Albus Dumbledore

Albus Percival Wulfric Brian Dumbledore je fiktívna postava zo série Harry Potter. Bol riaditeľom Rokfortskej strednej školy čarodejníckej, na ktorej študoval Harry Potter a jeho najlepší priatelia. V každom dieli mal s Harrym prinajmenšom jeden rozhovor, pričom vystupoval ako vľúdny, tolerantný a múdry človek. Prísne zakročil len vtedy, ak Harry ukázal čo i len náznak neúcty voči Severusovi Snapovi.
Dumbledore bol veľmi učený, inteligentný, láskavý, spravodlivý, schopný a všeobecne uznávaný čarodejník. Je dokonca jediný, koho sa Lord Voldemort obával, pretože už v detstve to pre neho bol prvý čarodejník, ktorého stretol, a ktorý mu potvrdil jeho schopnosti. Albus mal sklony veriť, že aj v tom najhoršom človeku sa ukrýva čosi dobré, najviac veril v lásku. Na rozdiel od temných mágov nerobil rozdiely medzi čarodejníkmi s čarodejníckym a nečarodejníckym pôvodom, chránil aj úplných nečarodejníkov - muklov. Nemal predsudky ani voči iným magickým tvorom, napríklad kentaurom, domácim škriatkom či vlkolakom. Každému sa snažil dať druhú šancu. Mal zmysel pre humor, kvôli ktorému neraz pôsobil až výstredne. Obľuboval komornú hudbu a kolky a miloval muklovské citrónové dropsy.
Charakteristika.
Dumbledore bol nadmieru vysoký a na pohľad veľmi starý muž. Nosil polmesiačikovité okuliare na dvakrát zlomenom orlom nose. Mal modré oči, dlhé strieborné vlnité vlasy a bradu. Nosieval extravagantné habity (tyrkysové s hviezdami, zlaté...). Bol to génius. Opísal dvanásť možností využitia dračej krvi a so svojím spolupracovníkom a dlhoročným priateľom Nicolasom Flamelom dospel k viacerým objavom na poli alchýmie, najmä objavu Kameňa mudrcov. V pôvodných knihách sa nespomína, že by bol niekedy ženatý alebo zaľúbený. O jeho láske k Gellertovi Grindelwaldovi sa dozvedáme až z Fantastických zverov. Nemal potomkov.
Život.
Narodil sa v roku 1881. Mal mladšieho brata Aberfortha a sestru Arianu, ktorá však zomrela ako veľmi mladá po nešťastnom zasiahnutí kúzlom. Až do smrti sa preto trápil. Po jej smrti až do konca svojho života Arianu pred nikým nespomenul. O svojom bratovi, s ktorým sa rozhádal, sa tiež vyjadroval len veľmi zriedka a s náznakom pohŕdania. Neúcta bratov voči sebe bola vzájomná.
Žil s matkou Kendrou a otcom Percivalom v dedine Godricova úžľabina, podobne ako oveľa neskôr Harry Potter. Za susedu mali Bathildu Baghshotovú, autorku Dejín mágie. Jeho otca zatvorili do Azkabanu za útok na muklov. V prvom ročníku Rokfortu sa spriatelil s Elphiasom „Puňťom" Dogeom. Počas štúdia bol vo fakulte Chrabromil, stal sa prefektom, neskôr aj Hlavným prefektom.
Jeho matka ku koncu Albusovho štúdia umrela. Krátko po doštudovaní Rokfortu sa rozvinulo jeho krátke, ale intenzívne priateľstvo s Gellertom Grindelwaldom, čiernym mágom, ktorý až do svojho vylúčenia študoval na Durmstrangu. Dubmledore bol vlastníkom starobylého bazového prútika, jedného z Darov Smrti, ktorý získal v roku 1945 po boji s obávaným Grindelwaldom. Predtým, ako sa stal rokfortským riaditeľom, bol učiteľom transfigurácie. Ponúkali mu miesto ministra mágie, no odmietol. Minister mágie sa s ním však až do piateho dielu často radil. Dumbledore sa stal najmocnejším čarodejom na svete. Jeho minulosť skrýva veľa zaujímavých a možno nepochopiteľných vecí.
Bol členom a zároveň zakladateľom Fénixovho rádu, ktorý bojoval proti Voldemortovi počas prvej aj druhej čarodejníckej vojny. Po Voldemortovom návrate na konci štvrtého dielu ministerstvo mágie odmietlo veriť Harrymu a Dumbledorovi. To značilo koniec spolupráce Dumbledora a aktuálneho ministra mágie Fudga. Ministerstvo prostredníctvom čarodejníckych novín "Denný prorok" začalo verejne spochybňovať Dumbledorove schopnosti. V piatom dieli sa Dumbledore vzoprel pokusu o zatknutie z ministerstva mágie a dočasne sa ukrýval. K jeho zmiereniu s ministerstvom došlo až potom, ako minister mágie uvidel Voldemorta osobne. Dumbledore sa vrátil na svoje miesto riaditeľa Rokfortu.
Dumbledore intenzívne hľadal spôsob, ako Voldemorta zničiť. Začal premýšľať nad denníkom Toma Riddla, ktorý v druhom dieli získaval čoraz väčšiu moc. Prišiel na to, že denník bol horcruxom - predmetom s kúskom Voldemortovej duše. Najtemnejší mágovia používali horcruxy na prežitie vlastnej smrti - kým sa kúsok ich duše nachádzal v predmete, do ktorého ho umiestnili, nebolo možné ich zabiť. Dumbledore zistil, že Voldemort mal oveľa viac ako jeden horcrux, čo bolo predtým nevídané. Snažil sa ich postupne vypátrať a ničiť. To sa mu stalo osudným. Pri ničení druhého Voldemortovho horcruxu mu telo začala požierať kliatba, ktorú na ochranu uvalil na svoj horcrux Voldemort. Kliatba sa dala iba spomaliť, nie však odstrániť. Dumbledore sa zmieril s neodvratnou smrťou.
V šiestom dieli knihy (Harry Potter a Polovičný princ) Dubmledora zabil kliatbou Avada Kedavra profesor Severus Snape. Urobil to však na jeho vlastnú žiadosť, keďže Dumbledore by beztak umrel a takto jeho smrť poslúžila dobrej veci. O tom však nikto až do jednej z posledných kapitol posledného dielu knižnej série nevedel a všetci považovali Snapa za zradcu. Dumbledore zomrel v júni roku 1997. Zanechal po sebe závet, v ktorom odkázal nejaké predmety Harrymu a jeho dvom najlepším priateľom. Tí ich význam nechápali, až postupne porozumeli Dumbledorovým zámerom.
Po Dubmledorovej smrti vydala bulvárna čarodejnícka novinárka Rita Skeeterová jeho životopis. Aj keď si mnohé iba domýšľala, hlavné informácie o jeho rodine a mladom živote sa zakladali na pravde. Harryho to zdrvilo, lebo dovtedy považoval Dumbledora za svoj idol. Po vysvetleniach Dumbledorových blízkych a samotného Dumbledora, s ktorého dušou sa stretol, kým bol v bezvedomí, sa však Harry s novými informáciami zmieril. Napokon pomenoval menom Albus svojho mladšieho syna.
Dumbledore skrotil fénixa Félixa, ktorý sa po majiteľovej smrti vytratil.