burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Barnabitská komisia

Barnabitská komisia bola rehabilitačná komisia vytvorená predsedníctvom ÚV KSČ s cieľom prešetriť proces s tzv. slovenskými buržoáznymi nacionalistami, ktorý a konal v roku 1954. 
Hoci bolo G. Husákovi aj L. Novomeskému po ich prepustení z väzenia navrátené členstvo v komunistickej strane, vylúčenie z ÚV KSČ z roku 1951 zostalo v platnosti a bolo dokonca na zasadnutí ÚV KSČ v apríli 1963 potvrdené. Obaja sa však obrátili na stranícke orgány (najmä samotné ÚV KSČ) so žiadosťou o plnú stranícku rehabilitácii a o prešetrenie samotnej existencie príčiny ich postihu. Odvolávali sa pritom na atmosféru obdobia kultu osobnosti a odvolali svoje sebakritiky, ktoré vyhlásili za vynútené. Ich prípad sa tak stal špecifický tým, že pre túto jedinú skupinu bola zriadená zvláštna komisia, ktorá mala prípad prešetriť.
Komisia bola ustanovená rozhodnutím z 26. júna 1963 na podnet predsedníctva ÚV KSS. Jej činnosť trvala až do konca roku 1963. Názov komisia dostala pre miesto jednaní jej členov – bývalý kláštor barnabitiek na Hradčanoch. Na čele komisie stál Jozef Lenárt, ktorý otázku buržoáznych nacionalistov riešil už aj v rámci Kolderovej komisie. Na jeseň 1963 sa ukázalo, že komisia sa zrejme odchýli od vyhlásení predchádzajúcich komisií. Z viacerých dôvodov v tomto období svoj zenit prežíval aj premiér Viliam Široký, ktorý sa tiež podieľal na procesoch proti tzv. buržoáznym nacionalistom. Prezident a stranícky vodca Antonín Novotný Širokého odmietol pre jeho prečiny podržať, čo viedlo k vzniku novej vlády. Na jej čelo sa 20. septembra 1963 postavil Lenárt, ktorého miesto člena a predsedu v komisii preto prebral Vladimír Koucký.
Komisia sa skladala z viacerých pracovníkov, mimo iných zúčastnil sa na nej aj historik Karel Kaplan. Jednotliví pracovníci boli zaradení a rozoberali pôsobenie odsúdených podľa časových úsekov – pred druhou svetovou vojnou, v priebehu druhej svetovej vojny, pred februárom 1948 a po februári 1948. Na jeseň 1963 sa ukázalo, že komisia sa zrejme odchýli od vyhlásení predchádzajúcich komisií a odsúdených rehabilituje. Novotný, ktorý mal obavy zo smerovania komisie a z možného Husákovho mocenského vzostupu do komisie dosadil komunistov Bohuslava Laštovičku a Michala Sabolčíka, od ktorých podľa Kaplana pravdepodobne očakával zvrátenie smerovania komisie, čo sa im však nepodarilo. Závery komisie boli prerokované 18. a 19. decembra 1963 na zasadnutí ÚV KSČ, ktoré schválilo rezolúciu "O preskúmaní kritiky buržoázneho nacionalizmu vznesenej na IX. zjazde KSS". Záver komisie viedol k rehabilitácii odsúdených (a medzitým právne amnestovaných) slovenských komunistov, medzi nimi najmä Gustáva Husáka, ale aj Ladislava Novomeského, Karola Šmidkeho, Vlada Clementisa, či ďalších.
Branislav Diďák

Plk. Branislav Diďák (*nar. 1972) je bývalý policajt, whistleblower o pomeroch a šikane policajtov v Policajnom zbore, v súčasnosti aktivista v oblasti komplexnej reformy Policajného zboru SR. Policajný zbor opustil na vlastnú žiadosť koncom roka 2017 na pozícii riaditeľa kynológie a hipológie Prezídia Policajného zboru PZ. Upozornil na zvláštne praktiky a ľudí, ktorí majú mať podchytených svojich policajtov následkom čoho na neho bývalý policajný prezident Tibor Gašpar podal trestné oznámenie. Naďalej s políciou aktívne spolupracuje ako súdny znalec.
Whistleblower o pomeroch v PZ.
Po skončení v PZ sa stal tvárou dobrovoľnej iniciatívy a verejne začal poukazovať na zastaralý systém riadenia polície. Už počas služby v zbore sa stretával s bývalými policajtmi, radovými ale aj na vysokých pozíciách, a začali sa organizovať ako záujmová skupina, ktorá chce priniesť ozdravenie systému (Za lepšiu políciu). V rozhovore pre ".týždeň" tvrdil, že “Robert Kaliňák si zasa políciu sprivatizoval a vytvoril z nej svoju SBS na potieranie protivníkov Smeru.” To potvrdzujú aj slová prokurátora Špirka, ktorý vystúpil na jeseň 2018 s podozreniami zneužívania finančných prostriedkov bývalým Ministrom vnútra Robertom Kaliňákom a bývalým ministrom financií Jánom Počiatkom pri obstarávaní IT služieb za 15 miliónov eur.
V septembri 2018 mediálne poukázal na prepojenia najvyšších zložiek polície na Nitrianske mafiánske podsvetie riadené Norbertom Bödörom. To sa potvrdilo na jeseň 2019. Bödör mal podľa správ získaných z Threemy Mariána Kočnera, spolu s Kočnerom, zneužívať na jeseň 2017 policajné zložky a špeciálne oddelenie NAKA na sledovanie širokej skupiny novinárov píšucim proti Mariánovi Kočnerovi.
V roku 2017/2018 absolvoval vzdelávací program Politická akadémia, ktorý organizuje IPEV.
Iniciatíva Za lepšiu políciu.
Dňa 24. Apríla 2019 predstavil Diďák balík opatrení obsiahnutých v reforme slovenskej polície pod názvom Polícia pre 21. storočie, ktorých cieľom má byť "transparentná, dôveryhodná a odborná polícia".
Iniciátorom reformy aj tlačovej konferencie je oficiálne Iniciatíva Za lepšiu políciu, ktorá združuje 20 odborníkov z radov Policajného zboru, hasičov, záchranárov a civilných zamestnancov ministerstva vnútra v rôznych jeho zložkách.Iniciatívu zastrešuje plukovník Branislav Diďák.
Reforma slovenskej polície je rozdelená ako reforma navonok a reforma dovnútra. Opatrenia smerom navonok majú zabezpečiť politickú nezávislosť policajtov, verejnú kontrolu výberu funkcionárov a zvýšenie dôveryhodnosti v políciu. Pri reforme smerom dovnútra ide o presné pravidlá kariérneho postupu policajtov, ich odmeňovanie podľa výkonnostných kritérií, primeraný plat policajtov a rovnosť pred zákonom, aby aj policajti boli postihovaní za rôzne priestupky.
Kambodžská ľudová strana

Kambodžská ľudová strana (v khmérčine គណបក្សប្រជាជនកម្ពុជា, doslovne Kanakpak Pracheachon Kâmpuchéa, skratka KPK) je kambodžská politická strana. V rokoch 19511991 fungovala ako Kampučská ľudová revolučná strana (v khmérčine គណបក្សប្រជាជនបដិវត្តន៍កម្ពុជា). Strana vznikla v roku 1951 ako krajne ľavicové hnutie. Od roku 1979 po oslobodení krajiny vietnamskou armádou od Červených Khmérov je nepretržite vládnucou stranou v Kambodži. Od roku 2015 na jej čele stojí súčasný kambodžský predseda vlády Hun Sen.
V roku 1991 sa pretransformovala na monarchistickú a viac reformistickú stranu. V prvých slobodných voľbách v krajine, ktoré prebehli v roku 1993 pod dohľadom OSN, získala KPK 38,2 % hlasov a skončila druhá za víťazným FUNCINPECom, s ktorým ale nakoniec zložila vládnu koalíciu a Hun Sen sa stal druhým predsedom vlády. V roku 1997 vykonal Hun Sen a KPK ozbrojený prevrat voči členom FUNCINPECu a uchopil všetku moc v krajine. Od roku 1997 strana vyhrala všetky voľby v krajine a vládne sama, pričom medzinárodné spoločenstvo nepovažuje volebný systém v Kambodži za demokratický a slobodný. Je považovaná za autoritársku a populistickú stranu, ktorej líder Hun Sen perzekvuje svojich politických oponentov.
Gaudeamus igitur

Gaudeamus igitur (incipit, doslova "radujme sa teda", pôvodný názov De brevitate vitae – "o krátkosti života") je neoficiálna študentská hymna. Často sa spieva pri rôznych akademických príležitostiach. Pôvodne išlo o pijanskú pieseň, ktorá ironicky oslavuje (predovšetkým erotické) radosti študentského života a mladosti. Pritom je spievaná na veľmi vážnu a vznešenú melódiu. Melódia vznikla v trinástom storočí, zrejme v prostredí Bolonskej univerzity. Text je v latinčine s niektorými germanizmami, je vagantského pôvodu, definitívnu verziu vytvoril ale až nemecký študent teológie Christian Wilhelm Kindleben a publikoval ju v roku 1781. Existuje množstvo textových verzií, z desiatich slôh sa bežne spievajú len niektoré.
Túto pôvodnú melódiu použil ako motív napríklad Bedřich Smetana vo svojom „Pochode študentských légií“ z roku 1848.
Noty a text.
&lt;score&gt;
\relative a' {
 \time 3/4
 \key a \major
 \bar "||"
 gis8. a16 b4 b cis8. a16 b4 b gis8. a16 b4 b cis8 a b4 b
 a8. gis16 fis8( d') cis( b) cis4( b) a^\fermata
 a8 gis fis8( d') cis( b) e2( gis,4) a2 r4
 \bar "|."
\addlyrics {
 Gau -- de -- a -- mus i -- gi -- tur,
 iu -- ve -- nes dum su -- mus,
 post iu -- cun -- dam iu -- ven -- tu -- tem
 post mo -- les -- tam se -- nec -- tu -- tem
 nos ha -- be -- bit hu -- mus,
 nos ha -- be -- bit hu -- mus.
&lt;/score&gt;
Búrová

Búrová je národná prírodná pamiatka ev. č. 1037 juhozápadne od obce Suchov v okrese Hodonín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Biele Karpaty.
Ochrana.
Predmetom ochrany je ojedinelý výskyt kýchavice čiernej ("Veratrum nigrum") na Morave a ochrana prirodzených spoločenstiev karpatských lúk.
Theodosiopolis

Theodosiopolis (gréckym písmom Θεοδοσιόπολις) alebo Theodosioupolis (iné prepisy: Theodosiúpolis, Theodosiupolis; gréckym písmom Θεοδοσιούπολις) môže byť niektoré z nasledujúcich historických miest (nazvaných po niektorom cisárovi nesúcom meno Theodosius):
Oszkár Világi

Oszkár Világi (* 17. apríl 1963, Dunajská Streda) je slovenský právnik, veľkopodnikateľ, manažér, liberálnodemokratický ponovembrový politik, účastník Nežnej revolúcie.
Životopis.
Je absolventom Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, pracoval ako notár v Dunajskej Strede. V novembri 1989 bol spoluzakladateľom liberálnej politickej strany Maďarská nezávislá iniciatíva, od 31. januára 1990 bol kooptovaný ako poslanec Snemovne ľudu, od prvých slobodných volieb bol opätovne poslancom, neskôr podpredsedom ústavnoprávneho výboru Snemovne ľudu. Bol podporovateľom reformnej politiky Mariána Čalfu. Po volebnom neúspechu Maďarskej nezávislej iniciatívy v roku 1999 sa stal spolumajiteľom advokátskej kancelárie, majetkovoprávnym, investičným a reštrukturalizačným poradcom veľkých domácich i zahraničných firiem. Podnikal v poľnohospodárstve a potravinárstve. Od roku 2003 bol členom najvyššieho vedenia petrochemického podniku Slovnaft, od roku 2006 je jeho generálny riaditeľ, člen vedenia nadnárodnej spoločnosti MOL a majiteľ futbalového klubu DAC Dunajská Streda. Slúži ako honorárny konzul Ománu na Slovensku.
Vojenské ústredie

Vojenské ústredie alebo Vojenské ústredie Slovenskej národnej rady bola utajená resp. paralelná veliteľská štruktúra na Veliteľstve pozemného vojska v Banskej Bystrici s vedomím exilového prezidenta ČSR E. Beneša vybudovaná plukovníkom J. Golianom a jeho dôverníkmi na konšpiratívne organizovanie príprav povstania proti režimu Slovenského štátu.
Práca Vojenského ústredia.
Ústredie vybudovalo konšpiratívnu sieť vo vojenských posádkach, vykonávalo utajené logistické operácie na zaistenie a sústredenie zásob, pripravovalo operačné plány a spolupracovalo s civilnými ilegálnymi zložkami a orgánmi odboja - najmä so SNR, s partizánskym hnutím a so spravodajskými skupinami vojenských orgánov tzv. Dočasného štátneho zriadenia v Londýne. Po prevzatí kontroly nad Veliteľstvom pozemného vojska vydal 29.8.1944 večer veliteľ Vojenského ústredia J. Golian konšpirujúcim vojenským veliteľom dohovorený signál/heslo "Začnite s vysťahovaním" na začatie vojenských povstaleckých aktivít na celom území Slovenska. Táto udalosť sa pokladá za dátum vypuknutia Slovenského národného povstania.
Metternichovský absolutizmus

Metternichovský absolutizmus alebo Metternichov absolutizmus bol konzervatívny vládny systém v habsburskej monarchii v období 1815 - 1848.
Charakteristika obdobia.
Bol to svojho druhu systém policajného štátu, pomenovaný podľa jeho spolutvorcu Clemensa W. L. Metternicha, od r. 1809 ministra zahraničia, od r. 1821 kancelára, jedného z diplomatických tvorcov tzv. Svätej aliancie z roku 1815. Metternichovský systém, kde úlohy vlády plnila tzv. štátna konferencia, odmietol liberalizačné črty jozefínskych reforiem a presadzoval hodnotové ideály a ideové princípy Svätej aliancie:
Počas Metternichovho absolutizmu sa zaviedol režim osvedčovania štátnopolitickej lojality zabezpečovaný aparátom tajnej polície, odstránil autonómiu univerzít, cenzuroval publikácie a verejné prejavy, dôslednou kontrolou a reglementáciou verejnej činnosti vyvolával zdanie všadeprítomnosti štátu a cisára ako záruky pokojných, sociálne i politicky zakonzervovaných a usporiadaných pomerov v akoby apolitickej spoločnosti. V tomto období sa vytvorila a upevnila stredná meštianska vrstva a vykryštalizovali sa základy jej životného štýlu (v umení to bolo obdobie biedermeieru), ktorý pretrval do konca 19. storočia. Obdobie metternichovského absolutizmu tvorí historický rámec a definuje vonkajšie politické podmienky vývinu slovenského národného obrodenia najmä v jeho II. a III. fáze (kollárovská generácia, štúrovská generácia). Zdanlivá stabilita tohto systému sa zrútila počas revolúcií v celej monarchii v r. 1848 a vzápätí nastúpil Bachov absolutizmus. Metternich sa po odvolaní cisárom utiahol do Anglicka.
Armenia

Armenia môže byť:
Pobeda

Pobeda (po rusky a bulharsky doslova víťazstvo) môže byť:
Malatya (súčasné mesto)

Malatya (pred tým aj: Melitene, v osmanskej turečtine: "Malatija"/iné prepisy: "Malatja", "Malatia", "Malatía", "Melatia", "Melatja", po arabsky "Malatíja", po kurdsky "Meletî" alebo "Meledî"; ) je mesto v Turecku neďaleko rieky Eufrat. Je to hlavné mesto rovnomennej provincie.
Charakteristika.
Mesto je významný železničný spoj a priemyselné centrum v oblasti. Výroba v meste sa zameriava najmä na výrobu textilu, cukru a cementu. Významné je aj miestne poľnohospodárstvo a v blízkosti sa nachádzajú aj zdroje chrómu, olova a medi. V meste sídli aj športový klub Malatyaspor, či univerzita İnönü. Mesto a región je známy pre pestovanie marhúľ a najväčším vývozcom marhúľ na svete. Asi 1015% produkcie čerstvých marhúľ a 6085% svetovej produkcie sušených marhúľ pochádza z Malatye. V meste sa od roku 1978 každoročne koná aj marhuľový festival.
Dejiny.
Dnešné mesto sa pôvodne volalo Aspuzu (variantné názvy: Aspusu, Asbusu, Aspuzi, Aspozan, Aspuzan, Asapuzu, İsposan) a vznikalo postupne v novoveku, a to najmä postupným presunom väčšiny obyvateľov a neskôr aj názvu z 10 km vzdialeného susedného stredovekého a ranonovekého mesta Malatija (v dnešnej turečtine: Malatya, po grécky Meliténé, dnešný názov: Battalgazi), ktorého dejiny sú opísané v článku Battalgazi (mesto). Premena a premenovanie Aspuzu na (novú) Malatiju konkrétne prebehla nasledovne: V ranom novoveku bolo Aspuzu miestom záhrad a letných sídiel dovtedajšej Malatije (t.j. dnešného Battalgazi). Postupne sa ale do Aspuzu veľa obyvateľov z Malatije presťahovalo natrvalo – v polovici 17. storočia už v Aspuzu žilo 5 000 domácností, kým vo vtedajšej Malatiji žilo len 300 domácností. Zánik vtedajšej Malatije sa urýchlil v roku 1838, keď sa v priebehu osmanského ťaženia do Egypta v meste počas zimy utáborila osmanská armáda. Mestské obyvateľstvo sa preto muselo presťahovať do Aspuzu. Po návrate domov obyvatelia našli svoje mesto natoľko zdevastované, že ho znova nevybudovali a z veľkej časti sa natrvalo presťahovali do Aspuzu. Čoskoro nato Aspuzu dostalo meno opusteného mesta, čiže meno Malatija, resp. v dnešnej turečtine Malatya.
V roku 1893 mesto Malatija postihlo ničivé zemetrasenie pri ktorom zomrelo 885 ľudí a časť mesta musela byť nanovo obnovená. V 19. storočí sa rapídne zvýšil počet občanov na zhruba 40 000, no po prvej svetovej vojne klesol na polovicu. Znížil sa aj počet arménskej a sýrskej kresťanskej populácie. Po druhej svetovej vojne patrilo mesto k najrýchlejšie rastúcim v dnešnom Turecku.
Keďže sa mesto medzičasom značne rozrástlo, na východnom okraji dnes už zahŕňa aj územie archeologickej lokality Arslantepe, t.j. historického mesta Melid. Dejiny tohto mesta sú uvedené v článku Melid. Melid je vlastne len jeden zo starých variantov dnešného názvu Malatya. Názov Malatya teda vlastne celkovo v priebehu dejín postupne migroval medzi 3 sídlami: Najprv sa tak volalo Arslantepe, potom Battalgazi a nakoniec dnešná Malatya (Aspuzu)
Fanda

Fanda môže byť:
Fanynka

Fanynka môže byť:
Pista

Pista môže byť:
Mikuláš Jančura

Mgr. Mikuláš Jančura, PhD. je slovenský automobilový historik a univerzitný pedagóg. Pôsobí ako odborný asistent na Katedre histórie Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (KH FF UPJŠ).
Život.
V rokoch 19972002 vyštudoval hotelovú akadémiu v Spišskej Novej Vsi, následne pokračoval v bakalárskom (20052008) a magisterskom (20082010) štúdiu v programe učiteľstvo akademických predmetov v odboroch históriafilozofia na Fakulte humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. V rokoch 20102013 absolvoval doktorandské štúdium v odbore slovenské dejiny na FF UPJŠ s dizertačnou prácou na tému "Hospodárske predpoklady a spoločenské aspekty rozvoja osobného automobilizmu na Slovensku v rokoch 19181938". Od 4. januára 2014 pôsobí ako asistent na KH FF UPJŠ. Bol hlavným organizátorom interaktívnej výstavy „Dejiny tvoríš Ty!“.
Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa venuje dejinám automobilizmu na Slovensku so zameraním na medzivojnové obdobie (19181938). V rámci pedagogickej činnosti vyučuje predmety týkajúce sa dejín vedy a techniky, dejín filozofie, dejín európskeho umenia, fenoménu motorizmu, ako aj hospodárske a sociálne dejiny Slovenska v 20. storočí.
Dielo.
"Vybrané sú monografie, knihy a najvýznamnejšie vedecké štúdie. Pre úplný zoznam publikácií pozri databázu evidencie publikačnej činnosti UPJŠ (dost. 2019-11-13)."
Amnestia Václava Havla z 1. januára 1990

Amnestia Václava Havla z 1. januára 1990 bola prvá z dvoch amnestií udelených v kontexte revolučných udalostí po Nežnej revolúcii prezidentom Václavom Havlom po jeho prvej voľbe za hlavu štátu.
Amnestia bola publikovaná v Zbierke zákonov ČSSR č. 1/1990 ako „Rozhodnutie prezidenta Československej socialistickej republiky o amnestii zo dňa 1. januára 1990“. Jej podstatou bolo odpustenie trestov a zbytkov trestov, ktoré boli kratšie ako dva roky za úmyselné trestné činy a tri roky za trestné činy spáchané z nedbanlivosti a tiež zodpovedajúce skrátenie o dva alebo tri roky dlhších trestov. Na jej príprave sa ako právna autorita zúčastňovala aj Dagmar Burešová. Z približne 30 000 vtedajších odsúdených a väznených prepustila amnestia na slobodu 23 260 osôb, ktorým boli odpustené podmienečne odložené tresty odňatia slobody, tresty nápravného opatrenia alebo ich zvyšky, peňažné tresty alebo ich zvyšky, nevykonané tresty odňatia slobody. Amnestia sa nevzťahovala na trestné činy zneužívania právomoci verejného činiteľa a na trestné činy teroru, všeobecného ohrozenia, vraždy, lúpeže, znásilnenia, pohlavného zneužívania a na obzvlášť nebezpečných recidivistov. 
Veľká šírka amnestie a jej nepripravená realizácia spôsobili vo verejnosti pocit ohrozenia a u časti politikov celého politického spektra vyvolali silnú kritiku, Amnestia a s ňou súvisiace udalosti (napr. vzbura väzňov v Leopoldove) mali výrazný podiel na opadnutí vlny revolučnej eufórie a na úbytku sympatií k Václavovi Havlovi. Mnohí z prepustených väzňov rýchlo recidivovali a niektorí spáchali aj ťažké zločiny. Za príklad takého väzňa sa uvádza aj vrah Jozef Slovák, ktorý bol podmienečne prepustený v marci 1990 a od júna 1990 do júla 1991 zabil ďalších štyroch ľudí a bol za to odsúdený na doživotie. Na Slováka a jemu podobné prípady sa ale amnestia nevzťahovala, bol tak prepustený individuálne po odpykaní dvoch tretín pred tým uloženého trestu, aj keď možno pod tlakom okolností vyvolaných amnestiou a vzburami väzňov.
FC Neded

FC Neded je poloprofesionálny futbalový klub z obce Neded, aktuálne pôsobiaci v 6. lige. Svoje zápasy hrá na štadióne FC Neded.
Ligová história.
"Účinkovanie klubu od roku 1993 do súčasnosti"
Kuvičok trilkavý

Kuvičok trilkavý ("Glaucidium castanopterum" alebo "Taenioglaux castanoptera".) je malý druh sovy z Ázie, endemit v Indonézii. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kuvičok trilkavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, populácia je stabilná, nie sú žiadne informácie o poklesoch ani hrozbách. Je vzácny, v málo narušenom prostredí miestami aj bežný, najviac ho ohrozuje strata dažďového pralesa.
Opis.
Kuvičok trilkavý meria iba 23, dĺžka krídla je 144 a chvosta 75. O hmotnosti nie sú dáta. Kuvičok trilkavý má hnedú hlavu a boky hrude s hustými belavými priečnymi čiarami. Na záhlaví nemá „okcipitálnu tvár“. Chrbtová strana je gaštanovohnedá, okolo pliec s belavými škvrnami. Spodná časť tela je biela so skupinami priečne pruhovaných pierok, zoskupených do tmavohnedých pozdĺžnych pásov. Chvost je tmavohnedý so siedmimi belavými priečnymi úzkymi pásmi, ktoré majú horný okraj čierny. Pazúry tmavohnedé, oči sú žlté a zobák zelenkavo-žltý.
Na rozdiel od kuvička jarabého má kuvičok trilkavý kratší chvost aj krídla. Na Jáve a Bali nežije iný podobný druh malej sovy, výrik jávsky má ušká z pierok a pierka na spodnej časti tela majú čierne pásiky s jemnými vlnitými priečnymi čiarkami. 
Hlas.
Samec kuvička trilkavého sa ozýva trilkom, ktorý sa postupne zosilňuje a náhle skončí. Tento trilok vydáva v pravidelných intervaloch najmä za ranného a večerného šera. 
Rozšírenie.
Kuvičok trilkavý je stály vták, nemigruje. Žije len na Jáve a Bali. 
Biotop.
Kuvičok trilkavý žije najmä v lesoch dažďového pralesa nížin. Vyskytuje sa aj v podhorských a horských lesoch aj v miešaných bambusových porastoch a to v nadmorských výškach od pobrežia mora až po , v západnej časti Jávy v oblasti stratovulkánov Papandayan maximálne do Početnejšie stavy sú v nadmorských výškach okolo 500 m. Objavuje sa aj v záhradách obcí. 
Spôsob života.
Kuvičok trilkavý obľubuje vrcholové partie vysokých stromov na strmých svahoch. Aktívny je najmä za súmraku ale je aktívny i cez deň. Býva pozorovaný cez deň i loviaci a kŕmiaci mláďatá..
Hniezdenie.
Kuvičok trilkavý hniezdi v mesiacoch február až apríl. Hniezdi v prirodzených stromových dutinách a nevyhýba sa ani bútľavinám s veľkým vstupným otvorom alebo vysekaných ďatlovitými, napríklad barbetovité (Megalaimidae). Zvyčajne znáša 2 biele okrúhle vajíčka (priemer 8 zmeraných vajec bol 33,5 x 29,5 mm).
Potrava.
Kuvičok trilkavý sa živý najmä hmyzom ako sú chrobáky, kobylky, koníky, pavúky a cikády. Okrem toho uloví aj malé stavovce ako drobné vtáky a hlodavce, príležitostne aj jašterice a malé druhy hadov.
Kantharos (nádoba)

Kantharos ("kantharos") je typ starogréckej keramickej nádoby.
Kantharos (mn. č. "kantharoi"), hlboká keramická (často aj z kovu) čaša s vysokými vertikálnymi uchami, najčastejšie umiestnená na podstavci s dlhou nôžkou, bol nádobou na pitie. Hodil sa najmä na (aristokratických) symposiach pri pití vína. Grécky spisovateľ Athénaios vo svojom diele "Deipnosofistai" uvádza, že kantharos je pohár na pitie spočívajúci na „tenkej stopke so širokou nohou“. 
Najstaršie známe exempláre kantharoi sú zo stredneheladského obdobia (cca 2000 – 1600 pred Kr.). Pre toto obdobie je charakteristická tzv. "minyjká keramika" (pomenovaná po mýtickom kráľovi Minyovi), ktorá je z čistej tvrdo vypálenej hliny, vždy jednofarebná, najskôr šedá a neskôr žltá, vyrobená na rýchlom hrnčiarskom kruhu. Od 8. stor. pred Kr. sa najčastejšie vyrábal v Boiótii, spočiatku zdobený v orientalizujúcom, neskôr čiernofigúrovom a potom červenofigúrovom štýle. V 5. stor. pred Kr. bol kantharos v starovekom Grécku bežný. V ich výzdobe vtedy prevládali figurálne námety (v Atike sa na nich často zobrazoval Dionýzos). Na gréckom západe (v južnej Itálii) sa 4. stor. pred Kr. vyrábal hlavne v Apúlii, kde bol významným vývozným artiklom až do 3. stor. pred Kr.
Od konca 7. stor. pred Kr. alebo začiatku 6. stor. pred Kr. sa kantharos vyrábal aj Etrúrii v štýle bucchero, ktorý bol typický pre etruskú keramiku s čiernym lesklým povrchom (keramika v štýle Bucchero sa vyrábala aj vo východnej Iónii).
Kantharos sa podľa najrozšírenejších tvarov delí na štyri typy (A, B, C, a D). Ďalšími formami sú figurálne kantharoi, ktoré zobrazujú zvieratá, ľudskú hlavu alebo ľudské tváre (tzv. janiform kantharos)
Železničná stanica Komárno

Železničná stanica Komárno je železničná stanica v Komárne. Leží na tratiach 131 Bratislava – Komárno, 135 Nové Zámky – Komárom a 136 Komárno – Kolárovo. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV.
Doprava.
Stanica obsahuje 9 dopravných koľají, 6 manipulačných a 8 ostatných. Vyvýšené nástupištia sú 4. Stanica obsahuje 5 vlečiek. Na trati do Kolárova je od 2. februára 2003 zastavená osobná doprava. Stanica je zmiešanou, zriaďovaciou, riadiacou pre trať Komárno - Kolárovo a zároveň hraničnou stanicou s Maďarskom.
V stanici je k dispozícii osobná pokladňa ZSSK s Komplexným vybavením pre cestujúcich. V minulosti na stanici mal zastúpenie aj súkromný dopravca RegioJet, ktorý od roku 2010 prevádzkoval spojenie Komárna s Bratislavou cez Dunajskú Stredu.
Obehové hospodárstvo

Obehové hospodárstvo (iné názvy: cirkulárna ekonomika, obehová ekonomika, cirkulárne hospodárstvo) je ekonomický model uprednostňujúci opätovné využívanie a recyklovanie vecí. Presnejšie definície sa rôznia, jedna z nich je takáto: Obehové hospodárstvo je „regeneratívny systém, v ktorom sa minimalizujú vstupy zdrojov, odpady, emisie a úniky energie prostredníctvom spomalenia, uzavretia a zúženia cyklov toku materiálu a energie. Možno to dosiahnuť navrhovaním vecí, ktoré dlho vydržia, údržbou, opravami, opäťovným používaním, repasovaním, obnovou výrobkov a recykláciou“.
Je to jedna zo stratégii trvalo udržateľného rozvoja.
Leo Moracchioli

Leo Moracchioli (* 10. október 1978, Ålgård, Nórsko) je nórsky heavy metalový hudobník a producent. Je multi-inštrumentalistom, ktorý je známy vďaka svojim metalovým cover verziám populárnych skladieb, ktoré mu priniesli už 3,3 milióna sledovateľov na YouTube (2018). Nahral viac ako 270 cover verzií, rýchlosťou približne jednej skladby za týždeň, vrátane cover verzií skladieb „Hello“ od speváčky Adele, „Sail“ od skupiny AWOLNATION, „Poker Face“ a „Bad Romance“ od speváčky Lady Gaga, „Feel Good Inc.“ od skupiny Gorillaz, „Chandelier“ od speváčky Sia, „Africa“ od skupiny Toto, „Redemption Song“ od Boba Marleyho, „Old Town Road“ od Lil Nas X-a a veľa ďalších. Jeho cover verzia skladby „Despacito“ od Luisa Fonsiho dosiahla dňa 10. augusta 2017 35. miesto v rebríčku Single Top 40 v Maďarsku.
Pre každé svoje video vytvára aranžmá a hrá na všetky hudobné nástroje, s výnimkou malého počtu skladieb, v ktorých spolupracoval s inými inštrumentalistami; často vyžadujúcimi najmenej 50 skladieb. Moracchioli tvrdí, že aj keď hrá cover verzie skladieb, je to tvorivým odbytom pre neho, aby mohol hrať vlastné skladby. Hoci väčšina jeho videí obsahuje iba jeho a niekedy aj jeho rodinu alebo hudobného hosťa - niekedy aj kolegu z YouTube, ktorý sa diaľkovo zúčastňuje - v prípade jeho video cover skladby „Thriller“ od Michaela Jacksona sa k nemu pripojil gitarista skupiny Drowning Pool, C. J. Pierce. Videoklip bol nakrútený v nočnom klube a zahŕňal najatých záložných tanečníkov. Okrem svojich metalových cover verzií produkoval aj svoju "akustickú" cover verziu skladby „Duality“ od metalovej skupiny Slipknot, pričom v nej využil píšťalky, timpany a tubu. So svojou skupinou Frog Leap sa niekedy vydáva na medzinárodné turné. Schvaľuje gitary TC Electronic a Chapman Guitars. Dňa 3. augusta 2019 sa spolu so svojou skupinou Frog Leap zúčastnil 30. ročníku festivalu Wacken Open Air.
White Place

White Place je slovenská štvorčlenná kapela pôvodom z Prešova, ktorej ústrednou postavou je skladateľ a spevák Daniel Jenčo. Po hudobnej stránke zakladá na prepracovaných aranžmánoch pozostávajúcich z rozličných rockových a experimentálnych prvkov, v čom sa odrážajú skúsenosti členov, z ktorých každý má za sebou hudobné pozadie. Na basu hrá Stanislav Čorej, na syntetizátorové nástroje, drum-mašiny a gitaru Mário Jenčo a na bicie nástroje Lukáš Fabian. Kapela debutovala 25. augusta 2019 albumom s názvom "Room" a singlom „Breathe“, po troch rokoch skúšania a experimentovania s nahrávacími postupmi.
Názov kapely odkazuje na slobodné tvorivé prostredie. Podľa Jenča je biela farba sémioticky najnasýtenejšou farbou vôbec, pretože v sebe prirodzene obsahuje všetky ostatné farby.
Členovia kapely.
Jenčo hrá vo White Place na klavír a gitaru a je hlavným textárom, ako sám vraví, texty prvého albumu sú inšpirované najmä štúdiom psychologickej a sociologickej literatúry. Je absolventom mediálnych štúdií, konzervatoristom a v súčasnosti vyučuje hru na gitare na umeleckej škole. V minulosti hral spolu s Matúšom Ďžuňom, Šimonom Dulovcom a Lukášom Fabiánom v pop-rockovej kapele Noble Apocalypse. Po odchode Dulovca sa kapela rozpadla a Jenčo bol prizvaný do projektu Micro-Mused, trojčlenného cover bandu Muse, kde sa osvedčili jeho klavírne, gitarové a vokálne vlohy. Je aktívnym členom kreatívneho štúdia Cube Art, kde pracuje ako kameraman, a v rámci čoho sa tiež dostal k tvorbe filmovej hudby.
Stanislav Čorej je dlhodobým bubeníkom a zakladajúcim členom slovenskej popovej kapely Komajota. Bol tiež aktívnym členom predchodcu Komajoty, kapely Nuda. V súčasnosti sa okrem Komajoty venuje sólovému projektu "Poloľudia". Vo White Place hrá na basu a v jeho štúdiu v Prešove vznikol finálny mix debutu "Room", ktorého sa ujal ako producent.
Multi-inštrumentalista a spevák Mário Jenčo, Danielov brat je hybným motorom elektronickej frakcie zvuku White Place. Okrem automatických bubeníkov hrá na gitaru a syntetizátorové nástroje a obstaráva efektové bočné vokály. Je frontmanom momentálne neaktívnej slovenskej space-rockovej kapely "Frequency", s ktorou nahral a vydal dva albumy. Venuje sa tiež vlastnému avant-popovému sólovému projektu "Jeseň".
Bubeník Lukáš Fabian je aktívnym členom prešovskej indie-rockovej kapely "No Brake", spolu s bratmi Jenčovými študuje na košickom konzervatóriu. S Danielom boli aktívni v kapele "Noble Apocalypse" a sú vôbec najdlhšími spoluhráčmi z celej zostavy.
ProfiAuto

ProfiAuto je medzinárodná sieť automobilových veľkoobchodov, obchodov a servisov založená v roku 2008 spoločnosťou Moto-Profil.
O sieti.
Distribútor motoristických dielov a príslušenstva spoločnosť Moto-Profil vznikla v roku 1993 v Poľsku. Dnes dodáva náhradné diely do 15 000 autoservisov a pôsobí v 25 krajinách. V roku 2008 vytvorila spoločnosť Moto-Profil vlastnú sieť veľkoobchodov, obchodov a servisov pod značkou ProfiAuto. Na slovenský trh vstúpilo ProfiAuto v roku 2016. V súčasnej dobe je do siete ProfiAuto v Poľsku, na Slovensku a v Česku zapojených viac ako 240 partnerov a viac ako 1 800 autoservisov.
Sieť ProfiAuto tvoria na Slovensku partnerské obchody, ktoré majú k dispozícii približne 350 000 položiek od 250 značkových dodávateľov na distribúciu náhradných dielov pre osobné, úžitkové a nákladné automobily. Pod značkou ProfiAuto Service pôsobí na slovenskom trhu takmer 150 nezávislých autoservisov, ktoré využívajú obchodnú, informačnú, propagačnú a marketingovú podporu siete ProfiAuto a zúčastňujú sa tiež na rôznych odborných školeniach. Vstup do siete ProfiAuto je spojený so splnením formálnych a technických kritérií, ako sú servisné vybavenie, odbornosť, kvalita služieb a prístup k zákazníkom.
Veľtrhy ProfiAuto Show.
ProfiAuto je organizátorom každoročného automobilového veľtrhu ProfiAuto Show, čo je jedna z najväčších automobilových akcií v Poľsku určená pre odborníkov z automobilovej branže a motoristických nadšencov. ProfiAuto Show sa každoročne koná v Medzinárodnom kongresovom centre a multifunkčnej hale Spodek v Katoviciach. V júni 2019 sa konal 16. ročník akcie pod heslom „Poháňaní vášňou“, ktorého sa zúčastnilo 46 tisíc návštevníkov a počas dvoch dní tu prezentovalo 150 vystavovateľov.
ProfiAuto PitStop.
Sieť ProfiAuto je organizátorom akcie ProfiAuto PitStop, pravidelnej bezplatnej kontroly technického stavu vozidiel, cieľom ktorej je upozorniť vodičov na vplyv technického stavu vozidla na bezpečnosť počas jazdy a zdôrazniť nutnosť pravidelných preventívnych kontrol v servise. Bezpečnostné akcie PitStop sú organizované na Slovensku od roku 2016. V roku 2019 sa akcie PitStop konali napríklad v Košiciach, Námestove, Vranove nad Topľou alebo v Trenčíne.
ProfiAuto Racing Team.
Značka ProfiAuto je sponzorom rely tímu ProfiAuto Racing Team, ktorý preteká napríklad v poľskom seriáli pretekov do vrchu. Značka ProfiAuto podporuje tiež vrchárskeho pretekára Mareka Rybníčka, ktorý sa v roku 2019 účastní seriálu pretekov Majstrovstiev Európy vrátane pretekov na Dobšinskom kopci.
Ostatné aktivity.
ProfiAuto je zakladateľom akcie ProfiRacing Cup, čo je špeciálny školiaci projekt pre slovenských automechanikov zo siete ProfiAuto Service, ktorý kombinuje ako odborné školenia o aktuálnych trendoch a novinkách v servisnej oblasti, tak i testovanie a zdokonaľovanie vodičských schopností účastníkov.
Sieť ProfiAuto podporuje veteránsku akciu Stredom Európy alebo preteky v Offroad Triale. V minulom roku 2018 získalo ProfiAuto 1. miesto v ankete Kalendár roka 2019 portálu MotoFocus.sk.
Feel Good Inc.

„Feel Good Inc.“ je singel britskej virtuálnej hudobnej skupiny Gorillaz z albumu "Demon Days", ktorý vyšiel 9. mája 2005. Bol nahraný v spolupráci s hip-hopovým triom De La Soul. Kompozícia bola veľmi dobre prijatá kritikmi a je považovaná za jedno z najlepších diel skupiny. Skladba vyhrala cenu Grammy v kategórii Najlepšia popová spolupráca s vokálmi.
Lego Indiana Jones

Lego Indiana Jones je tematická značka Lego, založená na filmovej licencii série Indiana Jones od spoločnosti Lucasfilm. Exkluzívne povolenie bolo prvýkrát oznámené v júni 2007 a nasledovalo úspešné povolenie ďalšej tematickej značky Lego Star Wars, tiež s Lucasfilm.
Prvý súbor produktov bol uvedený na trh v roku 2008 na základe dvoch z troch predchádzajúcich filmov (Dobyvatelia stratenej archy a Indiana Jones a posledná krížová výprava). Neskôr v roku 2008 boli spolu s filmom uvedené súpravy zo štvrtého filmu Indiana Jones a kráľovstvo krištáľovej lebky. Film Indiana Jones a Chrám skazy sa predstavil až v roku 2009 vo veľkom sete, ktorý obsahoval baňu s vtedy novými úzkorozchodnými koľajami železničnej trate Lego.
Téma je tiež súčasťou série Lego videohier. Videohra ' bola vydaná 3. júna 2008, inšpirovaná pôvodnou trilógiou. V novembri 2009 vyšlo pokračovanie s názvom ', vrátane scén z nového filmu Kráľovstvo krištáľovej lebky a editorom úrovní.
Počítačom animovaný krátky film "Lego Indiana Jones and the Raiders of the Lost Brick", (réžia Peder Pedersen) bol uvedený na oficiálnej stránke Lego. Kombinuje detaily zo všetkých štyroch filmov Indiana Jones v jednom dobrodružstve.
Lego Harry Potter

Lego Harry Potter je téma Lego založená na filmoch série Harry Potter. Pre prvých šesť filmov boli vydané lego modely dôležitých scén, vozidiel a postáv zo všetkých 7 kníh Harry Potter. Prvé súpravy sa objavili v roku 2001, čo sa zhoduje s vydaním prvého filmu "Harry Potter a Kameň mudrcov". Ďalšie sety boli vydané spolu s novými filmami, až po Harryho Pottera a Fénixov rád. Téma potom čakala tri roky, s vydaním nových setov v rokoch 2010 a 2011. V roku 2018 bolo oznámené, že budú vydané nové sety založené na filmovej sérii Harry Potter. Téma pokračovala aj v roku 2019, a podľa informácií vyjdú 4 nové sety aj v roku 2020.
V júni 2009 spoločnosť Lego oficiálne oznámila, že sa pripravuje videohra '. Bola vydaná v júni 2010. Videohra ' vyšla v novembri 2011. V roku 2016 vyšli tieto dve videohry spolu na jednom disku pre platformy PS4, Xbox One a Nintendo Switch.
Námestie Nežnej revolúcie

Námestie Nežnej revolúcie je námestie v Starom Meste v Bratislave v bezprostrednej blízkosti Námestia SNP v priestore pred Starou tržnicou.
S iniciatívou premenovať časť Námestia SNP na Námestie Nežnej revolúcie prišiel v lete 2019 primátor Bratislavy Matúš Vallo s tým, že Nežná revolúcia, rovnako ako Slovenské národné povstanie, symbolizujú odpor verejnosti voči totalite a prejavenie vôle občanov po slobode. Staromestskí poslanci návrh schválili v septembri, mestskí v októbri. Pomenované bolo 15. novembra 2019 pri príležitosti 30. výročia Nežnej revolúcie, pamätná tabuľa bola slávnostne odhalená 16. novembra 2019.
William G. Kaelin

William G. Kaelin Jr. (* 23. november 1957, New York, New York, USA) je americký onkológ a profesor medicíny na Harvard University. Jeho laboratórium sa zaoberá skúmaním bielkovín potláčajúcich nádorový supresorový gén. Je tiež držiteľom ceny "Lasker Award", "ASCO Science of Oncology Award", "AACR Princess Takamatsu Award". 
V roku 2019 dostal spoločne s Petrom Ratcliffom a Greggom Semenzom Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objav spôsobu ako bunky vnímajú a prispôsobujú sa dostupnosti kyslíka.
Životopis.
Do roku 1982 študoval matematiku, chémiu a medicínu na Duke University. Následne pracoval v laboratóriu lekára Davida Livingstona, kde zaznamenal svoje prvé úspechy pri štúdiu retinoblastómu. V roku 1992 založil vlastné laboratórium, v ktorom skúmal dedičné ochorenia, ako Von Hippelova-Lindauova choroba. V roku 2002 sa stal profesorom na lekárskej fakulte Harvard University.
V roku 2008 sa stal asistentom riaditeľa "Dana–Farber/Harvard Cancer Center". Jeho výskum sa v tejto inštitúcii zameral predovšetkým na pochopenie úlohy mutácií v nádorových supresorových génoch pri vývoji rakoviny. Jeho hlavné vedecké práce pojednávali o génoch pre potláčanie retinoblastómu, Von Hippelovej-Lindauovej choroby a nádorovom proteíne p53. Jeho výskum financovali "National Institutes of Health", "American Cancer Society", "Doris Duke Charitable Foundation" a ďalšie inštitúcie. Pôsobí ako člen správnej rady "Eli Lilly and Company" a vedeckého poradného výboru "Stand Up to Cancer".
Od roku 1988 bol ženatý s lekárkou Carolyn Kaelinovou až do jej smrti na rakovinu v roku 2015. Mali spolu dve deti.
Výskum.
Po postgraduálnom štúdiu v roku 1992 založil laboratórium v ​​Dan-Farberovom inštitúte, aby pokračoval vo výskume supresie nádorov. Zaoberal sa predovšetkým Von Hippelovou-Lindauovou chorobu (VHL). Bolo známe, že nádory VHL zapríčinené génovou mutáciou sú angiogénne a spôsobujú, že krvné cievy vylučujú erytropoetín (EPO); hormón, ktorý je prirodzeným produktom tela, ktoré jeho vylučovaním reaguje na hypoxiu (nízku hladinu kyslíka) v krvi. Kaelin predpokladal, že môže existovať súvislosť medzi tvorbou nádorov VHL a neschopnosťou tela detegovať kyslík. Jeho výskum zistil, že v oblastiach výskytu VHL sú gény exprimované ako kritický proteín v procese EPO, ale je v nich potlačená mutácia. Tento výsledok bol v súlade s prácou Petra Ratcliffea a Gregga Semenza, ktorí identifikovali dvojdielny proteín, tzv. faktory indukujúce hypoxiu (HIF), ktoré sú nevyhnutné pre produkciu EPO a vyvolávané hladinou kyslíka v krvi. Kaelin zistil, že proteín VHL pomáha regulovať HIF a u subjektov, kde proteíny VHL nie sú prítomné, HIF produkuje EPO a vedie tak k rakovine. Kombinovaná práca Kaelina, Ratcliffea a Semenzu objavila ako bunky detegujú a reagujú na hladinu kyslíka v krvi, a viedla k vývoju liekov, ktoré pomáhajú pacientom s anémiou a zlyhaním obličiek.
Lego Star Wars

Lego Star Wars je téma Lego, ktorá predstavuje ságu Star Wars. Pôvodne bola licencovaná iba v rokoch 19992008, ale Lego Group predĺžila licenciu u spoločnosti Lucasfilm Ltd. viackrát: najskôr do roku 2011, potom do roku 2016, potom opäť do roku 2022.
Značka vytvorila šesť vydaní videohier, ktoré vyvinuli Traveller's Tales: (2005), (2006), (2007), (2011) (2016) a (2020). Lego Group vyrobilo aj veľa krátkych filmov a minisérií.
Star Wars bola prvá téma Lego ktorá bola licencovaná v histórii Lego. Prvých niekoľko setov založených na pôvodnej trilógii bolo vydaných v roku 1999, čo sa zhoduje s vydaním Star wars Ep I. Skrytá hrozba. Prvá vlna súprav Lego Star Wars zahŕňala ikonické hviezdne lode z originálnej trilógie a epizóde I. Nasledujú sady založené na prequel trilógii (epizódy I až III) Star Wars, počnúc epizódou I - The Phantom Menace. Vždy keď sa blížil nový film v prequel trilógii, vydalo Lego nové modely lodí a scén z týchto filmov, ale aj ďalšie sety z pôvodnej trilógie. Lego tiež produkoval modely založené na The Clone Wars, ktoré vyšlo začiatkom roku 2008. Vyrobené boli aj sety založené na Star Wars Rebeli, , Battlefront, Rogue One, Solo, The Last Jedi, Star Wars Resistance, Mandalorian a Rise of Skywalker.
Väčšina postáv zo Star wars sa zhmotnila v podobe minifigúrky Lego. Prvá Star Wars minifigúrka s kódom Sw0001, je bojový droid, ktorý sa objavil v prequel trilógii. Niektoré minifigúrky sa opakovane objavujú vo viacerých súpravách Lego, zatiaľ čo iné môžu byť veľmi vzácne, čo výrazne zvyšuje ich hodnotu pri ďalšom predaji. V roku 2019 prekročil počet minifigúrok Lego Star Wars 1 000, a to hlavnou hrdinkou videohry Battlefront II Iden Versio, ktorá nesie kód sw1000.
Lego Batman

Lego Batman je licencovaná téma stavebnice Lego, ktorá bola uvedená na trh v roku 2006. Predstavovala Batmana, superhrdinu z DC Comics. Súpravy sú vybavené vozidlami, postavami a scénami z komiksov a filmov. V roku 2008 bola vydaná videohra "" spolu so štyrmi novými setmi. Táto téma bola obnovená začiatkom roku 2012 ako súčasť línie Lego DC Comics Superheroes.
V roku 2019 Lego osamostatnilo tému Lego Batman. Pri príležitosti 80. výročia Batmanovho debutu vyšlo 6 nových setov. Táto téma bude pokračovať aj v roku 2020.
Lego Minecraft

Lego Minecraft je Lego téma licencovaná vývojármi Minecraftu (Mojang). Skoršie sety „Micro World“ obsahovali skupinu štyroch vzájomne prepojených scén, ktoré bolo možné usporiadať. Neskoršie súpravy obsahujú miesta postavené z primitívnych typov kociek (aby zostali verné Minecraftovej estetike).
Téma bola po prvýkrát uvedená na trh v roku 2013, kedy vyšli sety „Micro World“. V roku 2014 vyšli prvé sety ktoré obsahovali klasické Lego minifigúrky (až na hlavy ktoré mali postavy v tvare kocky). Téma pokračovala do roku 2019, pričom v roku 2020 budú na trh uvedené nové sety.
Bol vzniknutý aj takzvaný "Dragon Slayer" skin ktorý dostaneš tým že zadáš určitý kód na stránku.
Alex Kapranos

Alexander Paul Kapranos Huntley (* 20. marec 1972, Almondsbury, Gloucestershire, Anglicko), známy ako Alex Kapranos, je gitarista, spevák a frontman glasgowskej indie rockovej hudobnej skupiny Franz Ferdinand.
Biografia.
Narodil sa 20. marca 1972 v anglickom mestečku Almondsbury, jeho matka bola Angličanka, otec Grék. V roku 1980 sa s rodičmi presťahoval do Edinburghu a o štyri roky neskôr do Glasgowa. Vo svojich sedemnástich rokoch začal štúdium teológie na aberdeenskej univerzite. Tento odbor nedoštudoval, avšak na školu nezanevrel – navštevoval University of Strathclyde v Glasgowe, kde vyštudoval odbor Angličtina a catering (Bc.).
Pred založením skupiny Franz Ferdinand pôsobil v skupinách The Blisters (neskôr The Karelia), The Amphetameanies a The Yummy Fur. S novými spoluhráčmi, ktorých stretol v Glasgowe, si rýchlo získali priazeň publika druhým singlom „Take Me Out“ (vyšiel 12. januára 2004). Krátko na to nasledoval debutový album "Franz Ferdinand" a úspešný vstup do svetového hudobného povedomia (album vyšiel aj v USA a Japonsku). Druhý album "You Could Have It So Much Better" dokonca obsadil prvé miesto britskej albumovej hitparády.
Alex Kapranos produkoval v roku 2007 tretí album škótskej skupiny The Cribs s názvom "Men’s Needs, Women’s Needs, Whatever", okrem hudby písal tiež pre časopis "The Guardian" o kulinárskych špecialitách, ktoré spoločne so skupinou skúšal počas turné v roku 2005.
SKEMA Business School

SKEMA Business School je európska biznis škola, nachádzajúca sa v mestách Lille, Suresnes, Sophia Antipolise, Suzhou, Raleigh, Belo Horizonte a Kapské Mesto. Bola založená v roku 2009.
Charakteristika.
SKEMA Business School je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 45 000 absolventov v 145 krajinách sveta. Významnými absolventmi sú Alain Dinin (CEO Nexity) alebo Jean-Philippe Courtois (CEO Microsoft).
Autobusová stanica Nitra

Autobusová stanica Nitra je autobusová stanica v Nitre. Patrí spoločnosti Arriva Nitra.
Rekonštrukcia.
Je v prevádzke od roku 1978. V roku 2015 začala rekonštrukcia. V rámci rekonštrukcie „boli vybudované nové prístrešky pre prímestské a diaľkové linky, nové spevnené plochy, elektronický informačný systém, pešie komunikácie, nový mobiliár a vo väčšom rozsahu aj mestská zeleň. Osvetlenie pod prístreškami a obvodové osvetlenie má inteligentné riadenie s autonómnym stmievaním. Všetky pôvodné inžinierske siete boli zmodernizované.“ Po rekonštrukcii bola stanica otvorená 20. augusta 2019.
Loona

Loona môže byť:
Bazoš

Bazoš je pôvodne český inzertný portál, v súčasnosti prevádzkovaný aj na Slovensku, v Poľsku a v Rakúsku. Slovenskú verziu používa vyše 1,7 milióna používateľov mesačne. 
História.
Zakladateľom a majiteľom inzertného portálu je Radim Smička. Pred vznikom Bazoša založil a prevádzkoval webové stránky o hardvéri, kde na žiadosť priateľov pridal v roku 2003 do svojej ponuky aj inzerciu PC komponentov. S rastúcim počtom používateľov pribúdali ďalšie kategórie inzercie. Následne sa inzercia úplne oddelila od pôvodného webu o hardvéri, čím vznikol Bazoš.
Slovenská verzia existuje od roku 2006.
Cesta II. triedy 474 (Česko)

Cesta II. triedy 474 (skrátene II/474) je česká cesta II. triedy v Moravsko-sliezskom kraji (v okresoch Frýdek-Místek a Karviná), ktorá spája Mosty u Jablunkova a Třinec a v druhej časti Hnojník a Dětmarovice. 
Priebeh.
Prvú časť cesty tvoria úseky, ktoré pôvodne tvorili cestu I/11, ale po výstavbe obchvatov Mostov u Jablunkova, Jablunkova, Třinca a novej cesty cez Hrádek boli prekategorizované na cestu II. triedy. Trasa začína tesne za hraničným priechodom so Slovenskem odbočením z I/68 (pôvodne I/11), vedie zastavaným územím obcí a miest medzi Mostami u Jablunkova a Třincom, kde končí na križovatke s II/476.
Druhá časť sa začína na križovatke s pôvodnou trasou cesty I/68 v Hnojníku, vedie na sever cez obce Třanovice, Těrlicko (peáž s I/11) , Horní Suchá, Karviná-Doly (peáž s I/59), Orlová a končí v Dětmaroviciach na križovatke s I/67, neďaleko elektárne Dětmarovice.
Po dostavbe preložiek ciest I/11 a I/68 a majetkovoprávnom vysporiadaní medzi štátom a krajom by se súčasťou II/474 mali stať aj pôvodné úseky týchto ciest medzi obcami Bystřice a Třanovice. Vďaka tomu sa obe časti cesty spoja do súvislého celku. Tieto úseky sú provizórne označené ako I/11J a I/68H.
Hajtman kraja

Hajtman kraja (- oficiálny názov; iné názvy: krajský hajtman, hajtman; etymológiu pozri v článku hajtman) je súčasnosti najvyšší predstaviteľ kraja v Česku (čes. "hejtman kraje, krajský hejtman, hejtman"). V minulosti (do konca 2. sv. vojny) to bol najvyšší predstaviteľ kraja v Sasku (nem. "Kreishauptmann").
Česko.
Podobné funkcie v dejinách Česka.
Od 16. storočia do roku 1918 boli krajinskí hajtmani zástupcami panovníka na čele českých krajín okrem Čiech. 
Do roku 1945 boli v rámci Česko-Slovenska v Česku okresní hajtmani na čele okresov; na Slovensku sa táto funkcia volala okresný náčelník.
Hajtman kraja v súčasnom Česku.
V Česku bola funkcia hajtmana kraja zriadená v roku 2000 spolu so zriadením trinástich samosprávnych krajov ako vyšších územno-správnych celkov. Na čele štrnásteho kraja, hlavného mesta Prahy, stojí primátor.
Hajtmana na svoje čelo volí zo svojich radov krajské zastupiteľstvo, ktorému hajtman zodpovedá za výkon svojej funkcie. Hajtman navonok zastupuje kraj. Na úkony, ktoré vyžadujú schválenie zastupiteľstvom alebo krajskou radou, musí mať ich poverenie. Povinnosti a právomoci hajtmana sú dané zákonom o krajoch.