burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Thessalos z Korintu

Thessalos ("Thessalos") bol olympijský víťaz v behu na dve stadiá v roku 504 pred Kr.
Thessalos z Korintu bol na 69. olympijských hrách v roku 504 pred Kr. korunovaný olivovou ratolesťou za víťazstvo v behu na dve stadiá. Beh na vzdialenosť dvoch stádii (diaulos) sa na olympijských hrách stal súťažnou disciplínou v roku 724 pred Kr. a Hypénos z Pisy bol prvý, ktorý si z tejto disciplíny odniesol víťazný veniec.
Olympijské víťazstvo Thessala zaznamenal lyrický básnik Pindaros v oslavnej óde venovanej jeho synovi Xenofontovi, dvojnásobnému víťazovi olympijských hier. V oslave hrdinov celogréckych hier chcel Pindaros podľa jeho vlastných slov „"pamätníky slávy víťazov pred zrakom všetkých vztýčiť"".
Kazimír Jagelovský

Svätý Kazimír Jagelovský (* 3. október 1458, Krakov† 4. marec 1484, Grodno, Litva (dnes Bielorusko)) bol poľský princ z dynastie Jagelovcov. Zomrel vo veku 26 rokov. Jeho rodičmi boli poľský kráľ Kazimír IV. a Alžbeta Habsburská. Od roku 1636 je patrónom Litvy.
Ikadión (olympionik)

Ikadión ("Ikadión") bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 456 pred Kr.
Meno olympijského víťaza Ikadióna je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Ikadión je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v jedenástom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ικαδίων... - Ikadión...), ale jeho meno napovedá, že pochádzal pravdepodobne z Kréty.
V Olympii sa beh dorastencov na jedno stadion zaradil do programu hier v roku 632 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Polyneikes z Élidy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) merala v Olympii 192,27 metra.
Červonyj Step (Kalynivský rajón)

Červonyj Step () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 516 obyvateľov.
Theognétos z Aiginy

Theognétos ("Theognétos") bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 476 pred Kr.
Theognétos z Aiginy zvíťazil na 76. olympijských hrách v zápasení dorastencov (palé paidón). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty. 
Socha olympionika Theognéta stála kedysi v olympijskej "Altide". Ešte v druhom storočí si ju medzi sochami olympijských víťazov mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý uvádza: „"Aiginskemu Theognétovi bol udelený veniec za zápasenie medzi chlapcami, sochu mu zhotovil Aiginčan Ptolichos. Učiteľom Ptolicha bol otec Synnoón, jeho zase vyučil sikyónsky Aristokles, nemenej slávny brat Kanacha. Prečo nesie Theognétos plod borovice píniovej (šišku s píniovými orieškami) a granátové jablko, nepodarilo sa mi dozvedieť, pravdepodobne sa k tomu viaže nejaká miestna povesť Aiginčanov"".
Rajky (Kalynivský rajón)

Rajky () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 384 obyvateľov.
Pykiv

Pykiv () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 1954 obyvateľov.
Rukwa

Rukwa je bezodtokové, plytké a slané jazero v Východnej Afrike na juhozápade Tanzánie. Nachádza sa v tektonickej prepadline. Má rozlohu 2600km². Je 150 km dlhé a 25 až 30 km široké. Leží v nadmorskej výške 792 m.
Vodný režim.
V sezónach bohatých na vodu sa napĺňa a v suchých rokoch niekedy takmer celé vysychá.
Radivka (Kalynivský rajón)

Radivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 847 obyvateľov.
Christiansfeld

Christiansfeld je mesto v Dánsku, v regióne Južné Dánsko. V roku 2014 malo 2 855 obyvateľov.
Mesto založili Moravskí bratia v roku 1773 a bolo pomenované na počesť kráľa Kristiána VII. Od roku 2015 je súčasťou zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Väčšina pôvodnej zástavby vznikla medzi rokmi 1773 a 1800, mesto je výnimočné urbanistickým konceptom zodpovedajúcim ideálom obnovenej Jednoty bratskej.
Na konci dánsko-nemeckej vojny v roku 1864 pripadlo mesto a celé Šlezvicko Prusku. Pod pruskou (nemeckou) správou zostalo až do roku 1920, kedy bolo späť pričlenené k Dánsku.
Pekárske droždie

Pekárske droždie (iné názvy: droždie, pekárske kvasnice, kvasnice) je masa, ktorá pozostáva z lisovaných a/alebo sušených určitých kmeňov z druhu kvasinka pivná ("Saccharomyces cerevisiae"), a ktorá sa používa na kysnutie cesta. Spomínané kmene rozkladajú cukry prítomné v ceste na oxid uhličitý a etanol. Iné kmene druhu kvasinka pivná sa používajú napr. ako pivovarnícke kvasnice. 
V minulosti bolo pekárske droždie získavané ako odpad pri výrobe piva, od 20. rokov 20. storočia sa na jeho výrobu používajú melasové zápary živých kvasiniek.
Rast kvasiniek spomaľuje soľ.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2020

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2020 mali byť 84. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji, ktoré sa mali uskutočniť vo Švajčiarsku. Kvôli pandémii ochorenia COVID-19 sa však IIHF rozhodla zrušiť Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji pre rok 2020. 
Majstrovstvá sa mali uskutočniť od 8. do 24. mája 2020 v dvoch mestách: Zürich a Lausanne.
Hideo Kodžima

Hideo Kodžima (; * 24. august 1963, Tokio, Japonsko) je japonský dizajnér a producent videohier, ktorého najznámejším a najpopulárnejším dielom je séria Metal Gear. Do roku 2015 bol vedúcim tímu Kojima Productions (ktorý založil v roku 2005) a viceprezidentom spoločnosti Konami. 
Hry.
Hideo Kodžima pracoval v istej kapacite na viac než 30 hrách. Tu sú niektoré z nich:
Externé odkazy.
Hideo Kodžima v RAWG (po anglicky)
Hideo Kodžima v Mobygames (po anglicky)
Uladzimir Karatkevič

