Fámjin

Fámjin (dánsky: "Famien") je dedina, ktorá sa nachádza v strede pobrežie na západnej strane Suðuroy, čo je najjužnejší ostrov Faerských ostrovov. V dedine žilo v roku 2010 108 obyvateľov.
Z dediny, ktorá je čiastočne chránená kamenným útesom viditeľným pri odlive, je priamy výhľad von na more. Je obklopená nádhernou prírodnou scenériou najvyššej hory Suðuroy Gluggarnir. Najvyšší vrch Gluggarnir sa nachádza severne od Fámjin. Juhovýchodne od dediny sa rozprestierajú vrchy Borgarknappur a Borgina. Možno tu nájsť aj niekoľko vnútrozemských jazier a vodopádov. Jeden z nich sa volá Fossurin Mikli. Do dediny vedie len jedna cesta, prechádza cez dedinu Øravík.
Z dediny možno robiť vychádzky na jazero známe ako "Kirkjuvatn" (Kostolné jazero), jedno z najväčších na ostrove. Stará horská cesta medzi Fámjin a Vágur bola pôvodne hlavnou cestou medzi dvoma dedinami. Cesta vedie krásnou horskou prírodou južne od Fámjin a pokračuje pozdĺž útesov na západ. Tam sú na ceste mohyly. Západne od Fámjin na konci cesty je priepasť, ktorá sa nazýva Prestgjógv (kňažská priepasť).
V okolí dediny sa nachádzajú dediny Øravík, Tvøroyri, Vágur. Øravík je vzdialená západne, Tvøroyr a Vágur .
Názov dediny.
História hovorí, že Fámjinu sa hovorilo Vesturvik. Jedného dňa sa dvaja muži z dediny rozhodli ísť loďou na ryby. Na mori zahliadli francúzsku plachetnicu, ktorá len tak postávala a čakala na vietor. Dvaja muži pozvali dve ženy na svoju loď. Keď boli dámy na palube, muži s nimi rýchlo veslovali smerom k dedine. Z plachetnice počuli kričať Francúzov „Femmes… Femmes“. Od toho dňa bol nazývaný Vesturvik Fámjin. Tento príbeh sa odohral v 16. storočí.
Pravepodobnejšie pochádza názov dediny zo starej angličtiny "fām" ("pena") kvôli vlnám pri dedine.
Dejiny.
Kostol v Fámjin bol postavený v roku 1875 a využívaný od roku 1876. V kostole sa nachádza runový kameň zo 16. storočia (Fámjinssteinurin). Na kameni sú zapísané latinské a runové listy. Kameň pochádza z obdobia po Faerskej reformácii v roku 1538, a dokazuje, že runy boli používané až do konca 16. storočia. Je najmladší z pomedzi runových kameňov Faerských ostrovov.
V kostole je prototyp vlajky Faerských ostrovov Merkið. Túto vlajku vytvoril Jens Oliver Lisberg z Fámjin a kolektív počas štúdia v Kodani v Dánsku v roku 1919. Prvýkrát bola "Merkið" použitá na Faerských ostrovoch 22. júna 1919 vo Famjine pri príležitosti svadby. Nebola spočiatku oficiálne uznaná. Ale počas druhej svetovej vojny Spojené kráľovstvo zakázalo používanie vlajky Dánska na Faerských lodiach, pretože Dánsko bolo v tej dobe obsadené Nemeckom. Preto bola odvtedy Merkið používaná na faerských lodiach (oficiálny dátum uznania je 25. apríl 1940). No až overovacím zákonom o autonómii v roku 1948 bola Merkið rozpoznaná ako oficiálna vlajka Faerských ostrovov.
Kultúra.
Fámjin je situovaný v blízkosti vôd bohatých na ryby. V prístave, v ktorom je dobre chránené životné prostredie, rybárske lode kotvia v lete na malom móle. Počas zimy sú vyťahované do prístaviska a uchovávajú sa v domoch. Rovnako ako v iných dedinách je rybolov aj chov oviec súčasťou každodenného života.
V letných mesiacoch sa počet obyvateľov výrazne zvyšuje vďaka príchodu mnohých ľudí z Fámjin, ktorí žijú v iných dedinách na Faerských ostrovoch a v iných krajinách, ale vracajú sa do dediny kvôli paseniu oviec a sennej sezóne, ktorá trvá od začiatku júla do konca augusta. To je prípad mnohých malých obcí Faerských ostrovov. V posledných rokoch rastie počet turistov, ktorí obec navštevujú. Turisti prichádzajú hlavne z jedného dôvodu, želajú si vidieť pôvodnú vlajku Faerských ostrovov, Merkið, ktorá visí v kostole. V obci je pár domov na prenájom a kaviareň, hneď vedľa prístavu.