burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dolmen

Dolmen bol druh megalitickej stavby. Sú to viaceré (3 – 6) stojace kamenné bloky prekryté jedným alebo viacerými veľkými kameňmi zhora. Na stavbu sa často používali tzv. blúdivé balvany. Ľudia išli do týchto hrobiek meditovať pred smrťou ,aby odovzdali svoje vedomosti ďalšej generácii. No ľudia na to zabudli. 
Najčastejšie pochádzajú z obdobia 4000 – 3000 pred Kr., posledné nálezy sú z bronzovej doby. Nájdeme ich najmä v západnej Európe a na Britských ostrovoch, ale aj vo východnej Európe (Krym, Kaukaz). 
Na Kórejskom polostrove sa nachádza najväčšia koncentrácia dolmenov na svete, vrátane "cintorínov" pozostávajúcich z 30 - 100 exemplárov, ktoré sa nachádzajú v tesnej blízkosti. S viac ako 35 000 dolmenmi predstavuje samotná Kórea približne 40 % z celkového počtu objavených dolmenov na svete.
História.
Zatiaľ nie je jasné, kedy, prečo a kto vytvoril prvé dolmeny. Najstaršie známe sa nachádzajú v západnej Európe a pochádzajú spred približne 7 000 rokov. Archeológovia stále nevedia, kto tieto dolmene postavil, a preto je ťažké zistiť, aký mali účel. Vo všeobecnosti sa všetky považujú za hrobky alebo pohrebné komory, a to napriek tomu, že o tom neexistujú jasné dôkazy. V dolmenoch alebo v ich blízkosti sa našli ľudské pozostatky, niekedy sprevádzané artefaktmi, ktoré bolo možné vedecky datovať pomocou rádiokarbónového datovania. Nepodarilo sa však dokázať, že tieto pozostatky pochádzajú z obdobia, keď boli kamene pôvodne osadené. 
Slovo dolmen sa dostalo do archeológie, keď ho Théophile Corret de la Tour d'Auvergne použil na opis megalitických hrobov vo svojom diele "Origines gauloises" (1796), pričom použil výraz "dolmin" (súčasný pravopis sa zaviedol približne o desať rokov neskôr a približne do roku 1885 sa stal vo francúzštine štandardom). Oxfordský slovník angličtiny "dolmin" v angličtine neuvádza a prvú citáciu pre dolmen uvádza z knihy o Bretónsku z roku 1859, pričom slovo opisuje ako "francúzsky termín, používaný niektorými anglickými autormi, pre kromlech...".
Wuppertal

Wuppertal je mesto v Nemecku v Severnom Porýní-Vestfálsku vo vládnom obvode Düsseldorf. Je situované na rieke Wupper na juhu Porúria. Nachádza sa tu niekoľko priemyselných odvetví: textilný, metalurgický, chemický, zdravotnícky, elektronický, gumárenský, automobilový a priemysel na výrobu tlačiarenských zariadení. Jeden z najznámejších liekov Aspirín, bol objavený vo Wuppertale.
História.
Mesto vzniklo v roku 1929 spojením obcí Barmen, Elberfeld, Vohwinkel, Ronsdorf, Kronenberg, Langerfeld a Beyenburg. Mesto sa spočiatku volalo Barmen-Elberfeld, ale v roku 1930 sa premenovalo na Wuppertal.
Počas druhej svetovej vojny bolo zničených okolo 40 % mesta ako to bolo pri mnohých priemyselných centrách. Napriek tomu bolo veľa historických pamiatok zachovaných. Po oslobodení od nacistickej nadvlády sa Wuppertal stal časťou britskej okupačnej zóny, neskôr sa stal súčasťou Severného Porýnia-Vestfálska a teda súčasťou Západného Nemecka.
Hlavné pamiatky.
Vo Wuppertali sa nachádza celkovo cez 4 500 pamiatok označených ako národné pamiatky, najviac z obdobia klasicizmu, Art Nouveau a Bauhaus. Medzi najväčšie pamiatky patria:
Schwebebahn.
Jednou z najväčších atrakcií mesta je jednokoľajová závesná železnica, ktorá bola postavená v roku 1901. Koľajnice sú 8 metrov nad ulicami a 12 metrov nad riekou Wupper.
Erratikum

Erratikum (z lat. "erare" - "blúdiť"; iné názvy: blúdivý balvan, bludný balvan, eratický balvan) je spoločný názov pre veľké kamenné bloky, ktoré sa zložením značne odlišujú od miestnych hornín. Vznikli pri ústupe (pleistocénnych) ľadovcov, ktoré ich predtým transportovali na dané miesto z miesta pôvodného vzniku ľadovca. Z vedeckého hľadiska sú bludné balvany významným prvkom pri stanovení južnej hranice zaľadnenia. Blúdivý balvan najlepšie možno pozorovať v kultivovanej krajine, kde sa napríklad na poli objavujú niekoľkometrové balvany, ktoré sú dobre viditeľné aj na väčšiu vzdialenosť.
Do konca 19. storočia sa výskyt blúdivých balvanov vysvetľoval potopou sveta, vulkanickou činnosťou či „činnosťou“ čertov, kyklopov a ďalších bájnych tvorov. V minulosti sa blúdivé balvany používali ako stavebný materiál, na delové gule či mlynské kamene. Stávali sa aj pohanskými kultovými miestami (napr. na stavbu megalitov).
Veľkosť.
Veľkosť balvanov dosahuje rádovo decimetrové až metrové rozmery, hmotnosť v priemere niekoľko ton. Najväčší známy blúdivý balvan sa nachádza pri Ellhofene v nemeckom alpskom predhorí, má objem ~ 4 000 m3. Iný veľký eratický balvan, zvaný Triglavov kameň, je známy z obce Tychowo (Poľsko, Západopomoranské vojvodstvo), má obvod 44 metrov, výšku takmer 8 m a jeho hmotnosť sa odhaduje ~ 2 000 ton. Známy je aj tzv. Kameň Ototokov v Calgary v Kanade s objemom až 3 200 m3.
Výskyt.
Najznámejšie príklady výskytu erratík v Európe sú Severonemecká nížina, Sliezsko a severovýchodná Morava. Blúdivé balvany boli do týchto končín prinesené zo Škandinávie. Významnejším nálezom z posledného obdobia je blok žuly zvaný „Starý Švéd“, vybágrovaný v roku 1999 z koryta rieky Labe v Hamburgu.
Blúdivé balvany na Morave.
Na Morave sú to žuly typu rapakivi a iné horniny zo súostrovia Ålandy v južnom Fínsku a z ďalších miest Škandinávie, ktoré boli dopravené pohybom pevninského ľadovca v starších štvrtohorách v období halštrovského (cca. pred 470-430 tis. rokmi) a sálskeho zaľadnenia (pred 230-170 tis. rokmi). Žuly a ruly (pre svoju odolnosť) v nálezoch prevažujú, ďalšími horninami nájdenými na severnej Morave sú migmatity, pieskovce, vápence. Pestrosť nálezov príkladne dokumentuje náučná záhradka 72 blúdivých kameňov budovaná vo Velkej Kraši. 
Od roku 1965 je v Česku chránený tzv. „Liptaňský“ bludný balvan, nachádzajúcí sa 1,5 km južne od obce Liptaň (pri Bruntáli), jeho rozmery sú 220x130x120 cm, objem 3,43 m3. Mimoriadne veľký (10,5 t) balvan bol v roku 1958 nájdený v palhaneckej pieskovni pri Opave a teraz je umiestnený v Křížkovského sadoch v Opave. Medzi chránené objekty patria aj balvany v Ostrave-Kunčiciach, Porube či Rovninské balvany, v súčasnosti umiestnené na výstavisku Černá louka v Ostrave. Vo Vidnave bol použitý blúdivý balvan ako pamätný kameň pripomínajúcí 700 rokov obce.
Thor

Thor (iné mená: po slovensky aj Tór; v staronemeckých oblastiach Donar; v starej severčine Þórr; v niektorých textoch: "Ása-Þórr") je germánsky boh hromu a blesku, boh rozumu, najsilnejší zo všetkých ľudí aj bohov. Uctievali ho aj sedliaci ako boha úrody. Klasický Thorov nástroj je kladivo Mjölnir, ktorým podľa legendy zabíjal obrov. Je to jediný boh vyznávaný vo vikingských pamätných nápisoch.
Stotožňuje sa s Herkulom. Zobrazuje sa ako mladík s červenou bradou. Jeho otcom bol Odin, jeho matkou Fjörgyn, jeho ženou Sif, s ktorou má dcéru Trúd. Jeho znakom je svastika ako symbol pohybu a energie. 
Pri poslednej bitke, Ragnaröku, zápasí Thor s obrovským hadom Jörmungandrom.
Je po ňom pomenovaný "štvrtok" v angličtine "Thursday" alebo v nemčine "Donnerstag".
Orbiter

Orbiter môže byť:
Medovina

Medovina alebo medovica alebo (zastarano alebo nárečovo) medovec je kvasený nízkoalkoholický nápoj z medového roztoku.
História.
Medovinu pripravovali už v starovekom Egypte, Grécku a Ríme. Rovnako sa vyskytovala u Keltov a Slovanov a Germánov. Nápoj, ktorý Slovania pripravovali, nemal dlhú trvanlivosť. Správy z 9. - 11. storočia medovinu označujú za typický slovanský nápoj, ktorý mal využitie pri obradoch aj každodennom živote. Na južnom a časti stredného Slovenska niektoré obce odvádzali poddanské dávky v medovine. V 18. storočí najlepšiu medovinu vyrábali v Levoči. Postupne jej miesto preberali pivo a víno jej výroba začala zanikať.
V Číne sa medovina (, ) spomína po prvý raz počas vlády dynastie Tchang a potom aj neskôr. Medovina tu však nikdy nedosiahla popularitu akú mala v stredovekej a modernej Európe.
Suroviny a receptúry na výrobu medoviny - druhy medoviny.
V závislosti od použitej suroviny a typu receptúry poznáme 3 základné kategórie medoviny:
Podľa výslednej sladkosti sa medovina delí na: suchú (20 - 24 °NM) a sladkú (28 - 32 °NM).
Podľa výrobnej technológie sa medovina ďalej delí na: medovinu varenú a medovinu vyrábanú za studena.
Tradičná medovina.
Tradičná medovina - je čistá prírodná medovina vyrobená len z medu a vody bez prídavku ďalších príchutí. V chuti a vôni prevláda med z ktorého je medovina vyrobená. Je to najcennejší druh medoviny, keďže je najprirodzenejšia bez vedľajších chutí a prímesí a prípadné jej nedostatky sa nedajú zakryť bylinami, koreninami, šťavami či sirupmi. Zvyčajne je aj najdrahšia a medzi znalcami vín najuznávanejšia. 
Bylinná, korenená medovina.
Bylinná resp. korenená medovina (Metheglin alebo Hippocras) – je medovina vyrobená s prídavkom bylín a (alebo) korenín. Charakter týchto medovín býva v závislosti od receptúry viac či menej ovplyvnený množstvom a druhom použitých bylín resp. korenín. Používa sa napr. prídavok mäty, echinacei, škorice, klinčekov, muškátového orecha, chili, zázvoru, badiánu, pomarančovej kôry, koriandra, vanilky a pod.
Ovocné medoviny.
Ovocné medoviny - sú medoviny vyrobené s prídavkom ovocia alebo ovocných štiav. Výhodou týchto medovín je fakt, že ovocie so sebou prináša množstvo živín potrebných pre kvasný proces. Z najznámejších ovocných medovín poznáme:
Medzinárodné ocenenia slovenských medovín.
Medovina slovenských výrobcov dosahuje vynikajúcu kvalitu, o čom svedčí aj fakt, že práve Slovensko je držiteľom najväčšieho počtu ocenení za medovinu zo svetových súťaží medu a medoviny, ktorú raz za dva roky poriada svetová včelárska federácia Apimondia. Významné úspechy dosiahla slovenská medovina aj na najväčšej komerčnej svetovej súťaži medoviny MAZER CUP v USA.
Bludný balvan

Bludný balvan môže byť:
Bioetanol

Bioetanol je etanol vyrobený technológiou alkoholového kvasenia z biomasy - obvykle z rastlín obsahujúcich väčšie množstvo škrobu a sacharidov. Vedľa rastlín obsahujúcich škrob, ako sú kukurica, obilie a zemiaky, sú najčastejšie používanou surovinou cukrová trstina a cukrová repa. Zatiaľ čo rastliny obsahujúce cukor sa fermentujú priamo, musí sa u rastlin s obsahom škrobu, najprv škrob enzymaticky premeniť na cukor. Vyrobený bioetanol sa môže priamo používat vo spaľovacích motoroch ako pohonná hmota. Ale v praxi sa čistý etanol nepoužíva, skôr sa v množstvách 5 % až 10 % primiešava do konvenčných minerálnych palív. Pomocou etanolu sa zvyšuje oktanové číslo a znižuje sa množstvo emisií CO2.
Široké uplatnenie má práve trstinový alkohol v Brazílii, kde sa používa ako automobilové palivo. V 80. rokoch zhruba dve tretiny automobilov v Brazílii bolo vybavených špeciálnou úpravou motora, ktorá im umožňovala jazdiť na čistý alkohol. Dnes sa nové automobily už takto neupravujú, zato všetok automobilový benzín v Brazílii obsahuje 26% trstinového alkoholu. S touto zmesou môžu pracovať bežné spaľovacie motory. 
Bioetanol vyrobený z kukurice sa rovnako používa ako aditívum do väčšiny automobilových benzínov v USA. Obsah alkoholu v USA je väčšinou 10%.
Najväčšou slovenskou spoločnosťou vyrábajúcou bioetanol je Enviral v Leopoldove. Ročná produkcia spoločnosti je 120 000 metrov kubických bioetanolu, ktorý je vyrábaný prevažne z kukurice.
Donar

Donar môže byť:
Lupa (rozlišovacia stránka)

Lupa môže byť:
Klasický polomer elektrónu

Klasický polomer elektrónu alebo Comptonov polomer alebo dĺžka Thomsonovho rozptylu je polomer elektrónu vypočítaný na základe nasledujúcich predpokladov:
Jeho vzorec je:
kde formula_2 a formula_3 je elektrický náboj a hmotnosť elektrónu, formula_4 je rýchlosť svetla a formula_5 je permitivita prostredia. Podľa klasickej elektrostatiky, množstvo energie potrebnej na vytvorenie gule s konštantnou hustotou náboja s polomerom formula_6 a nábojom formula_2 je okolo
Ak sa toto zadá do rovnice relativistickej energie elektrónu (formula_9) a vypočíta sa pre formula_6, výsledkom je už uvedená hodnota.
Vasil Kolarov

Vasil Petrov Kolarov (; * 16. júl 1877, Šumen, Bulharsko – † 23. január 1950, Sofia, Bulharsko) bol bulharský komunistický vodca.
Lucie

Lucie je česká rocková skupina, ktorá vznikla v roku 1985 v Prahe. Jej najznámejšiu zostavu tvoria David Koller, Robert Kodym, Petr Chovanec a Michal Dvořák. Po odchode Dvořáka v roku 2003 ani po odchode Kollera v roku 2005 sa skupina nerozpadla, medzi rokmi 20042012 však bola tvorivo i koncertne nečinná. Skupina koncom roku 2012 ohlásila návrat na scénu vo svojej najslávnejšej zostave. Názov skupiny vymyslel Robert Kodym podľa Lucie Bártovej, s ktorou sa poznal z pražskej kaviarne Slavia.
Zostava.
Súčasní členovia:
Bývalí členovia:
Koncertní členovia:
Diskografia.
LP.
Štúdiové:
Koncertné:
Výberové:
(**) 
SP.
(**)
Nová vecnosť

Nová vecnosť (nem. "Neue Sachlichkeit") je označenie pre umelecký smer v maliarstve, literatúre, filmovom umení a architektúre, ktorý bol dôležitý najmä v Nemecku v 20. rokoch 20. storočia. Termín vytvoril kritik Gustav Friedrich Hartlaub po retrospektívnej výstave v Mannheime v roku 1925. Nová vecnosť je z hľadiska dejín umenia spojovacím článkom medzi expresionizmom (z ktorého vyrastala a voči ktorému sa zároveň vymedzovala), dadaizmom a surrealizmom. Mala veľký vplyv na socialistický realizmus. Jej vývoj bol prerušený nástupom nacizmu v roku 1933.
Morton Feldman

Morton Feldman (* 12. január 1926, Brooklyn, New York, USA – † 3. september 1987, Buffalo, New York) bol americký minimalistický hudobný skladateľ. 
Bol blízkym priateľom Johna Cagea, ktorý ho zoznámil s ďalšími dôležitými postavami newyorskej umeleckej scény: Jacksonom Pollockom, Philipom Gustonom, Frankom O'Harom a Samuelom Beckettom. Bol inšpirovaný tvorbou abstraktných expresionistov.
Na sklonku svojho života komponoval predovšetkým extrémne dlhé skladby (2–5 hodín), ktorých hlavným elementom boli tiché, pokojné tóny.
Enigma (vydavateľstvo)

Enigma je vydavateľstvo so sídlom v Nitre, bolo založené v roku 1991.
Vydáva učebné materiály z rôznych predmetov pre základné, stredné a vysoké školy. Okrem toho vydáva aj detskú literatúru – prináša slovenským detským čitateľov známych britských autorov, ako napríklad Roalda Dahla, Roberta Swindellsa a Michelle Paverovú. Prekladateľka vydavateľstva, PhDr. Eva Preložníková, získala za preklad knižky R. Dahla - Žirafa, Pelly a ja ("The Giraffe and the Pelly and Me") medzinárodnú cenu za kvalitu prekladu – zápis na Čestnú listinu IBBY. Udelila jej ju v roku 2006 Medzinárodná únia pre detskú knihu (IBBY) – mimovládna organizácia pri UNESCO.
Ako jedno z prvých vydavateľstiev začala Enigma na svojej internetovej stránke uverejňovať aj elektronické knihy (e-book) slovenských autorov. Na internetovej stránke má fórum, na ktorom môžu autori uverejňovať ukážky svojich diel a hodnotiť diela iných. Grafické štúdio Enigma poskytuje vyhotovenie grafických návrhov ako i kompletnú tlač kníh a materiálov.
Enigma

Enigma (z gr. "ainigma" - "záhada") môže byť:
Očnica

Očnica (iné názvy: očná jamka, orbita) je párová dutina v tvárovej časti lebky, v ktorej je uložené oko a jeho prídavné orgány. Má tvar pyramídy. Vchod do očnice je ohraničený čelovou kosťou zhora, čeľusťou a jarmovou kosťou zdola. čelovou kosťou a výbežkom čeľuste zo stredovej strany, výbežkom jarmovej kosti a výbežkom čelovej kosti z boku a slznou kosťou.
Vrchol očnice tvorí kanál pre optický nerv, ktorý spája očnicu s mozgovou časťou lebky.
Očné bielko

Očné bielko alebo skléra (lat. "sclera") je nepriehľadná, tuhá, nepoddajná biela väzivová membrána, ktorá udržuje veľkosť a tvar očnej gule. 
Tvorí zadné 4/5 povrchu očnej gule. Histologicky sa skladá z troch vrstiev. Tvorí ho z kolagén a elastické vlákna. U detí je modrasté, u starších žltasté od usadených kvapiek tuku. Vzadu je hrubšia (asi 1 mm), vpredu tenšia (asi 0,4 mm). Do nej sa upínajú okohybné svaly. Vzadu sklérou prestupuje zrakový nerv (nervus opticus) a vráskovcové tepny (arteriae ciliares). V prednej časti prechádza skléra do priehľadnej rohovky. V tom mieste je kruhovitý žliabok - sklerálny sulkus (suculus sclerae). Zvnútra sa pod ním nachádza trámcové tkanivo, v ktorom sú štrbiny. Cez tieto preniká komorový mok oka, ktorý sa potom vstrebáva do kruhovitého žilového splavu bielka (sinus venosus sclerae).
Rohovka

Rohovka alebo kornea (lat. "cornea") je priehľadná predná časť očnej gule tvorená väzivom. 
Z optického hľadiska je najvýznamnejšou lámavou (refrakčnou) očnou štruktúrou. Na celkovej optickej mohutnosti (t.j. na dioptrickom účinku) oka sa podieľa vyše dvojtretinovým podielom. Tento účinok je dosiahnutý kombináciou dvoch faktorov: zakrivením plôch rohovky a rozdielnym indexom lomu prostredia pred okom (uvažujeme vzduch) a samotnej rohovky. Štandardne udávaná hodnota optickej mohutnosti rohovky ostro vidiaceho oka obklopeného vzduchom je 43 dioptrií (Dioptria= m-1). 
Rohovka dospelého človeka má v strede hrúbku cca , vo vonkajšej oblasti cca . Má teda tvar rozptylnej šošovky, pričom jej dioptrický účinok je spojný (teda opačný rozptylke). Toto je zrejme umožnené geometriou prednej plochy rohovky. V centre je rohovka najviac zakrivená a do periférie sa splošťuje. Jej priemer je približne . Pri dotyku rohovky sa reflexívne zatvárajú viečka oka. Povrch rohovky je veľmi husto pokrytý zakončeniami tzv. demyelinizovaných nervových buniek. Tieto nervové bunky sú veľmi citlivé na dotyk, teplotu a chemické zmeny. Rohovka je bezcievna (avaskulárna). Obvodový prechod rohovky, tzv. limbus, však býva pokrytý drobnými cievami a vlásočnicami prichádzajúcimi cez skléru - väzivovú vrstvu oka.
Rohovka je z histologického hľadiska tvorená piatimi vrstvami.
Vráskovec

Vráskovec (iné názvy: vráskovcový opaštek, vráskovcové teliesko, riasnaté teliesko; lat. "corpus ciliare") je časť strednej vrstvy očnej gule, uložená tesne za dúhovkou. Je to lúčovito usporiadaný hladký sval. Na povrchu má množstvo výbežkov, na ne je tenkými vláknami zavesená šošovka. Funkciou tohto telieska je zmena tvaru šošovky pre optimálne zaostrenie lúčov svetla.
Dúhovka (anatómia)

Dúhovka alebo íris (lat. "iris") je predný úsek strednej vrstvy očnej gule.
Má tvar kruhovitého terčíka (medzikružia) a centrálny otvor nazývaný zrenica. Zrenica nie je umiestenená presne centrálne, ale je posunutá mierne mediálne. Oddeľuje čiastočne prednú a zadnú komoru očnej gule. 
Iris nemá homogénnu štruktúru a v dôsledku tejto nehomogénnosti vznikajú na jej prednej strane dva prstence: anulus iridis major a anulus iridis minor. Dúhovku tvorí predovšetkým väzivová stróma a dva hladké svaly. V stróme je veľké množstvo ciev, ako aj sympatické a parasympatické nervové vlákna. Histologicky sa iris skladá zo 6 vrstiev, z ktorých najdôležitejšie sú svalová vrstva a pigmentová vrstva. V svalovej vrstve je zvierač zrenice (musculus sphincter pupillae) s prevažne kruhovými svalovými vláknami a rozširovač zrenice (musculus dilatator pupillae) s prevažne lúčovito usporiadanými vláknami. Zúženie zrenice označujeme ako mióza (myosis) a rozšírenie ako mydriáza (mydriasis). Súhra obidvoch svalov podmieňuje veľkosť zrenice a reflexne reguluje množstvo svetla, ktoré prechádza do oka. Zrenicový reflex (pupilárny reflex) je vyvolávaný meniacou sa intenzitou svetla a je výsledkom integrácie sympatiku a parasympatiku. Centrum zrenicového reflexu je v strednom mozgu. 
Farba dúhovky záleží od množstva a hĺbky uloženia pigmentu. Ak pigment chýba (napr. albinizme), farba sa nám javí ako ružová, pretože cez dúhovku presvitá červená farba cievovky. Ak sa pigment nachádza v najspodnejších vrstvách a v malom množstve, je dúhovka modrá alebo sivá. Naopak veľké množstvo pigmentu dodáva dúhovke zelenú až hnedozelenú farbu. Prítomnosť veľkého množstva pigmentu podmieňuje tmavohnedú farbu. Výnimočne môžu byť dúhovky jedného človeka rôzne zafarbené - nerovnaké sfarbenie dúhovky (heterochromia iridis). Pigmentová vrstva dúhovky má význam pre optické vlastnosti oka, lebo zabraňuje, aby svetlo prenikalo pomimo zrenice oka.
Dúhovka

Dúhovka môže byť:
Neoproterozoikum

Neoproterozoikum je posledná, najmladšia éra proterozoika. Časový interval trvania je 1 000 – 542 mil. rokov. Predchádzalo mu mezoproterozoikum a po ňom nasledovalo fanerozoikum (kambrium).
Rozdelenie.
Neoproterozoikum sa rozdeľuje na tri útvary:
Jednotlivé regióny používali rôzne označenia konca (alebo celého) neoproterozoika: Čína sinium, ruskí geológovia vendium, v Austrálii a Severnej Amerika ediakarium, ďalšie názvy boli varangium, protokambrium, eokambrium alebo prekambrium. V roku 2004 prijalo ako oficiálny názov najmladšej periódy neoproterozoika označenie ediakarium.
Vývoj.
Začiatok neoproterozoika sprevádza rozpad superkotinentu Rodinia, s jeho rozpadom je pravdepodobne spojené aj masívne zaľadnenie celej Zeme, známe aj pod názvom "Zem-snehová guľa". Zaľadnenie však neprebehlo naraz ale malo najmenej dve fázy: staršiu sturtskú a mladšiu varangerskú fázu. Približne pred 600 mil. rokmi sa sformoval nový superkontinent Pannotia.
Koncom varangerského zaľadnenia sa začínajú hromadnejšie objavovať mnohobunkové organizmy (hoci keď prvé mnohobunkovce sa vyskytovali už aj skôr), rastlinné aj živočíšne. Z rastlinných sú to prevažne riasy, zo živočíšnych najmä bezschránkové organizmy.
Šošovka (anatómia)

Šošovka (lat. "lens") je priehľadný diskovitý útvar uložený za dúhovkou oka a upevnený k vráskovcovému opašteku (riasnatému telesu). Sťahy svalu riasnatého telesa umožňujú zmeny zakrivenia šošovky a tým zmeny ohniskovej vzdialenosti.
Šošovka je približne 4 mm hrubá spojka s viac zakrivenou zadnou plochou. Jej funkciou je ohýbať lúče svetla tak, aby sa zbiehali na sietnici. Je schopná meniť svoju optickú mohutnosť. Táto schopnosť sa nazýva akomodácia a umožňuje oku vytvárať ostrý obraz v rozmedzí od 7cm po nekonečno. U starších ľudí schopnosť akomodácie klesá.
Čapík

Čapík môže byť:
Čapík (oko)

Čapík je druh zmyslovej bunky sietnice oka. Umožňuje farebné videnie. V ľudskom oku sa ich nachádza približne 7 miliónov. Najväčšia hustota čapíkov je asi 4 mm od slepej škvrny na tzv. žltej škvrne (miesto najostrejšieho videnia).
Farebný vnem.
Čapíky sa sústreďujú prevažne v centrálnej časti sietnice, kým tyčinky sa nachádzajú na okrajoch. V oblasti centrálnej jamky (fovea centralis) v žltej škvrne sú len čapíky, ktoré majú menšiu citlivosť na svetlo ako tyčinky, ale pri ich podráždení vznikajú farebné vnemy. 
Rozlišujeme 3 typy čapíkov
Prebieha výskum štvrtého typu, ktorý je veľmi zriedkavý, viaže sa na X chromozóm, a preto bol zatiaľ potvrdený len u žien. Ľudia, ktorí majú 4 typy čapíkov patria medzi tzv. tetracromatov, ktorí sú schopní rozlišovať farby aj na zdanlivo jednofarebných objektoch.
Oblasti sietnice zaplnené čapíkmi umožňujú rozlišovať oveľa viac podrobností ako oblasti zaplnené tyčinkami. Podľa toho jestvuje u človeka denné a súmrakové videnie. Denné (foveálne) videnie súvisí s podráždením čapíkov a je v činnosti pri dostatočne veľkom osvetlení, umožňuje rozlišovať farby a podrobnosti. Súmrakové (periférne) videnie sa spája s činnosťou tyčiniek. Pri dennom videní je oko schopné prijímať svetelné toky až 2. 10-5 J/s. Pri väčších tokoch vznikajú bolestivé vnemy, prípadne sa môže poraniť sietnica. Aj veľmi rýchly prechod od malých tokov k veľkým, hoci ešte nepresahujú znesiteľnú hranicu, môže zapríčiniť poranenie oka. Priemerná vzdialenosť čapíkov je asi 0,0025 mm. Pri odlíšení dvoch blízkych bodov musí sa každý z nich zobraziť na iný čapík. Tým je daná rozlišovacia schopnosť oka, ktorá je asi jedna uhlová minúta.
Tyčinka

Tyčinka môže byť:
Tyčinka (oko)

Tyčinka je druh zmyslovej bunky sietnice oka. Rozlišuje odtiene sivej. 
V ľudskom oku sa ich nachádza približne 130 miliónov. Tyčinky sú citlivejšie na svetlo ako čapíky a umožňujú videnie za šera.
Sklovec

Sklovec (lat. "corpus vitreum") je priehľadné rôsolovité teleso s riedko vláknitou štruktúrou, ktoré vypĺňa 2/3 vnútorného priestoru očnej gule za vráskovcovým opaštekom a očnou šošovkou. 98,5 % sklovca tvorí voda.
Cievovka

Cievovka alebo chorioidea () je časť strednej vrstvy steny očnej gule obsahujúca veľa ciev (na prísun výživy a kyslíka) a pigmentových buniek. Je uložená od vráskovcového opašteka dozadu medzi bielkom a sietnicou.
Pigment

Pigment môže byť:
Zákon (filozofia)

Zákon je vnútorne nutný a stály vzťah medzi javmi, prvkami alebo entitami; abstrakcia poriadku vzťahov skutočnosti alebo myslenia.
Podľa Václava Černíka je zákon forma utvárania sa a reprodukcie podstaty.
Vít Bojňanský (botanik)

Doc. Ing. Vít Bojňanský DrSc. (* 25. máj 1921, Bojničky – † 28. apríl 2009) bol slovenský botanik – fytopatológ. Zaslúžil sa o zníženie intenzity šírenia mnohých ochorení rastlín. Jeho dcéra Agáta Fargašová je tiež botanička.
Patril medzi prvých absolventov "Odboru lesníckeho a poľnohospodárskeho inžinierstva" na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave (odbor bol založený v školskom roku 1941/42).
Výskum.
V rokoch 1946 – 1950 ho Povereníctvo poľnohospodárstva poverilo organizovaním ochrany proti škodcom ako rakovina zemiakov, pásavka zemiaková, spriadač americký a červec sanjoský. 
Venoval sa rozvoju etiológie a epidemiológie prederavenosti listov javora, sploštenosti katalpy, ochoreniam jaseňov, bršlena a viniča. V rokoch 1975 – 1989 vedecky skúmal ochorenia cukrovej repy, jej vírusové a hubové ochorenia. Pôvodcami vírusových ochorení boli vošky druhu "Myzodes persicae Sulzer" a "Aphis fabae Scop.", následne sa zaviedol do praxe priamy výsev semena (namiesto dovtedajšieho získavania osiva cez sadzačky a krechty), čím sa výrazne znížil výskyt vírusových ochorení ako mozaika, žltačka a mierna žltačka (po zavedení priameho výsevu výskyt len zriedkakedy prekročil jedno percento). U tejto plodiny sa cielene venoval aj výskumu ďalšieho vírusového ochorenia - rizománie.
Pôsobenie.
V rokoch 1956 – 58 bol riaditeľom Botanickej záhrady SAV v Košiciach. V roku 1965 pôsobil ako expert na Kube, 1969 – 70 v USA ako hosťujúci profesor na University of Missouri. Na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave prednášal taxonómiu kultúrnych rastlín, na Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre ochranu rastlín a rastlinnú virológiu, na tejto škole bol v rokoch 1971 – 1983 predsedom komisie záverečných štátnicových skúšok V rokoch 1983–87 bol riaditeľom odboru biológie na University of Agriculture v nigérijskom meste Makurdi. Pôsobil aj ako vedúci vedecký pracovník na oddelení virológie Ústavu experimentálnej fytopatológie a entomológie SAV v Ivanke pri Dunaji.
Vedecká tvorba.
Je autorom 31 monografií a 173 vedeckých prác. V roku 1991 odišiel do dôchodku a začal sa podrobnejšie venovať semenám rastlín, ktoré začal zbierať v roku 1937. Jeho zbierka semien dosiahla približne 6000 druhov rastlín. V roku 2007 vyšla v nemeckom vydavateľstve Axel Springer AG publikácia v anglickom jazyku Atlas of Seeds and Fruits of Central and East-European Flora, ktorú napísal spolu s dcérou Agátou Fargašovou, obsahuje opis 4678 druhov rastlín vyskytujúcich sa v oblasti Karpát. Ide o prvú publikáciu tohto druhu.
Vít Bojňanský

Vít Bojňanský môže byť:
Vít Bojňanský (umelec)

Vít Bojňanský, prezývaný "Viťo" (* 14. október 1962, Bratislava) je slovenský sochár a maliar.
V rokoch 1981-87 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Tvorba.
V rokoch 1996-99 umelecky pôsobil v Prahe.
Zúčastňuje sa medzinárodných sympózií, za svoju umeleckú činnosť maliara a sochára bol ocenený mnohými medailami.
Groß-Umstadt

Groß-Umstadt je mesto v Nemecku, v spolkovej krajine Hesensko. Leží neďaleko Darmstadtu a Frankfurtu nad Mohanom, na severnej hranici pohoria Odenwald.
Žije tu približne 22 000 obyvateľov. 
Rozdelenie.
Delí sa na 8 častí:
Dejiny.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 766, ale nepretržité osídlenie v oblasti dnešného mesta sa datuje približne do roku 5 000 pred Kr.
Zaujímavosti.
Každý september sa v meste koná tzv. "Winzerfest" (festival vína), ktorý sem priláka desaťtisíce ľudí.
Vladimír Malíšek

RNDr. Vladimír Malíšek CSc. (* 1933) je český fyzik, pedagóg a spisovateľ. 
Je autorom odborne spracovanej biografie Isaaca Newtona. Okrem vlastnej tvorby prekladá ruskú fyzikálnu literatúru. Prednáša fyziku na Univerzite Palackého v Olomouci a pôsobí ako predseda pobočky "Jednoty českých matematiků a fyziků" v Olomouci.
Dilthey

Dilthey je priezvisko, napr.:
Lúmen (jednotka)

Lúmen (značka: "lm") je hlavná jednotka svetelného toku, ktorý je jedna z vedľajších fyzikálnych jednotiek sústavy SI.
1 lúmen je svetelný tok, ktorý vyžaruje do priestorového uhla 1 steradiánu bodový zdroj, svietivosť ktorého je vo všetkých smeroch 1 kandela.
Krajinský sudca

Dvorský sudca, neskôr krajinský sudca (lat. "iudex curiae regiae", "comes curialis", "comes curialis minor", maď. "udvar bíró", "ország bíró") bol jeden z najvyšších krajinských hodnostárov v Uhorsku.
Dvorský sudca bol palatínov zástupca v období, keď sa palatín stal spolusudcom kráľa (11. storočie). Prebral riadenie kráľovského dvora, kde mal právo zastupovať kráľa. Bol riadny sudca kráľovskej kúrie. Mal právo súdiť kohokoľvek, s výnimkou privilegovaných kráľovských miest a Židov. 
V priebehu 13. storočia sa jeho súd premenil na stálu inštitúciu zastupujúcu kráľa, tzv. súd kráľovskej prítomnosti ("iudicium praesentiae regiae"). Jeho súdna pôsobnosť bola obmedzená na kráľovský dvor. Od 13. storočia predsedal spolu s dvormajstrom aj tzv. čestnému rytierskemu súdu.
Koncom 13.storočia si šľachta vymohla právo rozhodovať o obsadení tejto funkcie. Postavenie dvorského sudcu sa z roviny súkromnoprávnej presunulo do roviny verejnoprávnej a od tejto doby možno hovoriť už o krajinskom sudcovi.
Podľa zákonného článku 9 z roku 1290 bolo obsadenie funkcie krajinského sudcu kráľom viazané na súhlas krajinského snemu.
Zasadnutia súdu kráľovskej prítomnosti bývali stanovené na ôsmy deň po určitom sviatku, preto sa nazývali súdne oktávy, oktaválne súdy ("iudicia octavalia"). Do kompetencie krajinského sudcu patrili všetky prípady postúpené z nižších súdov, ktoré však neboli natoľko závažné, aby ich musel riešiť palatín. 
Krajinský sudca pôsobil aj za Habsburgovcov, keď do jeho kompetencie patrili záležitosti šľachty. Pôsobil aj v orgánoch verejnej správy: bol členom kráľovskej rady, v prvej polovici 16. storočia členom miestodržiteľskej rady a v poslednej tretine 17. storočia členom guberniálnej rady. Funkcia krajinského sudcu zanikla po roku 1848.
Únava materiálu

Únava materiálu je degradácia materiálu cyklickým namáhaním súčiastky mechanickým zaťažením, ktoré ak je rozkmit amplitúdy napätia väčší ako medza únavy vedie k iniciácii trhliny, jej šíreniu a nakoniec k lomu, ktorý má zväčša krehký charakter. Rýchlosť šírenia sa trhlín je popísana Parisovím-Erdoganovým zákonom, podľa ktorého je úmerná mocnine (podľa viacerých modelov štvrtej) faktora intenzity napätia 
Faktor intenzity napätia je kritériom lineárnej lomovej mechaniky. Nato aby sa tzv. dlhá trhlina mohla šíriť, musí sa dosiahnuť prahová hodnota faktoru intenzity napätia. Krátke trhliny sa môžu šíriť aj pod prahovou hodnotou ak je dosiahnuté kritické napätie - medza únavy. Ak je súčiastka namáhaná pod medzou únavy, nedôjde teda k jej porušeniu. Pri väčších napätiach dôjde k porušeniu po určitom aplikovanom počte zaťažujúcich cyklov. Závislosť počtu cyklov do lomu na amplitúde napätia sa vyjadruje tzv. Wöhlerovou krivkou. Súčiastka porušená únavou je charakterizovaná žliabkovaným reliéfom lomovej plochy tzv. striáciami, čo je najcharakteristickejšou črtou únavového poškodenia. Únava je veľmi nebezpečný proces poškodenia materiálu, pretože môže poškodiť súčiastky, ktoré pracovali mnoho rokov bez náznaku porušenia. 
Teória.
Únavovy proces je pripisovaný kumulatívnej disipácii mikroplastickej deformácie. Pri zaťažení súčiastky a jej následnom odľahčení nedochádza k odľahčeniu tou istou cestou, ako bola vzorka zaťažovaná, ale vytvára sa na diagrame deformácia - zaťaženie hysterézna slučka. Jej plocha je mierou rozptýlenej energie anelastickými procesmi. Postupnou kumuláciou takýchto mikro deformácii sa nahromadí dostatok vnútornej energie pre iniciáciu únavovej trhliny. K šíreniu trhlín dochádza striedavým sklzom dislokácií na dvoch kryštalografických rovinách prechádzajúcich špičkou trhliny.
Silla

Silla (vyslov Šilla, po kórejsky 신라 / 新羅 sa skladá z dvoch znakov "šin" a "ra") bolo jedným z Troch kráľovstiev, ktoré panovali na Kórejskom polostrove v 1. tisícročí po Kr. 
História.
Podľa tradície bola založená v roku 57 pred Kr. bojovníkom s menom (Pak) Hjokkose, ktorý sa stal prvým vládcom kráľovstva a trvala až do roku 935 po Kr. Vyvinula sa z konfederácie Samhan (삼한) - voľného zväzu malých plemenných mestských miništátikov. Až kráľ Nämul (내물왕) vládnuci v rokoch 356-402 po Kr. zriadil dedičnú monarchiu. S narastajúcou vojenskou silou zaútočila v 4. storočí na susedné kráľovstvo Kaja a ovládla ho. Počas panovania kráľa Činhunga (540-576) sa rýchlym tempom rozvinula kráľovská armáda. V čase svojho najväčšieho rozmachu (politického, kultúrneho, ekonomického) sa jej podarilo s pomocou armády čínskej dynastie Tang (당 / 唐) (618 - 907) pokonať svojich rivalov na polostrove - kráľovstvo Päkče (백제) v roku 660 po Kr., za panovania kráľa Mujola a nakoniec aj Kogurjo (고구려) v roku 668 po Kr., za panovania kráľa Munmu. Tak Silla (신라) zjednotila pod seba takmer celý polostrov (obdobie nazývané Zjednotená Šilla). Iba severná časť, ktorú nestihla ovládnuť sa premenila v roku 669 na kráľovstvo Palhä (발해). Po storočiach existencie a postupného rozmachu nakoniec podľahla hlavne vnútornému rozkladu a nástupníctvo prevzalo novovytvorené kráľovstvo Korjo (고려). 
Hlavným mestom kráľovstva bolo dnešné Kjongdžu (경주/慶州).
Kultúra.
Práve v období Troch kráľovstiev a neskôr zjednotenej Silly (통일신라) došlo k značnému civilizačnému pokroku kórejských plemien. V tomto čase sa vytvorila štátna štruktúra, bol prijatý budhizmus (najväčší rozmach dosiahol v tomto období) a aj kultúrny rozvoj. Budhizmus bol štátom podporovaný a rýchlo sa rozšíril do celého kráľovstva. Stavalo sa veľa svätýň, z ktorých najznámejšie sú Hwangjong-sa, Pulguk-sa a Sokkuram. Drevené pagody sa vymieňali za kamenné.
Veľa hrobiek a takisto iných pozostatkov z obdobia Šilly sa doteraz nachádza v Kjongdžu a jeho okolí. V roku 2000 boli historické pamätihodnosti Kjongdžu s okolím zapísané do zoznamu svetového dedíčstva UNESCO. Z obdobia kráľovstva Šilla pochádza astronomické observatórium Čomsongdä, postavené v roku 632. Je to kamenná stavba reprezentujúca 362 dní lunárneho roku.
Deutsche Bank

Deutsche Bank AG (doslova "Nemecká banka a.s.") je medzinárodná banka, ktorá zamestnáva viac ako 67 500 zamestnancov (k decembru 2005). Jej riaditeľstvo sídli v Nemecku vo Frankfurte nad Mohanom. Deutsche Bank je jedna z najväčších bánk na svete v hodnotení výnosov a zisku.
Rádio Expres

Rádio Expres je najpočúvanejšia komerčná rozhlasová stanica na Slovensku. Jej prevádzkovateľ je od roku 2013 spoločnosť Bauer Media Group, ktorá tiež vlastní rádia Melody, Europa 2 a Rock. Vysielanie rádia sa začalo 31. decembra 1999, keďže do tohto dňa muselo podľa zákona rádio začať vysielať. Vysielanie v plnom rozsahu začalo 1. januára 2000.
Vysielanie.
Formát rádia je Hot AC, cieľová skupina, ktorú sa rádio v prevažnej miere snaží osloviť, sú poslucháči vo veku 20 až 40 rokov so stredným a vyšším vzdelaním. Rádio kladie dôraz na spravodajstvo a hudbu. Hrá prevažne súčasnú hudbu, ale nechýbajú ani relácie zamerané na hudbu zo 70., 80. a 90. rokov. Dominantnou zložkou spravodajstva sú okrem správ z domova a zo sveta, meteorologické správy a dopravný servis. 
Rádio terestriálne vysiela takmer výlučne cez sieť vysielačov firmy Expres Net k.s., reklamný priestor zabezpečuje firma BAUER MEDIA SLOVAKIA, k.s. Okrem celoplošnej reklamy vysiela aj regionálne spoty, rozdelené do regiónov Bratislava, juh, Trenčín, Žilina, stred, Tatry a Východ. Takéto spoty sú lacnejšie a určené sú prevažne firmám, ktoré potrebujú osloviť najmä ľudí v danom regióne.
Väčšinu dňa (od 6:00 do 22:00) tvorí vysielanie zostavené zo spravodajstva (každú hodinu), dopravného servisu (každú polhodinu a od 6:00 do 9:00 každých 20 minút), v pracovné dni aj od 7:30 do 16:30 krátke správy vždy v polovici hodiny, moderátorských vstupov a hudby, rozdelené je do niekoľkých blokov, pričom každý blok robí iný moderátor. Vstupy sú orientované viac na zábavu a súčasťou vysielania sú aj špecializované relácie ako hitparády.
Vysielače.
Šírenie signálu rádia zabezpečuje Expres Net v sieti 50 prevažne súkromných vysielačov (v decembri 2020), len niekoľko lokalít využíva stožiar Towercomu. Vysielateľ si ako prvý začal od roku 2000 budovať celoplošnú sieť nízkovýkonných vysielačov, umiestnených na vhodných, nižšie položených kótach v blízkosti sídiel. Postupne tak vznikla sieť vysielačov, lokálne poskytujúca šírenie programu aj iných staníc.
Vlastnícke vzťahy.
Jej prevádzkovateľ bola spoločnosť D.Expres a.s. V auguste 2021 spoločnosť Bauer Media Group, aktuálny vlastník Rádia Expres, oznámila, že od Rady pre vysielanie a retransmisiu získala súhlas na to, aby mohla prevziať konkurenčné rádiá Jemné a Europa 2.
Fun rádio

Fun rádio je komerčná slovenská rozhlasová stanica, ktorej držiteľom licencie na vysielanie je spoločnosť Radio a.s. Fun rádio pritom patrí do skupiny Radio Group s jediným akcionárom Borisom Kollárom. Súčasťou mediálnej skupiny je od októbra 2021 aj rozhlasová stanica Rádio Vlna.
Vysielanie.
Fun rádio začalo vysielať 10. júna 1990. Vysielanie trvalo pôvodne 4 hodiny denne, zvyšok preberalo z francúzskeho Fun Radia. Postupne sa doba vlastného vysielania rozšírila až na 24 hodín denne.
Formát rádia je European Hit Radio, zamerané na mladšieho a progresívnejšieho poslucháča. Moderované je v pracovných dňoch od 6:00 do 20:00 a cez víkendy a sviatky od 8:00 do 18:00.
Rádio vysiela prostredníctvom 19. terestriálnych vysielačov, internetu, satelitu a káblových rozvodov. Fun rádio ponúka aj viaceré vlastné podcasty, streamy a videá. Šesť aktuálnych streamov je zameraných na: hudbu z 80. a 90. rokov (80. &amp; 90. ’s), slovenskú a českú hudbu (CZ&amp;SK), tanečnú hudbu (Dance), oddychovú hudbu (Chill), populárne svetové hity (Mileniálky) a hudbu pre bežcov (Running). Pred Vianocami zvykne pribudnúť aj vianočný stream a v lete aj letný stream.
Počúvanosť.
Fun Radio je s počúvanosťou 10,27% podľa prieskumu Market &amp; Media &amp; Lifestyle spoločnosti Median SK (2+3 Q 2021) treťou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou.
Vlastnícke vzťahy.
Držiteľom licencie na vysielanie Fun rádia je spoločnosť Radio, a. s.
Spoločnosť Radio Group s jediným akcionárom Borisom Kollárom, ktorá prevádzkuje Fun rádio, oznámila v septembri 2021 (generálny riaditeľ Fun Rádia Rastislav Dutka), že ide rozšíriť svoje pôsobenie o rozhlasovú stanicu Rádio Vlna.
Zaujímavosti.
Na jeseň roku 2007 Fun Rádio spustilo originálnu reklamnú kampaň svojho Ranného vysielania. Fiktívny Spolok pre reguláciu zábavy protestoval pred jeho sídlom na Leškovej ulici v Bratislave. Ako hlavný dôvod uviedol, že jeho členovia považujú rannú reláciu a jej vysielanie za netaktne zábavné. Obidvaja moderátori sa im a aj ostatným ľuďom viackrát ospravedlnili v televízii.
Fun rádio informovalo o nedostupnosti Wikipédie v roku 2019 celkom zaujímavým spôsobom.
Hradný gróf

Hradný gróf alebo purkgróf (z nem. "Burggraf", po česky "purkrabí") bol v oblastiach s nemeckým právom pôvodne titul správcu kráľovského hradu, neskôr titul zástupcu vlastníka hradu v určitom obvode - vysokého úradníka krajinskej správy.
Ešte v dnešnej dobe nesie v Čechách titul "Nejvyšší purkrabství" úrad správy Pražského hradu.
Clementine (sonda)

Clementine je kozmická sonda NASA, ktorá v polovici 90. rokov 20. storočia skúmala Mesiac a mala tiež preskúmať planétku 1620 Geographos (túto časť misie sonda ale pre poruchu nesplnila). Išlo o prvú úspešnú sondu k nášmu prirodzenému satelitu od 70. rokov a tým aj prvú v rade novej generácie lunárnych projektov (nasledovali Lunar Prospector, SMART-1). Na obežnej dráhe okolo Mesiaca uskutočnila jeho globálne snímkovanie, topografické merania laserovým výškomerom a prispela k znalosti lunárneho gravitačného poľa.
Bankové povolenie

Bankové povolenie je - na Slovensku podľa zákona č. 483/2001 Z.z. o bankách a o zmene a doplnení niektorých zákonov - povolenie na založenie banky alebo na zriadenie pobočky zahraničnej banky a na vykonávanie bankových činností touto bankou alebo pobočkou zahraničnej banky v rozsahu vymedzenom v tomto povolení a za podmienok uložených týmto povolením alebo ustanovených týmto zákonom a osobitnými predpismi.
Bez bankového povolenia nemôže nikto prijímať vklady, vydávať bankové platobné karty, poskytovať z vkladov úroky alebo iné odplaty, ktoré sú daňovým výdavkom podľa osobitného predpisu, poskytovať úvery a pôžičky v rámci predmetu svojho podnikania alebo predmetu inej svojej činnosti, z návratných peňažných prostriedkov získaných od iných osôb na základe verejnej výzvy, vykonávať platobný styk a zúčtovanie pre iného v rámci predmetu svojho podnikania alebo predmetu inej svojej činnosti, ak osobitný predpis neustanovuje inak.
Lúmen

Lúmen môže byť:
Lumen môže byť:
Vrchol večného svetla

Vrchol večného svetla (, skrátene "PEL") je označenie pre bod na povrchu telesa slnečnej sústavy (všeobecne ale aj mimo ňu), ktorý je vďaka svojej polohe a rotácii telesa neustále vystavený slnečnému svitu. Ich existenciu teoreticky navrhol francúzsky astronóm Camille Flammarion už v roku 1879, prví kandidáti na také objekty boli nájdené ale až v roku 2004 na snímkoch sondy Clementine. Principiálne ide o vyvýšené miesta v blízkosti pólov ako sú pohoria alebo okraje impaktných kráterov.
Å

Å môže byť:
Shaquille O’Neal

 
 
 
Shaquille Rashaun O'Neal (* 6. marca 1972, Newark, New Jersey, USA) prezývaný "Shaq", alebo "Diesel" je bývalý americký basketbalista. Meria a váži 150 kg. S touto váhou bol jedným z najťažších hráčov celej NBA. Svoje fyzické parametre využíval počas celej svojej kariéry pri hre pod košom. Po odchode Lindseyho Huntera sa stal najstarším aktívnym hráčom v NBA. 2. júna 2011, po 19 sezónach v NBA, oznámil ukončenie svojej profesionálnej kariéry.
Začiatok kariéry.
S profesionálnym basketbalom začal v tíme Lousiana State University. Draftovaný do NBA bol v roku 1992, Orlandom Magic, ako celkovo prvá voľba draftu. Prakticky okamžite sa stal jedným z najlepších pivotov v lige a na konci sezóny odniesol trofej pre nováčika sezóny. V sezóne 1994/1995 preukázal svoje schopnosti, keď doviedol Orlando, cez ďaleko kvalitejšie tímy, až do finále. V ňom však hráči Magic podľahli Houstonu Rockets a to jednoznačne, 0:4 na zápasy.
Cesta k vrcholu.
Po štyroch sezónach strávených v Orlande, podpísal ako voľný hráč zmluvu s Los Angeles Lakers, kde následne vznikol jeden z najobávanejších tandemov v histórii basketbalu. Kobe Bryant a Shaquille O'Neal ("Kobe &amp; Shaq") vytvorili neporaziteľnú dvojicu, ktorá v rokoch 2000 – 2002, doviedla Lakers, k trom v titulom NBA rade. Okrem majstrovského titulu, získal O'Neal v sezóne 1999/00 aj cenu NBA MVP Award, pre najužitočnejšieho hráča sezóny a cenu NBA Finals MVP Award, pre najužitočnejšieho hráča finálovej série. NBA Finals MVP Award získal aj v ďalších dvoch majstrovských sezónach s Lakers.
Po tejto úspešnej ére sa O'Neal rozhodol Lakers opustiť a prestúpil do tímu Miami Heat. S týmto tímom získal v roku 2006 další prsteň pre víťaza NBA, už štvrtý v poradí.
Záver kariéry.
Majstrovský titul s Heat v roku 2006 bol posledný veľký úspech v O'Nealovej kariére. Z Miami bol po troch rokoch vymenený do Phoenixu Suns, odkiaľ bol po roku a pol opätovne vymenený do Clevelandu Cavaliers. Spolu s ďalšou superhviezdou, LeBronom Jamesom, mal do Clevelandu priniesť titul. To sa však hviedznej dvojici nepodarilo a vedenie Cavaliers viac o O'Neala neprejavilo záujem. Následne s ním podpísal zmluvu tím Boston Celtics, s ktorým chcel v sezóne 2010/11, získať svoj piaty prsteň. Ani so Celtics však svoj vytúžený cieľ nedokázal naplniť a po nie veľmi vydarenej sezóne, v ktorej ho sužovali zranenia, sa Shaquille O'Neal rozhodol dňa 2. júna 2011 ukončiť svoju športovú kariéru. Ako prví sa o tom dozvedeli jeho fanúšikovia na Facebooku.
Národný tím.
Na MS v basketbale v roku 1994 získal O'Neal s tímom USA zlatú medailu. Rovnako úspešný bol aj 2 roky neskôr, doma na olympiáde v Atlante. Odvtedy každú jednu reprezentačnú pozvánku na veľké turnaje odmietol.
Rekordy a ocenenia.
O'Neal je medzi trojicou hráčov, ktorí dokázali v jednej sezóne získať NBA MVP Award, NBA Finals MVP Award a NBA All-Star Game MVP Award spoločne s fenomenálnym Michaelom Jordanom a Willisom Reedom.
Osobný život.
Shaquille O'Neal je bez vierovyznania. Je ženatý a má 4 deti.
Semion Jakovlevič Braude

Semion Jakovlevič Braude (, ; * 28. január 1911, Poltava – † 29. jún 2003, Charkov) bol ukrajinský rádiofyzik a rádioastronóm židovského pôvodu, zakladateľ prvého rádioastronomického observatória na Ukrajine. Od roku 1944 profesor Charkovského polytechnického inštitútu, od roku 1969 akademik (AV Ukrajiny).
Synthpop

Synthpop alebo electropop alebo technopop je hudobný žáner, v ktorom ma dominantné postavenie syntetizátor. Je veľmi úzko spájaný s érou medzi koncom 70-tych rokov a prvou polovicou 80-tych rokov, kedy bol syntetizátor praktickým a prijateľným hudobným nástrojom. Štýl vyvinutý hudobníkmi ako Gary Numan, Depeche Mode, Ultravox a Devo zahŕňa syntetizátor ako hlavný nástroj, využívajúci prednosti jeho unikátneho zvuku a vybavenia.
Fiodor Alexandrovič Bredichin

Fiodor Alexandrovič Bredichin (; * 8. december 1831 – † 14. máj 1904) bol ruský astronóm, ktorý sa zaoberal najmä astrometriou, fyzikou Slnka, planét, komét a meteorov. Bol akademikom Petrohradskej AV (od r. 1890), riaditeľom observatória moskovskej univerzity (1873-1890) a Pulkovského observatória (1890 až 1895).
Luna 4

Luna 4 bola prvá sovietska sonda "druhej generácie" z programu Luna. Najskôr bola vynesená na nízku obežnú dráhu Zeme (167 - 182 km) a potom vyslaná k Mesiacu. Luna 4 mala pristáť na mesačnom povrchu, ale kvôli chybe v navigácii 5. apríla 1963 minula Mesiac o 8 336,2 km. Sonda vysielala signál na frekvencii 183,6 MHz minimálne do 6. apríla.
Lisabonská stratégia

Lisabonská stratégia, označovaná aj Lisabonský proces, je viacero rozvojových plánov pre Európsku úniu. Stratégia bola schválená Európskou radou v Lisabone v marci 2000. V roku 2004 bol bývalý holandský priemér Wim Kok poverený, aby viedol skupinu expertov s cieľom posúdiť pokrok v oblasti lisabonskej stratégie. Výsledkom bolo revidovanie stratégie vzhľadom na nereálnosť pôvodných cieľov a chybné prostriedky, ktorými mali byť dosiahnuté.
Pôvodný plán napríklad tvrdil, že do roku 2010 sa Európska únia zmení na „najdynamickejšiu a najkonkurencieschopnejšiu poznatkovo orientovanú ekonomiku sveta schopnú udržateľného hospodárskeho rastu s novými a lepšími zamestnaneckými príležitosťami a lepšou sociálnou kohéziou ako aj rešpektom k životnému prostrediu“. 
Nový plán stanovil nižšie ciele a zameral sa najmä na ekonomické oblasti.
Štefánikova hvezdáreň

Štefánikova hvezdáreň v Prahe je hvezdáreň na vrchu Petřín určená širokej verejnosti a slúžiaca najmä na popularizáciu astronómie. Bola postavená a sprevádzkovaná Českou astronomickou spoločnosťou v roku 1928, v sedemdesiatych rokoch 20. storočia prešla veľkou rekonštrukciou. Od roku 1979 je hvezdáreň súčasťou Hvezdárne a planetária hl. m. Prahy (okrem hvezdárne a planetária v pražskej Stromovke tam patrí aj hvezdáreň v Ďábliciach a spoločné pracovisko s HaP v Českých Budějoviciach – Kopernikova kopula na kleťskej hvezdárni).
Hvezdáreň je otvorená každý deň v týždni okrem pondelka, od októbra do marca vo večerných hodinách (pozorovanie planét a vzdialených objektov), od apríla do septembra aj popoludní (pozorovanie Slnka) – cez víkendy celý deň. Pre verejnosť hvezdáreň organizuje množstvo prednášok a výstav, v prízemí budovy je prístupná menšia odborná knižnica. Mládež sa môže zúčastniť astronomického krúžku, starší záujemcovia dvojročného astronomického kurzu.
Moonfog (slovenská skupina)

Moonfog je slovenská deathmetalová hudobná skupina, ktorá bol založená v roku 2000 v Považskej Bystrici Petrom Hutyrom. V súčasnej dobe je kapela veľmi aktívna a v priebehu roku 2007 absolvovala cca 200 koncertov. Koncerty okrem Slovenska prebiehali v Poľsku, Ukrajine, Maďarsku, Rakúsku, Taliansku, Španielsku, Portugalsku, Litve, Lotyšsku, Estónsku, Rusku, Švédsku, Rumunsku, Srbsku a Moldavsku.
Súčasná zostava.
Zostava sa utvárala od vzniku kapely príchodmi a odchodmi viacerých členov. V súčasnosti je kapela ustálená v nasledovnej podobe.