Uladzimir Siamionavič Karatkevič (, * 26. november 1930, Orša† 25. júl 1984, Minsk, Bielorusko) bol bieloruský básnik, prozaik, dramaturg, publicista, prekladateľ. Jedna z najvýznamnejších osobností bieloruskej literatúry druhej polovice 20. storočia. Prvý bieloruský spisovateľ, ktorý sa venoval žánru historickej detektívky.
Holubivka (Kalynivský rajón)

Holubivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 279 obyvateľov.
Historický fond Diecéznej knižnice

Historický fond Diecéznej knižnice sa nachádza v priestoroch Kňazského seminára sv. Gorazda na Samovej ulici č. 14/983 v Nitre v rozsahu 65 288 knižničných zväzkov (podľa inventarizácie z roku 1981), dá sa hovoriť o 71 341 tituloch. Diecézna knižnica () je umiestnená v prízemí severovýchodného krídla seminára. Historický fond bol vyhlásený roky 1990 Nariadením vlády Slovenskej republiky č. 478 z 23. mája za hnuteľnú národnú kultúrnu pamiatku. Tiež k nej treba pripočítať cca 1 000 neskatalogizovaných zväzkov, čo sú príspevky správcu Ladislava Belása po roku 1990. Za oficiálne otvorenie knižnice možno brať 30. november 1885.
História.
Tvorba fondu knižnice siaha do 12. storočia, kedy sa začali zhromažďovať v katedrálnom kostole rukopisné kódexy. Tieto sa stali základom Katedrálnej knižnice(z roku 1828 sa spomína index knih katedrálnej knižnice ako "Index Librorum Bibliothecae Cathedralis Ecclesiae Nitriensis" a z roku 1850 ako "Maculatori Elenchi Operum Bibliothecae Cathedralis Ecclesiae Nitriensis collectum"), predchodcu Diecéznej knižnice.
Zachariáš Mošovský (1582 – 1587) bol prvým zberateľom kníh, ktorý sa zaslúžil o obohatenie zbierky inkunábulami a tlačami zo 16. storočia. Je ich 1 405.
O rozvoj knižnice sa starali Nitrianski biskupi:
Ďalší biskupi rozvíjajúci knižnicu:
Zloženie fondu.
Jazykové:
Chronologické:
Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1976

Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1976 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 1976 v Montreale, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Kórejskej republike a na Taiwane od roku 1975 do 6. apríla 1976. Zúčastnili sa jej 4 mužské a 4 ženské družstvá, ktoré súťažili v základnej skupine a následnom barážovom dvojzápase. 
Na hádzanársky turnaj LOH 1976 postúpili iba víťazné družstvá.
Výsledky.
Muži.
Základná skupina.
Pozn: sa z ekonomických dôvodov z turnaja odhlásil.
Ženy.
Základné skupiny.
Postúpil , pretože odstúpila.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1980

Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1980 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 1980 v Moskve, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa na Taiwane v dňoch od 11.25. novembra 1979. Zúčastnili sa jej 4 mužské a 3 ženské družstvá. V mužskej kategórii sa okrem základnej skupiny odohral aj barážový dvojzápas v Japonsku. 
Na hádzanársky turnaj LOH 1980 postúpilo z mužskej kategórie iba víťazné družstvo. Zo ženskej kategórie postúpil víťaz na svetový olympijský kvalifikačný turnaj, ktorý sa konal v roku 1980 v Kongu.
Výsledky.
Muži.
Baráž.
Pozn: sa neskôr kvôli bojkotu hier hádzanárskeho turnaja nezúčastnilo, nahradil ho .
Lávová lampa

Lávová lampa alebo magma lampa je druh svietidla, ktorý sa väčšinou používa ako dekorácia. Lampa sa vyrába v rôznych tvaroch a s rôzne zafarbenou vodou a voskom. Podstavec môže byť vyrobený z materiálov ako napríklad drevo, plast, hliník…
Princíp fungovania.
V podstavci lampy je umiestnená žiarovka. Na podstavci je sklená nádoba naplnená vodou (niekedy olejom) a zmesou priesvitného vosku s chloridom uhličitým (tetrachlórmetánom). Medzi nádobou a žiarovkou je zvinutý kovový drôtik kvôli lepšiemu vedeniu tepla.
Po zapnutí lampy začne žiarovka zahrievať kovovú špirálu a dno nádoby s vodou a voskom. Vosk sa rozpustí a začne stúpať v nádobe smerom hore. Tam sa zasa ochladí a začne klesať nadol. Rozdiel teplôt medzi dnom a hornou časťou nádoby je len niekoľko stupňov. Vosk v lampe vytvára zaujímavé väčšie či menšie bubliny.
Prevádzková teplota v rôznych lávových lampách sa líši, ale väčšinou sa pohybuje okolo 60 °C. Pokiaľ je v lampe príliš silná žiarovka, zostáva vosk hore, pokiaľ príliš slabá, zostáva dole.
Dejiny.
Lávovú lampu vynašiel Angličan Edward Craven Walker v roku 1963. Pomenoval ju "Astrolight" a predstavil v Hamburgu v roku 1965.
Pozri aj.
Plazmová lampa
Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1984

Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 1984 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 1984 v Los Angeles, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Japonsku v dňoch od 12.20. novembra 1983. Zúčastnili sa jej 4 mužské a 3 ženské družstvá. Turnaj sa skladal iba zo základných skupín. 
Na hádzanársky turnaj LOH 1984 postúpili z oboch kategórií iba víťazné družstvá. 
Konečné poradie.
Pozn: Čína sa kvôli bojkotu hier hádzanárskeho turnaja nezúčastnila, nahradila ju Kórejská republika.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 1972

Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 1972 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 1972 v Mníchove, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Japonsku v dňoch od 13.29. novembra 1971. Zúčastnili sa jej 3 mužské družstvá (na LOH 1972 sa konal iba mužský turnaj). Pôvodne sa jej malo zúčastniť aj družstvo . Turnaj sa skladal iba zo základnej skupiny. 
Na hádzanársky turnaj LOH 1972 postúpilo víťazné družstvo.
Eubótas z Kyrény

