burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Taverník

Taverník (lat. "magister tavarnicorum regalium", "tavarnicus", "supremus camerarius", maď. "tárnok", "tárnokmester") bol vysoký uhorský krajinský hodnostár.
Pomenovanie funkcie súvisí so staroslovanským slovom "tovor" (truhlica).
Táto funkcia má preduhorské korene. Stretávame sa s ňou už v období Veľkej Moravy. Taverníci bolo označenie pre skupinu ľudí, ktorí sa mali starať o zabezpečovanie zásob dvora, vyberanie dávok. Ich predstavený sa nazýval taverník. Neskôr funkcia týchto ľudí zanikla, ostalo len pomenovanie pre taverníka.
V 12. storočí preberal taverník od dvorského sudcu hospodársku správu kráľovského dvora, čím sa stal najvyšším kráľovským hodnostárom v oblasti hospodárstva. Bol správcom súkromného kráľovského majetku. Mal dozor nad daňami, dávkami, zodpovedal za všetko, čo sa týkalo razenia mincí. Tieto právomoci ho vyniesli na popredné miesto medzi kráľovskými úradníkmi, najmä v období vznikania kráľovských miest, z ktorých plynul majetok.
Mal druhostupňovú súdnu právomoc nad kráľovskými mestami v Uhorsku, Sedmohradsku a Slavónii. Od 13. storočia vzrastal význam taverníka, čo súviselo s rozvojom kráľovských miest. Do jeho kompetencie patrili tiež všetci finanční úradníci po rozpade komitátov.
Za vlády Anjuovcov zaznamenali kráľovské mestá ďalší rozvoj, čím rástol aj význam taverníka. Taverník mal na starosti vyberanie portálnej dane, zavedenej Karolom Róbertom.
Z toho dôvodu sa funkcia stala zaujímavou pre vyššiu šľachtu, ktorá si začala nárokovať vymenovanie taverníka. V priebehu 14. storočia sa funkcia taverníka mení na verejnoprávnu inštitúciu. Taverník ostal sudcom kráľovských miest, mal dozor nad mestskou samosprávou, ochraňoval mestá pred šľachtou. Dovtedajšie finančné úlohy taverníka prebrala nová profesia nazývaná hlavný (kráľovský) pokladník.
Tavernikálny súd ("iudicium tavernicalis", "sedes tavernicalis") zasadal v sídle taverníka v Budíne. Ako prísediaci súdu boli šľachtici, pôsobiaci na kráľovskom dvore. Mestá od 15. storočia neboli spokojné s tým, že o ich záležitostiach rozhodujú šľachtici a preto žiadali, aby prísediacimi boli zástupcovia miest. K tomu došlo za Žigmunda Luxemburského v 20. rokoch 15. storočia. Osem slobodných kráľovských miest malo posielať dvoch alebo troch svojich zástupcov ako prísediacich na tavernikálny súd. Súd bol uznášania schopný ak sa ho zúčastnili minimálne zástupcovia piatich miest. Tavernikálny súd sa konal raz ročne. Mestá mali právo obísť tavernikálny súd a mohli sa obrátiť na súd kráľovskej prítomnosti, ktorému predsedal krajinský sudca.
V 15. storočí bolo určené, pre ktoré mestá je určený tavernikálny súd. Najskôr ich bolo sedem: Budín, Košice, Bratislava, Trnava, Bardejov, Prešov, Šopron, od roku 1490 aj Pešť. Tieto mestá sa preto nazývajú aj tavernikálnymi mestami.
Za Mateja Korvína došlo k oslabeniu taverníka ako sudcu, niektoré jeho právomoci prevzal personál. Koncom 15. storočia sa jeho postavenie opäť upevnilo.
Po roku 1526 došlo k poklesu jeho právomocí, hlavne v oblasti hospodárstva. Ostali mu súdne právomoci, ktoré však s úpadkom miest stratili na razantnosti. Funkcia taverníka sa udržala až do 19. storočia.
Frankfurtská škola

Frankfurtská škola je smer nemeckej filozofie a sociológie 20. storočia, ktorý sa vytvoril v 30.-40. rokoch okolo Ústavu sociálnych výskumov univerzity ("Institut für Sozialforschung", IfS) vo Frankfurte nad Mohanom pod vedením Maxa Horkheimera. Jej ideovú náplň tvorila kritická teória spoločnosti vyrastajúca najmä z marxizmu, existencializmu a psychoanalýzy. Vytvárala koncepciu autentického človeka, odmietala odcudzenú moc a autoritárstvo inštitucionálnej spoločnosti.
Ústav sociálnych výskumov založili roku 1923 ako súčasť frankfurtskej univerzity. Bol to vôbec prvý marxisticky orientovaný vedecký ústav v Nemecku. Roku 1929 sa riaditeľom ústavu stal Max Horkheimer. Pod jeho vedením založili roku 1932 renomovaný teoretický časopis "Zeitschrift für Sozialforschung". V roku 1933 emigrovali členovia ústavu do Paríža a potom do USA, kde ústav existoval v rámci Columbia University až do roku 1949, kedy sa presťahoval späť do Frankfurtu.
V centre pozornosti frankfurtskej školy bolo najprv učenie Karla Marxa a Sigmunda Freuda, ktoré neskôr vyústilo do takzvanej "kritickej teórie" ("Kritische Theorie") často označovanej ako nedogmatický, neortodoxný neomarxizmus. Veľkú úlohu zohrala kritická teória koncom 60. rokov 20. storočia v rámci radikálnych študentských hnutí, predovšetkým v Nemecku. 
Vedecký smer frankfurtskej školy a jej kritické teórie spoločnosti sú charakteristické snahou o spojenie neortodoxného marxizmu s Hegelovou filozofiou využitím poznatkov napríklad z psychoanalýzy, sociológie, existenciálnej filozofie. Ich analýza kapitalistickej spoločnosti bola zásadnou kritikou spoločenských pomerov v podmienkach industrializácie, monopolizácie a rastúceho významu technológií ovplyvňujúcich aj kultúrny vývoj. Veľkú úlohu hrala analýza nielen fašizmu, ale totalitných režimov vôbec (vrátane spoločností sovietskeho typu).
Štandard

Štandard môže byť:
Šúnjatá

Šúnjatá () je ústredný pojem ontológie mahájánového budhizmu. Je podstatou vlastného bytia všetkej skutočnosti.
Svet možný (logika)

Svet možný (logika) je situácia, do ktorej môže vstúpiť isté indivíduum. Napríklad istý jedinec
môže byť holičom vo svete w1, záhradníkom vo svete w2, športovcom vo svete w3 atď. Toto indivíduum môže v rôznych možných svetoch disponovať rozličnými vlastnosťami a vstupovať do rozličných vzťahov .
Kapitulská škola

Kapitulská škola je stredoveká latinská škola pri kolegiálnej kapitule (mimo sídla biskupa).
Organizácia, obsah vzdelávania a vyučovací postup boli rovnaké ako v katedrálnych školách.
Na Slovensku boli dve kapitulské školy - pri Spišskej kapitule (Spišské Podhradie, najstaršia správa z 1275) a v Bratislave (najstaršia správa z roku 1302), ktoré podporovalo i mesto; podľa správy z roku 1338 študovali na nej aj chlapci mešťanov a chudobní.
Štandardizácia

Štandardizácia alebo štandardizovanie môže byť:
Nemožný svet

Nemožný svet je logicky neprijateľná alternatíva reálneho sveta, čiže svet, v ktorom niečo je a súčasne nie je.
Katedrálna škola

Škola katedrálna je stredoveká latinská škola v sídle biskupa pri katedrálnom kostole. Pri katedrálnych školách vznikali kapituly (zbor kanonikov), pri kapitulách sa zriaďovali školy pod správou kanonika-scholastika alebo kanonika-lektora, ktorí si ustanovovali aj pomocníkov. V katedrálnych školách študovali okrem mladíkov pripravujúcich sa na kňazské povolanie i laici.
Obsah vzdelávania tvorilo trivium a kvadrívium.
Organizácia a obsah vyučovania boli stanovené v štatútoch kapitúl.
Katedrálne školy sa v jednotlivých krajinách a dobách značne líšili, ale
v základných ustanoveniach boli všade rovnaké.
O úrovni vzdelávania v katedrálnych školách v Uhorsku sa dozvedáme iba zo štatútov záhrebskej (1334) a varadinskej (1374) kapituly, ktoré sa v podstate zhodujú.
Najstrašia správa o katedrálnej škole na Slovensku sa zachovala v Nitre z roku 1111. Územie Slovenska patrilo pod jurisdikciu arcibiskupstva v Ostrihome, kde najstaršia správa o katedrálnej škole pochádza z 1205.
Z katedrálnych škôl vzišli univerzity.
Synoptik

Synoptik (gr.) môže byť:
Onen svet

Onen svet je v stredovekom myslení svet skutočnosti, pravdy. Mieša sa prostredníctvom symbolov a zastrenou kontinuitou s pozemským svetom. Tvoria ho dve končiny; peklo (podsvetie) a raj, neskôr pod vplyvom katolicizmu tri (očistec).
Šťastie (pocit)

Šťastie je stav spokojnosti so životom, blaho, ktoré pociťujeme ako radosť, spokojnosť, povznesenie; taký stav človeka, ktorý zodpovedá najväčšej vnútornej spokojnosti s podmienkami vlastného bytia, plnosti a pochopeniu života a uskutočneniu jeho ľudského poslania. Šťastie je splnenie ideálu, dôsledok plného rozvinutia ľudských možností. K šťastiu patrí prvok náhody, ktorý často prichádza ako dar.
Šťastie je komplexný zážitok radosti s ohľadom na vyplnenie nádejí, prianí, očakávaní, ich zjednotenie s človekom samým a ich vedomé prežívanie; stav vnútorného pokoja, spokojnosti s vlastným životom. Šťastie vystupuje ako cieľ ľudskej túžby
a konania, jeho dosiahnutie sa stáva zmyslom ľudského života. Môže vystupovať ako najvyššie dobro, ktorého dosiahnutie je možné prostredníctvom úspechu, moci, zdravia, lásky, sebarealizácie a pod.
Fundamentálna teológia

Fundamentálna teológia (theologia fundamentalis) je súčasť systematickej teológie ktorej predmetom je skúmať vieru v Krista na základe rozumových argumentov. Zaoberá sa otázkou: „Prečo veriť?“
Viera neodporuje snahe rozumu pochopiť, preto sám rozum má veľké miesto pri spoznávaní Zjavenia, hoci rozum musí v istej chvíli priznať, že Zjavenie ho presahuje.
Rozdeľuje sa na:
Bez fundamentálnej teológie by sme nemohli odpovedať na to, prečo vlastne veríme. No štúdium teológie musí kráčať ruka v ruke s meditovaním toho, čo skúmam. Intelektuálne štúdium nestačí, pretože takýto systém sa úplne vymyká cieľu a zameraniu teológie.
Švábsko

Švábsko () je historický kraj v Nemecku, pôvodne zaberajúci časť Švajčiarska, Alsaska, južného Bádenska-Württemberska a časť Bavorska až po Lech, teraz len správna oblasť Spolkovej republiky Nemecko v Bavorsku medzi Lechom a Illerom.
Správnym strediskom Švábska je Augsburg.
Administratívne delenie.
Správny obvod Švábsko zahŕňa 4 okresné mestá a 10 krajinských okresov:
Syntaktika

Syntaktika je výskum spájania znakov, časť semiotiky, ktorá sa zaoberá vzťahmi medzi znakmi a slovami, t. j. skladbou (syntaxou) jazyka. Napr. lingvistická syntaktika.
Lingvistická syntaktika

Lingvistická syntaktika je časť lingvistiky, ktorá podáva pravidlá o spájaní slov vo vete, o podstate vety, ďalej o tvorení viet a súvetí.
Taylorizmus

Taylorizmus je sústava vedeckej organizácie práce, autorom ktorej je Frederick Winslow Taylor a podstatu ktorej tvorí rozloženie pracovných postupov na jednotlivé operácie a úkony, ich skúmanie a racionalizovanie pomocou časových a pohybových štúdií a ich spojenie so zvyšovaním pracovných výkonov stimulačnými prémiami.
Taylorizmus ďalej rozvíjali najmä Frank Bunker Gilbreth, Henry Gantt, Harrington Emerson a W. Kent. V medzivojnovom Česko-Slovensku sa ním zaoberala najmä Masarykova akadémia práce (MAP, Masaryk Academy of Labour).
Kresťanská teológia

Kresťanská teológia je teológia, v ktorej sa rozlišuje nadprirodzená teológia alebo teológia zjavenia čiže teológia, ktorá sa vzťahuje k zjaveniu (božiemu slovu) a preto sa viaže na Bibliu, a prirodzená teológia, ktorá sa opiera o ľudský rozum a skúsenosť. Prvým kresťanským teológom bol apoštol Pavol.
Kresťanská teológia je vedecké, to znamená metodické a systematické otvorenie a rozvinutie vo viere odhalenej skutočnosti božského zjavenia s cieľom zrozumiteľne ho podľa možnosti ukázať ľudskému mysleniu. Teológia je kresťanská veda o viere, vedecko-metodická reflexia kresťanskej viery v Boha, zjavenej Ježišom Kristom.
Teológia si nevyhľadáva svoj materiálny objekt sama, ale dostáva ho od kresťanského náboženského spoločenstva viery. Teológ je podľa toho učiteľ alebo bádateľ, ktorý sa snaží usporiadať život na základe kresťanskej viery, ktorý reaguje na vlastnú historickú situáciu a snaží sa ju vyjadriť.
Dejiny kresťanstva viedli vo veľkých postavách rímskokatolíctva (katolicizmus), ortodoxie a reformátorstva (protestantizmus) rôznym spôsobom k diferenciácii medzi autentickým učením o zvestovaní a jeho reflexiou a poskytovali tým zároveň základňu pre možné konflikty medzi rôznymi učiteľskými inštanciami. V určitom zmysle dnes teológia stojí medzi autentickým učením o zvestovaní "národom božím" a prebudením k teologickej dospelosti.
Literárna škola

Literárna škola je umelecká škola, ktorá sa utvára okolo výraznej tvorivej literárnej osobnosti, ktorej príklad jej žiaci a vyznávači nasledujú.
Štefan Švec

Štefan Švec (* 16. máj 1939, Dukovce) je slovenský pedagogik a edukológ, emeritný profesor pedagogických vied. Pôsobil na Katedre pedagogiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského od roku 1964. 
Orientuje sa na všeobecnú didaktiku, metodológiu edukačných vied a na základy edukológie. Vedie výskumný projekt VEGA V–11–107–00 „Slovenská encyklopédia edukačných vied“ 2011-2014. Publikoval 12 vedeckých monografií (1 v češtine), asi 100 vedeckých prác (z toho 14 v zahraničí), 24 konferenčných príspevkov (z toho 12 zahraničných), 3 odborné a 9 vedeckých prác na internete (z toho 2 v češtine), 35 redakčných a zostavovateľských prác a mnoho slovníkových a encyklopedických hesiel, výskumných štúdií a správ a iných diel.
Zásadným spôsobom sa zaslúžil o systematizáciu pedagogických vied a ich sebareflexiu na Slovensku.
Joseph Hooton Taylor

Joseph Hooton Taylor (* 29. marec 1941, Philadelphia, USA) je americký rádioastronóm, ktorý v roku 1974 spolu s R. A. Hulsom objavil pomocou obrieho 305 m rádioteleskopu v Arecibe na ostrove Portoriko prvý rádiový pulzar v dvojhviezde. 
V roku 1993 mu bola udelená Nobelova cena (s R. A. Hulsom).
Ľvovsko-varšavská škola

Ľvovsko-varšavská škola je skupina poľských logikov a filozofov (Lukasiewicz, Kotarbiňski, Ajdukiewicz, S. Lešnewski, Leon Chwistek, Tarski, Jan Salamucha, Bocheňski a i.), ktorí pracovali v období medzi prvou svetovou vojnou a druhou svetovou vojnou vo Varšave, Ľvove a Krakove.
Zakladateľom ľvovsko-varšavskej školy je Kazimierz Twardowski.
Filozoficky je vo ľvovsko-varšavskej škole zastúpení materializmus, novotomizmus, pozitivizmus a i.
Pre väčšinu predstaviteľov tejto školy je charakteristické:
Liberálna teológia

Liberálna teológia je smer v protestantskej teológii 19. stor. usilujúci sa prispôsobiť náboženstvo historizmu, súdobej svetskej kultúre, vede, sociálnym a politickým teoriám.
Švédi

Švédi ("svenskar") sú germánsky národ, pôvodom zo Švédska, kde tvoria väčšinu obyvateľstva. Jazykom je švédčina, ktorá patrí medzi severogermánske jazyky.
Počet.
Švédi tvoria asi štyri pätiny z 9,7 milióna obyvateľov Švédska, v roku 2011 tvorili osoby cudzieho pôvodu (definované ako osoby narodené mimo Švédsko alebo potomkovia dvoch rodičov narodených mimo Švédsko) 19,6 % obyvateľov. Oficiálne údaje o Švédoch žijúcich v zahraničí neexistujú. Odhaduje sa ich počet v riadu státisícov, pričom najviac Švédov žije vo Spojených štátoch amerických, Nórsku a Fínsku. Asi 4,7 mil. ľudí v USA má švédskych predkov.
Logická syntax

Logická syntax môže byť
Ťažba

Ťažba môže byť:
Maliarska škola

Maliarska škola je maliarska tvorba umelcov rovnakej doby alebo oblasti/mesta vyznačujúca sa
zhodou danou spoločnými východiskami, obdobnými názormi a použitými umeleckými prostriedkami a postupmi; môže sa utvárať okolo vyhranenej tvorivej osobnosti, ktorej príklad nasledujú jej žiaci a vyznávači. V poslednom prípade môže byť predpokladom jej vzniku umelecký program, ktorý sa popri umeleckej praxi rozvíja aj v oblasti teoretického zovšeobecňovania - vo vyhláseniach, vyznaniach, výkladoch.
Môže tu ísť aj o skupinu maliarov združených členstvom v spolku alebo združení, spoločným projektom alebo záujmom, napríklad poriadaním spoločných vystav, vydávaním časopisu a pod.
Syntetickosť

Syntetickosť je určiteľnosť pravdivosti vety nejakého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku nie iba na základe pravidiel daného systému, ale aj s využitia mimojazykovych faktov, empirických údajov.
Ťažkosť (problém)

Ťažkosť je situácia, v ktorej si nevieme rady. Nemusíme si ju uvedomovať ešte ako problém. Podľa toho, aké významové útvary (najmä kategoriálne) intervenujú v procese nášho uvedomovania si/poznávania ťažkosti, rozlišujeme aj problémy. V prípade, že v našej reflexii ťažkosti dominujú filozofické kategórie a iné
filozofické významové útvary, výsledkom našej reflexie budú filozofické problémy. Špecifikom filozofického uvedomenia si ťažkosti, čiže špecifikom filozofického problému, je uvedomenie si univerzality ťažkosti a jej enigmatickosti.
Marburská škola novokantovstva

Marburská škola novokantovstva je jeden zo smerov novokantovstva. Hlavnými predstaviteľmi tohto smeru boli Hermann Cohen, Paul Natorp, Ernst Cassirer, Rudolf Stammler. Filozofia podľa nich nemôže byť poznaním o svete; filozofia je metodológia a logika špeciálnych vied. Poznanie je logický proces konštruovania pojmov. V oblasti sociálnej filozofie zastávali socializmus ako etický ideál.
Evolučná teória poznania

Evolučná teória poznania je viacero smerov filozofického, resp. biologicko-filozofického skúmania rastu a vývoja ľudského poznania buď (1) pri aplikácii biologických princípov (predovšetkým princípu prírodného výberu) alebo (2) odvodzujúcich fenomén ľudského poznania z biologickej evolúcie či organickej evolúcie.
Predstaviteľom prvej skupiny zástancov evolučnej teórie poznania ide o hladanie analógií medzi vývojom poznania a vývojom biologických druhov. Sem možno zaradiť predovšetkým koncepciu vývoja poznania Poppera a Toulmina.
Do druhej skupiny patria koncepcie, ktoré vychádzajú z tvrdenia, že ak človek je výsledkom organickej evolúcie, potom aj jeho poznanie pochádza z tejto evolúcie a musí svoje predpoklady hladať v princípoch evolúcie. Tento smer sa konštituoval na pôde tej časti biológie, ktorá dostala názov porovnávací výskum správania živočíchov a človeka - etológia.
Negatívna teológia

Negatívna teológia alebo apofatická teológia je teológia, ktorá sa snaží postihnúť absolútnu transcendentnosť (transhorizontovú realitu) Boha cestou dôsledného negovania všetkých jeho atribútov a označení, všetkých predstáv a pojmov, ktoré si o ňom utvárame. Podľa negatívnej teológie sa o Bohu nedá povedať ani to, že nie je, ani to, že je. Jej prístup nepramení z obmedzených rozumových schopností človeka; snaží sa poukázať na fakt, že hoci sa Boh zjavil ľuďom, neprestáva byť menším tajomstvom.
Opisne možno prístup apofatickej teológie opísať ako výstup Mojžiša na horu Sinaj. Mojžiš, ktorý stúpa stále vyššie je ako človek, ktorý sa snaží Boha zachytiť stále dokonalejšími a prepracovanejšími ľudskými pojmami. Keď vyjde na vrchol, stále ešte nie je u Boha. Takže vyčerpal všetky rozumové pojmy a ďalšie poznanie Boha je prístupné mystickej skúsenosti. Stvorenie má v sebe odraz božského a teda ho môžeme poznávať. Rozum vytvára symboly a obrazy, ktoré majú v sebe podobu nepoznateľného.
Súdobý pravoslávny teológ Vladimir Nikolajevič Losskij metódu apofatickej teológie opísal: „…spočíva v popieraní toho, čo Boh nie je. Najskôr zo všetkého sa odstráni stvorené, hmotné a to aj kozmická sláva hviezdneho neba, dokonca i svetlo neba anjelského, ktoré možno rozumom pochopiť. Potom sa vylučujú vlastnosti najvyššie: dobro, láska, múdrosť. Ďalej sa vylučuje bytie samo. Boh nie je nič z toho. Jeho vlastná prirodzenosť je nepoznateľná. On ‚nie je‘ ničím čo je. Avšak - a práve v tom tkvie paradox kresťanstva - On je ten Boh, ktorému ja hovorím ‚Ty‘.“
Negatívna teológia nepopiera existenciu vlastností Boha ako takých, ale učí len, že vlastnosti Božie sú nad všetku predstavivosť.
Negatívnu teológiu najviac rozpracoval Pseudo-Dionýzios Areopagita, na ktorého nadväzovali v stredoveku o. i. mystici ako Majster Eckhart a Mikuláš Kuzánsky.
Na isté riziká spojené s apofatickou teológiou upozorňuje J. Pelikan: „V nedávnych časoch sa príležitostne ukázali nebezpečné znamenia trendu apofatickej teológie ako agnostickej zásterky pre spoločné odmietanie reality zjavenia a vtelenia. Štúdium apofázy ako teologického a filozofického pohľadu potrebuje mať zdôraznené svoje miesto v dejinách kresťanského učenie, vrátane svojich dialektických vzťahov k vyznaniu a dogme.“
Škola medziľudských vzťahov

Škola (medzi)ľudských vzťahov alebo human relations alebo hnutie (medzi)ľudských vzťahov alebo teória (medzi)ľudských vzťahov je teória riadenia alebo koncepcia riadenia, ktorá sa zakladá na téze, že človek je spoločenský tvor, ktorého povaha je nezlučiteľná s nútenou reglementáciou jeho práce. Sleduje zefektívnenie riadenia, bola inšpirovaná výsledkami dlhoročných výskumov E. Maya. Druhým zakladateľom bol G. Friemann. Vznikla ako hnutie proti taylorizmu. Obsahom je orientácia na motívy, priania, záujmy a hodnoty pracovníkov, zvyšovanie produktivity práce dobrými vzťahmi, priaznivou sociálnou klímou, zlepšením pracovných podmienok a uvoľnením priestoru pre vlastnú aktivitu pracovníkov. 
Podľa tejto školy je jednou z hlavných úloh riadenia je vytváranie zdravej sociálnej a psychologickej klímy na pracoviskách a vytváranie takých organizačných štruktúr riadenia, ktoré povedú k prekonávaniu divergencie cieľov medzi formálnou organizáciou a neformálnymi štruktúrami vnútri organizácie.
Prirodzená teológia

Prirodzená teológia (nem. natürliche Theologie) je „súhrn poznania Boha, ktoré je prístupné všetkým rozumným ľudským bytostiam bez opory či predpokladu akéhokoľvek zvláštneho či údajne nadprirozdeného zjavenia“. Je súčasťou metafyziky.
Osobitne tu ide o argumenty pre Božie jestvovanie a o problém teodícey (problém zla).
Pojem prirodzenej teológie (theologia naturalis) pochádza od Augustína. V stredoveku ju rozvíjali myslitelia ako Anselm z Canterbury (dôkaz existencie Boha) či Tomáš Akvinský, z predchodcov osvietenectva napr. Herbert zo Cherbury. V druhej polovici 18. storočia sa prirodzená teológia stala terčom kritiky Davida Humeho a Immanuela Kanta. V 19. storočí bol vplyvný názor Williama Paleya.
Tchaj-ťi (filozofia)

Tchaj-ťi (, ) alebo obrovské nekonečno je podľa konfucianizmu začiatočná etapa, príčina vzniku a vývoja všetkých javov a vecí. Termín "tchaj-ťi" sa objavuje aj v "Knihe premien" a zaujíma hlavné miesto v neokonfucianizme.
Syntéza

Syntéza je spájanie, spojenie jednotlivých častí, zložiek do celku; zlučovanie, zlúčenie; jedna zo základných metód a myšlienkových operácií, spočívajúca v spájaní častí do celku.
Syntéza je jedným z hlavných postupov pojmotvorby. Syntéza poznatkov je ucelistvením poznatkov, ich vytriedením a hierarchizovaním.
Syntéza tvorí základ identifikujúceho myslenia. Tým, že tvorím vetu, spájam subjekt prostredníctvom predikátu s objektom, dávam ich do súvislosti.
Syntéza je intelektuálny postup, ktorý na základe skúsenosti (napr. v chémii) alebo logiky postupuje od najjednoduchších pojmov alebo výpovedí k zložitejším. V tomto zmysle sa používa vo väčšine vedných disciplín (najmä v histórii) alebo v ešte širšom chápaní v umeleckej oblasti, kde maliar alebo spisovateľ vytvára štrukturovaný celok prvkov, ktoré si pre svoje dielo zvolil.
Protestantská teológia

Protestantská teológia (nem. "protestantische Theologie") vychádza iba z Biblie a zavrhuje autoritu ústneho podania. Vyvinul sa smer ortodoxno-konzervatívny a liberálno-racionalistický.
Teória práva

Teória práva alebo jurisprudencia je časť právnej vedy, ktorá skúma právo ako také - jeho pôvod, formu a podstatu.
Tabuľka

Tabuľka je prehľadne usporiadaný, prípadne graficky členený zoznam; prehľadný súpis (napr. číselných hodnôt).
Tabuľka sa skladá z riadkov a stĺpcov
Tchan S'-tchung

Tchan S'-tchung (, ; * 10. marec 1865† 28. september 1898) bol čínsky filozof, ideológ Sto dní reforiem z konca 19. storočia v Číne.
Základný pojem jeho učenia je pojem "žen" (仁) – žen nie je len etická norma, ale aj metafyzický princíp; je zjednocujúci faktor vzájomného pôsobenia všetkých javov a vecí v éteri. Etika i morálka závisia od spoločenských ustanovení.
Aferentná syntéza

Aferentná syntéza (gr.) je syntéza situačnej aferentácie a podmienenej aferentácie podnetov. Aferentná syntéza je podstatným základným funkčným princípom najelementárnejšieho stupňa poznania.
Rímskokatolícka teológia

Rímskokatolícka teológia uznáva právo i hranice rozumu, ktorý i napriek tomu, že nemôže získať nijaký dokonalý vhľad do tajomstva viery, môže predsa len dosiahnuť určitý vhľad prostredníctvom porovnania s prirodzenými poznatkami, s odkazom na suvislosť právd viery medzi sebou navzájom a s existenčným cieľom človeka. Vaticanum II sa zasadzuje za slobodu teologického bádania, požaduje ekumenické zameranie, teológiu biblicky orientovanú, zasadzuje sa za casový výklad viery a podáva predovšetkým náčrt štúdia teológie s osobitným zreteľom na filozofiu.
Teória pravdepodobnosti

Teória pravdepodobnosti alebo počet pravdepodobnosti je odvetvie matematiky, ktoré umožňuje nachádzať podľa pravdepodobností jedných náhodných udalostí iné náhodné udalosti, ktoré nejakým spôsobom súvisia s prvými. Je vhodná na opísanie experimentov, ktoré aj pri nezmenených podmienkach môžu viesť k rozličným výsledkom.
Mníchovská škola

Mníchovská škola je významná maliarska škola.
Pravdivostná tabuľka

Pravdivostná tabuľka je nástroj definovania logických operátorov pri tabuľkovom budovaní
výrokovej logiky.
Príklad:
Korporatívny štát

Korporatívny štát je štát vytvorený na báze korporativizmu.
Teológia oslobodenia

Teológia oslobodenia je syntézou kresťanskej teológie a marxistickej socioekonomickej analýzy. Bola najpopulárnejšou stránkou katolicizmu v Latinskej Amerike, najmä v Brazílii a Strednej Amerike v 70. rokoch 20. storočia; snažila sa v snahe o zmiernenie náročných životných podmienok chudobných vrstiev obyvateľstva Latinskej Ameriky vytvoriť z tzv. „Katolíckej akcie“ radikálnu politickú silu, pôsobiacu zo základní organizovaných na spôsob komunistických buniek (tzv. „basis communities“) a v najviac vyhranených formách dokonca obhajujúcich právo použiť pri zvrhnutí despotických pravicových režimov násilie.
Za hlavných predstaviteľov sú považovaní teológovia Gustavo Guttierez a Leonardo Boff.
Syntéza (logika)

Syntéza v logike je myšlienkové spojenie do jedného celku.
Koherenčná teória pravdy

Koherenčná teória pravdy je teória, podľa ktorej sa pravdivosť zakladá na vnútornej zhode viet v určitom systéme.
Národnodemokratický štát

Národnodemokratický štát je politická organizácia spoločnosti, ktorá vzniká v priebehu národnooslobodzovacej revolúcie.
Te

Te môže byť:
Stredoveká teológia

Stredoveká teológia je najvyššie vedenie, ktorého ostatné disciplíny sú iba slúžkami teológie. Utvára sa ako veda v 12. a 13. storočí so scholastikou. Vyučuje sa na univerzitách, na ich teologických fakultách, ktoré sa považujú za fakulty vynikajúce nad iné.
Stará neoklasická syntéza

Stará neoklasická syntéza (iné názvy: neoklasická syntéza (v užšom zmysle), veľká neoklasická syntéza, neoklasicko-keynesovská/neoklasicko-keynesiánska syntéza, neokeynesovská/neokeynesiánska syntéza; s dôrazom na keynesovskú stránku: keynesovstvo , staré keynesovstvo, neokeynesovstvo (resp. varianty), ortodoxné keynesovstvo, keynesovská/keynesiánska pravica; z pohľadu odporcov bastardné keynesovstvo; slovo keynesovstvo sa dá vždy nahradiť týmito jazykovými variantmi) je ekonomický smer spájajúci Keynesovu teóriu s neoklasickou mikroekonómiou. Predstaviteľmi sú napríklad Paul Anthony Samuelson a Franco Modigliani. 
V 50. - 70. rokoch 20. storočia to bol absolútne dominantný smer ekonomického myslenia v západných krajinách. Postupne sa vyvíjal (mierne menil) v 40. až 70. rokoch. Typické pre starú neoklasickú syntézu je použitie Hicksovej schémy IS-LM. 
Samuelson a stará neoklasická syntéza.
Pojem neoklasická syntéza (neoclassical synthesis) zaviedol P. A. Samuelson vo svojej učebnici Ekonómia vo vydaní z roku 1955 a v tomto a ďalších vydaniach učebnice výrazne prispel k rozšíreniu tohto smeru myslenia ako takého. Vo vydaní z roku 1961 teóriu nazval "veľká neoklasická syntéza" (grand neoclassical synthesis). Začiatkom 70. rokov sa stal Samuelson prívržencom neoklasickej syntézy doplnenej o výsledky sociologicko-inštitucionálnych koncepcii galbraithovského typu (neoinštitucionalisti). Túto novú koncepciu obsahovali ďalšie vydania Ekonómie až do 10. vydania. V 11. vydaní z roku 1980 sa však neoklasická syntéza vytratila a od 12. vydania z roku 1985 bola učebnica prepracovaná pod silným vplyvom - vtedy dominantného- monetarizmu II.
Vývoj po strate vplyvu starej neoklasickej syntézy.
Od konca 70. rokov (teda po ropných krízach) neoklasickú syntézu ako dominantnú ekonomickú školu nahradila:
Od polovice 90. rokov existuje aj tzv. nová neoklasická syntéza, ktorá spája prvky teórie reálneho hospodárskeho cyklu a nového keynesovstva.
Korešpondenčná teória pravdy

Korešpondenčná teória pravdy je teória, ktorá sa zakladá na myšlienke, že poznatok je pravdivý, keď obsah (význam) našej predstavy (myšlienky) je zhodný, súhlasí s poznávanou skutočnosťou (reálnym svetom), t. j. keď je jeho adekvátnym obrazom (odrazom, reflexom). Táto teória stojí v opozícii voči koherenčnej teórii pravdy, podľa ktorej pravdivosť alebo nepravdivosť tvrdenia je určená vzťahom tohto tvrdenia k iným tvrdeniam a nie vzťahom k svetu.
Korešpondenčná teória pravdy je tradičný model, ktorý možno vystopovať až ku klasickým gréckym filozofom ako Sokrates, Platón a Aristoteles.
Policajný štát

Policajný štát je štát, v ktorom výkonná moc nadobudne dominantné postavenie, opak právneho štátu. Policajný štát sa opiera o políciu a iné represívne zložky, pomocou ktorých si udržiava moc.
Obyvatelia policajného štátu majú obmedzenú sociálnu, ekonomickú a politickú slobodu a sú monitorovaní. Príkladom takýchto štátov boli v minulosti nacistické Nemecko, Apartheid v Juhoafrickej republike a iné. V súčasnosti sa v tejto súvislosti hovorí o Severnej Kórei a Kube.
Známy britský spisovateľ George Orwell vo svojom utopickom diele "1984" opísal fiktívny svet v ktorom panuje totálna kontrola nad jeho obyvateľmi. Z tohto diela je známy aj pojem "Veľký brat", ktorý v prenesenom význame predstavuje policajný štát.
Theaitétos z Atén

Theaitétos z Atén (iné prepisy: Teaitétos/Teaitetos z Atén; * 5. storočie pred Kr. - 4. storočie pred Kr.) bol významný starogrécky matematik, žiak Teodora z Kyrény a Platóna. Teaitetos bol ťažko ranený v bitke pri Korinte v roku 369 pred Kr. a zomrel na následky tohto zranenia. Podľa Teaiteta nazval Platón svoj spis.
Suita (hudba)

Suita (v prvom význame aj partita) môže byť:
Synúzia

Synúzia je štruktúrna časť fytocenózy, ktorá zahrňuje populáciu jedného alebo viac
druhov rovnakej životnej formy, tvoriacich ekologicky jednotnú časť v priestore fytocenóz; časť populácie živočišneho druhu alebo druhov v biotope.
Teória predurčenia

Teória predurčenia je učenie o predurčenosti udalostí svetových dejín, o determinovanosti života a správania človeka božou vôľou, napr. providencializmus, fatalizmus a podobne.
Systematická teológia

Systematická teológia je vysvetľovanie podstaty kresťanskej viery, jej obsahu, jej uskutočňovania sa v kresťanskom živote a obrana jej hodnoty a pravdy proti rôznym vnútorným a vonkajším vplyvom. Delí sa na tieto disciplíny: dogmatika,
apologetika, etika a náboženská filozofia. Iní sem zaraďujú aj fundementálnu teológiu.
Džalál ad-Dín as-Sujútí

Džalál ad-Dín as-Sujútí () plným menom Abú al-Fadl Abd ar-Rahmán ibn Abí Bakr Džalál ad-Dín as-Sujútí (* 1445, Káhira - † 17. október 1505 tamtiež) bol arabský spisovateľ a vedec-teológ (imám), azda najplodnejší arabský autor. Bol známy aj ako Ibn al-Kutub () - "Syn kníh".
Filozofickými názormi ho zaraďujú do arabskej filozofie storočí temna. Nedostatok originality typický pre toto obdobie vyvažuje Sujútího bohatá faktografická dokumentácia a starostlivá klasifikácia zozbieraných faktov.
Dielo.
Napísal vyše 500 diel, od krátkych pojednaní po encyklopedické traktáty. Je spoluautorom komentára ku Koránu s názvom "Tafsir al-Džalálaín" ("Komentár dvoch Džalálov"), ktorého prvú časť napísal Džaláladdín al-Mahalli.
Teatrálnosť

Teatrálnosť je strojené správanie, vystupovanie; strojenosť; okázalosť.
Sýrčina

Sýrčina alebo východná aramejčina je jazyk sýrskych Aramejcov s veľmi bohatou literárnou tradíciou (5. stor. - 17. stor.). Patrí do skupiny semitských jazykov.
Sýrčina je neskorá forma aramejčiny s centrom rozšírenia okolo mesta Edessa. Bol to jazyk Ježiša a prvotných kresťanov v Jeruzaleme. Obsahoval silné akkadské, hebrejské, perzské a grécke vplyvy. Sýrska abeceda patri do severosemitskej skupiny písiem. Sklada sa z 22 spoluhlásiek. Najstaršia forma je estrangelo, od roku 600 sa začína u východných Sýrčanov používať nestoriánske písmo a okolo roku 700 u západných písmo serto.
Spolu s asýrčinou sú jazykom orientálnych kresťanských cirkví.
Teória prekladu

Teória prekladu prekladu je jazykovedná disciplína zaoberajúca sa systémovým štúdiom prekladu. Jej úlohou
je modelovanie prekladateľského procesu a textu. Teória prekladu zahrnuje v sebe všetky aspekty semiologického prístupu k textu, pretože jej skúmaný objekt je znak a jeho transformácie. Popri aspekte logicko-syntaktickom, šemantickom je to aj zložka pragmatická. Jednotlivé aspekty potom reprezentujú príslušné disciplíny v synchrónnej a diachrónnej perspektíve výskumu.
Teória rastu

Teória rastu môže byť:
Téby (Bojócia)

Téby alebo Thébai (, , alebo ), dnes Thiva, bolo mesto v strednom starovekom Grécku. 
V mykénskej dobe tu stál hrad (Kadmeia). Od 7. stor. pred Kr. vedúca úloha v spolku boiótskych miest, v 4. stor. pred Kr. na čele boja proti hegemónii Sparty, ktorú r. 371 porazili v bitke pri Leuktre. Spolu s Aténami, Megarou a Korintom sa pokúsili o odpor proti Macedónii, 338 pred Kr. porazené, 334 pred Kr. zbúrané Alexandrom Veľkým. Obnovené 316 pred Kr. diadochom Kassandrom.
Teória hospodárskeho rastu

Teória hospodárskeho rastu je teória zaoberajúca sa dlhodobými tendenciami vývoja ekonomiky a jeho tempami. Jej začiatky možno nájsť už v učení A. Smitha a T. R. Malthusa.
Škótska škola

Škótska škola je smer škótskej filozofie, ktorý sa v Škótsku šíril v 18. a 19. storočí.
Taj Čen

Taj Čen (, ; * 1723† 1777) bol čínsky filozof, podľa ktorého svet neprestajne vzniká a vyvíja sa. Pohyb vysvetľoval vzájomným pôsobením protikladných síl: jang a jin, ktoré pôsobia večne, sú nezničiteľné a neoddeliteľné od prírody. Všetky javy a veci sú
podriadené prirodzenej nevyhnutnosti. Základom poznania sú pocity. Vrodených poznatkov niet. Všeobecné závery treba overovať pokusom. Oslobodenie ľudí závisí od rozvoja osvety a mravného sebazdokonaľovania osobnosti.
SYSHEDIT

SYSHEDIT je systém hypertextových encyklopédií a iných hypertextových dokumentov a počítačových programov, ktorého ústrednou súčasťou je FILIT. Systém SYSHEDIT sa vytvára na Filozofickej fakulte UK v Bratislave od druhej polovice osemdesiatych rokov 20. storočia na báze filozoficko-metodologickej koncepcie synkriticizmu.
Teória organického rastu

Teória organického rastu je koncepcia vývoja svetového systému analogicky s rastom alebo vývojom organizmu, pri ktorom sa prejavuje jednak špecializácia jednotlivych častí organického systému, jednak funkčná vzájomná závislosť medzi nimi. 
Teória organického rastu predstavuje jeden z modelov riešenia globálnych problémov, ktorú v druhej správe Rímskeho klubu "Ľudstvo v bode obratu" (1974) sformulovali M. Mesarovič a E. Pestel ako protiváhu predstavy o nulovom raste z prvej správy Rímskeho klubu. Podľa autorov teórie organického rastu diktuje takýto prístup vzájomná závislosť krízových situácií: kríza preľudnenia, kríza životného prostredia, potravinová, energetická, surovinová kríza a pod.
Sociologická škola

Sociologická škola je skupina predstaviteľov toho istého sociologického smeru, sociologického programu, sociologickej metódy nadväzujúca najčastejšie na prácu alebo idey niektorého vynikajúceho sociológa.
Tajomstvo (informácia)

Tajomstvo je niečo neznáme, nepreskúmané, záhadné, nepochopiteľné. Pojem tajomstva až do druhej tretiny 20. storočia nebol centrálnym pojmom filozofie a teológie; tajomstvo sa ponímalo ako niečo protirečivé rozumnosti človeka bez ohľadu na to, či sa človek s touto hranicou vyrovnával alebo dúfal, že ju raz prekročí. Je to dôsledok toho, že filozofia, teológia i veda sa nachádzala pod panstvom gréckeho ideálu poznania, zakladajúceho sa na všetko prehliadajúcom a spoznávajúcom rozume.
Technik

Technik (gr.) je pracovník, ktorý riadi a obsluhuje z technickej stránky výrobný proces alebo vykonáva iné technické práce; odborník v technike.
Technik je aj:
Vlajka Česko-Slovenska

Česko-slovenská vlajka vznikla hneď v deň po vzniku Prvej česko-slovenskej republiky. Pre väčšie politické problémy sa ňou stala vtedajšia tradičná česká bielo-červená bikolóra (vrchný pás biely, spodný pás červený).
V ústave z 1. marca 1920 bola schválená nová štátna vlajka ČSR. Vzhľadom na to, že tradičná slovenská trikolóra (biela, modrá, červená) sa od českej bikolóry líšila prítomnosťou modrej farby, rozhodlo, sa, že v novej vlajke bude Slovensko symbolizované práve touto farbou. Do bieločervenej vlajky bol z ľavej strany pridaný modrý trojuholník, symbolizujúci Slovensko.
Táto vlajka bola oficiálnym štátnym znakom v rokoch 1920 – 1939 a 1945 – 1992.
Po zániku federatívneho Česko-Slovenska pôvodnú česko-slovenskú vlajku prevzalo Česko ako jeden z nástupníckych štátov. Tento krok však bol v rozpore s dohodami medzi českou a slovenskou politickou reprezentáciou i s čl. 3 odst. 2 ústavného zákona č. 542/1992 Sb., o zániku ČSFR („Česká republika a Slovenská republika nesmú po zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky užívať štátne symboly Českej a Slovenskej Federatívnej republiky.“).
Združenie robotníkov Slovenska

Združenie robotníkov Slovenska (skratka ZRS) je bývalá parlamentná politická strana pôsobiaca na Slovensku, ktorá existovala medzi rokmi 1994 až 2017.
História.
Strana vznikla odštiepením od SDĽ. Na ministerstve vnútra bola zaregistrovaná 26. apríla 1994. Definovala sa ako ľavicová strana „"so záujmom o robotníkov, roľníkov, inteligenciu, ako i záujmom o ostatné sociálne skupiny obyvateľstva"“.
V parlamentnom období 1994 – 1998 pôsobila v parlamente a spolu s HZDS, SNS a NAS tvorila vládnu koalíciu. Od roku 1998 sa už do Národnej rady nedostala a bola dlhé roky prakticky v nečinnosti. 28. novembra 2017 ju jej dlhoročný predseda Ján Ľupták nechal rozpustiť.
Volebné výsledky.
Výsledky volieb do Národnej rady SR, v ktorých sa zúčastnila strana ZRS. Volieb do Európskeho parlamentu sa strana ani raz nezúčastnila.
Volebné preferencie.
Volebné preferencie Združenia robotníkov Slovenska sú v posledných rokoch také nízke, že sa neobjavuje v prieskumoch verejnej mienky.
Štátny znak Česko-Slovenska

Počas svojej existencie malo Česko-Slovensko viacero štátnych znakov.
Prvá česko-slovenská republika (1918 – 1938).
Rozlišoval sa malý, stredný a veľký "Štátny znak ČSR". Najčastejšie používaný malý znak vznikol ešte počas prvej svetovej vojny, po roku 1915. Na červenom pozadí sa nachádzal tradičný český lev bielej farby (s korunou na hlave), ktorý mal na hrudi tradičný slovenský znak. Tento štátny znak sa používal od vyhlásenia ČSR do začiatku platnosti ústavy ČSSR.
Druhá česko-slovenská republika (1938 – 1939).
Štátnym znakom bol len dovtedajší stredný znak.
Tretia a štvrtá česko-slovenská republika (1945 – 1960).
Štátnym znakom bol malý znak predmníchovskej republiky.
Československá socialistická republika (1960 – 1990).
"Štátny znak ČSSR" sa začal používať v roku 1960 po „víťazstve a dobudovaní socializmu v našej republike“. Tradičné symboly boli nahradené socialistickými motívmi. Na červenom, žlto lemovanom pozadí nepravidelného päťuholníkového tvaru sa nachádzal biely lev bez koruny, namiesto ktorej sa nad ním nachádzala červená, žlto lemovaná socialistická hviezda. Zo štátneho znaku bol definitívne odstránený slovenský znak – namiesto neho sa na hrudi českého leva nachádzal symbol Slovenského národného povstania (na červenom pozadí modrý Kriváň, na ktorom horí oheň SNP). 
Česká a Slovenská Federatívna Republika (1990 – 1992).
"Štátny znak ČSFR" bol vertikálne aj horizontálne rozdelený na štyri časti. V hornej ľavej a dolnej pravej časti sa nachádzal tradičný český lev, symbolizujúci Česko v rámci federácie. V hornej pravej a dolnej ľavej časti sa (po 30 rokoch) nachádzal tradičný slovenský znak. Pôvodne zmýšľané horizontálne rozdelenie na dve časti bolo odmietnuté, pretože takýto znak sa podobal na niekdajší znak Uhorska.
János Bolyai

János Bolyai (* 15. december 1802, Kluž, Rumunsko – † 27. január 1860, Târgu Mureș) bol maďarský matematik.
Jeden z tvorcov základov neeuklidovskej geometrie.
Západočeská univerzita v Plzni

Západočeská univerzita v Plzni je moderná univerzita založená v roku 1991. Sídli v Plzni a Chebe.
Využívá budovy bývalej Vysoké školy strojní a elektrotechnické, Pedagogickej fakulty, novú budovu Fakulty elektrotechnické atď.
Hjalmar Riiser-Larsen

Hjalmar Riiser-Larsen (* 7. jún 1890, Oslo, Nórsko – † 3. jún 1965, Kodaň, Dánsko) bol nórsky letec, polárnik, podnikateľ a vojak.
Delaware (štát USA)

Delaware je štát Spojených štátov amerických. Leží na východnom pobreží. Na severe susedí s Pensylvániou, na východe s New Jersey a Atlantikom a na juhu a západe s Marylandom. Hlavným mestom je Dover a najväčším Wilmington.
Patrí medzi zakladajúce štáty. Ústavu ratifikoval ako prvý 7. decembra 1787. 
Mestá.
V hlavnom meste Dover sa nachádza jedna z najväčších vojenských leteckých základní Dover Air Force Base. Je to štát oslobodený od daní. Medzi mestá, ktoré prispievajú ekonomike tohto štátu patria najmä tzv. "letoviská" ako napr.: Rehoboth Beach, Dewey Beach... Jednu hranicu tohto štátu tvorí oceán, teda pobrežné mestá sú významné hlavne z dovolenkového hľadiska. Chodí sem mnoho nie len "zaoceánskych" turistov, ale taktiež domácich turistov.
Delaware

Delaware môže byť:
titul Thomasa Westa, tretieho baróna De La Warr, po ktorom boli pomenované:
Okres Pardubice

Okres Pardubice je okres v Česku v Pardubickom kraji.
Zoznam obcí.
Zmena hranice okresu.
Do 1. januára 2007 boli v okrese Pardubice tiež obce:
Okres Ústí nad Orlicí

Ústí nad Orlicí je okres v Česku v Pardubickom kraji.
Arnošt Lustig

Arnošt Lustig (* 21. december 1926, Praha – † 26. február 2011, Praha) bol český spisovateľ a publicista svetového významu, autor celej rady diel s tematikou holokaustu.
Životopis.
Lustig sa narodil v Prahe, tu aj chodil do obecnej školy a začal študovať na reálke, z ktorej však bol roku 1941 z rasových dôvodov vylúčený. 13. novembra 1942 bol poslaný do koncentračného tábora Terezín a počas vojny spoznal aj ďalšie dva koncentračné tábory, poľský Osvienčim a nemecký Buchenwald. V apríli 1945 sa mu podarilo ujsť z transportu smrti (z Buchenwaldu do Dachau) a až do konca vojny sa ukrýval v Prahe. Počas holokaustu prišiel takmer o celú svoju rodinu, čo ho hlboko poznamenalo. Jeho diela sa už od prvých poviedkových súborov zaoberajú práve tematikou židov a druhou svetovou vojnou.
Po vojne v roku 1946 študoval na Vysokej škole politických a sociálnych vied a začal prispievať do novín a časopisov. V roku 1948 odišiel do Izraela ako spravodaj v izraelsko-arabskej vojne, po návrate pracoval ako redaktor v rozhlase a v Mladom světe. Bol aj televíznym scenáristom (o. i. napísal aj scenár podľa svojej novely "Modlitba pro Kateřinu Horovitzovou").
Po augustovej invázii vojsk Varšavskej zmluvy v roku 1968 musel Česko-Slovensko opustiť. Odišiel najprv do Juhoslávie, potom žil v Izraeli. Nakoniec sa usadil v USA a tam prednášal film a literatúru na Americkej univerzite vo Washingtone. V roku 1995 prekvapil tým, že sa stal šéfredaktorom českej verzie časopisu Playboy.
Dielo.
Tvorba Arnošta Lustiga málokedy vybočila z témy holokaustu. Jeho knihy patria k takzvanej druhej vlne vojnovej prózy, t. j. vojnová próza z 50. a 60. rokov. Autori druhej vlny sa viac zameriavali na psychiku a vzťah jedinca k dobe než na udalosti v širších súvislostiach ako faktograficky zameraná prvá vlna.
Mačkovité

Mačkovité () sú čeľaď cicavcov z radu mäsožravcov.
Charakteristika.
Druhy sú veľké až stredne veľké s krátkou širokou lebkou. Majú špecializovanú dentíciu. Prvé črenové zuby v oboch čeľustiach a horná stolička bývajú veľmi malé alebo neexistujú, takže celkový počet zubov je 32 – 26. Najlepšie vyvinuté sú očné zuby a trháky (horný posledný črenový a spodná stolička). Predné nohy sú viacsmerne pohyblivé a používajú sa na chytanie koristi a lozenie po stromoch. Všetky mačkovité okrem geparda majú veľmi ostré hákovité pazúry zaťahované do osobitných pošvičiek na konci prstov (aby sa zabránilo ich otupovaniu pri chôdzi).
Ich pohyb je ľahký, pružný, vedia dobre skákať. Väčšinou žijú na zemi, ale lezú aj po stromoch. Chytajú iba živú korisť, zvyčajne mohutným skokom. Jedine gepard, jeden z najrýchlejších bežcov medzi cicavcami, beží za korisťou.
Živia sa drobnými hlodavcami a vtákmi (menšie druhy) až veľkými párnokopytníkmi a nepárnokopytníkmi.
Rozmnožujú sa pravidelne, každoročne, tiger a niektoré spravidla menšie druhy sa rozmnožujú s prestávkami viacerých rokov. Počet mláďat je veľmi rôzny, zvyčajne 2 – 6. Gravidita je krátka (pri tigrovi napríklad okolo 100 dní). Pri chove v zajatí nechajú chovatelia aj spáriť rozličné mačacie druhy (iba veľké mačky s veľkými a malé s malými), takže sa z mláďata stane tzv. mačací hybrid. Zo samca tigra a levice môže takto vzniknúť tigon.
Rozšírenie.
Mačkovité žijú v Európe, Ázii, Afrike a (celej) Amerike. Podčeľaď pantery žije v Ázii, Afrike, Amerike. 
Systematika.
Novšia systematika.
Súčasná systematika recentných mačkovitých je takáto (stav okolo roku 2017, ale v zásadných rysoch má takéto delenie už napr. Wilson a Reeder 2005) :&lt;br&gt;
mačkovité ("Felidae"):
Staršia systematika.
Nasledujú príklady starších systémov recentných mačkovitých. Uvádzame len latinské názvy podčeľadí (podčeľaď Lyncinae sa po slovensky volá rysy alebo rysorodé a podčeľaď Acononychinae gepardy alebo gepardorodé):
(1) mačkovité (Felidae) [delenie pôvodne podľa Pococka]:
(2) mačkovité (Felidae) [delenie pôvodne podľa Haltenortha]:
Poznámka: Rod Neofelis (čiže leopard obláčkový v širšom zmysle) sa radil buď pod Felinae alebo pod Pantherinae alebo tvoril samostatnú piatu podčeľaď Neofelinae.
(3) mačkovité (Felidae):
(4) U niektorých autorov všetky recentné rody mačkovitých patria do jednej podčeľade Felinae; ostatné podčeľade mačkovitých sú potom tvorené vyhynutými taxónmi. 
(5) Alternatívne existoval systém, v ktorom pre recentné taxóny podčeľade nie sú potrebné, pretože všetky recentné druhy mačkovitých sú zaradené do dvoch rodov - Acinonyx (gepard; t.j. len gepard) a Felis (mačka; t.j. všetky ostatné druhy). Alternatívne sa do takto široko poňatého rodu Felis zaraďovali len všetky druhy z podčeľade malé mačky (okrem geparda).
Okres Blansko

Blansko je okres v Česku v Juhomoravskom kraji.
Zoznam obcí.
Zmena hranice okresu.
Do 1. januára 2007 boli v okrese Blansko tiež obce:
Okres Písek

Písek je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Jindřichův Hradec

Jindřichův Hradec je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Český Krumlov

Český Krumlov je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres České Budějovice

České Budějovice je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Tábor

Tábor je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Prachatice

Prachatice je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Strakonice

Strakonice je okres v Česku v Juhočeskom kraji.
Okres Chrudim

Chrudim je okres v Česku v Pardubickom kraji. Jeho sídlom je mesto Chrudim. Rozloha okresu je , počet obyvateľov k 31. decembru 2010 104 395 a hustota zaľudnenia 105 obyvateľov na km². V okrese Chrudim je 108 obcí, z toho 13 miest a 5 mestečiek.
Tisovec

Tisovec môže byť:
Lipovec

Lipovec môže byť:
Unín

Unín môže byť:
Petrovice

Petrovice môžu byť:
Makov

Makov môže byť:
Dobrohošť

Dobrohošť môže byť:
Olešná

Olešná môže byť:
Ari Lemmke

Ari Lemmke (* 12. december 1963) je fínsky počítačový programátor, ktorý vymyslel meno pre operačný systém Linux.
Linus Torvalds chcel operačný systém pôvodne nazvať "Freax" (kombinácia anglických slov "free"slobodný“, "freak"„vrtoch“ a písmena "X", ktoré je istým symbolom Unixových operačných systémov). Ari vytvoril pre Linusa na FTP serveri (ftp.funet.fi) adresár „linux“ (kombinácia slov "Linus" a "Unix").
Linusovi sa podarilo vo svojej knihe skomoliť meno svojho priateľa na "Ari Lemke". Správne je to „Ari Lemmke“. Ari nazýva ľudí, ktorí si tento nesprávny tvar jeho mena zapamätali „linusoidi“.
Rakovice

Rakovice môžu byť:
Sedlice

Sedlice môžu byť:
Komárov

Komárov môže byť:
…a ďalšie
Dúbrava

Dúbrava môže byť:
Jamník

Jamník môže byť:
Konská

Konská môže byť:
Kvačany

Kvačany môžu byť:
Doľany

Doľany môžu byť: