burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Absencia (epilepsia)

Absencia je druh epileptického záchvatu ktorý sa prejavuje krátkou stratou vedomia často trvajúcou iba niekoľko sekúnd. Typické je, že nedochádza k strate svalového tonusu a následnému pádu, záchvat má charakter chvíľkového „zahľadenia sa do prázdna“. Často sa opakuje viackrát za deň, postihnutý si naň nepamätá. Vyskytuje sa najmä u starších detí.
Mešita Hasana II.

Mešita Hasana II. (po arabsky مسجد الحسن الثاني - Masdžid al-Hasan at-Tání) je mešita v marockom meste Casablanca. Mešita je so svojou plochou 90 000 m² 7. najväčšou na svete. Do mešity sa zmestí 105 tisíc ľudí. Mešitu navrhol francúzsky architekt Michel Pinseau a bola postavená firmou Bouygues. Mešita je dodnes najväčšou v krajine a jedinou v Maroku, ktorá je otvorená aj nemoslimom.
Rozmery mešity.
Budova má 60 metrov vysokú posuvnú strechu, ktorá váži 998 ton. Je zdobená drevom z cédra atlaského (Cedrus atlantica) z pohoria Atlas. Posuvná strecha sa dá cez leto otvoriť len za 3 minúty. Strop zdobia lustre, z ktorých sedem váži viac ako tonu.
Minaret.
Minaret mešity bol v čase svojho postavenia (1993) so svojou výškou 210 metrov najvyšší na svete, predbehol 4 minarety mešity Sultána Salahudína v malajskom meste Shah Alam. Toto prvenstvo si držal vyše štvrťstoročia, až do postavenia 265 m vysokého minaretu mešity Džamaá el-Džazaír v Alžíri roku 2019. Je vidieť z celého mesta. Podobá sa minaretu mešity Kutubíja v neďalekom meste Murrákuš. Vo výške asi 150 m sa nachádza vyhliadková plošina, kvôli čomu bola členom World Federation of Great Towers.
Absencia (právo)

Absencia je neprítomnosť pracovníka na pracovisku, teda jeho neúčasť na výkone práce.
Ospravedlnená absencia je napr.:
Pri neospravedlnenej absencii pracovníka sa využívajú postihy podľa Zákonníka práce. Najtvrdšia sankcia je prepustenie pracovníka z práce.
Wan si ťiou-tien

Wan si ťiou-tien (čínskym písmom "万鑫酒店" - pchin-jin "Wàn xīn jiǔdiàn") je hotel v čínskom meste Šen-jang. Bol otvorený v roku 2009. Jeho výška je až 219 metrov, čím je najvyššou budovou v meste a druhou najvyššou stavbou mesta (až po Liao-ningskej vysielacej televíznej veži). Jeho stavba stála 3 miliardy juanov, čo zodpovedá asi 361 miliónom eur.
3. februára 2011 o 00:13 (UTC +08:00) budovu zachvátil požiar. Nikto sa nezranil.
Žralok obrovský (Cetorhinus maximus)

Žralok obrovský (iné názvy: lamna ozrutná, žralok ozrutný, obroň sťahovavý; lat. "Cetorhinus maximus") je veľký kozmopolitný druh žraloka. Je to druhá najväčšia paryba po žralokovi veľrybom. Ide o pomalý druh výnimočne plávajúci rýchlejšie ako 5 km/h.
Rovnako ako ostatné veľké druhy žralokov je žralok obrovský ohrozený vyhynutím pre svoju nízku odolnosť a nadmerný lov (pre plutvy, mäso aj orgány).
Rozšírenie.
Žralok obrovský je pobrežný žralok, ktorý sa vyskytuje po celom svete v studených aj teplých vodách pri pevninských plytčinách. Možno ho nájsť vo všetkých oceánoch mierneho pásma. Preferuje teplotu vody od 8 do 14 °C. Je to vysoko sťahovavý druh.
Opis.
Žralok obrovský je jeden z najväčších známych druhov žralokov. Najväčší exemplár bol chytený do siete na slede vo fundyjskom zálive v Kanade v roku 1851. Jeho celková dĺžka bola 12,27 metrov a váha sa odhaduje na 19 ton. Niektoré exempláre dnes presahujú 9, ba dokonca 10 metrov, ale po rokoch silného rybolovu sa tieto stali vzácnosťou.
Tento žralok niekedy žije samotársky, no môže žiť aj v skupinách, ktoré majú 20 až 30 jedincov.
Dožíva sa okolo 50 rokov.
Potrava.
Potravu prijíma pasívne pomocou žiabrových filtrov, ktorými filtruje zooplanktón, malé ryby a iné bezstavovcové živočíchy. Za hodinu môže prefiltrovať okolo 2000 ton vody. Zdržiava sa pri hladine, kde je najviac potravy. V zime je ponorený v hĺbke až 1 km pod hladinou, kde nemá dostatok potravy a zakrpatie mu filtračné ústrojenstvo. Na výživu použije tuky, ktoré predtým nazhromaždil. Na konci zimy sa filtračné ústrojenstvo obnoví.
Rozmnožovanie.
Žralok obrovský je vajcoživorodý. Embryo je v prvom štádiu závislé na žĺtkovom vačku, neskôr sa živí neoplodnenými vajíčkami produkovanými matkou. Tento jav je známy ako oofagia. Dĺžka gravidity nie je presne známa, no predpokladá sa doba okolo jedného roku. V jednom vrhu rodí žralok 1 – 2 mláďatá, ktoré merajú 1,5 m – 2 m. Je však známa samica, ktorá bola pri vylovení gravidná a nosila 6 nenarodených mláďat.
Zoznam najvyšších veží v Číne

Toto je zoznam desiatich najvyšších veží v Číne. Väčšina z nich je členom World Federation of Great Towers.
Beta funkcia

Beta funkcia (iné názvy: B-funkcia, funkcia beta, Eulerov integrál prvého druhu) je špeciálny typ funkcie využívaný v matematike.
Definícia.
Funkciu definovanú pre formula_1 a formula_2 nasledovným predpisom: 
nazývame beta funkcia alebo Eulerov integrál prvého druhu.
Funkciu beta môžeme definovať aj pomocou gama funkcie, a to nasledovne:
formula_4
Dôležité vzťahy a vlastnosti.
Niektoré dôležité vzťahy a vlastnosti, ktoré platia pre beta funkciu:
Žralok veľkoústy

Žralok veľkoústy () je druh žraloka z čeľade "Megachasmidae".
Charakteristika.
Bol objavený v roku 1976. Odvtedy bolo ulovených 5 jedincov a jeden dokonca živý na pobreží Kalifornie v roku 1990. Vedci dali tomuto žralokovi rádiovysielač, ktorý umožňoval sledovať jeho pohyb. Najčastejšie sa pohybuje v hĺbkach 135 - 150 m pod hladinou. Živí sa prísavníkmi, drobnými plávajúcimi kôrovcami. Po západe slnka vystupuje z hĺbky asi do 12 m, kam sa na noc sťahuje aj jeho potrava. Dosahuje dĺžku až 5 metrov a hmotnosti 680 kg.
Žralok veľkoústy je drsnokožec s meter širokou tlamou (so svetielkujúcimi orgánmi na gambách), do ktorej naberá kril. Tento žralok má mimikry podobné útvaru z kameňa.
Lamna ditropis