Eubótas alebo Eubatas alebo Eubatos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 408 pred Kr. a v tethrippe v roku 364 pred Kr.
Eubótas z Kyrény si z olympijských hier odniesol dva víťazné vence, a to z 93. hier za víťazstvo v behu na jedno stadion a zo 104. hier za víťazstvo v tethrippe. Beh na jedno stadion bol najstaršou olympijskou súťažnou disciplínou. Podľa tradície ho zaviedli na prvých hrách v roku 776 pred Kr. Tethrippon (preteky na voze so štvorzáprahom) zaradili do programu hier v roku 680 pred Kr.
Meno olympionika Eubóta (Eubata) je zaznamenané v starovekom diele "Kronika sveta" (gr. Chronikoi kanones) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko videl sochu Eubóta v olympijskej "Altide". Pausanias o tom uvádza: „"Kyrénsky Eubótas si dal zhotoviť sochu ešte pred pretekom, pretože mu veštiareň v Líbyi predpovedala víťazstvo v behu v Olympii, a tak v ten istý deň keď bol vyhlásený za víťaza, umiestnil i sochu. Hovorí sa, že ešte zvíťazil s vozom, a to na tej olympiáde, ktorej Éliďania hovoria nepravá, pretože ju usporiadali Arkáďania"" Éliďania olympijské hry usporiadané Arkáďanmi v roku 364 pred Kr. oficiálne neuznali, preto ich nazvali ako nepravé.
Ponor

Ponor alebo ponorenie (ponáranie) môže byť:
Ponor môže byť aj:
Karl Barry Sharpless

Karl Barry Sharpless (* 28. apríl 1941, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americký chemik, dvojnásobný nositeľ Nobelovej ceny za chémiu.
Prvú Nobelovu cenu získal v roku 2001 za prácu na chirálne katalyzovaných oxidačných reakciách vytvárajúcich asymetrické chirálne zlúčeniny. Spolu s ním boli ocenení William S. Knowles a Rjódži Nojori.&lt;br&gt;
Druhú Nobelovu cenu získal v roku 2022 za za výskum spájania molekúl spolu s americkou biochemičkou Carolyn Bertozziovou a dánskym chemikom Mortenom Meldalom. 
Vysokoškolské vzdelanie a doktorát (1968) získal na Stanfordovej univerzite, neskôr pôsobil aj na Harvarde a na Massachusettskom technologickom inštitúte, od roku 1990 pôsobí v kalifornskom výskumnom ústave Scripps Research Institute. 
V roku 1965 sa jeho manželkou stala Jane Dueserová, majú spolu tri deti.
Venkatraman Ramakrishnan

Venkatraman Ramakrishnan (* 1952, Chidambaram, India) je americký a britský biológ indického pôvodu, ktorý spoločne s Thomasom Steitzom a Adou Jonathovou v roku 2009 získal Nobelovu cenu za chémiu za objasnenie štruktúry a funkcie ribozómov – bunkových „tovární na bielkoviny“.
Ramakrishnan získal bakalársky titul na indickej univerzite Baroda, v štúdiách pokračoval na Ohio University. Roku 2000 popísal štruktúru niektorých častí ribozómu a mechanizmy zabezpečujúce bezchybnú syntézu bielkovín podľa genetickej informácie. Neskôr presne určil trojrozmerné usporiadanie ribozómu a jeho reakcie na antibiotiká aj ďalšie látky. Pôsobí v laboratóriu MRC Laboratory of Molecular Biology v Cambridge.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1970

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1970 bola kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1970 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 11 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Česko-Slovenska, Rumunska a Španielska. Kvalifikácia prebiehala od 28. marca do 17. mája 1970. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 5 družstiev z Majstrovstiev Európy 1968:
Výsledky.
 Ancona
 Oradea
Pozn: Pôvodne sa tejto skupiny malo zúčastniť aj .
 Gerona
Thomas Arthur Steitz

Thomas Arthur Steitz (* 23. august 1940, Milwaukee, Wisconsin, USA† 9. október 2018, Branford, Connecticut) bol americký biochemik. 
V roku 2009 získal spoločne s Venkatramanom Ramakrishnanom a Adou Jonathovou Nobelovu cenu za objasnenie štruktúry a funkcie ribozómov – bunkových „tovární na bielkoviny“.
Pôsobil ako profesor molekulárnej biofyziky a biochémie na Lekárskom inštitúte Howarda Hughesa pri univerzite Yale. Hlavným predmetom jeho záujmu bolo skúmanie bunkových štruktúr pomocou röntgenovej kryštalografie. Podarilo sa mu zistiť mechanizmy pôsobenia rôznych enzýmov a mechanizmy syntézy bielkovín v ribozómoch. Usiloval tiež o vývoj liekov proti mikróbom odolným voči doterajším antibiotikám.
Steven Moffat

Steven Moffat (* 9. apríl 1961, Paisley, Škótsko) je škótsky spisovateľ, scenárista a producent, známy ako showrunner a producent televíznych seriálov BBC Doctor Who a Sherlock.
Moffatova prvá televízna práca bola seriál "Press Gang". Jeho prvý sitcom, "Joking Apart", bol inšpirovaný rozpadom jeho prvého manželstva. Naopak, jeho neskorší sitcom "Coupling" bol založený na vývoji jeho vzťahu s televíznou producentkou Sue Vertue. Medzi týmito dvoma seriálmi napísal "Chalk", komediálny sitkom z prostredia školy inšpirovaný jeho vlastnými skúsenosťami ako učiteľa angličtiny.
Celoživotný fanúšik Doctor Who, Moffatova prvá práca na seriáli bol scenár z paródie epizódy "The Curse of Fatal Death" z roku 1999. Potom napísal šesť epizód "renewed" série, ktorá začala v roku 2005 ("The Empty Child", "The Doctor Dances", "The Girl in the Fireplace", "Blink", "Silence in the Library", and "Forest of the Dead"). V roku 2010 nahradil "Russell T Daviesa" ako showrunnera, spisovateľa a výkonného producenta. V rovnakom roku vytvoril seriál Sherlock spolu s Markom Gatissom.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1972

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1972 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1972 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 11 európskych družstiev, ktoré súťažili o 4 postupové miesta v dvoch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Albánska a Grécka. Kvalifikácia prebiehala od 3. do 16. mája 1972. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 7 družstiev z Majstrovstiev Európy 1970:
Výsledky.
 Halle
 Bari
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1974

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1974 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1974 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Juhoslávie a Luxemburska. Kvalifikácia prebiehala od 13. apríla do 1. mája 1974. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 6 družstiev z Majstrovstiev Európy 1972:
Výsledky.
 Marburg
 A Coruña
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1976

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1976 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1976 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 12 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 8. do 24. apríla 1976. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 6 družstiev z Majstrovstiev Európy 1974:
Výsledky.
 Alcoy
 Andrychów
 Jeruzalem
Klek

Klek je polostrov pri Jadranskom mori, ktorý z väčšej časti patrí Bosne a Hercegovine a z menšej časti potom Chorvátsku. Chorvátska časť, teda samotná špica polostrova, je predmetom sporu, pretože si práva na ňu nárokuje aj Bosna.
Polostrov Klek je dlhý približne 6,5 km a vo svojej prostrednej časti široký 600 m. Uzatvára malý záliv naproti Neumu, ktorý je tiež súčasťou Bosny a Hercegoviny. Okolo Kleku samotného sa nachádza veľa malých ostrovov, napríklad Veliki Skolj a Mali Skolj, ktoré pripadajú Bosne a Hercegovine, hoci ich Parlament Bosny a Hercegoviny nikdy neuznal za súčasť územia štátu. Súbežne s Klekom, za Malostonským zálivom prebieha veľký polostrov Pelješac (podobného tvaru ako Klek), ktorý už celý patrí Chorvátsku.
Administratívne určenie.
Tá časť Kleku, ktorá patrí Bosne a Hercegovine, je súčasťou opčiny Neum a podľa Daytonskej dohody bola pridelená Federácii Bosny a Hercegoviny. Teraz je súčasťou Hercegovsko-neretvantského kantónu. Chorvátska časť Kleku je súčasťou Dubrovnícko-neretvianskej župy.
Dejiny.
Polostrov Klek, ale aj Neum, boli celé súčasťou republiky Dubrovník až do roku 1718. Potom ich požarevackým mierom postúpil Dubrovník Osmanskej ríši. Klek, spolu s celou Bosnou a Hercegovinou, sa nakoniec stali roku 1878 súčasťou Rakúsko-Uhorska. Výbežkom Bosny a Hercegoviny v rámci Juhoslávie bol až do roku 1992 (s výnimkou druhej svetovej vojny, kedy ho obsadilo fašistické Chorvátsko) a dnes patrí k nezávislému štátu Bosny a Hercegoviny ako jedno z mála miest, kde má Bosna prístup k moru.
Ston

Ston je obec (općina) v južnej Dalmácii, v Chorvátsku. Rozkladá sa na južnej časti úžiny Pelješackého polostrova.
Dejiny.
Ston je staré pevnostné mesto Dubrovníckej republiky, tá si toto územie zaistila na začiatku 14. storočia. Dubrovnícky senát tu potom v priebehu 14. a 15. storočia nechal vybudovať mohutné opevnenie. Jeho základom sa stali tri pevnosti - "Veliki kaštio", "Podzvizd" a "Koruna", prepojené 5,5 km hradieb so štyridsiatimi vežami.
Zároveň s vybudovaním systému opevnenia bolo novovybudované aj mesto. Tvorilo ho pätnásť blokov po desiatich domoch oddelených šesť metrov širokými hlavnými ulicami a dva metre širokými vedľajšími kolmými ulicami. Išlo o najväčší urbanistický projekt svojej doby.
Ustrice.
Voda v Malostonskom zálive sa vyznačuje čistotou a zdravím. Dôkazom sú ustricové farmy. V podstate ide o zavesené laná spustené do správnej hĺbky, tak cca max. 9 metrov, na lanách sú v pravidelných rozstupoch prichytené ustrice. Do optimálnej dĺžky rastú dva až tri roky. Pestuje sa tu ustrica jedlá, ide o pôvodný druh ustrice v európskych moriach. Ročne ich je vylovených cca 2 milióny kusov.
Remilitarizácia Porýnia

Remilitarizácia Porýnia nemeckou armádou sa udiala 7. marca 1936, keď nemecké vojenské sily vstúpili do Porýnia. To bola významná udalosť, pretože Nemecko porušilo podmienky Versaillskej zmluvy a Locarnských dohôd. Remilitarizácia zmenila rovnováhu síl v Európe v prospech Nemecka a v neprospech Francúzska. Umožnila Nemecku vykonávať politiku agresie vo východnej Európe.
Pozadie.
Po prvej svetovej vojne sa rozhodla Spoločnosť národov, že ľavý breh Rýna bude obsadený jednotkami západných mocností. V 20. rokoch sa vojská stiahli pod podmienkou, že prebehne demilitarizácia oblasti. Po prevzatí moci nacistami v roku 1933 sa Hitler rozhodol obsadiť Porýnie. Akcia prebehla v roku 1936, hoci v tom čase nebola nemecká armáda dostatočne pripravená na prípadný konflikt. Nacistami proklamovaný dôvod tohto porušenia článku 42, 43 a 44 Versaillskej zmluvy bolo francúzsko-sovietske spojenectvo z mája 1935, lebo ním vraj Francúzi podľa nemeckého ministra zahraničných vecí von Neuratha porušili podmienky Locarnských dohôd. Západné mocnosti proti tomuto aktu nič nevykonali.
Linas (olympionik)

Linas ("Linas") bol olympijský víťaz v behu ťažkoodencov v roku 456 pred Kr.
Meno olympijského víťaza Lina je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov od 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Linas je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v štrnástom riadku vpravo. Z názvu jeho domovskej krajiny sa zachovalo len začiatočné písmeno S (ΛίναςΣ... - Linas z S...).
V Olympii sa hoplitodromos zaradil do programu hier v roku 520 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Damaretos z Héraie. Hoplitodromos bol športom pre dospelých mužov, ktorí už prešli vojenským výcvikom. Súťažiaci v Olympii bežali so štítom a prilbou (bez meča) na vzdialenosť dvoch alebo štyroch stadií, t. j. 384,5 resp. 769 metrov.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1978

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1978 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1978 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie boli družstvá Fínska a Írska. Kvalifikácia prebiehala od 23. marca do 17. apríla 1978. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 6 družstiev z Majstrovstiev Európy 1976:
Výsledky.
 Wolfenbüttel
 Tampere
 Tverja
Linas

Linas môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1980

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1980 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1980 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 18 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest v štyroch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 4. do 14. apríla 1980. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a najlepších 5 družstiev z Majstrovstiev Európy 1978:
Výsledky.
 Vigo
 Forssa
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1981

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1981 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1981 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest v štyroch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 8. do 26. apríla 1981. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1980:
Výsledky.
 Neustadt
 Uppsala
 Kauhajoki
Eva Kramerová

Eva Kramerová (rod. Gloneková; * 20. máj 1990, Dolný Kubín), známa pod pseudonymom Evelyn alebo Gitka, je príležitostná herečka, stand-up komička, moderátorka, youtuberka a vlogerka, ktorá si získala popularitu viacerými virálnymi videami.
Život.
Narodila sa v Dolnom Kubíne. V rokoch 20092012 absolvovala bakalárske štúdium v odbore andragogika na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Neskôr študovala mediálnu a marketingovú komunikáciu.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1983

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1983 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1983 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 18 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest v štyroch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Nórska. Kvalifikácia prebiehala od 8. apríla do 5. mája 1983. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1981:
Výsledky.
 Tours
 Treviso
Lisnaskea

Lisnaskea () je mesto v Severnom Írsku vo vnútrozemí írskeho ostrova. Leží v grófstve Fermanagh, je to 2. najväčšie mesto v grófstve po meste Enniskillen. Žije tu necelých 3-tisíc obyvateľov (sčítanie 2011). Tri štvrtiny tvoria katolíci a zvyšnú štvrtinu protestanti. Rozloha sídla je 2,817 km².
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1985

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1985 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1985 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 13 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest v štyroch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 7. do 16. septembra 1984. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1983:
Výsledky.
 Katovice
 Košice
Brian Kobilka

Brian Kent Kobilka (* 30. máj 1955, Little Falls, Minnesota, USA) je americký fyziológ, ktorý spoločne s Robertom Lefkowitzom v roku 2012 získal Nobelovu cenu za chémiu za výskum receptorov viazaných na G-proteíny.
Hodnosť bakalár dosiahol Brian Kobilka na University of Minnesota Duluth roku 1977 a doktorát na lekárskej fakulte Yale University v roku 1981. Od roku 1984 pracoval v laboratóriu Roberta Lefkowitza na Duke University, v roku 1990 sa stal profesorom na fakulte molekulárnej a bunkovej fyziológie na Stanford University. Jeho práca o štruktúre GPCR bola ocenená ako „priekopnícky čin roka 2007“. Spoluzakladal tiež biotechnologickú spoločnosť ConfometRx, zaoberajúcu sa výskumom G-proteínových receptorov.
Kobilkova manželka Tong Sun Thian je čínsko-malajského pôvodu, majú spolu dve deti.
Robert Lefkowitz

Robert Joseph Lefkowitz (* 15. apríl 1943, New York, USA) je americký lekár a biochemik, ktorý spoločne s Brianom Kobilkom v roku 2012 získal Nobelovu cenu za chémiu za výskum receptorov viazaných na G-proteíny.
Robert Lefkowitz vyštudoval na Kolumbijskej univerzite najprv chémiu a potom medicínu. Pracoval krátko ako lekár a v roku 1968 nastúpil ako výskumný pracovník do Národného inštitútu zdravia v Bethesde v Marylande. V rokoch 1970 až 1973 pracoval v nemocnici v Bostone, ktorá spolupracuje s Harvardovou univerzitou.
Od roku 1973 učí na Duke University v Severnej Karolíne, kde je od roku 1977 riadnym profesorom. V polovici 80. rokov Lefkowitz so svojimi kolegami naklonoval najprv beta-adrenergický receptor a potom osem adrenergných receptorov, na ktoré sa viaže noradrenalín a adrenalín. To viedlo k objavu, že všetky G-proteínové receptory majú podobnú molekulovú štruktúru.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1987

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1987 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1987 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej rekordných 20 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest v piatich kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Portugalska. Kvalifikácia prebiehala od 5. do 28. septembra 1986. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz Majstrovstiev Európy 1985:
Výsledky.
 Lisabon
 Lahti
 Wuppertal
 Vršac 
 Oslo
Jakub Gierszał

Jakub Gierszał (* 20. marec 1988, Krakov) je poľský herec. Debutoval v roku 2009 rolou Kazika vo filme "Všetko čo milujem" ("Wszystko, co kocham"). Za jeho najvýznamnejší film je považovaný film "Miestnosť samovrahov" ("Sala samobójców"), v ktorom si zahral hlavnú rolu Dominika Santorskeho, tínedžera s psychickými problémami.
Gierszał sa na narodil v Krakove v Poľsku. Jeho otec, Marek Gierszał, je divadelný režisér pracujúci hlavne v Nemecku. Keď mal Jakub len pár mesiacov, jeho rodina sa presťahovala do Hamburgu v Nemecku. Keď mal 11 rokov, presťahovali sa späť do Poľska, do mesta Toruń.
V súčasnosti Gierszał žije v Krakove, kde študuje na Štátnej vyššej divadelnej škole ("Państwowa Wyższa Szkoła Teatralna").
V roku 2012 Jakub získal cenu Poľskú filmovú cenu ("Polskie Nagrody Filmowe") za rolu Dominika v "Miestnosti samovrahov". V tom istom roku obdržal aj cenu Shooting Stars Award.
Astronomicko-geodetické observatórium

Astronomicko-geodetické observatórium je observatórium v Bratislave, ktoré sa nachádza na budove Slovenskej technickej univerzity na Mýtnej ulici.
Založené bolo v roku 1956. Pôvodne bolo zamerané na oblasť určovania parametrov rotácie Zeme metódami optickej astrometrie a ich využitie pri definícii svetového času UT1 v rámci aktivít Medzinárodného úradu pre čas.
Po roku 1990 sa výskum orientuje na realizáciu geodetických priestorových referenčných systémov a štúdium kontinentálnej a regionálnej geokinematiky využitím globálnych navigačných družicových systémov (GNSS).
V súčasnosti je observatórium Lokálne analytické centrum permanentnej siete Európskeho referenčného rámca, spracovateľské centrum siete permanentných staníc GNSS v strednej Európe a venuje sa analýzam družicových meraní uskutočňovaných v rámci medzinárodných a domácich epochových projektov zameraných na priestorové geodetické siete.
Lancaster

Lancaster môže byť:
Pavlovien

Pavlovien bola mladopaleolitická kultúra (29 – 24 000 pred Kr.). Táto kultúra bola rozšírená v strednej Európe (Morava, Poľsko a Rakúsko) a svoje pomenovanie dostala podľa lokality Pavlov v Pavlovských vrchoch. 
Charakteristika.
Kultúru charakterizuje zakladanie trvalejších sídlisk, ktoré poskytujú bohatú štiepanú kamennú industriu (najmä útle čepele) a množstvo nástrojov zhotovených z kostí a parohov zvierat (napr. sobov). Pre kultúru sú typické tiež reliéfne plastiky zhotovené z mamutoviny a drobné hlinené figúrky zvierat.
Reading (rozlišovacia stránka)

Reading môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1989

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1989 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1989 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 17 európskych družstiev, ktoré súťažili o 4 postupové miesta v dvoch predkvalifikačných a dvoch kvalifikačných skupinách. Kvalifikácia prebiehala od 2. septembra 1987 do 15. mája 1988. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1987:
Výsledky.
Predkvalifikácia.
 Aschaffenburg
Kvalifikácia.
 Catanzaro
 Raisio
Tarasivka (Kalynivský rajón)

Tarasivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 33 obyvateľov.
Sarapión

Sarapión ("Sarapión") môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1964

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1964 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1964 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 5 európskych družstiev, ktoré súťažili o 2 postupové miesta v dvoch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Východného Nemecka. Kvalifikácia prebiehala od 22. apríla do 14. júna 1964. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny, 6 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1962 a zvyšný európsky účastník MS 1964:
Výsledky.
 Lugano
 Východný Berlín
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1966

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1966 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1966 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 10 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Anglicka. Kvalifikácia prebiehala od 1. do 15. mája 1966. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1964:
Výsledky.
 Bremerhaven
 Udine
Arnold Zweig

Arnold Zweig [cvajg] (* 10. november 1887, Głogów, Poľsko† 26. november 1968, Berlín, Nemecko) bol nemecký prozaik a dramatik, člen Svetovej rady mieru, nositeľ Národnej ceny NDR a prezident Nemeckej akadémie umení.
Vyštudoval filozofiu, psychológiu, germanistiku, jazyky a dejiny umenia.
Za 1. svetovej vojny sa zúčastnil bojov na fronte a zážitky z tohto obdobia ho veľmi ovplyvnili. Ďalším významným zlomom v jeho živote bol nástup Hitlera k moci (1933), a s tým spojené prenasledovanie Židov (Zweig bol Žid). Preto bol donútený k emigrácii.
Pôsobil vo Vroclave, Mníchove, Berlíne, Rostocku a Göttingene.
Sarapión z Alexandrie (víťaz na OH v roku 89)

Sarapión ("Sarapión") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 89.
Sarapión z Alexandrie bol na 217. hrách v roku 89 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného z nich víťazstvom.
Cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko videl sochu Sarapióna pri vchode do olympijského gymnázia dorastencov (tzv. Mäkké gymnázium, gr. Gymnasion malthó). Pausanias o tom uvádza: „"Z druhej strany vchodu do Mäkkého gymnasia stojí socha chlapca, pästného zápasníka. O ňom vyhlásil strážca élidských zákonov (nomofylax), že tento chlapec, menom Sarapión, pochádzal z mesta Alexandrie za ostrovom Farom, a že keď prišiel do Élidy v dobe hladu, daroval obyvateľstvu obilie. Za to sa mu tu dostalo tejto pocty. Doba, kedy získal v Olympii veniec a Éliďanom preukázal dobrodenie, spadá do dvesto sedemnástej olympiády.""
T-62

 
T-62 alebo Objekt 166 (rus. Объект 166) bol sovietsky stredný tank používaný v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Vznikol modernizáciou konštrukcie T-55 inštaláciou lepšieho 115 mm kanóna. Vozidlo nepredstavovalo veľký pokrok v konštrukcii sovietskych tankov a bolo onedlho nahradené tankami T-64 a jeho lacnejšou verziou T-72.
Vznik a vývoj.
V polovici 50. rokov 20. storočia bolo jasné, že tanky T-55 bude potrebné nahradiť modernejšou konštrukciou. Túto potrebu urýchlili snahy Francúzska a SRN v produkcii vlastnej tankovej konštrukcie, ktorá neskôr vyústila do tanku Leopard 1. V tej istej dobe sa objavilo nebezpečenstvo v dôsledku príchodu západných tankov M60 a Centurion Mk 7. Predovšetkým nový 105 mm kanón tanku Centurion vzbudzoval v sovietskych ozbrojených zložkách veľké obavy.
Modernizáciou T-55 bol poverený OKB-520 v Nižnom Tagile, ktorý pripravil nový prototyp tanku označeného ako Objekt 165 so 100 mm (neskôr označovaný ako T-62A) a Objekt 166 so 115 mm kanónom. Stroj mal hmotnosť 37,5 t a posádku 4 mužov (vodič, veliteľ, strelec, nabíjač). Od T-55 sa líšil predĺženým trupom a väčšou vežou, do ktorej sa zmestil nový 115 mm kanón U-STS s hladkým vývrtom a stabilizáciou. Bol to prvý sériovo vyrábaný tank s kanónom s hladkým vývrtom. Vyrábal sa v rokoch 1961 - 1975. Vyrobených bolo viac než 19 000 ks. Išlo o poslednú konštrukciu stredného tanku vo výzbroji ZSSR.
Neskôr bol nahradený výrazne modernejšou konštrukciou T-64, resp. T-72, ktorý predstavoval jeho zjednodušenú verziou.
Nasadenie.
Celkovo sa tank neosvedčil, bol ťažko ovládateľný (motor nie je vzhľadom na hmotnosť stroja dostatočne výkonný) a málo odolný, predstavoval len nepatrné zlepšenie oproti svojim predchodcom. Väčšina štátov Varšavskej zmluvy si teda ponechala stroje T-54/55.
Počas vojny Jom Kippur prišla Sýria o stovky týchto tankov a Izrael ukoristené tanky otestoval. Bolo zistené, že jeho 115 mm kanón je síce nebezpečná zbraň, ale rýchlosť strely je nižšia ako u porovnateľných západných strojov, pri vzdialenostiach nad 1200 m stráca kanón presnosť, a teda v súboji s modernými tankami NATO nemôže obstáť.
V dôsledku veľkých strát obrnenej techniky počas ruskej invázie na Ukrajinu Rusko oživilo časť svojich T-62 z rezerv a nasadilo ich na podporu pechoty.
Roma Gąsiorowska

