burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Havrania skala (vrch v Slovenskom krase)

Havrania skala () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Bôrka, približne západne od Moldavy nad Bodvou. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Bôrka. Najbližšími sídlami sú východným smerom situovaná Hačava a Háj, južným Zádiel a Dvorníky-Včeláre a západným Hrhov, Bôrka a Lúčka. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský kras a národnej prírodnej rezervácie Havrania skala.
Opis.
Havrania skala leží na východnom okraji planiny Horný vrch, nad Zádielskou dolinou. Severne sa nachádza Chvost (), Grečov () a Bujačí vrch (), východne Ploština (), Ďurkova skala (), Šugovský vrch () a Vysoká (), južne Zádielsky kameň (), Hlinná () a Vysoký vrch () a západne Kresadlo (), Žľab (), Vŕšok (), Dvorník () a Matesova skala (). Oblasť patrí do povodia Bodvy, kde vodu odvádza východným úpätím tečúci Chotárny potok a jeho prítoky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť takmer výhradne len okolité vrcholy Slovenského krasu, ojedinele aj prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa a vzhľadom na chránené územie je prístup na Havraniu skalu nežiadúci. Východným úbočím prechádza Zádielskou dolinou modro značená trasa do Hačavského sedla, južným úbočím zasa zeleno značený chodník zo Zádielskej tiesňavy pod Matesovu skalu.
Dionýz Gürtler

ThDr., JUDr. Dionýz Gürtler (; * 22. máj 1881, Želovce† 31. december 1944) bol uhorský kňaz a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Životopis.
Po absolvovaní gymnaziálnych štúdií pokračoval štúdiom teológie v Ostrihome, kde bol v roku 1904 vysvätený za kňaza. Následne pôsobil päť rokov ako kaplán vo viacerých maďarských, slovenských a nemeckých obciach vtedajšieho Rakúsko-Uhorska. Popritom absolvoval štúdium práva na budapeštianskej univerzite. V roku 1910 sa stal kňazom v obci Hrušov, odkiaľ v roku 1912 prešiel do farnosti Nekyje nad Ipľom. Stal sa aj diakonským superintendentom a neskôr dištriktuálnym diakonom.
Angažoval sa aj spoločensky a politicky. Pred rokom 1918 bol členom Katolíckej ľudovej strany. Po vzniku Česko-Slovenska zakladal Krajinskú kresťansko-socialistickú stranu v regióne svojej farnosti. V krajinských a okresných voľbách v roku 1935 získal mandát v krupinskom okresnom zastupiteľstve. Odtiaľ v roku 1936 prešiel do Krajinského zastupiteľstva, kde bol povolaný po smrti Júliusa Alapyho.
Po Viedenskej arbitráži v závere roku 1938 bol ako zástupca novopripojených území kooptovaný do maďarského parlamentu, v ktorom zotrval aj po riadnych voľbách v roku 1939.
Zlatá lopta 2022

Zlatá lopta je cena pre najlepšieho futbalistu sveta hrajúceho v Európe. O víťazovi hlasujú športoví novinári. Cena za rok 2022 sa udelila 17. októbra 2022 a vyhral ju Karim Benzema
Oproti predchádzajúcim ročníkom sa cena udeľuje za sezónu (v tomto prípade za ročník 2021/22), nie za kalendárny rok. 
Zlatá lopta.
Nominovaní hráči boli zverejnení 12. augusta 2022. 
Sedemnásobný víťaz a obhajca trofeje z minulého ročníka Lionel Messi nebol prvýkrát od roku 2005 v tridsaťčlennej nominácii. 
Kopa Trophy.
Nominácia bola zverejnená 12. augusta 2022. 
Yashin Trophy.
Nominovaní hráči boli zverejnení 12. augusta 2022.
Royal Antwerp FC

Royal Antwerp Football Club bežne známy ako Royal Antwerp () je belgický profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Antverpy. Klub bol založený v roku 1880 a ide tak o najstarší klub v Belgicku. Tím pôsobí v najvyššej belgickej súťaži Jupiler League.
História klubu.
Royal Antverpy je päťnásobným belgickým majstrom. V histórii si klub prešiel niekoľkými pádmi do druhej ligy. V roku 2000 sa klub vrátil do Jupiler League no v roku 2004 zostúpil do druhej ligy. Do najvyššej belgickej súťaže sa vrátil až po trinástich rokoch v roku 2017. Klub má na konte päť ligových titulov pričom ten piaty vyhrali v sezóne 2022/23, bol to ich prvý titul od roku 1957.
Na európskej scéne sa klub prebojoval do finále Pohára víťazov pohárov v sezóne 1992/93 kde však prehrali s Parmou 1:3. Po majstrovskej sezóne 2022/23 sa klub po prvýkrát kvalifikoval do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA keď v štvrtom predkole zdolal AEK Atény.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Zlatá lopta 2021

Zlatá lopta je cena pre najlepšieho futbalistu sveta hrajúceho v Európe. O víťazovi hlasujú športových novinári. Cena za rok 2021 sa udelila 29. novembra 2021 a vyhral ju Lionel Messi.
Lionel Messi získal túto cenu rekordne po siedmykrát po tom ako bol kapitánom Argentíny pri víťazstve na Copa America 2021 čo bol prvý seniorský medzinárodný titul pre Argentínu od roku 1993. Robert Lewandowski skončil druhý po svojej rekordnej sezóne 2020/21 v Bundeslige so 41 gólmi a Jorginho skončil tretí po tom, čo prispel k titulom Chelsea v Lige majstrov 2020/21 a Talianska na UEFA Euro 2020.
Zlatá lopta.
Nominovaní hráči boli zverejnení 8. októbra 2021. 
Kopa Trophy.
Nominovaní hráči boli zverejnení 8. októbra 2021.
Yashin Trophy.
Nominovaní hráči boli zverejnení 8. októbra 2021.
Théâtre du Châtelet

