Lavočkin La-5

Lavočkin La-5 () bolo sovietske stíhacie lietadlo masovo vyrábané a nasadené počas druhej svetovej vojny. Tento typ bol nasledovníkom vývojového radu lietadla LaGG-3 a bol jedným z najlepších sovietskych stíhacích strojov počas vojny.
Vývoj.
La-5 sa oproti svojmu predchodcovi LaGG-3 líšil dvojhviezdicovým motorom AŠ-82, ku ktorého inštalácii pristúpila konštrukčná kancelária kvôli nedostatku vodou chladených motorov Klimov M-105P. Predchodcom bol typ zavedený a označovaný ako LaG-5. Po rozdelení konštrukčného tímu Lavočkin – Gorbunov pokračoval Lavočkin v projekte s označením La-5. Neskôr nastala aj zmena typu krytu kabíny a kokpitu, čo malo za následok zlepšenie výhľadu dozadu, zníženie hmotnosti a zvýšenie doletu (od verzie La-5F). Taktiež delta-drevesina, ktorej výroba nebola príliš jednoduchá, bola nahradená obyčajným jedľovým drevom, čo zvýšilo hmotnosť stroja. Napriek tomu, že stroje mali porovnateľnú pohonnú jednotku s nemeckými Fw 190A, neboli schopné dosahovať rovnakú maximálnu rýchlosť, pretože podstatná časť ich draku bola vyrobená z dreva, ktoré bolo ťažšie ako duralová konštrukcia nemeckých strojov. V roku 1943 prišla inovovaná verzia La-5FN. Ktorá bola najrozšírenejšia. Od predošlej verzie sa líšila motorom AŠ-82FN, ktorý mal nový kompresor a priame vstrekovanie paliva do valcov. Ten mal výkon až 1 850 k. Mal taktiež odľahčený podvozok a zlepšenú tepelnú izoláciu kabíny.
Bojové nasadenie.
Stroje La-5FN boli po prvýkrát nasadené v bitke v Kurskom oblúku a slúžili až do konca vojny. Čoskoro si získali veľkú obľubu. Boli typickým frontovým strojom sovietskeho letectva. La-5FN bol v malých výškach, na ktoré bol dimenzovaný, rovnocenným súperom nemeckých Bf 109G ako aj Fw 190A. Zaostával za nimi však v mierne nižšej palebnej sile. La-5FN úspešne zasiahli aj do bojov SNP v rámci 1. česko-slovenského samostatného stíhacieho leteckého pluku a jeho piloti dosiahli deväť potvrdených a troch pravdepodobných zostrelov. Česko-slovenské letectvo používalo po vojne stíhače Lavočkin La-5FN pod označením S-95 a La-5UTI s motorom FN prezentačné na CS-95. Uvažovalo sa nad vlastnou produkciou v továrni Rudý (červený) Letov. Logickým pokračovaním stroja La-5FN bol Lavočkin La-7.
Bolo vyrobených 9 920 kusov La-5 a jeho podverzií.
Špecifikácie (Lavočkin La-5FN).
Popis konštrukcie.
Lavočkin La-5FN bol jednomiestny, jednomotorový samonosný dolnoplošník. Drevená kostra krídel a pevných chvostových plôch bola potiahnutá preglejkou, kovová kostra pohyblivých chvostových plôch i klapiek plátnom. Vnútorná konštrukcia krídel mala dva nosníky. Vnútorné palivové nádrže mali objem 464 litrov paliva. Trup tvorila preglejková pološkrupina, zadnú časť tvorilo 13 prepážok a 4 pozdĺžne nosníky, na ktoré bol pripevnený preglejkový poťah. Predná časť trupu mala oceľovú kostru, ktorá sa spájala s dvomi drevenými nosníkmi v oblasti centroplánu. Krycie plechy motora boli duralové. Hviezdicový motor AŠ-82 (neskôr vo verziách F a FN) poháňal kovovú trojlistú vrtuľu s nastaviteľným uhlom nábehu listov. Vrtuľa mala priemer . Podvozok bol zaťahovací. Motor sa štartoval stlačeným vzduchom z tlakovej fľaše, prípadne mechanickým náhonom zapadajúcim do nadstavca na vrtuľovom kuželi. Mechanické štartovanie sa používalo najmä v zimných podmienkach. Hlavné podvozkové nohy sa zaťahovali smerom k trupu, zadná podvozková noha sa zaťahovala do trupu. Čelné sklo pilotnej kabíny bolo kryté hrubým pancierovým sklom, zadná časť kabíny bola krytá hrubým sklom. Výzbroj tvorili dva pevné synchronizované kanóny ŠVAK kalibru , strieľajúce okruhom vrtule, pre každý bolo štandardne pripravených 200 nábojov. Mohol niesť aj 8 neriadených rakiet RS-82 (ich inštalácia však bola skôr výnimočná), bomby do hmotnosti , či prídavné nádrže s palivom.