Roma Gąsiorowska-Żurawska (* 29. január 1981, Bydgoszcz, Poľsko) je poľská herečka a módna návrhárka. Za jej najvýznamnejšiu rolu je považovaná rola Sylwie vo filme "Miestnosť samovrahov". Je jedna z herečiek divadla TR Warszawa. Roma sa o herectvo začala zaujímať už na strednej škole, kde so spolužiakmi vytvorila svoje vlastné divadlo. Vyštudovala na 
Krakowska Wyższa Szkoła Aktorska. Ako študentka hrávala v divadle Teatr Rozmaitości. Filmovo debutovala vo filme Jerzyho Stuhra "Pogoda na Jutro".
Kariéra v móde.
Roma je taktiež aj módna návrhárka. Medzi jej najznámejšie kolekcie patria kolekcie „Amor Amor“, „Stygmaty“, „7 Grzechów“ a „Stara Bardzo“. Bola nominovaná na cenu Róża Gali v kategórii „Debut v módnom svete“, avšak nezískala ju.
Milton

Milton môže byť:
Sarapión z Alexandrie (víťaz na OH v roku 37)

Sarapión ("Sarapión") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 37
Sarapión z Alexandrie bol na 204. olympijských hrách v roku 37 korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou olympijskou súťažnou disciplínou, podľa tradície zavedenou v roku 776 pred Kr.
Meno olympionika Sarapióna je zaznamenané v starovekom diele "Kronika" (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Brookline

Brookline môže byť:
Taunton

Taunton môže byť:
Judit Pecháček

Judit Pecháček (rod. Bárdos; * 12. máj 1988, Bratislava) je slovenská filmová a divadelná herečka maďarského pôvodu. Je dcérou novinárky Ágnes Bárdos a politika Gyulu Bárdosa.
Životopis.
Skôr ako začala s herectvom, štyri roky študovala na konzervatóriu hru na klavíri. Študovala herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Judit Bárdos hrá prevažne na divadelnej scéne, účinkuje v Divadle Andreja Bagara i Jókaiho divadle, hosťovala tiež v Slovenskom národnom divadle. Filmovo debutovala v roku 2011 v celovečernom filme "Dom" režisérky Zuzany Liovej, kde stvárnila postavu Evy, za ktorú získala na Art Film Fest 2011 ocenenie Modrý anjel za najlepší ženský herecký výkon, ďalej cenu Igric a napokon významné ocenenie Slnko v sieti.
V roku 2022 sa vydala za českého kameramana a režiséra Miloslava Pecháčka.
Lexington

Lexington môže byť:
Bethel

Bethel môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1968

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1968 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1968 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 11 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest v troch kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Bulharska, Dánska, Izraela a Poľska. Kvalifikácia prebiehala od 15. apríla do 5. mája 1968. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 6 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1966:
Výsledky.
 Bressuire
 Hagen
Pawn

Pawn (pôvodne vyvýjaný pod názvom Small) (chybne nazývaný Pawno) je skriptovací jazyk, ktorý nachádza využitie najmä v programovaní ("skriptovaní") serverov do hry či do hry Counter strike.
Pawn je dynamický jazyk, so syntaxou vychádzajúcou z jazyka C, no voľnejšou. Pôvodne bol vyvýjaný s cieľom vytvoriť jednoduchý, rýchly, moderný a prenosný jazyk. Na jeho použitie je potrebné "prostredie" - AMX, v ktorom je daný program spustený. Prostredie AMX je dostupné na viaceré operačné systémy, aj na 8-bitové prístroje.
História.
Pôvodný názov Small-C bol čoskoro zmenený na Small, pretože autori považovali jazyk za niečo viac než len kópiu jazyka C. Došlo k fundamentálnym zmenám oproti jazyku C, napríklad odstránenie typov premenných, či nahradenie a prerobenie systému ukazovateľov ("pointerov"). Neskôr, keď jazyk nadobudol vyššiu komplexnosť, bol premenovaný ešte raz, na Pawn. Tento názov nesie už niekoľko rokov.
Technológia a AMX.
Ako skriptovací jazyk potrebuje virtuálne prostredie - virtuálny stroj, na fungovanie. Toto prostredie autori nazvali AMX, zo skratky Abstract Machine eXecutor. AMX vo veľkej miere udáva vlastnosti jazyka. 
Jazyk je beztypový, všetky údaje sa ukladajú do rovnako veľkých premenných, zväčša o veľkosti 4 Bajtov. Počas programovania je možné používať tzv. Tagy, ktoré umožňujú typovú kontrolu. Táto kontrola však neexistuje v reálnom čase, iba počas kompilácie je možné vytvárať vlastné typy, bežne dostupné sú Boolean či Float. U znakov a textových reťazcov sa tagy nepoužívajú. 
AMX používa technológiu "stack-based", čiže vo virtuálnom stroji sú všetky údaje uložené v zásobníku ("Stack"). Toto vo veľkej miere negatívne ovplyvňuje rýchlosť jazyka Pawn. Kompilácia má tak ako v podobných jazykoch dva kroky - prvotná kompilácia, ktorá pozostáva z prekladu zdrojového kódu do byte-kódu. Byte-kód ešte nie je spustiteľný na danom stroji. Musí teda prejsť cez AMX, kde je v reálnom čase prekladaný na binárny kód spustiteľný na danom stroji. 
Ukážka kódu.
const new text[64] = "Addition";
main() {
 new cislo = 5;
 new Float:realneCislo = 7.43;
 printf("%s: %i + %f = %f", text, cislo, realneCislo, realneCislo + cislo);
 printf("Faktorial: %i! = %i", cislo, faktorial(cislo));
 printf("Faktorial2: %i! = %i", cislo, faktorial2(cislo));
stock faktorial(n) {
 return n &gt; 0 ? (n*faktorial(n-1)) : 1;
stock faktorial2(n) {
 new ret = 1;
 while(n &gt; 1) {
 ret *= n--;
 return ret;
Zoznam ulíc a námestí vo Vrútkach

Toto je zoznam ulíc a námestí v meste Vrútky. Ostatné pomenovanie ulíc vo Vrútkach sa uskutočnilo 14. októbra 2014, kedy bolo mestským zastupiteľstvom schválené Všeobecne záväzné nariadenie č. 5/2014 o určení názvu ulíc a iných verejných priestranstiev v meste Vrútky, ktorým bolo zriadené a pomenované jediné vrútocké námestie.
Lifford

Lifford () je mesto, ležiace na severe Írska v Írskej republike v bezprostrednej blízkosti hranice so Spojeným kráľovstvom. Mesto leží na rieke Foyle, ktorá tu tvorí hranicu s britským Severným Írskom. Na opačnej strane rieky leží severoírske mesto Strabane. 
Je administratívnym centrom grófstva Donegal, hoci mesto Letterkenny má 12-krát viac obyvateľov. Podľa sčítania v roku 2011 tu totiž žije len 1 658 obyvateľov. Rozloha Liffordu je 1,18 km².
Pythokles

Pythokles alebo Pythoklés ("Pythokles", iný prepis: "Pythoklés") môže byť:
Igor Slobodník

Mgr. Igor Slobodník (* 23. október 1962, Bratislava) je slovenský prekladateľ, novinár a momentálne od 9. augusta 2023 veľvyslanec Slovenska v Dánsku. V druhej vláde Róberta Fica bol medzi 1. májom 2015 a 22. marcom 2016 štátnym tajomníkom Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí.
Životopis.
Narodil sa v rodine Dušana Slobodníka a Viktórie Slobodníkovej. Je ženatý, má dvoch synov.
Roku 1985 vyštudoval rusistiku a anglistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. Pracoval ako redaktor a novinár v bratislavskej redakcii ČSTK a týždenníku "Výber". V období rokov 19911992 bol šéfredaktorom časopisu Výber.
Diplomacia.
V diplomatických službách pôsobí od roku 1992, keď nastúpil ako radca zastupiteľského úradu v Kodani. Následne bol jeho vedúcim. V rokoch 1997 až 2000 bol veľvyslanec v Spojenom kráľovstve. V rokoch 2001 až 2003 pracoval ako generálny riaditeľ Ministerstva obrany. V rokoch 20032008 zastával funkciu veľvyslanca Slovenska pri NATO a v rokoch 2008 až 2010 bol generálnym riaditeľom sekcie politického riaditeľa Ministerstva zahraničných vecí. V roku 2009 sa mal stať nástupcom Jána Kubiša v ministerskom kresle. V rokoch 2010 až 2015 bol veľvyslancom Slovenska v Nemecku. Štátnym tajomníkom Ministerstva zahraničných vecí a euróskych záležitostí sa stal k 1. máju 2015, nahradil odvolaného Petra Buriana. V rokoch 2016 až 2017 pracoval v kancelárii ministra zahraničných vecí.
K 1. augustu 2017 sa stal veľvyslancom vo Francúzsku. Jeho predchodcom bol v rokoch 2010 až 2017 Marek Eštok. Poverovacie listiny veľvyslanca odovzdal prezidentovi Macronovi 13. októbra 2017. Vo funkcii skončil roku 2023 a následne sa stal v auguste 2023 veľvyslancom Dánska.
Ďalšie činnosti.
Je autorom viacerých prekladov, najmä významných historiografických diel, ktoré súvisia s jeho študijným zameraním, najbližšie mu vychádza preklad štandardného diela popredného britského historika Orlanda Figesa pod názvom "Ruská revolúcia : 18911991" (2015), spolu s bratom Martinom Slobodníkom (sinológom a tibetológom) preložil bestseller "Krvavé územie: Európa medzi Hitlerom a Stalinom" (2013) od amerického historika Timothyho D. Snydera. Podieľal sa na preklade diela Alexandra Solženicyna "Súostrovie Gulag: 19181956" (1991) a na jeho reedícii v modernej jazykovej úprave (2012).
Pythokles z Élidy

Pythokles alebo Pythoklés ("Pythokles", iný prepis: "Pythoklés") bol olympijský víťaz v päťboji v roku 452 pred Kr.
Pythokles z Élidy si na 82. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v pentathlone (v päťboji). Po tomto triumfe ho korunoval jeden z hellanodikov olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia. Socha olympionika Pythokla stála kedysi v Olympii. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť grécky cestovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom Polykleita z Argu, jedného z najlepších sochárskych majstrov v staroveku.
Meno olympionika Pythokla je zaznamenané aj na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov od 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Pythokles je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v dvadsiatom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny a koncové dve písmená z jeho mena sa nezachovali (Πυθοκλ... - Pythokl...).
Penthatlon (päťboj) sa stal olympijskou disciplínou na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol veľmi obľúbený.