burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hidepark Nitra

Hidepark Nitra je nezávislé kultúrne centrum, ktoré je neziskovou a dobrovoľníckou iniciatívou. Vzniklo v Nitre v roku 2010, kedy v meste zanikli dva undergroundové kluby, v ktorých sa mladí ľudia stretávali. „"Pôvodne sme hľadali miesto pre hudobný klub, našťastie sme však našli opustenú lúku, tú sme počas leta vykosili, postavili vojenský stan, pozvali miestne kapely, DJov a komunita sa mala opäť kde stretávať"“, uvádzajú zakladatelia na webovej stránke Hideparku. 
Kultúrne centrum Hidepark Nitra založila skupina mladých obyvateľov Nitry na čele s Marekom Hattasom, známym aj pod menom Atlas.
V roku 2011 títo dobrovoľníci založili občianske združenie Triptych, ktoré prevzalo záštitu nad aktivitami v Hideparku. Medzi ne patria koncerty, divadelné predstavenia, prednášky, workshopy, aktivity v komunitnej záhrade, na pumptracku Hidepumpa či voľné debaty pri ohnisku alebo pri grile.
Železničná stanica Gbely

Železničná stanica Gbely je železničná stanica v meste Gbely. 
Prechádza ňou trať č. 114 Kúty – Sudoměřice nad Moravou a nachádza sa medzi stanicami "Gbely zastávka" a Kopčany. 
Stanica má dve nástupištia a štyri koľaje, z toho jednu hlavnú dopravnú a tri ostatné. Tiež je vybavená bočnou rampou a koľajovou váhou. 
Disponuje vlastnou pokladňou na predaj vnútroštátnych cestovných lístkov a stanica leží v pásme malého pohraničného styku ZSSK – ČD. Pri stanici sa nachádza aj autobusová zastávka, ktorú obsluhujú autobusy smerujúce do Skalice cez Petrovu Ves alebo do Kopčian, Šaštína-Stráží cez Smolinské a do Senice cez Petrovu Ves a Letničie.
Letisko Arctic Bay

Letisko Arctic Bay (IATA: YAB, ICAO: CYAB) je letisko 3 námorné míle (5,6 km) juhovýchodne od Arctic Bay v kanadskom teritóriu Nunavut.
Letisko je 72 stôp/22 metrov nad morom. Vo februári 2012 zaznamenalo 50 pohybov,Vo februári 2014 72 pohybov lietadiel.
Rekonštrukcia.
Letisko Nanisivik, vzdialené približne 25 km od Arctic Bay, bolo využívané na pravidelné lety do 12. januára 2010. 13. januára 2010 First Air preložil všetky lety do novorozšíreného letiska Arctic Bay so spojmi do Iqaluitu a do Resolute Bay.
V roku 2010 bola stará pristávacia dráha s dĺžkou 1500 stôp (457 metrov) najkratšia v Nunavute. Nová dráha bola postavená južne od starej a pri termináli. Je dlhá 3935 stôp (1199 metrov). Projekt prestavby letiska za 22 miliónov bol dokončený v lete 2010. Letisko bolo oficiálne otvorené 7. februára 2011. 13. januára začali pravidelné lety. Niore Iqalukjuak, primátor Arctic Bay, povedal, že presun ušetrí 40 dolárov čo museli cestujúci platiť za jednosmernú cestu taxíkom Vláda Nunavutu zároveň ušetrí približne 575 000 dolárov ročne, ktoré vydávala na údržbu letiska v Nanisiviku a cesty medzi Nanisivikom a osadou Arctic Bay.
Chata pod Hrbom

Chata pod Hrbom () je horská chata v Poľane, situovaná v Sedle pod Hrbom. Nachádza sa na západnom okraji lúky a od roku 2022 je pre verejnosť opäť otvorená.
Dejiny.
História chaty siaha do roku 1935, kedy bola členmi KČST z Ľubietovej otvorená prvá budova. Počas II. svetovej vojny v horskej chate sídlil štáb 1. Československej partizánskej brigády a 3. partizánsky oddiel kapitána N. Kaličenka. Po potlačení SNP bola chata vo februári 1944 nemecko-maďarskými vojskami vypálená a po obnovení bola opätovne sprístupnená 28. mája 1950. Následne bola zoštátnená a využívaná ako rekreačné zariadenie Slovenskej akadémie vied. V 80. rokoch prešla do vlastníctva národného podniku Skloplast Trnava, ktorý v jej blízkosti vybudoval lyžiarsky vlek. Chata zmenila majiteľa a je od Júla 2022 opať otvorená pre všetkých.
Folkmarská skala

Folkmarská skala () je vrch na Slovensku vo Volovských vrchoch v Slovenskom rudohorí.
Charakteristika.
Folkmarská skala () sa nachádza na východom Slovensku v košickom kraji, vo Volovských vrchov. Územie patrí do Slovenského rudohoria. Pod skalou sa nachádza obec Kojšov. Zo skál je je možné pozorovať viacero vrchov ako Kojšová hoľa (), Krompašský vrch (), Zlatý stôl (), vrch Roháčka (). Za priaznivého počasia aj Kráľovú hoľu () a Vysoké Tatry. Najjednoduhší výstup na Folkmarskú skalu je z Folkmarského sedla ().
Flóra a fauna.
V okolitých lesoch sa strieda zmiešaný les (prevažne s bukmi) a lúkami. Na vrchole možno bádať dravé vtáctvo. Lesy sú plné lesných plodov, húb a rôznych chránených rastlín.
Pamätnik SNP na ceste od Folkmarského sedla.
Počas SNP pôsobili v chotári partizánske skupiny.
Baníctvo.
V minulosti územie v okolí Folkmarskej skaly hralo významnú úlohu v oblasti baníctva. Pod Folkmarskou skalou v stredoveku fungovalo 12 štôlní. Územie leží v Slovenskom rudohorí, ktoré je bohaté na nerastné suroviny (ťažba medi, antimónu a železa). Na banskú činnosť sa využívalo obyčajné ručné náradie (kladivo, želiezka a kliny). Časom sa začalo využívať rozrušovanie horniny vodou (tá sa dopravovala z Kojšovského potoka čerpadlom). Na prepravu hornín sa používal konský záprah. Vyťažená ruda sa dopravovala železnicou na spracovanie do väčších hámrov (v Krompachoch, Gelnici a Košických Hámroch), niekedy aj do menších fabrík v gelnickom okrese. Kováčske dielne mali v regióne silné zastúpenie.
Neinvestovaním do moderných technológií začiatkom 20. storočia baníctvo v celom gelnickom okrese upadlo. V súčasnosti možno v miestnych lesoch nájsť stopy po baníctve (opustené štôlne a haldy).
Turistické trasy.
Folkmarská skala je súčasťou náučného chodníka Folkmarská a Murovaná skala, ktorý začína v obci Kojšov a končí v obci Veľký Folkmár. Neďaleko Folkmarskej skaly sa nachádzajú turistami vyhľadávané Turniská a Turniská klenba.
Prístupové cesty na Folkmarskú skalu vedú:
Stanislav Fořt

Ing. Mgr. Stanislav Fořt (* 29. august 1977) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Život a vzdelanie.
V roku 2000 ukončil inžinierske vzdelanie v odbore účtovníctvo a audítorstvo na Ekonomickej univerzite v Bratislave. V roku 2009 absolvoval Právnickú fakultu Trnavskej univerzity (Mgr).
Politické a parlamentné pôsobenie.
Vo voľbách v roku 2010 kandidoval na 6. mieste kandidátky SaS. Vo voľbách strana získala 307 287 hlasov (12,14%) a Fořt sa stal poslancom. V roku 2011 sa ako prvý zo slovenských politikov verejne priznal k homosexuálnej orientácii. V roku 2018 o coming oute v súčasnom čase poznamenal: „"Bolo by to o to náročnejšie kvôli rodičom a partnerovi, ale aj o to naliehavejšie kvôli ľuďom, ktorí potrebujú povzbudiť."“
Vo voľbách v roku 2012 úspešný nebol. Vo voľbách v roku 2016 kandidoval na 28. mieste kandidátky SaS ako LGBTI právnik. Získal 2 904 hlasov, 28. miesto podľa preferenčných hlasov a stal sa náhradníkom.
Leopold Andráši

Gróf Leopold Andráši zo Sâncrăieni a Krásnej Hôrky (staršie: Leopold Andrássy; * 3. jún 1767, Betliar† 14. október 1824)
Narodil sa 3. júna 1767 z manželstva Karola Andrášiho a Márie Rebeky Nádasdyovej. Leopold sa po zanechaní vojenskej kariéry okrem aktivít v oblastí baníctva a železiarstva venoval hlavne vede, umeniu a zberateľstvu. 
Zaslúžil sa o zveľadenie panstva rodu prestavbou kaštieľa Betliar v klasicistickom štýle, okolo ktorého medzi rokmi 1783–1795 vznikol na 81 hektároch rozsiahly anglický park s unikátnym vodným systémom a rôznymi menšími stavbami. Leopold bol stúpencom osvietenstva a považuje sa za zakladateľa knižnice (dnes obsahuje približne 20 000 zväzkov), ktorá rozsahom a bohatosťou fondu patrí medzi najvzácnejšie, ktoré sa u nás zachovali.
Leopold mal 5 nemanželských dcér s Annou Barvulskou, ale keďže sa nikdy neoženil, nezanechal po sebe legitímneho dediča a po jeho smrti jeho majetok pripadol bratom Karolovi a Jozefovi. Pochovaný bol pôvodne v parku betliarskeho kaštieľa, neskôr boli jeho pozostatky prevezené do rodinnej hrobky na hrade Krásna Hôrka.
Ragby na Juhoamerických hrách 2018

Ragby na Juhoamerických hrách 2018 bol turnaj v sedmičkovom ragby v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2018. Konal sa v meste Colcapirhua, v departmente Cochabamba, v Bolívii v dňoch od 27. do 29. mája 2018, za účasti 7 mužských a 7 ženských tímov. Ragbyový turnaj sa na hrách organizuje iba od roku 2014 a toto bolo jeho 2. vydanie, zakaždým v sedmičkovom ragby. Zápasy sa odohrali na futbalovom štadióne Estadio Municipal de Colcapirhua. Na turnaji zvíťazili ragbisti Čile a ragbistky Brazílie, ktoré obhálili titul spred 4 rokov.
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na ragbyový turnaj Panamerických hier 2019, ktoré hostí Lima. Kvalifikovali sa naň 2 družstvá z mužskej a 1 družstvo zo ženskej kategórie.
Ragby na Juhoamerických hrách

Ragby na Juhoamerických hrách je ragbyový turnaj, ktorý sa organizuje v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 8. juhoamerických hrách v roku 2006 v Buenos Aires, len v mužskej kategórii, ale pre odrieknutie družstva bol turnaj nakoniec zrušený. Prvýkrát sa tak ragbyový turnaj organizoval až na 10. juhoamerických hrách v roku 2014 v čilskom Santiagu, v mužskej i ženskej kategórii. Odvtedy sa turnaj organizuje na hrách pravidelne, zatiaľ vždy len v sedmičkovej verzii ragby. V ženskej kategórii dominuje , ktorá zvíťazila na všetkých turnajoch; v mužskej kategórii získla anajviac prvenstiev . 
Turnaj slúži zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na ragbyový turnaj Panamerických hier.
Ragby na Stredozemných hrách

Ragby na Stredozemných hrách bol ragbyový turnaj, ktorý sa organizoval v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 2. stredozemných hrách v roku 1955 v Barcelone, len v mužskej kategórii. V nasledujúcich edíciách stredozemných hier sa ragbyový turnaj nepravidelne organizoval ešte trikrát, naposledy na hrách v roku 1993 vo francúzskom Languedoc-Roussillon, zakaždým iba v mužskej kategórii a pätnástkovej verzii ragby. Na podujatí dominovalo družstvo , ktoré zvíťazilo na všetkých štyroch turnajoch.
Cardi B

Belcalis Marlenis Almanzar (* 11. október 1992, New York, New York, Spojené štáty), známa pod umeleckým menom Cardi B, je americká raperka. Narodila sa a vyrastala v newyorskej štvrti Bronx. Prvýkrát upútala pozornosť cez sociálne médiá, kde diskutovala o svojej kariére striptérky; vďaka svojmu tvrdému a úprimnému postoju sa stala internetovou celebritou na Instagrame. V rokoch 2015 až 2017 pôsobila v seriáli VH1, "Love &amp; Hip Hop: New York" a vydala dva mixtapy. 
Od podpísania zmluvy s vydavateľstvom Atlantic Records v roku 2017 sa jej dva single („Bodak Yellow“ a „I Like It“) dostali na 1. miesto amerického rebríčka "Billboard" Hot 100. Jej debutový štúdiový album s názvom "Invasion of Privacy" (2018) obsadil prvú priečku "Billboard" 200. "Time" menoval reperku jednou zo 100 najvplyvnejších ľudí sveta roku 2018.
Lorentzov faktor

Lorentzov faktor určuje zmenu času, dĺžky alebo hmotnosti na základe pohybu objektu. Vyskytuje sa v rovniciach špeciálnej teórie relativity a vyplýva z derivácií Lorentzových transformácii. Označuje sa ako "γ".
Názov je pomenovaný po holandskom fyzikovi Hendrikovi Lorentzovi.
Definícia.
Lorentzov faktor je definovaný ako
kde:
Toto je najčastejšie používaný vzorec.
Alternatíva môže byť tiež:
Externé odkazy.
https://www.aldebaran.cz/astrofyzika/gravitace/str.php
Kobylináč

Kobylináč je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Leží v severnej časti pohoria a najvyšším vrchom je Kobylinec ().
Polohopis.
Podcelok leží v severnej polovici Bielych Karpát a čiastočne lemuje slovensko-českú štátnu hranicu. V rámci pohoria susedí na juhozápade s podcelkom Súčanská vrchovina, na juhovýchode nadväzujú 
Vršatské bradlá a na severe Kýčerská hornatina. Východným smerom susedia Nízke Javorníky (podcelok Javorníkov) a južným smerom Bielokarpatské podhorie (podcelok Považského podolia).
Delenie.
V severovýchodnej časti podcelku ležia geomorfologické časti: 
Ochrana prírody.
Územie svojou juhozápadnou polovicou zasahuje do CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží prírodná pamiatka Dračia studňa.
Kýčerská hornatina

Kýčerská hornatina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Leží v severnej časti pohoria a najvyšším vrchom je Kýčera ().
Polohopis.
Podcelok leží v najsevernejšej časti Bielych Karpát a západným okrajom lemuje slovensko-českú štátnu hranicu. V rámci pohoria susedí na juhu s podcelkom Kobylináč, na východe oddeľuje Púchovská dolina s riečkou Biela voda Javorníky a ich podcelky Nízke a Vysoké Javorníky.
Súčanská vrchovina

Súčanská vrchovina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Leží v strednej časti pohoria a najvyšším vrchom je Javorník ().
Polohopis.
Podcelok leží v strednej časti Bielych Karpát a na severe a severozápade lemuje slovensko-českú štátnu hranicu. V rámci pohoria ho ostro ohraničujú údolia, na severovýchode je to dolina Vláry, na juhozápade Drietomice. Na území Slovenska susedí na juhozápade s podcelkom Lopenícka hornatina a Bošácke bradlá, na severovýchode pokračuje pohorie Kobylináčom. Juhovýchodným smerom susedí Považské podolie s podcelkom Bielokarpatské podhorie.
Jedinou časťou podcelku je Súčanská kotlina.
Ochrana prírody.
Územie je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Doprava.
Severovýchodným okrajom podcelku vedie údolím Vláry cesta I/57 (Nemšová – Vlársky priesmyk) i železničná trať Trenčianska Teplá – Vlársky priesmyk, na juhozápade zasa údolím Drietomice cesta I/9 (Drietoma – Starý Hrozenkov).
Ján Danko (lekár)

Prof. MUDr. Ján Danko, CSc. (* 1. október 1950, Málinec) je významný slovenský lekár, vedec a pedagóg. Medzi rokmi 2000 až 2007 a 2011 až 2018 pôsobil ako dekan Jesseniovej lekárskej fakulty Univerzity Komenského. Dlhé roky tiež pôsobil ako prezident Slovenskej gynekologicko-pôrodníckej spoločnosti a prednosta Gynekologicko-pôrodníckej kliniky Jesseniovej lekárskej fakulty Univerzity Komenskeho a Univerzitnej nemocnice Martin. Vo februári 2018 bol vymenovaný za predsedu Vedeckej rady Ministerstva zdravotníctva SR.
V komunálnych voľbách 2018 bol zvolený za primátora mesta Martin.
Životopis.
V roku 1975 ukončil štúdium všeobecného lekárstva na Jesseniovej lekárskej fakulte UK v Martine (JLF UK). Vedecký titul CSc. (1983), docent (1986), profesor (1997). Neskôr pôsobil tri roky ako hosťujúci profesor na Univerzite v Zürichu. Po návrate zo zahraničia až do súčasnosti pôsobí ako profesor na Gynekologicko-pôrodníckej klinike Jesseniovej lekárskej fakulty UK a Univerzitnej Nemocnice Martin, kde do roku 2018 zastával funkciu prednostu kliniky.
Vo svojej vedeckej činnosti sa profesor Danko zameriava na prevenciu ochorení v gynekológii a pôrodníctve, sonografickú diagnostiku, ako aj liečbu postpartálnej anémie pomocou erytropoetínu. V tejto oblasti absolvoval viaceré výskumné pobyty na univerzitách v Halle, Berlíne, Bazileji, Viedni, Miláne, Ríme, Sydney, Londýne, Štokholme, Washingtone a Chicagu.
Je držiteľom viacerých ocenení, medzi inými: Ceny Univerzity Zürich za súbor vedeckých prác, Zlatej medaile Univerzity Komenského v Bratislave, Krištáľového krídla za vedu a medicínu, či Bronzovej medaile J. E. Purkyně. Od roku 2015 je čestným občanom mesta Martin.
Primátor Martina.
Kandidoval ako občiansky kandidát. V komunálnych voľbách 10. novembra 2018 bol so ziskom 29,77% zvolený za primátora mesta Martin.
Ako nezávislý kandidát opäť kandidoval v komunálnych voľbách 29. októbra 2022. S podielom 25,83% hlasov bol znovuzvolený za primátora mesta.
Bošácke bradlá

Bošácke bradlá sú geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Ležia na juhu strednej časti pohoria, približne medzi Dolnou Súčou a Starou Turou.
Polohopis.
Podcelok leží na juhu strednej časti Bielych Karpát a tvorí úzky pás územia medzi severozápadne ležiacimi podcelkami pohoria a juhovýchodne ležiacim Považským podolím. V rámci pohoria susedí so Súčanskou vrchovinou, Lopeníckou hornatinou, Beštinami a Javorinskou hornatinou. Juhozápadným susedom je Myjavská pahorkatina a južným a juhovýchodným smerom sa krajina znižuje do Bielokarpatského podhoria, patriaceho Považskému podoliu.
Ochrana prírody.
Územie je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Doprava.
Bošácke bradlá pretínajú významné cestné ťahy na Moravu, cesta I/54 (Nové Mesto nad Váhom – Veselí nad Moravou) a cesta I/9 (Drietoma – Starý Hrozenkov).
Garajova dolina

Garajova dolina (,) je neveľká dolina na sever od Turkovej doliny. Obidve doliny sú bočnými orograficky pravými odvetviami Kôprovej doliny vo Vysokých Tatrách. 
Dolinou tečie Garajov potok, prítok Kôprovského potoka.
Názov.
Prešiel na dolinku z Garajovej poľany. Súvisí s niekdajším pastierstvom. Ľud ho odvodzuje aj od Jánošíkovho spoločníka Garaja, ktorý tu vraj ukrýval poklad. 
Iné vysvetlenie: Stredovekí nemeckí baníci, ktorí dolovali v Kôprovej doline označovali povrchovú ťažbu rudy slovesom "geran" (starý germánsky tvar "ger"). Pravdepodobne pôvodný názov tejto doliny bol "Gerantal". Neskôr sa posunul do podoby, ktorá je zhodná s priezviskom "Garaj", o ktorom sa v súvislosti s touto dolinou nezachoval žiaden hodnoverný údaj. Základ názvu však mohlo tvoriť aj starogermánske slovo "garida", ktoré znamená vzdialený alebo starý nemecký výraz "gare" – vytýčený banský diel. 
Turistika.
Do doliny nevedú turistické chodníky.
Lopenícka hornatina

Lopenícka hornatina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch je Veľký Lopeník (), podľa ktorého je územie pomenované.
Polohopis.
Podcelok leží v strednej časti Bielych Karpát a severnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí len s podcelkami vlastného pohoria: na východe nadväzuje Súčanská vrchovina, južným smerom ležia Bošácke bradlá a západným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Beštiny.
Ochrana prírody.
Územie je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Doprava.
Severovýchodným okrajom územia vedie významná cestná komunikácia na Moravu, cesta I/9 (Drietoma – Starý Hrozenkov).
Beštiny

Beštiny sú geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch je Nová hora ().
Polohopis.
Podcelok leží juhozápadne od centrálnej časti Bielych Karpát a severozápadnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí len s podcelkami vlastného pohoria: na východe nadväzuje Lopenícka hornatina, južným smerom ležia Bošácke bradlá a západným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Javorinská hornatina.
Ochrana prírody.
Celý rozlohou neveľký podcelok je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Doprava.
Juhozápadným okrajom územia vedie významná cestná komunikácia na Moravu, cesta I/54 (Nové Mesto nad Váhom – Veselí nad Moravou).
Javorinská hornatina

Javorinská hornatina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch podcelku i celého pohoria je Veľká Javorina ().
Polohopis.
Podcelok zaberá najvyššiu časť pohoria, leží v juhozápadnej časti Bielych Karpát a severnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí s podcelkami vlastného pohoria, na východe nadväzujú Beštiny, juhovýchodným smerom ležia Bošácke bradlá a západným smerom pokračujú Biele Karpaty podcelkom Žalostinská vrchovina. Na juhu nadväzuje Myjavská pahorkatina.
Ochrana prírody.
Veľká časť územia je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Žalostinská vrchovina

Žalostinská vrchovina je geomorfologický podcelok Bielych Karpát. Najvyšší vrch podcelku je Žalostiná ().
Polohopis.
Podcelok zaberá najzápadnejšiu časť Bielych Karpát a severnou časťou kopíruje štátnu hranicu. Na území Slovenska susedí na západe s podcelkami Chvojnickej pahorkatiny Skalickým hájikom a Unínskou pahorkatinou, na juhu nadväzuje Myjavská pahorkatina. Biele Karpaty pokračujú východným smerom podcelkom Javorinská hornatina.
Ochrana prírody.
Veľká časť územia je súčasťou CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží:
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018 bol v poradí 33. turnaj majstrovstiev Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konal sa v Barcelone, v Španielsku v dňoch od 14.28. júla 2018, za účasti 16 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikom podujatia bolo ženské družstvo Izraela. V mužskej kategórii obhájilo titul , ktoré vo finále zvíťazilo nad domácim . U žien získalo svoj piaty titul , ktoré vo finále vyhralo nad .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Kórejská republika. Z oboch kategórií sa na ne kvalifikovali 3 najlepšie družstvá. 
Organizátor.
Španielska Barcelona bola zvolená za organizátora ME 2018 v marci 2015, keď ju predsedníctvo LEN vybralo na svojom stretnutí v britskom Glasgowe. Španielsko organizovalo európsky šampionát štvrtýkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1970, 1997 a 2008. Zápasy sa odohrali v plaveckom centre Piscines Bernat Picornell, ktorý obsahuje niekoľko bazénov.
Nasadenie do výkonnostných košov.
Nasadenie družstiev pred žrebom do skupín, ktoré sa uskutočnilo 7. marca 2018, prebehlo na základe umiestnenia na predchádzajúcom turnaji ME:
Severoamerický a karibský turnaj v hádzanej mužov 2018

Severoamerický a karibský turnaj v hádzanej mužov 2018 bol hádzanársky turnaj, v ktorom súťažili hádzanárske družstvá mužov Severnej Ameriky a Karibiku a ktorý organizovala Panamerická hádzanárska federácia (PATHF). Konal sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 3.8. apríla 2018, za účasti 6 tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Dominikánskej republiky a Kanady. Na turnaji, ktorý sa skladal iba z jednej skupiny bez následných vyraďovacích zápasov, zvíťazila pred a .
Turnaj slúžil výhradne ako kvalifikácia severoamerických a karibských družstiev na Panamerické majstrovstvá 2018, ktoré organizovalo Grónsko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Titus Kolník

PhDr. Titus Kolník, DrSc. (* 1. január 1932, Hrachovište – † 26. november 2017, Nitra) bol slovenský archeológ. Bol predstaviteľom modernej slovenskej archeológie a špecializoval sa najmä na štúdium i popularizáciu pamiatok z doby rímskej a obdobia sťahovania národov.
Životopis.
Narodil sa v roku 1932 v Hrachovišti a v rokoch 19421950 študoval na gymnáziu v Novom Meste nad Váhom. Následne absolvoval štúdium archeológie a národopisu na Filozofickej fakulte UK v Bratislave (19501955). Už pred skončením štúdia sa v roku 1954 stal pracovníkom Archeologického ústavu SAV. Počas kariéry absolvoval viaceré študijné pobyty v Maďarsku (1957 a 1982), v Rakúsku (1962) a v Nemecku (19641965, 19901991). Tiež bol členom viacerých vedeckých organizácii.
Svojimi terénnymi aktivitami a výskumami položil základy bádania o dobe rímskej na Slovensku, bol uznávaným odborníkom i na germánsku a rímsku problematiku. Rozsiahlou výskumnou a publikačnou činnosťou vytvoril chronologickú i historicko-interpretačnú štruktúru tejto časti dejín, čím sa vypracoval na medzinárodne uznávaného vedca.
Veľkú pozornosť venoval hodnoteniu archeologických nálezov, s dôrazom na výtvarný prejav a umenie. Výsledky bádania publikoval v mnohých domácich i zahraničných časopisoch a zborníkoch. Bol hlavným redaktorom periodika Slovenská archeológia (19911999) a v rokoch 19661969 zastával funkciu vedúceho oddelenia v Archeologickom ústave SAV.
Čechoslovakizmus (rozlišovacia stránka)

Čechoslovakizmus môže byť:
Vlastel

Vlastel (zo srbochorv. властѐлӣн "vlastèlīn") môže byť:
Zenitová hviezda

Zenitová hviezda je hviezda, ktorá pri svojej hornej kulminácii prechádza zenitom. Jej deklinácia sa približne rovná geografickej šírke miesta pozorovania. Možno ju použiť pri meraní zenitteleskopom.
Žurnálna služba

Žurnálna služba alebo slangovo žurnál je denná pohotovostná služba v zdravotníckom zariadení poskytovaná žurnálnym lekárom (žurnálnym) mimo pravidelnú pracovnú dobu, príp. počas neprítomnosti príslušných lekárov.
Bezpancierniky

Bezpancierniky môže byť:
Nový obzory

&lt;onlyinclude&gt;„Nový obzory“ je singel českej popovej hudobnej skupiny Slza. Hudbu vytvoril Lukáš Bundil a Dalibor Cidlinský Jr., text napísal Xindl X a pieseň naspieval Petr Lexa. Pieseň bola vydaná 24 .06. 2018.&lt;/onlyinclude&gt;
Videoklip.
Videoklip sa natáčal v dňoch 28. a 29. 06. 2018 v štúdiách v meste Klecany. Hlavná postava videoklipu je Martin Novák, ktorý prechádza svojou mladosťou.
Bezblanovce

Bezblanovce (iné názvy: bezblanaté , anamnia , anamniá, anamnióty , stavovce bez zárodočných obalov , stavovce bez blán , nižšie stavovce , vodné stavovce ; lat. "Anamnia, Anamniota") sú všetky stavovce okrem blanovcov (Amniota). Bezblanovce sú teda bezčeľustnatce, ryby (t.j. najmä drsnokožce a kostnaté ryby) a obojživelníky. Charakteristické pre ne je to, že ich embryá nemajú zárodočné obaly (amnión [lat. amnion], seróza [lat. serosa], alantois [lat. allantois]) a zárodky sa preto vyvíjajú voľne vo vode. Bezblanovce žijú buď výlučne vo vode alebo (v prípade obojživelníkov) žijú vo vode aspoň počas rozmnožovania a larválneho štádia. Dospelé jedince majú slizovitú pokožku. Bezblanovce sú parafyletický taxón. 
Systém bezblanovcov pozri v článkoch stavovce a Systematika stavovcov.
Vodné stavovce

Vodné stavovce môžu byť:
Žervé

Žervé (z ) je nesolený šľahaný krémový syr francúzskeho pôvodu. Vyrába sa z tučného tvarohu. Názov nesie podľa francúzskeho priemyselníka Charlesa Gervaisa.
Danubius Octet Singers

Danubius Octet Singers je mužské spevácke okteto, zameriavajúce sa na interpretáciu klasickej zborovej tvorby. Teleso bolo založené dirigentom Danielom Simandlom v roku 2013 a združuje osem profesionálnych spevákov, členov popredných zborových telies, pôsobiacich v Bratislave a vo Viedni.
Danubius Octet Singers sa zameriava predovšetkým na interpretáciu slovenskej, českej a slovanskej mužskej zborovej tvorby. Od svojho založenia teleso pravidelne účinkuje na hudobných festivaloch a koncertoch doma i v zahraničí. Významným tvorivým počinom sú tematické hudobno-literárne pásma k výročiam osobností slovenských a českých dejín, ako napr. Ľudovíta Štúra, Jozefa Miloslava Hurbana, Emy Destinnovej, či Milana Rastislava Štefánika. Danubius Octet Singers taktiež spolupracuje s významnými slovenskými hercami a recitátormi, napr. s Božidarou Turzonovovou, Jurajom Sarvašom, Jozefom Šimonovičom, Jurajom Hrčkom.
Formula E 2014–15

Sezóna 2014–15 Formuly E bola prvou sezónou šampionátu elektrických formulí, ktoré organizuje Medzinárodná automobilová federácia (FIA). Pozostávala z jedenástich pretekov, začala 13. septembra 2014 pretekmi v Pekingu a skončila 28. júna 2015 pretekmi v Londýne. Nelson Piquet Jr. sa stal vôbec prvým šampiónom jazdcov elektrických formulí.
Packard V-1650

Packard V-1650 (známy aj ako Packard V-1650 Merlin alebo Packard Merlin V-1650, alebo Packard Merlin) bola verzia dvanásťvalcového vidlicového, kvapalinou chladeného lietadlového piestového motora s objemom 27 litrov Rolls-Royce Merlin, vyrábaného počas druhej svetovej vojny firmou Packard Motor Car Company na základe licencie v Spojených štátoch.
Veľká Británia nutne potrebovala Rolls-Royce Merlin pre svoje vojnové úsilie, a preto sa snažila zabezpečiť jeho výrobu mimo svojho územia. Zástupcovia Rolls-Royce navštívili niekoľko severoamerických výrobcov automobilov s cieľom zabezpečiť výrobu Merlinov v USA alebo Kanade. Potom čo Henry Ford v júli 1940 odvolal ponuku výroby Merlinov, bola následne vybraná firma Packard Motor Car Company pre úvodnú objednávku Merlinov v hodnote 130 000 000 dolárov. Dohoda bola uzavretá v septembri 1940 a prvý motor vyrobený Packard označený V-1650-1 sa po prvýkrát rozbehol v auguste 1941.
Názov zodpovedá názvosloviu lietadlových motorov v USA, kde V zodpovedá konštrukcii motora a číslo zodpovedá objemu v kubických palcoch. Vo Veľkej Británii sa pre tieto motory používali pôvodné názvy, len pred verziou motora sa používala číslica 2. A to z dôvodu, keďže motory vyrobené v USA vyžadovali iné servisné náradie (v USA vyrobený Merlin 66 bol vo Veľkej Británii označovaný ako Merlin 266).
Mikroskopická čierna diera

Mikroskopické čierne diery sú hypotetické drobné čierne diery, pri ktorých hrajú dôležitú úlohu kvantovo mechanické efekty. Tieto čierne diery majú menšiu hmotnosť ako hviezdy a názov bol zavedený v roku 1971 Stephenom Hawkingom. 
Je možné, že takéto kvantové prvotné čierne diery boli vytvorené v prostredí s vysokou hustotou ranného vesmíru, prípadne v následných fázových prechodoch. Môžu byť pozorované astrofyzikmi cez častice ktoré budú emitovať Hawkingovo žiarenie.
Niektoré hypotézy ktoré zahŕňajú dodatočné rozmery predpokladajú žeby mohli vytvoriť čierne diery s energiami menšími ako 1 TeV, ktoré sú bežné v urýchľovačoch ako je veľký hadrónový urýchľovač častíc v CERNu. Hoci by sa takéto čierne diery okamžite vyparili alebo zanechali veľmi slabo interagujúce zvyšky.
Minimálna hmotnosť čiernej diery.
V podstate môže mať čierna diera akúkoľvek hmotnosť rovnú alebo vyššiu ako je Planckova hmotnosť (to je asi 2,2 kg alebo 22 mikrogramov). Na vytvorenie čiernej diery musí byť dostatočná koncentrácia hmoty alebo energie. Úniková rýchlosť musí prevyšovať rýchlosť svetla. Tento stav udáva Schwarzschildov polomer, ktorý sa dá vypočítať ako :
kde: 
Na druhej strane Comptonova vlnová dĺžka : formula_2 kde je Planckova konštanta, predstavuje minimálnu veľkosť oblasti v ktorej môže byť lokalizovaná hmotnosť .
Pre dostatočne malú hmotnosť je redukovaná Comptonova vlnová dĺžka :formula_3, kde ħ je redukovaná Planckova konštanta viac ako polovica Schwarzchildovho polomeru, pre ktorú neexistuje popis čiernej diery.
Niektoré teórie dnešnej fyziky ako je napríklad teória strún dáva možnosť jednoduchším modelom na vytvorenie mikroskopických čiernych dier vďaka dodatočným rozmerom. Vo vyšších priestorových rozmeroch sa gravitačná sila zvyšuje rýchlejšie s klesajúcou vzdialenosťou ako v troch rozmeroch. Pri špeciálnych konfiguráciách dodatočných rozmeroch môže tento efekt znížiť Planckove jednotky do rozsahu TeV.
Umelé mikroskopické čierne diery.
Pri trojrozmernej gravitácii je minimálna energia mikroskopickej čiernej diery 1019 GeV, ktorá by mala byť stlačená do priestoru Planckových dĺžok. To je za hranicami možností dnešnej technológie. Odhaduje sa, na zrazenie dvoch častíc na Plankových dĺžkach, v súčasnosti dosiahnuteľnom magnetickom poli, by vyžadoval kruhový urýchľovač v priemere 1 000 svetelných rokov. Veľký hadrónový urýchľovač má dnes energiu 14 TeV pre protón-protónovú kolíziu a 1 150 TeV pre Pb-Pb kolíziu.
Hawkingov výpočet a všeobecne kvantová mechanika predpovedajú, že mikroskopické čierne diery sa odparujú takmer okamžite.
Virtuálne mikroskopické čierne diery navrhol v roku 1995 Stephen Hawking a Fabio Scardigli ako súčasť teórie veľkého zjednotenia, ktorá by mohla byť kandidátom na kvantovú gravitáciu.
UNM

UNM môže byť:
Ondrej Zádori

Ondrej Zádori (, ) bol významný uhorský vojak, protiturecký bojovník, kapitán hradu Vráble.
Život.
Otcom bol pravdepodobne Mikuláš Zádory, kto vlastnil právne po manželke obec Tetétlen. Jeho brat Juraj bol „nadporučíkom“ vo Váci, sestra Katarína bola druhou manželkou Tomáša Bosnyáka, hlavného kapitána Fiľakova.
V roku 1592 sa objavuje meno Ondreja Zádoryho vo Váci, keď prenajímal zemepánske dane obce Öcsöd. Bojoval aj v armáde Štefana Bočkaja. V roku 1610 bol kapitánom 50 jazdcov vo Váci. V roku 1614 bral list hlavného kapitána Štefana Dóczyho Petrovi Kohárymu. V roku 1616 bol na výsluchu vo veci sťažnosti Žigmunda Balassiho. V roku 1616 dostal do donácie v župe Solt obce Harta, Sott a Vecse. Po roku 1617 prevzal do zálohy pozemok v Lipovej od Michala Cseryho. V roku 1619 bol ručiteľom v majetkoprávnej záležitosti pre Tomáša Bosnyáka.
V rokoch 1619-1620 bol podkapitánom vo Váci. Keď sedmohradský knieža Gabriel Betlen zaútočil na Vác, tak sa hrad najprv zoprel, ale neskôr prisahali vernosť. Dostal sa na miesto podkapitána Egídia Nagya, kto prešiel do kráľovskej armády. Spoločne s hlavným kapitánom Františkom Ztruczom vzal do árendy cirkevný desiatok biskupa Almásyho. 23. decembra 1619 písal podžupanovi Tekovskej župy Petrovi Maklárymu vo veci dezertérov. Po vzdaní sa Vácu sa v roku 1621 stal hradným kapitánom hradu Damásd, až do roku 1630.
V roku 1620 prenajímal tretinu desiatku obce Kosd za 26 florénov, resp. obec Cselőte za 6 florénov. Mohol vlastniť aj Hartu. Jeho dcéra Judita bola pravdepodobne manželkou Jána Nagya de Győr.
5. októbra 1630 ho kráľ vymenoval za kapitána hradu Vráble. V roku 1634 písal list palatínovi Mikulášovi Esterházymu, aby zastupoval novozámockého kapitána Pavla Eszterházyho kým príde Pálffy, ktorý šiel do kúpeľov. V roku 1638 ho spomína ostrihomský bég Osman vo svojom liste. V roku 1639 Pavol Esterházy odišiel do piešťanských kúpeľov a za svojho náhradníka ponúkal vrábeľského kapitána Zádoryho. V roku 1644 mu písal list Štefan Moro.
V jeho pečati z roku 1610 je v štíte ruka držiaca meč, nad ňou hviezda. Monogram Z A. Odlišnú pečať s monogramom používal v roku 1635.
Zádori bol kapitánom hradu Vráble 11 rokov. Bol to významný uhorský vojak, ktorý slúžil kráľovi viac ako 50 rokov. V roku 1641 sa uchádzal o post kapitána hradu Drégelypalánk (obec v Maďarsku).
Rodina.
Mal sestru Juditu, ktorá bola vydatá za Pavla Konkolyho.
Ján Boronkai

Ján Boronkai (staršie: Ján Boronkay; * 29. august 1782, Veľké Sľažany – † 7. jún 1844, Bratislava) bol vrábeľský palatín arcibiskupskej stolice predialistov, zástupca palatína Tekovskej stolice a cisársko-kráľovským radcom.
Život.
Ján bol cisársko-kráľovským radcom. V roku 18161824 bol druhým podžupanom Tekovskej stolice. V roku 18241828 bol prvým podžupanom Tekovskej stolice. Od roku 1820 sa stal palatínom vrábeľskej stolice predialistov.
Na mieste starej osady pri Lúčnici nad Žitavou dal Ján vybudovať majer. V roku 1844 v tomto majeri boli ubytovaní štyria ľudia (vojaci) a ustajnené mali dva kone. Tento majer od roku 1844 spravoval Jánov synov Ladislav. A od roku 1911 vnučka Mária Boronkaiová (18611940).
Pochovaný je v rodinnej krypte na cintoríne v Lúčnici nad Žitavou.
Rodina.
Jeho manželka sa volala Johanna rodená Barossová (12. mája 1794 Vajka nad Žitavou – 26. júla 1850 vo Vajke nad Žitavou). Svadbu mali vo Vajke nad Žitavou 14. mája 1810.
Ďalší synovia: Karol Boronkai (1812 Vajka nad Žitavou – 14. marca 1858 Budapešť) a Rudolf Boronkai (1822 vo Vajke nad Žitavou – 16. apríla 1883 Budapešť). Jánovi rodičia: Štefan Boronkai a Ester Tajnajová.
Futsal na Juhoamerických hrách 2018

Futsal na Juhoamerických hrách 2018 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2018. Konal sa v troch bolívijských mestách: Entre Ríos, Chimoré a Villa Tunari, všetky v departmente Cochabamba, v dňoch od 26. mája8. júna 2018, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Futsalový turnaj pod správou FIFA sa na hrách organizuje od roku 2002 a toto bolo jeho 5. vydanie, pričom ženský turnaj mal premiéru. Zápasy sa odohrali v štyroch dejiskách: Coliseo de Chipiriri, Coliseo de Entre Ríos, Coliseo Municipal de Chimoré a Coliseo de Puerto Villarroel (oba v Chimoré). Víťazom v mužskej i ženskej kategórii sa stali družstvá Kolumbia.
Účastníci.
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku k júlu 2018.
Žigmund Esterházi

Žigmund Esterházi (* 30. december 1626, Šopron - † 1692, Szombathely) bol uhorský barón, protiturecký bojovník, vrábeľský hradný kapitán a krajinský poverenec pre Považie.
Život.
Bol dôstojníkom a protitureckým bojovníkom. Roku 1683 bol zajatý Imrichom Tökölim. Od roku 1685 sa stal kapitánom pevnosti a protitureckého prezídia vo Vrábľoch. Vo Vrábľoch pôsobil do roku 1687. Potom sa stal krajinským poverencom pre Považie. V čase keď bol zajatý, zastával jeho funkcie Daniel Esterházi, syn jeho brata Michala, plukovníka. Avšak už roku 1685 sa opäť ujal svojho úradu. 
V roku 1652 sa zúčastnil slávnej bitky pri Veľkých Vozokanoch, kde velil 745 vojakom z pevnosti Nové Zámky spolu s plukovníkom Walterom. Jeho bratia – Tomáš Esterházi, levický kapitán, a Gašpar Esterházi zahynuli v tejto bitke.
Rodina.
Syn baróna Daniela Esterháziho a matky Judith Rumy de Rum.
Knižnica P. O. Hviezdoslava v Prešove

Knižnica P. O. Hviezdoslava v Prešove je verejnou knižnicou v meste Prešov. V rámci Prešovského samosprávneho kraja plní funkciu regionálnej krajskej knižnice. Knižnica je pomenovaná podľa významného slovenského spisovateľa a básnika Pavla Országha Hviezdoslava. Riaditeľkou knižnice je Iveta Hurná. 
História.
V roku 1925 založil v Prešove Belo Klein - Tesnoskalský Mestskú knižnicu. Situovaná bola v priestoroch metského domu, ktorý predtým používala mestská polícia. Fond knižnice tvorilo približne 700 kníh – zbierka od Matice Slovenskej a od štátu. V roku 1926 sa knižnica presťahovala do budovy Čierneho orla, v susedstve čitárne Matice Slovenskej.
V roku 1934 sa stal riaditeľom Jozef Repčák. V roku 1945 sa knižnica presunula do nových priestorov, pričom získala vybavenú požičovňu, oddelenie pre mládež, priestrannú čitáreň a knižný sklad. V roku 1951 sa knižnica po utvorení Prešovského kraja premenovala na Krajskú knižnicu. 
Knižnica v tom čase prechádzala reorganizáciou, vytvárali sa nové oddelenia a pracoviská. V oddelení pre mládež bol zavedený voľný výber, bolo zriadené metodické oddelenie, viac pozornosti smerovalo do školení a tvorbe bibliografie. Územná reorganizácia v roku 1960 spôsobila opätovné premenovanie knižnice na Okresnú knižnice. Vybudovali sa nové pobočky na sídliskách a rozvíjala sa sieť ľudových knižníc v okrese. 
V roku 1993 bolo zriadené nové oddelenie pre nevidiacich a slabozrakých. V apríli 1999 sa knižnica stáva Regionálnou knižnicou P. O. Hviezdoslava v Prešove, od roku 2002 patrí pod nového zriaďovateľa so súčasným názvom knižnice. Centrálna požičovňa knižnice sa nachádza v secesnom Bosákovom dome na Levočskej ulici v Prešove.
Služby.
Knižnica poskytuje bežné knižnično-informačné služby podľa knižničného poriadku. Venuje sa tiež komunitným aktivitám; v priestoroch sa stretáva klub bylinkárov, prostredníctvom Inojazyčného oddelenia knižnica podporuje samovzdelávanie v cudzích jazykoch, produkuje mnoho kultúrnych a vzdelávacích podujatí pre širokú verejnosť. 
V Oddelení pre nevidiacich a slabozrakých knižnica ponúka potrebné služby vrátane výpožičiek zvukových kníh v spolupráci so Slovenskou knižnicou pre nevidiacich Mateja Hrebendu v Levoči. 
Knižnica ako prvá na Slovensku začala do svojich aktivít zapájať verejnosť prostredníctvom dobrovoľníctva. Dobrovoľníkov využíva najmä v rámci donáškovej služby imobilným používateľom, na organizačnú pomoc pri kultúrnych aktivitách, burze kníh, revízii fondu a na pomoc čitateľom pri vyhľadávaní literatúry a dokumentov.
Knižnica P. O. Hviezdoslava v Prešove je zapojená do projektu KIS3G.
Oxetán

Oxetán je heterocyklická organická zlúčenina. Skladá sa z štvorčlánkového reťazca, ktorý obsahuje 3 atómy uhlíka a 1 atóm kyslíka. Testy na zvieratách dokázali, že oxetán má karcinogénne účinky.
Príprava.
Najbežnejší spôsob prípravy je reakcia 3-chlórpropylacetátu s hydroxidom draselným prebiehajúcej pri 150 až 200 °C.
Výťažok z tákehoto spôsobu prípravy je približne 40%, pretože pri tejto reakcii vzniká množstvo vedľajších produktov.&lt;br&gt;
Paklitaxel.
Paklitaxel je prírodne sa vyskytujúca zlúčenina, ktorá obsahuje oxetánový reťazec. Vedci sa začali o paklitaxel zaujímať, kvôli jeho nezvyčajnej štruktúre a jeho úspešnom využití pri liečbe rakoviny. Reťazec oxetánu je podstatná časť štruktúry zlúčeniny, ktorá jej umožnuje naviazať sa na mikrotubuly a zastaviť tak delenie buniek. Vedcom však ešte nie je známe ako prebieha reakcia v prírode, preto ešte niesú paklitaxel schopný syntetizovať.
Piperidín

Piperidín alebo azinán je heterocyklická organická zlúčenina so Sumárnym vzorcom C5H11N. Je to 6-článkový nenasýtená zlúčenina, ktorá obsahuje 5 metylénových skupín (CH2) a jednu amínovú skupinu (NH). Názov zlúčeniny pochádza z latísnkeho slova "piper", ktoré v preklade znamená piepor. Piperidín je bežná organická zlúčenina, ale piperidínové jadro sa často vyskytuje v štruktúre mnohých alkaloidov a farmaceutík.
Príprava.
Piperidín prvýkrát syntetizoval v roku 1850 škótsky chemik Thomas Anderson a o dva roky neskôr ho nezávsle od neho pripravil francúzsky chemik Auguste André Thomas Cahours, ktorý ho aj pomenoval.Obidvaja ho pripravili reakciou piperínu s kyselinou dusičnou.&lt;br&gt;
Priemyselne sa vyrába hydrogenáciou pyridínu, väčšinou za použitia sulfidu molybdeničitého ako katalyzátoru.&lt;br&gt;
C5H5N + 3 H2 → C5H10NH&lt;br&gt;
Takisto sa dá pripraviť pomocou Birchovej redukcie pyridínu sodíkom v etylalkohole
Výskyt v prírode.
Piperidínové jadro sa vyskytuje v mnohých prírodných alkaloidov, ako napríklad piperín (z ktorého bol prvýkrát pripravený), ktorý je zodpovedný za pálivú chuť pieporu čiernemu. Takisto sa vyskytuje v jede solenopsíne mravcov z druhu solenopsis.,v jedovatom alkaloide koniíne vyskutujúcom sa v bolehlave škvrnitom, ktorým bol otrávený Sokrates.
Reakcie.
Piperidín je sekundárny amín, ktorý sa využíva v reakcii na prípravu enamínov z ketónov&lt;br&gt;
Z piperidínu sa dá takisto pripraviť reakciou s chlórnanom vápenatým chlóramín C5H10NCl. Ten sa potom dehydrohalogenáciou vytvára cyklický imín.
Farmaceutiká obsahujúce piperidínové jadro.
Neuroleptiká:
Opioidy:
Nootropiká a psychostimulanty:
ŠKF Sereď

ŠKF Sereď je slovenský futbalový klub z mesta Sereď hrajúci v tretej najvyššej futbalovej súťaži od sezóny 2022/23. Domáce zápasy hráva na štadióne v Seredi.
História.
Založenie prvého futbalového klubu v Seredi siaha do roku 1914, kedy skupina zanietencov založila mestské mužstvo pod názvom Sereďský športový klub. Presný dátum založenia bol 28. jún 1914. Mestský štadión Sereď bol vybudovaný a otvorený v roku 1962. Historicky prvý postup do najvyššej slovenskej futbalovej súťaže zaznamenali Sereďčania v sezóne 2017/18, keď po zisku druholigového titulu postúpili do najvyššej súťaže, kde sa prvýkrát predstavili v sezóne 2018/19.
Spolupráca.
Nasledujúce futbalové kluby spolupracujú so ŠKF Sereď:
Rivalita.
Zápasy s klubmi z okolia mesta Sereď bývajú už tradične nazývané ako regionálne derby. Nazvať sa tak dá hlavne konfrontácia ŠKF Sereď s FC Nitra, FC ViOn Zlaté Moravce – Vráble či FC Spartak Trnava.
Tréneri.
Zoznam trénerov klubu od roku 2018:
Tetrahydrofurán

Tetrahydrofurán (THF) alebo oxolán je heterocyklická organická zlúčenina. Je to bezfarebná kvapalina, ktorá je miešateľná s vodou. THF je polárny a má veľký rozdiel medzi teplotou topenia a teplotou varu, čo ho robí užitočným rozpúšťadlom. Používa sa najmä ako prekurzor na výrobu polymérov.
Výroba.
Ročne sa vyrobí približne 200 000 ton tetrahydrofuránu. Najbežnejšie sa vyrába pomocou dehydratácie 1,4-butándiolu. Butándiol sa vyrába kondenzáciou acetylénu s formaldehydom a následnou hydrogenáciou. Ďalším spôsobom výroby, ktorý vynašla firma DuPont, je oxidácia n-butánu na anhydrid kyseliny malónovej, z ktorého sa hydrogenáciou za prítomnosti katalyzátoru vyrába THF. Tretím najbežnejším priemyselným procesom na výrobu tetrahydrofuránu je hydroformylácia alylalkoholu a následnou hydrogenáciou na 1,4-butándiol. Tetrahydrofurán sa dá taktiež vyrobiť hydrogenáciou furánu za prítomnosti katalyzátoru. THF je takisto možné vyrobiť z pentózy a jej izomérov aj keď tento spôsob výroby sa používa len zriedkavo.
Využitie.
Výroba polymérov.
Pri reakcii THF so silnými kyselinami vzniká polymér polytetrahydrofurán. Tento polymér sa využíva na výrobu na výrobu syntetických polyuretánových vlákien, ako napríklad Elastan.
Rozpúšťadlo.
Priemyselne sa THF využíva ako rozpúšťadlo pre polyvinylchlorid (PVC). THF je aprotické ropúšťadlo, ktorého pomerná permitivita je 7,6. Je miešatelný s vodou a pri dostatočne nízkych teplotách dokáže vytvárať pevný klatrát.
Často sa využíva pri analýze polymérov, napríklad na ich rozpúšťanie pred určením ich molekulovej hmotnosti pomocou gélovej chromatografie. Takisto sa dá využiť na rozpustenie zaschnutého PVC lepidla a na odmasťovanie a čistenie rôznych kovových predmetov. Svoje využitie má napríklad aj pri 3D tlači. Pokiaľ sa na tlač používa polymér PLA, THF sa môže použiť na prečistenie upchatých častí tlačiarne a takisto sa s ním dá výtlačku dodať lesk.
Laboratórne využitie.
THF je obľúbené a často využívané laboratórne rozpúšťadlo. Je viac zásaditý ako dietyléter a preto vytvára silnejšie komplexy s lítnymi a horečnatými katiónmi a s bórovodíkom. Takisto sa často využíva ako rozpúšťadlo pri hydroborácii ,rozpúšťadlo pre organokovové zlúčeniny a pre grignardove činidlá. Pokiaľ sa THF používa pri reakciách, ktoré sú citlivé na prítomnosť vody (napríklad s určitými organokovovými zlúčeninami), musí sa z neho odstrániť voda, väčšinou viacnásobnou destiláciou alebo pomocou molekulových sít.
Bezpečnosť.
Tetrahydrofurán je nízko toxická zlúčenina, porovnatelnú s acetónom. Keďže dokáže rozpustit latex väčšinou sa s ním pracuje v nitrilových alebo neoprénových rukaviciach.
Najnebezpečnejšie na THF je jeho reakcia s kyslíkom, pri ktorej vznikajú výbušné peroxidy. Tento problém sa potláča stabilizáciou pomocou butylhydroxytoluénu. THF sa preto nikdy úplne všetok nedestiluje, aby sa predišlo koncentrovaniu výbušných peroxidov.
Jang Wang

Jang Wang (* 24. september 1994, An-chuej, Čína) je slovenský stolný tenista, ktorý reprezentoval Slovensko na Letných olympijských hrách 2016. Slovenské občianstvo má od 25. mája 2011.
Kariéra.
Wang sa športu sa venuje od roku 1997. Na Slovensko ho priviedol Ján Skala z holíčskeho klubu.
V roku 2011 bol na juniorských majstrovstvách sveta obvinený, že má v skutočnosti o 4 roky viac a zo súťaže musel odstúpiť. Neskôr sa mu podarilo svoj vek dokázať. So Stavoimpexom Holíč vyhral majstrovstvá Slovenska v tímoch v roku 2011. V sezóne 2011/2012 so Stavoimpexom získal 2. miesto. Od sezóny 2012/2013 pôsobil v tíme TTC matec Frickenhausen nemeckej Bundesligy.
Počas Letných olympijských hrách 2012 v Londýne bol prvým náhradníkom.
V januári 2011 uznala Medzinárodná stolnotenisová federácia Slovenskému stolnotenisovému zväzu Wangov vek. Okrem potvrdení z čínskej ambasády podstúpil aj vyšetrenie hustoty kostí. V roku 2014 sa stal majstrom Slovenska v dvojhre. Peter Šereda po finálovom zápase poznamenal: „"Opäť sa ukázalo, že vybojovať posledný bod je to najťažšie. Wang je obranár a na to nie sme na Slovensku veľmi zvyknutí. Má vynikajúci pohyb, hrá uvoľnene. Je zdravo drzý, čo dokazuje v koncovkách. Za dôležitého stavu sa nebojí zahrať ťažké údery."“
Na Letných olympijských hrách 2016 v Riu v prvom kole porazil Marcosa Madrida z Mexika 4:1. V Riu skončil v 2. kole, keď ho porazil Quadri Aruna. Vtedy bol na 51. priečke svetového rebríčka. 
V roku 2018 sa stal majstrom Slovenska v dvojhre. Vo finále vyhral nad Petrom Šeredom 4:1. 
V júli 2018 bol na 78. mieste svetového rebríčka Medzinárodnej stolnotenisovej federácie ako 2. Slovák po Ľubomírovi Pištejovi (65. miesto). Zatiaľ najvyššiu priečku mal v júni 2016, kde obsadil 46. miesto.
Na Letných olympijských hrách 2024 v Paríži opäť súťažil v dvojhre. Zo súťaže vypadol v 1. kole v súboji so súčasne najlepším hráčom, Číňanom Čchu-čchin Wangom, prehral 11:7, 3:11, 4:11, 9:11 a 4:11 na sety.
Copa América 2019

Copa América 2019 bol 46. ročník Copa América. Turnaj sa konal od 14. júna do 7. júla 2019 v Brazílii. Hral sa na 5 štadiónoch v 5 rôznych mestách a na rozdiel od 45. ročníka sa turnaja zúčastnilo len 12 tímov.
Štadióny.
Dňa 14. júna 2018 oznámil podpredseda CBF Fernando Sarney, že sa bude hrať v piatich mestách: Salvádor, Rio de Janeiro, São Paulo, Belo Horizonte a Porto Alegre, v piatich mestách, na šiestich štadiónoch.
Tímy.
Okrem všetkých desiatich národných tímov CONMEBOL, ktoré majú nárok na účinkovanie na turnaji, zúčastnili sa aj 2 ďalšie tímy AFC. CONMEBOL spočiatku plánoval usporiadať 16-tímový turnaj. Dňa 16. marca 2018 CONMEBOL zverejnil tri tímy z CONCACAF a tri tímy z AFC. Dňa 12. apríla 2018 bolo oznámené, že Katar, hostiteľ Majstrovstiev sveta vo futbale 2022, prijal pozvanie na účasť na turnaji. Dňa 4. mája 2018 CONMEBOL oznámil, že turnaj sa bude hrať s 12 tímami, rovnako ako predchádzajúce vydania od roku 1993 (okrem roku 2016), pričom dva hosťovské tímy budú z Kataru a Japonska z AFC.
Katar bol prvý arabský národ, ktorý hral na turnaji, zatiaľ čo Japonsko mal už svoje druhé vystúpenie na turnaji od roku 1999. Bola to tiež prvá Copa América, na ktorej neúčinkoval žiadny tím CONCACAF.
Skupinová fáza.
V skupinovej fáze boli mužstvá rozdelené do troch štvorčlenných skupín. Do štvrťfinále postúpili prvé 2 mužstvá v skupinách a 2 najlepšie tímy na tretích miestach.
Umiestnenie tímov na tretích miestach.
Pravidlá klasifikácie: 1.) Body; 2.) Gólový rozdiel; 3.) Strelené góly; 4.) Rozlosovanie
Vysielacie práva TV.
Televízne vysielacie práva pre územie Slovenska na ročník 2019 získala športová stanica Orange Šport, ktorá naživo vysielala všetkých 26 zápasov futbalového turnaja.