burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ivo Helóry

Svätý Ivo Helóry (* 17. október 1253, Le Minihy-Tréguier, Bretónsko†19. máj 1303, Kermartin, Bretónsko) bol bretónsky právnik a kňaz. Katolíckou cirkvou je uctievaný ako svätý. Jeho sviatok pripadá na 19. mája. Je patrónom právnikov (zvlášť advokátov, no aj sudcov a notárov), sirôt a chudobných. Býva nazývaný „advokátom chudobných“.
Život.
Narodil sa do šľachtickej rodiny, na zámku Le Minihy pri Tréguier, ako syn Helóryho, pána z Kermartinu a Azy. Vychovávaný bol svojou matkou a Jánom z Kerhozu. Ako štrnásťročný odišiel študovať teológiu a filozofiu do Paríža, možno na školu svätého Bonaventúru. V roku 1277 začal navštevovať hodiny civilného práva na Orleánskej univerzite, kde bol jeho vyučujúcim Peter de la Chapelle. Mal vynikať vážnosťou, zbožnosťou a dobročinnosťou. Hovoril po latinsky, grécky a bretónsky. Po štúdiách začal vykonávať právnu prax na cirkevnom súde, pričom bol veľkým zástancom chudobných a utláčaných.
Z podnetu tréguierského biskupa sa stal v roku 1284 kňazom a pôsobil v menších bretónskych farnostiach. V tomto období bol tiež cirkevným sudcom.
Ku koncu života žil na rodinnom zámku, kde opäť poskytoval právne rady chudobným.
Ikonografia.
V umení býva zobrazovaný v talári a právnickom barete. V rukách zvykne držať listiny alebo knihu. Pri nohách mu často stoja jeho chudobní klienti: deti a ženy alebo alegória Spravodlivosti. Niekedy býva zobrazovaný aj ako kňaz s kalichom či v rámci súsošia boháča a chudobného.
Jeho súsošie sa nachádza na Karlovom moste v Prahe. Pôvodné súsošie vytvoril v roku 1711 rakúsky sochár Matyáš Bernard Braun, no dnes je vystavená replika z roku 1908, ktorú vytvoril František Hergesel. Svätca sprevádza socha starca, vdovy, dieťaťa a socha Spravodlivosti, ktorá má zaviazané oči.
Ivova socha sa nachádza na žezle historickej Právnickej fakulty historickej Trnavskej univerzity v Trnave, ktoré je dnes súčasťou zbierok Maďarskom národnom múzeu v Budapešti.
Kult.
Katolíckou cirkvou je uctievaný ako svätý. Kanonizovaný bol 19. mája v roku 1347 pápežom Klementom VI. na návrh bretónskych biskupov a francúzskeho kráľa. Jeho kult je rozšírený najmä vo Francúzsku. V jeho rodisku sa konávajú v deň výročia jeho úmrtia každý rok púte. Najmä vo Francúzsku ale aj inde vo svete (Taliansko, Brazília) po ňom bývajú pomenované právnické bratstvá, ktoré poskytujú právnu pomoc chudobným.
Je patrónom právnikov (advokátov, sudcov, notárov), sirôt, chudobných, sústružníkov, farárov, súdnych procesov, Bretónska a viacerých právnických fakúlt (napríklad Právnickej fakulty Karlovej univerzity).
Česká advokátska komora udeľuje v rámci súťaže "„Právník roku“" každoročne Cenu svätého Yva, ktorú prezentuje sklenená plastika s podobizňou svätého Iva. Udeľovaná býva za zásluhy v rôznych oblastiach právnického pôsobenia.
Boogie Up

Boogie Up je názov štvrtého sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo EmArcy.
Čertovica (vrch v Nízkych Tatrách)

Čertovica () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Vikartovce, približne juhozápadne od Popradu.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Predná hoľa. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vikartovce. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná Liptovská Teplička, severným smerom ležia Vikartovce a Kravany, severovýchodným Spišské Bystré a východným obec Vernár. 
Opis.
Čertovica leží v rázsoche, ktorá vybieha severozápadným smerom z Úplazu (), kde sa napája na hrebeň, vedúci na Kráľovu hoľu (). Severným smerom leží Brdárová (), Holý vrch () a Vysoký vrch (), východným Koreň (), Človečia hlava (), Madejová (), Predná hoľa () a Prostredný vrch (), južným Úplaz, Tri kopce (), Kráľova hoľa, Záturňa (), Dzurová () a Kolibisko () a západným Opálené (), Panská hoľa () a Skorkovec (). Vrch sa nachádza na pomedzí Liptova a Spiša a jeho svahy odvodňuje v južnej časti Čierny Váh, na zvyšnej časti prítoky Hornádu. Vrch traverzuje turistický chodník z Vikartoviec do Smrečinského sedla.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, no na blízkych svahoch sú horské lúky, umožňujúce obmedzený rozhľad. Z odlesnených lokalít je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Branisko, Levočské vrchy, Kozie chrbty, Vysoké a Západné Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no východným úbočím prechádza zelený chodník z obce Vikartovce cez rázc. Doštianky (napojenie chodníka z Liptovskej Tepličky) do Smrečinského sedla, kde je významná križovatka turistických trás.
Spirituals (Put Your Hand In a Hand)

Spirituals (Put Your Hand In a Hand) je názov piateho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo Rádia Bratislava.
Chisaria

Chisaria môže byť:
Inuitská cirkumpolárna rada

Inuitská cirkumpolárna rada (; 19772006: Inuitská cirkumpolárna konferencia, , skratka ICC) je medzinárodná mimovládna organizácia, ktorá vystupuje ako reprezentatívny orgán Inuitov, teda pôvodného obyvateľstva severovýchodnej Sibíri (Rusko), Aljašky (Spojené štáty), severnej Kanady a Grónska (Dánsko), ktoré k roku 2012 odhadom zahŕňalo 160-tisíc osôb. Venuje sa presadzovaniu práv a záujmov Inuitov, napr. ochrane životného prostredia Arktídy, tradičného hospodárstva a udržateľnému rozvoju arktických oblastí.
Rada vznikla 15. septembra 1977 v meste Barrow na Aljaške, od roku 1983 participuje na medzinárodných fórach usporiadavaných Organizáciou Spojených národov a od roku 1989 sú (vďaka povoleniu vlády vtedajšieho Sovietskeho zväzu) jej súčasťou aj zástupcovia Inuitov z Ruska. Je pozorovateľským členom Arktickej rady, pôsobí v rámci Svetovej organizácie duševného vlastníctva, Organizácie amerických štátov, Medzinárodnej veľrybárskej komisie a zúčastňuje sa stretnutí k Dohovoru o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín. Podieľala sa na koncipovaní Deklarácie Organizácie Spojených národov (OSN) o právach pôvodného obyvateľstva, prijatej Valným zhromaždením OSN 13. septembra 2007, pričom za svoj kľúčový úspech pokladá odstránenie akejkoľvek konkrétnej zmienky o "„princípe územnej integrity štátov“".
Doris Abesserová

Doris Abesserová (, iný zápis: Abeßer; * 15. marec 1935, Berlín† 26. január 2016) bola nemecká (predtým východonemecká) herečka. Po štúdiách herectva v Berlíne debutovala vo filme v roku 1952. Vytvárala veselé, charakterové a temperamentné dievčenské postavy.
Štedrec

Štedrec alebo štedrovec () je rod rastlín z čeľade bôbovité ("Fabaceae"). Sú to stromy alebo väčšie kry. 
Výskyt.
Pôvodný areál rozšírenia štedrecov je v južnej a strednej Európe a v alpskej oblasti. Pestujú sa ako ozdobné stromy alebo kry v parkoch a záhradách, niekedy sa vysádzajú aj vo voľnej prírode. 
Opis.
Stromy alebo väčšie kry tohto rodu sú obyčajne 2 až 7 m (ojedinele až 15 m) vysoké, s dlhými mladými výhonkami a skrátenými brachyblastami. Konáre sú bez tŕňov a s hladkou kôrou. Listy sú dlaňovito trojpočetné, pričom prílistky chýbajú.
Súkvetie je terminálny, ovisnutý, riedky mnohokvetý strapec, vyrastajúci na brachyblastoch v pazuchách listov. Kvety sú stopkaté, žlté a lysé. Listene sú drobné, vysoko vysunuté na kvetnú stopku. Kalich je zvonovitý, s veľmi krátkymi zúbkami. Strieška je vajcovito okrúhla, na báze krátko zúžená. Krídla sú na vrchole tupé. Člnok je tupý a kratší ako strieška a krídla. Tyčinky sú jednozväzkové, všetky nitky sa zrastajú do rúrky. Semenník je stopkatý, mnohovajíčkový; čnelka je štíhla a zakrivená. Blizna je malá a terminálna. Kvitnú v máji až júni.
Struk je pukavý oboma chlopňami, kostrbatý, úzko podlhovastý až čiarkovitý, plochý, blanitý až kožovitý, na chrbtovom šve zhrubnutý a krátkostopkatý. Semená sú početné, okrúhlo obličkovité a sploštené.
Štedrec ovisnutý ("Laburnum anagyroides") má konáre, rub lístkov, stopky lístkov a struky krátko sivo chlpaté, struky na chrbtovom šve nekrídlaté. Semená čierne. Lístky tupo elipsovité až vajcovité. Strapec 10-25 (-30) cm dlhý a riedky. Štedrec alpínsky ("Laburnum alpinum") má konáre, rub lístkov, stopky lístkov a struky v dospelosti takmer lysé, zelené, struky na chrbtovom šve krídlaté 1-2 mm. Semená sú hnedé. Lístky sú užšie a k vrcholu zúžené. Strapec je hustejší a dlhší (až do 40 cm). 
Všetky druhy rodu štedrec obsahujú alkaloid cytisín, podmieňujúci jedovatosť celej rastliny; kôry, listov, púčikov, kvetov a semien.
Systematika.
Rod štedrec ("Laburnum") zahŕňa tieto uznané druhy:
Neakceptované druhy:
Body Snatcher

The Body Snatcher môže byť:
The Body Snatchers môže byť:
Invasion of the Body Snatchers môže byť americký vedecko-fantastický hororový film:
Mŕtva zóna

Mŕtva zóna môže byť:
Brooke Adamsová (herečka)

Brooke Adamsová (; * 8. február 1949, New York, New York) je americká herečka. Pochádza z hereckej rodiny a už ako dieťa vystupovala v letnom divadle, ktoré viedol jej otec. Herectvo študovala u Lee Strasberga a venovala sa baletu. Začínala v divadle na Broadwayi, neskôr účinkovala v televíznych seriáloch a v televíznych filmoch a v roku 1974 debutovala v dlhometrážnom hranom filme.
Brooke Adamsová

Brooke Adamsová () môže byť:
Čierny Peter (Lipa)

Čierny Peter (Lipa) je názov šiesteho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo Ariola.
River Dee

River Dee môže byť:
Hríb obyčajný

Hríb obyčajný (iné názvy: hríb pravý; staršie alebo ľudovo: dubák , hríb, tvrdoš, bukovec a veľa iných názvov; zastarano: "hríb obecný", "hríb jedlý", "hríb tvrdý", "dedec", "bukový hríb", "čierny hríb"; lat. "Boletus edulis" ) bol v niektorých starších systémoch druh huby z rodu hríb (lat. "Boletus"), ktorý (popri niekoľkých severoamerických taxónoch) zahŕňal nasledujúce európske dnes samostatné druhy húb:
Alternatívne sa uvedené druhy niekedy hodnotili ako skupina druhov či komplex druhov "Boletus edulis". 
Pokiaľ ide o slovenské názvy, ako súčasť druhu hríb obyčajný sa vyššie uvedené prvé štyri 4 taxóny uvádzali buď pod vyššie uvedenými dvojslovnými názvami, alebo ak bolo treba zdôrazniť, že ide o súčasti hríba obyčajného, tak sa uvádzali pod týmito názvami: hríb obyčajný smrekový, hríb obyčajný borový (resp. bôrový), hríb obyčajný — dubák a hríb obyčajný bronzový. Pokiaľ ide o latinské názvy, tie sa menili podľa toho, či sa tieto taxóny v rámci hríba obyčajného chápali ako forma, ako varieta alebo ako poddruh; napr. hríb dubový mal podľa toho názov buď "Boletus edulis" f. "reticulatus" alebo "Boletus edulis" var. "reticulatus" alebo "Boletus edulis" subsp. "reticulatus". 
Všetky vyššie uvedené taxóny sú si veľmi podobné a ľudoví hubári ich dodnes často vôbec nerozlišujú. 
Podrobnosti o vyššie uvedených taxónoch pozri v článkoch o vyššie uvedených jednotlivých druhoch.
Don Cheadle

Donald Frank „Don“ Cheadle Jr. (* 29. november 1964 Kansas City, Missouri, USA) je americký herec, producent, scenárista a režisér.
V televízii se poprvýkrát objavil v seriáli "Fame" v roku 1982, vo filme debutoval o tri roky neskôr snímkom "Dopravné priestupky". V rokoch 1992–1993 pôsobil v sitcome "The Golden Palace", v rokoch 1993–1995 v seriálu "Picket Fences". V priebehu 90. rokov hral napríklad vo filmoch Devil in the blue dress (1995), Hriešne noci (1997) a "Zakázané ovocie" (1998), v dalších desiatich rokoch napríklad v snímkach "Traffic" (2000), "Dannyho jedenástka" (2001), "Crash" (2004, kde bol koproducent), "Dannyho dvanástka" (2004), "Dannyho trinástka" (2007) či "Volanie o pomoc" (2007). 
Za svoj výkon vo filme "Hotel Rwanda" (2004) bol nominovaný na Oscara.&lt;br&gt;
Vo filmovej sérii Marvel Cinematic Universe hrá od roku 2010 postavu Jamesa Rhodesa / War Machinea – jedná sa o snímky "Iron Man 2" (2010), "Iron Man 3" (2013), ' (2015), ' (2016), ' (2018), "Captain Marvel" (2019) a ' (2019). V rokoch 2011–2016 pôsobil v seriáli "House of Lies" (v roku 2012 získal Zlatý glóbus pre najlepšieho seriálového herca v komédii alebo muzikáli). Roku 2015 režisérsky debutoval životopisným filmom "Miles Ahead". Podieľal sa aj na scenári a stvárnil titulnú rolu hudobníka Milesa Davisa.
Dee (rieka v Aberdeenshire)

Dee () je rieka v Aberdeenshire v Škótsku. Pramení v Cairngorm Mountains a do Severného mora sa vlieva v Aberdeene. Jej tok je dlhý približne 145 km.
Na rieke sa nachádza zámok Balmoral.
Alexandra Jarošová

PhDr. Alexandra Jarošová, CSc., rod. Šolcová (* 22. február 1952, Praha) je slovenská jazykovedkyňa, samostatná vedecká pracovníčka Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied (JÚĽŠ SAV). Je hlavnou redaktorkou "Slovníka súčasného slovenského jazyka".
Život.
Vysokoškolské štúdium absolvovala na Filologickej fakulte Leningradskej štátnej univerzity Andreja Alexandroviča Ždanova (; od roku 1991 Petrohradská štátna univerzita) v odbore ruský jazyk a literatúra s kvalifikáciou filológ rusista s pedagogickou pôsobnosťou a štátnou skúškou z anglického jazyka (19701975). V roku 1985 získala vedeckú hodnosť kandidátky filologických vied na SAV a o takmer dve dekády neskôr absolvovala externé magisterské štúdium v odbore slovenský jazyka a literatúra na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (19921999). V roku 2015 získala akademický titul doktorky filozofie v odbore slovenský jazyk a literatúra na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove.
Od septembra 1975 do septembra 1977 pracovala ako učiteľka (obchodnej a technickej) ruštiny na Strednej ekonomickej škole v Bratislave a od októbra 1977 do októbra 1979 ako samostatná referentka odboru zahraničných vzťahov Slovenského výskumného a vývojového centra urbanizmu a architektúry v Bratislave. Od novembra 1980 pôsobí na JÚĽŠ SAV, kde postupne vystriedala pracovné pozície internej vedeckej ašpirantky (19801983), vedeckej asistentky (19841985) a vedeckej pracovníčky (19851990) až kým sa v roku 1990 stala samostatnou vedeckou pracovníčkou. V rokoch 19881991 zastávala funkciu vedúcej oddelenia slovanských jazykov, v rokoch 19962002 bola vedúcou oddelenia jazykových dát a v rokoch 20052012 vedúcou oddelenia súčasnej lexikológie a lexikografie. Vo svojej vedeckovýskumnej činnosti sa zameriava na jednojazyčnú aj viacjazyčnú lexikografiu, lexikológiu, korpusovú lingvistiku a morfológiu.
Od roku 1986 je členkou Slovenskej jazykovednej spoločnosti pri Jazykovednom ústave Ľ. Štúra SAV (od roku 1998 aj členkou výkonného výboru). Zároveň je členkou Lexikologicko-lexikografickej komisie pri Medzinárodnom komitéte slavistov (od roku 2003), riadiaceho výboru Slovenskej terminologickej spoločnosti (od roku 2007), redakčnej rady "Jazykovedného časopisu" (od roku 2002) a predsedníčkou Kodifikačnej a pravopisnej komisie JÚĽŠ SAV (od roku 2020, predtým v rokoch 20062020 členka Kodifikačnej komisie JÚĽŠ SAV).
Kostol svätých Petra a Pavla (Chisaria)

Kostol svätých Petra a Pavla () je rímskokatolícky kostol z druhej polovice 19. storočia ležiaci v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. V chráme sa nachádza etnografická expozícia.
Iné názvy.
Kostol je známy aj ako Katolícky kostol svätých Petra a Pavla (), Katedrálny kostol svätých Petra a Pavla (), alebo Katolícky katedrálny kostol svätých Petra a Pavla ().
Lokalita.
Budova leží v meste Chisaria v od mesta oddelene ležiacej štvrti Miromir ().
Dejiny a charakteristika.
Dedina "Davadžovo" () (od roku 1934 Miromir, v súčasnosti štvrť mesta Chisaria) bola jedniu z paulikánských dedín v plovdivskom regióne, ktoré sa v 50. rokoch 17. storočia priklonili ku katolicizmu.
Kostol bol postavený v priebehu roku 1882. V rovnakom roku bola postavená aj budovy fary. Iniciátormi výstavby boli dvaja pôvodom talianskí kňazi. Boli to otec Pavel Cakija (narodený v Taliansku v roku 1835, prisťahoval sa na územie Bulharska v roku 1871) a otec Karlos (narodený v talianskom Tridente v roku 1838, prisťahoval sa na územie Bulharska v roku 1879).
V rokoch 19671970 v kostole prebehla reštaurácia interiéru a steny v kostole boli vyzdobené freskami. Autorom fresiek v kostole je umelec Stojan Izov. V júni roku 2004 bola v kostole otvorená etnografická expozícia.
Chrám patrí pod sofijsko-plovdivskú rímskokatolícku diecézu.
Múzejná expozícia.
Etnografická múzejná expozícia, ktorá bola otvorená pri kostole sa venuje obyvateľom Miromiru, ich životnému štýlu ako aj dejinám miestnej farnosti. V rámci expozície je zhromaždených množstvo písomných materiálov spojených s dedinou a farnosťou.
Expozícia bola otvorená v roku 2004.
Chrámový sviatok.
Chrámový sviatok sa oslavuje 29. júna, pričom v rámci sviatku prebieha vždy zhromaždenie miestneho obyvateľstva.
Tambov

Tambov (rus. Тамбов) je mesto v Rusku, administratívne, ekonomické a kultúrne centrum Tambovskej oblasti. Mesto regionálneho významu. Nachádza sa v centrálnej časti Ocko-Donskej nížiny, na rieke Cna (prítok Volgy), 460 km juhovýchodne od Moskvy. Je tiež významnou železničnou križovatkou do Mičurinska (smerom na Moskvu), do Saratova a do Kamyšinu. Má približne 287 407 obyvateľov (2022).
Mesto bolo pôvodne založené roku 1636 ako pevnosť na ochranu Moskovského kniežatstva pred útokmi Tatárov. V roku 1779 sa stalo sídlom samostatnej gubernie. Mesto je centrom jedného z tradičných ruských poľnohospodárskych oblastí. Odohralo sa tu viacero roľníckych povstaní (proti cárovi aj proti boľševikom). Vidiek Tambovskej oblasti silne zasiahol hladomor v 30. rokoch 20. storočia, ktorý bol dôsledkom sovietskej kolektivizácie poľnohospodárstva. Za sovietskej éry sa v meste rozvíjal strojársky, potravinársky a chemický priemysel. Počas druhej svetovej vojny v meste prebiehal výcvik československých tankistov.
V meste sídlia dve univerzity, Tambovská Dzeržavinova štátna univerzita a Tambovská štátna technická univerzita a tiež dve vojenské vysoké školy. Tambovská galéria obsahuje rozsiahlu zbierku malieb ruských a západoeurópskych umelcov. V Tambove sa nachádza najstaršie ruské činoherné divadlo.
Magical Mystery Tour

Magical Mystery Tour (skrátene "MMT") je štúdiový album britskej rockovej skupiny the Beatles vydaný v roku 1967. MMT bol pôvodne vydaný 27. novembra 1967 v Spojenom kráľovstve ako dvojité EP a o jedenásť dní neskôr bol vydaný už ako LP v Spojených štátoch.
Rovnako ako ich predchádzajúci album "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" je aj "Magical Mystery Tour" silne poznačený hudobnou experimentáciou. Počas nahrávania boli použité rôzne štúdiové techniky ako efekt oneskorenia zvuku, flanging, spomalenie hudobných nástrojov a podobne. Pre piesne na albume je význačný psychedelický zvuk, ktorý bol pre Beatles v období 1966-1967 charakteristický. Toto je na niektorých skladbách sprevádzané aj surreálnymi textami, ktoré môžu byť zložité na interpretáciu. Nahrávanie albumu bolo tiež poznačené smrťou manažéra kapely Briana Epsteina.
V Británii bol "Magical Mystery Tour" vydaný na EP ako soundtrack k filmu s rovnakým názvom. Hoci film veľký úspech nezaznamenal, toto EP dosiahlo druhé miesto na UK Singles Chart hneď po skladbe „Hello, Goodbye“, ktorá vyšla na samostatnom singli. V americkom rebríčku časopisu Billboard album dosiahol prvé miestom a udržal sa tam osem týždňov. V tom istom roku bol nominovaný na cenu Grammy.
Zoznam skladieb.
Autormi skladieb sú Lennon/McCartney, okrem uvedených výnimiek.
Bistro (album Petra Lipu)

Bistro je názov siedmeho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 2000 vydalo hudobné vydavateľstvo Ariola.
Bistro

Bistro môže byť:
TTV

TTV môže byť:
T.TV

T.TV bol luxemburský satelitný, káblový, internetový a mobilný televízny kanál. Bola spustená 2. februára 2002 ako konkurent "de facto" celoštátnej vysielacej spoločnosti RTL Télé Lëtzebuerg. Kanál bol dcérskou spoločnosťou švédskej telekomunikačnej spoločnosti Tele 2, ktorá bola v tom čase druhou najväčšou mobilnou spoločnosťou v Luxembursku, Tango, od ktorej pochádza aj názov.
TTV prestala vysielať v roku 2007.
Tajná invázia

Tajná invázia je americký televízny seriál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Kyle Bradstreet. Seriál bol uvedený na streamovacej platforme Disney+ 21. júna 2023 a obsahuje šesť epizód. "Tajná invázia" je v poradí deviatym seriálom v MCU a je súčasťou 5. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.
Obsadenie.
Ďalej sa objavil O-T Fagbenle ako "Rick Mason". Tony Curran sa objavil ako "Derrik Weatherby" riaditeľ MI6, ktorý bol nahradený skrullom. Juliet Stevenson sa objavila ako "Elizabeth Hillová", matka Marie Hillovej. Christopher McDonald l. ako "Chris Stearns" člen rady Skrullov, Giampiero Judica ako generálny tajomník NATO "Sergio Caspani" a člen rady skrullov, Anna Madeley ako "Pamela Lawton" premiérka Spojeného kráľovstva a taktiež členka rady Skrullov. Charlotte Baker a Kate Braithwaite sa objavili ako "Soren", manželka Talosa a matka G'iah, ktorá bola zabitá Gravikom.
Dej.
V "Tajnej invázii" od Marvel Studios hrajú Samuel L. Jackson ako Nick Fury a Ben Mendelsohn ako Skrull Talos - postavy, ktoré sa prvýkrát stretli v "Captain Marvel". Séria o prelínajúcich sa udalostiach predstavuje frakciu Skrullov, ktorí menia podoby, a ktorí už roky infiltrujú planétu Zem.
Natáčanie.
Vývoj seriálu sa začal v septembri 2020 a seriál bol oznámený v Decembri 2020 s Bradstreetom a Jacksonom. Názov a premisa seriálu spolu s Mendelsohnovým obsadením boli odhalené v decembri 2020. Ďalšie kastingy sa uskutočnili v priebehu marca a apríla 2021, po ktorých nasledovalo najanie Thomasa Bezucha a Aliho Selima, aby režírovali seriál. Natáčanie sa začalo 1. septembra 2021 v Londýne pod pracovným názvom "Jambalaya", pričom seriál režírovali Bezucha a Selim a Sylvaine Dufauxová a Remi Adefarasin pôsobili ako kameramani. Predtým sa očakávalo, že natáčanie začne v polovici augusta 2021. Jackson začal nakrúcať svoje scény 14. októbra po tom, čo už pracoval na MCU filme "Marvels" (2023), ktorý sa v tom istom čase natáčal v Londýne. Natáčanie prebiehalo vo West Yorkshire v Anglicku. 22. januára sa natáčalo v meste Leeds, 24. januára v Huddersfielde a od 24. do 31. januára 2022 v Halifaxe v Piece Hall. 28. februára 2022 sa natáčalo na stanici Liverpool Street. Natáčanie sa skončilo 25. apríla 2022.
Chrám-hrobka (Chisaria)

Chrám-hrobka () sú ruiny stredovekého kostola ležiace v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Iné názvy.
Chrám je známy aj ako Stredoveký chrám hrobka (), alebo len Stredoveký chrám ().
Lokalita.
Budova leží v meste Chisaria v centrálnej časti mesta na vysokej terase nad prameňom Momina sălza vo vnútornej časti bývalej pevnosti v štvrti Chisar v bezprostrednej blízkosti západnej pevnostnej steny.
Dejiny a charakteristika.
Chrám je jednoloďová budova s jednou apsidou. Vchod do chrámu sa nachádzal v južnej časti budovy. Budova bola postavená v priebehu 11., alebo 12. storočia. Predstavuje typický stredoveký pohrebný chrám, ktorých sa na území dnešného Bulharska zachovalo do súčasnosti len málo.
Budova bola postavená z lámaných kameňov, ktoré boli spojené maltou. Podlaha bola vydláždená veľkými tehlami, pričom použité tehly pochádzali zo zvyškov antických stavieb v okolí.
Chrám nebol farský, išlo o rodinný chrám slúžiaci potrebám niektorej významnej rodiny z daného obdobia. Predpokladá sa, že išlo o rodinu cirkevného predstaviteľa.
V predsieni chrámu bolo pri výskume odkrytých šesť hrobov, prikrytých kamennými doskami. V hroboch boli objavené predmety, ktoré boli do hrobov vložené spolu s telami. Objavené boli medený prsteň, byzantská minca z 11.12. storočia a keramika z toho istého obdobia.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Stavba bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 36 z roku 1966. Ako dôvod pamiatkovej ochrany je uvedená architektonicko-staviteľská hodnota stavby. Názov stavby ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je "Srednovekovna cărkva" (, doslova "Stredoveký chrám").
Košariská (vrch v Nízkych Tatrách)

Košariská () sú vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Teplička, približne juhozápadne od Svitu. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Liptovská Teplička. Najbližším sídlom je východne ležiaca Liptovská Teplička, severovýchodne sa nachádza Šuňava a severozápadne osada Čierny Váh. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Košariská sú súčasťou rázsochy, ktorá vybieha severovýchodným smerom z masívu Heľpianskeho vrchu () v hlavnom hrebeni nad sedlom Priehybka a na Panskej holi () sa stáča severozápadne na Zadný grúň (). Západným smerom leží Mendíčka (), Oselná (), Temná () a Malá Vápenica (), južným Medvedia (), Ostrá () a Panská hoľa (), východným Smrečiny () a Doštianka () a severným Závrch (), Grúň () a Zadný grúň (). Oblasť je súčasťou povodia Váhu; západné svahy odvodňuje potok Dikula do Ipoltice, voda z východných častí odteká Benkovským potokom do Čierneho Váhu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, obklopený hôľnatými plochami, umožňujúcimi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Branisko, Levočské vrchy, Kozie chrbty, Vysoké a Západné Tatry a Chočské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úpätím vedie dolinou Dikula modro značený chodník z osady Čierny Váh do sedla Priehybka. Prístup je však možný aj z Liptovskej Tepličky cez Sedlo pod Doštiankou a Panskú hoľu.
Amber Vallettová

Amber Vallettová (; * 9. február 1974, Phoenix, Arizona, USA) je americká modelka a herečka.
Detstvo a mladosť.
Vallettová sa narodila v meste Phoenix v štáte Arizona, ale vyrastala v Tulse v Oklahome. Jej otec je portugalského a talianskeho pôvodu a jej matka anglického a čerokézskeho pôvodu. 
Kariéra.
Vallettová sa od pätnástich rokov venuje modelingu. Počas 90. rokov, sa objavila trinásť krát na obálke časopisu Vogue, čím je tesne za Claudiou Schiffer, ktorá sa objavila šestnásť krát. V roku 1999 bola označená za jednu z "moderných múz". Tiež bola tvárou viacerých značiek. 
V roku 2000 si zahrala v dráme "Pod povrchom", po boku Harrisona Forda a Michelle Pfeiffer. V roku 2003 si zahrala vedľajšiu úlohu v komédii "Tú starú treba zabiť". 
V roku 2005 hrala vo filme "Kuriér 2", kde sa objavila po boku Jasona Stathama. V rovnakom roku, si zahrala aj v romantickej komédii "Hitch: Liek pre moderného muža". Stvárnila tiež jednu z hlavných úloh v horore "Zlovestné ticho", z roku 2007. 
V roku 2010 si zahrala v komédii "Pestúnka v akcii" a o rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Revenge" a tiež sa objavila v televízneho seriály "Legendy" z roku 2015.
Súkromný život.
V rokoch 1994 až 1996 bol jej manželom Hervé Le Bihan. V roku 2000 sa jej narodil syn, ktorého má s olympijským volejbalovým hráčom Chipom McCawom, za ktoré sa vydala v roku 2003. Ich manželstvo skončilo rozvodom v roku 2015. 
V roku 2014 priznala, že bojovala so svojou závislosťou od alkoholu a drog.
František Zimák

František Zimák (* 13. august 1872, Příkazy† 8. január 1940, Bratislava) bol slovenský novinár a politik českého pôvodu v období medzivojnového Česko - Slovenska.
Životopis.
František Zimák pochádzal z malej obce Príkazy neďaleko mesta Olomouc. V mladosti sa vyučil za kníhviazača. Čoskoro sa však začal venovať novinárskej a osvetovej činnosti. Od roku 1893 žil v Budapešti, kde popri Maďaroch žilo veľké množstvo Čechov a Slovákov. Tu začal úzko spolupracovať s odborovými organizáciami a novinárskymi podnikmi tamojších slovenských robotníkov. V Budapešti bol organizátorom slovenského spolkového života a prispieval do slovenskej tlače. Bol zakladateľom budapeštianskeho spolku Osveta, v ktorom sa združovali miestni robotníci slovenskej a českej národnosti. V roku 1918 po utvorení Slovenskej národnej rady v Budapešti sa stal jej podpredsedom. Po vzniku Česko – Slovenska sa v roku 1919 usadil v Bratislave a stal sa redaktorom Robotníckych novín.
Politicky sa angažoval v sociálnej demokracii. Túto stranu reprezentoval v hornej komore Národného zhromaždenia od volieb v roku 1920. Zvolený bol aj vo voľbách v roku 1925, 1929, ako aj vo voľbách v roku 1935. Počas všetkých štyroch volebných období bol členom rozpočtového výboru senátu.  Bol stúpencom myšlienky čechoslovakizmu a odporcom slovenského autonomistického hnutia.
V závere roku 1938 spolu so svojimi kolegami, sociálnodemokratickými senátormi Jánom Pociskom a Jindřichom Nentwichom prestúpili do spoločného klubu Národnej strany práce, ktorú utvorili českí ľavicoví politici. V súvislosti s rozpustením sociálnej demokracie na Slovensku bol 25. januára 1939 pozbavený senátorského mandátu.
Ján Pocisk

Ján Pocisk (18. apríl 1870, Brestovany – 18. október 1941, Bratislava) bol slovenský novinár a ľavicový politik v období medzivojnového Česko – Slovenska.
Pochádzal z malej obce v okrese Trnava. V Seredi sa vyučil za obuvníka. Pracoval v Ostrihome, Bratislave, Viedni a v Mníchove. Tu absolvoval aj viaceré kurzy vyššej priemyselnej školy. Na začiatku 90. rokov 19. storočia vstúpil do sociálnodemokratickej strany. Počas svojho pôsobenia v Mníchove sa podieľal na organizovaní štrajkov. Neskôr sa vrátil na Slovensko a od roku 1906 pôsobil v Bratislave ako úradník nemocenskej pokladnice a zároveň bol redaktorom Slovenských robotníckych novín. V rokoch 1908 – 1918 bol členom a zároveň pokladníkom slovenského výkonného výboru Sociálnodemokratickej strany Uhorska. Aktivizoval sa aj v robotníckom vzdelávacom spolku Napred, v rámci ktorého založil prvú "Robotnícku telocvičnú jednotu na Slovensku". Počas I. svetovej vojny udržiaval kontakty s predstaviteľmi českej sociálnej demokracie. V roku 1918 bol členom Slovenskej národnej rady. Po vzniku Česko – Slovenska sa stal jedným z vedúcich predstaviteľov sociálnej demokracie na Slovensku. V rokoch 1919 – 1938 bol členom krajinského (slovenského) výkonného výboru ČSSD, istý čas bol aj hlavným tajomníkom. V rokoch 1919 – 1920 bol poslancom Revolučného národného zhromaždenia. 
Vo voľbách v roku 1920 sa stal poslancom Národného zhromaždenia za ČSSD v rámci XV. volebného kraja (Trnava). Po voľbách v roku 1925 prešiel do hornej komory parlamentu (kandidoval v VIII. volebnom kraji). Senátorské kreslo obhájil aj vo voľbách v roku 1929 i 1935. Počas troch volebných období zasadal vo viacerých výboroch senátu. Bol stúpencom politiky čechoslovakizmu a patril k aktívnym kritikom autonomizmu HSĽS. V rokoch 1923 – 1936 bol predsedom správnej rady a riaditeľom kníhtlačiarne "J. Pocisk a spol." 
V závere roku 1938 so svojimi kolegami Františkom Zimákom a Jindřichom Nentwichom nasledovali príklad českých ľavicových politikov a vstúpili do jednotného klubu Národnej strany práce. V dôsledku rozpustenia sociálnodemokratickej strany na Slovensku mu bol 25. januára 1939 odobraný senátorský mandát. Po vzniku Slovenského štátu bol ako významný oponent ľudákov väznený v Ilave. Zomrel 18. októbra 1941. Pochovaný bol na Ondrejskom cintoríne v Bratislave.
Smoleňovský potok

Smoleňovský potok je potok v regióne Orava, na území obce Krivá v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Skorušinské vrchy. Ústi do Oravy. Má dĺžku . Rád toku V. 
Prameň.
Pramení v na severozápadnom svahu vrchu Turínok s cca 800 m severozápadozápadne od vrchola "Turínka" v lesnom extraviláne preriedenom lúkami a pasienkami na území obce Krivá v okrese Dolný Kubín v blízkosti hranice medzi obcami Krivá a Dlhá nad Oravou.
Opis toku.
Od prameňa tečie "Smoleňovský potok" strednou časťou územia obce Krivá severovýchodoseverným smerom cez lesný extravilán premiešaný trvalým trávnatým porastom, pravým brehom obmýva les "Putniarka", mení smer na sever, pravým brehom obmýva lúku "Smoleňová", pravým brehom obmýva les "Grúň", ľavým brehom obmýva lúku a pole "Stasová", pri lese a pasienku "Labašová" v ústi do Krivského potoka ako jeho ľavostranný prítok.
"Smoleňovský potok" patrí do okresu Dolný Kubín v Žilinskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Skorušinské vrchy v geomorfologickom podcelku Kopec. Nemá významnejší prítok.
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Smoleňovský potok" má pôvod v názve lúky "Smoleňová" ležiacej na území obce Krivá. Názov lúky "Smoleňová" má pôvod v osobnom mene "Smoleň". Najstarší dochovaný písomný doklad o existencii obce Krivá sa viaže k roku 1575 v podobe "Krywa". "Smoleňovský potok" v dolnej časti svojho toku preteká okrajom lúky "Smoleňová". Z toponyma "Smoleňová" bolo po rozšírení o formant "-ský" a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena "Smoleňovský potok" ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1994. V množine slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum "Smoleňovský potok" je jedinečným hydronymom (september 2022). 
Referencie.
Kopt

Kopt (s veľkým začiatočným písmenom) môže byť: 
kopt (s malým začiatočným písmenom) môže tiež byť:
Prírodný park Balinské údolí

Prírodný park Balinské údolí bol zriadený v roku 1984 ako tzv. oblasť kľudu a až neskôr, zmenou legislatívy bol prevedený do kategórie prírodného parku. Rozkladá sa na ploche 440 ha medzi obcami Velké Meziříčí, Oslavice, Baliny a Uhřínov. Jeho severnú hranicu tvorí cesta III. triedy 3494, juhozápadná hranica je vymedzená železnicou (trať Křižanov – Studenec). Údolie s prirodzene meandrujúcim tokom riečky Balinky je cenné hlavne z krajinárskeho hľadiska. Rozmanitosť prostredí sa odráža v druhovej bohatosti fauny, najmä vtákov. Môžeme sa tu stretnúť s druhmi viazanými na rieku, lúku i lesné společenstvo.
Turistika.
Územím prechádza modrá turistická značka, ktorá pokračuje do Horných Heřmaníc a ďalej západným smerom po obec Číchov. A tiež Cyklotrasa č. 5234 Blízkov - Velké Meziříčí, ktorá sa pripája na turistický chodník v Uhřínove.
Stupeň polymerizácie

Stupeň polymerizácie alebo DP "(z angličtiny, Degree of polymerization)" je počet monomérnych jednotiek v molekule makromolekuly alebo polyméru alebo oligoméru.
Pre homopolymér existuje iba jeden typ monomérnej jednotky a "číselný priemerný" stupeň polymerizácie je daný formula_1 kde Mn je číselný priemer molekulovej hmotnosti a M0 je molekulová hmotnosť monomérnej jednotky. Pre väčšinu priemyselných účelov sú požadované stupne polymerizácie v tisícoch alebo desiatkach tisíc. Toto číslo neodráža variácie vo veľkosti molekuly polyméru, ktoré sa typicky vyskytujú, predstavuje iba priemerný počet monomérnych jednotiek.
Niektorí autori však definujú stupeň polymerizácie ako počet opakujúcich sa jednotiek, pričom pre kopolyméry opakujúca sa jednotka nemusí byť totožná s monomérnou jednotkou. Napríklad v nylone-6,6 opakovaná jednotka obsahuje dve monomérne jednotky -NH(CH2)6NH- a -OC(CH2)4CO-, takže reťazec 1000 monomérnych jednotiek zodpovedá 500 opakovaniam. Jednotky. Stupeň polymerizácie alebo dĺžka reťazca je potom 1000 podľa prvej (IUPAC) definície, ale 500 podľa druhej.
Postupná a reťazová polymerizácia.
Pri postupnej polymerizácii, aby sa dosiahol vysoký stupeň polymerizácie (a teda aj molekulová hmotnosť), "Xn", je potrebná vysoká konverzia "frakčného monoméru, p" , podľa Carothersovej rovnice formula_2 Napríklad na dosiahnutie "Xn" = 100 by bola potrebná konverzia monoméru "p" = 99 %.
Pre polymerizáciu voľných radikálov s rastom reťazca však Carothersova rovnica neplatí. Namiesto toho sa od začiatku reakcie vytvárajú dlhé reťazce. Dlhé reakčné časy zvyšujú výťažok polyméru, ale majú malý vplyv na priemernú molekulovú hmotnosť. Stupeň polymerizácie súvisí s dĺžkou kinetického reťazca, čo je priemerný počet molekúl monoméru polymerizovaných na iniciovaný reťazec. Často sa však líši od dĺžky kinetického reťazca z niekoľkých dôvodov:
Korelácia s fyzikálnymi vlastnosťami.
Polyméry s rovnakým zložením, ale rôznymi molekulovými hmotnosťami môžu vykazovať rôzne fyzikálne vlastnosti. Vo všeobecnosti stúpajúci stupeň polymerizácie koreluje s vyššou teplotou topenia a vyššou mechanickou pevnosťou.
Číselný priemer a váhový priemer.
Syntetické polyméry vždy pozostávajú zo zmesi makromolekulových druhov s rôznym stupňom polymerizácie, a teda s rôznymi molekulovými hmotnosťami. Existujú rôzne typy priemernej molekulovej hmotnosti polyméru, ktoré možno merať v rôznych experimentoch. Dva najdôležitejšie sú číselný priemer (Xn) a hmotnostný priemer (Xw).
"Číselný priemerný stupeň polymerizácie" je vážený priemer stupňov polymerizácie polymérnych druhov, vážený "mólovými frakciami" (alebo počtom molekúl) druhov. Typicky sa určuje meraním osmotického tlaku polyméru.
"Hmotnostný priemerný stupeň polymerizácie" je vážený priemer stupňov polymerizácie, vážený "hmotnostnými frakciami" (alebo celkovou hmotnosťou molekúl) druhov. Typicky sa určuje meraním Rayleighovho rozptylu svetla polymérom.
... v najlepších rokoch

... v najlepších rokoch je názov ôsmeho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 2001 vydalo hudobné vydavateľstvo Millenium Records.
Chrám svätého Pantaleóna (Chisaria)

Chrám svätého Pantaleóna (), alebo Pravoslávny chrám svätého Pantaleóna () je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita.
Budova leží v centrálnej časti mesta Chisaria.
Dejiny a charakteristika.
Chrám bol postavený v roku 1889. 
V rokoch 19992004 prebehla reštaurácia chrámu v rámci ktorej bol interiér ako a exteriér chrámu aj nanovo vyzdobený freskami. Ich autorom je umelec Miroslav Asenov z mesta Lukovit.
Na freskách sú zobrazené historické výjavy z Biblie, pričom zobrazujú takmer všetky historické udalosti opísané v Biblii. Sú vytvorené v štýle ikonopisu Rilského monastiera.
Patrocínium.
Svätý Pantaleón, po ktorom je chrám pomenovaný je zároveň považovaný za patróna mesta Chisaria.
Chrámový sviatok sa oslavuje 27. júla.
Jacob Batalon

Jacob Batalon (* 9. október 1996, Honolulu, Havaj, Spojené štáty) je americký herec. Batalon získal medzinárodné uznanie v úlohe Neda Leedsa v piatich superhrdinských filmoch "Marvel Cinematic Universe", počnúc "" (2017).
Skorý život.
Jacob Batalon sa narodil 9. októbra 1996 na Havaji filipínskym rodičom. Batalon má sedem nevlastných súrodencov: brata a sestru od svojej matky a troch bratov a dve sestry od svojho otca.
Po absolvovaní súkromnej katolíckej školy St. Anthony's School pokračoval na Damien Memorial School. Neskôr navštevoval Kapi'olani Community College, kde študoval hudobnú teóriu, po čase však skončil. Napokon absolvoval dvojročný program na štúdium herectva na New York Conservatory for Dramatic Arts.
Kariéra.
Batalon herecky debutoval vo filme "North Woods" z roku 2016.
Ako súčasť Marvel Cinematic Universe sa prvýkrát objavil ako najlepší priateľ Petra Parkera, Neda Leedsa vo filme ' v roku 2017. Bola to jeho prvá hlavná úloha. Postavu "Neda" neskôr ztvárnil aj vo filmoch ' v roku 2018, ' a ' v roku 2019 a "" v roku 2021.
V roku 2021 bol Batalon obsadený ako Reginald v dramatickom seriáli "Reginald the Vampire".
Osobný život.
V roku 2020 Batalon schudol kvôli roli "Neda" vo filme "Spider-Man: No Way Home".
Stefi

STEFI, vlastným menom Štefánia Šalatová (* 15. marec 1994, Humenné) je slovenská speváčka a hudobníčka. 
Stefi je slovenská speváčka, študovaná hudobníčka a autentická textárka, ktorá za svoje krátke pôsobenie dokázala zaujať publikum v celej krajine. Dôkazom toho sú obdivuhodné výsledky zhliadnutí na Youtube a na streamovacích službách. Medzi jej žánrové srdcovky patrí pop, dance, latino, folk. S hudbou sa kamaráti od útleho detstva a práve tá jej neraz pomohla súperiť s ťažkými životnými kapitolami, ktoré jej osud nadelil. Jej silu a pozitivitu obdivujú tisíce fanúšikov na sociálnych sieťach. Od puberty spievala vo viacerých celoročne vyťažených kapelách, no v poslednom období sa po nazbieraných hudobných a životných skúsenostiach venuje už iba sólo kariére. Bojovníčka Stefi je multitalent, ktorý rád spieva, zabáva, tancuje, hrá a maľuje. Je to mladé, no skúsené dievča s motivačným príbehom, odhodlané žiť svoj sen, tvoriť hudbu, zabávať ľudí a rozdávať úsmev všade navôkol.
Diskografia.
DO RÁNA (debutový album 2022): 
1. Do rána
2. Duša hovorila
3. Budeš iba tmou
4. Cici Rici
5. Šeja hoj!
6. Dámska jazda
7. Dáme párty! (ft. CicoBand &amp; René Rendy)
8.Pred svetom unikám (titulná pieseň k filmu Šepoty)
ĎALŠIE PROJEKTY:
dráma/thriller SHOW - obsadenie vo filme (2022, Česko)
mysteriózny horor ŠEPOTY - titulná skladba Pred svetom Unikám (2018, Slovensko)
kniha ŽENY, KTORÉ TO DOKÁZALI - príbeh o speváčke a onkopacientke Stefi (2018, Únia žien Slovenska)
A RÔZNE INÉ...
Stefi Geyer

Stefi Geyer (* 28. jún 1888, Budapešť11. december 1956, Zürich) bola maďarská huslistka a hudobná pedagogička.
Život.
Svoje prvé husle dostala ako päťročná, hre na husle sa začala formálne učiť ako sedemročná u Adolfa Kálmána a v rokoch 18981902 študovala na hudobnej akadémii u Jenő Hubaya. Samostatne začala koncertovať ako 11- či 12-ročná. Od roku 1919 pôsobila najmä v Zürichu, kde v roku 1941 so svojím manželom skladateľom Walterom Schulthessom založili hudobné kolégium. Patrila k najvýznamnejším husľovým virtuózom svojej doby.
Zadný grúň

Zadný grúň () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Teplička, približne juhozápadne od Svitu. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží na rozhraní Žilinského a Prešovského kraja a hranici okresov Liptovský Mikuláš a Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Východná a Liptovská Teplička. Najbližším sídlom je východne ležiaca Liptovská Teplička, severovýchodne sa nachádza Šuňava a severozápadne osada Čierny Váh. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Zadný grúň je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha severozápadne z Panskej hole () cez Košariská () až na Muránik (). Opačným smerom hrebeň pokračuje k masívu Heľpianskeho vrchu () v hlavnom hrebeni. Západným smerom leží Mendíčka (), Holica (), Oselná (), Nemecká () a Veľký bok (), južným Temná () a Malá Vápenica (), Veľká Vápenica (), Medvedia (), Ostrá (), Panská hoľa () a Košariská (), východným Smrečiny () a Doštianka () a severným Závrch (), Grúň (), Koreňový grúň () a Muránik (). Oblasť je súčasťou povodia Váhu; západné a južné svahy odvodňujú prítoky Dikuly a Ipoltice, voda z východných a severných častí odteká Benkovským potokom do Čierneho Váhu. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast s mnohými horskými lúkami, umožňujúcimi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Branisko, Levočské vrchy, Kozie chrbty, Vysoké a Západné Tatry a Chočské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úpätím vedie dolinou Ipoltica a Dikula modro značený chodník z osady Čierny Váh do sedla Priehybka.
Epoxidové číslo

Epoxidové číslo sa odvodzuje od ekvivalentnej hmotnosti epoxidu (EHE) alebo hmotnosti na epoxid a je mierou obsahu epoxidu v epoxidovej živici alebo epoxidovom reaktívnom riedidle alebo glycidyléteri. Toto je dôležitý parameter, pretože umožňuje určiť správny zmiešavací pomer epoxidového systému s tužidlom. Ekvivalentná hmotnosť epoxidu sa zvyčajne meria najprv a vykoná sa titráciou. Štandardná testovacia metóda je ASTM D1652, hoci ju niektoré štáty USA upravili. Ekvivalentná hmotnosť epoxidu môže byť definovaná ako: počet gramov epoxidovej živice potrebný na získanie 1 mólu epoxidových skupín. Hodnota epoxidu je definovaná ako počet mólov epoxidovej skupiny na 100 g živice.
Príklady výpočtov.
Polyoxypropyléndiglycidyléter, reaktívne riedidlo s obchodným názvom Diluent F, má priemernú molekulovú hmotnosť 1000 a funkčnosť 2, takže ekvivalentná hmotnosť epoxidu je 1000/2 = 500. Hodnota epoxidu je definovaná ako počet mólov epoxidovej skupiny na 100 g živice. Takže ako príklad s použitím epoxidovej živice s molárnou hmotnosťou 382, ktorá má 2 móly epoxidových skupín na mól živice, EHE = 382/2 = 191 a epoxidová hodnota sa vypočíta takto: 100/191 = 0,53 ( tj epoxidové číslo živice je 0,53).
Alternatívne techniky.
Existujú metódy využívajúce prístroje, ktoré nepoužívajú tradičné titračné techniky na stanovenie ekvivalentných hmotností epoxidu.
Chrám Zosnutia Bohorodičky (Chisaria)

Chrám Zosnutia Bohorodičky (), alebo Pravoslávny chrám Zosnutia Bohorodičky () je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita.
Budova leží v meste Chisaria v od mesta oddelene ležiacej štvrti Momina baňa ().
Dejiny a charakteristika.
Chrám bol postavený v priebehu roku 1883, dokončený bol v septembri.
Chrám je bez kupoly s jednou oltárnou apsidou. V chráme sa nachádza biskupský trón. V chráme sa tiež nachádzajú vzácne fresky, ikony a drevorezba.
V chrámovom dvore sa nachádza pamätník venovaný pamiatke padlých v Aprílovom povstaní.
Patrocínium.
Chrám je zasvätený Zosnutiu presvätej Bohorodičky.
Chrámový sviatok sa oslavuje 15. augusta.
Štatút ochrany.
Chrám má od roku 1975 pridelený štatút kultúrnej pamiatky.
Beatles in Blue(s)

Beatles in Blue(s) je názov deviateho sólového štúdiového albumu slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 2002 vydalo hudobné vydavateľstvo East-West Promotion.
Viliam Karas

JUDr. Viliam Karas, PhD. (* 2. apríl 1976, Prešov) je slovenský právnik, bývalý predseda Slovenskej advokátskej komory a od 13. septembra 2022 minister spravodlivosti vo vláde Eduarda Hegera. Vo funkcii vystriedal Máriu Kolíkovú, ktorá podala demisiu počas koaličnej krízy.
Životopis.
V roku 1999 absolvoval magisterské štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 2002 získal titul JUDr. a v roku 2010 titul PhD. na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave (PF TU). Vlastní právnickú kanceláriu "Maple &amp; Fish Law Firm" a zároveň pôsobí na Katedre medzinárodného a európskeho práva PF TU. Od roku 1999 je členom Slovenskej advokátskej komory, pričom od 1. januára 2021 zastáva post predsedu komory. Počas svojej kariéry právnika vydal viacero diel zameraných predovšetkým na európske právo. 
V auguste 2023 oznámil, že sa stane expertom KDH na oblasti práva, spravodlivosti a bezpečnosti a bude pri strane pôsobiť ako nestraník. Vo februári 2024 sa stal člen predsedníctva KDH a v máji 2024 podpredsedom hnutia.
Súkromný život.
Hovorí po anglicky a taliansky. Je ženatý a má štyri deti.
Svojim politickým presvedčením je konzervatívec a vierovyznaním kresťan.
Chrám svätého Demetera (Chisaria)

Chrám svätého Demetera (), alebo Pravoslávny chrám svätého Demetera () je pravoslávny chrám nachádzajúci sa v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita.
Budova leží v meste Chisaria v od mesta oddelene ležiacej štvrti Verigovo ().
Dejiny a charakteristika.
Ide o najstarší dochovaný chrám v Chisarii.
Výstavba chrámu prebiehala v rokoch 18451850. V roku 1856 bolo v chrámovom dvore postavená budova prvej cirkevnej školy. V roku 1876 v priebehu Aprílového povstania bol chrám vypálený a následne bol v roku 1882 opravený.
V roku 2004 bol chrám reštaurovaný vyzdobený freskami.
V podlahe chrámu sa nachádza mramorová doska, ktorá datuje Aprílové povstanie.
Pri chráme sa každoročne 20. apríla pripomínajú udalosti Aprílového povstania. Ďalšie pravidelné zhromaždenie sa koná každý rok 26. októbra pri príležitostí osláv chrámového sviatku.
Patrocínium.
Chrám je zasvätený svätému Demeterovi Solúnskemu.
Chrámový sviatok sa oslavuje 26. októbra.
Štatút ochrany.
Chrámu bol 16. júla 1982 pridelený štatút kultúrnej pamiatky.
Paolo

Paolo je talianske mužské krstné meno odvodené z latinského mena Paulus, čo v preklade znamená „malý“. Slovenským ekvivalentom mena je Pavol. Ženská podoba krstného mena je Paola.