Kresťanstvo v Afrike

Kresťanstvo v Afrike sa rozšírilo v 1. storočí. Mnoho Afričanov ovplyvnilo vývoj kresťanstva. Boli to okrem iného Tertullianus, Kléméns Alexandrijský, Órigenés, Svätý Cyprián, Atanáš či Svätý Augustín.
Dejiny kresťanstva v Afrike.
Staroveký Egypt bol christianizovaný už v prvej fáze šírenia kresťanstva. S Egyptom susedilo habešské (etiópske) Aksumské kráľovstvo. Jeho kráľ, Ezana II., bol pokrstený v roku 324 a grécky otrok, sv. Frumentius, sa stal biskupom alexandrijskej cirkvi. V roku 350 Aksumské kráľovstvo rozvrátilo Núbiu, ktorá sa rozpadla na tri kráľovstvá: Nobatiu s hlavným mestom Pachoras (dnes Faras) na severe, medzi prvým a druhým Nílskym kataraktom, Makúriu s hlavným mestom Stará Dongola uprostred a Alódiu s hlavným mestom Soba (nedaleko Chartúmu) na juhu. 
Zásadný zlom prišiel v roku 451 s chalcedónskym koncilom. Na ňom došlo k roztržke pravoverných dyafyzitov a afrických miafyzitov (nepresne monofyzitov). Afrika sa tak vydelila z grécko-rímskeho sveta. Najskôr bola christianizovaná Nobatia, v roku 545, v miafyzitskej forme. V roku 569 prijalo kresťanstvo kráľovstvo Alódie, opäť ako miafyzitizmus. Iba Makúria v tom istom roku prijala pravoverie.
V roku 640 dobyli arabskí moslimovia Egypt. Štáty na juh od Egypta tak stratili s Európou a teda aj zvyškom kresťanského sveta kontakt. V roku 651 sa Arabi pokúsili Núbiu dobyť, boli odrazení, ale získali tribut (zmluvou baqt ). Merkorios I. Makúrijský pred rokom 701 anektoval Nobatiu a v roku 719 Makúria konvertovala na miafyzitizmus.
Židovská kráľovná Jitka v roku 960 vyvrátila Aksumské kráľovstvo. V roku 1137 bola vláda jej potomkov ukončená, keď kráľ kráľov Mara Takla Haymanot z dynastie Zangwe založil Etiópske cisárstvo, v európskej stredovekej skomolené tradícii bájne kráľovstvo kňaza Jána. Táto povesť vznikla na základe kontaktov s križiakmi. Po roku 1171 nastáva úpadok Núbie. Kresťanskí Núbijci vydávali svoje dcéry za moslimských Arabov. Po roku 1275 nastal otvorený rozvrat, naproti tomu susedná Etiopia len v roku 1270 zmenila dynastiu: K moci sa dostala dynastia Šalamúnovcov, ktorá potom vládla až do roku 1974. V roku 1317 Makúria konvertovala na islam. V roku 1504 dobyli moslimovia posledný sudánsky kresťanský štát, Alódiu.
Súčasnosť.
Kresťanstvo v Afrike zaznamenáva v súčasnosti rýchly početný nárast, najmä na úkor tradičných náboženstiev. Misijná činnosť je v súčasnosti vykonávaná viac samotnými Afričanmi, než misionári z iných kontinentov.
Kresťanské denominácie sú veľmi rozmanité – od tradičných cirkví radených k východnému pravoslávnemu spoločenstvu až po dynamicky sa rozvíjajúce letničné a charizmatické spoločenstvá.
Kresťanstvo je podľa štatistík najrozšírenejším náboženstvom v súčasnej Afrike: hlási sa k nemu 49 % celej populácie kontinentu – v subsaharskej Afrike je to takmer 60 % populácie. V roku 2022 žilo v Afrike približne 685 miliónov kresťanov, čo je najväčšia množina kresťanov zo všetkých svetových kontinentov a číslo – na rozdiel od Európy – stále prudko stúpa. Africké kresťanstvo stojí na tradícii dvoch tisíc rokov, Ježiš Kristus začal svoj ľudský život útekom do Egypta (Mt 2,13-21), kde mu bola zaistená bezpečnosť a prvým egyptským biskupom sa podľa tradície iba o štyri desaťročia neskôr stal evanjelista Marek. Od čias prvých apoštolov po súčasnosť prebehli tri veľké fázy christianizácie Afriky.
Najväčšia množina afrických kresťanov je rímskych katolíkov, približne 158 miliónov veriacich. Na pravoslávie sa hlási približne 52 miliónov ľudí v Afrike, z toho 37 miliónov veriacich má etiópska ortodoxná cirkev, 10 miliónov koptská ortodoxná cirkev, takmer 3 milióny grécka ortodoxná cirkev a 2 milióny eritrejská ortodoxná cirkev. Protestantské cirkvi hlásia dohromady 409 miliónov veriacich, ktorí sa však delia do mnohých cirkví.
V Afrike vznikli unikátne teologické smery ako sú africká teológia alebo juhoafrická čierna teológia. V subsaharskej Afrike je bežným javom vyznávanie kresťanstva (alebo islamu ) a zároveň jedného z tradičných afrických náboženstiev (viacpočetná náboženská identita). Existuje veľké množstvo náboženských eklekticizmov a synkretizmov napríklad synkretizmus kresťanstva a bwiti v Gabone alebo synkretizmus vodunu a kresťanstva v Benine. Africké kresťanstvo je neoddeliteľnou súčasťou kresťanstva svetového – od samého začiatku existencie kresťanstva ho Afrika spoluutvára. Počtom kresťanov je Afrika v medzikontinentálnom porovnaní na vedúcu pozíciu. Okrem špecifického teologického pohľadu a rôznych akcentov dala Afrika svetu aj nové kresťanské cirkvi a mnohé unikátne kresťanské synkretizmy.