burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Milovická stráň

Milovická stráň je prírodná rezervácia ev. č. 1710 neďaleko mesta Mikulov na južnom okraji obce Milovice v okrese Břeclav.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú cenné lesné, lesostepné a stepné fytocenózy s výskytom vzácnych druhov.
Biffy Clyro

Biffy Clyro je škótska rocková skupina z Kilmarnocku, East Ayrshire. Skupinu tvoria členovia Simon Neil (gitara, vokály), James Johnston (basy, vokály) a Ben Johnston (bicie, vokály).
Severská rada ministrov

Severská rada ministrov alebo Severská ministerská rada je oficiálny orgán spolupráce vlád severských štátov. Vznikla v roku 1971.
Severská rada ministrov nie je len jednou radou ale hneď niekoľkými, ktoré pozostávajú z ministrov pre jednotlivé oblasti.
Severská spolupráca na vládnej úrovni existovala aj pred vznikom Severskej rady ministrov, no fungovala hlavne v rámci Severskej rady.
Severská rada ministrov je medzinárodná organizácia, ktorá koordinuje štáty severu a snaží sa o zvýšenie konkurencie schopnosti týchto krajín v rámci Európskej únie. Island a Nórsko ako nečlenské štáty sa môžu podieľať na záležitostiach EÚ vďaka participácii na dohode o Európskom hospodárskom priestore.
Členovia.
Severská rada ministrov má osem členov:
a severské autonómie
Ministerské rady.
Severská rada ministrov skladá z niekoľkých rád. Ministri jednotlivých odvetví sa stretávajú raz až päťkrát ročne.
Ministri sa v rámci Severskej ministerskej rady zoskupujú v týchto odvetviach:
Predsedníctvo Severskej rady ministrov.
Predsedníctvo jedného zo severských štátov v rámci Severskej rady ministrov trvá jeden rok. Predsednícka stolička rotuje medzi piatimi nordickými štátmi. 
V roku 2014 je predsedajúcou krajinou Severskej rady ministrov Island.
Predsedajúce štáty v minulosti.
Od roku 2001 predsedali:
Wicked Wonderland

„Wiked Wonderland“ je singel nórskeho DJa Martina Tungevaaga z roku 2014. Je to jeho prvý veľký hit, ktorý obsadil vysoké pozície v rebríčkoch v Nórsku, Nemecku a Švajčiarsku, pričom dosiahol 1. miesto v Rakúsku.
HC Prešov

HC Prešov je slovenský hokejový klub z Prešova.
História.
Založený v roku 1928. Držiteľ jedného titulu majstra Slovenska z roku 1932. V súčasnosti hrá v druhej najvyššej hokejovej súťaži Slovenska - v Tipos Slovenskej hokejovej lige.
V sezóne 2021/2022 sa Prešov vrátil do najvyššej slovenskej súťaže po presťahovaní tímu HC 07 Detva do Prešova. V sezóne 2022/2023 Prešov po dvoch sezónach pôsobenia v najvyššej súťaži zostúpil do Tipos Slovenskej hokejovej ligy. V sezóne 2023/2024 Prešov pôsobil v TIPOS Slovenskej hokejovej lige, pretože získal licenciu od krachujúceho HK VITAR Martin. Po základnej a aj play-off časti skončil na 2. mieste. V sezóne 2024/2025 Prešov naďalej pôsobí v TIPOS Slovenskej hokejovej lige.
Umiestnenia v jednotlivých sezónach.
Česko-Slovensko.
 1. slovenská národná hokejová liga - 18. ročníkov
 2. slovenská národná hokejová liga - 7. ročníkov (skupina východ)
Slovensko.
 Tipos Extraliga - 6 ročníkov
 Tipos Slovenská hokejová liga - 23 ročníkov
Malála Júsufzajová

Malála Júsufzajová (* 12. júl 1997, Mingora, Pakistan) je pakistanská bojovníčka za ľudské práva, najmä právo dievčat na vzdelanie, za čo v roku 2014 získala Nobelovu cenu za mier a stala sa najmladším nositeľom Nobelovej ceny v dejinách. 
V roku 2013 jej udelili Sacharovovu cenu za slobodné myslenie, ktorú od roku 1988 udeľuje Európsky parlament.
Životopis.
Preslávila sa v roku 2009, kedy pre BBC popisovala život za vlády Talibanu, ktorý v tom čase okupoval údolie Svát. Potom, čo pakistanská armáda Taliban z údolia vytlačila, získala Malála najvyššie štátne civilné ocenenie za hrdinstvo. 
Dňa 9. októbra 2012 prežila útok talibanského ozbrojenca, ktorý ju postrelil do hlavy a do krku, keď sa autobusom vracala zo školy. Šesť dní po hospitalizácii v Pakistane bola prevezená do nemocnice v britskom Birminghame. Prekonala niekoľko náročných operácií, vrátane plastickej operácie lebky a tváre. Z nemocnice ju prepustili vo februári 2013.
V marci 2013 nastúpila v Birminghame do školy. Po útoku vznikla na jej podporu petícia, vďaka ktorej sa stala najmladším človekom nominovaným na Nobelovu cenu mieru v histórii. Podpísalo ju vyše 2 700 ľudí. V roku 2014 túto cenu získala (podelila sa o ňu s Indom Kailášom Satjárthím) za svoj boj za právo dievčat a žien na vzdelanie. 
Je druhým nositeľom Nobelovej ceny z Pakistanu, v roku 1979 dostal Nobelovu cenu fyzik Abdus Salam.
Prejav v OSN.
V deň svojich 16. narodenín predniesla reč na pôde OSN v New Yorku, v ktorej apelovala na dôležitosť vzdelania pre milióny detí, ktoré dnes do škôl chodiť nemôžu. Základnú školu v súčasnosti podľa BBC nemôže navštevovať 57 miliónov detí na svete, a to najmä dievčat. Vo vzdelaní vidí možnosť obrany proti radikálnym myšlienkam. „Extrémisti sa kníh boja, sila vzdelania ich desí. Kniha a pero – to sú naše najsilnejšie zbrane“, uviedla.
Zoznam chránených území v okrese Hodonín

Toto je zoznam chránených území v okrese Hodonín aktuálny k 1. januáru 2020, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Hodonín.
Plesná (Ostrava)

Plesná je bývalá obec a od 1. januára 1994 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží na severozápadnom okraji mesta, na území s rozlohou 487 ha a 1. decembra 2011 tu žilo 1 374 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1255. V blízkosti (Starej) Plesnej bola v roku 1789 založená obec "Nová Plesná". V roku 1850 sa Stará a Nová Plesná spojili. Na základe mníchovskej dohody bola obec 8. októbra 1938 pripojená k nacistickému Nemecku a začlenená do tzv. Sudetskej župy. Plesná bola z nemeckej okupácie oslobodená 26. apríla 1945 Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie. K Ostrave bola obec pripojená 24. apríla 1976, kedy sa stala časťou mestského obvodu Ostrava 4. Od 24. novembra 1990 bola až do 1. januára 1994 súčasťou mestského obvodu Poruba.
Obyvatelia obce sa venovali poľnohospodárstvu a tento spôsob obživy nebol zásadne ovplyvnený ani rozvojom priemyslu na Ostravsku. Hoci väčšina obyvateľov našla prácu v priemysle, poľnohospodársky charakter obce zostal zachovaný.
Marian Zazeela

Marian Zazeela (* 15. apríl 1940, New York, New York, USA – † 28. marec 2024, tamže) bola americká hudobníčka, kresliarka a svetelná dizajnérka.
Životopis.
Narodila sa do židovskej rodiny. Študovala na Fiorello H. LaGuardia High School a na Bennington College a v roku 1960 získala titul BA v maliarstve. Následne začala pracovať ako svetelná dizajnérka a spolupracovala s režisérom Jackom Smithom. V roku 1963 sa vydala za hudobníka La Monte Younga. V šesťdesiatych rokoch bola členkou hudobnej skupiny Theatre of Eternal Music, kde vedľa nej a Younga hrali ešte John Cale, Tony Conrad, Angus MacLise a ďalší.
Bakermat

Lodewijk Fluttert (* 8. október 1991, Markelo, Holandsko), viac známy ako Bakermat, je holandský hudobník a hudobný producent žijúci v meste Utrecht. Jeho hudba je zmesou elektronickej hudby, house a techna produkovanou minimalistickým spôsobom s ďalšími vplyvmi soulu a jazzu.
Fluttert začal svoju hudobnú kariéru počas štúdia na Utrecht University, kedy vo voľnom čase robil DJa. V roku 2012 vydal dve EP: "Zomer EP" a "Vandaag EP". Úvodná skladba z druhého menovaného EP obsahuje prvky prejavu "I Have a Dream" od Martina Luthera Kinga, Jr..
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2014

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2014 boli v poradí 38. Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle mužov a žien, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 42. Plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Mar del Plata, v Argentíne od 7.11. október 2014, za účasti 8 mužských a 5 ženských tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu ôsmykrát, z toho v rokoch 2000 a 2004 ho hostilo práve mesto Mar del Plata. Všetky zápasy sa hrali v "Natatorio Municipal "Alberto Zorrilla"". V kategórii mužov sa stala víťazom po finálovom víťazstve nad domácou . Aj v ženskej kategórii zvíťazila , keď vo finále vyhrala nad .
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 2015, ktoré bude organizovať Toronto. Z oboch kategórií sa kvalifikovali 3 najlepšie družstvá.
Zoznam chránených území v okrese Brno-mesto

Toto je Zoznam chránených území v okrese Brno-mesto aktuálny k januáruru roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Brno-mesto.
Božin Laskov

Božin Laskov (* 15. február 1922, Lokorsko, Bulharsko – † 2. apríl 2007, Bratislava, Slovensko) bol bulharský a slovenský futbalista, reprezentant Bulharska a Česko-Slovenska
Klubová kariéra.
Rýchle pravé krídlo, vynikal v hre hlavou. Narodil sa v bulharskom Lokorsku, rýchlo ho však ako perspektívneho futbalistu objavil najpopulárnejší klub krajiny Levski Sofia, s ktorým získal dva majstrovské tituly, v 55 zápasoch strelil 38 gólov. Štúdium medicíny ho však zavialo do Brna a Bratislavy. Hral za SK Židenice, Slovan Bratislava a ČH Bratislava. V Sokole NV Bratislava patril do obávaného päťzáprahu: Laskov, Pažický, Tegelhoff, Preis, Šimanský. Tento útok vystrieľal v roku 1949 prvý historický titul majstra slovenského klubu. V belasom drese získal tri majstrovské tituly a vsietil 48 ligových gólov. V česko-slovenskej lige odohral 158 zápasov, dal 66 gólov. Laskov sa usadil na Slovensku, stal sa uznávaným lekárom pre choroby nosné, ušné a krčné.
Reprezentačná kariéra.
Laskov reprezentoval rodné Bulharsko v šiestich medzištátnych zápasoch, strelil dva góly. Po prijatí česko-slovenského občianstva obliekol v roku 1953 trikrát aj reprezentačný dres Česko-Slovenska.
Pavel Landovský

Pavel Landovský (* 11. september 1936, Havlíčkův Brod – † 10. október 2014, Praha) bol český herec a dramatik, bývalý disident, signatár Charty 77. 
Život a dielo.
Pôvodne sa vyučil za nástrojára a po maturite na strojníckej priemyslovke sa celkom štyrikrát márne pokúšal dostať na štúdium herectva na DAMU. Začínal ako radový štatista v teplickom divadle, v roku 1960 ako herec-elév (kandrdas) začal hrať v divadle v Šumperku, po niekoľkých drobných zastaveniach v oblastných divadlách (Klatovy a Pardubice) nakoniec desať rokov pôsobil v pražskom Činohernom klube, kde sa uplatnil aj ako príležitostný dramatik (okrem divadla písal aj pre Československý rozhlas). Po podpise Charty 77 bol v rámci akcie Asanácia vyhnaný do emigrácie do Rakúska, kde sa stal hercom viedeňského Burgtheateru, od roku 1989 však znova hral doma v Česku. 
Zomrel doma v piatok večer 10. októbra 2014.
Divadelné hry.
Všetky hry vyšli súborne v roku 2013.
Ray of Light

Ray of Light je siedmy štúdiový album americkej speváčky Madonny, ktorý vyšiel 22. februára 1998. Nahrávku vydala spoločnosť Maverick Records.
Je to popovo-elektronická nahrávka, ktorá obsahuje silné prvky tanečnej hudby, čo ju odlišuje od Madonninej predchádzajúcej tvorby. Ďalej obsahuje rôzne žánre a pod žánre ako techno, trip hop, drum and bass, ambient, rock a klasickú hudbu. Orientálne témy ako hinduizmus a budhizmus sú prítomne na albume v piesňach "Sky Fits Heaven" a "Shanti/Ashtangi".
Album získal medzinárodné uznanie, hudobní kritici chválili speváčkino nové hudobné smerovanie, jej vokály a nazvali ho jej najdobrodružnejšou platňou. "Ray of Light" vyhral 4 ceny Grammy z celkovo šiestich nominácií. Zaznamenal medzinárodný úspech. Dosiahol prvú priečku minimálne v 17 krajinách, v americkej Billboard 200 sa umiestnil na druhom mieste a celosvetovo sa ho predalo viac ako 16 miliónov.
Z albumu sa vydalo päť singlov, vrátane Frozen a Ray of Light. Hudobní kritici vyzdvihli jeho vplyv na populárnu hudbu, hlavne to ako predstavil tanečnú hudbu širokej verejnosti. Taktiež zdôraznili aj Madonninu schopnosť znova objaviť samu seba a držať krok s tínedžerským popom tej doby. Nahrávka je súčasťou mnohých významných zoznamov albumov, ako napr. 500 najlepších albumov všetkých čias.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2014/16

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2014/16 boli 45. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 6. septembra 201415. májaa 2016 za účasti 12 tímov, rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Víťazom sa piatykrát v rade stalo , ktoré zvíťazilo vo všetkych zápasov divízie 1A.
Nasadenie tímov.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IRB k októbru 2014.
Burgtheater

Burgtheater (doslova "Hradné divadlo"; starší názov K.K. Hofburgtheater - "C. k. Divadlo Dvorného hradu", pred rokom 1918 K.K. Theater nächst der Burg - "C.k. Divadlo pri Hrade") alebo Dvorné divadlo je rakúske národné divadlo vo Viedni a jedno z najvýznamnejších nemeckojazyčných divadiel vôbec.
Burgtheater vznikol roku 1741 a Viedenčania ho nazývali jednoducho "die Burg". Súbor divadla si vytvoril tradičný štýl herectva a javiskovej reči typický pre inscenácie Burgtheatru.
Dejiny.
Divadlo vzniklo 14. marca 1741 na želanie cisárovnej Márie Terézie, ktorá chcela mať divadelnú scénu v blízkosti panovníckeho sídla. Jej syn, cisár Jozef II. ho v roku 1776 premenoval na "Nemecké národné divadlo". Tri z Mozartovych opier tu mali premiéru: "Únos zo Serailu" (1782), "Figarova svadba" (1786) a "Così fan tutte" (1790). Na začiatku roka 1794 sa už divadlo nazývalo "KK Hoftheater nächst der Burg" (Dvorné divadlo pri Hrade). 2. apríla 1800 tu bola premiérovaná Beethovenova Symfónia č. 1.
14. októbra 1888 bolo divadlo presťahované do novej budovy na Ringstraße, naprojektovanej Gottfriedom Semperom a Karlom von Hasenauerom.
V roku 1943, za nacistickej vlády, sa v Burgtheatri hrala zjavne extrémna úprava "Kupca benátskeho" s Wernerom Kraussom v úlohe Shylocka. Bola to jedna z viacerých jeho divadelných a filmových rolí propagujúcich antisemitské stereotypy. 
12. marca 1945 bol Burgtheater silne poškodený spojeneckými náletmi a o mesiac neskôr, 12. apríla 1945 bol navyše zničený požiarom neznámeho pôvodu. Po vojne v rokoch 1953 až 1955 bolo divadlo reštaurované. Klasický štýl Burgtheatru a "nemčina podľa Burgtheatru" sa stali určujúcimi pre ostatné nemecké divadlá.
Divadlo a herci.
Burgtheater zostal silne tradičnou scénou so špecifickou kultúrou až do konca 60. rokov 20. storočia. Od začiatku 70. rokov sa stal miestom pôsobenia niektorých najvýznamnejších európskych riaditeľov a dizajnérov. S mnohými prvotnými inscenáciami hier spisovateľov a dramatikov ako sú Thomas Bernhard, Elfriede Jelinek, Peter Handke, Peter Turrini alebo George Tabori, sa riaditeľovi Clausovi Peymannovi podarilo potvrdiť ohlas Burgtheatru ako jednej z popredných európskych scén.
K čloenom súboru pozostávajúceho z asi 120 členov patria Klaus Maria Brandauer, Bruno Ganz, Jutta Lampe či patrili Attila Hörbiger, Paula Wessely, Curd Jürgens, O. W. Fischer, Paul Hörbiger, Peter Weck, Fritz Muliar, alebo Christoph Waltz. Niektorí obzvlášť zaslúžilí herci boli menovaní čestnými členmi. Ich mená sú vytesané v spodnej časti slávnostného schodiska po strane divadla smerom k Volksgarten.
Reger

Reger môže byť:
Polanka nad Odrou

Polanka nad Odrou je bývalá obec, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží na západnom okraji mesta, na území s rozlohou 1 730 ha a 1. januára 2013 tu žilo 4 909 obyvateľov. Súčasťou obvodu je i Národná prírodná rezervácia Polanská niva, ktorej časť je tiež začlenená do Chránenej krajinnej oblasti Poodří. Pôvodne sa územie Polanky nad Odrou delilo na dve katastrálne územia: Horní Polanka (severná časť) a Dolní Polanka (južná časť), ktoré na hornom konci pri Klimkoviciach rozdeľoval potok Polančice a na dolnom konci hlavná cesta, v súčasnosti ulica 1. května.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1424. Na začiatku 17. storočia bola obec rozdelená na dve časti - Horní Polanku a Dolní Polanku. V roku 1698 bola Dolní Polanka pripojená ku klimkovickému panstvu. V roku 1850 sa obe časti znovu spojili v jednu obec pod názvom Polanka. Súčasťou obce sa tiež stali osady Janová, Přemyšov, Václavovice, Fonovice (posledné dve už súčasťou Polanky nie sú a patria ku Klimkoviciam). Na základe mníchovskej dohody bola obec v roku 1938 pripojená k nacistickému Nemecku. Oslobodzovanie Polanky nad Odrou Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie začalo 30. apríla 1945 a celá obec bola z nemeckej okupácie oslobodená 1. mája 1945. K Ostrave bola obec pripojená 24. apríla 1976, kedy sa stala časťou mestského obvodu Ostrava 4.
MBank

mBank môže byť:
Čhukha

Čhukha môže byť:
Bumthang

Bumthang môže byť:
Vandaag

„Vandaag“ je skladba holandského producenta Bakermata. Bola vydaná v auguste 2012 ako singel a dostala sa do prvej desiatky v rebríčkoch v Belgicku, Rakúsku, Francúzsku a Holandsku.
V roku 2014 bola vydaná cez Sony ako „One Day (Vandaag)“ a stala sa hitom v Nemecku a Rakúsku.
Obsah.
Skladba obsahuje prvky z prejavu "I Have a Dream" Martina Luthera Kinga, Jr..
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2000

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2000 boli v poradí 36. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Išlo zároveň o prvý ročník súťaže s novým názvom a pozmeneným herným systém, ktoré zároveň tiež ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta. Majstrovstvá sa konali od 6. februára2. apríla 2000 za účasti 6 tímov. K piatim európskym tímom sa pridal aj jeden africký účastníkMaroko. Turnaj pozostával z 15 zápasov, pričom každé družstvo odohralo s iným družstvom iba po jednom zápase.
Proskovice

Proskovice sú bývalá obec, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Ležia na juhozápadnom okraji mesta, na území s rozlohou 1 730 ha a 1. júla 2014 tu žilo 1 217 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1394. Na základe mníchovskej dohody bola obec v roku 1938 pripojená k nacistickému Nemecku. Proskovice boli z nemeckej okupácie oslobodené 1. mája 1945 Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie. K Ostrave bola obec pripojená 24. januára 1975, kedy sa stala časťou mestského obvodu Ostrava 3.
Obyvatelia obce sa venovali poľnohospodárstvu a poľnohospodársky charakter nezmenil ani rozvoj priemyslu na Ostravsku. Hoci väčšina obyvateľov našla prácu v priemysle, na území obce nedošlo k ťažbe či výstavbe priemyselných podnikov.
Ludwig von Brenner

Ludwig von Brenner (* 19. september 1833, Lipsko, Nemecko − † 9. február 1902, Berlín) bol nemecký dirigent a hudobný skladateľ.
Narodil sa v Lipsku a najprv študoval hudbu na miestnom konzervatóriu. Neskôr sa usadil v Petrohrade, kde vystupoval s miestnym orchestrom. V roku 1872 sa vrátil do Nemecka, stal sa dirigentom Berlínskeho symfonického orchestra a o štyri roky neskôr založil svoj vlastný orchester.
V roku 1882 sa stal prvým dirigentom novovzniknutých Berlínskych filharmonikov.; tu zostal do roku 1887, kedy ho nahradil Hans von Bülow. Mimo dirigentskej činnosti sa venoval skladaniu duchovnej hudby. Jeho práca sa skladá zo štyroch omší, dvoch Te Deum, symfonických básní, predohier a iných orchestrálnych diel. Zomrel v Berlíne vo veku 68 rokov.
Tlačová konferencia

Tlačová konferencie (skratka TK) je organizované stretnutie (konferencia, porada či zhromaždenie) podávateľa informácie (najmä štátnych a politických predstaviteľov, zástupcov podnikov, združení, vedeckých a spoločenských inštitúcií, osobností kultúrneho a športového diania) s novinármi s cieľom poskytnúť im aktuálne informácie na publikovanie či odvysielanie verejnosti. Tlačová konferencia patrí k základným nástrojom public relations.
Ako synonymá k termínu tlačová konferencia sa používajú výrazy tlačová beseda (skratka TB), hoci ju odborné definície významovo odlišujú od TK (pozri tlačová beseda), tlačová porada, ktoré je ale zriedkavým a podľa niektorých názorov nesprávne používaným pomenovaním, a hovorový výraz tlačovka, ktorý je skráteným označením pre všetky vyššie uvedené pomenovania. Tlačová konferencia, na ktorej vystupujú zástupcovia dvoch alebo viacerých organizácií (napr. reprezentanti dvoch štátov, viacerých politických strán ap.) sa zvykne označovať ako spoločná tlačová konferencia.
Príprava.
Pri organizácii tlačovej konferencie je potrebný výber miesta a času usporiadania TK a následné odoslanie pozvánok s programom, na ktorých je uvedený dôvod konania a mená vystupujúcich. Organizátor spravidla vopred pripraví prejav, taktiež tlačené materiály (media kit, príp. aj materiály na projekciu) a podklady k otázkam, ktoré možno očakávať.
Priebeh.
TK sa organizuje pravidelne (napr. po zasadnutí vlády) alebo jednorazovo, pri dôležitých alebo mimoriadnych okolnostiach (napr. pri príležitosti diplomatickej návštevy, prijatí dôležitých vládnych opatrení, uvedení nového produktu na trh atď.). Pre účasť novinára, spravodajcu alebo fotografa na tlačovej konferencii je obvykle potrebná akreditácia udeľovaná tlačovým strediskom organizátora, ktoré zaregistrovaným zástupcom médií poskytne potrebné osobné dokumenty (legitimáciu, označenie) a podklady ku konferencii. Tlačová konferencia trvá spravidla 1520 minút a vedie ju tlačový hovorca alebo moderátor.
Na TK je verbálne odprezentované stanovisko podávateľa informácie. Zvyčajne následne prenechá priestor pre novinárov na kladenie otázok, ktoré niekedy musia byť vopred písomne doručené, a svojimi odpoveďami dopĺňa vyhlásenie. Okrem ústnej informácie môžu novinári dostať pripravené tlačené podklady a dokumenty. Od vystupujúcich nie je prípustná podráždenosť, hnev, zlá nálada ani neochota odpovedať na otázky.
Brífing

Brífing alebo staršie briefing (z ) môže byť:
Tlačovka

Tlačovka môže byť hovorovo:
Pustkovec

Pustkovec je bývalá obec, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží na severozápade mesta, na území s rozlohou 106,95 ha a 6. júna 2010 tu žilo 1 235 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1377. Na základe mníchovskej dohody bola obec v roku 1938 pripojená k nacistickému Nemecku. Pustkovec bol z nemeckej okupácie oslobodený 28. apríla 1945 Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie. 20. mája 1957 bola obec spojená s Porubou a pripojená k Ostrave ako "Ostrava-Poruba". V rokoch 1960 - 1971 bola súčasťou obvodu "Ostrava VIII" a od novembra 1971 obvodu "Ostrava 4".
Jozef Poštulka

Ing. Jozef Poštulka (* 6. január 1923, Česká Třebová – † 5. marec 2009, Bratislava) bol statik a projektant, ktorý preslávil Česko-Slovensko ako špecialista na oceľové lanové konštrukcie a železobetónové membrány.
Život.
V roku 1950 patril k prvým absolventom Stavebnej fakulty na STU v Bratislave. V Bratislave vyprojektoval vyše sto lanových striech, pričom k jeho najznámejším dielam patrí napr. Športová hala na Pasienkoch. Niekoľko stavieb vyprojektoval aj pre exotické krajiny ako Čína, Afganistan či Južná Kórea.
Svoju pečať dal aj olympijskému štadiónu v Mníchove, kde navrhoval nosnú lanovú konštrukciu tréningovej haly. Bol autorom siedmich vynálezov. Keď ho počas normalizácie v roku 1968 udal kolega za nedovolené podnikanie, odsedel si štyri roky vo väzení, no aj tam si vyžiadal rysovacie potreby a v projektovaní pokračoval aj tam. Exaktné výpočty príliš neuznával.
Augšperský potok (prírodná pamiatka)

Augšperský potok je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v katastri mestskej časti Brno-Žebětín.
Ochrana.
Predmetom ochrany je údolie s meandrujúcim potokom slúžiacim ako útočisko obojživelníkov a ohrozených druhov vtáctva.
Potok vyteká z tunela pod Masarykovým okruhom a potom, čo pretečie prírodnou pamiatkou sa stáva ľavostranným prítokom Augšperského potoka. Pozdĺž prírodnej pamiatky je vyznačená žltá turistická trasa.
Geológia.
Podložie tvorí biotitický granodiorit brnianskeho masívu typu Tetčice, svetlej farby, stredne až hrubo zrnitý s fenokrystami draselných živcov a migmatitizované biotitické pararuly. V nive sú svahové a fluviálne usadeniny, nad nimi glej a fluvizem.
Flóra.
Z drevín sú na brehoch potoka zastúpené jelša lepkavá ("Alnus glutinosa"), jelša sivá ("Alnus incana"), topoľ osikový ("Populus tremula") a vŕby ("Salix sp."). Rastlinstvo na podmáčaných a vlhkých lúkach zastupuje záružlie močiarne ("Caltha palustris"), bradáčik vajcovitý ("Lister ovata"), pakost lúčny ("Geranium pratense"), kostrava lúčna ("Poa pratensis"), kuklík potočný ("Geum rivale"), lipnica lúčna ("Poa pratensis"), lykovec jedovatý ("Daphne mezereum"), zádušník brečtanovitý ("Glechoma hederacea"), chránený vstavačovec májový ("Dactylorhiza majalis") - jediný početnejší výskyt tejto orchidey na území mesta Brna, iskerník plazivý ("Ranunculus repens"), túžobník brestový ("Filipendula ulmaria" subsp. "ulmaria"), čerkáč obyčajný ("Lysimachia vulgaris") a ďalšie.
Fauna.
V kalužiach bol nájdený strunovec vodný ("Gordius aquaticus"), z hmyzu sú zastúpené bežné lesné druhy, na vŕbach podobník ("Synanthedon flaviventris"). Z obojživelníkov sa tu rozmnožujú skokan hnedý ("Rana temporaria") a skokan štíhly ("Rana dalmatina").
Sojuz T-4

Sojuz T-4 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz T-4 vyštartoval 12. marca 1981 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 6. Podľa katalógu COSPAR dostal Sojuz T-4 označenie 1981-023A. Išlo o 76. registrovaný let kozmickej lode s ľuďmi na palube zo Zeme. Jej volací znak bol „fotón“.
Priebeh letu.
Štart.
Loď odštartovala 12. marca 1981 večer z kozmodrómu Bajkonur pomocou nosnej rakety Sojuz-U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na obežnú dráhu vo výške 245 – s periódou obehu okolo planéty za 90 minút. Bez problémov fungoval aj zapnutý systém automatického približovania k stanici.
Práca na stanici.
V čase svojho príletu bola u zadného spojovacieho uzla už 7 týždňov pripojená nákladná loď Progress 12 (COSPAR 1981-007A), predchádzajúca posádka už pred 4 mesiacmi odletela v Sojuze T-3.
Loď Sojuz T-4 sa pripojila ku stanici 13. marca 1981 o 21:33 SEČ. Stanica v tom čase mala za sebou 3,5 roka na obežnej dráhe, bola predchádzajúcou posádkou trochu zmodernizovaná. Obaja kozmonauti svoju 74 dní trvajúcu misiu začali vykládkou pripojenej nákladnej lode. Odčerpali z nej aj palivo, okysličovadlá, vodu a vyniesli kusové predmety. Dňa 19. marca 1981 bol prázdny Progress odpojený, aby neskôr zanikol pri zostupe v atmosfére.
Po týždni priletel ku stanici starší typ lode, Sojuz 39, s medzinárodnou sovietsko-mongolskou posádkou Vladimir Džanibekov a Džugderdemidín Gürragča, ktorí tu zotrvali 7 dní. Celá štvorica na stanici plnila 20 rôznych experimentov. Dňa 30. marca 1981 Sojuz 39 odletel na Zem, avšak Sojuz T-4 zostal.
Dňa 7. mája 1981 Kovaľonok so Savinychom pomocou motora svojej lode zvýšili dráhu stanice na 339 – nad Zemou. Vplyvom zemskej príťažlivosti totiž denne klesala o 100 metrov.
O ďalší týždeň neskôr, 15. mája 1981, sa ku stanici pripojila deviata medzinárodná sovietsko-rumunská posádka z programu Interkozmos. Dvojicu kozmonautov tvorili Leonid Popov a Dumitru Prunariu, prileteli v staršom type Sojuz 40. Aj oni zotrvali v spoločnej práci so základnou posádkou na stanici týždeň. Od stanice odleteli 22. mája 1981 späť na Zem.
Odlet domov.
Dňa 26. mája 1981 ukončila svoj program aj piata, na stanici posledná základná posádka a vo svojej lodi pomocou brzdiaceho motora bez problémov pristáli 125 km od Džezkazganu na území Kazachstanu.
Stanica Saľut 6 zostala ešte ďalej krúžiť po obežnej dráhe Zeme. Neskôr sa k nej pripojil aj Kozmos 1267 bez posádky. Na obežnej dráhe bola nahradená novou stanicou, Saľut 7, a neskôr v atmosfére zanikla.
Konštrukcia Sojuzu.
Oproti predchádzajúcemu typu Sojuzu bol nový síce vonkajšími rozmermi i tvarom rovnaký, ale vnútro bolo zmenené. Vďaka vývoju mikroelektroniky boli inštalované nové typy počítačov i obrazoviek, zmodernizované boli aj ich programy (orientácia, stabilizácia, manévrovacie schopnosti). Bol dodaný nový typ ľahších nádrží pre pohonné hmoty. Zníženie hmotnosti potom umožnilo namontovať tretie kreslo kozmonauta. Boli inštalované aj slnečné batérie. Hmotnosť lode bola .
Dĺžka lode bola , priemer . Pozostávala z troch častí: SA – návratový modul, BO – obytná sekcia a PAO – prístrojová sekcia. Aj tento typ lode bol vybavený brzdiacimi motormi a padákovým systémom.
Prírodný park Baba

Prírodný park Baba je chránené územie na ploche , vyhlásené v rokoch 1990 – 1991. Väčšia časť prírodného parku leží v okrese Brno-venkov, menšia časť zasahuje do okresu Brno-mesto.
Prírodný park Baba je rozsiahla zalesnená vyvýšenina s mnohými lúkami. Celý tento komplex sa nachádza predovšetkým na území Řečkovíc, Bystrca, Medlánek a obce Česká. Najvyšší bod – Sychrov – dosahuje nadmorskú výšku 463 metrov.
Geografia.
Park je tvorený asi dlhým, zalesneným chrbátom, ktorý leží medzi brnianskymi štvrťami Bystrc, Komín a Medlánky na juhu, Jinačovice na západe, Ivanovice na východe a mestom Kuřim na severe. Najvyššie vrcholy dosahujú nadmorskú výšku cez 400 metrov: Sychrov a Velká Baba .​​
Flóra.
Na Babe je unikátny, storočný dubový porast (hlavne dub cérový), ďalej sa tu vyskytuje smrek obyčajný, borovica lesná, buk lesný, hrab obyčajný, breza previsnutá. V podraste je baza čierna, ostružina, jagavka, kostihoj lekársky, veternica lesná, mliečnik kolovratcový, ostrice, blyskáč cibuľkatý, pľúcnik lekársky, kopytník európsky, popolavec celistvolistý, rôzne druhy tráv a i.
Vyskytuje sa tu celý rad vzácnych a chránených rastlín. Ide napríklad o ľaliu zlatohlavú, lykovec jedovatý, jagavku konáristú, náprstník veľkokvetý, plamienok priamy, medúnku medovkolistú alebo cyklámen nachový. Je tu tiež konvalinka voňavá, hniezdovka hlístová, vemenník dvojlistý, vemenník zelenkastý, vtáčia prilba biela, vtáčia prilba dlholistá, kokorík voňavý, klinček pyšný, lazerník širokolistý, hrachor jarný, orlíček, prvosienka jarná...
V lese sa vyskytujú nízke húštiny mladých dubov (semenáčiky). Dochádza k samovoľnej obnove dubového lesa, najmä na rúbaniskách. Výrub je vykonávaný ekologicky, prebierkou. Les je veľmi svetlý. Zvyšky dreva sú z časti ponechané na mieste a podliehajú prirodzenému procesu rozkladu.
Fauna.
Fauna v zime.
Bola pozorovaná snežníčka skákavá – predátor, veľký , živiaci sa chvostoskokmi.
Fauna v lete.
Bol pozorovaný svižník poľný, valeriána, hrobárik obyčajný, jašterica zelená, svrček atď. V poslednej dobe tu bolo v čase hniezdenia evidovaných viac ako 50 druhov vtákov. K najvzácnejším možné zaradiť niekoľko párov vlhy obyčajnej a ďatľa čierneho, vyskytuje sa tu ďateľ prostredný, muchárik sivý, krutohlav hnedý, ľabtuška hôrna a na lesných okrajoch hniezdia strakoš obyčajný. Z dravcov pravidelne hniezdi myšiak hôrny, jastrab krahulec, jastrab veľký a zo sov sova obyčajná. Bol tu zaznamenaný aj výskyt krkavca čierneho.
Antropogénne vplyvy.
Na Prírodný park Baba má človek priamy vplyv – cesta je prešľapaná lyžiarmi, cyklistami, chodcami, jazdcami na koňoch (konský trus), nad lesom prelietajú lietadlá, cez les niekedy prejdú motocyklisti, ľudia tú trhajú konvalinky. Ťaží sa tu drevo a časť dreva je tu ponechaná prirodzenému rozkladu. Človek sa o Prírodný park Baba stará tak, aby bol zachovaný existujúci stav.
Podmienky.
Pôda je stredne vlhká s vysokým obsahom humusu a menšou zložkou ílu. Je tu veľká hojnosť pôdneho edafónu. Matičnou horninou sú prvohorný diorit a granodiority. Je tu pomerne stabilná teplota.
Borisov Arena

Borisov Arena je futbalový štadión v bieloruskom meste Barysaŭ. Má kapacitu asi 13 000 návštevníkov. Na štadióne hrá futbalový tím BATE Borisov.
Tlačová beseda

Tlačová beseda (skratka TB, hovorovo tlačovka) je druh tlačovej akcie, monotematicky zameraná beseda (pracovné stretnutie), ktorej zvolávateľmi a organizátormi niekdy môžu byť novinári (buď samotnou redakciou konkrétneho masmédia alebo prostredníctvom zväzu novinárov, jeho sekcií či klubu novinárov) a ktorej účelom je erudovaná diskusia o aktuálnej problematike.
Odlišuje sa od tlačovej konferencie (TK), hoci v niektorých definíciách je tento termín pokladaný za synonymum TK. Na rozdiel od TK má TB menej formálny charakter, je časovo rozsiahlejšia (môže trvať aj dve až tri hodiny), zúčastňuje sa na nej užší okruh vybraných (menovite pozvaných) novinárov (TK je naproti tomu určená celému spektru masmédií, teda všetkým novinárom) a nie je pri nej rozhodujúca publicita, keďže cieľom TB nie je oznámiť nové fakty, ale "„nadviazať kontakt s viacerými ,zasvätenými’ odborníkmi z novinárskych i nenovinárskych kruhov a analyzovať aktuálny problém na základe vzájomnej výmeny poznatkov, názorov či stanovísk. "[…]" nezvykne "[sa]" otvárať iná, aj keď vysoko aktuálna téma, ktorá rezonuje v spoločnosti.“" Z toho vyplýva, že TB sa môže konať i v neskoršiu hodinu (večer, príp. v nočných hodinách), keďže naproti TK nie sú podstatné redakčné uzávierky, ale keďže TB spravidla býva vysielaná televíziou alebo rozhlasom, príp. uverejnená v periodickej tlači, dôraz a dáva vysielací čas s najvyššou sledovanosťou (prime time).
TB vedie redaktor alebo moderátor, ktorý kladie otázky (nie pozvaní hostia) a od ktorého sa vyžaduje schopnosť "„viesť diskusiu, usmerňovať rečníkov, udeľovať a brať slovo, eliminovať hrubé prejavy nepriateľstva, hádky, konfrontácie, potláčať urážky a dbať na to, aby vystúpenia hostí neslúžili na osobnú, stranícku či firemnú propagáciu, ale cieľu podujatia. "[…]" pohotovo reagovať na slová diskutujúcich, konštruktívne ich dopĺňať (nie iba opakovať povedané) a vysvetľovať čiastkové informácie, ktoré diváci a poslucháči nemusia poznať do detailov“" Priestory konania TB sú komornejšie, napr. sa koná v štúdiu za okrúhlym stolom. Dôraz sa kladie na samotnú diskusiu, ktorá má podobu skôr voľnej diskusii (v zásade sa príspevky nečítajú, hostia môžu mať prichystané kartičky s kľúčovými myšlienkami v bodoch, dôležitými údajmi, citáciami, príp. ukážky na ilustráciu – grafy ap.), ale zároveň dynamickej – jednotlivé vystúpenia by mali byť krátke, výstižné, erudované a do diskusie by mali byť zapojení všetci pozvaní hostia.
Fárjáb

Fárjáb () je provincia nachádzajúca sa v severnej časti Afganistanu.
Táto provincia je obývaná prevažne Uzbekmi. Hlavným mestom je Majmana. Prvé zmienky o tejto oblasti pochádzajú z čias Sasánovskej ríše. V roku 1220 bola provincia vyplenená Mongolmi.
12. júla 1998 bola provincia dobytá Talibanom a začlenená do Islamského emirátu Afganistan. Po páde Talibanu v roku 2001 sa moci v provincii ujal uzbecký poľní veliteľ Abd ur Rašíd Dóstúm.
Magenta (Lombardsko)

Magenta je mesto v severnom Taliansku v oblasti Lombardska v provincii Miláno.
Dejiny.
V histórii mesta stojí za povšimnutie predovšetkým bitka pri Magente z roku 1859 podľa ktorej bola pomenovaná purpurová farba magenta. Mesto je tiež rodiskom filmového producenta Carla Pontiho a sv. Gianny Berretty Molly.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Ringstraße

Ringstraße alebo Okružná trieda je okružná trieda okolo Vnútorného mesta vo Viedni. Bola budovaná od 60. do 90. rokov 19. storočia v zóne mestských hradieb zbúraných po roku 1857. Trieda s priliehajúcimi monumentálnymi stavbami predstavuje jednu z hlavných viedenských pamätihodností. Jej historizujúci sloh je niekedy označovaný ako "Ringstraßenstil". Dĺžka triedy vrátane nadväzujúceho nábreží činí 5.2 km.
20. decembra 1857 cisár František Jozef I. rozhodol, že areály hradbových komplexov prestanú byť vojenským majetkom a vojenskou zónou.
 V roku 1858 bola vypísaná architektonicko-urbanistická súťaž ktorej sa zúčastnilo 56 projektov. V súťaži zvíťazil návrh architekta Ludwiga Förstera podľa ktorého bola okružná trieda tiež realizovaná. Takmer súbežne prebehla architektonická súťaž aj v Brne za účasti prakticky tých istých architektov. Na urbanisticko-architektonickú súťaž nadväzoval celý sled architektonických súťaží na jednotlivé budovy. Akcia výstavby Ringstrasse je významným symbolom emancipácie, liberalizácie, demokratizácie a modernizácie spoločnosti. Vtlačila základné rysy niekoľkých mestám, najmä Viedni, Brnu a Grazu a je jednou z najvýznamnejších udalostí dejín architektúry a stavby miest 19. storočia v celosvetovom kontexte.
Po celej dĺžke Ringu je prevádzkovaná električková doprava, na nábreží Franz-Josefs-Kai je prevádzkované metro.
Princíp okružnej triedy na mieste zbúraných hradieb bol (aspoň čiastočne) uplatnený vo viacerých mestách bývalého Rakúska-Uhorska.
Členenie.
Časti Ringstrasse (v smere hodinových ručičiek) s významnými stavbami:
Okruh uzatvára Franz-Josefs-Kai (nábrežie Františka Jozefa) pozdĺž Dunajského kanála.
Radvanice a Bartovice

Radvanice a Bartovice sú od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Ležia na juhovýchodnom okraji mesta, na území s rozlohou 1 665,92 ha a 1. marca 2012 tu žilo 6 550 obyvateľov. Skladá sa z celých katastrálnych území Radvanice a Bartovice.
História.
Prvá písomná zmienka o týchto bývalých obciach pochádza z roku 1305.
Babí doly

Babí doly je prírodná rezervácia ev. č. 1898, severne od obce Brno-Ořešín v okrese Brno-město. Spravovanie SCHKO Pálava a KS Brno. Nachádza sa v doline Babídolského potoka, ľavostranného prítoku Ponávky v Soběšickej vrchovine (súčasť Drahanskej vrchoviny). Predmetom ochrany sú dva rybníčky s litorálnymi porastami a nadväzujúce mokraďové lúky, výskyt obojživelníkov, rakov a mokraďových rastlinných spoločenstiev.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvoria biotitický granodiorit brnianskeho masívu typu Královo Pole a svahové sedimenty.
Flóra.
Z drevín prevažuje jelša lepkavá, z rastlín sa tu nachádza pakost močiarny, vrbica vŕbolistá, mäta dlholistá, medúnok vlnatý, túžobník brestový a čerkáč obyčajný, z mokraďových druhov je to haluchovka vodná, šašina prímorská, pálka širokolistá, červenavec kučeravý, rožkatec ponorený, šachor hnedý, ježohlav vzpriamený a žabník skorocelový.
Fauna.
Žije tam rak riečny, z obojživelníkov rosnička zelená, ropucha bradavičnatá, skokan štíhly, skokan hnedý, z plazov užovka obojková, vtáky zastupuje potápka malá alebo sliepočka vodná.
Literatúra.
Mackovčin P. (ed.). Chráněná území ČR, svazek IX, Brněnsko. Praha, Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2007, str. 232. ISBN 978-80-86064-66-6.
7 Seconds (singel)

„7 Seconds“ je skladba zložená Youssou N’Dourom, Neneh Cherry, Cameronom McVeym a Jonathanom Sharpom, ktorá bola vydaná v roku 1994. Naspievali ju Youssou N’Dour a Neneh Cherry. Do prvej trojky sa dostala vo viacerých krajinách ako Spojené kráľovstvo, Švédsko, Portugalsko, Nemecko, Austrália, Rusko a Poľsko. Na prvom mieste sa umiestnila vo Francúzsku, Švajčiarsku, Fínsku a Taliansku. kompletná hudba v skladbe bola produkovaná švédskym hudobným producentom Christianom Falkom.
skladba sa objavila hneď po vydaí na albume N'Doura "The Guide (Wommat)". V roku 1996 sa tiež objavila na albume "Man" od Neneh Cherry.
Chránená krajinná oblasť Moravský kras

Chránená krajinná oblasť Moravský kras pokrýva najcennejšie časti Moravského krasu v Česku a bola vyhlásená v roku 1956. Celková výmera CHKO je 94 km². Je tvorená vápencami stredného devónu až spodného karbónu tiahnúcimi sa v severojužnom smere medzi Sloupom a Brnom na vzdialenosť 25 km. Pre tento krajinný celok sú typické krasové plošiny so závrtmi, hlboké žľaby s tiesňavami, ponory a vývery vodných tokov, priepasti a množstvo jaskýň.
V Moravskom krase sú pestro zastúpené i vzácne rastlinné a živočíšne spoločenstvá a mnohé jaskyne sú dôležitými archeologickými lokalitami.
Správa CHKO Moravský kras má sídlo: Svitavská 29, 67801 Blansko.
Slezská Ostrava

Slezská Ostrava môže byť:
Slezská Ostrava (mestský obvod)

Slezská Ostrava sú od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Súčasný mestský obvod tvoria územia bývalého mesta Slezská Ostrava, bývalého mestečka Hrušov a bývalých obcí Antošovice, Heřmanice, Koblov, Kunčice, Kunčičky a Muglinov.
Smilniansky vrch

Smilniansky vrch () je najvyšší vrch v Ondavskej vrchovine, krajinnom celku Nízkych Beskýd. Leží nad obcou Zborov, približne severne od Bardejova. Zalesnený vrchol poskytuje len obmedzené výhľady na okolie.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti vrchoviny, z veľkej časti obklopený Zborovskou kotlinou. Patrí do Prešovského kraja, okresu Bardejov a zasahuje na katastrálne územia obcí Smilno, Jedlinka, Chmeľová a Becherov. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaný Becherov, západne ležiaca Chmeľová, južne Zborov a Smilno, východne Jedlinka a Varadka a severovýchodne Vyšná Polianka a Ondavka.
Opis.
Rozsiahly masív je od zvyšku vrchoviny izolovaný na severe, západe a juhu Zborovskou kotlinou, na severovýchode údolím Ondavy. Masív má dva vrcholy, pričom nepomenovaný západne situovaný dosahuje a hlavný, východnejší Západne preteká riečka Kamenec, kde smeruje aj voda zo severných (potok Rakovica) a juhozápadných (Kozinec a Rakovec) častí a odtekajúca do Tople. Východne preteká Ondava, kde odteká Jarkom a Jedlinkou aj voda z juhovýchodných častí Smilnianskeho vrchu.
Severným smerom sa nachádza Vysoký vrch (), Kamienny wierch (), Rotunda () a Javorina (), západným Karkuláž (), Suchý vrch (), Staviská (), Zajače (), Ostriež (), Stebnícka Magura () a Koldorina (), južným Jedlina (), Hradské (), Kohútov (), Kačalová (), Spálený vrch () a Makovica () a východným Kýčera (), Kaštielik (), Czeremcha () a Debi wierch (). Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Napriek značnej nadmorskej výške neponúka samotný vrchol kvôli súvislému porastu ucelenejšie výhľady. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Ondavskej vrchoviny a susedného Busova, no tiež Čergov a Slanské vrchy, ojedinele aj Tatry. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a najľahší výstup je lesom z obcí Smilno, Jedlinka a Becherov.
Bachureň (vrch)

Bachureň () je najvyšší vrch rovnomenného pohoria, krajinného celku Podhôľno-magurskej oblasti. Nachádza sa približne západne od Sabinova.
Poloha.
Vrch sa nachádza v strednej časti pohoria, približne severne od obce Lipovce, časť "Lačnov". Nachádza sa v Prešovskom kraji, na rozhraní okresov Prešov a Sabinov a zasahuje do katastrálneho územia obcí Renčišov a Lačnov. Masív leží v povodí riek Hornád (Svinka) a Torysa. 
Opis.
Bachureň je súčasťou rozsiahleho masívu v tvare podkovy, ktorý je najvyššou časťou celého pohoria. Na severozápade dosahuje vrchom Žliabky, pokračuje dominantnou Bachurňou a končí na juhozápade vysokou Magurou. Východné svahy masívu odvodňujú prítoky riečky Malá Svinka, smerujúcej do Hornádu, západné úpätie odvádza vodu potokom Čierny močiar do Slavkovského potoka, ústiaceho do Torysy. 
Výhľady.
Vrcholová časť je zalesnená a poskytuje tak len obmedzené výhľady, tie sú však možné z odlesnených častí hrebeňa.
Bachureň tak ponúka obmedzené, no ďaleké výhľady. Z vhodných lokalít je mimo okolitých vrchov dobre pozorovateľných viacero susedných pohorí, predovšetkým Levočské vrchy, Branisko, Čiernu horu a Čergov. Pri ideálnych podmienkach sú pozorovateľné Vysoké Tatry, no aj Kráľovohoľské Tatry s Kráľovou hoľou.
Černovický hájek

Černovický hájek je prírodná rezervácia ev. č. 698 na k. ú. Brněnské Ivanovice v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno. Nachádza sa na hornom toku Černovického potoka asi 1 km južne od Starých Černovíc. Geomorfologicky patrí Dyjsko-svrateckému úvalu.
Predmetom ochrany je zvyšok podmáčaného lužného lesa pri juhovýchodnom okraji mesta Brna. Lokalita pôvodne patrila ku katastrálnemu územiu Černovice, od ktorého je odvodený jej názov.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvoria treťohorné bádenské íly, na ktorých sú uložené naplaveniny nivy rieky Svitavy a Černovického potoka (štrkopiesky pleistocénneho veku a hliny holocénneho veku). Pôdy reprezentujú pseudoglejový glej a typická fluvizem.
Flóra.
Z drevín je dominantná jelša lepkavá, ďalej sú zastúpené dub letný, jaseň štíhly, brest väzový alebo topoľ biely, cudzorodým prvkom je javorovec jaseňolistý, medzi kríkmi je rozšírená najmä baza čierna. Mokraďové rastlinstvo zastupuje záružlie močiarne, kosatec žltý, ostrica ostrá, praslička močiarna, na suchších miestach cesnak medvedí, chochlačka dutá, áron karpatský, kruštík širokolistý. Z priestoru výstavby tretej Novomlynskej nádrže bola do hájika presadená bleduľa letná.
Fauna.
Z mokraďových druhov je to vijačka prúžkovaná ("Cryptoblabes bistriga"), kvetnatka čerkáčová a kôrovka jelšová, hniezdi tu kúdeľníčka lužná, slávik, muchár sivý, vlha obyčajná, žlna zelená alebo krutohlav hnedý.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2001/02

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2001/02 boli v poradí 38. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 4. februára 20017. apríla 2002, za účasti 6 tímov. Turnaj pozostával z 30 zápasov, pričom prvá časť (15 zápasov) tvorila celý súťažný ročník Majstrovstiev Európy 2001. 
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako súčasť kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2003. Prvé 2 družstvá postúpili do 4. kola európskej kvalifikácie, zvyšné 4 družstvá nastúpili už 3. kole kvalifikácie.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2001

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2001 boli v poradí 37. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 4. februára8. apríla 2001, za účasti 6 tímov. Turnaj pozostával z 15 zápasov, pričom po zmene herného systému na konci roku 2001 tvoril zároveň súčasť nasledujúcich Majstrostiev Európy 2001/02. Nováčikom 1. divízie bolo Rusko, ktoré postúpilo z 2. divízie ME v roku 2000.
Soběšické rybníčky

Soběšické rybníčky sú prírodná pamiatka ev. č. 1043, lokalita Řečkovice v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno.
Vodný režim.
Cez rybníčky preteká potok Kubelín, prítok Ponávky.
Ochrana prírody.
Dôvodom ochrany sú dva malé rybníčky, refúgium obojživelníkov.
Deravé vrecko

Deravé vrecko je slovenská rozprávková komédia s pesničkami. Film vznikol podľa námetu Marianny Grznárovej, ktorá napísala aj scenár, režíroval Cyril Králik.
Dynamite

„Dynamite“ je skladba anglického hudobníka Taia Cruza. Napísali ju Cruz, Max Martin, Bonnie McKee, Benny Blanco a Dr. Luke a produkoval ju Dr. Luke a Blanco pre Cruzov druhý štúdiový album "Rokstarr" (2010). Celosvetovo bol vydaný ako štvrtý singel z albumu "Rokstarr". V Spojenom kráľovstve bola vydaná ako prvý singel z Cruzovho kompilačného albumu "The Rokstarr Collection" (2010).
Zostava a personál.
Zdroj:
Stará Bělá

Stará Bělá je bývalá obec, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží na južnom okraji mesta, na území s rozlohou 1 393,31 ha a 6. júna 2010 tu žilo 1 235 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1272. V roku 1941 bola Stará Bělá pripojená k Moravskej Ostrave. Obec bola počas druhej svetovej vojny oslobodená Červenou armádou 1. mája 1945 v rámci Ostravskej operácie. V roku 1954 sa obec osamostatnila. V roku 1960 bola miestna časť Cikánka pripojená k Krmelínu a miestna časť Paseky k Ostrave. K Ostrave bola Stará Bělá pripojená 1. januára 1975, kedy sa stala časťou mestského obvodu "Ostrava 3".
Ghazní (provincia)

Ghazní () je jedna z 34 provincií Afganistanu nachádzajúca sa na východe krajiny. Provincia sa delí na 19 okresov. Hlavným mestom je Ghazní.
Hlavnými etnickými skupinami sú Paštúni, Tadžici a Hazari.
Prírodné zdroje.
V roku 2009 pri geologických prieskumoch bolo v provincii Gazní objavené bohaté nálezisko lítia a ďalších surovín v odhadovanej hodnote 600 miliónov USD.