Théâtre du Châtelet je divadlo v Paríži, ktoré sa nachádza na "Place du Châtelet" v 1. obvode. Bolo otvorené v roku 1862 a dnes slúži predovšetkým na operné predstavenia a koncerty klasickej hudby. Má kapacitu 1923 miest. Budova je od roku 1979 chránená ako historická pamiatka. V budove taktiež prebieha udeľovanie najprestížnejšej futbalovej ceny Zlatá lopta.
História.
Divadlo navrhol architekt Gabriel-Jean-Antoine Davioud z príkazu baróna Haussmanna. Výstavba prebiehala v rokoch 1860-1862 na "Place du Châtelet" , kde oproti vyrástlo súčasne Théâtre de la Ville. Divadlo bolo slávnostne otvorené pod názvom "Théâtre impérial du Châtelet" (Cisárske divadlo Châtelet) 19. apríla 1862 za prítomnosti cisárovnej Eugénie.
Na začiatku 20. storočia sa v divadle začala hrať aj opereta, balet a prebiehali tu koncerty. V roku 1909 tu vystupoval Ďagilevov Ruský balet . Dočasne sa tu organizovali aj filmové predstavenia.
V roku 1979 prevzalo divadlo mesto Paríž. Po dôkladnej rekonštrukcii bolo divadlo v roku 1980 opäť otvorené pod názvom "Théâtre musical de Paris" (Parížske hudobné divadlo). Hrali sa tu operety a opery. V roku 1989 bola v divadle vylepšená akustika a divadlo získalo opäť svoj historický názov "Théâtre du Châtelet" . Foyer bolo vyzdobené freskami s námetom dejín hudby, ktoré vytvoril pôvodom taliansky maliar Valerio Adami. Fresky sú viditeľné veľkými oknami z námestia.
Divadlo bolo sídlom Orchestre de Paris a Orchestre philharmonique de Radio France, kým sa v septembri 2006 presťahovali do rekonštruovaného Salle Pleyel.
Od roku 1993 v divadle každoročne hosťuje Philharmonia Orchestra London. Od roku 2002 sa tu vo februári tiež odovzdávajú francúzske filmové ceny César.
Rakúska futbalová Bundesliga

Rakúska futbalová Bundesliga () je profesionálna futbalová súťaž v Rakúsku. Je to najvyššia národná klubová súťaž v ktorej hrá 12 tímov. Najúspešnejším tímom je Rapid Wien, ktorý má 32 titulov.
História ligy.
Futbal sa hrá v Rakúsku od roku 1890. V roku 1911 vznikol prvý národný šampionát klubov pod názvom "Fußballmeisterschaft" alebo "1. Klasse". Ligy sa zúčastňovali iba kluby z Dolného Rakúska. Po anexii v roku 1938 bola rakúska národná liga zrušená. Kluby však súťažili v Gauliga Ostmark, bola to amatérska liga v ktorej súťažili kluby z obsadeného Rakúska okrem klubov z Tirolska a Vorarlberska, tie kluby boli pridané do bavorského ligového systému.
Po druhej svetovej vojne sa liga vrátila k pôvodnému formátu len pre kluby z Viedne. Rakúska futbalová Bundesliga vznikla v roku 1974. Najúspešnejším rakúskym klubom je Rapid Viedeň, ktorý má 32 titulov. Rapid Viedeň, Austria Viedeň a Sturm Graz sú jediné kluby, ktoré od vzniku Bundesligy nezostúpili do druhej ligy.
New Catholic Encyclopedia

New Catholic Encyclopedia (NCE) je anglickojazyčná odborná encyklopédia zameraná na témy spojené s kresťanstvom a osobitne s Katolíckou cirkvou. Ideovo nadväzuje na staršiu "Catholic Encyclopedia" zo začiatku 20. storočia, nie je však jej revíziou. 
Zväzky prvého vydania vyšli v roku 1967 v spolupráci The Catholic University of America a vydavateľstva McGraw Hill. Doplňujúce zväzky boli vydané v rokoch 1974, 1979, 1989 a 1996. Jubilejný zväzok na počesť Jána Pavla II. bol, ako prechod k druhému vydaniu, vydaný v roku 2001.
Druhé vydanie vzniklo v rámci spolupráce vydavateľstva Gale a The Catholic University of America. Základné vydanie z roku 2003 má štrnásť zväzkov s encyklopedickými heslami a jeden zväzok s indexom. Od roku 2009 bolo vydaných niekoľko ročných dodatkov, ktoré sa venujú špecifickým okruhom tém a ktoré boli vydávané nielen v tlačenej, ale aj elektronickej podobe. 
Dlhšie heslá sa členia na menšie časti. Po texte k heslu býva uvedená bibliografia k nemu. Na konci každého hesla sú uvedení jeho autori. Encyklopédia obsahuje čiernobiele ilustrácie. Encyklopédia obsahuje krížové odkazy.
Zameranie.
Encyklopédia obsahuje informácie o učení, organizácii a dejinách kresťanstva v priebehu storočí: o kresťanských osobách, inštitúciách, kultúrnych javoch, filozofiách a spoločenských hnutiach, ktoré ovplyvnili Katolícku cirkev. Dôraz sa venuje západnej cirkvi a osobitne Amerike, venuje sa však aj východným cirkvám, protestantskej reformácii a iným náboženský, spoločenstvám vrátane judaizmu a islamu. V dogmatických otázkach encyklopédia zdôrazňuje oficiálne katolícke učenie, ako ho vyjadrilo magistérium Cirkvi (osobitne druhé vydanie reflektuje Druhý vatikánsky koncil). Informuje o vývoji teológie, predstavuje dejiny Cirkvi z viacerých hľadísk na pozadí všeobecných politických a kultúrnych dejín. Pomerne podrobne informuje o misijnej činnosti Cirkvi. Zaoberá sa aj otázkami kánonického práva a otázkami vzťahov medzi cirkvou a štátom. Osobitná pozornosť sa venuje scholastickej tradícii, najmä tomizmu. Encyklopédia nespracúva biografické informácie o žijúcich osobách (výnimkou bol vtedajší pápež Ján Pavol II.).
Zväzky.
Prechodný zväzok:
Veľká cena Talianska 2023

Veľká cena Talianska 2023 (tal. Formula 1 Pirelli Gran Premio d’Italia 2023) boli preteky Formuly 1, ktoré sa konali dňa 3. septembra 2023 na okruhu Autodromo Nazionale di Monza v Monze, neďaleko od Milána. Bola to štrnásta Veľká cena sezóny 2023 Majstrovstiev sveta Formule 1.
Max Verstappen viedol pred pretekmi v priebežnom poradí jazdcov pred Sergiom Pérezom a Fernandom Alonsom.
Priebeh kvalifikácie.
Carlos Sainz získal v kvalifikácii svoju prvú pole position v sezóne. Max Verstappen bol druhý a Charles Leclerc, jeho tímový kolega z Ferrari, tretí. Prvých troch jazdcov kvalifikácie delilo len 0,067 sekundy.
Priebeh pretekov.
Veľkú cenu Talianska vyhral Max Verstappen. Pre Holanďana to bolo desiate víťazstvo vo Veľkej cene za sebou, čím vytvoril nový rekord. Predchádzajúci rekord bol deväť víťazstiev v rade, ktorý stanovil Sebastian Vettel v sezóne 2013. Druhý skončil Sergio Pérez a tretí Carlos Sainz. Pre druhého menovaného to bolo prvé pódium v tejto sezóne. 
Hoci oba Red Bully boli v pretekárskom tempe rýchlejšie ako monoposty Ferrari, Sainz s nimi zvádzal tvrdé súboje. Prvých 14 kôl bol dokonca vo vedení. Nakoniec však bolo tempo Verstappena a Péreza príliš vysoké a Španiel musel prenechať svoje miesto najprv Verstappenovi a neskôr aj Checovi Pérezovi. Súboje s jazdcami Red Bullu veľmi zaťažili pneumatiky Carlosa Sainza, v dôsledku čoho sa k nemu v závere pretekov priblížil Charles Leclerc. S opotrebovanými pneumatikami musel odraziť útok svojho tímového kolegu, ktorý na domácich pretekoch Ferrari chcel taktiež získať posledné miesto na stupňoch víťazov. Sainz nakoniec dokázal odraziť všetky útoky Monackého pretekára a skončil tretí za Verstappenom a Pérezom. Charles Leclerc skončil štvrtý.
Výsledky.
Preteky.
Poznámky:
Dvorník (vrch v Slovenskom krase)

Dvorník () je najvyšší vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Bôrka, približne východne od Rožňavy. Na niektorých mapách ide o neoznačenú, bezmennú kótu, ktorá je však najvyšším bodom pohoria.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Bôrka. Najbližším sídlom je južne situovaná Bôrka, západne sa nachádza Lúčka a Kováčová, severne Štós, východne Hačava a Háj, juhovýchodne Zádiel a juhozápadne Hrhov. Vrch patrí do Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Dvorník zaberá centrálnu časť rozsiahlej planiny v podcelku Horný vrch, ktorá sa dvíha severozápadne od Zádielskej tiesňavy. Severne sa nachádza Osadník () a o niečo nižšia Matesova skala (), východným smerom sa vypína Chvost (), Grečov (), Ploština () a Vŕšok (), južne Hlinná (), Vysoký vrch () a Kresadlo () a západne Luhota (), Tegart (), Žľab () a Okrúhle (). Západnú a južnú časť odvodňuje potok Čremošná do Slanej, voda z východnej časti odteká planinou Šajbovým potokom do Blatného (Chotárneho) potoka a Turne v povodí rieky Bodva. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s nižšou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, blízke Volovské vrchy a prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severným traverzom prechádza zeleno značená trasa zo Zádielskej doliny na rázc. Bodovka pod Osadníkom. Prístup na neoznačený vrchol je možný aj lesom z blízkej obce Bôrka.
Dmitrij Valerievič Tertyšnyj

Dmitrij Valerievič Tertyšnyj (; * 26. december 1976, Čeľabinsk, Sovietsky zväz† 23. júl 1999, Okanagan Valley, Britská Kolumbia, Kanada) bol ruský hokejový obranca, ktorý naposledy hral za Philadelphiu Flyers v NHL. V zámorí stihol odohrať jedinú sezónu, než zahynul počas dovolenky pri jazere Okanagan. Počas plavby narazila do člnu nečakane silná vlna a prevrhla Tertyšného cez palubu, priamo pod vrtuľu plavidla, ktoré mu preseklo krčnú tepnu.
Hokejová kariéra.
Tertyšnyj bol odchovancom Traktoru Čeľabinsk, za ktorý nastupoval v najvyššej ruskej hokejovej lige od sezóny 1994/95, keď mal iba sedemnásť rokov. Profesionálnym hokejistom sa stal navzdory tomu, že v hokejovej prípravke patril medzi najútlejšie deti. Za Traktor dokopy odohral štyri sezóny, ale výraznejšieho klubového úspechu sa nedočkal, za toto obdobie nastúpil len k piatim zápasom v play-off. Napriek tomu, že hrával za podpriemerný klub, tak sa vyprofiloval na jedného z najlepších defenzívne ladených obrancov v Rusku.
V roku 1998 prišiel záujem zo zámoria. Do rozvojového kempu si zavolala Tertyšného Philadelphia Flyers, ktorá Rusa draftovala v roku 1995. Tertyšnému pôvodne ponúkli iba dvojcestnú zmluvu, nakoľko sa s ním počítalo predovšetkým do nižšej ligy, ale výbornými výkonmi v predsezónnych zápasoch si vybojoval miesto na súpiske Philadelphie Flyers.
Vo svojej jedinej sezóne v NHL odohral 62 zápasov v základnej časti, strelil dva góly a na osem prihrával. V play-off pridal jeden štart, ale Philadelphia, ktorá rok predtým hrala finále, vypadla už v prvom kole.
Smrť.
Po konci hokejovej sezóny sa Tertyšnyj vybral na dovolenku ku jazeru Okanagan spoločne so spoluhráčmi Francisom Belangerom a Michailom Černovom. Trojica hokejistov si v dovolenkovej destinácii prenajala motorový čln a vydala sa na výlet. Tertyšnyj sedel na kolenách v prednej časti lode, keď do trupu plavidla vrazila nečakane silná vlna, ktorá ho vymrštila do vody.
Tertyšnyj skončil priamo pod lodnou skrutkou, ktorá mu prerezala krčnú tepnu. Napriek vážnemu zraneniu mal dosť síl vyplávať na hladinu a nechať sa zdvihnúť kamarátmi späť na palubu. Kým ale čln doplával na breh, Tertyšnyj vykrvácal.
Osobný život.
Tertyšnyj bol ženatý, manželka Polina bola v čase jeho smrti v štvrtom mesiaci tehotenstva. Posmrtne sa mu narodil syn Alexandr, ktorý sa tiež stal hokejistom. V súčasnosti hráva v univerzitnej lige.
Stredná priemyselná škola (Stará Turá)

