burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Nekropola pri Gíze

Nekropola pri Gíze (iné názvy: Pohrebisko pri [nepresne: v] Gíze/Al-Džíze, Pyramídové pole pri [nepresne: v] Gíze/Al-Džíze) je nekropola v Egypte, ktorá sa nachádza na plošine Hadaba al-Džíza (doslova "Gízska plošina") bezprostredne vedľa mestského okresu (arab. "kism") Al-Ahrám, ktorý je súčasťou mesta Gíza/Al-Džíza. Nekropola je známa najmä pyramídami, nazývanými Pyramídy pri Gíze/Al-Džíze (arab. "Ahrám al-Džíza"), pričom tento názov sa často používa aj pre celú nekropolu.
Poloha.
Areál pyramíd sa nachádza na východnom okraji Guvernorátu Al-Džíza (=Guvernorátu Gíza). Pokiaľ ide o menšie územnosprávne jednotky:
V iných kontextoch platí:
Zdroje tejto kapitoly: 
Charakteristika.
Nekropola sa preslávila ako miesto, kde sa nachádzajú niektoré z najvýznamnejších starovekých pamiatok na svete vrátane niekoľkých kráľovských zádušných chrámov a ďalších náboženských stavieb, Veľkej Sfingy, Veľkej (Chufuovej) pyramídy a veľa menších pyramíd. Níl kedysi pretekal priamo cez Hadaba al-Džíza, takže egyptské pyramídy čneli priamo oproti starovekej metropole Memfisu, ktorý ležal približne na území dnešnej Káhiry.
V lokalite Vádí el-Džarf blízko pobrežia Červeného mora boli v roku 2013 objavené papyrusy zo 4. dynastie, ktoré poskytujú informácie o stavbe tzv. Veľkej pyramídy, pyramídy panovníka Chufua. Ich autorom je úradník Merer, organizujúci prepravu blokov bieleho vápenca z Tury do Gízy.
Tím odborníkov, ktorý vedie slovenský egyptológ Martin Odler a český archeometalurg Jiří Kmošek, publikoval prvé analýzy nástrojov a fragmentov nástrojov zo sídliska robotníkov pri Gíze. Boli vytvorené z tzv. arzénovej medi. Rovnaký tím spolupracuje aj na súčasných amerických výskumoch v Gíze a analyzuje materiál vykopaný v posledných 30 rokoch.
V komplexe sa nachádza:
Raymond Paley

Raymond Edward Alan Christopher Paley (* 7. január 1907, Bournemouth, Anglicko, Spojené kráľovstvo - † 7. apríl 1933, Banff, Alberta, Kanada) bol anglický matematik. Zaoberal sa predovšetkým teóriou grafov a matematickou analýzou.
V teórii grafov je známy koncept Paleyovho grafu, s čím súvisí tzv. Paleyova konštrukcia Hadamardových matíc. V matematickej analýze sa zaoberal predovšetkým harmonickou analýzou a Fourierovými radmi, kde spolupracoval s Antonim Zygmundom. V týchto oblastiach sú po ňom pomenované Paleyova-Wienerova veta a Paleyova-Zygmundova nerovnosť. Spoločne s Johnom Edensorom Littlewoodom, Paleyovym školiteľom, zas pracoval na metódach aplikácie techník reálnej analýzy v komplexnej analýze. Tieto metódy sú dnes známe ako Littlewoodova-Paleyova teória. Spolupracoval tiež s Georgeom Pólyom.
Payley zahynul 7. apríla 1933, keď ho pri lyžovaní neďaleko Banffu v Kanade zavalila lavína.
Ellis Robert Kolchin

Ellis Robert Kolchin (* 18. apríl 1916, New York, USA – † 30. október 1991, New York, USA) bol americký matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci v teórii grúp a diferenciálnej algebre. V oblasti reprezentácie grúp je po ňom pomenovaná Lieova-Kolchinova veta a v oblasti topológie zas Kolchinova topológia.
David Gale

David Gale (* 13. december 1921, New York, USA – † 7. marec 2008, Berkeley, Kalifornia) bol americký matematik a ekonóm. Zaoberal sa predovšetkým finančnou matematikou, teóriou hier, a konvexnou analýzou.
Władysław Orlicz

Władysław Roman Orlicz (* 24. máj 1903, Okocim, Poľsko, vtedy Rakúsko-Uhorsko - † 9. august 1990, Poznaň, Poľsko) bol poľský matematik, ktorý sa zaoberal predovšetkým funkcionálnou analýzou a topológiou. Bol členom tzv. ľvovskej matematickej školy. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických viet a konceptov.
Argolida (krajská jednotka)

Argolida (-po novogrécky; po starogrécky "Argolis") je krajská jednotka na severovýchode Peloponézu. Žije tu približne 109 000 obyvateľov. Najvýznamnejšie mestá sú Argos, Nafplio (hlavné mesto), Achladokambos, Tolo, Ligurio, Nea Kios a Ermioni. Nachádzajú sa tu aj staroveké mestá Mykény, Tiryns, Merbaka a Epidauros. 
Obyvateľstvo.
Obyvateľstvo Argolidy sa už tradične rozdeľuje na gréckohovoriace a Arvanitov. Gréci obývajú Argos, Nafplio, Tolo, Ligurio a rovnomenné kraje, západnú Argolidu s mestom Achladokambos a kraj Epidauria. Ostatné územia obývajú Arvaniti, ako aj východnú Argolidu s mestom Ermioni. Arvaniti si udržujú svoj jazyk dodnes.
Argos

Argos môže byť:
Argos môže byť aj:
Liga majstrov UEFA 2007/2008

Liga majstrov UEFA 2007/2008 bola 53. ročníkom klubovej súťaže pre najlepšie európske futbalové tímy. Finále sa hralo 21. mája 2008 na štadióne Lužniki v Moskve.
Alexandrupoli

Alexandrupoli (gr. "Αλεξανδρούπολη") je mesto v severnom Grécku, v kraji Trácia, neďaleko tureckých hraníc. Žije tu 53 000 obyvateľov. Blízko mesta sa nachádza staroveké mesto Mesembria a Salé. Je to dôležité dopravné grécke mesto. Sídli tu prístav a letisko, prechádza tu diaľničný ťah.
História.
Patrí medzi najnovšie grécke mestá. Založené bolo v 19. stor. ako rybárske mestečko. V roku 1900 malo 5 400 obyvateľov, hlavne Grékov, menšinu tvorili Turci, Bulhari a Židia. Pôvodné mesto malo turecký názov "Dedeağaç", čo znamená "dedov strom". V roku 1913 územie s mestom pripadlo Bulharsku, po prvej svetovej vojne pripadlo Grécku. Bulharské obyvateľstvo bolo následne vysťahované do Bulharska. Turecké meno mesta bolo zrušené a dané meno "Alexandrupoli" na počesť gréckeho kráľa Alexandra I.
Alexander show

"Alexander show" - varietný zábavný program kúzelníka Alexandra a jeho hostí.
Program vyrobený v roku 1983 v Slovenskej televízii Bratislava.
Stopáž: 01:00 h.
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava
Pohronský Inovec

Pohronský Inovec je pohorie sopečného pôvodu, ktoré je súčasťou Slovenského stredohoria.
Najvyšším bodom je Veľký Inovec dosahujúci výšku 901 metrov. V pohorí prevažuje andezit a ryolit. Južná časť je pokrytá listnatými lesmi s najviac zastúpenými dubmi. Južné svahy padajú strmo a okolitý terén Hronskej pahorkatiny prevyšuje až o 600 metrov. Severná časť má charakter náhornej plošiny v okolí Veľkej Lehoty, prevažujú pastviny a rozptýlené osídlenia. 
Vymedzenie.
Juhozápadným smerom leží Podunajská pahorkatina, severozápadným pohorie Tribeč a severovýchodným smerom Vtáčnik. Údolie Hrona oddeľuje juhovýchodne situované Štiavnické vrchy.
Atika (kraj)

Atika alebo Attiki (po grécky Attiki) je kraj (perifereia), decentralizovaná správa a oficiálny geografický región v Grécku (do roku 2010 aj okres-nomos) ležiaci prevažne na rovnomennom polostrove. Hlavným mestom sú Atény. Počet obyvateľov v roku 2005 bol: 3 841 408.
Kultúra a mestá.
V roku 1976 sa zistilo, že v Atike a v Boiótií žije dokopy okolo 140 000 Arvanitov. Arvaniti dnes žijú predovšetkým v malých mestách východnej Atiky. Dnes si Arvaniti v Atike udržujú svoj jazyk v atických dedinách, mnoho sa však vysťahovalo do Atén, kde sa helenizovali či pomiešali s Grékmi, ktorí Atiku osídlili z rôznych regiónov Grécka a Anatólie. Starí obyvatelia Atén, Ејiny a južnej Atiky (Gréci) ešte poznajú grécky dialekt tohto regiónu.
Vďaka Aténam a Pireu patrí dnes Atika k vyspelým gréckym krajom. Atika je aj centrom maloázijských a pontských Grékov. V Atike dnes žije viac ako 3,5 milióna obyvateľov, pričom väčšina sa sústreďuje v okolí Atén. Územie Atiky je aj turistickým centrom, pretože sa tu nachádza mnoho starogréckych pamiatok.
Známe mestá sú tu okrem Atén (Athina) aj mestá ako Nea Ionia a Nea Syrni, kde žije dokopy okolo 130 000 obyvateľov, najmä Maloázijských Grékov. Iné mestá sú Peristeri, Pireus, Zografu, Ajios Dimitrios, Acharnes, Kesariani, Kallithea, Ajos Stefanos, Dionysos, Elefsina, Nea Makri, Nea Palatia, Megara, Palea Fokea, Pendeli, Rafina, Spata, Markopulo, Sunio.
Mestom utečencov je určite v Atike mesto Kallithea, kde boli spočiatku v dvadsiatych rokoch usadení Maloázijskí Gréci, neskôr v tridsiatych rokoch Pontskí Gréci z Krymskej oblasti a nakoniec v deväťdesiatych rokoch Gréci z Arménska, Gruzínska a Ruska. Mestská časť Tzitzifies bola v dvadsiatych rokoch známa hlavne kvôli hudobnému štýlu anatólskych Grékov, rembetiko, ktorý sa odtiaľto rozširoval do celého Grécka. Pôsobili tu slávni speváci ako Markos Vamvakaris, Jorgos Zambetas či Manolis Chiotis. V Aténach žije aj židovské obyvateľstvo.
Trácia

Trácia alebo zriedkavo Trákia či Thrakia (bulh. Тракия – Тrakija; gr. Θράκη – novogr. Thraki/starogr. Thraké) môže byť:
Mágia, si čarovná

Mágia, si čarovná, zábavný program z prostredia Magicfestivalu Bratislava 1983.
Program vyrobený v roku 1993 Slovenskou televíziou Bratislava. Program bol zábavným sprievodcom festivalom modernej mágie Magicfestival Bratislava 1983, uskutočnený v PKO Bratislava.
Stopáž: 00:37 h
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava (číslo programu IDEC: 683-3200-0180-0000)
Bad Elster

Bad Elster je nemecké kúpeľné mesto v saskom krajinskom okrese Vogtland. Mesto sa nachádza v blízkosti hraníc medzi tromi historickými zemami; Saskom, Bavorskom a Čechami, a v blízkosti miest Aš, Hof a Plauen. Bad Elster patrí medzi mestá mikroregiónu Priatelia v srdci Európy. 
Mesto ležiace v údolí pozdĺž Bílého Halštrova, obklopujú vysoké lesné porasty, ktoré ho chránia pred extrémnymi teplotnými výkyvmi.
Dejiny.
Bad Elster do konca 18. storočia.
Jeden až dva kilometre severozápadne od mesta sa nachádzajú zvyšky kruhového valu (tzv. Starého zámku) z 12. storočia, ktoré dokazujú osídlenie oblasti dlho pred prvou historickou zmienkou o meste v roku 1324.
V roku 1412 vykupujú pozemky mesta a okolia Zedtwitzovia, v ktorých držaní zostávajú až do 18. storočia.
Liečebný účinok Elstersého prameňa (kedysi označovaný ako "Säuerling (Kyselka)", dnes "Moritzquelle") bol spoznaný veľmi skoro. Jiří Leisner, vtedajší plavenský mestský fyzik a osobný lekár krajinského pána, vojvodu Moritza zo Saska a Zeitzu zapisuje v roku 1669, že „"táto voda bola od nepamäti používaná nielen obyvateľmi Elsteru, ale jazdili si pre ňu až z Adorfu"“ a tiež píše, že „"bola využívaná pacientmi s mnohými chorobami"“.
V roku 1795 navštívil Elster slávny básnik Johann Wolfgang von Goethe, a neskôr vo svojom diele uvádza elsterské pramene Hermanna a Dorotheu.
19. a 20. storočie.
Pred rokom 1851 bol Elster len samostatnou farou. V roku 1892 bol vysvätený nový novogotický "kostol Svätej Trojice". Starý "kostol Svätého Petra a Pavla" bol zbúraný.
Elster od roku 1848 patril k "Saským kráľovským štátnym kúpeľom", vďaka čomu sa rýchlo rozrástal počet kúpeľných hostí: 1848: 129; 1850: 378, 1860: 1 750, 1870: 2 450, 1890: 5 870, 1900: 8 900, 1990: 15 600.
Od roku 1875 nesie miesto názov Bad Elster a od roku 1935 používa mestské práva. Roku 1880 tu bolo otvorené Kúpeľé múzeum, ktoré sa stalo prvým svojho druhu nielen v meste, ale aj v celom krajinskom okrese Vogtland.
Ekonomika.
Bad Elster žije predovšetkým z turizmu, ktorý do mestskej kasy prináša veľké množstvo peňazí. V meste sa nachádza sedem kúpeľných rehabilitačných kliník. V roku 2005 sa tu nachádzalo 35 ubytovacích miest, ktoré ponúkali až 2 400 lôžok. Počas toho istého roku bolo napočítaných 540 000 prenocovaní.
Doprava.
V blízkosti mesta sa nachádza rýchlostná cesta B 92, ktorá býva však len málo vyťažená. Z Bad Elsteru vedú do Česka dva dopravné hraničné prechody; jeden do Hranic (časť Krásňany), a druhý do Doubravy, pre dopravu otvorený v roku 2008. Proti otvorenie pre autá protestovali radnice v Aši aj v Bad Elsteri, ale márne. Dôvodom protestov boli možné neblahé následky pre prírodný park Smrčiny. Stanica v Bad Elsteri na trati Cheb - Plauen sa nachádza asi 2,5 kilometra od stredu mesta, na okraji miestnej časti Mühlhausen.
Nárazník

Nárazník môže byť:
To bol Magicfestival

To bol Magicfestival bol zábavný program z prostredia Magicfestivalu Bratislava 1983 - festivalu modernej mágie, ktorý sa uskutočnil v Parku kultúry a oddychu v Bratislave.
Program v roku 1983 vyrobila Slovenská televízia Bratislava.
Stopáž: 00:57:54 h.
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava (číslo programu IDEC: 683-3200-0160-0000)
Arkádia

Arkádia (po grécky "Arkadia") môže byť:
Arkadia (krajská jednotka)

Arkadia alebo Arkádia je krajská jednotka v Grécku. Hlavné mesto je Tripoli. Zodpovedá historickému územiu Arkádie plus časti východného pobrežia Pelopenézu.
Súčasnosť.
Od 20. storočia sa začína rozvoj Arkádie, ako napríklad výstavba ciest, či prezentácia európskych oblečení obyvateľom. V priebehu tohto storočia sa väčšina Arkádčanov odsťahovala do veľkých miest, predovšetkým do Atén a preto tu dnes žije iba okolo 100 000 ľudí. Najznámejšie mestá sú tu Tripoli (Tripolitsa), Megalopoli, Astros, Vytina, Gortyna, Palumba, Stemnitsa, Leonidio či Dimitsana.
Kultúra.
Kultúra modernej Arkádie sa od staroveku príliš nezmenila. Obyvatelia žijú stále jednoduchým vidieckym životom. Arkádčania si uchovali mnohé staroveké tradície. Radi sa zabávajú a tancujú, tak ako aj v staroveku miestnu kultúru prezentoval tancujúci boh Pan. Práve Arkádia je známa svojim bohatým folklórom. Pochádzajú odtiaľto mnohé ľudové piesne. Obľúbený hudobný nástroj je klarina (klarinet), na ktorý sa hrajú orientálne melódie. Tancuje sa tu tanec Tsakonikos, Tsamiko a Syrtos. Aj dnes tu môžeme nájsť silné pohanské prežitky v miestnej kultúre. To vidíme hlavne počas miestnych slávností, ako aj počas veľkonočných slávností, ktorými je známa práve Tripolitsa. Arkádčania, tak ako aj iní južní Gréci uctievajú strom platan, známa je miestna ľudová pieseň "Ore, stis Arkadias to platano (Platan v Arkádií)".
Tesália (kraj)

Tesália (gr. Θεσσαλία"Thessalia") je kraj (perifereia) v severovýchodnom Grécku. Je približne zhodný s rovnomenným historickým územímpozri Tesália (historické územie).
Je to veľká úrodná kotlina obklopená pohoriami Pindos a Othrys na juhozápade, Egejským morom a horskými masívmi Olymp, Pilio a Ossa na východe. Hlavná rieka kotliny je Piniós (Péneios), ktorá sa malebným prielomom (Tempi) prebíja k svojmu ústiu do Solúnskeho zálivu. Hlavné mesto je Larisa, iné mestá sú Trikala, Karditsa, Volos, Kalambaka, Palamas, Elassona, Tyrnavos a Farsala.
Dnes je najväčšie mesto Tesálie Larisa. Veľká časť kraja je však dôležitým poľnohospodárskym územím, hoci Tesália nie je najfrekventovanejší turistický kraj. Turisti sem chodia hlavne kvôli kláštoru Meteora, či za turistikou alebo zimnými športami do pohoria Pindos.
Obyvateľstvo a kultúra.
Obyvatelia Tesálie sa delia na viaceré skupiny. Tradične sa v minulosti rozdelovali ako "Greki", "Vlachi" (Arumuni), "Karagunides" (Karaguni) a Sarakacani. Po roku 1923 sa tu usadili aj Maloázijskí Gréci, hlavne v okolí mesta Larisa a Volos. V pohoriach severného Pindu stále žijú Arumuni (Valasi), ktorí sa však kvôli urbanizácií kraja miešali s väčšinovými Grékmi a tak sa helenizovali. Izolované skupiny Arumunov však stále nájdeme v dedinách v pohorí Pindos (Metsovo, Samarina). Arumunov môžeme nájsť aj v pár dedinách okolo mesta Volos, kam prišli počas tureckej nadvlády z Pindu. Najznámejšia arumunská dedina v tejto oblasti je Sesklo. Tvoria aj časť obyvateľstva mesta Trikala, Farsala, Larisa, Kalambaka, Elassona a Tyrnaovos. Väčšina Arumunov sa tu však usadila z Pindu až v 20. stor. počas urbanizácie. Okrem nich tu žijú aj spomínané gréckohovoriace etnické skupiny Sarakacani (hlavne južný Pindos-Agrafa) a Karaguni, ktorí žijú predovšetkým v okrese Karditsa a hovoria svojim archaickým gréckym dialektom, ktorí vykazuje mnohé spoločné prvky so starogréčtinou vďaka historickej izolácií týchto ľudí od ostatných Grékov. Ostatní obyvatelia sa nezaraďovali do žiadnej z týchto skupín a nazývali sa jednoducho-"Greki", teda Gréci. Na východe Tesálie bol nedávno objavený aj dedinský dialekt, ktorý sa vyvinul z antického gréckeho aiolského dialektu. Ľudia v Tesálií si vďaka neprístupným terénom, drsnej prírode a vysokým horám takto dokázali zachovať svoje tradície viac ako 2 000 rokov, čo je silne vidieť na miestnom folklóre. Tesálske piesne sú hrané na klarinete v špecifickom orientálnom rytme a väčšinou hovoria o pastierskom živote. Najznámejšie piesne sú tu Svarniara, Karaguna alebo Juria sta Paliura.
Epirus (kraj)

Epirus alebo Ipiros (gr. Ήπειρος - starogrécka výslovnosť Épeiros, novogrécka Ipiros, lat. Epirus) je kraj (perifereia) v Grécku v časti historického územia Epirus - pozri Epirus (historické územie).
Súčasnosť.
Dnes patrí grécky Epirus k najmenej zaľudneným gréckym krajom. Žije tu približne 353 000 ľudí, väčšinu tvoria Gréci, jazykovú menšinu Arumuni na východe Epiru na hranici s Tesáliou. Sídlia tu aj Maloázijskí Gréci. Hlavné mesto je Ioannina, mesto s veľkým jazerom a jazerným ostrovom. Iné mestá sú Arta (staroveká Ambrakia), Parga, Preveza, (staroveký Nikopolis) a Igoumenitsa (staroveká Goumani). V mestách Metsovo a Samarina (arom. Sta Marina), žijú Arumuni. Epirus je dnes známy chovom oviec a pastierskymi piesňami. Je to kraj jazier a zelenej prírody. Grécka vláda sa dnes snaží znovuvytvorenie autonómnej oblasti v Albánsku, prípadne hľadať iné riešenia, nakoľko sú Albánci stále ku Grékom netolerantní. Gréci z albánskej časti Epiru žijú predovšetkým v mestách Gjirokastër (gr. Arjyrokastro), Himarë (gr. Chimara) a Sarandë (gr. Ajii Saranda). V meste Korçë (gr. Koritsa) žijú predovšetkým Arumuni a toto mesto bolo významné centrum arumunskej kultúry počas tureckej nadvlády.
Peloponéz

Peloponéz môže byť:
Euripos

Euripos môže byť:
Fókis

Fókis (po starogrécky) resp. Fokida (po novogrécky) môže byť:
Fókis (historické územie)

Fókis ("Fókis"; po novogrécky "Fokida") je historické územie v strednom Grécku. Nachádzali sa v ňom Delfy. Dnešný rovnomenný okres (pozri Fokida (okres)) sa územne kryje s historickým územím, nezahŕňa však severné časti historického územia a naopak zahŕňa aj časti historických území Dóris a Lokris.
Prví Gréci sa do regiónu Fókis dostávajú okolo roku 1900 pred. Kr. a boli to predovšetkým grécke kmene Dórov a Lokrianov. Kraj patril do civilizovanej časti južného Grécka. V 5. stor. pred Kr. sa tadiaľto prehnali Peržania. Najvýznamnejšie mesto tu boli Delfy, kde stála aj spomínaná veštiareň a tiež mesto Amfissa, ktorého obyvatelia kolonizovali južnú Itáliu. Obyvatelia Fókidy patrili k spojencom Sparty počas Peloponézskej vojny. V nasledujúcom období sa Fókisu zmocnili Macedónci, neskôr Rimania. Počas Rímskej doby si Delfy udržali svoju kultúrnu pozíciu. V 3. stor. po Kr. sa tadiaľto prehnali kmene Gótov, ktorí kraj vyplienili. O storočie neskôr sem prichádzajú rabovať aj Vizigóti pod vedením Alaricha I., ktorí odtiaľto pokračujú plieniť do južného Grécka, no nakoniec sa ich podarí zničiť, načo sa obrátia na Rím. Po roku 395 kraj patrí do Východorímskej ríše (grécka Byzancia). Delfská veštiareň bola definitívne zrušená cisárom Theodosiom ako protipohanské opatrenie. Obdobie pokoja sa končí v polovici 6 stor., kedy cez Fokis prechádzajú Slovania, ktorí sa usadili na Peloponéze. Slovania nedonútili Grékov z Fókisu k odchodu. Slovanská hrozba vo Fókise končí v 8 stor., kedy kraj oslobodil generál Staurakios. Fókis patril do byzantskej thémy Hellas. Samotný kraj však nebol významný, miestni obyvateľia sa venovali predovšetkým pastierskemu životu, ktorý sa od antiky vôbec nezmenil. Po páde Byzancie v roku 1204 Fokis ovládlo európske Latinské cisárstvo a neskôr Aténske vojvodstvo. V 15. stor. sa celé Grécko aj s Fókisom stali súčasťou Tureckej ríše. V roku 1580 postihlo Fókis ničivé zemetrasenie, ktoré zničilo veľa miest, medzi nimi aj Salonu (staroveká Amfissa). V 18 stor. sa kraj tajne pripravoval na revolúciu proti Turkom. Veľa zbojníkov (Kleftov) sa utiahlo do hôr neďalekého Parnassu, odkiaľ útočili na Turkov. Mesto Salona bolo prvé mesto v strednom Grécku, ktoré povstalo proti Turkom. Na čele povstania stál Dimitrios Panourgias a tiež arcibiskup Isaiach. Panourgias dobyl tureckú pevnosť v Salone. V roku 1831 bolo Grécko definitívne oslobodené a tak nastala modernizácia kraja Fókis. Mesto Salona bolo premenované na svoje pôvodné, antické meno Amfissa.
William Gemmell Cochran

William Gemmell Cochran (* 15. júl 1909, Rutherglen, Škótsko, Spojené kráľovstvo - † 29. marec 1980, Orleans, Massachusetts, USA) bol škótsky matematik, ktorý väčšinu života pôsobil v USA. Zaoberal sa predovšetkým štatistikou.
Cochran študoval na Glasgowskej univerzite, neskôr na Cambridgeskej univerzite. Neskôr pôsobil predovšetkým v Spojených štátoch, pracoval napríklad na Princetonskej univerzite, či Harvardovej univerzite.
Apolónov chrám (Pompeje)

Apolónov chrám bola stavba antického chrámu nachádzajúca sa na západnej strane hlavného fóra v Pompejach. 
Apolónov kult bol nepochybne jedným z najdôležitejších kultov v starovekých Pompejach. Pokiaľ Sullovi kolonisti nezaviedli kult Kapitolskej trojice (v roku 80 pred Kr.), bol Apolón dokonca považovaný za najvyššieho ochrancu mesta.
Chrámu, ktorého skromné pozostatky sú dnes zachované, predchádzala stavba svätyne postavenej pravdepodobne v ranom období 6. storočia pred Kr. na západnom výbežku lávovej plošiny, ktorá zasahovala do mestského okrsku, zasväteného ešte od gréckych čias kultu boha Apolóna. O vzhľade svätyne sa však nevie prakticky nič. V neskoršom období, za nadvlády Samnitov, bola stavba strhnutá, aby urobila priestor novému chrámu. 
Stavba bola pôdorysne orientovaná súbežne s fórom. Vo svojej najrannejšej fáze zaberala omnoho väčší priestor. Východným priečelím dokonca zaberala časť hlavného fóra. Pri novom stavebnom usporiadaní hlavného fóra v priebehu 2. storočia pred Kr. sa pôdorys chrámu zmenšil a vzhľadovo nadobudla stavba definitívnu podobu. 
Podobne ako iné chrámy v Pompejach je i Apolónov chrám vybudovaný v tzv. italickom stavebnom štýle, ktorý sa od klasického gréckeho odlišuje tým, že budova bola postavená na vyvýšenom pódiu. K chrámu viedlo impozantné schodisko. Chrám nemal klasickú predsieň; celá stavba bola obklopená dvadsiatimiôsmimi korintskými stĺpmi. Priečeliu chrámu dominovala šestica, v strede rozostúpených stĺpov, nesúca mohutný architráv s reliéfnym vlysom.
Pred mohutným schodiskom sa dodnes nachádza oltár z bieleho mramoru, pochádzajúci z republikánskej doby. Zaujímavým stavebným doplnkom je dodnes stojaci iónsky stĺp pred schodiskom, na ktorom boli umiestnené slnečné hodiny.
Celý okrsok s Apolónovým chrámom lemovali arkády tvorené korintskými stĺpmi a nádržkami na očistnú vodu. Na podstavcoch pred stĺporadím stálo viacero sôch, ktoré sú dnes uložené v zbierkach Národného archeologického múzea v Neapole. Boli medzi nimi aj bronzové sochy Apolóna a Diany v podobe lukostrelcov, ktorých kópie sú dnes vystavené vo svätyni. V zadnej časti arkád boli na stene vymaľované scény z Iliady. 
Tak ako mnoho pompejských budov aj Apolónovu svätyňu ťažko poškodilo zemetrasenie v roku 62 po Kr. a v čase ničivej pohromy v roku 79 po Kr. ešte neskončili práce na jej obnove. Napriek tomu to čo z kedysi nádhernej stavby ostalo, umožňuje rekonštruovať celé dejiny Pompejí od počiatku až k ich tragickému koncu. Stavba Apolónovho chrámu podáva svedectvo o sociálnych a kultúrnych premenách mesta, ku ktorým došlo v priebehu stáročí.
Pierre Samuel

Pierre Samuel (* 12. september 1921, Paríž, Francúzsko – † 23. august 2009, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky matematik, člen skupiny Nicolas Bourbaki. Zaoberal sa predovšetkým komutatívnou algebrou a jej aplikáciami v algebraickej geometrii. Spoločne s Oscarom Zariskim je autorom dvojzväzkového diela "Commutative Algebra", ktoré sa v tejto oblasti stalo klasikou. Napísal tiež knihy o projektívnej geometrii a algebraickej teórii čísel. Pod vplyvom Alexandra Grothendiecka tiež pôsobil ako environmentálny aktivista.
Jupiterov chrám (Pompeje)

Jupiterov chrám bola stavba antického chrámu uzatvárajúca zo severu priestor hlavného fóra v Pompejach. Zasvätený bol hlavnému rímskemu božstvu Jupiterovi.
Napriek svojmu gréckemu vplyvu išlo o stavbu čisto tzv. italického štýlu, t. j. bol postavený na tri metre vysokom pódiu. Pôdorysne chrám zaberal plochu 37 x 17 metrov.
Do chrámu sa vstupovalo po mohutnom schodisku, širokom ako celá predná strana chrámu. Návštevník vstúpil do stĺpovej predsiene tvorenej dvanástimi stĺpmi s korintskými hlavicami. V závere celly obklopenej dvojitým stĺporadím sa nachádzali tri výklenky určené od roku 80 pred Kr. pre umiestnenie sôch troch hlavných kapitolských božstiev - Jupitera, Junony a Minervy. Podzemie chrámu tvorené troma miestnosťami s tunelovou klenbou bolo určené pre uchovávanie mestských cenností, votívnych darov a verejného pokladu ("aerarium").
Jupiterov chrám pochádza z obdobia okolo roku 150 pred Kr. a predpokladá sa, že bol postavený na mieste niekdajšej svätyne z etruských čias. Svoj najväčší význam dosiahol chrám po príchode Rimanov, kedy sa stal hlavným kultovým miestom v Pompejach.
Vážne bol poškodený počas ničivého zemetrasenia v roku 62 po Kr. Vzápätí sa pristúpilo k jeho oprave. Zničujúci výbuch Vezuvu 24. augusta 79 ho zastihol v rekonštrukcii.
Architektúru Jupiterovho chrámu dopĺňali od začiatku 1. stor. po Kr. dva víťazné oblúky, postavené po jeho stranách - vľavo rímskeho vojvodcu Germanica, vpravo cisára Tiberia. Predpokladá sa, že pôvodne stáli v jednej línii s priečelím chrámu; neskôr bol ľavý oblúk premiestnený dozadu.
Pôvodne bol chrám obohatený viacerými kultovými sochami, z ktorých sa však do dnešných dní zachovali iba tvárová maska Junony a obrovská hlava Jupitera (na tunajšom mieste sa nachádza kópia; originál je umiestnený v Národnom archeologickom múzeu v Neapole).
Dnes po archeologických vykopávkach je Jupiterov chrám podobne ako ostatné budovy v meste v stave trosiek a iba ohromné pódium a z neho sa týčiace torzá stĺpov predsiene umožňujú urobiť si predstavu o jeho niekdajšej kráse.
Gori

Gori () je mesto vo východnom Gruzínsku, hlavné mesto gruzínskeho regiónu Šida Kartli.
Je známe hlavne ako rodisko sovietskeho vodcu Josifa Vissarionoviča Stalina.
Cesty života

Cesty života je dokumentárny televízny film o kúzelníkovi Alexandrovi Geričovi a deťoch z Klubu kúziel pri PKO Bratislava. Mozaika zamyslení a pohľadov v rôznych prostrediach ulice, kúzelníckeho klubu, lunaparku v bratislavskej Petržalke a výpoveď kúzelníka.
V roku 1986 vyrobila Slovenská televízia Bratislava.
Stopáž: 00:10:08 h.
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava
"Cesty života", pracovný názov Cesty života č.6/86;Kúzelník Alexander (číslo programu IDEC: 686-2300-0111-0000)
Baudolino

Baudolino je historizujúci román spisovateľa Umberta Eca. Je to román - fikcia zasadená do rámca stredovekej Itálie, Blízkeho a Stredného východu a Štvrtej krížovej výpravy. Baudolino je aj meno hlavnej postavy románu, ktorý je v pozícii rozprávača. Baudolino vyrástol v stredovekej severnej Itálii v meste Alessandria, kde sa príbeh začína na prelome 12. a 13. storočia a pokračuje cez Paríž, Konštantinopol až do bájnej Jánovej ríše. 
Eco je znalcom talianskej histórie a preto reálie románu sú spoľahlivo správne, postava Baudolina je autorova fikcia ako i viacerí protagonisti, aj keď v príbehu vystupujú skutočné osobnosti doby, napríklad Fridrich I. Barbarossa. Zo začiatku sa dej rozbieha pomalšie i preto, lebo autor ako rodák z mesta Alessandria detailne opisuje jej vznik a historické udalosti, v ktorých má Alessandrijčan Baudolino svoje nenápadné miesto. Dej sa postupne zrýchľuje po jeho odchode z rodiska. Román je memoárom hlavnej postavy, ktorá nedostala dôkladné vzdelanie, rozprávanie je preto štylizované do laickej reči. 
Zdroj.
Eco, Umberto: Baudolino, slovensky, vydav. Slovart, rok 2001, 1.vydanie, preklad D.Sabolová, ISBN 80-7145-593-8
Národný park Alchanaj

Národný park Alchanaj (rusky Национальный парк Алханай) je národný park v Zabajkalskom kraji Rukej federácie, ktorého účelom má byť rekreácia, ochrana prírodného bohatstva a tiež ochrana kultových miest Buriatského národa. Bol zriadený 15. mája 1999. Zaberá plochu 1382,34 km2. Reliéf je členitý, najvyšším vrcholom je hora Alchanaj s nadmorskou výškou 1662 metrov.
Národný park bol zriadený na budhistickom posvätnom mieste a predmetom ochrany sa tak stalo aj množstvo svätýň a pútnických miest. Pred príchodom buddhizmu bola oblasť posvätným miestom buriatských šamanov.
Jupiterov chrám

Jupiterov chrám môže byť:
Ostrov včerajšieho dňa

Ostrov včerajšieho dňa je román autora Umberta Eca. Ide o historický román z obdobia 17. storočia, obdobia tridsaťročnej vojny a zámorských objavov. Hlavná postava šľachtic Roberto de la Grive sa po stroskotaní jachty Amarilli, ktorá išla hľadať Pevný bod sveta - Punto fijo, zachraňuje na opustenej plachetnici menom Dafné. Spomína si na svoj životný príbeh s odstupom a zároveň objavuje tajomstvá lode. Na konci románu loď opustí a dá sa na osamelú plavbu na súš. Koniec románu zostáva otvorený. Čitateľ sa nedozvedá, či sa Roberto zachráni. Eco tu uplatnil svoj tvorivý konštrukt "opera aperta" - otvorený román. Román má klasickú dejovú štruktúru vo forme rozprávania.
Zdroj.
Eco, Umberto: Ostrov včerajšieho dňa, slovensky, vydav. Slovart, rok 1998, preklad D.Sabolová, ISBN 80-7145-324-2
Sojuz TM-29

Sojuz TM-29 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-29 vyštartoval 20. februára 1999 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Na palube kozmickej lode sa nachádzal aj Ivan Bella, prvý Slovák vo vesmíre.
David Donoho

David Leigh Donoho (* 5. marec 1957, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americký matematik, profesor matematiky a štatistiky na Stanfordovej univerzite. Je nositeľom Wienerovej ceny za aplikovanú matematiku za rok 2010, ktorú dostal vďaka práci v oblastiach spracovania signálu a obrazu.
Hermann Flaschka

Hermann Flaschka (* 25. marec 1945, Öblarn, Rakúsko – † 18. marec 2021) bol rakúsky teoretický fyzik a matematik žijúci a pôsobiaci v Spojených štátoch. Študoval na Georgianskom technologickom inštitúte a na Massachusettskom technologickom inštitúte, kde v roku 1970 získal pod vedením Gilberta Stranga titul PhD.
V roku 1995 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku za svoj prínos k výskumu úplne integrovateľných dynamických systémov, pričom v tejto oblasti aplikoval aj metódy diferenciálnej geometrie a algebry.
Telos

Telos môže byť:
Egeis

Egeis alebo (menej odborne) Egeida či egejská oblasť môže byť:
Egeis alebo (menej odborne) Egeida bola v treťohorách pevnina v oblasti dnešného Egejského mora, pozri Egeis (pevnina)
Egeis môže byť:
Hot Fuss

Hot Fuss je debutový štúdiový album americkej rockovej skupiny The Killers, vydaný 7. júna 2004 vo Veľkej Británii a 15. júna 2007 v USA. Album dosiahol vrchol rebríčkov v Austrálii a vo Veľkej Británii, zostal v Top 50 v "Billboard 200" hitparáde viac ako päťdesiat týždňov. Z albumu boli vydané single „Somebody Told Me“, „Mr. Brightside“, „All These Things That I've Done“ a „Smile Like You Mean It“. Album bol nominovaný na Najlepší Rockový Album roku 2005 cenou Grammy.
Pozadie.
Album bol ovplyvnený New Wave a Post-punkovými skupinami 80-tych rokov ako New Order, The Cure, Morrissey, Duran Duran, Smiths, The Cars. Ostatné vplyvy patria skupinám Lou Reed, U2, David Bowie a Oasis.
Manipulácia (ilúzia)

Manipulácia je jedna z kategórií kúzelníckeho umenia.
Manipulácia je postavená na zručnosti, rýchlosti, obratnosti a dokonalej koordinácii a súhre prstov a dlaní rúk. Zdokonaľovanie manipulačných techník sa uskutočňuje precíznym cvičením hmatových, pohybových a prezentačných cvičení. Využíva sa tiež okamihové odvrátenie pozornosti od jednej ruky tak, aby druhá mohla nepozorovane vykonať potrebný úkon, napríklad vytiahnuť, skryť, vymeniť predmet. Jednotlivé cvičenia sú choreograficky zdokonaľované tak, aby na javisku a pri predvádzaní jednotlivých kúzelníckych efektov, boli pohyby a práca prstov a rúk umelca zdanlivo obyčajné, jednoduché a prirodzené.
Cvičenie a rozvoj manipulačných hmatových a trikových techník patrí k základným a často k prvým zručnostiam kúzelníka.
Kúzelnícka kategória.
Manipulácia v predvedení umelca kúzelníka je výlučne len výsledkom jeho zručnosti a šikovnosti. Manipulačné kúzelnícke techniky nesúvisia so žiadnymi prvkami a procesmi „čiernej mágie“, ani inými nadprirodzenými silami.
Department (Salvádor)

Salvádor je administratívne rozčlenený na 14 departmentov. Týchto 14 územných celkov je ďalej rozdelených na 262 "municipios".
Department (Guatemala)

Guatemala je administratívne rozdelená na 22 departmentov. Tie sú ďalej rozčlenené na 332 "municipios".
Tiffany Thorntonová

Tiffany Dawn Thorntonová (* 14. február 1986, College Station, Texas, USA) je americká herečka, osobnosť rádia a speváčka, známa predovšetkým pre jej postavu Tawni Hart v seriáli stanice Disney Channel, "Sonny vo veľkom svete.
Kariéra.
Thorntonová mala svoju televíznu premiéru v pilotnej epizóde Fox sitcomu, "Quintuplets". Neskôr hosťovala v "8 Simple Rules", "American Dreams", "O.C. California", "Zúfalé manželky", "That's So Raven", "Jericho", "Kúzelníci z Waverly" a "Hannah Montana". 
V roku 2009 začala s rolou Tawni Hart v pôvodnom seriáli Disney Channel "Sonny vo veľkom svete" a pokračovala vo filme Disney Channel "Hatching Pete".
Mágia v Bratislave 1984

Mágia v Bratislave je dvojdielny televízny záznam Slovenskej televízie Bratislava Gála programu Magicfestivalu Bratislava 1984.
Program v roku 1984 vyrobila Slovenská televízia Bratislava.
Mágia v Bratislave I..
Stopáž: 00:54:30 h.
Mágia v Bratislave II..
Stopáž: 00:40:08 h
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava
Magický festival 1985

Magický festival, dvojdielny záznamu Gala programu Magicfestivalu Bratislava 1985 v Parku kultúry a oddychu Bratislava.
V prvej časti programu Magický festival I. účinkujú umelci z Venezuely, NDR, Poľska a Česko-Slovenska. V druhej časti programu Magický festival II. účinkujú umelci z Nórska, Rakúska, NDR a Talianska.
Magický festival 1985 I..
Stopáž: 00:48:23 h.
Magický festival 1985 II..
Stopáž: 00:45:50 h.
Zdroje.
Archív Slovenskej televízie Bratislava
Manjóšú

Manjóšú (万葉集, tiež Man’jó-Šú, Man’jóšú, "Zbierka desaťtisíc listov") je zbierka 4 516 japonských básní od 561 autorov, z toho 70 žien-poetiek, ktorej zostavenie bolo dokončené roku 760. Ich forma je väčšinou tanka (päť veršov s 31 slabikami), celkovo 4207 básní tanka, 265 čóka - básní (dlhá báseň), 1 bussokusekika (仏足石歌, budhistická báseň), 4 básne kanši v čínštine a 22 prozaických textov po čínsky. Najstaršie zachované opisy pochádzajú z obdobia Heian (794 až 1185).
Zostavovateľom zbierky bol Ótomo no Jamakoči, ktorý bol aj autorom niektorých zaradených básní.
Básne boli pôvodne zapísané tzv. manjóganou, teda kombináciou čínskych znakov vo fonetickom a sémantickom použití. Moderné čítanie je preto v mnohých prípadoch len približné a japonskí filológovia dodnes diskutujú o význame niektorých básní. Tematicky sa básne dotýkajú každodenného života a zvykov, citového strádania, starých legiend aj prírodných nálad.
Názov je zložený zo slov "man" (desaťtisíc alebo myriada alebo množstvo), "jó" (listov) a "šú" (zbierka).
Do češtiny zbierku preložil Antonín Líman. 1. časť obsahuje výber 906 básní. Sú očíslované a okomentované prekladateľom. Ďalšie tri diely vyšli do roku 2008. Okrem toho bola zatiaľ zbierka Manjóšú kompletne preložená len do francúzštiny.
Do slovenčiny výber 148 básní pod názvom "Neskoro je, neodchádzaj" vynikajúco preložila Mila Haugová v jazykovej spolupráci s Fumiko Kuwahara r. 1984.
Stanislav Feikl

Stanislav Feikl (* 12. november 1883, Dolní Sytová – † 7. január 1933, Praha) bol český maliar.
Život.
Študoval na pražskej umelecko-priemyslovej škole a u profesora Vratislava Nechlebu na Akadémii výtvarných umení. Pre inšpiráciu precestoval Rusko, Turecko, Dalmáciu a severné Taliansko. Je známy svojimi obrazmi starej Prahy, krajiny (okrem cudziny napr. rodného Podkrkonošia) a ženskými portrétmi vrátane aktov. Pod vplyvom Antonína Slavíčka maľoval impresionistické obrazy.
Jeho starší brat František Feikl (1877–1910) bol tiež maliarom, ale menej úspěšným.
Estádio Municipal de Aveiro

Estádio Municipal de Aveiro je futbalový štadión v portugalskom meste Aveiro. Leží na kraji Aveira v pokojnej lokalite okolo ktorej má vyrásť športový park s viacúčelovou halou, plaveckým bazénom a golfovým rezortom. Bol postavený ako jeden zo štadiónov pre futbalové majstrovstvá Európy 2004. Štadión má kapacitu 30 498 sediacich divákov a zaujme svojim 'pastelovým' vzhľadom ako zvonku, tak zvnútra. Štadión je domáci pre futbalový klub SC Beira-Mar.
Štadión, ktorého konštrukcia sa začala stavať 6. júna roku 2001, stál celkom 62 miliónov eur.
Sojuz TMA-18

Sojuz TMA-18 bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 2. apríla 2010 odštartovala k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 23. Pri ISS zostala ako záchranná loď až do septembra 2010, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Priebeh letu.
Sojuz TMA-18 odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 2. apríla 2010 o 04:04:33,061 UTC. K spojeniu s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) došlo po štandardnom dvojdňovom lete 4. apríla o 05:24:50 UTC k modulu Poisk alias MIM-2.
Rovnaká trojica kozmonautov sa vrátila s rovnakou loďou pri bezproblémovom pristátí 25. septembra 2010 o 05:23:10,8 UTC na Zem, do stepí Kazachstanu 35 km juhovýchodne od mesta Arkalyk.
James Sethian

James Albert Sethian (* 10. máj 1954, Washington D.C., USA) je americký matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci v oblasti numerických algoritmov s aplikáciami napríklad v mechanike tekutín, počítačovej grafike, medicínskej informatike a materiálovej vede. V roku 2004 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Michael Aizenman

Michael Aizenman (* 28. august 1945, Nižnij Tagil, Rusko, vtedy Sovietsky zväz) je izraelsko-americký fyzik a matematik pracujúci na Princetonskej univerzite. Zaoberá sa predovšetkým matematickou fyzikou, štatistickou mechanikou, funkcionálnou analýzou a teóriou pravdepodobnosti. V roku 1990 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Jerrold Eldon Marsden

Jerrold Eldon Marsden (* 17. august 1942, Ocean Falls, Kanada - † 21. september 2010, Pasadena, Kalifornia, USA) bol kanadský matematik pôsobiaci ako profesor na Kalifornskom technologickom inštitúte. Bol uznávaným odborníkom v oblasti matematickej a teoretickej klasickej mechaniky. Položil tiež základy symplektickej topológie. V roku 1990 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Zoznam telefónnych predvolieb v Britskej Kolumbii

Toto je zoznam telefónnych predvolieb v kanadskej provincii Britská Kolumbia:
Číslo 604 bolo pôvodne telefónnou predvoľbou pre celú provinciu, až do zavedenia geografického rozdelenia v roku 1997, po ktorom dostal zvyšok provincie novú predvoľbu 250.
Časť regiónu s predvoľbou 604 mala ďalšiu telefónnu predvoľbu 778, ktorá vznikla po prečíslovaní. Telefónna predvoľba 778 vznikla 3. novembra 2001 na základe rozhodnutia NANP. Telefónna predvoľba 778 platila pre celý regionálny okres Metro Vancouver spolu s mestami Abbotsford a Mission. Pre zvyšok regiónu platila iba telefónna predvoľba 604. Pridanie telefónnej predvoľby 778 si vyžiadalo zavedenie desaťmiestneho telefónneho čísla v oblastiach so zmiešaným používaním obidvoch predvolieb a na území, kde sa používala predvoľba 604.
Canadian Radio-television and Telecommunications Commission (CRTC) 7. júna 2007 oznámila, že telefónna predvoľba 778 pokryje celú provinciu s účinnosťou od 4. júla 2007 z dôvodu vyčerpania voľných telefónnych čísel v oblastiach s predvoľbou 250. S účinnosťou od 23. júna 2008 sa používanie desaťmiestneho telefónneho čísla stalo v Britskej Kolumbii povinným, pričom po 12. septembri 2008 sú sedemmiestne čísla odpojené.
Telekomunikačné služby s predvoľbou 604 a 778 poskytuje Telus.
Clifford Gardner

Clifford S. Gardner (* 14. január 1924, Fort Smith, Arkansas, USA – † 25. september 2013, Austin, Texas) bol americký matematik a fyzik. 
V roku 1985 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku za svoj prínos v oblasti nadzvukovej aerodynamiky a fyziky plazmy.
Harold Widom

Harold Widom (* 23. september 1932, Newark, New Jersey, USA† 20. január 2021) bol americký matematik.
Zaoberal sa predovšetkým teóriou operátorov, integrálnymi rovnicami a náhodnými maticami. V teórii operátorov sa zaoberal najmä spektrami polonekonečných Toeplitzových matíc a Wienerových-Hopfových operátorov. Zaoberal sa tiež pseudodiferenciálnymi operátormi.
V roku 2006 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Nikolaj Nikolajevič Bogoľubov

Nikolaj Nikolajevič Bogoľubov (; * 21. august 1909, Nižný Novgorod, Rusko - † 13. február 1992, Moskva) bol ruský matematik a teoretický fyzik. 
Zaoberal sa predovšetkým kvantovou teóriou poľa, kvantovou štatistickou mechanikou a dynamickými systémami. Pracoval však aj vo variačnom počte, či v oblasti diferenciálnych rovníc.
Kábul (rozlišovacia stránka)

Kábul môže byť:
Národná kultúrna pamiatka Českej republiky

Národná kultúrna pamiatka Českej republiky () je nehnuteľná či hnuteľná kultúrna pamiatka v Česku, ktorá je najvýznamnejšou súčasťou kultúrneho bohatstva národa. V Česku vyhlasuje národné kultúrne pamiatky svojím nariadením vláda Českej republiky a len so súhlasom vlády Českej republiky je možné národnú kultúrnu pamiatku vyviezť mimo územia Česka.
Ich zoznam je v publikácii s názvom "Ústřední seznam kulturních památek ČR".
Procesy schvaľovania a odnímania štatútu.
Prvých niekoľko desiatok národných kultúrnych pamiatok bolo vyhlásených v roku 1962, ďalšie pribudli v rokoch 1969 (Modrá), 1971 (budějovická konská železnica), 1978 (väčšie množstvo pamiatok), 1988 (Archív Českej koruny), 1989 (väčšie množstvo pamiatok), 1991 (Břevnovský kláštor), 1992 (areál Parlamentu ČR), 1995 (veľké množstvo pamiatok), 1998 (Moravské zemské dosky), 1999 (4 pamiatky), 2001 (veľké množstvo pamiatok), 2002 (4 pamiatky), 2006 (9 pamiatok), 2008 (väčšie množstvo pamiatok) a 2010 (38 pamiatok). 
Niektorým národným kultúrnym pamiatkam bol tento štatút odňatý, napríklad smíchovskému pamätníku sovietskych tankistov po aférach s jeho opakovaným natrením na ružovo. V roku 1992 bol tento štatút odobratý historickému centru mesta Tábor na žiadosť mestských orgánov, pretože bránil reštitúciám objektov v meste. Nariadením vlády č. 147/1999 Sb. bolo zrušené množstvo národných kultúrnych pamiatok, ale mnohé z nich boli tým istým nariadením zároveň v rovnakom alebo pozmenenom vymedzení znovu vyhlásené: to sa týkalo vyhlásení, ktoré boli pôvodne a vykonané obyčajným uznesením vlády a nie nariadením vlády. 
8. februára 2010 schválila Vláda Českej republiky s účinnosťou od 1. júla 2010 nariadenie, ktoré vyhlasuje celkom 38 nových národných kultúrnych pamiatok, z toho 33 nehnuteľných a 5 hnuteľných, čím celkový počet vzrástol na 274. Zastúpená bola najmä moderná architektúra, ľudová kultúra a technika. Zároveň bolo upravené predchádzajúce vyhlásenie Budějovickej konskej železnice tak, aby zodpovedalo aktuálnemu číslovaniu parciel.
Brandon Mychal Smith

Brandon Mychal Smith (* 29. máj 1989, Los Angeles, Kalifornia, USA) je herec, komik, spevák a raper, ktorý sa preslávil postavmi Li'l Danny Dawkins v americkej komédii "Phil of the Future", Nico Harris v americkom sitkome Sonny vo veľkom svete a Stubby vo filme, "Rande s hviezdou". Povinnú školskú dochádzku absolvoval doma. V maturitnom ročníku navštevoval a absolvoval University High School v Los Angeles.
Kariéra.
Brandon Smith získal ocenenia „Family Television Award“ a Young Artist Award v roku 2007 za úlohu Tayshawna v "The Ron Clark Story", kde hral aj Matthew Perry. Medzi jeho ďalšie filmy patrí "Adulthood" a tiež si opakovanie zahral aj roliu Maria v "Unfabulous". Neskôr získal hlavnú úlohu vo filme "Charmed". Zahral si aj vo filme z produkcie Disney Channel, "Rande s hviezdou", spolu s hercom Sterlingom Knightom. Smith tiež naspieval pesničku "Party Up" pre film "Rande s hviezdou". V súčasnosti pracuje s Maxrank na svojom najnovšom albume.
Doug Brochu

Doug Brochu (* 29. september 1990, Fayetteville, Severná Karolína, USA) je americký herec a komik. Známy je najmä vďaka pôvodnému seriálu Disney Channel "Sonny with a Chance" ako „Grady Mitchell“.
Kariéra.
Brochu sa objavil v divadelných predstaveniach "My Fair Lady", "Smoky Mountain Christmas", "The Play's the Thing" a "Forever Broadway". Bol hosťom v Nickelodeon's "Zoey 101" a "iCarly", a hosťuje aj v Disney Channel's "As The Bell Rings" ako „Grady Mitchell“. Hrá Gradyho, hlavnú úlohu, v seriáli Disney channel "Sonny with a Chance". 
Osobný život.
Brochu rád varí. Vie hrať na klavír, flautu a basgitaru. Rád sa zúčastňuje športov, a aktívne hrá Team Fortress 2.
Jeho brat a sestra sú tiež herci.
Sam’s Town

Sam's Town je druhý štúdiový album americkej rockovej skupiny The Killers, vydaný vo Veľkej Británii 2. októbra 2006 a o deň neskôr v Spojených Štátoch. Pokiaľ ide o album, tak spevák a hlavný textár Brandon Flowers povedal „chcel som vytvoriť album, ktorý by chronologicky zachytil všetko dôležité ohľadne mňa a to kde som dnes“. Albumu "Sam's Town" sa po celom svete predalo 4 milióny kópií dodnes.
Produkcia.
Album bol ovplyvnený umelcami ako U2, Bruce Springsteen, The Beatles a Tom Petty and the Heartbreakers medzi inými.
Tatra 70

Tatra 70 bola luxusná limuzína kopřivnickej firmy Tatra, vyrábaná v rokoch 1931 až 1936. Bola následníkom veľkého osobného automobilu T 31, ktorého výrobu firma ukončila v roku 1931.
Automobil bol osadený vodou chladeným radovým šesťvalcom s rozvodom OHC o objeme s výkonom 65 koní (48 kW). Motor dával výkon cez mechanickú dvojlamelovú suchú spojku a štvorstupňovú prevodovku na zadné kolesá. Maximálna rýchlosť 2 400 kilogramov ťažkého vozidla bola 110 kilometrov za hodinu. Podvozok bol tatrovackej koncepcie s centrálnou rúrou so spojovacou hriadeľov vo vnútri. Vpredu bola delená náprava odpružená priečnymi listovými perami. Zadná náprava mala výkyvné polosi a šikmo uložené listové perá. 
Do 27. apríla 1932 bolo vyrobeno 50 rôznych dvoj a štvordverových limuzín so štyrmi, šiestimi a siedmimi miestami a landauletov. Vznikli aj hasičské vozidlá na báze T 70. Na ich podvozkoch vznikli aj rôzne vozidlá individuálne karosované pre zákazníkov, väčšinu z nich vyrobila firma Sodomka. 
Tatra 70A.
V roku 1933 bol typ T 70 prepracovaný a od roku 1934 ho spolu s T 80 nahradil model nový, označovaný Tatra 70 A. Koncept vychádzal z pôvodného modelu, ale objem motora sa zvýšil na a výkon vzrástol na 70 koní (51 kW). Tak mohol 2 450 kilogramov ťažký automobil dosiahnuť maximálnu rýchlosť /h.
Do 28. augusta 1936 vzniklo 70 kusov T 70 A. Po druhej svetovej vojne bol z náhradných dielov postavený ďalší automobil, ktorý 23. mája 1947 obdržal prezident Edvard Beneš. Následníkom typu T 70 A sa v roku 1937 stala celkovo odlišne koncipovaná Tatra 87.
Limuzína T 70 a jedno hasičské vozidlo sú exponátmi zbierok Technického múzea Tatra Kopřivnice.
Česko na Zimných olympijských hrách 2002

Česko na Zimných olympijských hrách 2002 v americkom Salt Lake City reprezentovalo 78 športovcov v 13 športoch. Najúspešnejším českým pretekárom bol akrobatický lyžiar Aleš Valenta, ktorý získal zlatú medailu v akrobatických skokoch. Bežkyňa na lyžiach Kateřina Neumannová vybojovala na svojich štvrtých olympijských hrách dve strieborné medaily. V prvej desiatke sa v individuálnych pretekoch ďalej umiestnil alpský lyžiar Stanley Hayer a bežci na lyžiach Lukáš Bauer (v dvoch závodoch) a Martin Koukal, vo dvojiciach potom krasokorčuliarsky pár. S tromi cennými kovmi sa Česko umiestnilo na 16. mieste v poradí národov.
Najmladším českým účastníkom ZOH 2002 bol skokan na lyžiach Jan Mazoch (16 rokov), najstarším ľadový hokejista Dominik Hašek (37 rokov).
Prehľad športovcov.
Počet českých športovcov štartujúcich v jednotlivých olympijských športoch.
Českí športovci sa nenominovali do pretekov a súťaží v curlingu a snowboardingu.
Sojuz TMA-19

Sojuz TMA-19 bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 15. júna 2010 o 21:35:18,732 UTC úspešne odštartovala k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 24 - Fiodora Jurčichina, Shannon Walkerovú a Douglasa Wheelocka. Potom zostala pri ISS ako záchranná loď až do novembra 2010, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu.
Sojuz TMA-19 odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 15. júna 2010 o 21:35:18,732 UTC. K spojeniu s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) došlo po štandardnom dvojdňovom lete 17. júna o 22:21 UTC k modulu Zvezda.
28. júna 2010 o 19:13 UTC bol Sojuz TMA-19 "preparkovaný" z modulu Zvezda k modulu Rassvet (MIM-1) (19:37 UTC).
Mirante do Vale

Mirante do Vale je mrakodrap v São Paulo a najvyššia budova v Brazílii. Výstavba budovy prebiehala v rokoch 1959 - 1960. 
Dosahuje výšku 170 m, má 51 poschodí. Architektmi budovi boli Waldomiro Zarzur a Aron Kogan. Táto administratívna budova poskytuje priestor s rozlohou 75 000 m2.
Svadba

Svadba (nesprávne: "svatba"; v prvých štyroch významoch je synonymum veselie) môže byť:
Veselie môže byť aj:
Douglas Rayner Hartree

Douglas Rayner Hartree (* 27. marec 1897, Cambridge, Spojené kráľovstvo - † 12. február 1958, Cambridge) bol anglický matematik a fyzik. Hartree bol predovšetkým teoretický fyzik, známy je však predovšetkým vďaka objavu viacerých silných numerických metód s aplikáciami vo fyzike.