Lamna ditropis je veľký druh žraloka z čeľade "Lamnidae".
Charakteristika.
Vyskytuje sa vo vodách severného Tichého oceánu. Obýva pobrežné vody aj voľné more od hladiny do hĺbok 155 metrov, ale bol zaznamenaný aj v hĺbke 255 metrov. Je blízkym príbuzným žraloka sleďového, od ktorého bol ako samostatný druh oddelený v roku 1947. Dorastá do maximálnej dĺžky 3 metre a váhy 450 kg. Pri love tvorí húfy až o 30 kusoch.
Živí sa kostnatými rybami, ako sú napr. lososi, makrely, slede či treskami a tiež menšími druhmi žralokov a hlavonožcami. Priživuje sa tiež na rybárskych úlovkoch, čím sa občas tiež stáva korisťou. Pre svoju veľkosť je pre človeka potenciálne nebezpečný. Databáza ISAF Floridského múzea neeviduje žiadny útok tohto žraloka na človeka. To však môže byť jednak podobnosťou so žralokom modrým, ktorému sú tiež možno paradoxne pripísané aj útoky tohto druhu žraloka, a tiež rozšírením v severnej oblasti oceánu, kde sa s ľudmi často nestretáva.
Žitného jeskyně

Žitného jeskyně (doslova "Žitného jaskyňa") je jaskyňa v ľavom svahu Křtinského údolia v Moravskom krase. Je nazvaná po revírnikovi A. Žitnom, ktorý sa roku 1883 zúčastnil práce prehistorickej komisie viedenskej Akadémie vied. Jej význam spočíva v nálezoch prehistorického osídlenia.
Wishartovo rozdelenie

Wishartovo rozdelenie (iné názvy: Wishartovo pravdepodobnostné rozdelenie, Wishartovo rozdelenie pravdepodobnosti) je v teórii pravdepodobnosti a matematickej štatistike viacrozmerné rozdelenie pravdepodobnosti. Wishartovo rozdelenie je viacrozmerný analóg formula_1-rozdelenia alebo, v prípade neceločísleného počtu stupňov voľnosti, gama rozdelenia.
Wishartovo rozdelenie je jedno z rozdelení pravdepodobnosti, ktoré definujeme cez symetrické, nezáporne definitné matice, ktoré vystupujú ako náhodné premenné (tzv. „náhodné matice“). Rozdelenie je veľmi dôležité pri odhadovaní a získavaní odhadov kovariančných matíc vo viacrozmerných štatistických analýzach.
Rozdelenie je pomenované podľa matematika Johna Wisharta, ktorý prvýkrát v roku 1928 toto rozdelenie popísal.
Definícia.
Majme náhodný výber formula_2 z normálneho formula_3-rozmerného rozdelenia s parametrami formula_4 a formula_5, teda formula_6. Ďalej nech formula_7 je matica typu "n"  ×  "p" definovaná nasledovne: formula_8. Potom matica formula_9 definovaná nasledovným vzťahom:
formula_10
má Wishartovo rozdelenie s formula_11 stupňami voľnosti.
Označenie:
Vlastnosti.
Pokiaľ položíme kovariančnú maticu formula_13, tak hovoríme, že Wishartovo rozdelenie má štandardizovaný tvar, teda: formula_14
Pre formula_15, teda v prípade 1-rozmerného Wishartovho rozdelenia, sa toto rozdelenie zhoduje s formula_1-rozdelením s "n" stupňami voľnosti vynásobeným disperziou, teda:
formula_17
Pokiaľ máme maticu formula_9, ktorá má p-rozmerné Wishartovo rozdelenie s formula_11 stupňami voľnosti, teda formula_12 a maticu formula_21, ktorá je typu "p"  ×  "q", tak matica formula_22, ktorú dostaneme prenásobením matice formula_9 zľava aj sprava maticou formula_21, má tiež Wishartovo rozdelenie s formula_11 stupňami voľnosti, ale q-rozmerné a s inou kovariančnou maticou:
formula_26
Dimităr Kutrovski

Dimităr Kutrovski (; 27. august 1987, Sofia) je súčasný bulharský tenista. Momentálne sa nachádza na 438. mieste rebríčka ATP, čo je aj jeho kariérne maximum. Po Grigorovi Dimitrovi je druhým najlepším bulharským tenistom v tomto rebríčku. Je členom daviscupového tímu Bulharska.
Kariéra.
2012.
Vo februári sa na turnaji SAP Open v San José dostal z kvalifikácie do štvrťfinále. V prvom kole hlavnej súťaže vyhral nad kvalifikantom Dennisom Lajolom 6-7 (7-9), 6-3, 7-6 (7-3). V druhom nad lucky loserom Blakem Strodem 7-5, 6-3 a vo štvrťfinále prehral s nenasadeným Ryanom Harrisonom 1-6, 4-6.
Eureka Tower

Eureka Tower je 297,3-metrový mrakodrap, nachádzajúci sa v obvode Southbank v Melbourne v Austrálii. Jeho výstavba začala v auguste 2002 a exteriér bol dokončený dňa 1. júna 2006. Budova bola oficiálne otvorená dňa 11. októbra 2006. Projekt navrhla melbournská architektonická firma Fender Katsalidis Architects a postavila ho firma Grocon. V súčasnosti je šiestou najvyššou budovou, po dvoch mrakodrapoch v Dubaji, HHHR Tower a Ocean Heights.
Dizajn a výbava.
Eureka Tower nesie názov po Eureke, povstaní počas zlatej horúčke vo Viktórii v roku 1854. To bolo zapracované do dizajnu, so zlatou korunou na vrchole budovy, ktorá reprezentuje zlatú horúčku a červený pás reprezentuje krviprelievanie počas povstania. Biele horizontálne pásy reprezentujú sfarbenia na zememeračskej meracej tyči.
Budova má výšku 297 metrov s 91 podlažiami nad zemou a jedno pod zemou. Je jednou zo siedmich budov na svete s 90 a viac podlažiami, a je zároveň 22.najvyššou obytnou budovou na svete. Je tiež tretou najvyššou budovou v Austrálii a najvyššou budovou v Melbourne.
Špecifikácie.
"Summit Levels" (od 82 do 87 poschodia) obsahujú iba jeden apartmán na jedno podlažie: každý apartmán má pôvodnú cenu 7 miliónov austrálskych dolárov len za prázdny priestor apartmánu.
Najvyššie poschodia patria vyhliadkovej plošine (poschodie 88), reštaurácii (poschodie 89), komunikačné miestnosti a balkón (90) a vodné nádrže (90 a 91). Systém čerpadiel nepretržite pumpuje vodu medzi dvomi 300 000-litrovými nádržami proti výkyvom, ktoré spôsobuje vietor.
Bourguignon-sous-Montbavin

Bourguignon-sous-Montbavin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis.
Bourguignon-sous-Montbavin má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Bourguignon-sous-Montbavin má 126 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Náboj (matematická súťaž)

Náboj je medzinárodná tímová matematická súťaž určená pre stredoškolských študentov, ktorí reprezentujú svoje školy. Je organizovaná jedenkrát ročne a trvá 120 minút, počas ktorých sa jednotlivé päťčlenné tímy snažia vyriešiť čo najviac matematických úloh a príkladov. 
Do súťaže sa môže zapojiť každá škola z niektorej z krajín v ktorých sa Náboj koná. Súťaží sa zároveň v mestách Bratislava (od roku 1998), Praha (od roku 2005), Opava (od roku 2008), Košice (od roku 2012), Passau (od roku 2014), Budapešť, Krakov, Linec (od roku 2015), Gdansk, Varšava, Vroclav, Vesprém (od roku 2016), Edinburgh (od roku 2017), Bialystok, Konstanca (od roku 2018), Zurich, Cambridge a Novosibirsk (od roku 2019). 
Organizátori.
Na organizácii súťaže sa podieľajú prevažne študenti Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave a Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. Ďalšími organizátormi sú Matematický ústav Sliezskej univerzity v Opave a združenie Strom. V Česku súťaž spoluvyhlasuje Ministerstvo školstva, mládeže a telovýchovy Českej republiky.
Braine

Braine môže byť:
Braine (Aisne)

Braine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha.
Braine má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Braine má 2 127 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Brancourt-en-Laonnois

Brancourt-en-Laonnois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis.
Brancourt-en-Laonnois má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Brancourt-en-Laonnois má 659 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Brancourt-le-Grand

Brancourt-le-Grand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis.
Brancourt-le-Grand má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Brancourt-le-Grand má 617 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Brasles

Brasles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis.
Brasles má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Brasles má 1283 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bray-Saint-Christophe

Bray-Saint-Christophe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis.
Bray-Saint-Christophe má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Bray-Saint-Christophe má 80 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Berlancourt

Berlancourt môže byť:
Boncourt

Boncourt môže byť:
Maďarské národné hokejové družstvo žien do 18 rokov

 Maďarské národné hokejové družstvo žien do 18 rokov je maďarské reprezentačné družstvo v ľadovom hokeji zložené zo žien, ktoré v druhom kalendárnom roku príslušnej sezóny dovŕšia vek najviac 18 rokov. Hlavným trénerom je Csaba Gömöri.
MS 2012: postup medzi svetovú elitu.
Kvalifikácia o postup do I. divízie.
V sezóne 2011/12 sa maďarské družstvo žien do 18 rokov prvýkrát zúčastnilo majstrovstiev sveta svojej vekovej kategórie. Ako úplný nováčik muselo najprv podstúpiť boje v kvalifikácii o účasť v I. divízii. Kvalifikácia sa uskutočnila v dňoch 29. novembra – 4. decembra 2011 v talianskom Asiagu. Maďarská reprezentácia vyhrala všetkých päť zápasov, v ktorých dosiahla skóre 37:4 a ako víťaz kvalifikácie postúpila spolu s druhým Spojeným kráľovstvom do hlavného turnaja I. divízie. 
Prvá divízia.
Hlavný turnaj sa uskutočnil v dňoch 29. decembra 2011 – 4. januára 2012 v nórskom Tromsø. Aj v ňom obsadili maďarské hráčky prvé miesto a vybojovali si postup do elitnej Top divízie MS 2013. V prvom stretnutí tohto turnaja sa stretli so Slovenskom, nad ktorým zvíťazili 7:0, čo bol výsledok s najvyšším gólovým rozdielom v tomto turnaji. Jediný bod Maďarsko stratilo v zápase s Japonskom, nad ktorým zvíťazilo po samostatných nájazdoch.
Členkou víťazného tímu, ktorý vybojoval pre Maďarsko postup medzi svetovú elitu, bola aj hráčka slovenského klubu Šarišanka Prešov Enikő Tóthová.
Najlepšie hráčky.
Podľa individuálnych štatistík MS I. divízie vrátane kvalifikácie najlepšími hráčkami maďarskej reprezentácie do 18 rokov boli:
Schröder

Schröder, Schroeder:
Na skalách (prírodná rezervácia)

Prírodná rezervácia Na skalách bola vyhlásená v roku 1967. Nachádza sa v Česku, neďaleko obce Věšín. Predmetom ochrany je bukojedľový porast.
Poloha.
Priestor rezervácie sa nachádza vo vrcholovej partii rovnomenného vrchu s nadmorskou výškou 744 m v Brdoch. Geomorfologický spadá do celku Brdská vrchovina, podcelku Brdy, okrsku Třemšínská vrchovina a podokrsku Chynínská vrchovina.
Pyrrha

Pyrrha alebo Pyrra môže byť:
Pyrrha môže byť aj:
Lie-te ta-čchiao

Lie-te ta-čchiao ( - doslova: Lie-teský veľký most) je most v čínskom meste Kanton. Je dlhý 4,3 km. Bol otvorený 31. júla 2009. Prekleňuje rieku Ču-ťiang.
Čch'-feng čchiao

Čch'-feng čchiao ( - doslova: Čch'fengský most) je most v čínskom meste Tiencin. Bol otvorený v roku 2008. Je dlhý 226 metrov. Hlavný pylón je vysoký 64,923 metrov a je podobný Novému mostu v Bratislave.
Pyrrha (mytológia)

Pyrrha alebo Pyrra (starogr. Πύρρα – "Pyrra") bola v gréckej mytológii dcéra Titana Epiméthea a jeho manželky Pandory.
Spolu s manželom Deukaliónom, Prometeovým synom prežila Pyrrha potopu sveta zoslanú najvyšším bohom Diom, ktorý sa rozhodol vyhubiť hriešne ľudstvo. Ako jediná dvojica tak stáli na začiatku ľudského rodu a založili tak nové o niečo lepšie pokolenie.
Zeus chcel vyhubiť ľudstvo už dávno pred tým, hneď na začiatku vlády olympských bohov a to preto, lebo ľudia boli slabí a nerozumní. Ľudstvu však pomohol Titan Prometeus, ktorý im priniesol oheň a naučil ich pracovať a vzdelávať sa. Ľudia sa ale nepoučili, cítili sa takí mocní, že prestali uctievať svojich bohov a Dia nakoniec prešla trpezlivosť a zoslal na zem potopu, ktorá mala vyhubiť celé ľudstvo. Prometeus tomu už tentoraz nemohol zabrániť, ale varoval aspoň svojho syna Deukalióna a jeho manželku Pyrrhu. Na jeho radu Deukalión postavil veľkú archu, naložil do nej zásoby jedla a s Pyrrhou potom do archy nastúpili. Po krátkom čase mohutné prívaly vody ničili krajinu deväť dní a nocí, potom to skončilo a voda začala klesať. Archa nakoniec šťastne pristála ​​na vrcholku hory Parnas.
Aby Pyrrha s manželom neopakovali chyby svojich predchodcov, priniesli Diovi hneď po záchrane ďakovnú obeť. Zeus bol spokojný, rozhodol sa, že ich nechá žiť a dokonca im splnil želanie znovu osídliť svet ľuďmi. Zeus k nim nato poslal bohyňu Thetis, ktorá im poradila: ""Zahaľte si hlavy a hádžte za seba kosti svojej matky"." Po počiatočnej bezradnosti nad týmito slovami, ich význam čoskoro pochopili, matkou bola mienená krajina a jej kosťami kamene. Tak za seba hádzali kamene a z tých kameňov, ktoré hodil Deukalión, povstali noví muži a z tých ktoré hodila Pyrrha, vznikli ženy.
Podľa novších gréckych mýtov pochádzajúcich už z historických čias Pyrrha a Deukalión zaľudnili svet prostredníctvom svojho syna Helléna, ktorý sa stal praotcom Hellénov, teda Grékov.
Na skalách

Na skalách môže byť:
Eurovision Song Contest 1957

Eurovision Song Contest 1957 bola druhá súťaž zo série Eurovision Song Contest, ktorá sa konala vo Frankfurte v Západnom Nemecku. Oproti minulému roku narástol záujem televíznych divákov, avšak stále počtom prevažovali rozhlasoví poslucháči. V tom čase ešte neplatilo pravidlo, že víťazná krajina organizuje súťaž nesledujúci rok, preto dostalo možnosť usporiadať súťaž v predchádzajúcom ročníku druhé Nemecko.
Tento rok bol prvý, v ktorom bolo známe umiestnenie všetkých krajín. Pieseň z Talianska trvala 5:09 minút, pieseň zo Spojeného Kráľovstva 1:52.
Účastníci.
Oproti minulému roku narástol počet krajín o Dánsko, Rakúsko a Veľkú Britániu. Počet piesní však klesol zo 14 na 10.
Návraty.
Títo interpreti sa vrátili po predchádzajúcej účasti aj do tohto ročníka.
Biela skala (vrch vo Vtáčniku)

 
Biela skala, staršie aj Biely kameň () je sčasti bralnatý vrch v pohorí Vtáčnik. Nachádza sa nad obcou Podhradie, približne juhozápadne od Handlovej.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Prievidza a zasahuje na katastrálne územie mesta Handlová a obcí Cigeľ a Podhradie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a vedie ním Ponitrianska magistrála. 
Opis.
Biela skala je na väčšine mapových podkladov pomenovaná starším názvom Biely kameň. Vrch pokrýva zmiešaný les, no severné a východné svahy tvorí strmo sa zvažujúci skalnatý zráz. Veľká časť vrcholu patrí do prírodnej rezervácie Biely kameň, ktorá chráni práve rozpadávajúce sa lávové prúdy. Západné a južné svahy klesajú len mierne. Severným susedom je Tlstý diel (), západne leží Jančekova skala () a Brána (), južným smerom Orlí kameň () a východne Trasľavý vrch (). Západná časť hrebeňa patrí do povodia rieky Nitra, kam smeruje Ťapkov potok, Krivý potok i Ciglianka, odvodňujúce túto časť hrebeňa. Východná časť je pramennou oblasťou Handlovky, prítoku Nitry, no i Lutilského potoka v povodí rieky Hron. Najbližšími sídlami sú na západe ležiace Podhradie, severozápadne situovaný Cigeľ a na východe ležiaca Nová Lehota (časť mesta Handlová). 
Výhľady.
Hrebeň Bielej skaly pokrýva zmiešaný les, ktorý ustupuje na východnom okraji, tvoriacom masívne bralo. Táto časť tak poskytuje zaujímavý výhľad na viaceré vrchy pohoria, no tiež Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Kremnické vrchy a Veľkú Fatru. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou je viditeľná aj Malá Fatra, Strážovské vrchy a Považský Inovec.
St. Moritz

St. Moritz (St. je skratka zo slova "Sankt" - svätý; v švajčiarskej retorománčine: "San Murezzan") je obec v juhovýchodnom Švajčiarsku, v Engadine. Je to obec v okrese Maloja, v kantóne Graubünden. Najvyšší vrchol vo východných Alpách a Piz Bernina, leží niekoľko kilometrov od mesta.
Geografia.
St. Moritz má rozlohu 28,7 km². Z tejto oblasti 28,2 % slúži na poľnohospodárske účely, zatiaľ čo 19,4 % je zalesnených. Zo zvyšku krajiny 8,3 % je obývaných (budovy a cesty) a zvyšok je neproduktívny (vodné toky, ľadovce a hory). Mesto sa skladá z častí "St. Moritz-Dorf" , "St Moritz-Bad" , "Suvretta" a "Champfér".
Africká kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2012

Africká kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2012 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizovala Africká volejballová konfederácia (CAVB). Konala sa v Yaoundée, v Kamerune od 17.21. januára 2012, za účasti 5 tímov. 6 tím, Niger, za z turnaja odhlásil.
Účastníci.
Pozn: Niger sa z turnaja odhlásil.
1
Malá Homôľka

 
Malá Homôľka () je druhý najvyšší vrch v pohorí Vtáčnik. Leží nad obcou Prochot, približne juhovýchodne od Novák.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží na hranici Trenčianskeho a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Prievidza, Žarnovica a Žiar nad Hronom. Na vrchole sa stretávajú hranice katastrálnych území obcí Kamenec pod Vtáčnikom, Lehota pod Vtáčnikom, Prochot a Kľak. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a vrcholom vedie značená magistrála na susedný Vtáčnik.
Opis.
Vrch pokrýva zmiešaný les a veľká časť vrcholu patrí do NPR Vtáčnik v Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Malá Homôľka leží v severnej časti masívu najvyššieho vrchu Vtáčnik (), ktorý je tak južným susedom. Východne leží Veľká Homôľka (), severovýchodne sú v hlavnom hrebeni situované Tri chotáre (), severozápadne Kuní vrch () a západným smerom vrch Zraz (). Severné snahy odvodňuje Lehotský potok, západné Vidlicový potok, oba smerujúce do rieky Nitry, juhovýchodná časť masívu odvádza vodu Pokutským potokom do rieky Hron. Najbližšími sídlami sú na východe Prochot, na juhu Kľak a severozápadným smerom ležiace obce Kamenec pod Vtáčnikom a Lehota pod Vtáčnikom. 
Výhľady.
Husto zalesnený vrchol i hrebeň Malej Homôľky poskytuje len málo možností na rozhľad. Z menších čistín a priesekov je však možné vidieť okolité vrchy pohoria, ojedinele aj Strážovské vrchy, Považský Inovec, Štiavnické vrchy, Kremnické vrchy a časť Veľkej a Malej Fatry.
Veľká Homôľka

 
Veľká Homôľka () je vrch v pohorí Vtáčnik. Nachádza sa v centrálnej, najvyššej časti pohoria, nad obcou Prochot, približne juhovýchodne od Novák.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží v Banskobystrickom kraji, na pomedzí okresov Žarnovica a Žiar nad Hronom a zasahuje na katastrálne územie obcí Prochot a Kľak. Nachádza sa v tesnom susedstve hlavného hrebeňa a popod vrchol vedie značená trasa na rázcestie Kanie studne. Vrcholom vedie okraj NPR Vtáčnik a patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie.
Opis.
Veľká Homôľka, pokrytá zmiešaným lesom, leží severovýchodne od najvyššieho vrchu Vtáčnik (), v najvyššej časti pohoria. Južne leží vrch Magurka (), východne Veľká Kršľa (), severne Tri chotáre (), západným susedom je mohutnejšia a vyššia Malá Homôľka () a juhozápadne sa nachádza dominanta, vrch Vtáčnik (). Vrch patrí do povodia Hrona; severné a východné snahy odvodňuje Prochotský potok, južné orientované časti masívu odvádzajú vodu Pokutským potokom. Najbližšími sídlami sú na východe ležiaca obec Prochot, na juhu Kľak a severozápadným smerom ležiace Podhradie. 
Výhľady.
Ako mnohé okolité vrchy, aj Veľká Homôľka má husto zalesnený vrchol, sťažujúci rozhľad. Malé lokality čistín a priesekov umožňujú obmedzený výhľad na okolité vrchy pohoria. Zaujímavý horizont je najmä východným smerom, kde je pri vhodných podmienkach vidieť Štiavnické vrchy, Kremnické vrchy, Poľanu a časť Veľkej a Malej Fatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a prístup vedie neznačeným chodníkom z hlavného hrebeňa od Malej Homôľky. Severovýchodnými svahmi vedie značená trasa z Prochote na Kanie studne.
Kláštorská skala

 
Kláštorská skala () je tretí najvyšší vrch v pohorí Vtáčnik. Leží nad obcou Kľak, približne juhovýchodne od Novák. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej, najvyššej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží na hranici Trenčianskeho a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Prievidza a Žarnovica. Hrebeňom prechádza tiež hranica katastrálnych území obcí Bystričany a Kľak. Vrcholom vedie značená Ponitrianska magistrála z Veľkého Poľa na susedný Vtáčnik.
Opis.
Zmiešaným lesom pokrytá Kláštorská skala nadväzuje na masív najvyššieho vrchu Vtáčnik a v podobe hrebeňa vedie juhozápadným smerom k Rúbanému vrchu. Severovýchodne susedí Vtáčnik (), severne vrch Zraz (), západne Krivá breza (), juhozápadne v hlavnom hrebeni ležiaci pahorok Medzi skalami () a na východe Čierne blato (). Juhovýchodnú časť vrchu odvodňuje Kláštorský a Megov potok do Kľaku a Hrona. Voda zo severozápadných svahov odteká prítokmi riečky Bystrica do rieky Nitry. Najbližšími sídlami sú na juhu ležiaci Kľak, na východe Prochot a severozápadným smerom ležiace obce Kamenec pod Vtáčnikom a Bystričany. 
Výhľady.
Husto zalesnený vrchol i hrebeň značne obmedzuje rozhľad. Zaujímavým miestom na výhľad je však blízke skalné bralo, poskytujúce kruhový výhľad. Je odtiaľ vidieť mnohé vrchy pohoria, no tiež okolité nížiny. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať Strážovské vrchy, Považský Inovec, Pohronský Inovec, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Kremnické vrchy a časť Veľkej Fatry.
Absentista

Absentista (z lat.) je vlastník nehnuteľnosti alebo pôdy, ktorý sa nezdržiava na svojom majetku. Obchodné záležitosti a nájomné rieši a vyberá ním poverený sprostredkovateľ.
Absentium ablegatus

Absentium ablegatus je latinský právny termín, ktorý určoval postavenie zástupcu delegáta na uhorskom sneme. Vznikol potom, čo sa v roku 1608 snem rozdelil zákonom na hornú a dolnú tabuľu. Vyslaný zástupca mal právo zúčastniť sa na rokovaní snemu a vystúpiť v rozprave, nemal však hlasovacie právo.
Fosfid

Fosfid je zlúčenina fosforu s nejakým menej elektronegatívnym prvkom alebo prvkami. Dvojprvkové zlúčeniny tvoria fosfor s väčšinou prvkov s výnimkou ortute, olova, antimónu, bizmutu, telúru a polónia. Pomer prvkov vo fosfidoch môže byť pomerne variabilný, napríklad draslík tvorí deväť fosfidov: K3P, K4P3, K5P4, KP, K4P6, K3P7, K3P11, KP10.3, KP15), nikel ich má osem (Ni3P, Ni5P2, Ni12P5, NiP2, Ni5P4, NiP, NiP2, NiP3). Väčšina z nich je dobre rozpustná v tukoch.
Triedenie.
Triedenie fosfidov je komplikované. Na základe štruktúry a reaktivity môžu byť fosfidy klasifikované do týchto skupín:
Polyfosfidové ióny P34- (vyskytujúce sa v K4P3) a P45- (vyskytujúce sa v K5P4) sú radikálové anióny s nepárnym počtom valenčných elektrónov, čo z nich robí paramagnetické látky.
Výskyt v prírode.
Schreibersit - vzorec (Fe,Ni)3P, je bežne prítomný v niektorých druhoch meteoritov.
Jean Absil

Jean Absil (* 23. október 1893, Péruwelz, provincia Hainaut – † 2. február 1974, Brusel) bol belgický hudobný skladateľ a publicista. Člen Kráľovskej akadémie Belgicka.
Životopis.
Študoval v Bruseli na konzervatóriu. V roku 1922 sa stal riaditeľom hudobnej akadémie v Etterbeeku, v tom istom roku získal 2. stupeň belgickej ceny Prix de Rome (kantáta "La Guerre"). Od roku 1931 pôsobil ako profesor na konzervatóriu v Bruseli.
Založil časopis venujúci sa vážnej hudbe "Revue internationale de musique". Je autor viacerých symfónii, koncertov, baletov a kníh o hudbe.
Lypovec

Lypovec (; ) je mesto v centrálnej časti Ukrajiny v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti, vo východnej časti historického kraja Podolie. V roku 2011 tu žilo 8867 obyvateľov.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka je z roku 1545, ale predpokladá sa, že v mestskej časti Skakunka sa nachádzalo sídlo Kunyľ, ktoré sa spomína v Ruskom letopise už v roku 1150.
Pod mestom sa 22. júla 1941 odohrali jedny z najtvrdších bojov, ktorých sa zúčastnili Slováci v rámci nemeckej armády. Počas protiútoku sovietskej armády zaznamenali veľké straty a padlým slovenským vojakom tu postavili pamätník. Slovenskí vojaci pred protiútokom boli ubytovaní v domoch miestnych obyvateľov. Počas druhej svetovej vojny tu Nemci zriadili geto a zastrelili okolo 2 000 miestnych obyvateľov.
Koeficient asymetrie

Koeficient asymetrie (iné názvy: koeficient šikmosti, koeficient nesúmernosti) je charakteristika rozdelenia náhodnej veličiny. Popisuje asymetriu (teda šikmosť) rozdelenia pravdepodobnosti. Zvykne sa označovať formula_1.
Definícia.
Nech formula_2 je ľubovoľná náhodná premenná a nech jej stredná hodnota je formula_3 a disperzia je formula_4. Potom koeficient asymetrie je definovaný nasledovným podielom:
formula_5
Pričom formula_6 označuje tretí centrálny moment náhodnej premennej formula_2.
Vlastnosti.
Je zrejmé, že môžu nastať tri prípady, a to:
Výberový koeficient asymetrie.
Výberový koeficient asymetrie môžeme definovať nasledovným vzťahom:
kde formula_12 je výberový priemer.
Poznámky.
V niektorej literatúre sa zvykne používať aj označenie formula_13.
Barania kopa

Barania kopa môže byť:
Pozri aj.
Barania Góra
Leona Lewisová

Leona Louise Lewisová (* 3. apríl 1985, Londýn, Anglicko) je britská speváčka, skladateľka a aktivistka za práva zvierat. Preslávila sa v roku 2006, keď vyhrala tretiu sériu, britskej televíznej show "The X Factor".
Jej úspešný singel, „Bleeding Love“, bodoval na 1. mieste vo viac ako 30. krajinách sveta a bol najpredávanejším singlom roku 2008. Stala sa "Top interpretom" v Billboard magazíne v roku 2008. Neskôr vydala svoje dva albumy, "Spirit" a "Echo", v roku 2007 a 2009. "Spirit" sa stal najrýchlejšie predávaným albumom a zároveň albumom s najväčším ziskom v Spojenom kráľovstve a Írsku, a urobil z Lewis prvého britského sólo artistu, ktorý sa dostal do "Billboard" 200 so svojím debutovým albumom. Štvrtý najpredávanejší album roku 2008 – "Spirit" predal 6,5 milióna kópií po celom svete.
V novembri 2008 Lewis nahrala ešte dva single pre rýchly predaj s jej coververziou skladby „Run“ od skupiny Snow Patrol, ktorej sa predalo 69 244 kópií za dva dni. Jej debutové turné, The Labyrinth, bolo v roku 2010. Lewis vydala tretí album "Glassheart", v druhej polovici roku 2012. Zároveň vyšiel aj debutový singel pre tento album – „Collide“, ktorý sa stal siedmym najlepším singlom v hitparáde Spojeného kráľovstva.
Michal Hallon

Michal Hallon (* 7. december 1985, Ilava) je slovenský herec. Venuje sa hlavne dabingu (Elijah Wood, Shia LaBeouf, Sam Huntington a ďalší).
Carcharhinus amblyrhynchos

Carcharhinus amblyrhynchos je druh žraloka z čeľade "Carcharhinidae".
Charakteristika.
Do tejto čeľade patrí aj "Carcharhinus albimarginatus", ktorý je Carcharhinus amblyrhynchos veľmi podobný. Carcharhinus amblyrhynchos sa vyskytuje najčastejšie v slaných vodách trópov a subtrópov, okolo atolov, koralových útesov a v lagúnach. Môže sa potopiť do hĺbky 280 metrov, ale jeho prítomnosť bola zaznamenaná aj v omnoho väčších hĺbkach (až 1000 metrov). Dosahuje dĺžky až 2,6 metra a hmotnosti okolo 34 kilogramov. Pre človeka nie je príliš nebezpečný, pokiaľ sa však cíti ohrozený, môže dôjsť k obrannému útoku – uhryznutiu. Predtým nám ale tzv. exhibičným plávaním, pri ktorom sa nahrbí, dá najavo svoju agresivitu. Toto chovanie je typické skôr u jedincov, v skupine sa príliš neprejavuje. Carcharhinus amblyrhynchos patrí medzi ohrozené druhy, čo je spôsobené jeho vysokým výlovom.
Výskyt.
Carcharhinus amblyrhynchos je typický pre Indický a Tichý oceán, konkrétnejšie potom pre oblasť Madagaskaru, Maurícia a Seychel. Ďalej ho nájdeme v Červenom mori, pri pobreží Juhoafrickej republiky, kde je označovaný ako "Carcharhinus wheeleri" (žralok Wheelerov). Ďalšia dlhá oblasť jeho výskytu sa tiahne od južnej Číny po severnú Austráliu a súostrovie Tuamotu.
Opis.
Aj keď môže Carcharhinus amblyrhynchos dosiahnuť dĺžky necelých 3 metrov (čo je maximum), jeho priemerná dĺžka činí len 2 metre. Chrbát má tmavo sivý, brucho bledé až biele. Chvostová plutva má okraj sfarbený do čierna, zadná strana prsných a panvových plutiev je čierna celá. Má veľké oči a pretiahnutý rypec. Jeho čeľuste sú opatrené trojuholníkovitými zubami.
Carcharhinus amblyrhynchos býva občas zamieňaný so žralokom čiernohrotým ("Carcharhinus melanopterus"). Aktívny je hlavne v noci. Plutvy Carcharhinus amblyrhynchos sú veľmi cenené, jeho mäso je veľmi obľúbené. Je lákadlom pre turistov napríklad v oblasti Maldív.
Potrava.
Carcharhinus amblyrhynchos loví útesové ryby, väčšinou dlhé do 30 cm, ale aj malé žraloky, hlavonožce a kôrovce. Potravu si zháňa za šera a v noci. Keď loví, dokáže vyvinúť rýchlosť až 48 km/h.
Rozmnožovanie.
Carcharhinus amblyrhynchos je živorodý. Samica je gravidná približne 12 mesiacov a v jednom vrhu sa narodí 1 až 6 mláďat. Mláďa meria po narodení asi 45 až 60 cm. Dospelosti dosahuje v 7 rokoch a dožíva sa až 25 rokov.
Hod oštepom

Hod oštepom je atletická disciplína, v ktorej sa hádže oštepom na vzdialenosť. Hod oštepom je disciplína pre mužský desaťboj a pre ženský sedemboj. Mužský oštep je dlhý od 260 do 270 centimetrov a má hmotnosť 800 gramov, ženský oštep je dlhý od 230 do 240 centimetrov a má hmotnosť 600 gramov. Aby hod platil, musí oštep letieť do kruhového výseku vymedzeného bielymi čiarami. Musí tiež dopadnúť hrotom vpred, nie je však nutné, aby sa zapichol do zeme (ale musí zanechať stopu).
Lamna sleďová

Lamna sleďová alebo žralok sleďový ("Lamna nasus") je veľký druh žraloka z čeľade "Lamnidae".
Charakteristika.
Vyskytuje sa v Atlantiku a v južných vodách Tichého oceánu. Žije na šírom mori od hladiny do hĺbok 150 metrov. Dorastá do maximálnej dĺžky 3,5 metra a váhy do 200 kg. Je to vytrvalý, rýchly plavec, ktorý obvykle loví v malých húfoch. 
Databáza ISAF Floridského múzea eviduje k roku 2009 tri útoky lamny sleďovej na ľudí. Jeden z týchto útokov bol vyprovokovaný a neskončil fatálne, v ďalších dvoch prípadoch zaútočil žralok proti lodi.
Žralok obrovský

Žralok obrovský môže byť:
Africká kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2012

Africká kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2012 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizovala Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Konala sa v Blide, v Alžírsku od 2.4. februára 2012, za účasti 4 tímov. Víťazom a prekvapujúcim kvalifikantom na LOH 2012 sa stalo domáce družstvo Alžírska.
Účastníci.
1
Žralok býčí

Žralok býčí (iné názvy: žralok piesočný, žralok pieskový, piesočný žralok tigrovitý; lat. "Carcharias taurus" alebo staršie "Odontaspis arenarius", ďalšie latinské názvy pozri nižšie) je veľký druh žraloka, zástupca čeľade "Odontaspididae". 
Vyskytuje sa v pobrežných vodách po celom svete. Napriek svojmu hrôzostrašnému vzhľadu ide o pomerne pokojný a pomaly sa pohybujúci druh žraloka. Všeobecne sa nepovažuje za nebezpečného, ak nie je vyprovokovaný. Pre tieto rozporuplné vlastnosti a pre veľkú prispôsobivosť v zajatí sa považuje za najčastejšie chovaný veľký druh žraloka vo verejných akváriách.
Vedecké synonymá.
Odontaspis taurus Rafinesque 1810, Eugomphodus taurus Rafinesque 1810, Odontaspis americanus Mitchill 1815, Squalus americanus Mitchill 1815, Carcharias griseus Ayres 1843, Odontaspis arenarius Ogilby 1911, Carcharias arenarius Ogilby 1911, Odontaspis platensis Lahille 1928, Carcharius platensis Lahille 1928.
Anatómia a výzor.
Telo je silné, s dvoma veľkými chrbtovými plutvami. Chvost je pretiahnutý s dlhým horným lalokom. Obvykle dorastá do dĺžky 3,5 metra, v takom prípade váži 90 až . Maximálna, vierohodne doložená správa, hovorí o exemplári s váhou .
Žralok býčí má väčšinou sivý chrbát a biely spodok. V auguste 2007 bol v Austrálii vyfotografovaný albín.
Potrava.
Strava sa skladá z rýb, mladých žralokov a rají, chobotníc a kôrovcov.
Správanie.
Tieto žraloky sa obvykle zdržujú v pobrežných vodách v hĺbkach medzi 60 až 190 metrov, aj keď boli zaznamenané tiež vo väčších hĺbkach. Počas dňa často vyhľadávajú útočište v podmorských jaskyniach a medzi skaliskami a v noci vyrážajú na lov. Počas dňa vykazujú pomalšie správanie, aktívnejšími sa stávajú v noci. Žralok býčí je jediný známy druh žraloka, ktorý prehĺta vzduch a ukladá si ho v žalúdku, aby zachoval neutrálny vztlak pri plávaní.
Napriek tomu že sa všeobecne tvrdí, že tento druh žraloka nie je pre ľudí nebezpečný, databáza ISAF obsahuje 76 zaznamenaných útokov na ľudí, z ktorých 29 bolo klasifikovaných ako nevyprovokované. Dva z týchto nevyprovokovaných útokov viedli k úmrtiu.
Rozmnožovanie.
Tento druh je živorodý, jeho embryá sa však živia navzájom medzi sebou. Vo vnútri maternice sa mladé žraloky kŕmia živinami zo žĺtkového vrecka a potom aj jeden druhým, dokiaľ neostanú dva posledné jedince. Ak chce matka poskytnúť mladým ďalšiu potravu, produkuje ďalšie vajíčka, ktoré zostávajúce mladé konzumujú. Táto reprodukčná stratégia je známa tiež ako vnútromaternicový kanibalizmus. V dvoch rokoch sú mladé žraloky zhruba meter dlhé a plne schopné sa o sebe postarať
Žralok modrý

Žralok modrý alebo žralok belasý (staršie alebo neodborne: žralok ľudožravý) môže byť:
Pozn.: V súčasnej literatúre sa označuje buď "Carcharodon carcharias" ako ž. modrý a "Prionace glauca" ako ž. belasý, alebo opačne "Carcharodon carcharias" ako ž. belasý a "Prionace glauca" ako ž. modrý. Názvom žralok ľudožravý sa dnes (skôr neodborne) označuje spravidla druh "Carcharodon carcharias", ale staršie sa ním niekedy označoval druh "Prionace glauca".
Oziorsk (Čeľabinská oblasť)

Oziorsk () je uzavreté mesto v Čeľabinskej oblasti v Rusku. V roku 2010 malo 82 268 obyvateľov.
Dejiny.
Oziorsk bol založený v roku 1945 ako mesto pre zamestnancov vtedy novozaloženého závodu na prepracovanie jadrového paliva Majak, ktorý sa nachádza v jeho blízkosti. Z tohto dôvodu bol od založenia najprv tajným a neskôr uzavretým mestom. V meste sa od jeho založenia až do 60. rokov nachádzal pracovný tábor pod správou GULAG-u, ktorého väzni v počte až do 20 400 pomáhali budovať mesto a závod Majak. Mesto sa stalo neslávne známe po katastrofe v Majaku v roku 1957, ktorá dosiahla 6. stupeň INES. O tejto havárii sa však oficiálne začalo hovoriť až po rozpade ZSSR a následnom odtajnení. 
V roku 1986 pri meste začali stavať Južnouralskú atómovú elektráreň, ktorá pôvodne mala byť priamo v meste. Plán ale zamietli a tak ju začali stavať pár kilometrov od mesta, na brehu jazera Kyzyltaš. Kvôli nedostatku financií ale výstavbu zastavili. Podľa nového ruského jadrového programu "Projekt 2007-2015" by sa mala na mieste rozostavanej elektrárne postaviť nová so 4 blokmi a s plánovaným spustením do prevádzky v rokoch 2016 až 2020, aj keď až 61% obyvateľov Čeľabinskej oblasti je proti tejto výstavbe.
Ani dnes do mesta nie je voľný prístup bez povolenia ani domácim obyvateľom a pri vstupe alebo výstupe z mesta musia prejsť kontrolným stanovišťom. Mimo týchto stanovíšť je mesto oplotené a strážené.
Poloha.
Mesto sa nachádza na východnej strane Uralu na brehu jazier Irťaš, Veľká a Malá Nanoga a Kyzyltaš, ktoré ho obklopujú zo všetkých strán. Je vzdialené vzdušnou čiarou 75 kilometrov severozápadne od hlavného mesta oblasti, Čeľabinsku, 120 km južne od Jekaterinburgu a 1440 km východne od Moskvy.
Radiačné zaťaženie obyvateľstva.
Početné nehody, havárie a úniky rádioaktívneho materiálu zo závodu Majak spôsobili, že v okolí je nadmerné radiačné znečistenie. Oziorsk sa nachádza na okraji východouralskej radiačnej stopy, ktorá vznikla po najväčšej z množstva havárií v roku 1957. Obyvateľstvo, najmä tí, ktorí sa v tých rokoch narodili, tak trpia nadmerným výskytom zhubných nádorov. Dnes je už zamorenie nižšie, vďaka lepším bezpečnostným opatreniam v závode a nemalej čiastke, ktorú štát dáva na likvidáciu znečistenia, dokonca nameraná radiácia v meste a v susednom meste Kyštym vykázala nižšie hodnoty ako mestách Čeľabinsk alebo Jekaterinburg. Vysvetlením môže byť vietor, ktorý vanie na severoseverovýchod (určujúci aj tvar a smer východouralskej radiačnej stopy), pričom Oziorsk a Kyštym sú na západ od závodu Majak a aj to, že sú proti prúdu znečistenej rieky Teča, tečúcej cez Majak, kde už také priaznivé hodnoty namerané neboli.
Oziorsk

Oziorsk môže byť:
Meryem Uzerliová

Meryem Sarah Uzerli (* 12. august 1983, Kassel, Nemecko) je turecko-nemecká herečka a modelka, ktorú preslávila postava Hürrem Sultan v tureckom televíznom seriáli, "Sultán" ("Muhteşem Yüzyıl"; 2011 – 2013), za ktorú získala uznanie a mnohé ocenenia, vrátane Golden Butterfly Award.
Meryem sa narodila v Kasseli v Nemecku. Ako herečka debutovala v menších nemeckých inscenáciách. Neskôr sa objavila v televízny seriáloch "Polícia Hamburg" (2010) a "Ein Fall für zwei" (2010). Tiež si zahrala v nemeckých filmoch, ako "Journey of No Return" (2010) a "Jetzt aber Ballett" (2010). Koncom roka 2010 ju Meral Okay obsadil do hlavnej role tureckého televízneho seriálu "Sultán" ("Muhteşem Yüzyıl"; 2011 – 2013). Počas svojej kariéry sa objavila v množstve reklám a je tvárou veľa značiek. V roku 2012 ju "GQ Turkey" označil za Ženu roka
Detstvo.
Meryem Uzerliová sa narodila 12. augusta 1983 v meste Kassel v Nemecku. Jej otec, Hüseyin, je Turek a matka Ursula, ktorá je tiež herečka, je Nemka. Žije v prostredí dvoch odlišných kultúr, preto má svoje rezidencie v Berlíne aj Istanbule. Jej rodným jazykom je nemčina, ale plynule hovorí turecky aj anglicky. Má dvoch starších bratov a sestru Canan, ktorá je džezová hudobníčka. Počas štúdia na Freie Waldorf School v Kasseli sa zapájala do množstva divadelných projektov. V rokoch 2000 až 2003 študovala herectvo na Schauspiel Studio Frese v Hamburgu. Po dokončení štúdia si zahrala menšie roly v nemeckých inscenáciách.
Osobný život.
Po tom, čo opustila Turecko, oznámila, že sa rozišla so svojím priateľom, Canom Ateşom, po zistení nevery. 10. februára 2014 porodila dcéru menom Lara Jemine.
Povrávalo sa, že bola vo vzťahu s jej bývalým hereckým kolegom, Ozanom Güvenom, ktorý v seriálu Sultán stvárnil postavu Rüstema Pašu. Uzerliová neskôr na svojom Facebooku uverejnila, že vzťah s Güvenom nie je pravda.
Rumenka

Rumenka (, ) je obec v srbskom Juhobáčskom obvode. Podľa sčítania ľudu v roku 2002 mala 5 729 osôb (podľa 1991 – 4 361 obyvateľov).
Dejiny.
Rumenka sa prvýkrát spomína v roku 1237. V obci je kostol srbskej pravoslávnej cirkvi zo 17. storočia, reformovanej cirkvi (1836) a katolíckej cirkvi (1780).
Demografia.
V obci Rumenka žije 4 529 dospelej populácie, a priemerný vek je 37,1 rokov (36,0 u mužov a 38,2 u žien). Obec má 1 794 domácností a priemerný počet členov na jednu domácnosť je 3,19. Táto obec je prevažne obývaná Srbmi (podľa sčítania ľudu z roku 2002), a v posledných troch sčítaniach ľudu došlo k nárastu počtu obyvateľov.
Kivi hnedý

Kivi hnedý môže byť:
Labuť

Labuť môže byť:
Ondrejský cintorín

Ondrejský cintorín je historický cintorín nachádzajúci sa v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto na Ulici 29. augusta. Patrí k najstarším bratislavským cintorínom. Založený bol v roku 1784 a pôvodne patril mestskej farnosti svätého Martina. Pochovávalo sa na ňom až do päťdesiatych rokov 20. storočia, v súčasnosti sa tu pochovávajú ľudia iba výnimočne (napr. herec Július Satinský, speváčka Jana Kocianová). 8. decembra 1988 bol cintorín vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku.
Rozloha cintorína je približne .
História cintorína.
Cintorín založili namiesto pôvodného staroondrejského cintorína ("Cintorín svätého Ondreja"), ktorý bol v tom čase už preplnený. Tento starý cintorín sa nachádzal na Heydukovej a Hollého ulici v Bratislave.
V roku 1966 bolo na ňom evidovaných 15 000 náhrobkov. V časoch socializmu, teda po roku 1948, však cintorín začal postupne chátrať. 
&lt;br&gt;V rokoch 1976 – 1980 sa uskutočnila rekonštrukcia cintorína, ktorej cieľom bolo premeniť cintorín na mestský park, no mala skôr negatívny dopad. Pri tejto rekonštrukcii sa zmenšil počet náhrobných kameňov a krýpt (mnohé z nich boli zničené, vrátane ich podzemných častí), bol čiastočne zbúraný obvodový múr a na niektorých miestach bol nahradený betónovým múrom, na ktorom sa nachádzajú zamrežované otvory. Rekonštrukcia sa dotkla aj rastlinstva na cintoríne – mnohé stromy a okrasné dreviny boli spílené. Následkom týchto úprav bolo to, že na cintorín prenikal väčšmi dopravný hluk.
Architektúra cintorína.
Na území cintorína sa nachádza gréckokatolícky Chrám Povýšenia vznešeného a životodarného kríža, ktorý od roku 2008 slúži ako katedrála Bratislavskej eparchie. Postavili ho v roku 1861 podľa projektu I. Feiglera ml. a pôvodne to bola "Kaplnka svätého Ondreja" latinského obradu, gréckokatolícka cirkev ho používa od r. 1972. Autorom mnohých náhrobkov na cintoríne je sochár Alojz Rigele.
Architektonické prevedenie jednotlivých hrobov, krýpt a náhrobkov je odlišné. Časť z nich bola postavená v štýle novorenesancie, časť v štýle novogotiky a tiež tu nájdeme aj klasicistické prvky.
Pochovaní známi ľudia.
Na cintoríne je pochovaných veľa významných ľudí – nachádzajú sa tu hroby a krypty šľachtických rodov a mešťanov, predstaviteľov vrchnosti mesta, svetských aj duchovných predstaviteľov, obyvateľov mesta, vojenských veliteľov a uhorských dôstojníkov, rôznych známych osobností mesta a tiež hodnostárov monarchie.
Zoznam niektorých významných a známych ľudí, ktorí tu sú pochovaní.
Request for comments

RFC je skratka anglického výrazu (request for comments – žiadosť o komentáre), ktorá sa používa pre označenie radu štandardov a ďalších dokumentov opisujúcich internetové protokoly, systémy a pod. Ako už názov napovedá RFC sú oficiálne považované skôr za odporúčania ako normy v tradičnom zmysle, napriek tomu sa podľa nich riadi väčšina internetu.
Jednotlivé RFC dokumenty vydáva editor RFC podľa príkazov Internet Architecture Board. Každé RFC má pri zverejnení pridelené číslo. Žiadne vydané RFC sa nikdy neruší, len sa v budúcnosti môže upraviť vydaním novšieho RFC.
Všetky RFC sú k dispozícii na stiahnutie na viacerých miestach na internete . Každé RFC je dostupné v podobe čistého ASCII textu (v angličtine), z ktorého sa tvoria aj ďalšie verzie (napr. HTML, PDF a pod.).
Na rozdiel od klasických noriem a štandardov vydávaných klasickými normotvornými inštitúciami (ako napr ISO, ANSI a pod.) vznikajú RFC trochu iným spôsobom. Pôvodnými autormi jednotlivých RFC sú zvyčajne konkrétni experti, ktorí sa snažia riešiť konkrétny problém, ktorého riešenie ponúknu vo forme návrhu RFC internetovej verejnosti (ako tzv. Internet Draft). Ak je dané riešenie (často už dobre fungujúce v rámci nejakej pilotnej prevádzky) uznané za prínosné, dokument sa vydá ako RFC.
Toto pragmatické riešenie štandardov zostavovaných jednotlivcami alebo malými skupinami na základe praktických skúseností má mnohé výhody oproti formálnejším procesom štandardizačných komisií pri úradoch typu ISO. Štandardy vytvorené pomocou RFC sú (vzhľadom na absenciu akejkoľvek skutočnej moci na ich presadzovanie) až na výnimky dodržiavané, pričom pomohli rozšíreniu internetu do dnešných celosvetových rozmerov.
Istá neformálnosť procesu vytvárania RFC dokumentov sa odzrkadľuje v tradícii vydávania žartovných RFC, ktoré sú publikované zvyčajne v apríli každého roka.