burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Álmoš (náčelník)

Álmoš alebo Almoš bol jedným z legendárnych 7 vodcov staromaďarských kmeňov, ktoré smerovali do Karpatskej kotliny.
Vodcovia:
Počas svojho pobytu v Etelköze si Álmoša ostatní vyvolili za svojho najvyššieho vodcu. Ten však pravdepodobne vzhľadom na svoj vek preniesol túto poctu na svojho syna Arpáda. A práve Arpád je považovaný za vodcu, ktorý priviedol starých Maďarov do Karpatskej kotliny, kde sa čiastočne usadili v Zátisí a medzi Dunajom a Tisou.
Deneb

Deneb (α Cyg/α Cygni/Alpha Cygni, Arided, Aridif, Arrioph) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Labuť (lat. Cygnus) a jedna z najjasnejších hviezd na nočnej oblohe so zdanlivou hviezdnou veľkosťou 1,25. Jeho svietivosť sa udáva rôzne, napríklad ako 50 000-násobok svietivosti Slnka alebo 10 000-násobok. Názov „Deneb“ znamená chvost a v obrazci Labute táto hviezda skutočne tvorí jej chvost.
Vzdialenosť Deneba od Slnka sa uvádza rôzne: 1500 svetelných rokov (ly), 1800 ly, vyše 3000 ly, 3229,28 ly alebo 3230 ly. Je to hviezda spektrálneho typu A2, biely nadobor. Pravdepodobne ionizuje plyn v hmlovinách Severná Amerika a Pelikán a núti ho žiariť červene. Tieto dve hmloviny sú na oblohe od hviezdy Deneb vzdialené 3 uhlové stupne. 
Patrí medzi nepravidelne pulzujúce premenné hviezdy, no jeho jasnosť sa mení len o 0,04 mag. Spolu s hviezdami Vega a Altair tvoria tzv. Letný trojuholník, ktorý pomáha pri orientácii na letnej nočnej oblohe na severnej pologuli. Deneb je zo všetkých hviezd trojuholníka najmenej jasný. Zároveň patrí do ďalšieho asterizmu, "Severného kríža", ktorý tvoria len hviezdy Labute.
V minulosti bol Deneb známy pod množstvom tradičných mien, napríklad Arided alebo Aridif, dnes sa však už tieto názvy veľmi nepoužívajú.
Absolútna hviezdna veľkosť je -7,2, čím sa zaraďuje medzi najsvietivejšie známe hviezdy.
Altair

Altair (α Aql / α Aquilae / Alpha Aquilae / Atair ) (z arab. "at-tair" - „letiaci“) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Orol (lat. Aquila) a dvanásta najjasnejšia hviezda na nočnej oblohe so zdanlivou hviezdnou veľkosťou 0,77.
Je to biela hviezda spektrálneho typu "A" vzdialená približne 17 svetelných rokov od Slnka, jedna z najbližších hviezd viditeľných voľným okom.
Altair je zároveň jeden z vrcholov asterizmu Letný trojuholník spolu s hviezdami Deneb z Labute a Vega z Lýry. Francúzi tejto nápadnej trojici hovorili „tri letné krásavice“. Altair leží zo všetkých troch hviezd trojuholníka najjužnejšie, čiže vychádza neskôr ako ostatné dve hviezdy a zapadá skôr ako ony. Jeho priemer je 1,5-krát väčší a absolútna svietivosť 9-krát väčšia, ako príslušné hodnoty Slnka. Táto biela hviezda vykazuje povrchovú teplotu asi 8 600 kelvinov. Spektroskopické výskumy ukázali, že Altair sa pravdepodobne veľmi rýchlo otáča okolo vlastnej osi. Pravdepodobná doba rotácie je iba 6,5 hodiny (pre porovnanie: u Slnka je to 25 dní). Napriek tomu, že Altair býva veľmi častý námet vo vedecko-fantastickej literatúre ako hviezda, okolo ktorej obiehajú planéty s mimozemskou civilizáciou, pravdepodobne nijaké planéty nemá – planéty totiž obiehajú len hviezdy s pomalou rotáciou. 
Altair je pravdepodobne optická dvojhviezda. Vo vzdialenosti 165“ sa nachádza ďalšia hviezdička 10. mag, ktorá však fyzicky zrejme k Altairu nepatrí. Môžeme ju pozorovať ďalekohľadom s priemerom objektívu 8 cm.
Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens

Nosferatu, Eine Symphonie des Grauens (doslova: Nosferatu, symfónia hrôzy, v češtine uvedený ako „Upír Nosferatu“) je celý názov nemeckého expresionistického nemého filmu z roku 1922 na motívy románu Brama Stokera "Dracula". Hlavnú postavu, upírskeho "grófa Orloka", stvárnil popredný herec nemeckej divadelnej scény Max Schreck.
Výrazná podobnosť filmu so Stokerovým románom viedla k súdnemu procesu. Štúdio spor s právnikmi vdovy po Bramovi Stokerovi prehralo a podľa nariadenia malo originál a všetky kópie zničiť. To sa však nepodarilo keďže množstvo kópii bolo distribuovaných po celom svete. Tieto kópie sa naďalej šírili a film získal silnú reputáciu.
Dobový hororový zjav Orloka – potkania tvár, dlhé pazúry, holá lebka, tmavá silueta, ktorá sa vynára z hmly sa stali neprekonateľnými.
Časti filmu, ktoré sa odohrávali v Transylvánii boli natočené na Slovensku (takže zábery Draculovho hradu sú zábermi Oravského hradu) a vo filme sa ako komparz zjavilo aj niekoľko miestnych obyvateľov.
Film "Nosferatu" je "public domain" a jeho kópie sú ľahko dostupné, často však v nízkej kvalite. Existuje aj kvalitne reštaurovaná edícia filmu, taktiež verejne dostupná.
V roku 1979 režisér Werner Herzog natočil remake filmu s názvom Nosferatu - Phantom der Nacht v hlavnej úlohe s Klausom Kinskim.
Severka

Severka môže byť:
Polaris

Polaris môže byť:
Álmoš

Álmoš alebo Almoš môže byť:
Seniorát

Seniorát je:
Rainbow Warrior

Rainbow Warrior (Dúhový bojovník, pôvodným menom "Sir William Hardy") bola loď, ktorú v roku 1978 zakúpila organizácia Greenpeace. Jej úlohou bola účasť na kampani proti zabíjaniu veľrýb, pokusným atómovým výbuchom, zakladaniu skládok nebezpečných odpadov na dne mora alebo oceánov a na ďalších podobných akciách. 10. júla 1985 ju v prístave Auckland pomocou výbušnín potopili agenti francúzskej tajnej služby, aby znemožnili organizácii pripravované akcie proti francúzskym skúškam atómových zbraní. Na potopenej lodi zahynul člen Greenpeace Fernando Pereira.
Novozélandské úrady pri následnom vyšetrovaní dokázali potopenie lode dvojicou, ktorá sa najprv vydávala za manželov Turengesových zo Švajčiarska a akýkoľvek podiel na zničení lode odmietala. Po dlhom vyšetrovaní sa však ukázalo, že sa jednalo o agentov francúzskej tajnej služby (DGSE) - majora Alaina Mafarta a kapitánku Dominique Prieur. Až 11. septembra 1985 francúzsky premiér Laurent Faibus pripustil, že loď skutočne potopili agenti francúzskej tajnej služby. Dôsledne vyšetriť celú záležitosť ale nebolo možné, pretože sa materiály o tejto akcii z archívov DGSE „stratili“. 
Obaja agenti boli na Novom Zélande odsúdení na 5 rokov väzenia. Po hrubom nátlaku Francúzska ich Nový Zéland vydal na väznenie Francúzsku s podmienkou, že ich predčasné prepustenie bude vyžadovať súhlas Nového Zélandu. Francúzsko ich však prepustilo už po dvoch rokoch bez toho, aby vôbec novozélandskú vládu oficiálne informovalo.
Rainbow Warrior bol vyzdvihnutý, ale jeho oprava sa ukázala ako nerentabilná - preto bol znova potopený 2. decembra 1987 v zátoke Matauri, kde sa stal umelým základom pre útes a „rybí svätostánok“.
Organizácia Greenpeace 2. septembra 1987 uspela v medzinárodnej arbitráži proti Francúzsku a dostala od neho 8,16 miliónov dolárov, za ktoré zakúpila loď "Grampian Fame", ktorú pomenovala "Rainbow Warrior II" (po prvýkrát pod týmto menom vyplávala 10. júla 1989). 
V roku 1992 o tejto udalosti natočil režisér Michael Tuchner film s názvom Potopenie lode Rainbow Warrior s Jonom Voightom v hlavnej úlohe.
Poľana (pohorie)

Poľana je krajinný celok Slovenského stredohoria. Má charakter mohutného kruhovitého masívu, keďže ide o silne erodovaný stratovulkán. Od roku 1981 chránená krajinná oblasť.
Poloha.
Poľana sa nachádza v centrálnej časti Slovenska a ohraničujú ju zo západu a juhu Zvolenská kotlina a z východu a severu Veporské vrchy. Pohorie je len riedko osídlené a väčšie sídla sa nachádzajú najmä v okrajových častiach. V južnej časti leží okresné mesto Detva a Hriňová.
Delenie.
Poľana sa delí na 2 podcelky a 1 časť:
Vybrané vrcholy.
Najvyšší vrch je Poľana (), ktorý je najvyšší a najmohutnejší z vrchov neogénneho vulkanizmu v Západných Karpatoch. Poľana však predstavuje len najvyšší súčasný pozostatok stredoslovenských neovulkanitov. Usudzuje sa, že najvyšším z nich bol Štiavnický stratovulkán, ktorý mohol dosahovať výšku až do 4 km.
Turizmus.
Turisticky najatraktívnejšia je centrálna časť pohoria s masívom Poľany. Vyhľadávaný je najmä hrebeň od Horského hotela Poľana po Chatu pod Hrbom.
Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky

Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky je jedno z ministerstiev Slovenska.
Pôsobnosť ministerstva.
Ministerstvo vnútra SR je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre: 
Minister vnútra.
Ministerstvo vnútra riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister vnútra, ktorého vymenúva a odvoláva prezident SR na návrh predsedu vlády SR. 
Súčasným ministrom je od 25. októbra 2023 Matúš Šutaj Eštok (HLAS – SD).
Od 25. októbra 2023 sú štátnymi tajomníkmi Lucia Kurilovská a Patrik Krauspe.
Štátny tajomník ministerstva vnútra.
Ministra vnútra v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra vnútra.
Jan Jankeje

Jan Jankeje (* 30. júl 1950, Bratislava) je skladateľ, basista, producent a kapelník pôvodom zo Slovenska, ktorý počas Pražskej jari emigroval do Nemecka, kde teraz žije vo Weinsbergu. Spoločne so svojou ženou prevádzkuje hudobné vydavateľstvo Jazzpoint, ktoré vydalo okrem iných celý rad titulov jazzovej osobnosti Jaco Pastoria. Jankeje vystupuje s vlastným jazzovým triom, je tiež hosťom a priateľom popredných jazzových hudobníkov (okrem zmieneného Pastoria napr. aj Petra Lipu).
Harry Potter (knihy)

Harry Potter je séria siedmich fantasy románov od britskej autorky J. K. Rowlingovej. Romány zachytávajú životy mladého čarodejníka Harryho Pottera a jeho priateľov Hermiony Grangerovej a Rona Weasleyho, ktorí sú všetci študentmi čarodejníckej školy v Rokforte. Oblúk hlavného príbehu sa týka Harryho boja proti Lordovi Voldemortovi, temnému čarodejníkovi, ktorý sa chce stať nesmrteľným, zvrhne riadiaci čarodejnícky orgán známy ako ministerstvo mágie a podrobí si všetkých čarodejníkov a muklov (nemagických ľudí).
Od vydania prvého románu "Harry Potter a Kameň mudrcov", ktorý vyšiel 26. júna 1997, si knihy získali nesmiernu popularitu, pozitívne ohlasy a komerčný úspech na celom svete. Prilákali široké dospelé publikum i mladších čitateľov a sú často považované za základné kamene modernej literatúry pre mladých dospelých. K februáru 2018 sa z kníh predalo viac ako 500 miliónov výtlačkov po celom svete, čo z nich robí najpredávanejšiu knižnú sériu v histórii a boli preložené do osemdesiatich jazykov. Posledné štyri knihy zaznamenali rekordy ako najrýchlejšie sa predávajúce knihy v histórii. Posledný diel v USA predal zhruba jedenásť miliónov výtlačkov do dvadsiatich štyroch hodín od vydania.
Sériu pôvodne vydali v angličtine dvaja hlavní vydavatelia, Bloomsbury vo Veľkej Británii a Scholastic Press v Spojených štátoch. Hra "Harry Potter a prekliate dieťa" založená na príbehu, ktorý napísala Rowlingová, mala premiéru v Londýne 30. júla 2016 v Palace Theatre a jej scenár vydal Little, Brown. Pôvodných sedem kníh bolo adaptovaných do osemdielnej rovnomennej filmovej série od spoločnosti Warner Bros. Pictures, ktorá je k februáru 2020 treťou najlepšie zarábajúcou filmovou sériou všetkých čias. V roku 2016 sa celková hodnota franšízy "Harryho Pottera" odhadovala na 25 miliárd dolárov, vďaka čomu sa "Harry Potter" stal jednou z najvyššie zarábajúcich mediálnych franšíz vôbec.
Séria mnohých žánrov, vrátane fantasy, drámy, dospievania a britského školského príbehu (ktorý obsahuje prvky tajomstva, thrilleru, dobrodružstva, hororu a romantiky), skúma množstvo tém zo sveta Harryho Pottera. Podľa Rowlingovej je hlavnou témou smrť. Medzi ďalšie významné témy v sérií patria predsudky, korupcia a šialenstvo.
Farnosť svätých Petra a Pavla Oponice

Rímskokatolícku cirkev Farnosť Oponice tvoria obce Oponice a Súlovce v okrese Topoľčany. Patrí do Dekanátu Bošany a Biskupstva Nitra. Patrónmi farského kostola v Oponiciach sú svätí apoštoli Peter a Pavol. Farárom a štatutárnym zástupcom farnosti je Mgr. Jozef Šafár, inštalovaný 2. júla 2023.
História farnosti.
Farnosť Oponice od nepamäti tvorili dve obce – Oponice (ktoré sa do roku 1910 delili na Veľké Oponice a Malé Oponice) a Súlovce, do ktorých patrí aj časť Betlehem a od druhej polovice 19. storočia tiež osada Podlužany. V katastrálnom území obce Súlovce má dodnes Nitrianska kapitula veľké majetky.
Najstaršie dejiny farnosti Oponice sú úzko spojené s Nitrianskou kapitulou, keďže obec Súlovce bola od 13. storočia jej majetkom, neskôr získala cirkev významné majetky aj v Oponiciach. Farnosť Oponice už fungovala medzi rokmi 1332-1337, s vlastným chrámom svätých Petra a Pavla, ktorý sa prvý raz spomína v roku 1244. Prvým známym farárom farnosti bol Getard, ktorý bol zároveň dekanom. Kostol navštevovali aj obyvatelia Súloviec, keďže tie kostol nemali.
Od polovice 16. storočia do roku 1674 bola v Oponiciach prítomná evanjelická reformácia. Miestni šľachtici Aponiovci prestúpili do evanjelickej cirkvi, následne ich nasledovalo aj poddanstvo. Miestny chrám vypálili koncom 16. storočia Turci, nechal ho zrekonštruovať Gašpar Apponyi. Po roku 1674 sa obnovila rímskokatolícka farnosť. V rokoch 1707-1719 bola farnosť spojená s farnosťou Kovarce, pričom farár sídlil v Kovarciach a Oponice boli filiálkou. V tom čase patrila spoločná farnosť do dekanátu Topoľčany.
Farnosť Oponice bola obnovená 19. októbra 1788, prvým farárom sa stal Juraj Hollý. Farnosť Oponice bola začlenená do Dekanátu Skačany (dnešný dekanát Bošany), v rokoch 1789-1952 patrila do samostatného dekanátu Kovarce.
Kanonické vizitácie.
V 18. až 21. storočí sa konali nasledujúce kanonické vizitácie:
Havajský pidžin

Havajský pidžin alebo havajská kreolčina je variant angličtiny na Havajských ostrovoch obsahujúci výpožičky z havajčiny a ázijských jazykov (najmä japončiny, čínštiny a tagalogu). 
Vytvorili ho imigranti, ktorí prišli pracovať na cukrových a ananásových plantážach.
Uralské jazyky

Uralské jazyky sú jazyková rodina. Ako materinskou rečou hovorí niektorým z uralských jazykov asi 24 miliónov obyvateľov strednej a východnej Európy, najmä vo Fínsku, Maďarsku, Estónsku a Rusku.
Baltsko-fínske jazyky sú si navzájom podobné asi ako slovanské jazyky, fínčina s lapončinou alebo mordviančinou sú si príbuzné asi ako slovanské jazyky s baltskými, fínčina a maďarčina asi ako angličtina a nemčina (ich príbuznosť je však úplne nesporná) a rozdiel medzi ugrofínskymi a samodijskými jazykmi je ešte väčší.
Uralské národy sú zmesou europoidných (najmä maďarská, baltsko-fínska skupina) a mogoloidných typov (na východ od Uralu).
Dejiny.
Dve základné skupiny (ugrofínska a samodijská vetva) sa vyvinuli z prauralčiny, ktorou sa hovorilo asi v rokoch 5 000 – 7 000 pred Kr. v oblasti Stredného Uralu.
Obdobia:
Delenie.
Bežné delenie:
Delenie podľa Ethnologue (dosť odlišné od väčšiny literatúry - pojem ugrofínske jazyky je zredukovaný na maďarčinu):
Ugrofínske jazyky

Ugrofínske jazyky sú vetva uralskej jazykovej rodiny.
Vznikli odčlenením sa tzv. ugrofínskych kmeňov od tzv. samodijských (samojedských) kmeňov okolo roku 4000 pred Kr.. Ugrofíni sa vtedy presunuli medzi rieky Sajan a Altaj a roku 2500 pred Kr. na východ od Uralu medzi rieky Irtyš, Išim a Tobolu. Okolo roku 2000 pred Kr. sa pôvodne jednotná vetva rozpadla na fínsko-permskú skupinu (Ugrofíni zo severozápadných oblasti východne od Uralu), ktorá odišla do svojich dnešných sídiel, a ugorskú skupinu, ktorá neodišla (Ugrofíni z juhozápadných oblasti východne od Uralu). Ako zhrňujúci pojem však ugrofínske jazyky existujú dodnes.
V časti fínsko-permských jazykov nazývanej baltsko-fínske jazyky sa potom premiešali jazykové vplyvy ugrofínske s jazykmi baltských a germánskych kmeňov. V časti ugorskej skupiny nazývanej neskôr maďarčina sa primiešali iránske, slovanské (najprv východoslovanské, neskôr južnoslovanské a slovenské), menej germánske a románske jazyky.
Geografická a kultúrna diferenciácia oboch ugrofínskych vetiev zapríčinila vzájomnú nezrozumiteľnosť novosformovaných jazykov (na rozdiel od napr. Slovanov, kde diferenciácia prebehla podstatne neskôr a potomkovia jednotlivých slovanských kmeňov zostali v sídlach geograficky blízkych).
Delenie.
V minulosti sa mordviančina, marijčina, muromčina, meriančina, meščerčina zaraďovali do zoskupenia "povolžské jazyky".
Webstránka Ethnologue označuje ako "ugrofínske jazyky" a zároveň ako "ugorské jazyky" len maďarčinu.
Park Janka Kráľa

Park Janka Kráľa je park a chránený areál v meste Zlaté Moravce, ktorý bol vyhlásený v roku 1982. predmetom ochrany je zvyšok historického parku za bustou Janka Kráľa, v ktorom ku dňu vyhlásenia rástlo ešte 10 druhov ihličnatých a 20 druhov listnatých drevín.
Motocykel

Motocykel alebo hovorovo motorka je dvojkolesový (prípadne viackolesový) jednostopý (viacstopý) dopravný prostriedok poháňaný spaľovacím, alebo elektrickým motorom na dopravu jednej alebo dvoch, za sebou sediacich osôb. Kolesá sú umiestnené za sebou a pohonná jednotka (motor a prevodovka) najčastejšie medzi nimi. Vodič sedí na motocykli obkročmo a smer jazdy určuje riadidlami.
Motocykel je na svete veľmi rozšírený dopravný prostriedok.
Delenia.
Меdzinárodné triedy podľa obsahu: 50, 125, 250, 500, 600, 750, 1000 a nad 1000 cm³. Dnes už neexistujúce triedy boli aj do: 80, 100, 175 a 350. 
Delenie podľa obsahu motora:
Delenie podľa spôsobu použitia:
Keďže svojho času niektoré motocykle pretekárov boli príliš moderné, zaviedla FIM ich rozdelenie do troch skupín:
Opis.
Motocykel, podľa druhu, by mal byť dobre ovládateľný nielen na ceste, ale aj v teréne, bočnom vetre a ak je naklonený. Kolesá sú vhodne odpružené, prevodovky sú dvoj- až sedemstupňové, niekedy automatické, a sú buď v bloku s motorom, zriedkavejšie oddelené. Zadné koleso poháňa buď článková reťaz, ozubený remeň, alebo kardanový hriadeľ. Rýchlosť je ovládaná otočnou rukoväťou, alebo páčkou na pravej strane kormidla, manuálna spojka sa ovláda pákou na ľavej strans kormidla (pedálom na ľavej nohe), alebo pracuje samočinne (napr. odstredivá spojka) . Brzdy obsluhuje nožný pedál a páčka na kormidle na pravej strane. 
Na dopravu ľudí alebo batožín sa k jednostopovému motocyklu niekedy pripája postranný vozík - sidecar, čím vzniká dvojstopové vozidlo. Trojstopové vozidlo vznikne pripojením rámu so zadnou nápravou - rikša, alebo prednej nápravy s riadením (na obidve kolesá) - trojkolka. 
Existujú aj kombinácie motocyklov a skútrov, ktoré majú niekedy vpredu dve kolesá a zadné koleso, alebo majú vpredu jedno koleso a vzadu dve alebo inú kombináciu. Tak vzniknú dvojstopové, alebo trojstopé vozidlá.
Existujú aj špeciálne vozidlá pre invalidov.
Dejiny.
Prvý parný motocykel vyrobili okolo roku 1869. Prvý motocykel poháňaný benzínom vyrobili Gottlieb Daimler a Wilhelm Maybach v roku 1885. A od roku 1886 došlo k zrýchlenému vývoja motocyklov na celom svete.
Od začiatku 20. storočia sa usporadúvajú motocyklové preteky. Najznámejšie cestné motocyklové šampionáty sú Moto GP (MotoGP, moto2 a moto3) a SBK (SBK, SSP a SSP400). Šampionáty pre terénne motocykle sú MX (motocross) , Speedway (plochá dráha) a Rally Dakar (vytrvalostné enduro) .
Prvý slovenský motocykel vyrobili v Považských strojárňach v roku 1947 - Manet M 90. Tam vyrábali aj skútre Manet a Tatran, motocykle SK-90, Pionier a Mustang a mopedy Babetta a Manet Korado. V Kolárove (ZVL/ZMV/Babetta) sa vyrábali mopedy Babetta a mokiky Stella, Steward, v Senci motocykle Roland 180 cz. V Kysuckom Novom Meste bola výroba motocyklov Penta Torette a Dakarino. Z menej známych to boli Pipo 50, Vosked Tina a Ecorider.
Antares

Antares (gr. anti Ares = proti Marsu), Vespertilio (lat. netopier) alebo Alfa Scorpii (α Sco/α Scorpii) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Škorpión a jedna z najjasnejších hviezd na nočnej oblohe. Zriedkavejšie sa pre túto hviezdu používa aj staroarabský názov "Kalb al Akrab" („srdce Škorpióna“), pretože v obrazci Škorpióna naozaj tvorí jeho srdce.
Spolu s hviezdami Aldebaran, Spika a Regulus patrí medzi 4 najjasnejšie hviezdy v blízkosti ekliptiky, podľa ktorých sa kedysi delil rok na štyri ročné obdobia. Podobne sfarbený Aldebaran sa nachádza takmer na opačnej strane zvieratníka.
Antares je veľmi jasná hviezda (15. najjasnejšia na oblohe) a má výraznú červenú farbu. Z toho pochádza aj jeho názov Anti – proti, Ares – Mars, čiže „proti Marsu“, s ktorým môže súperiť svojou jasnosťou a červenou farbou. Od planéty Mars je ho možné rozlíšiť vďaka tomu, že v strednej Európe sa Antares nachádza aj pri hornej kulminácii veľmi nízko nad obzorom, a preto intenzívne bliká, čo skutočný Mars nikdy nerobí.
Antares je jedna z najväčších hviezd viditeľných na oblohe voľným okom. Tento červený nadobor má priemer 600-krát väčší, než je priemer Slnka (niekde sa udáva aj 700-krát väčší priemer). Jeho skutočný priemer sa nedá presne určiť, lebo všetky hviezdy vďaka ich obrovskej vzdialenosti vnímame vždy ako body. V prípade hviezdy Antares bol jeho uhlový priemer určený pri jeho zákryte Mesiacom. Antares je od nás viac než 500 svetelných rokov vzdialený, pričom aj presné určenie jeho vzdialenosti je zložité. Jeho povrchová teplota je však veľmi malá, len okolo 3 500 K, a jeho hmotnosť je „len“ 10 až 15-násobok hmotnosti Slnka. Z tohoto dôvodu je stredná hustota tejto hviezdy iba 0,000011 g/cm3, čo je hustota miliónnásobne menšia než hustota vody. Dalo by sa takmer povedať, že povrchové vrstvy hviezdy prechádzajú postupne do medzihviezdneho prostredia.
Je to polopravidelná premenná hviezda meniaca zdanlivú jasnosť od 1,22m do 1,31m v perióde 1 733 d. Patrí do spektrálneho typu Ml, triedy svietivosti Ia. Tento červený obor má svietivosť 65 000-násobne väčšiu ako Slnko. Jeho sprievodca, hviezda 2-násobne väčšia ako Slnko, zdanlivej jasnosti 6,8m, spektrálneho typu B4, je na oblohe od neho vzdialený 3,4". Na ich rozlíšenie potrebujeme ďalekohľad s priemerom objektívu aspoň 15 cm. Sprievodca obehne hlavnú zložku raz za približne 853 rokov.
Dark Throne

Dark Throne je online multiplayer hra (MMORPG). Jej prostredie je textové a je prístupné z vačšiny rozšírených webových prehliadačov.
História.
Hra sa už vyvíja dlhší čas. Od začiatka už bola vo viacerých verziách, pár sa ich ešte chystá:
Profil hráča.
Na začiatku si vytvoríte postavu, ktorú charakterizuje rasa a jej zameranie:
Rasy (Races):
Zamerania (Classes):
Neskôr si môžete pridať obrázok (avatar).
Hra.
Po vytvorení profilu je možné začať hrať. Cieľom je vypracovať sa na čo najvyšší level, alebo celkové hodnotenie. Na začiatku má každý hráč level 1, ktorý sa ale zvyšuje pri vačšom počte skúsenostných bodov (Experience), ktoré dostávame za úspešný útok.
V hre sa musíme starať o vlastnú populáciu. Mali by sme zabezpečiť jej rast a ľudí je potrebné zaškoliť na nejakú odbornosť. Medzi tie patria: baník, vojak-útočník, voják-obranca, špión, strážca. 
Ku dôležitým ukazovateľom hry patria Útok (Offense), Obrana (Defense), Útok špiónov (Spy Offense) a Obrana strážcov (Spy Defense). Pomocou nich sa vypočíta sila útoku, obrany..
Tieto ukazovatele sa dajú zvyšovať viacerými spôsobmi. Medzi najefektívnejšie patrí zvyšovanie úrovne prisluchajúcich budov alebo kupovanie príslušenstva pre daný typ ľudí.
Všetko toto by sme nemohli robiť, keby sme nemalidostatok peňazí. Peniaze sa zarábajú v baniach alebo ako korisť pri útokoch.
Prostredie hry.
Prostredie hry je celé v angličtine. Položky sú logicky štrukturované. Naľavo je panel s údajmi o počte nových prijatých správ, zarobenom zlate, netrénovaných vojakoch, leveli, skúsenostných bodoch, zostávajúcich ťahoch a aktuálnom čase. Hore je lišta s ponukou:
Spika

Spika (Spica, α Vir/α Virginis/Alfa Virginis) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Panna a jedna z najjasnejších hviezd na nočnej oblohe. 
Táto mimoriadne horúca a žiarivá hviezda je šestnásta najjasnejšia hviezda oblohy. Jej názov znamená „klas“. Pochádza z čias, keď heliaktický západ tejto hviezdy znamenal začiatok žatvy. Dnes v dôsledku precesie zapadá toto súhvezdie asi o mesiac skôr. Spika tvorí jeden z vrcholov asterizmu Jarný trojuholník spolu s hviezdami Regulus a Arktúr. S hviezdami Denebola, Arktúr a Cor Caroli tvorí zase iný asterizmus zvaný Diamant Panny. Táto nápadná skupina hviezd vytvára svojím tvarom diamant a slúži na ľahšiu orientáciu na jarnej oblohe. V starých vyobrazeniach súhvezdia Panny býva Spika zobrazovaná ako klas v jej ruke. Ak si súhvezdie predstavíme radšej ako bežiacu postavičku, potom sa Spika nachádza v jej päte. 
Spika je zákrytová premenná hviezda. Pri zákryte jej jasnosť klesne o 0,1 mag. Perióda je 4,01 dňa. Hlavná zložka je tiež premenná hviezda, konkrétne pulzujúca premenná typu beta Cephei.
Mark Hučko

Mark Hučko (* 15. september, 1947; Bratislava) je slovenský amatérsky lingvista, ktorý vytvoril jazyky Slovio a Blitz English. V roku 1968 emigroval do Kanady a od roku 1984 žije vo Švajčiarsku.
Nie je vyštudovaný lingvista. Vydal knihu "Blesková angličtina".
Slovio

Slovio je umelo vytvorený jazyk, ktorého autorom je Slovák Mark Hučko. Jeho cieľom je uľahčiť (nielen) Slovanom vzájomné dorozumievanie sa.
Dátum pôvodu jazyka nie je zrejmý, keďže aj na oficiálnej stránke jazyka sa môžeme stretnúť s viacerými rôznymi dátumami. Webstránka má copyright ©1984, zatiaľ čo na hlavnej stránke sa spomína rok 1999 a na podstránke autora sa dočítame o jari 2001.
Z gramatického hľadiska sa podobá na esperanto (rovnaké koncovky podstatných mien, prídavných mien i slovies a žiadne ohýbanie), ale slovná zásoba čerpá zo slov, ktoré sa bežne používajú v slovanských jazykoch. Najnovšia verzia jazyka slovio 2.74q bola vytvorená 19. septembra 2008. Podľa autora je Slovio zrozumiteľné pre viac ako 400 miliónov ľudí bez akéhokoľvek predchádzajúceho štúdia.
Jazyk by mal kompenzovať hlavný nedostatok jazyka Esperanto, konkrétne jeho umelosť. Jazyk Esperanto čerpá z mnohých jazykov, či už lexikou z románskych jazykov, syntaxou zo slovanských, atď., čo spôsobuje neprirodzenosť daného jazyka.
Ukážka.
Slovio es novju mezxunarodju jazika ktor razumijut cxtirsto milion ludis na celoju zemla. Ucxijte Slovio tper!
Abeceda.
Slovio používa tak latinku ako aj cyriliku.
Abeceda v latinke: 
a b c cx d e f g gx h hh i j k l m n o p q r s sx t u v z zx
Neobvyklá výslovnosť:
Ďalšie písmená:
Slovio sa môže zapisovať aj azbukou:
Gramatika.
""Slovio imajt prostju, logikju gramatia i Slovio es idealju jazika dla dnesju ludis."
"Slovio má jednoduchú logiku gramatiky a Slovio je ideálnym jazykom pre dnešných ľudí."
Číslovky.
Radové číslovky je možné tvoriť pridaním prípony "ju". "Dinju, dvaju, ..."
Názvy mnohouholníkov možno tvoriť pridaním prípony "ugolik". "Triugolik, cxtirugolik, ...""
Rozšírenosť jazyka.
Podľa autora je Slovio zrozumiteľné pre viac ako 400 miliónov ľudí bez akéhokoľvek predchádzajúceho štúdia. Nie sú známe žiadne údaje o skutočnom počte používateľov tohoto jazyka. Pokiaľ ide o literárnu tvorbu, na podstránke domácej stránky jazyka Slovio s názvom "Knigis" (Knihy) sa nachádza leták v anglickom a slovenskom jazyku, a odkaz na stránku, ktorá údajne predáva štyri detské knihy v jazyku Slovio.
MPlayer

MPlayer je multimediálny prehrávač podporujúci prevažnú väčšinu audio a video kodekov. Dostupný podľa licencie GNU GPL je pre operačné systémy Windows, Mac OS X, Linux, Syllable.
Prehrávač sa spúšťa pomocou príkazového riadka s možnosťou konfigurovania pomocou parametrov, pričom je možné ho doplniť o GUI.
Grafické používateľské rozhranie

Grafické používateľské rozhranie (angl. graphical user interface), skratka GUI, používateľské rozhranie, ktoré umožňuje ovládať elektronické zariadenie pomocou súboru interaktívnych obrazových prvkov. Tie spúšťajú príkazy a umožňujú priamu interakciu so zariadením.
V súčasnosti je navrhovanie grafického rozhrania samostatná profesná disciplína vyžadujúca odborné znalosti z ergonómie, psychológie a dizajnu vizuálnych komunikácií. 
Okrem GUI existujú aj iné rozhrania, najmä príkazový riadok, ktorý pracuje v textovom režime.
Základom každého GUI je samotné používateľské rozhranie, na ktorom spočíva celá zodpovednosť systému, v ktorom sa pracuje. Zle navrhnuté GUI je častý problém, ktorého sa dopúšťajú najmä neskúsení programátori.
Cestný motocykel

Cestný motocykel je motocykel s typickými vlastnosťami motocyklov a určený na dopravu osôb s veľmi veľkou spoľahlivosťou a prevádzkovou hospodárnosťou. Je to najstarší druh motocyklov. Často je vybavený sidecarom (postranným vozíkom).
Športový motocykel

Športový motocykel je motocykel podobný pretekárskemu motocyklu, ale s osvetlením a spúšťacím zariadením.
Existujú dva druhy:
Je oveľa rýchlejší ako cestné mototocykle, ale má kratšiu životnosť. Motor má zvýšený výkon a krútiaci moment, ktorý sa dosahuje v omnoho vyšších otáčkach ako bežný motocykel, následkom čoho je motor v nižších otáčkach nepoužiteľný. Odporúčané palivo má bežné oktánové číslo. Prevodovka má šesť výnimočne päť stupňov. U cestných superšportov má pruženie nízky zdvih, úzke do dola zahnuté riadidlá (tzv.katany). Pri krosových sú riadidlá široké, vyzdvihnuté pneumatiky sú záberové, mechanizmy sú chránené krytmi (pred prachom a vodou).
Pretekársky motocykel

Pretekársky motocykel (nesprávne resp. zastarano "závodný motocykel") je motocykel určený na dosiahnutie najvyššej priemernej rýchlosti na dlhšej trati.
Existujú dva druhy:
Medzinárodné triedy podľa obsahu: 125, 250, 350 a 500 cm³, pre motocykle s postranným vozíkom 350, 500 a 1200 cm³.
Rekordný motocykel

Rekordný motocykel je motocykel určený na dosiahnutie maximálnej rýchlosti na rovinnej, priamej a pomerne krátkej trati.
Obyčajne vodič leží na/vo veľmi aerodynamickom vozidle hlavou vpred alebo dokonca na chrbte. Kolesá majú menši priemer alebo väčší rázvor.
Skúter

Skúter je jednostopové motorové vozidlo podobné motocyklu určené na pohodlnú jazdu s účinnou ochranou jazdca proti povetrnostným vplyvom.
Na rozdiel od motocykla je voľný priestor medzi sedlom jazdca a riadidlami, čo umožňuje nastupovať z boku. Motor je buď vedľa zadného kolesa alebo tesne pred ním. Palivová nádrž je pod sedlom vodiča alebo nad predným kolesom. Motor sa v minulosti chladil najčastejšie ventilátorom, prípadne náporom vzduchu. Dnes je bežne vybavený automatickou prevodovkou, kvapalinovým chladením, alebo elektrickým pohonom. 
Charakteristické sú malé kolesá, nízkoobjemový motor (obvykle 50-125 cm³) a čiastočná kapotáž s podlážkou, bez hornej časti rámu. Vodič nesedí obkročmo, ale znožmo ako na stoličke. 
Obvykle slúži ako dopravný prostriedok na krátke vzdialenosti - typicky v rámci mesta. Hornú triedu skútrov tvoria veľké cestovné skútre s výkonným motorom s objemom 250 až 650 ccm.
Najznámejšími predstaviteľmi skútrov sú talianske Vespa a Lambretta. Na Slovensku sa v Považskej Bystrici vyrábali skútre Manet S 100 a Tatran S 125.
Motorový bicykel

Motorový bicykel je bicykel, ktorý má motor s obsahom valca maximálne 100 cm³ a svojou rýchlosťou, hmotnosťou a stavbou sa veľmi líši od bežného bicykla.
Moped

Moped (údajne zo ) je ľahké jednostopové motorové vozidlo, ktoré je kombináciou motocykla a bicykla. Slúži na prepravu obyčajne jednej osoby na krátke vzdialenosti, a to obmedzenou rýchlosťou, vzhľadom na nízku kubatúru spaľovacieho motora (do 50 cm³). Má špeciálny rám, ktorý je pevnejší  ako u bicykla a bicykla s pomocným motorom. Kolesá sú väčšinou odpružené, neoddeliteľnou súčasťou prevodovky sú kľuky s pedálmi. Príkladom mopedu je na Slovensku vyrábaný Manet Korado, alebo Babetta
Do kategórie moped zaraďujeme aj viacstopé vozidlá (napr. trojkolesové), mopedy bez pedálov, vybavené nožným štarérom motora (mokick), alebo ručným štartérom (noped) prípadne s elektromotorom s výkonom nižším, ako 4kW a maximálnou rýchlosťou 45km/h.
Bicykel s pomocným motorom

Bicykel s pomocným motorom je klasický bicykel s primontovaným dvojtaktným alebo štvortaktným motorom s obsahom do 50 cm³. Maximálna rýchlosť je 25 km/h. V prípade elektrického motora je jeho maximálny výkon 250W. Z motora sa prenáša otáčavý moment na koleso prostredníctvom redukčného súkolia reťazou alebo hnacou kladkou.
Capella (hviezda)

Capella (), Amalthea (božská koza z gr. mytológie), Alhajoth () (α Aur/α Aurigae/Alfa Aurigae) je spektroskopická a interferometrická dvojhviezda α Aur zdanlivej jasnosti 0,08m, najjasnejšia v súhvezdí Povozník a šiesta najjasnejšia hviezda na nočnej oblohe.
Legenda.
Capella, alebo tiež Amalthea, bola v gréckej mytológii koza, ktorá kojila malého Dia na ostrove Kréta. Tam ho jeho matka Rheia skrývala pred jeho otcom Kronom (Chronom), ktorý prehltol krátko po narodení všetky svoje deti. Chcel tým predísť naplneniu veštby, podľa ktorej ho jeho vlastný syn zvrhne z vladárskeho trónu a zabije ho. Keď sa narodil najmladší Zeus, postrčila matka Rhea svojmu manželovi namiesto dieťaťa zavinutý kameň. Svojho syna potom Rhea ukryla v jaskyni v pohorí Ida na Kréte. Pred jaskyňou predvádzali kňazi ohlušujúce pekelné tance, aby Kronos nepočul detský plač. Zeus neskôr z vďačnosti umiestnil Amaltheu na oblohu a premenil ju na najjasnejšiu hviezdu tohto súhvezdia. Meno Amalthea nesie tiež jeden z Jupiterových mesiacov.
Všeobecná charakteristika.
Capella má rovnakú farbu a teda aj povrchovú teplotu ako Slnko, ale inak je medzi nimi veľký rozdiel. Capella je spektroskopická dvojhviezda, jedna z najznámejších spektroskopických dvojhviezd. Hlavná zložka je žltý obor spektrálneho typu G8, triedy svietivosti III. Má rovnakú povrchovú teplotu ako Slnko, priemer 10-násobne a svietivosť 80-násobne väčšie ako Slnko. Obidve zložky, hviezdy zdanlivej jasnosti 0,08m a 1,0m, obiehajú okolo spoločného ťažiska, vzdialené od seba 0,74 AU, raz za 107,9 d. Dvojicu obrov obieha vo vzdialenosti 0,15 ly dvojica červených trpaslíkov spektrálnych typov M5 V. Capella je teda v skutočnosti štvorhviezda. Vzdialenosť od Zeme je približne 42,2 ly. 
V našich zemepisných šírkach je cirkumpolárna, ale pri dolnej kulminácii sa dostáva veľmi nízko nad obzor a pri hornatejšom horizonte zaň na krátku dobu aj zapadá. Capella je tiež vrcholom asterizmu Zimný šesťuholník, ktorý uľahčuje orientáciu na zimnej oblohe. Ako jediná hviezda tohto asterizmu je cirkumpolárna.
Rigel

Rigel (β Ori/β Orionis/Beta Orionis) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Orión a siedma najjasnejšia hviezda na oblohe so zdanlivou hviezdnou veľkosťou 0,18. Je to horúca modrobiela hviezda spektrálneho typu B. Hoci je označená ako „beta“, momentálne je jasnejšia ako Alfa Orionis (Betelgeuze). Je to jedna z hviezd asterizmu Zimný šesťuholník. Rigel patrí do južnej oblohy (leží pod svetovým rovníkom), ale z územia Slovenska je v zimnom období dobre pozorovateľný.
Vytvára výrazný farebný kontrast s Betelgeuze. Rigel je takisto nadobor, ale na rozdiel od Betelgeuze modrý, čiže ide o podstatne mladšiu a horúcejšiu hviezdu. Jeho pomenovanie pochádza z arabského "rijl", čo znamená noha. V obrazci lovca Orióna skutočne predstavuje jeho západnú nohu. Napriek tomu, že je jasnejší než Betelgeuze, nachádza sa v oveľa väčšej vzdialenosti od nás: podľa rôznych zdrojov 770 až 900 svetelných rokov. So žiarivosťou 60 000 – 100 000 žiarivostí Slnka je skutočným „kozmickým svetlometom“. Jeho priemer je 50 až 120-krát väčší než slnečný. Vo vzdialenosti 9,2“ (9,4“) má sprievodcu 7. magnitúdy, ktorý ale zaniká v jeho žiare, a preto sa dá rozlíšiť len pomocou ďalekohľadu s priemerom objektívu minimálne . Sprievodca je sám dvojhviezdou a skladá sa z dvoch slabých hviezd hlavnej postupnosti spektrálneho typu B. Tieto zložky sú označené ako Rigel B a Rigel C a navzájom sú vzdialené 0,2“. Ich skutočná vzdialenosť je približne 4 miliardy kilometrov. Obiehajú sa takmer po kruhových dráhach. Naproti tomu reálna vzdialenosť tejto dvojice od modrého nadobra Rigel A je viac ako 300 miliárd kilometrov.
Alfa Centauri A

Alfa Centauri A je hviezda hviezdneho systému Alfa Centauri. Je vzdialená od Slnka približne 4,36 svetelných rokov. Je to súčasne najjasnejšia hviezda trojhviezdneho systému.
Alfa Centauri A je známa aj ako HD 128620, HR 5459, CP -60°5483, GCTP 3309.00A, a LHS 50.
Alfa Centauri B

Alfa Centauri B (tiež Rigel Kentaurus B — päta Kentaura v Arabčine) je hviezda hviezdneho systému Alfa Centauri. Od Slnka je vzdialená približne 4,40 svetelných rokov.
Alfa Centauri B je tiež známa ako HD 128621, HR 5460, GCTP 3309.00B, a LHS 51.
Achernar

Achernar (arab. آخر النهر ("áchir al-nahr") – ústie rieky) (α Eri/α Eridani/Alfa Eridani) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Eridanus a deviata najjasnejšia hviezda na nočnej oblohe. Z desiatich najjasnejších hviezd (s výnimkou Slnka): Sirius, Canopus, Alfa Centauri, Arcturus, Vega, Capella, Rigel, Prokyón, Achernar &amp; Betelgeuze, je Achernar najhorúcejší a najmodrejší.
Charakteristika.
Je to podobor zdanlivej jasnosti 0,45m, spektrálneho typu B3, s povrchovou teplotou približne 14 800 K a hmotnosťou v rozmedzí od 6 do 8 Sĺnk. Patrí do triedy svietivosti V, je 1070-krát jasnejší ako Slnko. Achernar však produkuje viac energie v ultrafialových vlnových dĺžkach; jeho bolometrická svietivosť je 2900 až 5400-krát väčšia ako slnečná (záleží na odhade UV vyžarovania). Je to pomerne mladá hviezda s vekom nie vyšším ako niekoľko stoviek miliónov rokov.
Vzdialenosť Achernara od Zeme je približne 144 ly. Zo Slovenska nie je viditeľný, keďže nikdy nevystúpi nad horizont severnejšie ako 33° severnej výšky.
Sploštenie.
Pozorovania VLT, publikované v roku 2003, ukazujú, že hviezda je mimoriadne sploštená (polomer na rovníku je až o 56% väčší ako na póle). To je spôsobené nezvyklou rýchlosťou rotácie okolo osi, ktorá na povrchu dosahuje rýchlosť 225 až 300 km/s. To má za následok, že z hviezdy sa uvoľňujú obrovské množstvá hmoty a tiež aj veľké rozdiely v povrchovej teplote - póly sú omnoho teplejšie ako rovník.
Pôvod názvu.
Názov Achernar pochádza z arabčiny (آخر النهر; áchir al-nahr) a znamená ústie rieky - hviezda je posledná v súhvezdí Eridanus (rieka).
Ministerstvo obrany Slovenskej republiky

Ministerstvo obrany Slovenskej republiky (skratka MO SR) je jedno z ministerstiev Slovenska. Funguje ako ústredný orgán štátnej správy Slovenskej republiky na úseku obrany SR so sídlom v Bratislave. Bolo zriadené zákonom Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a vzniklo dňa 1. januára 1993. Činnosť ministerstva upravuje zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy (tzv. kompetenčný zákon).
Pôsobnosť ministerstva.
Ministerstvo obrany SR je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre: 
Minister obrany.
Ministerstvo obrany riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister obrany, ktorého vymenúva a odvoláva prezident SR na návrh predsedu vlády SR.
Súčasným ministrom obrany je od 25. októbra 2023 Robert Kaliňák (SMER – SD).
Štátny tajomník ministerstva obrany.
Ministra obrany v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra obrany.
Versaillská zmluva

Versaillská zmluva (alebo ak sa ňou uzatvára mier aj versaillský mier alebo versaillská mierová zmluva) je názov viacerých zmlúv podpísaných vo Versailles, najmä:
Whitehorse

Whitehorse je hlavné mesto kanadského teritória Yukon.
Mesto Whitehorse bolo konečnou zastávkou úzkorozchodnej železnice vedúcej z tichomorského prístavu Skagway cez horský priesmyk "White Pass". Bolo dôležitým zásobovacím a dopravným centrom počas zlatej horúčky na Klondike. Je hlavným mestom teritória Yukon od roku v 1952, keď bolo sídlo teritória premiestnené z Dawson City po vybudovaní diaľnice Klondike.
Doslovný preklad názvu mesta je "biely kôň". Mesto dostalo svoje meno podľa kaskád s rovnakým názvom, ktoré vraj pripomínali hrivu bieleho koňa. Kaskády boli zatopené jazerom Schwatka po dobudovaní hydroelektrárne v roku 1957.
Vo Whitehorse je vybudované letisko a má priame letecké spojenie s kanadskými mestami Vancouver, Calgary, Edmonton, s mestom Fairbanks na Aljaške a v lete aj s Frankfurtom nad Mohanom v Nemecku.
Poloha.
Whitehorse leží na 60°43´ severnej zemepisnej šírky a 135°03´ západnej zemepisnej dĺžky, na kilometri 1489 Aljašskej diaľnice.
Podnebie.
Ako väčšina územia teritória Yukon, Whitehorse má suché subarktické podnebie s teplejšími zimami ako niektoré kanadské mestá z prériových oblastí. Najvyššia priemerná teplota je v júli a to 21 °C, najnižšia v januári - 22 °C. Rekordná najvyššia teplota 34 °C bola nameraná v júni 1969 a najnižšia teplota - 52 °C bola nameraná v januári 1947. Whitehorse je mestom s nízkymi zrážkami. Ročne tu priemerne napadne 145 cm snehu a 163 mm dažďa. Whitehorse sa zaraďuje medzi najsuchšie mestá v Kanade, pretože leží v zrážkovom tieni pohoria Pobrežné vrchy.
Carmacks

Carmacks je obec ležiaca na brehu rieky Yukon v kanadskom teritóriu Yukon. Má 392 obyvateľov (údaj z roku 2004). 
Mesto je pomenované po George Carmackovi, jednom z objaviteľov zlata na Klondike, ktorý sa snažil ťažiť uhlie v oblasti začiatkom deväťdesiatych rokov 19. storočia. Okolie mesta Carmacks má veľké zásoby nerastného bohatstva, vrátane uhlia, medi a zlata, ale v súčasnosti tu už ťažba neprebieha.
V Carmacks je jeden zo štyroch mostov, ktoré sú vybudované na rieke Yukon.
Dominika

Dominika môže byť:
Hodiny (súhvezdie)

Hodiny (z lat. "Horologium") sú jedno z južných súhvezdí s deklináciou okolo -60 stupňov. Súhvezdie zaviedol Nicolas Louis de Lacaille v roku 1754 pod názvom Kyvadlové hodiny (z lat. "Horologium Pendulum" alebo "Horologium Oscillatorium") na pamiatku holandského vynálezcu Christiaana Huygensa.
Súhvezdie obsahuje iba jednu jedinú hviezdu jasnejšiu než štvrtá magnitúda a tou je alfa Horologii. Je to oranžový obor vzdialený 117 ly. Beta Horologii je biely obor vzdialený 290 ly. Iota Horologii je hviezda vcelku podobná nášmu Slnku a obieha ju extrasolárna planéta. R Horologii je premenná hviezda typu Mira Ceti.
Hodiny obsahujú rozličné galaxie, no sú málo jasné. Dvojica interagujúcich galaxií NGC 1512 a NGC 1510 má viac než desiatu magnitúdu. Celkovo je to oblasť chudobná na jasné objekty. Obsahuje len jedinú jasnejšiu hviezdokopu a to NGC 1261. 
Hodiny sú oblasťou chudobnou na hviezdy. V našich zemepisných šírkach vychádza nad obzor do výšky sotva jeden stupeň a to o polnoci koncom novembra. Pozorovať ho môžu obyvatelia zemepisných šírok 23° a južnejších. Nájdeme ho pod Eridanom pri jeho najjasnejšej hviezde Achernar.
Južný trojuholník

Južný trojuholník (Triangulum australe) je malé južné súhvezdie, ktorého najjasnejšie hviezdy hviezdnej veľkosti 2 a 3 vytvárajú približne rovnostranný trojuholník. Toto súhvezdie zaviedol v roku 1603 Johann Bayer.
Hviezdy.
Na pomery iných súhvezdí južnej oblohy je najjasnejšia hviezda Južného trojuholníka, jeho alfa, pozoruhodne jasná. S magnitúdou 1,92 je to 41. najjasnejšia hviezda na oblohe a jedna z najjasnejších hviezd v blízkosti južného svetového pólu. Má novodobé meno Atria a oranžovú farbu.
Bezmenná beta TrA je síce o poznanie slabšia – magnitúda 2,85 – no stále ju môžeme nazvať pomerne jasnou. So vzdialenosťou 40 ly je to zároveň jedna z najbližších jasných hviezd k Zemi, žltobiela hviezda hlavnej postupnosti.
Trošičku slabšia gama TrA je treťou hviezdou obrazca trojuholníka, ktorý je približne rovnostranný. Je to biela hviezda blížiaca sa ku koncu svojho života na hlavnej postupnosti. Najväčšou zvláštnosťou tejto hviezdy je jej sprievodca – veľmi červená uhlíková hviezda označená ako X TrA. Písmenko v jej názve naznačuje, že je premenná. Zmeny magnitúdy sú sprevádzané zmenou povrchovej teploty.
V súhvezdí sa nachádza aj niekoľko ďalších pulzujúcich premenných hviezd – cefeíd. Všetky sú však aj v maxime prislabé na to, aby sa dali vidieť voľným okom.
Delta TrA, hviezda ležiaca mimo obrazca trojuholníka, má vo vzdialenosti 30″ od seba sprievodcu. Ten dosahuje magnitúdu 11,5, ale nevieme, či k hlavnej zložke fyzicky patrí.
Objekty.
Hoci západný okraj Južného trojuholníka prechádza cez okrajové časti Mliečnej cesty, zaujímavých objektov je v ňom pomerne málo. Pri prehliadke ďalekohľadom sa ukáže množstvo natesnaných slabých hviezd.
V súhvezdí sa nachádza otvorená hviezdokopa NGC 6025, ktorá je od nás vzdialená 2 700 svetelných rokov. Zaberá na oblohe plochu zhruba tretiny Mesiaca v splne. Jej najjasnejšia hviezda má jasnosť 7m, preto sa lepšie pozoruje triédrom alebo malým ďalekohľadom.
Ďalšie objekty sú zaujímavé už len pre majiteľov väčších ďalekohľadov. Relatívne jasná planetárna hmlovina NGC 5979 vyzerá v 15-centimetrovom ďalekohľade ako drobný jasný disk farby vody.
V súhvezdí je tiež veľa galaxií, ale všetky sú malé a slabé. Vo vzdialenosti asi 220 miliónov svetelných rokov sa tieto galaxie združili do kopy Abell 3627. Jej súčasťou je aj špirálová galaxia ESO 137-001, ktorá sa cez kopu pohybuje rýchlosťou takmer 7 miliónov kilometrov za hodinu.
Poloha.
Tri jasné hviezdy Južného trojuholníka nájdeme v blízkosti ďalších dvoch súhvezdí znázorňujúcich rysovacie pomôcky: južne od Pravítka a východne od Kružidla. Patrí medzi najmenšie súhvezdia oblohy. Pomôckou na jeho nájdenie sa môžu stať blízke jasné hviezdy alfa a beta Centauri smerujúce k Južnému krížu. Ak si ich spojnicu predĺžime do opačnej strany než leží Južný kríž, dostaneme sa nad vrchol trojuholníka tvorený hviezdou beta.
Zoznam ulíc v Nových Zámkoch

Toto je zoznam ulíc v Nových Zámkoch.
Permakultúra

Permakultúra je praktickou metódou komplexného dizajnu udržateľných ľudských sídiel nasledovaním vzorov prírody. 
Čo je permakultúra?
Pôvodný význam pojmu "permakultúra" (permaculture) bol "permanentné poľnohospodárstvo" (permanent agriculture), t. j. poľnohospodárstvo schopné fungovať udržateľne na danom mieste donekonečna. Postupne zahrnula všetky sociálne aspekty udržateľného rozvoja a jej význam bol rozšírený k permanentnej kultúre (permanent culture).
Permakultúra vytvára a udržuje poľnohospodársky produktívne ekosystémy, ktoré majú rozmanitosť, stabilitu a odolnosť prírodných ekosystémov. Cieľom je dosiahnuť harmonické spojenie krajiny a ľudí poskytujúce im potraviny, energiu, bývanie a ďalšie materiálne a nemateriálne potreby udržateľnou cestou. 
Permakultúrny dizajn je systém usporiadania koncepčných, materiálových a strategických komponentov do vzoru, ktorý funguje v prospech života vo všetkých jeho formách. 
Permakultúra má tri hlavné piliere:
Filozofia permakultúry.
je filozofiou
História.
V roku 1974 dvaja Austrálčania – Bill Mollison (výskumník prírodných ekosystémov a austrálskych pralesov na Tasmánskej Univerzite) a jeho študent David Holmgren (architekt) rozvinuli a vylepšili koncept permakultúry, ktorý viedol k vydaniu publikácií" Permaculture One" a "Permaculture Two".
Od opustenia práce na Univerzite v roku 1978 Bill Mollison venoval všetku svoju energiu rozvoju a vylepšovaniu systému permakultúry a rozširovaniu tejto idey a princípov do celého sveta. Vyučil tisícky študentov a podieľal sa na mnohých príspevkoch, učebných osnovách, odborných správach a odporúčaniach pre projekty fariem, mestských častí, a lokálnych samosprávnych jednotiek. V roku 1981 bola Billovi Mollisonovi za jeho prácu v environmentálnom dizajne udelená Cena za správne živobytie (Right Livelihood Award) niekedy nazývaná Alternatívna Nobelova cena.
V roku 1979 bol založený Inštitút Permakultúry (The Permaculture Institute), aby vyučoval praktický dizajn udržateľných pôdnych, vodných, rastlinných, právnych a ekonomických systémov študentov celosvetovo. Kurzy sú otvorené komukoľvek, bez diskriminácie na základe veku, pohlavia, náboženstva či vzdelania.
Súčasnosť.
Permakultúra je dnes dobre stabilizovaná po celom svete a je niekoľko inšpirujúcich príkladov jej použitia. Zimbabwe má 60 škôl navrhnutých použitím permakultúry, s národným tímom pracujúcim v rámci oddelenia rozvoja školských osnov. Najvyšší komisár OSN pre utečencov vypracoval správu o využití permakultúry v situáciách utečencov po úspešnom použití v táboroch v Južnej Afrike a Macedónii. Kmeň v Peru sa dostal spod rastúcej závislosti na štátnej podpore k sebestačnosti a podpore iných kmeňov. Vojenská základňa v USA sa transformuje na eko-biznis park a raj divočiny.
Počas mnohých rokov od jej skoncipovania permakultúra ukázala, že je úspešným praktickým prístupom dizajnu udržateľných systémov a môže byť použitá v každej klimatickej a kultúrnej oblasti.