegyeshalom. Z tejto železničnej zastávky premáva aj niekoľko osobných vlakov do východnej časti Bratislavy alebo do Senca. 
Mestská hromadná doprava v Petržalke je zabezpečovaná autobusmi a električkami, prvá časť petržalskej električkovej trate bola dokončená v roku 2016. Táto trať spája Petržalku s centrom Bratislavy a vedie od Jungmannovej cez Starý most a Šafárikovo námestie, kde sa napája na sieť električiek. V súčasnosti je pred dokončením predĺženie trate až po tzv. Južné mesto do novej štvrti Slnečnice.
Napriek tomu, že je Petržalka lokalizovaná na opačnom brehu Dunaja ako centrum mesta, spojenie s ním je pomerne rýchle, zo zastávky Aupark sa dá dostať autobusom na zastávku Zochova cez Most SNP za 2 minúty. Do Starého Mesta je z Petržalky pomerne jednoduchý prístup prostredníctvom autobusov, ktoré premávajú cez 4 mosty alebo električkou cez zrekonštruovaný Starý most. Na prístup do užšieho centra sa používajú hlavne 3 mestské mosty, teda Most SNP, Starý most a Most Apollo. Pre tranzitnú dopravu zase 2 diaľničné mosty, Most Lanfranconi a Prístavný most.
Dejiny.
Obce na území dnešnej Petržalky.
Na území dnešnej mestskej časti Petržalka sa v minulosti okrem samotnej (v tej dobe samostatnej) obce Petržalka nachádzali aj časti území 3 susedných samostatných obcí. Dejiny dnešnej mestskej časti Petržalka pozostávajú teda prísne vzaté nielen z dejín samotnej obce Petržalka, ale aj z dejín týchto troch susedných obcí. Konkrétne sa na území dnešnej Petržalky pred vznikom Česko-Slovenska (presnejšie: do roku 1919/1923) nachádzali územia týchto obcí:
Vtedajšia obec (mesto) Bratislava bola k Česko-Slovensku definitívne pripojená (čiže dobitá) medzi koncom decembra 1918 a prvými dňami januára 1919, boli však z nej pripojené len územia na ľavom brehu Dunaja. Územie celej dnešnej Petržalky zhruba severne od miesta kde diaľnica D2 križuje dnešnú Kopčiansku ulicu a severne od dnešných južných Lúk (teda územie uhorskej obce Petržalka a častí uhorských obcí Bratislava, Kittsee a Prievoz) bolo k Česko-Slovensku pripojené (dobité) 15. augusta 1919; z tohto dobitého územia bolo dovtedajšie územie Kittsee pripojené k vtedajšej obci Petržalka. V júli 1920 nadobudla účinnosť Saintgermainská zmluva, ktorá zhruba potvrdila spomínanú hranicu ČSR (a teda aj Petržalky) voči Rakúsku obsadenú 15.8.1919 a na juhu stanovila bod styku hraníc štátov ČSR-Rakúsko-Maďarsko (a teda aj juhozápadný bod hraníc vtedajšej Petržalky) trochu južnejšie - 1 km západne od sídla Janíkov dvor (Antonienhof). V júli 1921 nadobudla účinnosť Trianonská zmluva, ktorá stanovila hranicu medzi ČSR (a teda aj vtedajšou Petržalkou) a Maďarskom nejasne niekde na úrovni sídla Janíkov dvor. V roku 1923 bola vykonaná úprava hraníc v tejto oblasti do súčasnej podoby, čiže od roku 1923 západná a južná hranica Petržalky (ktorá bola do roku 1947 v plnom rozsahu zhodná s hranicou Česko-Slovenska) prebieha tam, kde aj dnes, čo znamená, že sa oproti roku 1920/1921 posunula väčšinou mierne na juh.. 
Od 10.10.1938 do 4.4.1945 celé dovtedajšie česko-slovenské územie na pravom brehu Dunaja (t.j. dovtedajšia Petržalka, dovtedajšia pravobrežná Bratislava a dovtedajší pravobrežný Prievoz) patrilo podľa Mníchovskej dohody do Nemecka. V nemecku obec Engerau (tak v Nemecku znel staronový oficiálny názov dovtedajšej Petržalky) zahŕňala nielen dovtedajšie územie Petržalky, ale celé pripojené dovtedajšie česko-slovenské pravobrežné územie, čiže územie celej dnešnej Petržalky (zrejme vrátane území, ktoré do r. 1919/1923 patrili pod Kittsee). V apríli 1945 bol obnovený faktický a právny stav z obdobia pred 10. 10. 1938, čiže boli obnovené hranice medzi štátmi, obcami a časťami Bratislavy v stave v lete roku 1938. 
V roku 1946 bola obec Petržalka (vtedy teda už vrátane bývalých území Kittsee) a (celá) obec Prievoz pripojená k obci (mestu) Bratislava. V 50. rokoch 20. storočia (alebo v roku 1949?) bolo v rámci Bratislavy k Petržalke pripojené dovtedajšie pravobrežné územie Bratislavy (t.j. najmä Pečňa, Sad Janka Kráľa a Starý háj) a pravobrežné územie Prievozu . Týmto aktom územie Petržalky získalo prakticky dnešnú podobu.
Treba poznamenať, že mestská časť Petržalka dnes prísne vzaté nepokrýva úplne celý pravý breh Dunaja v Bratislave, pretože úzky pás brehu Dunaja medzi štátnou hranicou s Rakúskom a Mostom Lanfranconi patrí do mestskej časti Karlova Ves (ide o parcely č. 1381-1389). 
Názvy.
Najstaršia písomná zmienka.
Najstaršia menovitá zmienka o objektoch na území dnešnej Petržalky je v listine z roku 1225 (niekedy sa nesprávne uvádza rok 1222), ktorá spomína hneď niekoľko geografických objektov z územia dnešnej Petržalky. Medzi nimi sa uvádza aj: 
Doložené historické názvy.
Príklady doložených historických názvov obce Petržalka (resp. pôvodne len alebo aj názov ostrova či nivy (po nemecky Au), na ktorom/-ej neskôr vzniklo sídlo Petržalka) sú:&lt;br&gt;
V nemčine: 
V latinčine:
V maďarčine: 
V slovenčine: 
O historických názvoch ďalších území, sídiel a obcí na území dnešnej Petržalky pozri napr. Ovsište, Prievoz, Starý háj, Kapitulský dvor, Kittsee.
Etymológia názvov.
Nemecký názov Engerau je doložený v rôznych variantoch od 17. stor. (pozri vyššie), i keď jeho náznak vidno už k roku 1564 (tvar Enngerl). Engerau znamená doslova "užšia/úzka niva" alebo "úzky/užší ostrov", ale môže ísť aj len o skomoleninu staršieho názvu Ungerau (etymológiu Ungerau pozri vyššie v zozname). Podľa Mateja Bela (text z roku 1735) "...ostrov...niektorí... podľa polohy nazývajú Engerau [t.j. užšia niva], pretože rieka ho občas stláča do úzkeho priestoru. Iní však dávajú prednosť výkladu, že názov pochádza od Maďarov/Uhrov [v origináli: Hungaros], akoby chybnou výslovnosťou slova Ungerau vzniklo Engerau. Nech už je to s jeho pomenovaním akokoľvek, teraz sú tam doma Nemci a iba veľmi malý počet Maďarov, ba takmer žiadni, iba tí, čo sa inde naučili reč, alebo tu slúžia u Nemcov". Podľa Horváth 1990 názov Engerau pochádza z toho, že "pred reguláciou Dunaja dunajské ramená tu vytvárali úzky ostrov a tak sa zmenili zvukovo veľmi blízke pomenovania Ungerau na Engerau". 
Slovenský názov Petržalka (resp. spočiatku aj Petrželka) je prvýkrát doložený v slovenských novinách z 15. 8. 1919 pri príležitosti obsadenia Petržalky Česko-Slovenskom a v roku 1920 sa tvar Petržalka stal aj oficiálnym názvom. Nie je isté, či názov vznikol až v roku 1919 ako novotvar alebo či bol už predtým v miestnom slovenskom prostredí známy. Takisto existuje viacero názorov na jeho pôvod: Podľa jednej teórie názov Petržalka vznikol až v 20. storočí a odvodzuje sa od nárečovej podoby názvu petržlenu – ako petržal/petržel. Súvisí s tým, že obyvatelia obce sa venovali aj poľnohospodárstvu (mali záhrady) a na trhu v Bratislave predávali okrem iného aj petržlen. Podľa inej teórie je názov skomolenia mena správcu pálfiovského majetku Petra Zalku. 
Dejiny do 60. rokov 20. storočia.
V roku 1866 mala Petržalka 594 obyvateľov a 103 domov. V roku 1920 tu žilo 10-tisíc obyvateľov, pred druhou svetovou vojnou 20-tisíc.
Petržalka bola z dopravného hľadiska prvýkrát permanentne spojená s Bratislavou v roku 1891, keď bol postavený prvý železničný most. Predtým existovali iba drevené mosty, ktoré boli často poškodzované povodňami a mrazom.
Po pripojení k Česko-Slovensku 14. augusta 1919 to bola najväčšia dedina v krajine, pričom mala viac obyvateľov ako niektoré väčšie mestá (napr. Senica, Martin, Lučenec, Poprad, Zvolen a pod.). Pred prvou svetovou vojnou a medzi vojnami tu žili predovšetkým Nemci, okrem toho Slováci, Česi, Maďari, Židia, Bulhari, Chorváti a Rómovia.
V roku 1938 bola pripojená k nacistickému Nemecku na základe Mníchovskej dohody, po druhej svetovej vojne bola však vrátená Česko-Slovensku. V roku 1946 sa oficiálne stala súčasťou Bratislavy, vtedy mala 106 ulíc, pričom názvy boli z veľkej časti rovnaké ako názvy ulíc v Bratislave a preto v roku 1950 došlo k ich hromadnému premenovaniu.
Panelová výstavba (od 70. rokov 20. storočia).
Koncom 60. rokov 20. storočia, keď bol primátorom Milan Hladký, sa vypísala medzinárodná súťaž na riešenie mestského sektoru Bratislava-Petržalka. Riešené územie malo rozlohu 1806 ha a ohraničoval ho tok Dunaja a predpokladaný odtokový kanál. Územie bolo charakteristické existujúcim rozsiahlom parkom a zeleňou záhrad i lesných masívov. V riešení štúdie malo byť čo najviac rešpektovaný ráz územia v celkovom obraze mesta. Program stavby požadoval riešiť:
Urbanistická súťaž mestského sektoru Bratislava-Petržalka bola asi najvýznamnejšou slovenskou urbanistickou súťažou storočia, a výsledky tejto súťaže sa aj realizovali. Súťaž vzbudila mimoriadny ohlas, svedčí o tom aj to, že súťažné podmienky si vyžiadalo okolo 700 záujemcov z celého sveta. Súťaž vypísala Rada Mestského národného výboru k 15. júnu 1966 s termínom odovzdania 15. apríla 1967. Súťaž bola verejná a anonymná. Právoplatne sa na súťaž zaregistrovalo 310 účastníkov z 28 krajín. No v stanovenom termíne došlo 84 návrhov z 19 krajín. Na najvyššom mieste bola udelená tretia cena kde sa ocitlo päť návrhov. Záverečnú podobu vypracovali Jozef Chovanec a Stanislav Talaš so spolupracovníkmi. Neskôr sa však Chovanec vzdal účasti na projekte, no napriek tomu sa podarilo základnú funkciu naplniť. S asanáciou pôvodnej zástavby sa začalo už v roku 1972, posledné obytné domy boli zbúrané ešte pred novembrom 1989. Prvé panelové domy začali slúžiť svojmu účelu už v roku 1977.
Zdroje tejto kapitoly: 
Národnostné zloženie.
1910:
1991:
2001:
2011: