burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vincent Cassel

 Vincent Cassel (* 23. november 1966, Paríž, Francúzsko) je francúzsky herec. Za manželku mal herečku Monicu Bellucciovú, spolu s ktorou sa objavil vo viacerých filmoch.
Biografia.
Jeho otec bol známy a populárny herec Jean-Pierre Cassel (1932 – 2007), ktorý hral vo viac ako sto filmoch (popularitu získal najmä v komédiách režiséra Philippa de Brocu). Matka Sabine Litique bola novinárka. Rodičia sa rozviedli v roku 1980. Pre herectvo sa rozhodol už ako 15-ročný, navštevoval však len cirkusovú školu. Do filmu vstúpil až koncom 80-tych rokov 20. storočia. 
Hral v početných filmoch režiséra Mathieu Kassovitza. Vďaka svojmu mužnému výzoru Cassel vo filmoch stelesňoval najmä nekompromisných policajtov či vyšetrovateľov, tajných agentov, prípadne mužov z podsvetia. Jednou z jeho najvýraznejších rolí bola postava francúzskeho gangstra Jacquesa Mesrina, ktorého stvárnil v dvojdielnom celovečernom filme "Verejný nepriateľ č. 1" (L'Instinct de mort). Tento film bol vo Francúzsku kasovým trhákom a Cassel za stvárnenie Mesrina získal cenu Cézara.
Pri natáčaní filmu "Byt" sa zoznámil s talianskou herečkou Monicou Bellucciovou, ktorá sa v roku 1999 stala jeho manželkou. S Monicou Bellucciovou sa rozišiel v auguste roku 2013. Majú spolu dve dcéry Devu a Léonie. 24. augusta 2018 sa zosobášil s francúzskou modelkou Tinou Kunakey.
Ázijská kvalifikácia vo vodnom póle na LOH 2012

Ázijská kvalifikácia vo vodnom póle na LOH 2012 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo vodnom póle na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizovala Ázijská plavecká federácia (AASF). Konala sa v Tokiu, v Japonsku v dňoch od 24.27. januára 2012, za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Všetky zápasy sa hrali v tokijskom akvatickom centre Chiba International General Swimming Center. Na LOH sa kvalifikovali iba víťazné družstvá z oboch kategórií.
Filomélos z Farsalu

Filomélos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 3. stor. pred Kr.
Filomélos z tesálskeho Farsalu bol na 124. olympijských hrách v roku 284 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. Zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi zostavili koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Filoméla, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Utrecht (loď)

Loď Utrecht je jednou z lodí, ktoré prevádzkuje Dopravný podnik mesta Brna (DPMB) v rámci lodnej dopravy na Brnenskej priehrade. Vyrobená bola v roku 2011 firmou Jesko CZ (Jaroslav Jiráň) v Hlavečníku a je jedným z piatich nových sesterských plavidiel, ktoré takmer kompletne obmenila flotilu DPMB. V rámci evidencie vozidiel dopravného podniku je "Utrecht" označený evidenčným číslom 4824.
Dejiny.
Dopravný podnik mesta Brna objednal v roku 2008 u firmy Jesko CZ celkom päť dvojpalubových lodí za celkovú sumu 73,915 milióna Kč (14,783 milióna Kč za jednu loď). Prvé plavidlo ("Lipsko") bolo uvedené do prevádzky v roku 2010, roku 2011 boli súčasne dodané ďalšie dve lode, "Utrecht" a "Vídeň", ktoré nahradili dve staršie plavidla - "Prahu" a "Bratislavu". Dodatočným výberovým konaním zadal DPMB na začiatku roka 2011 tej istej spoločnosti úpravy štyroch vyrábaných lodí (spolu za 6 119 520 Kč), ktoré boli odôvodnené skúsenosťami z prvého roka prevádzky "Lipska".
Trup lode bol vyrobený v Lhotke nad Labem, odkiaľ bol prepravený do Hlavečníka, kedy bolo plavidlo postavené. Do Brna bol "Utrecht" spoločne s "Vídňou" dopravený na cestných prívesoch, pričom cesta trvajúca štyri dni skončila 31. marca 2011. Potom nasledovalo skompletizovanie lode vrátane osadenia kormidlovne, elektroinštalácie, akumulátorov a nalakovanie trupu na tmavo modrú farbu. Do stavu DPMB bol "Utrecht" s evidenčným číslom 4824 zaradený 29. apríla 2011, v pravidelnej doprave ale nebol nijako využívaný, len pri krste sesterskej "Viedne" 14. mája vykonal s pozvanými hosťami krátkou okružnú jazdu po priehrade. Samotný krst "Utrechtu" so slávnostným spustením na vodu sa konal 28. mája 2011 pri príležitosti začiatku festivalu Ignis Brunensis a zúčastnil sa ho aj holandský veľvyslanec. Loď bola totiž pomenovaná podľa Utrechtu, jedného z partnerských miest mesta Brna. Do pravidelnej prevádzky na Brnenskej priehrade zasiahol "Utrecht" prvýkrát 29. mája 2011.
Konštrukcia.
Konštrukčne je "Utrecht" zhodný so svojimi sesterskými loďami. Jedná sa o dvojpalubovú loď poháňanú asynchrónnym elektromotorom, ktorý je napájaný z olovených akumulátorov. Spodná uzavretá paluba je bezbariérová (vrátane WC), schodisko na hornú, slnečnú palubu sa nachádzajú v zadnej časti lode. Kormidlovňa je umiestnená v prednej časti hornej paluby. Rovnako ako "Vídeň" má aj "Utrecht" niekoľko dodatočných úprav z výroby, ktoré súvisia so skúsenosťami z prvého roka prevádzky "Lipska". Loď bola vybavená predným dokormidlovacím zariadením, fotovoltaickými článkami na streche kormidelne pre posilnenie užívateľskej batérie, bezpečnostnými bránkami v hlavných vchodoch a náporovým vetracími kanálmi nad čelným oknom dolnej paluby.
Inteligentné hodinky

Inteligentné hodinky (iné názvy: smartwatch, smart watch, smart hodinky) sú vstavaný systém v podobe náramkových hodiniek, ktorých funkcionalita prináša viac než len informácie o čase (alebo toho, čo mohli ponúknuť klasické mechanické hodinky). Z dnešného pohľadu ide o analógia smartfónu v podobe hodiniek, vrátane možnosti mobilného volania alebo aspoň upozorňovania na prichádzajúce správy a hovory (tieto zariadenia vstúpili na trh v roku 2013). Zo skoršieho pohľadu sem bolo možné zaradiť aj hodinky (vrátane mechanických) rozšírené o ďalšie elektronické zariadenia (sem patria aj napr. hodinky s kalkulačkou, populárne v 80. rokoch, aj staršie modely).
Kým prvé modely mohli ponúknuť len základné funkcionality ako kalkulačku, kalendár, preklady a jednoduché hry, tie moderné sú vlastne nositeľné počítače. Na väčšine inteligentných hodiniek bežia mobilné aplikácie, z toho u najnovšej generácie na mobilnom operačnom systéme a tiež fungujú ako prenosné multimediálne prehrávače – môžu obsahovať aj FM rádioprijímač a prehrávať zvukové aj audiovizuálne súbory cez slúchadlá s Bluetooth. Do remienka hodiniek môže byť zabudovaný snímač pulzu alebo prenášač vibrácií ako alternatíva k zvukovému výstupu, ktorú pocíti iba nositeľ hodiniek. Zhruba od roku 2013 sa postupne formuje trh s „náramkovými telefónmi“ – zariadeniami schopnými buď upozorniť na prichádzajúce hovory na mobilnom telefóne (ak je tento v dosahu Bluetooth) alebo priamo so schopnosťou cez ne uskutočňovať a prijímať hovory, písať SMS alebo využívať dátové služby ako napríklad Twitter, Instant Messaging, prehliadanie internetu a ďalšie. Takéto zariadenia väčšinou obsahujú aj Wi-Fi prijímač, digitálny fotoaparát a kameru, čítačku pamäťových kariet, teplomer, výškomer, chronograf, prijímač GPS, dotykový displej. Existuje aj špeciálny rad športových inteligentných hodiniek, obsahujúca okrem iného snímač pulzu, akcelerometer, digitálny kompas a prijímač GPS a špeciálne navrhnuté aplikácie, ktoré môžu analyzovať a vyhodnocovať miesta nositeľa hodiniek, jeho telesnú záťaž atď.
Zuzana Zimenová

Mgr. Zuzana Zimenová (* 18. september 1965) je slovenská učiteľka, redaktorka a analytička vo vzdelávaní. Vo volebnom období 20162020 bola poslankyňou Národnej rady Slovenskej republiky, do parlamentu nastúpila ako náhradníčka od 22. novembra 2016.
Život a vzdelanie.
Zimenová absolvovala učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov slovenský jazyk a literatúra – nemecký jazyk a literatúra na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V rokoch 1987 až 1994 pracovala ako redaktorka literárnej sekcie v Slovenskom rozhlase, učiteľka a zástupkyňa riaditeľa základnej školy. Od roku 1999 je nezávislou expertkou v oblasti vzdelávania, pracovala na viacerých projektoch týkajúcich sa tejto témy. Od roku 2012 pracuje v občianskom združení Nové školstvo ako analytička pre oblasť vzdelávania a editorka portálu noveskolstvo.sk
Politické a parlamentné pôsobenie.
Vo voľbách v roku 2016 kandidovala na 10. mieste kandidátky SIETe. Vo voľbách získala 3 019 preferenčných hlasov a získala tak 11. miesto, v rámci strany bola prvá nezvolená do NR SR. Už 15. marca 2016 Zimenová ako prvá náhradníčka oznámila, že koalíciu so SMERom nepodporí. Do parlamentu nastúpila 22. novembra 2016 ako náhradníčka bývalého lídra strany Radoslava Procházku, ktorý sa mandátu vzdal. Po nástupe Zimenovej do parlamentu klesol počet vládnych poslancov v parlamente na 80 z celkového počtu 150.
Zimenová nie je členkou strany #SIEŤ. Spoluprácu so stranou ukončila 17. marca 2016. Dovtedy bola ako nečlenka vedúca pre oblasť vzdelávania. Dôvodom rozhodnutia bol vstup #SIETe do koalície so SMERom. Spolu s ňou zo strany vystúpili poslanci Miroslav Beblavý, Katarína Macháčková a Simona Petrík.
Nová strana.
Spolu s ďalšími doteraz nezávislými poslancami sa v apríli 2017 spojila do novej strany. Stranu zakladajú Miroslav Beblavý, Jozef Mihál, Katarína Macháčková, Simona Petrík, Viera Dubačová a Oto Žarnay. Iniciátori strany zároveň zverejnili svoju výzvu Vráťme Slovensko ľuďom. V júli 2017 bola označená za tretiu najzvedavejšiu poslankyňu. Na Hodine otázok sa členov vlády zatiaľ v tomto volebnom období spýtala 46 otázok.
V júni 2018 oznámila vstup do poslaneckého klubu SaS s tým, že sa členkou strany nestane.
Cholupická bažantnice

Prírodná pamiatka Cholupická bažantnice sa nachádza 1 km juhovýchodne od obce Cholupice a zahŕňa lesné územie bývalej bažantnice. Katastrálne územie: Cholupice, (obvod Praha 4, mestská časť Praha 12)
Dôvod ochrany.
Dôvodom vyhlásenia PP bola snaha o zachovanie prirodzených lesných porastov typu lužného lesa.
Flóra.
Na území PP sa nachádzajú zvyšky lužného lesa s porastmi starých stromov, predovšetkým dubov. V menšej miere je primiešaná lipa malolistá, jaseň štíhly, hrab obyčajný a javor horský, v kríkovom poschodí hloh, svíb, lieska. Zo vzácnejších rastlinných druhov sa tu vyskytuje hrachor jarný, chochlačka dutá a veternica hájna.
Fauna.
Na území PP bol zistený výskyt 99 druhov motýľov, zo vzácnejších motýľov sa tu vyskytuje vidlochvost feniklový, vidlochvost ovocný, súmračník kotúčový, mlynárik žeruchový a žltáčik ranostajový. Z vtákov tu hniezdia myšiak hôrny, holub hrivnák, sova obyčajná, ďateľ veľký, kolibiarik sykavý, žltochvost hôrny, červienka obyčajná, sýkorky a i. Z cicavcov je hojný hryzec vodný a ryšavka žltohrdlá.
KEPD 350

KEPD 350 je protizemná (vzduch-zem) riadená strela s plochou dráhou letu. Je určená na ničenie statických pozemných cieľov vysokej hodnoty, ako sú letecké základne, radarové stanice, komunikačné uzly, strediská velenia, sklady streliva, mosty a prístavy. Je schopná zasiahnuť cieľ s vysokou presnosťou za akýchkoľvek poveternostných podmienok. Je navrhnutá tak, aby prekonala aj hustú protivzdušnú obranu protivníka a svojim dlhým doletom umožňuje vypustenie z lietadla mimo dosahu tejto PVO. 
KEPD 350 je výrobok spoločnosti TAURUS Systems GmbH, čo je spoločný podnik firmy MBDA Deutschland GmbH (67%) a Saab AB Dynamics (33%). Cena za strelu sa pohybuje okolo 950 000 eur. 
Strelu môžu niesť nemecké bojové lietadlá Tornado IDS, ako aj španielske stíhačky EF-18. V súčasnosti prebieha záverečná fáza integrácie KEPD 350 na juhokórejské stíhacie lietadlá F-15K Slam Eagle. Strela by sa mala začleniť aj na lietadlá Eurofighter Typhoon a Saab JAS 39 Gripen, na ktorých už prebehli prvé letové skúšky.
Konštrukcia a vlastnosti.
KEPD 350 je dlhá a rozpätie krídel je . Krídla sa nachádzajú v zasunutej polohe v hornej časti strely a roztvárajú sa po vypustení z nosiča (lietadla). Celková hmotnosť strely je , pričom bojová časť MEPHISTO váži . MEPHISTO (Multi-Effect Penetrator, HIgh Sophisticated and Target Optimised) je kumulatívna bojová hlavica, navrhnutá tak, aby bola schopná lepšie preniknúť k dobre chráneným cieľom. Strela je vybavená inteligentným a naprogramovateľným zapaľovačom PIMPF (Programmable Intelligent Multi-Purpose Fuze), ktorý je schopný počítať jednotlivé poschodia. Priebojná časť tak môže vybuchnúť na dopredu naprogramovanom poschodí. Strela by mala byť schopná prebiť betón s hrúbkou . Vďaka modulárnej architektúre sa KEPD 350 dajú nakonfigurované podľa jednotlivých bojových úloh a v budúcnosti potenciálne prerobiť za relatívne nízkych nákladov.
Poháňa ju prúdový motor Williams P8300-15, vďaka ktorému dosahuje na veľmi malých nadmorských výškach rýchlosť letu M=0,6-0,95. Dolet strely je viac, ako , čo umožňuje jej vystrelenie mimo dosahu protivzdušnej obrany protivníka a zvyšuje tak bezpečnosť lietadla a osádky. Dá sa nasadiť za dňa aj v noci a za akéhokoľvek počasia. Letom na výške nad terénom sa výrazne znižuje pravdepodobnosť na včasné detegovanie zistenie a zneškodnenie strely. Najväčšia výška, na ktorej sa KEPD 350 vystreľuje, je . 
Navigačný systém Tri-Tec kombinuje údaje z inerciálneho navigačného systému, družicového systému GPS, terénnej referenčnej navigácie a infračerveného snímača. Strela sa dá navádzať aj bez použitia GPS a je vybavená systémom plánovania bojovej úlohy, ktorý určuje jej dráhu letu. KEPD 350K pre Vzdušné sily Kórejskej republiky sa odlišujú od striel, dodaných Nemecku a Španielsku, novým GPS prijímačom. Tento prijímač od spoločnosti Rockwell Collins je vybavený modulom, ktorý chráni strelu pred elektronickým rušením. 
Používatelia.
 Nemecko
 Španielsko
 Kórejská republika
ESSEC Business School

ESSEC Business School je európska obchodná škola s kampusmi (pobočkami) vo Francúzsku (Cergy a La Défense v Paríži), Singapure, Maroku (Rabat) a na Mauríciuse. Bola založená v roku 1907 a v súčasnosti je akreditovaná u medzinárodných organizácií EQUIS, AMBA a AACSB. Má približne 45 000 absolventov zo 150 krajín a viac ako 200 národností.
Programy a ocenenia.
Škola ponúka magisterský program v odbore managementu (Master in Management), niekoľko špecializovaných magisterských programov v odboroch ako marketing, financie, médiá alebo personalistika, programy "Executive MBA" a doktorandské štúdium, ktoré vedie k získaniu titulu Ph.D.
V roku 2016 sa program "Master in Management" umiestnil na 3. mieste v medzinárodnom rebríčku denníka Financial Times.
Krstný otec (album)

 
Krstný otec je v poradí štvrtý štúdiový album slovenského repera Rytmusa.
Lomnické sedlo

Lomnické sedlo ( alebo aj "Łomnicka Przełęcz") je horské sedlo vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa v nadmorskej výške Je to široké trávnaté sedlo medzi štítovou kupolou Lomnického štítu a Lomnickým hrebeňom.
Názov.
Názov sedla vyplýva z polohy v skupine Lomnického štítu. Rozložitosť sedla vyjadruje aj poľské pomenovanie.
Zaujímavosti.
Dostupnosť.
Sedlo je vyhľadávané najmä turistami a lyžiarmi. Ľahkú dostupnosť umožňuje nielen horský chodník, ale aj sedačková lanovka zo Skalnatého plesa, ktorá ústi tesne pod sedlom. Ľahšie prístupné sa stalo po roku 1938, kedy uviedli do prevádzky visutú lanovku na Skalnaté pleso. Chodník do sedla vybudovali robotníci, ktorí vynášali materiál na stavbu visutej lanovky na Lomnický štít, ktorú uviedli do prevádzky v roku 1940.
Lyžiarske preteky.
Lomnické sedlo bolo od vtedy vyhľadávaným lyžiarskym terénom. Poskytovalo najmä v druhej polovici zimy výborné podmienky, ktoré lyžiari využívajú aj dnes. Jeho prednosťou je, že pri dostatku snehu sa tu dá lyžovať až do jarných mesiacov. V roku 1959 tu vybudovali prvý lyžiarky vlek, ktorý viedol na Lomnický hrebeň. Medzinárodná lyžiarska komisia FIS v tomto období schválila mužské a ženské trate pre všetky lyžiarske disciplíny. V Lomnickom sedle sa v roku 1956 uskutočnila 2. Veľká cena Slovenska, medzinárodné lyžiarske preteky, na ktorých sa zúčastnili zjazdári z Francúzska, Poľska, Rakúska a Československa. Vtedy ešte nebol v prevádzke lyžiarsky vlek, ale už bola postavená ženská lyžiarska zjazdovka zo Skalnatého plesa na Štart. V slalome žien vtedy zvíťazila československá zjazdárka Justína Šolcová, v obrovskom slalome poľská pretekárka Barbara Grocholská, v zjazde žien Milka Richvalská (CS). V mužských disciplínach špeciálny a obrovský slalom a zjazd vyhral rakúsky lyžiar Ernst Oberaigner. Zjazdové preteky sa tu uskutočnili aj v nasledujúcich rokoch.
Lavíny.
Zakrátko sa však zistilo, že Lomnické sedlo i Lomnický hrebeň sa stávajú, v extrémnom počasí, nebezpečným lavinóznym terénom. Počas mnohých rokov sa tu nestalo žiadne lavínové nešťastie. Až v decembri 1955 pri minimálnom stave snehu spadla z Lomnického hrebeňa lavína, v ktorej zahynuli štyria lyžiari. O rok neskoršie, keď už bol v prevádzke lyžiarky vlek, pri podobnej situácii z toho istého miesta spadla lavína a strhla dvoch zamestnancov lyžiarskeho výťahu. Našťastie obaja vyviazli z lavíny bez vážnejšieho zranenia. Preto sa kompetentné orgány rozhodli postaviť pod Lomnickým hrebeňom drevené lavínové zábrany. V roku 1961 za začalo s ich výstavbou, poslednú postavili v roku 1964. Bolo postavených sedem zábran. Aj napriek tomu malé lavíny z hrebeňa padali. V roku 1972 sa začalo s ich prebudovaním na kovové. Stavba bola dokončená v roku 1978, kedy bol vybudovaný aj nový sedačkový výťah na Lomnické sedlo. Po roku 1989 a najmä po roku 2010 bolo lyžiarske stredisko zmodernizované. Z Lomnického sedla vedie šesť a pol kilometrová zjazdovka do Tatranskej Lomnice.
Turistika.
Výstup na Lomnický štít je povolený iba s horským vodcom! Pohodlnejšia cesta je lanovkou z Tatranskej Lomnice.
Rallye Dakar 2017

Rallye Dakar 2017 bol 39. ročník prestížneho podujatia, ktoré sa konalo v Južnej Amerike.
Vytrvalostné preteky začali 2. januára v paraguajskom meste Asunción a skončili 14. januára v meste Buenos Aires. Trať viedla okrem Paraguaja tiež územím Bolívie a Argentíny a na štart sa už tradične postavili jazdci motocyklov, štvorkoliek, automobilov a kamiónov. Novinkou bola kategória špeciálov (UTV). 
Etapy.
Etapový závod bol do značnej miery ovplyvnený extrémnym počasím. Pokým v prvých etapách na argentínskych rovinách súťažiaci bojovali s vysokými teplotami, v Bolívii do priebehu zasiahli výdatné zrážky a s nimi spojené obmedzenia. Tri etapy museli byť skrátené, dve boli zrušené úplne.
Slovenskí účastníci.
Slovensko v tomto ročníku reprezentovali:
Pozn.:
Majstrovstvá Európy v ragby mužov 2016/17

Majstrovstvá Európy v ragby mužov 2016/17 boli v poradí 46. majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa v dňoch od 3. septembra 201621. mája 2017 za účasti 35 tímov, rozdelených do piatich výkonnostných divízií. Oproti predchádzajúcemu ročníku sa zmenil anglický názov (European nations Cup → Rugby Europe Championship), prešlo sa z 2-ročného cyklu na jednoročný (ale nie kalendárny rok) a mierne aj pozmenil aj formát súťaže, ktorý bol prijatý na kongrese Rugby Europe v júli 2015. Už po vyžrebovaní sa zo súťaže kvôli finančnej nestabilite odhlásilo družstvo Turecka. Neskôr aj Bielorusko. Titul získalo .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev s výnimkou Gruzínska, ktoré už malo priamy postup, na Majstrovstvá sveta 2019 v Japonsku a mierne sa upravil aj bodovací systém zápasov.
Nasadenie tímov.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku World Rugby k novembru 2016.
Výsledky.
Conference 2.
Juh.
 sa zo súťaže odhlásilo a zápasy s ním boli zrušené.
Victoria Justiceová

Victoria Dawn Justice (angl. Victoria Dawn Justice; * 19. február 1993, Hollywood, Florida, USA) je americká herečka a speváčka. Po prvýkrát sa na hereckej scéne objavila už vo svojich 10 rokoch v rôznych filmoch a televíznych seriáloch. Tiež účinkovala v niekoľkých divadelných hrách ako je "Unknown" a triler "The Garden" (2006). Preslávili ju najmä seriály stanice Nickelodeon, "Zoey 101", "Victorious", "The Naked Brothers Band", "True Jackson, VP", "The Troop", "Tučniaky z Madagascaru" či "iCarly". V roku 2015 si zahrala hlavnú rolu v seriáli MTV, "Eye Candy". 
Okrem herectva sa venuje aj hudobnej kariére. Vystúpila v niekoľkých piesňach pre soundtrack k muzikálu "Spectacular!", v ktorom aj hrala. Tiež nahrala množstvo piesní pre seriál "Victorious."
Orthón zo Syrakúz

Orthón () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. stor. pred Kr.
Orthón zo Syrakúz si na 158. olympijských hrách v roku 148 pred Kr. vydobyl víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. Zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi zostavili koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Orthóna, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Rimákov vrch

Rimákov vrch () je nevýrazný vrch, patriaci pod provinciu Východné Karpaty v oblasti Nízke Beskydy. Leží južne od obce Rovné a severne od obce Dlhé nad Cirochou, v ktorej katastrálnom území sa nachádza.
Okolité vrchy.
Pri Rimákovom vrchu sa nachádzajú aj ďalšie vrchy, a to:
Hollywood (Florida)

Hollywood je mesto v americkom štáte Florida, ktoré je spolu s Miami a Fort Lauderdale súčasťou aglomerácie nazývanej Južná Florida. Mesto bolo založené 18. februára 1921.
Mesto má 146 526 obyvateľov (2013), z ktorých dve tretiny majú ako materinský jazyk angličtinu a pätina španielčinu.
Mesto leží na morskom brehu, patrí mu 9 km pobrežia Atlantického oceánu a najvyšší bod leží len 3 metre nad hladinou mora.
Hemma z Altdorfu

Hemma z Altdorfu (* 808 - † 31. január 876) bola sestrou vydatej rímskej cisárovnej Judity Welfskej a ako manželka Ľudovíta II. "Nemca" východofranskou kráľovnou. Narodila sa z manželstva grófa Welfa I. a Hedvigy Bavorskej, ženy z mocného saského rodu. Patrila k Welfskej dynastii.
Život.
Manželstvo s tretím synom cisára a franského kráľa Ľudovíta I. "Pobožného" zosnovala staršia sestra Judita. Tá sa za cisára vydala roku 819 a o štyri roky neskôr porodila syna Karola, ktorý samozrejme nebol zahrnutý v cisárovom doterajšom následníckom poriadku "Ordinatio Imperii". Hemmino manželstvo malo po zmene následníctva podporiť neskoršie Karolove nároky.
Potomkovia.
V roku 827 sa vydala za východofranského kráľa Ľudovíta II. "Nemca", s ktorým mala sedem detí:
Henrich II. (Bavorsko)

 
Henrich II. Bavorský zvaný "Svárlivý" alebo tiež "Hašterivý" (, * 951† 28. august 995, Bad Gandersheim) bol bavorský a korutánsky vojvoda, veronský markgróf a oponent vlády luidolfských cisárov, s ktorými bol príbuzný.
Životopis.
Henrich bol synom bavorského vojvodu Henricha I. a Judity, dcéry Arnulfa Bavorského. Po smrti svojho strýka a cisára Otta I. v máji 973 na sneme vo Wormse Henrich napadol dedičské práva svojho bratranca Otta II. a roku 974 vyvolal po smrti švagra Burkharda vo Švábsku nepokoje, keď sa márne snažil presadiť vdovské práva svojej sestry Hedvigy. Otto však presadil na švábsky vojvodský stolec ďalšieho bratranca Otta Švábskeho. Henrich uzavrel spojenectvo s biskupom Abrahámom z Freisingu a s poľským kniežaťom Meškom a jeho švagrom, českým kniežaťom Boleslavom. Potom bol Henrich Ottom predvolaný, aby sa dostavil k ríšskemu snemu pre podozrenie zo sprisahania a tam bol zajatý.
Roku 976 sa Henrichovi podarilo z väzenia utiecť a zorganizovať proti vládnucemu bratrancovi Ottovi II. skutočné povstanie. Následne bol cirkvou exkomunikovaný, nevydržal vojenský tlak cisárskych vojsk a uchýlil sa do českého exilu. Prišiel o svoje panstvo. Cisár bol českými zbormi porazený a z Čiech sa stiahol. Henrich potom hľadal azyl v Passau. Roku 978 sa Ottovi podarilo Henrichovu vzburu potlačiť a na Veľkú noc cisár previnilca spoločne s Henrichom Korutánskym a Ekbertom Jednookým zavrel do väzenia v Utrechte. Tu vzbúrenci zostali uväznení až do Ottovej nečakanej smrti v Ríme roku 983.
Henrich bol prepustený z väzenia a od kolínskeho arcibiskupa Warina dostal z titulu bratranca zosnulého cisára na vychovanie trojročného následníka trónu Otta III. V snahe získať osirelý trón využil situáciu a Otta uniesol.
Na Veľkú noc roku 984 sa v Quedlinburgu nechal zvoliť kráľom.
Z rúk vojvodu Henricha malého Otta vyslobodili ríšske kniežatá vedené mohučským arcibiskupom. Odovzdanie prebehlo nakoniec bez boja, Henrich vedel, že prehral a nemá žiadnu oporu a po vzájomnom vyjednávaní sa "v bázni Božej a pre blaho krajiny" vzdal, nechal si len Bavorsko a odovzdal chlapca do rúk jeho priaznivcov. Ku konečnému zmieru však došlo až vo Frankfurte.
Potom si Henrich so zbraňou v ruke opäť získal bavorské vojvodstvo a zomrel roku 995 pri návšteve svojej sestry Gerbergy, opátky v Gandersheime, kde ho zastihla náhla choroba. Pred smrťou ešte stihol poslať pre syna Henricha a odovzdať mu vojvodstvo. Bol pochovaný v kláštornom kostole.
Tunel Hradište

Tunel Hradište je plánovaný tunel na rýchlostnej ceste R1 na úseku Slovenská Ľupča – Korytnica na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja. Tunel povedie popod Kozí chrbát v Starohorských vrchoch medzi obcou Slovenská Ľupča a Kúpeľmi Korytnica a naplánovaný je v dĺžke . So svojou dĺžkou je druhým najdlhším plánovaným tunelom na Slovensku. 
Plánovaný tunel významne zjednoduší prejazd vozidiel horským masívom, ktoré v súčasnosti využívajú horský priechod Donovaly.
LG G Watch

LG G Watch (model W100, kódové označenie "Dory") sú androidové inteligentné hodinky založené na Android Wear, ktoré vyrába spoločnosť LG Electronics. Uvedené boli 25. júna 2014 spolu so Samsung Gear Live ako uvádzacie zariadenia pre Android Wear, čo je upravená verzia Androidu navrhnutá špeciálne pre inteligentné hodinky a inú nositeľnú elektroniku. Sú kompatibilné so všetkými smartfónmi, kde beží Android 4.3 a vyšší, a ktoré podporujú Bluetooth LE.
Hodinky majú certifikáciu IP67 pre vodotesnosť a odolnosť voči prachu a vymeniteľný remienok. Nemajú žiadne tlačidlá. Používajú vždy zapnutý štvorcový displej.
Pod školou (prírodná pamiatka, Hlubočepy)

Pod školou je prírodná pamiatka v Prahe, v katastrálnom území Hlubočepy. Ide o oblasť v opustenom lome, severne od Buštěhradskej dráhy. Pamiatka o rozlohe 2,46 ha predstavuje typické nálezisko radu fosílnych organizmov popísaných v rade prác od čias J. Barranda. V lomovej stene je odkrytá spodná a vrchná časť třebotovských vápencov s bridlicovými vložkami, obsahujúcimi trilobitov.
Michelle MacLarenová

Michelle MacLarenová (* 1965, Vancouver, Kanada) je kanadská televízna režisérka a producentka. Ako režisérka pracovala napríklad v seriáloch "Akty X", "Perníkový tatko", "Walking Dead" a "Game of Thrones". Za seriál "Perníkový tatko" vyhrala v rokoch 2013 a 2014 Cenu Emmy ako jeho producentka.
Jej režisérsky debut bola epizóda "John Doe" v deviatej sérii seriálu "Akty X", ktorej scenár napísal Vince Gilligan, s ktorým neskôr spolupracovala na seriáli "Perníkový tatko". V novembri 2014 bolo oznámené, že MacLarenová napíše a zrežíruje film "Wonder Woman". V apríli 2015 však opustila projekt kvôli rozdielnym názorom v produkčnom tíme.
Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle 2000

Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle 2000 bol v poradí 4. turnaj majstrovstiev Ázie vo vodnom póle, ktoré organizuje Ázijská plavecká federácia (AASF). Bol súčasťou 6. "plaveckých majstrovstiev Ázie". Konal sa v Pusane, v Kórejskej republike v dňoch od 28. marca2. apríla 2000, za účasti 7 mužských tímov. Titul obhájil , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad . Bronzový získal svoju prvú medailu.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2000, ktoré hostilo Sydney. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Hekataios

Hekataios () môže byť:
Kadmos

Kadmos () môže byť:
Cadmus

Cadmus môže byť:
Krates z Alexandrie

Krates alebo Kratés () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 3. stor. pred Kr.
Krates z Alexandrie bol na 142. olympijských hrách v roku 212 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. Zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi zostavili koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Kratea, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle 2005

Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle 2005 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Ázie vo vodnom póle, ktoré organizuje Ázijská plavecká federácia (AASF). Konal sa v meste Fo-šan (časť Šun-de), v provincii Kuang-tung, v Číne v dňoch od 24.28. mája 2005, za účasti 8 mužských tímov. Svoj tretí titul získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Predchádzajúci dvojnásobný víťaz z obsadil bronzovú priečku.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 2005, ktoré hostil kanadský Montreal. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Olivier Jacquemond

Olivier Jacquemond (* 1980, Paríž, Francúzsko) je francúzsky spisovateľ, esejista a básnik.
Životopis.
V roku 2008 obhájil doktorskú prácu s názvom "Priateľstvo k neznámemu bez priateľov. Politika a písanie priateľstva" na Univerzite Paris 7 pod vedením Étienna Tassina. Pôsobil ako pozvaný výskumník na Kolumbijskej univerzite.
Je pedagógom a vedcom v oblasti spoločenských vied na Vysokej škole zahraničného obchodu v Paríži (École supérieure du commerce extérieur, ESCE).
Plavecký stadion Podolí

Plavecký stadion Podolí v Prahe 4 je veľké pražské športové a rekreačné zariadenie ČUS.
Poloha.
Nachádza v južnej časti hlavného mesta Prahy pri pravom brehu rieky Vltavy v pražskej štvrti Podolí v bývalom Podolskom lome, bezprostredne pod Kavčími horami, neďaleko od podolskej vodárne pri Veslařskom ostrove. 
Popis.
Jedná sa o veľké centrum plaveckých športov, ktoré zahŕňa krytý bazén o dĺžke 50 metrov a dva vonkajšie bazény, z toho jeden 50 metrov a druhý 33 metrov dlhý. Obidva päťdesiatmetrové bazény majú osem plaveckých dráh. Menší vonkajší bazén je určený pre skoky do vody a vodné pólo. Pri vonkajších bazénoch je k dispozícii tribúna pre 11 853 sediacich divákov . Druhá skokanská veža v areáli sa nachádza pri krytom bazéne. Na štadióne sú pravidelne organizované letné Majstrovstvá Česka v plávaní a od 8. do 12. júla 2009 na štadióne prebiehali Majstrovstvá Európy juniorov v plávaní.
Pre rekreáciu Pražanov sa tu nachádza aj veľký tobogán, detský bazénik, sauny, solária a pod.
Do prevádzky bol uvedený v roku 1965 v bývalom Podolskom vápencovom lome, ktorý po ukončení ťažby vápenca slúžil ako provizórna skládka popola a stavebného odpadu, v jeho areáli sa nachádza prírodná pamiatka Podolský profil. Autorom stavby Plaveckého štadióna v Podolí je významný český architekt Richard Podzemný.
Pražský zlom

Pražský zlom je česká prírodná pamiatka nachádzajúce sa v katastri Hloubětína v Prahe 14. Je spravovaná pražskou Agentúrou ochrany prírody a krajiny.
Dôvod ochrany.
PP bola vyhlásená pre ochranu jediného odkryvu pražského zlomu, významnej poruchy zemskej kôry. Zachovali sa tu ordovické kremence a bridlice.
Geológia.
Z hľadiska geológie predstavuje pražský zlom ZJZ-VSV poruchu dlhú asi 60 km. Na niektorých miestach je zlom vertikálny, ale väčšinou má znaky poklesu (poklesnutá SZ kryha). Niektorí autori však popisujú zložitejší vývoj a lokálnu inverziu.
Flóra.
Vo vegetácii hodnotnejší je výskyt druhov klinček kartuziánsky a rozchodník prudký. Je však potrebné brániť zarastaniu skaly vegetáciou.
Fauna.
Z hľadiska ochrany živočíchov nie je územie predmetom osobitnej ochrany.
Lipsko (loď)

Lipsko je prvá z piatich sesterských lodí, ktoré pre Dopravný podnik mesta Brna (DPMB) postavila lodenica firmy Ješko CZ (Jaroslav Jiráň) v Hlavečníku. Do prevádzky lodnej dopravy na Brnianskej priehrade bola zaradená v roku 2010 pod evidenčným číslom 4823.
Dejiny.
Z dôvodu potreby postupne obnoviť flotilu lodí vyrobených v rokoch 19501961 objednal DPMB v roku 2009 sériu piatich nových plavidiel za celkovú sumu 73,915 miliónov Kč u firmy Jesko CZ Pardubice. Stavba prvej lode, ktorá mala nahradiť dožívajúceho "Pionýra" a ktorá bola pracovne pomenovaná "Pionýr II", začala v máji 2009 po podpísaní zmluvy so staviteľom. Trup bol vyrobený v Lhotke nad Labem, loď potom bola po vode pretiahnutá do lodenice v Hlavečníku u Přelouče, kde bola dokončená. O elektrickú výzbroj sa postarala firma Regul Tech Hradec Králové. Ešte toho istého roku bolo rozhodnuté plavidlo pomenovať po partnerskom meste mesta Brna, nemeckom Lipsku, kde je naopak v prevádzke električka "Brno".
"Lipsko" bolo počas štyroch dní dopravené na cestnom prívese na Brniansku priehradu, do miesta svojho pôsobiska dorazilo 29. apríla 2010. Po skompletizovaní lodi (horná paluba, kormidlovňa, maketa komína, elektrická výzbroj) bola 1. mája prvýkrát skúšobne spustená na vodu. Krst plavidla a jeho slávnostné spustenie na hladinu priehrady prebehlo 8. mája pri príležitosti začiatku plavebnej sezóny na Brnianskej priehrade. Z dôvodu poruchy na elektroinštalácii (vypálenie frekvenčného meniča), ktorá bola spôsobená búrkou v noci zo 6. na 7. mája, ale nebolo "Lipsko" zaradené do prevádzky a DPMB musel počkať na dodávku náhradných dielov z Kanady. Skúšobné plavby po oprave začali na konci mája a prvá plavba s cestujúcimi v pravidelnej prevádzke prebehla 12. júna 2010. Spočiatku išlo iba o plavby na tzv. malom okruhu do Rokle a objednané jazdy, na veľký okruh do Veverskej Bítýšky mohlo "Lipsko" vyplávať až po úprave prístavných mostíkov 1. júla 2010.
Po skúsenostiach s prvým rokom prevádzky novej lodi vyhlásilo DPMB výberové konanie na dodatočné úpravy plavidla. To vyhrala za sumu 1 525 053 Kč firma Jesko CZ, ktorá "Lipsko" vybavila predným dokormidlovacím zariadením, fotovoltaickými článkami na streche kormidelne pre posilnenie užívateľskej batérie, bezpečnostnými bránkami v hlavných vchodoch a náporovými vetracími kanálmi nad čelným oknom dolnej paluby.
Konštrukcia.
Loď "Lipsko" patrí medzi veľké lode prevádzkované DPMB na Brnianskej priehrade. Ide o dvojpalubovú loď s hornou (tzv. slnečnou) palubou, v ktorej prednej časti sa nachádza kormidelňa a vzadu maketa komína (v skutočnosti nádrž na vodu a sklad). Celá dolná paluba je uzavretá, v bezbariérovom prevedení, v zadnej časti plavidla sú záchody a schodisko na hornú palubu. Loď je poháňaná asynchrónnym elektromotorom s výkonom 45 kW cez frekvenčný menič z trakčnej batérie. Elektromotor uvádza do pohybu bronzovú štvorlistú vrtuľu s priemerom .
Scream Queens

Scream Queens môže byť:
Michael Slovis

Michael Slovis je americký kameraman a televízny režisér.
Kariéra.
Slovis pracoval od roku 1981 ako kameraman a od roku 1995 ako hlavný kameraman rôznych filmov. V roku 2000 začal pracovať ako hlavný kameraman televízneho seriálu "Ed". Neskôr bol hlavným kameramanom seriálov "", "New Amsterdam", "Fringe", "Miliónový doktor", "Rubicon", "Running Wilde", "Perníkový tatko" a "Better Call Saul". Na seriáli "Perníkový tatko" pracoval ako hlavný kameraman od jeho druhej série až do konca.
Jeho režisérsky debut bol televízny film "Spirit" v roku 2001. Neskôr zrežíroval aj niekoľko epizód seriálov "Ed", "", "Rubicon", "Perníkový tatko", "Zákon a poriadok: Špeciálna jednotka" a "Peklo na kolesách". Zrežíroval aj dve časti piatej série fantasy seriálu "Game of Thrones".
Attikos

Attikos () môže byť:
Atticus

Atticus môže byť:
Independence (trieda lodí)

Independence bola trieda lietadlových lodí USA, ktorá vznikla ako núdzový program stavby lietadlových lodí prestavbou z ľahkých krížnikov triedy Cleveland. Prvá loď tejto triedy bola objednaná v januári 1942 a dodaná v januári 1943. V rámci triedy bolo postavených 9 lodí, 5 na trupe založenom pre krížnik, 4 od začiatku ako lietadlové lode. Všetky boli zaradené do služby v roku 1943.
Vznik.
V roku 1941 sa zdalo, že prvé lietadlové lode triedy triedy Essex budú dokončené až v roku 1943. Preto sa zrodila myšlienka preklenúť obdobie postavením triedy malých lietadlových lodí, ktoré by vznikli prestavbou niektorých ľahkých krížnikov triedy Cleveland. Túto myšlienku presadzoval aj prezident Franklin D. Roosevelt. Námorníctvo, ktoré počítalo s komplexnou prestavbou spočiatku projekt odmietalo, pretože by takéto lode aj tak neboli postavené včas. Nakoniec sa prijalo riešenie spočívajúce v menej náročnej prestavbe, ktorá umožnila splniť požadovaný čas dodávky. Prvá objednávka bola potvrdená v januári 1942 a do júna 1942 bolo objednaných ďalších 8 lodí. Všetkých 9 lodí postavila lodenica New York Shipbuilding v Camdene, New Jersey.
Konštrukcia.
Použitý trup lode bol najmenší, ktorý ešte Námorníctvo uznalo za vhodný na prestavbu na lietadlovú loď. Celkovo mal dĺžku 189,8 m, na čiare ponoru 182,9 m. Šírka trupu 21,8 m obmedzovala veľkosť hangáru a nepancierovanej letovej paluby, ktorá nesiahala až po predok lode. Trup spôsoboval aj ďalšie komplikácie. Nad pôvodnou krížnikovou palubou s hrúbkou panciera 5,1 cm musela byť vytvorená vo výške 1,2 m nová hangárová a výťahy boli umiestnené viac vzadu. 
Kvôli zvýšeniu hmotnosti nad hladinou bol trup rozšírený vydutiami pre zvýšenie stability, ktoré slúžili aj ako nádrže paliva. Ostrov bol zvolený malý a mimo línie letovej paluby na pravoboku, pred ním bol žeriav a za ním 4 komíny. Ich celkovú hmotu vyvažovalo 82 ton betónu v nádržiach na ľavoboku. Trup bol chránený pancierovým pásom (okrem prvých dvoch lodí, keď ho bolo nedostatok) so šírkou 8,3 až 12,7 cm.
Pohon zabezpečovali štyri parné turbíny General Electric. Para sa vyrábala v štyroch kotloch Babcock &amp; Wilcox. Celkový výkon bol 100 000 konských síl (74 570 kW). 
Obrannú výzbroj tvorili štvorhlavňové kanóny kalibru 40 mm vpredu a vzadu, osem dvojhlavňových kanónov kalibru 40 mm, od februára 1943 pridaný ešte jeden a 14 kanónov kalibru 20 mm. Časom sa výzbroj posilňovala až na 22 kanónov kalibru 20 mm.
Letová paluba mala rozmery 22,2 m x 168,2 m. Bola vybavená dvoma výťahmi, hydraulickým katapultom a záchytným systémom v zadnej časti paluby. Letecká skupina bola zmenšená a so zavádzaním väčších lietadiel. Počet lietadiel klesal zo 45 cez 40 (október 1943) na 34 (november 1943). Tesne pred koncom vojny sa zmiešaná letecká skupina zmenila na čisto stíhaciu s 36 stíhačkami.
Lietadlové lode triedy Independence.
Trieda zahŕňala týchto 9 lodí: USS Independence (CVL-22), USS Princeton (CVL-23), USS Belleau Wood (CVL-24), USS Cowpens (CVL-25), USS Monterey (CVL-26), USS Langley (CVL-27), USS Cabot (CV-28), USS Bataan (CVL-29), USS San Jacinto (CV-30).
Tass

Tass alebo TASS môže byť:
Attikos zo Sárd

Attikos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Attikos z maloázijských Sárd bol na 232. olympijských hrách v roku 149 korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion.Beh na vzdialenosť jedného stadia bol hlavným olympijským pretekom a menom jeho víťaza sa olympiáda (štvorročné obdobie) označovala. V starovekom Grécku zostavili zoznam týchto olympiád spoločne s ich víťazmi koncom 5. stor. pred Kr. a od 4. stor. pred Kr. ho grécki historici používali pri datovaní. 
Zoznam olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), a to i meno olympionika Attika, uvádza historik Eusebios z Kaisareie vo svojom diele Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Preßburger Deutsche Zeitung

Preßburger Deutsche Zeitung boli noviny, ktoré vychádzali v Bratislave v roku 1848.
Bol to nemecký politický týždenník, ktorý podporoval ústavu uhorskej vlády, postupne sa však staval proti nej. Noviny boli v spojení s Österreichische Deutsche Zeitung vo Viedni a mal prílohu "Hungaria". Noviny sa zlúčili s Pressburger Zeitung.
Vychádzal trikrát týždenne v Bratislave. 
Periodicita.
Začal vychádzať 1. júla 1848, spolu vyšlo 27 čísiel (spolu 108 strán), posledné číslo vyšlo 30. augusta 1848.
Pressburger humoristische Blätter

Pressburger humoristische Blätter : Organ für Humor und Ernst je periodikum, ktoré vychádzalo v Bratislave v 19. storočí.
Vychádzal raz týždenne v Bratislave, bol to nemecký humoristický časopis. Jeho redaktor a vydavateľ bol Carl Gross. Noviny tlačil Carl Angermayer v Bratislave. Začal vychádzať 4. apríla 1886.
Preßburger Presse

Preßburger Presse (do roku 1918: Pressburger Presse; celé názvy pozri nižšie) bolo periodikum, ktoré vychádzalo v Bratislave na konci 19. a začiatku 20. storočia.
Preßburger Presse vychádzal v Bratislave týždenne ako nemecký politický týždenník pre mestskú problematiku Bratislavy s programom mierne progresívneho meštiactva. Zodpovedným redaktorom bol Eugen Engyeli.
Periodicita.
Týždenník začal vychádzať 31. januára 1898.
Nyugatmagyarországi Hiradó

Nyugatmagyarországi Hiradó : Politikai napilap bol maďarský politický denník, ktorý vychádzal koncom 19. a začiatkom 20. storočia v Bratislave.
Bol zameraný na problematiku celého západného Slovenska najprv s programom vládnej liberálnej strany, potom s programom vládnej strany nezávislosti a nakoniec s programom mierne opozičnej uhorskej strany nezávislosti. 
Periodicita.
Nyugatmagyarországi Hiradó bol pokračovaním novín Pozsonymegyei Közlöny. Začal vychádzať 14. septembra 1890. Vychádzal 6x týždenne.
Po r. 1919 vychádzal po názvom Hiradó.
Hvížďalka (prírodná pamiatka)

Hvížďalka je prírodná pamiatka ev. č. 1111 na území hlavného mesta Prahy. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český kras.
Ochrana.
Predmetom ochrany je oporný geologický profil hranice ludlow-přídol, "referencie section" k medzinárodnému stratotypu tejto hranice v Česku, nálezisko skamenelín.
Vyšné Kôprovské sedlo

Vyšné Kôprovské sedlo, staršie pomenovanie "Vyšné Kôprové sedlo" (; , , ) je široké sedlo v hlavnej osi Kriváňa, medzi masívom Kôprovského štítu () a Kôprovským chrbtom (). Sedlo je najľahším priechodom z Mengusovskej doliny do Hlinskej doliny.
Prvé informácie.
Najstaršie informácie o "Kôprovskom sedle" pochádzajú z augusta roku 1861 o výstupe poľských horolezcov Józefa Stolarczyka, Edwarda Homolacsa, Stanisława Homolacsa, Władysława Koziebrodzkeho, Ernsta Schauera, Stanisława Wodzickeho a horských vodcov Sameka, Krzeptowsceho, Macieja Sieczka, Jędrzeja Wala staršieho. Prvý zimný prechod sedla uskutočnili E. Baur a Alfred Martin 18. marca 1906. V roku 1886 do sedla postavili chodník.
Názov.
Prvý pomenoval sedlo známy kaukazský horolezec Mór Déchy, keď naň vystúpil v roku 1874 z Kôprovej doliny, preto jeho názov odvodzoval od nej. Pomenovanie "Kôprovské sedlo" platilo pre celú depresiu medzi Kôprovským štítom a Kôprovskou vežou. Pre horolezeckú orientáciu si sedlo vyžiadalo pred prvou svetovou vojnou osobitné mená pre obidve priehlbiny. Vzniklo pomenovanie Nižné Kôprovské sedlo, ktoré bolo v minulosti hojnejšie navštevované a Vyšné Kôprovské sedlo. Vyvýšenina, ktorá je medzi nimi, dostala pomenovanie Kôprovský chrbát. V ročenke Uhorského karpatského spolku v roku 1876 je "Kôprovské sedlo" nazvané ako Diablovina alebo Pekelnitova. Pokiaľ ide o obsah mena je odvodené z názvu Kôprovej doliny, ktorú porastá kôprovníček bezobalný.
Independence

Independence môže byť:
Hvížďalka

Hvížďalka môže byť:
Isabella Rosselliniová

Isabella Fiorella Elettra Giovanna Rosselliniová (* 18. jún 1952, Rím, Taliansko) je talianska herečka, modelka a maliarka.
Život.
Pochádzala z umeleckej rodiny – jej otcom bol taliansky režisér Roberto Rossellini a matkou švédska herečka Ingrid Bergmanová. Narodila sa ako dvojička so sestrou Isottou Ingrid. V detstve žila striedavo v Taliansku a vo Francúzsku. V roku 1971 ukončila v Ríme štúdium kostýmového dizajnérstva a svoje znalosti čiastočne uplatnila ako kostymérka vo filmoch vlastného otca. V roku 1972 sa presťahovala do New Yorku, kde pracovala ako prekladateľka pre agentúru "Italian News Bureau" a tiež ako učiteľka taliančiny v "New School for Social Research". V New Yorku bola tiež reportérkou talianskej televízie RAI.
Koncom 70-tych rokov sa zoznámila a následne vydala za amerického režiséra Martina Scorseseho. Od roku 1982 bola modelkou kozmetickej značky Lancôme. Po rozvode s Scorsesem sa unáhlene vydala za nemeckého modela Jona Wiedemanna, s ktorým tvorila pár do roku 1986. Neskôr žila vo vzťahoch s režisérom Davidom Lynchom (v rokoch 19861991) a s hercom Gary Oldmanom (19941996).
Od polovice 80-tych rokov začala pôsobiť aj ako herečka. Zlomové v jej hereckej kariére bolo účinkovanie v mysterióznom filme Davida Lyncha Modrý zamat ("Blue Velvet"), v ktorom stvárnila hlavnú úlohu speváčky.
Isabella Rosselliniová sa venuje aj maliarstvu a je autorkou autobiografickej knihy "Some of Me" (1997, Niečo o mne). S Jonom Widemannom má dcéru Elletru. Má americké aj talianske občianstvo.
Aba (vojenský veliteľ)

Aba (iné zápisy: Aba Veľký,"" ; * ? – † 15. jún 1312, Rozhanovce, Uhorsko, dnes Slovensko) bol príslušník nitrianskej vetvy uhorského šľachtického rodu Aba, magister, veliteľ vojska Matúša Čáka Trenčianskeho vyslaného na pomoc východoslovenským oligarchom Omodejovcom v boji proti kráľovi Karolovi I. Padol v rozhodujúcej bitke pri Rozhanovciach,"" v ktorej k porážke Omodejovcov prispel aj neskorý príchod ním vedeného vojska.
Sedmero krkavců

Sedmero krkavců je televízna filmová rozprávka Ludvíka Ráža z roku 1993 natočená na motívy rovnomennej rozprávky bratov Grimmovcov. Rozpráva o statočnej Bohdanke, ktorá sa rozhodla vyslobodiť svojich bratov zo zakliatia krkavcov. Musela podstúpiť ťažkú ​​skúšku, pri ktorej nesmela prehovoriť ani slovko a zlo teda neujde spravodlivému trestu a bude potrestané.
Dej.
Bol jeden otec (Radoslav Brzobohatý) s matkou (Jana Hlaváčová) a tí mali sedem synov. V tej istej dobe žije na zámku Vratislav (Michal Dlouhý) so svojou staršou sestrou Miladou (Ivana Chýlková) a Chrtom (Boris Rösner).
Jedného krásneho dňa pečie matka chlieb, presnejšie sedem chlebov pre svojich sedem synov. Tí vyvádzajú vonku, ale aj napriek varovaniu matky šantia ďalej a jeden z nich hodil poleno otvoreným oknom do kuchyne priamo do cesta. To matku rozčúlilo a prekliala ich na krkavcov. Tí sa premenili v čiernych krkavcov a otvoreným oknom sa rozleteli do sveta. Potom príde na svet Bohdanka. Nevie, že má sedem bratov a oni o nej tiež nevedia. Po zistení, že v truhlici je sedem košieľ, sa dozvedá pravdu. Vydáva sa do sveta, aby ich vyslobodila. Keď ich nájde, bratia jej prezradia, čo preto môže urobiť. Musí holými rukami natrhať žihľavu, zo žihľavy uviť niť, z niti utkať plátno a potom začať šiť. Ale s podmienkou, že nesmie prehovoriť ani slovko, nech sa s ňou deje, čo sa deje. Bude bývať v jaskyni pri potoka, kde má svoj kolovrat. Bohdanka smie len naznačovať pohyby a gestami. 
Na zámku v rovnakom čase žije Vratislav so svojou staršou sestrou Miladou a chrtom. Raz pri prechádzke počujú spev a vydá sa za ním. Vidí Bohdanku a zamiluje sa do nej. Zisťuje, že je nemá a chce si ju vziať za ženu. Bohdanka mu naznačí, že jej ide o pradenie a tak to putovalo na zámok, kde vo dne v noci predo. Bohdanka sa ale nepáči Milade a robí čo môže, aby presvedčila brata, že Bohdanka je čarodejnica. Bohdanke sa narodí syn, to sa Milade moc nepáči. Bohdanka sa spriatelila s Jolanu, ktorú Milada pred zrakmi Bohdanka zavraždila a do kolísky podstrčila mačiatko. Rozhodla sa, že musí zomrieť na hranici ako čarodejnica. Všetci sa divili, že Bohdanka hovorí, a tá vyhodila košele do vzduchu. Objavujú sa Bohdankiny bratia, zastavili chrtov a povedali pravdu, čo Milada vykonala za zlo. Milada s chrt neunikli svojmu trestu - zatvoreniu do pivnici. Všetci sa vracajú domov.
Hudba.
Titulnú pieseň k filmu pod názvom "Ten príbeh za náš sen stál" naspievala Marika Gombitová.