Aktinobaktérie

Aktinobaktérie (lat. "Actinobacteria", "Actinobacteriota", "Actinobacteraeota", "Actinomycetota"; staršie: aktinomycéty a príbuzné organizmy) sú kmeň baktérií. Väčšinou sú grampozitívne. Môžu byť suchozemské alebo vodné. Do kmeňa aktinobaktérie patria napríklad aktinomycéty ("Actinomycetales").
"Actinobacteria" je v niektorých systémoch aj názov jednej z tried kmeňa aktinobaktérie, ktorá sa inde volá Actinomycetia - pozri v kapitole Systematika. 
V niektorých starších systémoch kmeň "Actinobacteria" zahŕňal len jednu triedu "Actinobacteria" - pozri v kapitole Systematika.
Charakteristika.
Pre ľudí majú aktinobaktérie veľký hospodársky význam, pretože poľnohospodárstvo a lesníctvo sú závislé od ich úlohy v pôdnom systéme. V pôde pomáhajú rozkladať organické látky mŕtvych organizmov, takže molekuly môžu byť znovu prijímané rastlinami. Zatiaľ čo túto úlohu zohrávajú aj huby, aktinobaktérie sú oveľa menšie a pravdepodobne nezaberajú rovnakú ekologickú niku. V tejto úlohe kolónie baktérií často vytvárajú rozsiahle pseudomycélium, podobne ako huby (mycélium), a názov dôležitého radu aktinomycéty, odráža skutočnosť, že sa dlho predpokladalo, že ide o huby. Niektoré pôdne aktinobaktérie (napr. rod "Frankia") žijú symbioticky na koreňoch rastlín v pôde, fixujú pre rastliny dusík výmenou za prístup k niektorým rastlinným sacharidom. Iné druhy, ako napríklad mnoho druhov rodu "Mycobacterium", sú dôležitými patogénmi.
Okrem ich významu v pôde, nie sú aktinobaktérii veľmi preskúmané. Hoci sa v súčasnosti chápu predovšetkým ako pôdne baktérie, môžu byť hojnejšie v sladkých vodách. Aktinobaktérie sú jedným z dominantných kmeňov baktérií a obsahujú jeden z najpočetnejších bakteriálnych rodov, "Streptomyces". Streptomyces a iné aktinobaktérie sú hlavnými prispievateľmi k biologickému pufrovaniu pôdy (udržiavajú konštantné pH). Sú tiež zdrojom mnohých antibiotík (β-laktámy, tetracyklíny, makrolidy, aminoglykosidy alebo glykopeptidy).
Rod "Bifidobacterium" je najbežnejšou baktériou v mikrobióme ľudských dojčiat. Hoci dospelí majú menej bifidobaktérií, črevné bifidobaktérie pomáhajú udržiavať črevný epitel a redukujú lipopolysacharidy v čreve.
Hoci niektoré z najväčších a najkomplexnejších bakteriálnych buniek patria medzi aktinobaktérie, skupina morských aktinobaktérii bola opísaná ako najmenšie voľne žijúce bunky.
O niektorých sibírskych alebo antarktických aktinobaktériách sa hovorí, že sú najstarším žijúcim organizmom na Zemi, ktorý zamrzol v permafroste asi pred pol miliónom rokov. Symptómy života boli detegované uvoľňovaním oxidu uhličitého zo vzoriek permafrostu starého do 640 tisíc rokov.
Systematika.
kmeň aktinobaktérie (Actinobacteria/ Actinobacteriota/ Actinomycetota) [=staršie: trieda Actinobacteria v širšom zmysle]:
Ako vidno, kým dnes sa obyčajne kmeň "Actinobacteria" delí na triedy, v niektorých starších systémoch (Bergey's Manual 2004) zahŕňal tento kmeň len jednu triedu "Actinobacteria", ktorá sa ďalej delila na podtriedy (zodpovedajúce dnešným triedam), prípadne priamo na rady - porov. aj systematiku uvedenú v dolnej časti článku baktérie.
Staršie sa do kmeňa aktinobaktérie zaraďoval aj rod "Sphaerobacter" (ako samostatná monotypická podtrieda Sphaerobacteridae), ktorý bol v roku 2004 preradený do susedstva rodu "Thermomicrobium" (dnes zaraďovaného do kmeňa Chloroflexota).
Zdroj.
 – Prekladom vznikla kapitola Charakteristika.