Mikuláš Tolentínsky

Mikuláš Tolentínsky (* okolo 1245, Sant’Angelo, Taliansko† 10. september 1305, Tolentino, Taliansko), vlastným menom Nicola di Compagnone, bol mních z rehole bosých augustiniánov a kňaz. Väčšinu života prežil v talianskom Tolentine. Venoval sa pomoci chudobným a bezmocným, podľa legiend vykonal množstvo zázrakov. Je uctievaný ako kazateľ a divotvorca. Katolícka cirkev ho uznáva ako svätca.
Život.
Mikuláš Tolentínsky sa narodil v Sant’Angelo v talianskom regióne Pontano okolo roku 1245 – 1246. Jeho majetní rodičia, Compagnonus de Guarutti a Amata de Guidiani, pôvodne nemohli mať deti, ale po tom, čo sa modlili k sv. Mikulášovi z Myry, Amata otehotnela. Preto teda pomenovali svoje dieťa po tomto svätcovi. V deň jeho narodenia sa mala objaviť na oblohe kométa, preto býva Mikuláš vyobrazený so žiariacou hviezdou na prsiach alebo pri hlave.
V 14 rokoch vstúpil Mikuláš ako žiak či novic do kláštora v Cingoli. O štyri roky neskôr zložil večné sľuby a stal sa augustiniánskym rehoľníkom. Za kňaza bol vysvätený v roku 1269.
V roku 1274 (1275) dostal rádové kožené cingulum a presťahoval sa do Tolentina, kde strávil zvyšok svojho života. V tomto meste, ktoré sa v tej dobe prudko rozvíjalo s mnohými občianskymi a morálnymi problémami, pôsobil ako kazateľ, modlil sa, uzdravoval ľudí, navštevoval väzňov a robil zázraky. Počas života sa mu podarilo obrátiť niektorých verejných hriešnikov. V rámci rehoľného spoločenstva vykonával určitú dobu aj pozíciu magistra novicov.
Jeho blízkym priateľom bol blahoslavený Angelo Conti, augustiniánsky kňaz. Mikulášovým oddaným žiakom bol blahoslavený Angelo Scarpetti ako aj Antonio Migliorati. Mikuláš sa veľmi často postil a okrem modlitieb venoval veľa času štúdiu.
V poslednom roku života trpel vážnou chorobou. Zomrel prirodzenou smrťou ako svätý vyznávač v Tolentine 10. septembra 1305 vo veku 59 rokov. Na smrteľnej posteli povedal svojim bratom slová apoštola Pavla Korinťanom: „Nie som si ničoho [zlého] vedomý, ale to ma neospravedlňuje.“ (1 Kor 4,4) Jeho hrob sa nachádza v tamojšej bazilike.
Legendy.
Podľa legendy bol Mikuláš Tolentínsky kazateľom a divotvorcom. Pripisuje sa mu viac ako 300 zázrakov. Niektoré sú zhodné so zázrakmi svätého Mikuláša z Myry. Najčastejšie sa uvádzajú alebo zobrazujú tieto:
Uctievanie.
Hneď po Mikulášovej smrti sa veriaci dožadovali jeho uznania ako svätca. K jeho svätorečeniu však došlo omnoho neskôr – Mikuláša kanonizoval 5. júna 1446 pápež Eugen IV. (Svätorečeniu nepredchádzal proces skúmania života kandidáta, ako je tomu v súčasnosti, ale pápež ho vyhlásil za svätého na základe už existujúceho kultu medzi veriacimi.)
Podľa Rímskeho martyrológia je Mikulášov liturgický sviatok v deň výročia jeho úmrtia, 10. septembra.
Na Slovensku sa nenachádza kostol alebo kaplnka zasvätená tomuto svätcovi.
Ikonografia.
Mikuláš Tolentínsky býva zobrazovaný ako bosý augustiniánsky rehoľník – eremita v čiernom habite, prepásaný koženým pásom. Na prsiach máva žiariace zlaté slnko (alebo je vedľa jeho hlavy a Mikuláš naň ukazuje prstom), vlasy má upravené do tonzúry. V ruke drží ratolesť s kvetmi ľalie, košík chleba alebo aj kríž. V dejových scénach oslobodzuje väzňov, navštevuje chorých a chudobných, rozdáva chlieb chudobným. Býva zobrazený aj so sv. Augustínom a sv. Monikou alebo s Pannou Máriou, ktorá sa mu zjavuje, a následne Mikuláš vstupuje na loď a utišuje búrku.
Patronát.
Je patrónom či spolupatrónom miest Tolentino, Rím, Benátky, Janov, Cordóba, Antverpy a Lima, spolupatrónom Bavorska, rádu augustiniánov. Je považovaný za patróna námorníkov, duší v očistci, detí a žiakov. Jeho kult vrcholil v 16. – 18. storočí, keď bol tiež patrónom proti moru a patrónom misionárov v Amerike. Jeho kult je obzvlášť rozšírený v Mexiku, Guatemale a v Kolumbii. Od 18. storočia je patrónom niekoľkých diecéz na Filipínach.
Vybrané kostoly, sochy a obrazy.
Európa
Mimoeurópske krajiny
Česko