Stredná priemyselná škola Stará Turá (skrátene SPŠ Stará Turá), do 1. septembra 2023 Stredná odborná škola Stará Turá (skrátene "SOŠ Stará Turá"), je moderná stredná priemyselná škola sídliaca v meste Stará Turá. Vznikla 1. septembra 2003 zlúčením Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej a Stredného odborného učilišťa elektrotechnického ako Združená stredná škola elektrotechnická a 1. septembra 2008 bola premenovaná na Strednú odbornú školu.
V roku 2018 prešla rekonštrukciou vonkajšej fasády a jedálne a bola pristavená aj oddychová zóna pre žiakov. V decembri 2019 bola dokončená rekonštrukcia hlavnej časti telocvične a šatní.
Ron Yeats

Ronald Yeats (* 15. november 1937† 6. september 2024) bol škótsky futbalista. Bol kľúčovým obrancom pri omladzovaní Dundee United začiatkom 60. rokov. Potom strávil desať rokov v Liverpoole a v polovici 60. rokov a s klubom vyhral šesť trofejí.
Liverpool.
Yeats, 187 centimetrov vysoký stredný obranca, bol z Dundee United odkúpený trénerom Billom Shanklym v roku 1961 za poplatok vo výške okolo 20 000 libier a okamžite z neho Shankly urobil kapitána tímu. Keď sa čakalo na Yeatsovu prvú tlačovú konferenciu Shankly bol tak ohromený fyzickou prítomnosťou svojho nového hráča, že povedal čakajúcim novinárom": „Ten muž je hora, choďte do šatne a prejdite okolo neho“". Shankly neskôr opísal Yeatsov príchod spolu s príchodom útočníka Iana St Johna v tesnej sezóne 1961 ako „bod obratu“, keď Liverpool začal svoju snahu byť najlepším najlepším klubom v Anglicku a v Európe. Yeats debutoval ligovým víťazstvom 2:0 nad Bristol Rovers v Eastville 19. augusta 1961. Po Yeatsovej prvej sezóne získal Liverpool postup z Druhej divízie s 8-bodovým náskokom (v tom čase sa udeľovali dva body za víťazstvo) Liverpool sa do prvej ligy vrátil po ôsmich sezónach. Svoj prvý gól Yeats strelil 23. novembra 1963 v 75. minúte pri víťazstve 1:0 v prvej divízii nad Manchestrom United na Old Trafford.
Liverpool bol majstrom futbalovej ligy v sezóne 1963/64. V nasledujúcej sezóne vyhrali FA Cup 1964/65, keď porazili Leeds United 2:1 po predĺžení vo finále na štadióne Wembley. Pre klub to bol vôbec prvý zisk tejto trofeje. Liverpool v tejto sezóne prehral v semifinále Európskeho pohára nad Interom Miláno. 
V ďalšej sezóne Yeats opäť pomohol Liverpoolu k zisku titulu futbalovej ligy1965/66. V Európe sa Liverpool dostal do finále Pohára víťazov pohárov UEFA v roku 1966, ktoré sa hralo v Hampden Parku - v rodnom Škótsku Yeatsa. Liverpool však prehral po predĺžení nad Borussiou Dortmund.
Úspechy Liverpoolu nabrali úpadok a Yeats a on bol jednou z významných obetí masívneho prepúšťania starších hráčov, ktoré Shankly nemilosrdne podnikol v roku 1970 v snahe prebudovať klub na nové desaťročie. Po 454 zápaosch Yeats v roku 1971 z klubu odišiel.
Návrat.
V roku 1986 sa Yeats vrátil na Anfield ako hlavný skaut klubu. V tejto funkcii zostal až do svojho odchodu do dôchodku v máji 2006.
Úspechy.
Dundee United
Liverpool
LA Skyhawks
Chvost (vrch v Slovenskom krase)

Chvost () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Bôrka, približne západne od Moldavy nad Bodvou. 
Poloha.
Nachádza sa na severovýchode strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Bôrka. Najbližšími sídlami sú východne situovaná Hačava a juhozápadne ležiaca Bôrka, západne sa nachádza Lúčka a Kováčová, severne Štós, severovýchodne Medzev a juhovýchodne Háj, Zádiel a Dvorníky-Včeláre. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Chvost leží na severovýchodnom okraji planiny Horný vrch, nad hornou (severnou) časťou Zádielskej doliny. Východne sa nachádza Jelení vrch (), Grečov (), Bujačí vrch (), Ďurkova skala () a Ploština (), južne Havrania skala (), Hlinná (), Vysoký vrch (), Kresadlo () a Vŕšok (), západne Žľab (), Dvorník (), Matesova skala () a Osadník () a severne Tupý vrch () a Brezový hrb (). Oblasť patrí do povodia Bodvy, kde vodu odvádza severne a východne tečúci Blatný (Chotárny) potok, južnú časť odvodňuje jeho prítok Šajbový potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť najmä okolité vrcholy Slovenského krasu a blízke Volovské vrchy, nezriedka aj prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no okolím vedie:
Zlatá lopta 2018

Zlatá lopta je cena pre najlepšieho futbalistu sveta hrajúceho v Európe. O víťazovi hlasujú športových novinári. Cena za rok 2022 sa udelila 3. decembra 2018 a vyhral ju Luka Modrić.
Po prvýkrát boli udelené ceny Ženská zlata lopta a Kopa Trophy udelené pre najlepšiu ženskú futbalistu a futbalistu do 21 rokov.
Zlatá lopta.
Nominácia bola zverejnená 9. októbra 2018.
Eduardo Camavinga

Eduardo Camavinga (* 10. november 2002, Cabinda, Angola ) je francúzsky profesionálny futbalista, ktorý hrá na pozícii stredopoliara za španielsky klub Real Madrid a za francúzsky národný tím.
Klubová kariéra.
Rennes.
Svoju prvú profesionálnu zmluvu podpísal s klubom Stade Rennais 14. decembra 2018 vo veku 16 rokov a jedného mesiaca, a stal sa tak najmladším profesionálnym futbalistom v histórií klubu.
Svojho debutu za Rennes sa dočkal dňa 6. apríla 2019 pri remíze 3:3 proti Angers. Stal sa vo veku 16 rokov a 4 mesiace najmladším hráčom, ktorý kedy nastúpil za A-tím Rennes. Svoj prvý gól za Rennes zaznamenal 15. decembra 2019 pri výhre 1:0 proti Lyonu, gól strelil v 89. minúte hry. Celkom za Rennes odohral 88 zápasov a strelil v nich 2 góly.
Real Madrid.
31. augusta 2021 prestúpil do španielskeho klubu Real Madrid za 31 miliónov eur. Debutoval 12. septembra 2021 pri výhre 5:2 nad Celtou Vigo. V zápase strelil gól 6 minút po nástupe z lavičky. O tri dni neskôr, 15. septembra 2021, debutoval v Lige majstrov za Real Madrid, keď nastúpil ako náhradník za Luka Modrića v 80. minúte a asistoval Rodrygovi na víťazný gól proti Interu Miláno.
28. mája 2022 Camavinga nastúpil ako náhradník v 85. minúte finále Ligy majstrov UEFA v roku 2022, čím pomohol Realu Madrid vyhrať 1:0 nad Liverpoolom a získať tak titul.
Reprezentačná kariéra.
11. novembra 2019 bol Camavinga nominovaný do francúzskeho reprezentačného tímu do 21 rokov na stretnutie proti Gruzínsku a Švajčiarsku, v ktorom nahradil Mattea Guendouziho, ktorý sa pripojil k seniorskej reprezentácii.
27. augusta 2020 bol Camavinga prvýkrát povolaný do francúzskej reprezentácie po tom, čo kvôli pozitívnemu testu na COVID-19 nemohol hrať Paul Pogba. Camavinga sa tak stal najmladším hráčom povolaným do francúzskej reprezentácie od roku 1932, kedy bol nominovaný René Gérard, ktorý mal vtedy 17 rokov, 9 mesiacov a 17 dní. Camavinga debutoval 8. septembra 2020 proti Chorvátsku v zápase Ligy národov UEFA, kedy cez polčasovú prestávku vystriedal N'Gola Kantého. Zápas skončil víťazstvom Francúzska 4:2. Camavinga sa stal najmladším hráčom francúzskej reprezentácie od roku 1914, kedy debutoval Maurice Gastiger, ktorému bolo 17 rokov, 9 mesiacov a 29 dní.
7. októbra 2020 Camavinga prispel k víťazstvu 7:1 proti Ukrajine svojim premiérovým reprezentačným gólom (otvoril skóre z priameho kopu). Stal sa tak najmladším strelcom francúzskeho tímu od roku 1914, kedy sa presadil Maurice Gastiger.
Osobný život.
Camavinga sa narodil v utečeneckom tábore v Miconge v Angole v roku 2002 konžským rodičom, ktorí utiekli z Kinshasy. Má päť súrodencov. Jeho rodina sa presťahovala do Francúzska, keď mal dva roky. Presťahovali sa do Fougères, kde Eduardo vyrastal. Nejakú dobu cvičil judo, kým sa ho vzdal, aby sa sústredil iba na futbal. V roku 2013 vyhorel dom rodiny Camavingovcov, pričom požiar zničil väčšinu rodinného majetku.
Dňa 5. novembra 2019 získal Eduardo Camavinga francúzske občianstvo.
Jamal Musiala

Jamal Musiala (* 26. február 2003, Stuttgart, Nemecko) je nemecký profesionálny futbalista, ktorý hrá ako ofenzívny stredopoliar v nemeckom klube FC Bayern Mníchov a v nemeckom národnom tíme.
Musiala, ktorý vyrastal hlavne v Anglicku, reprezentoval Nemecko aj Anglicko v mládežníckych reprezentáciách no nakoniec sa vo februári 2021 rozhodol reprezentovať Nemecko.
Klubová kariéra.
Musiala sa narodil v Stuttgarte. Do siedmich rokov žil v meste Fulda, kým sa s rodinou presťahoval do Anglicka, kde strávil väčšinu svojho detstva. Je odchovancom londýnskej Chelsea.
V júli 2019, vo veku 16 rokov, opustil Musiala Chelsea a pripojil sa k bundesligovému Bayernu Mníchov. 3. júna 2020 debutoval, keď nastúpil ako náhradník do zápasu rezervného tímu pri výhre 3:2 nad Preußen Münster v 3. lige. 20. júna 2020 debutoval v Bundeslige v zápase proti Freiburgu, stal sa tak najmladším hráčom v klube, ktorý nastúpil do ligového zápasu, a to vo veku 17 rokov a 115 dní. 18. septembra strelil Musiala svoj prvý ligový gól pri vysokom víťazstve 8:0 nad Schalke, čím sa stal historicky najmladším strelcom Bayernu vo veku 17 rokov a 205 dní, čím prekonal doterajší rekord Roqueho Santa Cruza (18 rokov a 12 dní).
Dňa 3. novembra odohral Musiala svoj prvý zápas v Lige majstrov, keď v poslednej minúte zápasu proti Red Bullu Salzburg vystriedal Thomasa Müllera. 23. februára 2021 dal Musiala svoj prvý gól v Lige majstrov, a to v prvom zápase osemfinále pri výhre 4:1 nad Laziom a stal sa tak najmladším anglickým aj nemeckým strelcom v súťaži. 5. marca podpísal svoju prvú profesionálnu zmluvu v Bayerne Mníchov do roku 2026. 17. apríla 2021 strelil dva góly v ligovom zápase do siete VfL Wolfsburg.
Reprezentačná kariéra.
V novembri 2020 bol Musiala prvýkrát povolaný do anglickej reprezentácie do 21 rokov na kvalifikačné zápasy na Majstrovstvách Európy 2021. 13. novembra debutoval ako náhradník pri víťazstve 3:1 nad Andorrou na štadióne Molineux. Svoj prvý gól strelil 17. novembra počas výhry 5:0 nad Albánskom, opäť vo Wolverhamptone. Potom, čo sa Musiala rozhodol reprezentovať Anglicko na úrovni do 21 rokov, nemecký futbalový zväz oznámil, že ukončil snahu presvedčiť Musialu o budúcnosti v nemeckej reprezentácii, tréner nemeckej mládeže Meikel Schonweitz uviedol: „Jasne nám naznačil, že v súčasnej dobe vidí svoju budúcnosť v anglickej reprezentácii. Prijímame jeho rozhodnutie a prajeme mu všetko najlepšie v jeho športovej kariére.“
24. februára 2021 sa Musiala rozhodol reprezentovať Nemecko na seniorskej reprezentačnej úrovni. V marci 2021 bol následne prvýkrát povolaný do nemeckej reprezentácie na zápasy kvalifikácie na majstrovstvá sveta vo futbale 2022 a debutoval 25. marca ako náhradník v 79. minúte pri výhre 3:0 proti Islandu.
Štýl hry.
Ako všestranný hráč hráva Musiala na krídlach aj na všetkých postoch v strede poľa. Podľa Hansa Flicka, za ktorého Musiala debutoval v FC Bayern Mníchov: „Má skvelé oko a cit pre výber správnych priestorov. Je veľmi sebavedomý na lopte a vie hrať dobre medzi líniami“.
Nemzeti Bajnokság I

Nemzeti Bajnokság I zo sponzorských dôvodov tiež OTP Bank Liga alebo skrátene NB I, je maďarská profesionálna futbalová liga, ktorú riadi maďarský futbalový zväz. Je to najvyššia maďarská národná klubová súťaž. Hlavným sponzorom ligy je maďarská banka OTP Bank Group, ktorá mala svoje pobočky aj na Slovensku. Liga vznikla v roku 1901. Najúspešnejším tímom je Ferencváros, ktorý má 34 titulov.
História ligy.
Historicky prvej sezóny v roku 1901 sa zúčastnili iba tímy z Budapešti a to Ferencváros, BTC, MUE, Műegyetemi AFC a Budapesti SC. V 10. a 20. rokoch 20. storočia bojovali o titul zväčša Ferencváros a MTK Budapešť, v 30. rokoch ich rivalitu doplnil Újpest FC. V sezóne 1941/42 sa Csepel SC stal prvým majstrom, ktorý nepochádzal z hlavného mesta. Počas druhej svetovej vojny sa z titulu tešil aj rumunský klub CA Oradea, keďže sever Transylvánie vrátane Oradey pripadla počas vojny k Maďarsku.
Najúspešnejším klubom je Ferencváros, ktorý doposiaľ získal 34 titulov.
Prehľad víťazov.
Výkony podľa klubu.
Poznámky
Trofej Raymonda Kopu

Trofej Raymonda Kopu je futbalové ocenenie, ktoré sa udeľuje od roku 2018 každoročne najlepšiemu hráčovi do 21 rokov. Cenu udeľuje magazín "France Football".
Ocenenie pre najlepšieho hráča do 21 rokov sa udeľuje v rámci slávnostného vyhlasovania výsledkov ankety Zlatá lopta France Football od roku 2018, prvým víťazom sa stal Kylian Mbappé. Trofej je pomenovaná po bývalom futbalistovi Raymondovi Kopovi , držiteľovi Zlatej lopty z roku 1958. Víťaza vyberajú bývalí laureáti ankety Zlatá lopta. Na rozdiel od ocenenia Golden Boy je Trofej Raymonda Kopu, aj keď menej prestížna, otvorená aj pre hráčov pôsobiacich mimo Európy.
Detroit Grand Prix

Detroit Grand Prix sú automobilové preteky, ktoré sa každoročne konajú v Detroite v štáte Michigan v Spojených štátoch amerických. Preteky sú aktuálne súčasťou seriálu IndyCar a uskutočňujú sa na okruhu Detroit Street Circuit v centre mesta. V rokoch 1992 až 2022 sa Veľká cena Detroitu jazdila na okruhu Raceway at Belle Isle, pričom v sezónach 2013 až 2021 sa počas jedného pretekárskeho víkendu konali vždy dvoje preteky.
V 80. rokoch minulého storočia, keď sa v USA uskutočňovali 3 Veľké ceny Formuly 1 ročne, sa na okruhu Detroit Street Circuit konala Veľká cena Východu USA. V tom čase sa však jazdilo na inej konfigurácii okruhu ako dnes.
U.S. Open Cup

Lamar Hunt U.S. Open Cup bežne známy ako U.S. Open Cup je vyraďovacia pohárová futbalová súťaž v USA. Ide o najstaršiu futbalovú súťaž v krajine vznikla totiž v roku 1914. Názov Lamar Hunt U.S. Open Cup sa používa od roku 1999.
V každom ročníku sa hrá približne 100 klubov z profesionálnych líg schválených Americkou futbalovou federáciou. Celkový víťaz je odmenený sumou 300 000 dolárov a kvalifikuje sa do Poháru majstrov CONCACAF.
Formát a história súťaže.
Táto súťaž sa hrá systémom vyraďovacej fáze a od roku 2014 hrá v každom ročníku najmenej 80 tímov. V súťaži môžu hrať profesionálne tímy z Major League Soccer, USL Championship, USL League One a National Independent Soccer Asociation ale aj amatérske tímy z líg USL League Two, National Premier Soccer League, United States Adult Soccer Association a US Club Soccer. Tímy z Major League Soccer začínajú v súťaži v treťom kole.
Najúspešnejším klubmi sú Bethlehem Steel FC a Maccabee Los Angeles, ktoré získali päť titulov. Z tímov MLS sa najviac tešili z titulu tímy Chicago Fire, Seattle Sounders a Sporting Kansas City (všetci po štyri tímy). V roku 1999 sa naposledy tešil z titulu tím z nižšej súťaže a to Rochester New York. Odvtedy sa iba raz stalo aby do finále postúpil klub z nižšej súťaže ako MLS, v roku 2022 to dokázal Sacramento Republic FC.
Prehľad finálových zápasov.
V niektorých ročníkoch sa hralo finále na dva zápasy, niekde sa po remízovom prvom zápase hral opakovaný zápas a v zopár prípadoch sa hralo finále aj na tri duely.
Poznámky
Externé odkazy.
https://www.ussoccer.com/us-open-cup
Streets of St. Petersburg

Závodná dráha Streets of St. Petersburg je mestský okruh v St. Petersburgu na Floride v Spojených štátoch amerických. Trať vedie jazdcov pozdĺž pobrežia Mexického zálivu cez centrum mesta; využíva aj jednu pristávaciu dráhu miestneho letiska. Od roku 2009 sa tu každoročne konajú úvodné preteky sezóny IndyCar Series.
Pavel Soukup

Pavel Soukup môže byť:
IndyCar Series

IndyCar Series je najvyššia trieda severoamerických formulových pretekov. V priebehu sezóny sa konajú preteky na ováloch, ako aj na permanentných pretekárskych tratiach a mestských okruhoch. Vrcholom sezóny sú preteky Indianapolis 500, ktoré patria spolu s Veľkou cenou Monaka a 24 hodín Le Mans k najprestížnejším v celom motoršporte.
Pretekársky seriál v jeho súčasnej podobe vznikol v roku 2008, keď sa Indy Racing League, ktorá bola založená v roku 1996, spojila so seriálom Champ Car.
V sérii IndyCar sa používajú monoposty s jednotnými podvozkovými Dallara, pričom motory dodávajú spoločnosti Chevrolet a Honda. Tímy si môžu vybrať motorového partnera, s ktorým chcú spolupracovať, a sú zodpovedné za nastavenie vozidiel. Medzi najznámejšie tímy patria Andretti Autosport, Team Penske, Chip Ganassi Racing a Arrow McLaren SP.
Najúspešnejším jazdcom so 6 majstrovskými titulmi je Novozélanďan Scott Dixon. Aktuálnym držiteľom titulu je Álex Palou.
Pretekárske okruhy.
Nasledujúce pretekárske trate hostili preteky IndyCar v roku 2023:
Legenda:
O – ovál; P – permanentná pretekárska trať; M – mestský okruh
Šampióni IndyCar Series.
Poznámky:
Grečov

Grečov () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží pri obci Hačava, približne západne od Moldavy nad Bodvou. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zádielska planina. Leží v Košickom kraji, v okrese Košice-okolie a na katastrálnom území obce Hačava. Najbližším sídlom je východne situovaná Hačava, juhozápadne leží Bôrka, Lúčka a Kováčová, severne Štós, severovýchodne Medzev a južne Háj, Zádiel a Dvorníky-Včeláre. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Grečov leží na severnom okraji planiny, nad hornou (severnou) časťou Zádielskej doliny. Severne sa nachádza Tupý vrch (), Lastovičí vrch (), Zbojnícka skala () a Kloptaň (), východne Jelení vrch (), Bujačí vrch () a Ďurkova skala (), južne Ploština (), Hlinná (), Havrania skala () a Vysoký vrch () a západne Vŕšok (), Dvorník (), Matesova skala (), Chvost () a Osadník (). Oblasť patrí do povodia Bodvy, kde vodu zo severných svahov odvádzajú krátke prítoky, z juhozápadných častí voda odteká Blatným (Chotárnym) potokom. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, blízke Volovské vrchy a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no severne vedie po hrebeni žlto značená trasa z Hačavy cez Hačavské sedlo na rázc. Bodovka a južne modro značená trasa zo Zádielskej doliny do Hačavského sedla.
Július Alapy

PhDr. Július Alapy (; * 20. október 1872, Komárno† 20. január 1936, Komárno) bol uhorský archivár, historik a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Životopis.
Strednú školu absolvoval v Komárne a v Ostrihome. Vysokoškolské štúdium absolvoval v Budapešti, kde získal doktorát z humanitných vied. Od roku 1898 žil opäť v Komárne a 21 rokov vykonával vedeckú prácu ako tajomník muzeálneho spolku a hlavný archivár župy. Publikoval množstvo historických a archeologických prác, čiastočne samostatne a čiastočne vo vedeckých časopisoch. Počas I. svetovej vojny organizoval benefičné akcie vo vtedajšom komárňanskom okrese.
Po vzniku Česko-Slovenska zasvätil svoj život literatúre a veľký úspech dosiahol početnými archeologickými a historickými prácami. Odvtedy pôsobil aj vo veci maďarskej menšiny ako publicista a stal sa jedným z významných predstaviteľov maďarskej komunity. Bol členom Krajinskej kresťansko-socialistickej strany. Spolu s Viktorom Palkovicsom, poslancom Národného zhromaždenia, vytvoril Katolícky veľký výbor, ktorý ho zvolil za svojho generálneho tajomníka. V krajinských voľbách v roku 1928 bol zvolený za člena Krajinského zastupiteľstva. Mandát obhájil aj po voľbách v roku 1935. Zomrel po ťažkej chorobe 20. januára 1936. V Krajinskom zastupiteľstve Júliusa Alapyho nahradil Dionýz Gürtler.
Ako riaditeľ župného archívu a múzea vyťažil z ich zbierok mnoho cenného materiálu pre veľký počet vlastivedných podujatí týkajúcich sa histórie Komárna, jeho okolia i celého Žitného ostrova. Z týchto štúdii tiež vznikla kniha "Rybárstvo Žitného ostrova". Tiež začal vydávať vedeckú revue „"Nemzeti Kultúra"“, v ktorej zhromaždil mnoho vlastivedných pracovníkov, ktorých niektoré príspevky mali vzťah aj k slovenským dejinám.
Sofyan Amrabat

Sofyan Amrabat (*21. august 1996, Huizen, Holandsko) je marocký profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste defenzívneho stredopoliara v anglickom klube Manchester United kde je na hosťovaní z talianskeho klubu ACF Fiorentina. 
Ranný život.
Amrabat sa narodil v holandskom meste Huizen, rodičom marockého pôvodu. Jeho starší brat Nordin Amrabat je bývalý reprezentant Maroka.
Klubová kariéra.
FC Utrecht.
Amrabat sa pripojil k mládežníckemu tímu FC Utrecht v roku 2007. Sedem rokov pôsobil v akadémii a svoj debut v A-tíme si odkrútil 2. novembra 2014 pri výhre 3:1 nad Vitesse Arnhem. Zo začiatku nedostával veľa priestoru. Do základnej zostavy sa prebojoval na začiatku sezóny 2016/17.
Feyenoord.
V lete 2017 prestúpil Amrabat v rámci Eredivisie do Feyenoordu Rotterdam za 4 milióny eur. V klube podpísal štvorročnú zmluvu. V tíme debutoval 13. augusta pri výhre 2:1 nad Twente Enschede. Dňa 13. septembra debutoval Amrabat v skupinovej fázy Lige majstrov UEFA pri prehre 0:4 s Manchestrom City. V druhom zápase skupiny dňa 26. septembra strelil Amrabat svoj prvý gól v klube pri prehre 1:3 s Neapolom. V sezóne vyhral s Feyenoordom KNVB Cup keď vo finále zvíťazili 2:0 nad AZ Alkmaar.
Club Brugge.
V auguste 2018 sa pripojil k belgickému klubu Club Brugge za 2,5 miliónov eur. V tíme debutoval 26. augusta pri výhre 2:1 nad RSC Anderlecht.
Hellas Verona.
V auguste 2019 bol Amrabat poslaný na hosťovanie s opciou do talianskeho klubu Hellas Verona, v januári 2020 Hellas Verona využila opciu v hodnote 3,5 miliónov eur. Amrabat bol okamžite predaný do ACF Fiorentina za 20 miliónov eur. V Hellase Verona však zostal do konca sezóny 2019/20 na hosťovaní keďže počas sezóny nemal povolené hrať za viac ako dva kluby.
ACF Fiorentina.
Amrabat debutoval vo Fiorentine dňa 26. septembra pri prehre 3:4 s Inter Miláno. Svoj prvý gól v klube strelil 14. februára 2022 pri výhre 1:2 so Spezia Calcio. V sezóne 2022/23 sa s Fiorentinou dostal do finále Konferenčnej ligy UEFA 2022/23 kde ale prehrali s West Hamom United 1:2.
Hosťovanie v Manchestri United.
Dňa 1. septembra 2023 Amrabat prišiel do Manchestru United na hosťovanie s opciou do konca sezóny 2023/24. Fiorentine zaplatia za hosťovanie 8,5 miliónov eur.
Reprezentačná kariéra.
Amrabat mohol reprezentovať alebo . Najprv reprezentoval Holandsko keď odohral štyri duely za reprezentáciu do 15 rokov. Neskôr sa rozhodol pre Maroko. 
Dňa 28. marca 2017 debutoval v seniorskej reprezentácii Maroka pri výhre 1:0 nad Tuniskom v priateľskom zápase.
Amrabat bol súčasťou konečnej nominácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2018 v Rusku. Na turnaji zasiahol iba do prvého zápasu s Iránom (0:1). Maroko skončilo na turnaji v skupine.
Amrabat bol súčasťou konenčnej nominácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 v Katare. Na turnaji odohral všetkých sedem zápasov. Maroko skončilo na turnaji na štvrtom mieste keď sa ako prvá africká krajina dostala do semifinále Majstrovstiev sveta.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 8. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 8. septembru 2023"
Úspechy hráča.
Feyenord
Club Brugge
Externé odkazy.
https://www.transfermarkt.com/sofyan-amrabat/profil/spieler/287579
Jozef Antošík

Jozef Antošík môže byť:
Martin Sklenár

Martin Sklenár (* 15. júl 1980) je slovenský odborník v oblasti bezpečnostnej politiky a medzinárodných vzťahov, od mája do októbra 2023 minister obrany SR v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora.
Životopis.
V roku 2003 absolvoval magisterské štúdium odboru medzinárodné vzťahy a diplomacia na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici (FPVMV UMB) a v roku 2004 tu získal aj titul PhDr.
Od roku 2003 pôsobil ako úradník na Ministerstve obrany SR. V rokoch 20062009 bol obranným poradcom Stálej delegácie SR pri NATO a EÚ a v roku 2010 politickým expertom misie OSN v Kosove. V rokoch 20112013 a 20172020 pôsobil ako riaditeľ odboru bezpečnostnej politiky na Ministerstve zahraničných vecí SR. V rokoch 20142017 viedol politickú sekciu na Veľvyslanectve SR vo Washingtone. V roku 2020 sa stal generálnym riaditeľom sekcie obrannej politiky Ministerstva obrany SR.
15. mája 2023 bol vymenovaný za ministra obrany v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora. Jeho predchodca a zároveň spolužiak z FPVMV UMB Jaroslav Naď ho v čase formovania úradníckej vlády uviedol ako človeka z jeho najužšieho tímu: "„Je to človek, ktorého som ja priniesol na ministerstvo obrany. Považujem ho za veľmi dobrého odborníka.“"
Peter Gecík

Mgr. art. Peter Gecík (* 20. jún 1979, Trebišov) je slovenský divadelný a filmový herec, moderátor a stand-up komik.
Životopis.
Už ako žiak základnej školy a Gymnázia prednášal prózu a účinkoval v školskom divadelnom krúžku v Nitre. Ako študent strednej školy začal hrať v ochotníckom divadelnom súbore YMCA pod vedením herečky DAB v Nitre Hildy Augustovičovej. Po ukončení Gymnázia v roku 1997 nastúpil na VŠMU v Bratislave na odbor činoherectvo. Medzi jeho pedagógov patrili Božidara Turzonovová, František Kovár, Peter Šimún či Vladimír Strnisko. Už počas štúdia účinkoval ako hosť v SND v Bratislave na Malej scéne a DPOH. V roku 2002 úspešne ukončil štúdium a ešte v ten istý rok nastúpil ako herec do Divadla Andreja Bagara v Nitre.
V roku 2003, popri práci v nitrianskom divadle začal pracovať aj ako moderátor v N-Rádiu v Nitre. V roku 2004 sa stal moderátorom v TV Markíza v relácii Dekabox Live. V roku 2005 odišiel z angažmán v DAB a do roku 2006 v TV Markíza moderoval reláciu "Maxihra". V tom istom čase pomáhal ako moderátor rozbiehať Rádio Max v Nových Zámkoch a neskôr v Nitre. Od roku 2007 robí moderátora a redaktora Ranného magazínu v STV. V roku 2008 nastúpil ako moderátor v Rádiu Viva a v roku 2009 sa stal moderátorom novovzniknutého rádia Europa 2. Tam pôsobil do roku 2010, kedy sa stl moderátorom podujatí, dabingovým hercom a hercom v audiorozprávkach pod režisérskou taktovkou Oľgy Janíkovej vo vydavateľstve A.L.I.. V roku 2018 založil Divadlo Sofia v Snine a Rádio Paráda. V roku 2019 začal písať detské divadelné rozprávky a vlastné One Man Show, s ktorými účinkuje po celom Slovensku a Česku.
Man of Mine

„Man of Mine“ je tretí singel írskej New Wave skupiny Auto Da Fé, ktorý 2. júna 1983 vydalo vydavateľstvo Rewind Records.
Dňa 10. októbra 2020 obe verzie skladby „Man of Mine“ vyšli digitálne na Bandcampe v rámci dvojalbumu "When the Curtain goes Bang! An Anthology".
Hudobné video.
Videoklip k skladbe „Man of Mine“ sa nakrúcal v prvej polovici roka 1983 na zámku Malahide Castle v meste Malahide. