burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Katalánsky atlas

Katalánsky atlas ("po katalánsky": "Atles Català") z roku 1375 je najvýznamnejšia katalánska mapa 14. storočia, ktorá je zároveň najvýznamnejšou ukážkou portolánu. Atlas vyrobila malorská kartografická škola pre princa Jána Aragónskeho, ktorý ho daroval svojmu bratrancovi a neskoršiemu španielskemu kráľovi Karolovi V. Autorstvo je pripisované katalánskemu židovskému kartografovi Abrahamovi Cresquesovi. Katalánsky atlas sa pôvodne skladal zo šiestich pergamenových listov ohnutých uprostred a bol vyhotovený s použitím rôznych farieb, vrátane zlatej a striebornej. Listy boli neskôr rozrezané na polovicu a nalepené na dvanásť drevených dosiek o veľkosti 65 × . Ide o portolán, t. j. mapa, ktorá nemá nákres súradnicovej siete a obsahuje kompasové ružice. Atlas znázorňuje dobovú predstavu Zeme od Španielska a Afriky až k čínskemu pobrežiu. Je uložený v zbierkach francúzskeho Louvre. 
Prvé dva listy, obsahujúce text preložený do katalánčiny, sa týkajú kozmografie, astronómie a astrológie. Texty sprevádzajú ilustrácie a oboje zároveň zdôrazňujú sférický (guľový) tvar a stav dosiaľ známeho sveta. Vlastnú mapu tvoria štyri zostávajúce listy a je rozdelená do dvoch častí. Mapa zobrazuje ilustrácie mnohých miest, ktorých politická príslušnosť je symbolicky vyznačená vlajkou. Kresťanské mestá označuje kríž, zatiaľ čo ostatné kupola. K znázorneniu oceánov sú použité zvlnené modré zvislé čiary. Miestopisné mená významných prístavov sú vyznačené červenou, zatiaľ čo ostatné sú vyznačené čiernou farbou.
Prvé dva listy obsahujú početné náboženské odkazy, rovnako ako syntézu stredovekej "mappae mundi" (t. j. mapy sveta s Jeruzalemom uprostred) s dobovou cestovnou literatúrou, predovšetkým Marco Polo "Kniha o zázrakoch sveta" a "Cesty a plavby" od sira Johna Mandevilla. V atlase je možné rozpoznať veľa indických a čínskych miest.
Zoznam historických článkov/!

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
.c.
.cs
.p.
.ps
.s.
.su
Zoznam politických článkov/!

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
.e.
.eu
Zoznam slovenských článkov/!

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
.c.
.cs
.s.
.sk
77 Bombay Street

77 Bombay Street je švajčiarska indie rocková a folk rocková hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 2008 vo švajčiarskom kantóne Graubünden v mestečku Scharans. Založili ju štyria bratia Matt (spev, gitara), Joe (sprievodný spev, elektrická gitara), Šimri-Ramon (spev, basová gitara) a Esra (bicie) Buchliovci.
Kapela do roku 2013 vydala tri štúdiové albumy. Prvý "Dead Bird" z roku 2009 obsahuje skôr tvrdší muziku, ktorá inklinuje k alternatívnemu rocku a pop punku. Najslávnejším albumom skupiny je "Up in the Sky" z roku 2011, ktorý získal zlaté a neskôr platinové ocenenie vo Švajčiarsku za 30 000 predaných kusov. Posledným vydaným albumom je "Oko Town" z roku 2012. Od prvého sa štýlovo oba albumy veľmi líši. Zatiaľ čo v prvom albume používajú takmer výhradne elektrické gitary, čo mu dodáva viac rockový ráz, v nasledujúcich dvoch hrá kapela viac na akustické gitary.
Elektrický rušeň 114

Elektrický rušeň 114 je elektrický posunovací rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV vyrábaný v rokoch 1996 – 2000 firmou Škoda Plzeň (továrenské označenie Škoda 90E), ponúka ju však doteraz vo svojom výrobnom programe. Patrí medzi rušne Škoda tzv. III. generácie.
Vývoj.
Rušne si pôvodne objednali ČSD a na ich vývoji sa začalo pracovať v roku 1990. Rušeň využíval najnovšie skúsenosti z prototypu stroja radu 169 a v mechanické časti potom zo starších strojov radov 110, 111 a 113. O nový posunovací rušeň však nástupca ČSD – ČD stratil záujem a rušeň bol nakoniec v štyroch kusoch dodaný ťažobnej firme Doly Nástup Tušimice.
Konštrukcia.
Rušeň radu 114 je kapotovaný so stredovým vežovitými stanovišťom rušňovodiča, na ktorého streche je jeden polopantograf k odberu elektriny. Rušeň poháňajú štyri paralelne zapojené trojfázové asynchrónne elektromotory. Je vybavený elektrodynamickou brzdou a mikroprocesorovým riadením, ktoré umožňuje riadenie dvoch spriahnutých rušňov z jedného stanovišťa. Rušeň môže byť napájaný z akumulátorového vozňa a vďaka tomu môže jazdiť aj po neelektrifikovaných tratiach.
Prevádzka.
Rušne boli dodané pre banskú spoločnosť DNT, neskôr prešli pod jej nástupcu – firmu SD - Koľajová doprava.
Externý odkaz.
Atlas lokomotív: Rušeň radu 114
Milan Peroutka

Milan „Ferda“ Peroutka (* 19. január 1964 – † 4. máj 2013) bol český bubeník, známy predovšetkým ako člen skupiny Olympic.
Hral so skupinami Kvintet FM, S.L.S. Leška Semelky alebo OK Band. Od roku 1986, po odchode Petra Hejduka, sa stal členom skupiny Olympic. V 90. rokoch 20. storočia ešte hral v kapelách sprevádzajúcich spevákmi Jana Kalouska, Janka Ledeckého, Marcelu Březinovú. Od roku 1995 bol tiež členom A.S.P.M. Jana Spáleného.
Zomrel náhle v noci z 3. na 4. mája 2013. Ešte 3. mája hral na koncerte skupiny Olympic v Karlových Varoch.
Hádzaná na Stredozemných hrách

Hádzaná na Stredozemných hrách je hádzanársky turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier a organizuje ho Mediteránna hádzanárska konfederácia (MHC). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 5. stredozemných hrách v roku 1967 v Tunise, vtedy iba v mužskej kategórii. Ženy odohrali svoj prvý turnaj na 8. stredozemných hrách v roku 1979 v Splite. S výnimkou hier v roku 1971 sa hádzanársky turnaj koná odvtedy pravidelne. V mužskej kategórii dominujú družstvá bývalej Juhoslávie, v ženskej získali najviac víťazstiev a .
Hádzaná na Stredozemných hrách 2013

Hádzaná na Stredozemných hrách 2013 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier 2013, ktorý sa konal v Mersine, v Turecku od 22. do 30. júna 2013, za účasti 10 mužských a 10 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na Stredozemných hrách uskutočňuje od roku 1967, a toto bolo už jeho 12. vydanie. Zápasy mužov sa hrali v aréne Lütfullah Aksungur Spor Salonu pre 1 750 divákov. Ženy odohrali svoje zápasy v Yüreğir Serinevler Spor Salonu s kapacitou 2 500 divákov. Pôvodne mali hrať aj obe družstvá Francúzska, ktoré sa z turnaja odhlásili až po vyžrebovaní skupín; tie sa museli žrebovať nanovo. Víťazmi sa v oboch kategóriách stali nové tímy, Egypťania u mužov a Srbky u žien.
Účastníci.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IHF.
Kopytovci

Kopytovci sú slovenská hudobná a divadelná skupina zabávačov, ktorá vznikla v Bratislave v 90. rokoch 20. storočia.
Biografia.
Skupinu založila trojica humoristov Sáva Popovič, Marcel Nemec a Henrich Platek v roku 1994. Typickým prejavom skupiny bolo parodovanie vtedajšej dancefloorovej hudobnej scény. Prvý album "Mekký Drevokocúr" vyšiel v roku 1995 a obsahoval ich najväčší hit, skladbu „Doj it“, ktorá bola paródiou „Do It“ od skupiny dancefloorovej skupiny Maduar. Okrem tohoto hitu k najznámejším skladbám skupiny ďalej patrili „Poručík Žigira“ alebo „Aka Fucka“. Kopytovcom sa v priebehu roka 1995 podarilo dvakrát zvítaziť v hitparáde ESO, ktorú vysielala televízia Nova. Na ich druhom albume "Záhada uštipačnej Cilky" z roku 1996, sa podieľali aj známe osobnosti ako Tóno Popovič, Laco Lučenič, Henrich Leško, Juraj Burian, Juraj Bartoš a ďalší. Celkovo Kopytovci vydali dva štúdiové albumy z ktorých sa predalo okolo 20 000 kusov. Skupina Kopytovcov spoluúčinovala aj na detskom albume "Išla myška briežkom", ktorý vydali spolu so speváčkou Beátou Dubasovou. 
V roku 2010 skupina vydala aj ďalšie parodujúce skladby, napríklad na skladbu „Horehronie“ od slovenskej speváčky Kristíny.
Bitka na Somme

Bitka na Somme môže byť:
Volejbal na Stredozemných hrách

Volejbal na Stredozemných hrách je volejbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 3. stredozemných hrách v roku 1959 v Bejrúte, vtedy iba v mužskej kategórii. Ženy odohrali svoj prvý turnaj na 7. stredozemných hrách v roku 1975 v Alžíri. Volejbalový turnaj sa koná pravidelne. V mužskej kategórii získali najviac prvenstiev družstvá a , v ženskej družstvo .
The Gunfighter

The Gunfighter je americký westernový film z roku 1950, ktorý režíroval Henry King a v hlavných úlohách si zahrali Gregory Peck a Karl Malden. Film získal nomináciu na Oscara v kategórii scenár.
Zámok Bellegarde

Zámok Bellegarde môže byť:
Zoznam kozmických letov

Zoznam kozmických letov môže byť:
Zoznam častí seriálu Čarodejnice (3. séria)

Nasledujúci zoznam je zoznam častí 3. série seriálu Čarodejnice. Pozri aj celý Zoznam častí seriálu Čarodejnice.
Zámok Stuart

Zámok Stuart () sa nachádza v Škótsku na pobreží zálivu Moray Firth, neďaleko Inverness (cca 16 km severovýchodne), strediska škótskej Vysočiny (Highlands).
Zámok bol postavený pre tretieho grófa z Moray medzi rokmi 1619 až 1625. Dielo bolo po dlhodobom užívaní bez väčších opráv kompletne zreštaurované na prelome 19. a 20. storočia. Dnes funguje ako luxusné ubytovacie zariadenie.
Neďaleko zámku sa nachádza miestny cintorín s malým kostolíkom, ktorý nie je súčasťou stavby a je používaný pre neďaleké dedinky Fisherton a Newton.
TI-57

TI-57 je programovateľná kalkulačka, ktorú vyrábal v rokoch 1977 – 1982 podnik Texas Instruments.
Išlo o vedeckú kalkulačku s bežnými funkciami vrátane lineárnej regresie. Okrem toho bolo možno vložiť do pamäti až 50 programových krokov (totožných so stlačením 1 – 4 klávesov) a tak niektoré výpočty zautomatizovať. K dispozícii bolo zároveň 8 pamäťových registrov pre 11 platných číslic mantisy + dvojmiestny exponent (zobrazovalo sa 8 platných číslic).
Prvý typ bol vybavený displejom zo svietivých diód, neskôr boli vyrábané typy s LCD displejom, ktoré však boli pomalšie a mali menšiu pamäť (48 byte sa u nich rozdeľuje medzi pamäťové registre a program).
Na túto kalkulačku nadviazali omnoho sofistikovanejšie typy z rodiny TI-59.
Vladimír Sadílek

Vladimír Sadílek (* 20. január 1945, Divín† 27. február 2021) bol slovenský herec a divadelný režisér.
Vyučil sa za stolára, dizajnéra nábytku na Strednej drevárskej škole v Spišskej Novej Vsi. V súčasnosti pôsobí ako herec a režisér. Od roku 1995 až doteraz pôsobil ako herec a režisér v profesionálnych i ochotníckych divadelných súboroch. Je dlhoročným spolupracovníkom Národného osvetového centra, pôsobí ako lektor a porotca v oblasti umeleckého prednesu. V roku 2006 mu generálny riaditeľ Národného osvetového centra udelil Medailu D. G. Licharda.
Zmluva o mlčanlivosti

Zmluva o (zachovaní) mlčanlivosti (iné názvy: zmluva/dohoda o (zachovaní) mlčanlivosti, zmluva/dohoda o zachovaní tajomstva, zriedkavo a po anglicky "non-disclosure agreement", skratka "NDA") je zmluva medzi najmenej dvoma stranami, prostredníctvom ktorej sa strany zaväzujú nešíriť informácie, na ktoré sa táto zmluva vzťahuje.
Prehľad sťahovania 33 obcí Drahanskej vrchoviny (1940 – 1945)

Tento článok poskytuje celkový prehľad sťahovania českého obyvateľstva na Vyškovsku a Drahanskej vrchovine v rozmedzí rokov 1940 až 1945.
Myšlienkové pozadie.
V priebehu druhej svetovej vojny malo byť moravské mesto Vyškov centrom nemeckého jazykového ostrova okolo nemeckého vojenského výcvikového priestoru a strelnice. V dlhodobom horizonte sa malo stať centrom kolonizačného pásu, ktorý sa mal tiahnuť naprieč celou Moravou a spojiť tak Rakúsko so Sliezskom (využijúc pritom už jestvujúce jazykové ostrovy: brniansky, olomoucký a vyškovský, ktorý ležal asi 7 km od Vyškova) a rozdeliť tak Moravu na dve časti. Tento plán bol jedným z viacerých podobných obludných plánov po celom Protektoráte Čechy a Morava, ktoré mali za cieľ rozkúskovať české jazykové územie a urýchliť tak germanizáciu priestoru.
Priebeh.
Za účelom germanizácie Protektorátu bolo vydané nariadenie o vysťahovaní 33 obcí Drahanskej vrchoviny; celá akcia započala 6. januára 1941 oboznámením obcí prvej etapy. Už 5. septembra 1940 bol vydaný výnos ríšskeho protektora o rozšírení vojenského cvičiska na Vyškovsku. Súčasťou rozšírenia bol plán na vysídlenie obyvateľstva k 1. novembru 1942. Pôvodný harmonogram a lehota sa ukázala ako nereálna, nakoniec sťahovanie prebiehalo prakticky až do konca vojny. Najväčšou prekážkou pre plánovačov vysídľovania sa ukázalo byť umiestnenie presídlencov, ktoré spomaľovalo priebeh procesu. Pre presídlencov boli totižto uzavreté na príkaz "Bodenamtu" tieto lokality:
David Yates

David Yates (* 30. november 1963, St. Helens, Lancashire, Spojené kráľovstvo) je britský režisér, producent a scenárista. Známym sa stal ako režisér posledných 4 filmov zo série o Harrym Potterovi: Harry Potter a Fénixov rád, Harry Potter a Polovičný princ, Harry Potter a Dary smrti - 1. a Harry Potter a Dary smrti - 2. Za prácu na týchto filmoch získal veľké komerčné uznanie aj ocenenie BAFTA.
Basketbal na Stredozemných hrách

Basketbal na Stredozemných hrách je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. stredozemných hrách v roku 1951 v Alexandrii, vtedy iba v mužskej kategórii. Ženy odohrali svoj prvý turnaj až na 10. stredozemných hrách v roku 1987 v Latakii. Basketbalový turnaj sa odvtedy organizuje pravidelne. Ženský turnaj sa na hrách v roku 2013 pre malú účasť družstiev neuskutočnil a od hier v roku 2018 klasický basketbalový turnaj nahradil turnaj v "3x3 basketbale" hráčov do 23 rokov.
Azeus

Azeus (starogr. "Ἄζεύς" – "Azeus", ) je v gréckej mytológii syn Klymena, kráľa Orchomenu v Boiótii.
Kráľ Klymenos mal piatich synov, Ergina, Stratia, Arrhóna, Pylea a Azea, ktorý bol jeho najmladším synom. Keď bol Klymenos počas slávností na počesť boha Poseidóna v Tébach zabitý akýmsi kočišom, jeho nástupcom sa stal Erginos, ktorý potom spolu s bratmi vytiahol proti Tébam a keď ich porazil, vynútil si, aby im Tébania každoročne odvádzali sto volov.
Táto daň by samotné Téby nevyčerpala, ale Tébanov urážalo spupné gesto, potvrdzujúce nadvládu Ergina. Od tejto dane i nadvlády ich nakoniec oslobodil hrdina Hérakles.
Azeus sa stal otcom Aktora, ktorého dcéra Astyoché bola matkou Askalafa a Ialmena, vodcov Minyov v trójskej vojne.
Notárska komora Slovenskej republiky

Notárska komora Slovenskej republiky je orgán samosprávy notárov, má sídlo v Bratislave, združuje všetkých notárov a vedie ich zoznam. 
Jej hlavným poslaním je chrániť záujmy notárskeho stavu a dohliadať na činnosť notárov. Každý notár sa stáva členom komory dňom jeho vymenovaním ministrom spravodlivosti. Medzi orgány Notárskej komory patrí konferencia notárov, prezídium komory, revízna komisia, disciplinárna komisia a školská komisia.
Vodné pólo na Stredozemných hrách

Vodné pólo na Stredozemných hrách je vodnopólový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. stredozemných hrách v roku 1951 v Alexandrii. Vodnopólový turnaj sa odvtedy koná pravidelne a do roku 2014 iba v mužskej kategórii. Historickým tabuľkám dominuje a , ktoré získali zlato 6, resp. 5-krát. Ženský turnaj mal svoju premiéru na hrách v roku 2018, v španielskej Tarragone.
The ConstruKction of Light

The ConstruKction of Light je dvanásty štúdiový album britskej rockovej skupiny King Crimson. Bol vydaný v máji 2000 a v britskom rebríčku sa umiestnil najlepšie na 129. mieste.
Po ukončení turné v roku 1996 k albumu "THRAK" sa King Crimson odmlčali. Jedným z dôvodov bol problém tzv. „dvojitého tria“, kedy bolo ťažké, aby sa všetkých šesť členov bývajúcich v Spojenom kráľovstve aj v USA zišlo dohromady a začalo vytvárať ďalší materiál. Preto sa kapela rozpadla do čiastkových projektov (tzv. "fraKtalizace"), ktoré v menšom počte hudobníkov samostatne koncertovali a písali nové skladby. Počas tejto doby ukončil s King Crimson spoluprácu Bill Bruford a tiež Tony Levin sa začal venovať hraniu s inými hudobníkmi. Tým bola skupina zmenšená na štyri osoby, ktoré v roku 1999 postupne začali tvoriť nový album "The ConstruKction of Light".
Album svojím štýlom čiastočne nadväzuje na predchádzajúci "THRAK", zvuk je však miestami tvrdší a metalovejší a tiež elektronickejší. "The ConstruKction of Light" obsahuje celkom 11 skladieb, väčšinou inštrumentálnych. Na albume sa nachádza štvrtá časť (sama rozdelená na tri stopy) skladby „Larks' Tongues in Aspic“ nadväzujúce na prvé dve časti z roku 1973 a tretia časť z roku 1984. „FraKctured“ je skladba „Fracture“ z albumu "Starless and Bible Black" (1974), novo prepracovaná a upravená pre súčasnú skupinu. Poslednou piesňou na doske je „Heaven and Earth“ ktorú King Crimson nahrali v rámci svojho vedľajšieho projektu nazvaného „ProjeKct X“ pre album "Heaven and Earth" nahrávané súbežne s "The ConstruKction of Light".
2. slovenská futbalová liga 2004/2005

2. slovenská futbalová liga 2004/05 bola v poradí 12. ročníkom druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Túto súťaž organizoval a riadil Slovenský futbalový zväz.
Nováčikom boli ŠK Slovan Bratislava, ktorý vypadol z Corgoň ligy a 3 víťazi 3. líg: OFK Veľký Lapáš, ŠK Kremnička a FK Slavoj Trebišov. Víťaz 3. bratislavskej ligy sa neprihlásil, nahradil ho víťaz baráže FC ViOn Zlaté Moravce. MFK Vranov nad Topľou sa do súťaže neprihlásil, nahradil ho MFK Zemplín Michalovce.
Víťazom s právom postupu do Corgoň ligy sa stala FC Nitra, do 3. líg vypadli posledné 4 celky FK Rapid Bratislava, FK Slavoj Trebišov, HFK Prievidza a ŠK Kremnička.
Vresovcotvaré

Vresovcotvaré ("Ericales") sú rad dvojklíčnolistových rastlín ("Magnoliopsida").
Opis.
Patria sem kríky, polokríky, niekedy aj malé stromy, ktoré sa často vyskytujú na kyslých pôdach a sú niekedy xerofyty, ale aj liany a byliny. Často sú symbiotické s hubami. Kvety sú väčšinou päťpočetné.
Elektrický rušeň 121

Elektrický rušeň 121 (predtým E 469.1) je rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV určený pre nákladnú dopravu. Vyrábala ho plzenská firma Škoda (továrenské označenie Škoda 43E), vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v rokoch 1960 – 1961. Patrí k československých elektrickým rušňom tzv. I. generácie.
Vývoj.
Na prelome 50. a 60. rokov sa ukázalo, že vtedy presadzovaná koncepcia univerzálneho elektrického rušňa, určeného pre prevádzku rýchlikov, osobných i nákladných vlakov u vtedy už existujúcich radov 140 a 141 (podľa dnešného značenia, vtedy E 499.0 a E 499.1) úplne zlyháva. Tieto rušne sa ukázali vhodnejšie pre ťahanie rýchlikov a osobných vlakov, pretože ich prevod umožňujúci maximálnu rýchlosť /h neumožňuje dostatočnú ťažnú silu pre ťažšie nákladné vlaky. Preto bol rušeň E 499.157 vybavený prevodom pre maximálnu rýchlosť /h s cieľom zvýšiť ťažnú silu. Po určitej skúsenosti s týmto strojom bola potom vyvinutá a vyrobená nová rada označená ako E 469.1, dnes 121, ktorá je do značnej miery s predchádzajúcou 141 zhodná.
Konštrukcia.
U rady 121 je použitá oceľová skriňa s dvoma koncovými stanovišťami rušňovodiča, do ktorých je vstup zvonku vždy dverami z ľavej strany. Medzi stanovišťami sa nachádza strojovňa so štyrmi bočnými oknami na každej strane. Pohon zabezpečujú štyri trakčné motory, pre každú nápravu jeden. Z výroby boli rušne osadzované systémom kontroly bdelosti rušňovodiča s pedálom, ktorý musel byť každých asi 80 sekúnd zošliapnutý, inak došlo k zastaveniu vlaku. Tento systém sa v prevádzke ukázal ako nespoľahlivý a bol preto čoskoro nahradený systémom LVZ III s prenosom svetelných návestí na stanovište rušňovodiča.
Prevádzka.
Rušne boli dodané do rušňových dep Ústí nad Labem, Praha stred, Česká Třebová, Ostrava, Žilina, Spišská Nová Ves a Košice. České stroje potom boli skoro všetky sústredené do Ústí nad Labem, ale slovenské až do konca svojej prevádzky doslúžili v depách Žilina a Košice. V severných Čechách sa podieľali predovšetkým na doprave hnedého uhlia na novo elektrifikovaných tratiach. Z Ústí zachádzali až do Českej Třebovej, Opatovic nad Labem, Kutnej Hory, neskôr aj do Prahy po tratiach, ktoré boli elektrifikované od 70.rokov.
V roku 2008 bola väčšia časť českých strojov buď mimo prevádzky, alebo dokonca zošrotované. Posledných šesť strojov slúžilo v spoločnosti ČD Cargo, SOKV Ústí nad Labem. Nie sú však turnusovo nasadzované, ale slúžia ako záložné a vyrážajú v prípade poruchy niektorých z novších rušňov, predovšetkým radov 122, 123. Ich technický stav je už väčšinou zlý. 
Rušne prevádzkované pôvodne slovenským štátnym dopravcom ŽSR boli odpredané súkromnému dopravcovi CTL Logistics v Poľsku, ktorý ich ďalej prevádzkuje vo vlastnej farebnej schéme.
Askalafos

Askalafos (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Zoznam častí seriálu Čarodejnice (4. séria)

Nasledujúci zoznam je zoznam častí 4. série seriálu Čarodejnice. Pozri aj celý Zoznam častí seriálu Čarodejnice.
Cyklotrónové centrum Slovenskej republiky

Cyklotrónové centrum Slovenskej republiky (skr. CC SR) je viaccieľový projekt uvažovaný vo vedeckej a lekárskej komunite od roku 1994 a plánovaný od roku 1997 v areáli Slovenského metrologického ústavu (SMÚ) v Bratislave (Karloveská cesta 63). Jeho výstavbu s nákladom 118 mil. USD z prostriedkov zadlženosti Ruskej federácie voči SR schválila vláda SR uzneseniami č. 659/99 a 660/99 zo dňa 4. augusta 1999.
Program výstavby.
Program výstavby objektov CS SR zahŕňal: 
Projekt CC SR, osobitne objekty (1) а (5), nebol dokončený pre rad organizačno-právnych problémov a nedostatok finančných prostriedkov. O naložení so zariadeniami nedokončenej investície v majetku Úradu pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR, osobitne tých, ktoré sú uskladnené v Ruskej federácii (Dubna), sa má na medzinárodnej úrovni rozhodnúť do februára 2014.
Nezávisle od projektu CC SR sa od roku 1997 budovalo "zariadenie na výrobu medicinálnych rádionuklidov pre PET centrum" v rámci úlohy SLR/2/2002 technickej kooperácie s Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu (IAEA). S jej podporou a s dobrovoľným príspevkom SR boli v roku 2004 dodané „malý“ cyklotrón Cyclone 18/9 (IBA, Belgicko) a prvé technologické zariadenia na výrobu rádiofarmaka [18F]fluórdeoxyglukózy. Tieto sa stali základom aktivít štátnej akciovej spoločnosti BIONT fungujúcich komerčne od roku 2006.
Referendum v Bielorusku v roku 1995

Referendum v Bielorusku v roku 1995 bolo prvé referendum konajúce sa v nezávislom Bielorusku. Konalo sa 14. mája 1995. Obsahovalo štyri otázky, ktoré sa týkali ekonomickej integrácie s Ruskom (1), zrovnoprávnenia ruštiny s bieloruštinou (2), zavedenia novej vlajky a štátneho znaku (3) a zmien Ústavy, ktoré by umožňovali predčasné voľby, ak parlament poruší Ústavu (4). Podľa oficiálnych výsledkov boli všetky štyri otázky schválené minimálne tromi štvrtinami hlasov, pričom volebná účasť dosiahla 64,8%.
Podľa stanoviska OBSE boli v priebehu volieb porušené medzinárodné štandardy.
Pozadie.
Prezident Alexander Lukašenko sa pokúsil usporiadať podobné referendum o štátnych symboloch už v roku 1993, ale nepodarilo sa mu získať podporu parlamentu. Dva mesiace pred referendom v roku 1995 navrhol osobne návrh vlajky, ktorá pozostávala z dvoch zelených pruhov a jedného širokého červeného pruhu. O niečo neskôr boli navrhnuté nové návrhy, ktoré napokon išli do referenda a uspeli v ňom.
Dohra.
Dekréty o novej štátnej vlajke a štátnom znaku podpísal bieloruský prezident 7. júla 1995. Ruština sa stala druhým úradným jazykom Bieloruska a jej dominantná pozícia voči bieloruštine (jazyku menšiny obyvateľov Bieloruska) sa tým ešte viac upevnila.
Zoznam predstaviteľov Protektorátu Čechy a Morava

Tento článok podáva chronologický prehľad predstaviteľov Protektorátu Čechy a Morava (1939–1945).
Predstavitelia okupačnej vojenskej správy.
Vrchný veliteľ wehrmachtu.
Náčelník štábu
Futsal na Ázijských halových hrách

Futsal na Ázijských halových hrách je futsalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Ázijských halových hier (alebo "Ázijských halových a bojových hier"). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na prvých ázijských halových hrách v roku 2005 v Bangkoku, v mužskej i ženskej kategórii súčasne. Futsalový turnaj sa odvtedy koná pravidelne. Najúspešnejšími družstvami sú v mužskej a v ženskej kategórii.
Kabaddi

Kabaddi () je kontaktný kolektívny šport, v ktorom súperia dve 7-členné družstvá. Obsahuje prvky zápasenia a je populárny predovšetkým v krajinách Južnej Ázie. Cieľom hry je vysunúť hráčov na súperovu polovicu ihriska tak, aby sa dotkol niektorého zo súperových hráčov a vrátil sa na vlastnú polovicu ihriska bez zachytenia súperom. Hráč pri útoku musí zadržať dych. Z toho pochádza aj názov hry, ktorý pochádza z hindčiny a znamená "zadržovanie dychu".
Dejiny.
Hra kabaddi je veľmi stará, najstaršie zmienky o nej pochádzajú spred 4 000 rokov. Prvé pravidla boli spísané ale až v roku 1918 v Indii. Šport bol demonštrovaný na jednej z berlínskych expozícií počas konania Letných olympijských hier 1936. V roku 1938 sa predstavil na celoindických hrách. V Indii vznikla aj prvá národná federácia kabaddi, v roku 1950, ktorá o 2 roky neskôr začala organizovať národné majstrovstvá. V 70. rokoch spopularizovala India tento šport aj v niektorých ostatných ázijských krajinách, výsledkom čoho bolo v roku 1979 založenie Ázijskej federácie kabaddi (AAKF). O rok neskôr boli zorganizované prvé Majstrovstvá Ázie v Kalkate, na ktorých zvíťazili domáci Indovia pred hráčmi Bangladéša. V roku 1982 bolo kabaddi zaradené do programu 9. Ázijských hier, ktoré sa konali v indickom hlavnom meste Naí Dillí, ako ukážkový šport. O 2 roky neskôr zaradil Juhoázijský športový výbor tento šport do programu Juhoázijských hier ako oficiálny šport. V roku 1990 v Pekingu bolo kabaddi zaradené už aj medzi oficiálne športy Ázijských hier.
Svetové kabaddi riadi Medzinárodná federácia kabaddi (IKF), ktorá organizuje v tomto športe Majstrovstvá sveta od roku 2004.
Stručné pravidlá.
Hrá sa na malom ihrisku obdĺžnikového tvaru, veľkosti x (pri ženách o čosi menej) alebo v kruhu s priemerom , rozdelených na 2 polovice. Hrací čas je 2 x 20 minút, prípadne končí eliminovaním všetkých súperových hráčov. Každý tím tvorí 10 až 12 hráčov, pričom iba 7 hráčov je v poli. Hrá sa v hale, na tráve alebo na piesku. Útočí iba jeden hráč a družstvá sa v útoku stiedajú. Ak súperova obrana útočníka ("sahi") chytí, ten z ihriska vypadáva. Útočník má 20 až 30 sekúnd na návrat na vlastnú polovicu ihrisku, pričom musí kričať slovo "kabaddi". Družstvo, ktoré sa dotkne súpera, získava bod. Zápas rozhodujú dvaja rovnocenní rozhodcovia. Kabaddi sa hrá v troch hlavných formách, ktoré sa líšia v pravidlách: 
Ďalšími disciplínami športu sú "halové kabaddi" a "plážové kabaddi". Obe sú súčasťou ázijských multišportových podujatíhalové kabaddi na Ázijských halových hrách a plážové kabaddi na Ázijských plážových hrách.
Židovská poriadková služba

Židovská poriadková služba (), tiež známa pod názvom Židovská polícia bola kolaborantská policajná jednotka vytvorená Judenratom (židovskou radou) v židovských getách počas druhej svetovej vojny a podliehajúca nacistickým rozkazom.
Členovia poriadkovej služby nemali oficiálne uniformy, často nosili len identifikačnú pásku na rukáve a nemali povolené držať strelné zbrane. Primárne ich Nemci využívali na zabezpečenie deportácií ostatných Židov do koncentračných táborov.
Do poriadkovej polície boli vyberaní jedinci, ktorí mali obvykle malé väzby s komunitami, na ktoré dohliadali (to platilo zvlášť po začiatku deportácií do koncentračných táborov) a na ktorých teda bolo spoľahnutie, že budú poslúchať nemecké rozkazy. Prvým veliteľom polície vo varšavskom gete bol Józef Szeryński, poľsko-židovský policajný plukovník a konvertita na kresťanstvo. Zmenil si meno zo Szenkman na Szeryński a rozvinul sa u neho antisemitický postoj. Prežil atentát vykonaný členom Židovskej polície Jisraelom Kanalom. V getách, v ktorých Judenrat odporoval nemeckým rozkazom (ako napríklad v Lucku), bola Židovská polícia často používaná na ovládnutie Judenratu, alebo ho nahradila.
Jedna z najväčších policajných jednotiek bola vo Varšavskom gete, kde Poriadková služba mala zhruba 2500 mužov. V Lodžskom gete ich bolo okolo 1200 a v Ľvovskom gete 500.
Poľsko-židovský historik a archivár varšavského geta Emanuel Ringelblum popísal krutosť polície ako:
Hospodárska komisia pre Latinskú Ameriku a Karibik

Hospodárska komisia pre Latinskú Ameriku a Karibik (iné názvy: Ekonomická komisia pre Latinskú Ameriku a Karibik; , ) je jedna z piatich regionálnych komisií Hospodárskej a sociálnej rady Organizácie Spojených národov.
Bola založená v roku 1948 rezolúciou OSN číslo 1948/106 ako "Hospodárska komisia pre Latinskú Ameriku" (CEPAL). Jej hlavným poslaním bolo prispievať k ekonomickému rozvoju regiónu Latinskej Ameriky a koordinovať kroky vedúce k posilneniu väzieb medzi jednotlivými štátmi regiónu i so zvyškom sveta. Neskôr (1984) sa pole pôsobnosti komisie rozšírilo aj na oblasť Karibiku a súčasne do agendy pribudol aspekt sociálneho rozvoja. Rezolúciou 1984/67 bola komisia premenovaná na "Hospodársku komisiu pre Latinskú Ameriku a Karibik" (ECLAC).
Organizácia sídli v Santiagu. Okrem hlavného sídla má aj dve subregionálne zastúpenia (v Ciudad de México pre oblasť Strednej Ameriky a v Port of Spain pre karibskú oblasť) a styčný úrad vo Washingtone. Navyše boli zriadené 4 národné zastupiteľstvá: Buenos Aires (Argentína), Bogotá (Kolumbia), Montevideo (Uruguaj) a Brazília (Brazília).
Členské štáty.
S Hospodárskou komisiou pre Latinskú Ameriku a Karibik spolupracuje všetkých 33 nezávislých štátov tohto regiónu a 11 štátov, ktoré ležia v iných častiach sveta. Štatút pridruženého územia má 8 závislých území v Karibiku.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1991 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 20 európskych štátov, ktoré súťažili o 4 postupové miesta na záverečný turnaj v dvoch predkvalifikačných a dvoch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli Albánsko, Grécko a Turecko. Kvalifikácia prebiehala od 10. mája 1989 do 13. júna 1990. 
Priamy postup.
Priamo postúpili najlepšie 4 družstvá z ME 1989:
Predkvalifikácia.
 Tampere
 Steyr
Kvalifikácia.
 Gdansk
 Atény
Legalizácia

Legalizácia alebo (v niektorých kontextoch aj) legalizovanie môže byť:
Židovská občianska strana v Podkarpatskej Rusi

Židovská občianska strana v Podkarpatskej Rusi bola židovská politická strana na území prvorepublikového Česko-Slovenska, respektíve na Podkarpatskej Rusi. Ideovo nadväzovala na sionizmus. 
Dejiny.
Vznikla roku 1921 v dobe, kedy sa na Podkarpatskej Rusi začalo formovať politické spektrum. Bola napojená na Združené židovské strany, ktoré sa ako kandidátna listina zúčastnili parlamentných volieb v roku 1920 a na sionistickú organizáciu. Sionizmus ale v židovskej komunite na východe Česko-Slovenska mal silných súperov, najmä ultraortodoxné hnutie Agudat Jisra'el alebo konzervatívna vrstva židovských pozemkových vlastníkov, ktorá tiahla k spolupráci s česko-slovenskými agrárnikmi. 
Kvôli pocitu vonkajšieho ohrozenia antisemitizmom aj kvôli spoločným záujmom na obhajobe židovských ekonomických záujmov ale v tejto dobe ešte v židovskej komunite v tejto krajine prevládal trend k spolupráci. Všetky tri hlavné židovské politické prúdy preto v roku 1923 vytvorili na zjazde v Berehove jednotnú politickú stranu Židovská strana Podkarpatskej Rusi, ktorá v sebe obsahovala ako sionistický, tak agrárnický a ortodoxní element. Za ortodoxných v nej zasadal Koloman Weiss, za agrárnikov Emanuel Guttmann a za sionistov Alexander Spiegel. V komunálnych voľbách roku 1923 potom táto spoločná platforma uspela v mnohých obciach.
Potom sa však medzi Židmi na Podkarpatskej Rusi opäť vyostrili ideologické rozdiely a agrárne a konzervatívne krídlo sa osamostatnilo a šlo do doplňovacích parlamentných volieb na Podkarpatskej Rusi v roku 1924 ako Židovská demokratická strana. Nástupcom Židovskej občianskej strany na Podkarpatskej Rusi sa stala Židovská ľudová strana. Miesto Alexandera Spiegela ju ale viedol Ludvík Singer, sionista z Prahy. Židovská ľudová strana získala necelých 18 000 hlasov a poslanecký mandát nezískala. V parlamentných voľbách v roku 1925 potom sionistické krídlo vplynulo do celoštátne kandidujúcej Židovskej strany.
Ľadnička

Ľadnička môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1993

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1993 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1993 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 21 európskych štátov, ktoré súťažili o 4 postupové miesta na záverečný turnaj v dvoch predkvalifikačných a dvoch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bol iba Cyprus. Kvalifikácia prebiehala od 6. mája 1991 do 17. mája 1992. 
Priamy postup.
Priamo postúpili najlepšie 4 družstvá z ME 1991:
Predkvalifikácia.
 Tralee
 Steyr
Kvalifikácia.
 Helsinki
 Atény
Mango

Mango je tropické ovocie, plod mangovníka. Mango patrí do rodu "Mangifera", ktorý zahŕňa 70 botanických druhov a viac ako 1000 odrôd tohto ovocia. Nie je známy jeho presný pôvod, ale predpokladá sa že, mango pochádza z južnej a juhovýchodnej Ázie. V Indii, Barme, na Srí Lanke, v Pakistane a Bangladéši boli nájdené fosílie staré 25 až 30 miliónov rokov. Mango je výborným zdrojom vitamínov A, C, betakaroténu, draslíka a vlákniny. Obsahuje málo tuku a sodíka. Plody môžu byť rôznej farby, veľkosti i tvaru.
Využitie.
V Ázii sa využívajú aj zelené mangá na rôzne kulinárske účely. Je potrebné ho nechať dozrieť pri izbovej teplote, dokým bude mäkké. Mimo priamej konzumácie čerstvých, zrelých plodov sa využíva napríklad ako príloha k mäsám a omáčkam.
Liečivé účinky manga.
Mango je zdrojom mnohých účinných látok. Vyzdvihnúť musíme predovšetkým vitamíny A, B, C alebo E, betakarotén (provitamín A), vlákninu či niektoré minerály ako napr. draslík, fosfor a vápnik. Mnohé z týchto látok pôsobia ako antioxidanty, čo znamená, že dokážu chrániť pred voľnými radikálmi, rovnako ako pred starnutím a degeneráciou buniek, takže sa podieľa na omladenie tela.
Priemerný obsah látok a minerálov.
Tabuľka udáva dlhodobo priemerný obsah živín, prvkov, vitamínov a ďalších nutričných parametrov zistených v plodoch manga.
Anastázia

Anastázia môže byť:
Svätá Anastázia

Svätá Anastázia môže byť:
Svätý Ivan

Svätý Ivan môže byť:
Hadí ostrov

Hadí ostrov môže byť:
Arrhón

Arrhón (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Národná knižnica (Izrael)

Národná knižnica (, ; do roku 2007 "Židovská národná a univerzitná knižnica" ) je národná knižnica Štátu Izrael, ktorá má zároveň slúžiť ako "„Národná knižnica židovského ľudu.“" Nachádza sa v kampuse Hebrejskej univerzity v komplexe Giv'at Ram v Jeruzaleme a rovnako slúži ako univerzitná knižnica. 
Archív knižnice obsahuje vyše 5 miliónov kníh. Ide o zďaleka najväčšiu svetovú zbierku hebrejských a židovských diel a obsahuje rovnako veľké množstvo vzácnych rukopisov, kníh a artefaktov.
Poslaním knižnice je aj zhromažďovať:
Ze zákona je dané, že dve kópie všetkých kníh vydaných v Izraeli, musia byť uložené v tejto knižnici. V roku 2001 bol zákon doplnený o audio a video nahrávky a iné typy netlačených médií.
Kösem Sultán

Kösem Sultán (* 1589/1590 – † 3. september 1651) bola manželka osmanského panovníka Ahmeda I. a jedna z najmocnejších žien v histórii Osmanskej ríše. Moc a politický vplyv dosiahla nielen vďaka manželovi Ahmedovi I., ale aj vďaka synom Muradovi IV. a Ibrahimovi I., a neskôr aj prostredníctvom vnuka Mehmeda IV. V rokoch 1623 až 1651 bola Válide Sultán.
Kösem Sultán sa narodila na gréckom ostrove Tinos v rodine gréckeho pravoslávneho kňaza. Jej pôvodné meno bolo "Anastázia". Keď mala 15 rokov, tak ju predali do Istanbulu a dostala sa do háremu sultána Ahmeda I. Postupne získala veľkú moc, ktorá údajne siahala až nad samotného vládcu, sultána. 
S manželom mali spolu niekoľko detí:
Ayşe Hafsa Sultán

Ayşe Hafsa Sultán (tiež Hafsa Sultán, * 5. december 1479, Krym – † 19. marec 1534, Istanbul) bola manželka osmanského sultána Selima I. a matka sultána Süleymana I. Počas vlády svojho syna bola jednou z najvplyvnejších osôb v ríši.
Rok jej narodenia je známy, no na druhej strane historici nie sú jednotní v názoroch, či bola dcérou panovníka Krymského chanátu Mengliho I. Geraja. Podľa inej teórie bola dcéra Mengliho I. Geraja iná manželka Selima I., známa pod menom Ayşe Hatun.
Deti.
Selim I. a Ayşe Hafsa mali spolu niekoľko detí:
Zoznam motorov značky Honda

Toto je zoznam modelov spaľovacích motorov vyrábaných automobilkou Honda Motor Company.
Radové motory.
Trojvalcové.
Prvá generácia Hondy Insight hybrid mala trojvalcový motor o objeme 1.0dm3
Štvorvalcové.
Číslo v označení motora hneď za písmenom série označuje približný zdvihový objem motora napr. K20A ma zdvihový objem približne 2.0dm3.
Gyula Horn

Gyula Horn (* 5. júl 1932, Budapešť, Maďarsko – † 19. jún 2013, Budapešť, Maďarsko), bol maďarský politik a predseda vlády Maďarskej republiky. Bol členom Maďarskej socialistickej strany. Gyula Horn je pripomínaný ako posledný komunistický minister zahraničných vecí Maďarska, ktorý hral významnú úlohu pri búraní Železnej opony roku 1989 pre občanov Nemeckej demokratickej republiky.
V roku 1990 Gyula Horn získal cenu Karola Veľkého.
Christian Friedrich Lessing

Christian Friedrich Lessing (* 10. august 1809, Groß-Wartenberg, Nemecko – † 1862, Krasnojarsk) bol nemecký botanik a lekár. 
Životopis.
Bol to prasynovec slávneho básnika Lessinga (1729 – 1781). V roku 1832 publikoval prácu „Synopsis generum Compositarum…“ v ktorej sa venoval rastlinám z čeľade Asteraceae. Rastlinný rod "Lessingia" Cham. je pomenovaný po ňom.
Podnikol výskumné cesty po Laponsku a Sibíri. V roku 1862 zomrel ako mestský lekár mesta Krasnojarsk.
Jeho brat Carl Friedrich Lessing (1808 – 1880) bol maliar.
Christian Friedrich Lessing má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku Less.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1995

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1995 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1995 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 27 európskych štátov, ktoré súťažili o 11 miest na záverečný turnaj v piatich skupinách 1. fázy, troch skupinách 2. fázy a dodatkovej kvalifikácii. Nováčikom kvalifikácie bola až dvanástka krajín: Bielorusko, Estónsko, FR Juhoslávia, Gruzínsko, Chorvátsko, Litva, Lotyšsko, Moldavsko, Rusko, Slovinsko, Slovensko a Ukrajina. Kvalifikácia prebiehala od 14. mája 1993 do 14. mája 1995. 
Priamy postup.
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 2 najlepšie družstvá z ME 1993:
1. fáza kvalifikácie.
 Aarhus
 Viseu
 Arad
 Slovenske Konjice
 Antalya
2. fáza kvalifikácie.
 Vilnius
 Arad
 Arvika
Dodatková kvalifikácia.
 Pécs
Arnold Peter Weisz-Kubínčan

Arnold Peter Weisz-Kubínčan (* 3. marec 1898, Ujście, Poľsko – † 1945, pravdepodobne koncentračný tábor Sachsenhausen) bol slovenský maliar. Jeho diela, z ktorých mnohé boli počas holokaustu zničené, sú považované za jedny z najoriginálnejších výtvarných prejavov v slovenskom medzivojnovom umení.
V rokoch 1913 – 1916 študoval v Budapešti na Umeleckopriemyslenej škole. V roku 1917 musel štúdium prerušiť a narukovať do vojska, o rok neskôr sa mu podarilo pokračovať v štúdiu na Akadémii výtvarných umení v Berlíne. Od roku 1923 žil v Dolnom Kubíne, neskôr v roku 1934 sa presťahoval do Martina.
Arnold Peter Weisz-Kubínčan zomrel v roku 1945 pri prevoze do koncentračného tábora alebo krátko po tomto prevoze.
Zoznam častí seriálu Čarodejnice (5. séria)

Nasledujúci zoznam je zoznam častí 5. série seriálu Čarodejnice. Pozri aj celý Zoznam častí seriálu Čarodejnice.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1997

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1997 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1997 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 34 európskych štátov, ktoré súťažili o 9 miest na záverečný turnaj v troch predkvalifikačných a troch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli Azerbajdžan, Bosna a Hercegovina a Česko. Kvalifikácia prebiehala od 22. mája 1995 do 26. mája 1996. 
Priamy postup.
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 2 najlepšie družstvá z ME 1995:
Predkvalifikácia.
 Namur
 Natanya
 Ankara
Kvalifikácia.
 Ružomberok
 Angers
 Oviedo
Tutu

Tutu môže byť:
Jozef Čentéš

Prof. JUDr. Jozef Čentéš, DrSc. (* 17. november 1967, Nitra) je slovenský prokurátor a vysokoškolský pedagóg. 17. júna 2011 bol zvolený do funkcie generálneho prokurátora. O voľbe sa vedú spory, v júni 2013 bol zvolený nový kandidát, Jaromír Čižnár.
Životopis.
Jozef Čentéš absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v roku 1991, v roku 1997 získal tituly JUDr. a PhD. V roku 2008 bol habilitovaný na docenta v odbore trestné právo.
Dňa 18. decembra 2014 bol vymenovaný za profesora v tom istom odbore. Profesorské konanie absolvoval na Masarykovej univerzite, pretože vtedajší prezident Ivan Gašparovič „neformálne dával najavo“, že by Čentéša za profesora nevymenoval.
Svoje pôsobenie začal na Mestskej prokuratúre v Bratislave v roku 1991. Prokurátorské skúšky zložil v roku 1992 a bol vymenovaný za prokurátora. Na Generálnej prokuratúre pracuje od roku 1999. Od roku 2004 bol vo funkcii zástupcu riaditeľa trestného odboru. V súčasnosti zároveň pôsobí ako vedúci katedry trestného práva, kriminológie a kriminalistiky na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Zvolenie za generálneho prokurátora.
17. júna 2011 bol Jozef Čentéš zvolený za generálneho prokurátora. Hlasovalo za neho 79 z 89 prítomných poslancov Národnej rady Slovenskej republiky. Prezident Ivan Gašparovič odmietol Čentéša vymenovať do funkcie už v júni 2011. Podľa prezidentovho hovorcu Mareka Trubača prezident považuje voľbu za „spolitizovanú“ a hodlá počkať na rozhodnutie Ústavného súdu.
4. decembra 2014 Ústavný súd rozhodol o tom, že exprezident Ivan Gašparovič porušil nevymenovaním Jozefa Čentéša za generálneho prokurátora jeho základné práva zaručené ústavou t. j. prístup k voleným a verejným funkciám za rovnakých podmienok, ako aj práva na vstup do verejnej služby štátu. Priznal Jozefovi Čentéšovi odškodné vo výške 60 000 eur.
2. slovenská futbalová liga 2003/2004

2. slovenská futbalová liga 2003/04 bola v poradí 11. ročník druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Túto súťaž organizoval a riadil Slovenský futbalový zväz.
Nováčikmi boli 1. FC Košice, ktoré vypadli z 1. ligy a 4 družstvá z 3. líg: FK Rapid Bratislava, FK Slovan Duslo Šaľa, FK REaMOS Kysucký Lieskovec a MFK Vranov nad Topľou. Pred sezónou sa MFK TOPVAR Horná Nitra Topoľčany spojil s FK Baník Prievidza do Hornonitrianskeho futbalového klubu Prievidza. Petrochema Dubová sa do súťaže neprihlásila, nahradil ju FC Družstevník Báč.
Víťazom s právom postupu do Corgoň ligy sa stala FC Rimavská Sobota, do 3. líg vypadli posledné 4 celky 1. HFC Humenné, FK REaMOS Kysucký Lieskovec, FK Slovenský hodváb Senica a 1. FC Košice.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1999

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1999 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1999 v basketbale žien, organizovaná Európskou basketbalovou federáciou (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 34 európskych štátov, ktoré súťažili o 9 miest na záverečný turnaj v štyroch predkvalifikačných a troch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 21. mája 1997 do 17. mája 1998. 
Priamy postup.
Priamo postúpili hostiteľská krajina a 2 najlepšie družstvá z ME 1997:
Predkvalifikácia.
 Wells
 Slovenske Konjice
 Helsinki
 Madeira
Kvalifikácia.
 Brno
 Tel Aviv-Jafo
 Daruvar
Jaromír Čižnár

JUDr. Jaromír Čižnár (* 10. apríl 1964, Handlová) je bývalý slovenský prokurátor. V minulosti od júla 2013 do augusta 2020 bol generálnym prokurátorom SR. 
18. júna 2013 bol zvolený Národnou radou Slovenskej republiky za kandidáta na vymenovanie do funkcie generálneho prokurátora. Jeho voľba sa stala kontroverznou, pretože dva roky predtým (v roku 2011) bol za kandidáta na generálneho prokurátora zvolený Jozef Čentéš, prezident Ivan Gašparovič ho však odmietol vymenovať. Svojej funkcie sa vzdal k 10. augustu 2020 po tom, ako mu 17. júla 2020 skončilo 7- ročné funkčné obdobie.
Životopis.
Jaromír Čižnár absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v rokoch 1982–1986. Počas štúdia bol spolužiakom Roberta Fica. 
V rokoch 1986 až 1989 bol čakateľom na Obvodnej prokuratúre Bratislava IV, od roku 1991 pracoval na Mestskej prokuratúre v Bratislave. Od roku 2004 do zvolenia pracoval ako krajský prokurátor Bratislavského kraja. Do funkcie bol vymenovaný vtedajším generálnym prokurátorom Dobroslavom Trnkom.
Generálny prokurátor.
Jaromír Čižnár bol jediným kandidátom na funkciu generálneho prokurátora. Premiér Robert Fico sa vyjadril, že skutočnosť, že Čižnár je jeho „spolužiak a priateľ“ by ho nemala diskvalifikovať a považoval ho za najlepšieho kandidáta. Vo voľbe nevidel žiadne ústavné prekážky. Kandidáta navrhla už v januári 2013 aj Rada prokurátorov SR.
18. júna 2013 bol Čižnár za kandidáta na funkciu generálneho prokurátora zvolený. V tajnej voľbe za neho hlasovalo 82 z 82 prítomných poslancov Národnej rady Slovenskej republiky. Všetci zo strany SMER-SD. Opozícia usporiadala spoločnú tlačovú konferenciu.
Prezident Ivan Gašparovič napokon za generálneho prokurátora Čižnára vymenoval 17. júla 2013.
 Ceremónia bola pred novinármi do poslednej chvíle tajená, niektorí ju preto nestihli.
Prezident mal podľa svojej stránky „dôkladne zvážiť všetky okolnosti“, medzi nimi aj tie „ktoré by mohli namietať [Čižnárovo] vymenovanie. Zistil som, že niet takého dôvodu a preto som sa takto rozhodol.“ „Okrem zmien personálnych, organizačných mienim zintenzívniť činnosť prokuratúr v takých základných oblastiach, napríklad ochrana maloletých a žien pred akýmkoľvek násilím alebo zneužívaním.“ povedal o svojom pôsobení Čižnár. Chce tiež riešiť daňové úniky. Po vymenovaní potom polhodinu debatoval s prezidentom, ministrom spravodlivosti Tomášom Borecom, Ladislavom Tichým a Štefanom Harabinom. Opozícia prezidentovi vyčíta, že s vymenovaním nepočkal do rozhodnutia Ústavného súdu.
Adresát (jazykoveda)

Adresát je osoba alebo skupina osôb, ktorej je určený jazykový prejav. Tento môže mať charakter monológu alebo dialógu. Ak sú adresát a adresujúca osoba v priamom vizuálnom kontakte (fyzická prítomnosť, telemost), aj v prípade verbálneho prejavu len adresujúcej osoby ide o dialóg – adresát je do komunikácie zapojený neverbálne (mimikou, gestami a podobne) a vzájomne sa tak ovplyvňujú.
Encyklopédia miest a obcí Slovenska

Encyklopédia miest a obcí Slovenska je jednozväzková encyklopédia o mestách, obciach a regiónoch Slovenska, ktorú vydalo Vydavateľstvo PS-LINE v roku 2005. 
Patrí do edície „Knižnica príručiek“. Kniha má 960 strán. Obsahuje takmer 1000 čiernobielych fotografií. Odborné texty vypracovali historici, pričom „"cieľom tejto publikácie nebolo poskytnúť vyčerpávajúci popis histórie a dôkladný prehľad kultúrnych pamätihodností, ale snahou bolo vybrať z obrovského množstva údajov a informácii tie, ktoré najlepšie charakterizujú región, mesto a obec"“. 
Ako zostavovatelia sú uvedení Peter Šüle a Peter Šüle ml., autormi je 37 historikov. Za mapy je zodpovedný Róbert Nagy a za erby Tomáš Brúder. Encyklopédia je rozdelená na osem častí, ktoré zodpovedajú slovenským krajom. V každej časti sú podané informácie o samosprávnom kraji, okresoch daného kraja a mestách, resp. obciach daného okresu. Kniha obsahuje aj abecedný zoznam miestnych častí. 
Zdroj.
Šüle, P. Šüle ml., P. "Encyklopédia miest a obcí Slovenska". PS-LINE, 2005.
Adresovanie (informatika)

Adresovanie je v informatike spôsob určovania adresy alebo operandov inštrukcií.
Adresovanie operandov môže byť:
Spôsob vyjadrenia hodnoty adresy operandu a inštrukcie:
Malá encyklopédia chémie

Malá encyklopédia chémie je jednozväzková encyklopédia o chémii, ktorú vydalo Vydavateľstvo Obzor v roku 1968. Prepracované a rozšírené druhé vydanie vyšlo v roku 1980 a tretie vydanie v roku 1981. Patrí do edície „Encyklopédie Vydavateľstva Obzor“. Zostavovateľom bol Jaroslav Bína.
Tretie vydanie.
Tretie vydanie z roku 1981 má 816 strán a obsahuje 16 obrazových príloh. Vo vyše 3 500 heslách podáva stručné vysvetlenie základných pojmov, zákonov a procesov chémie.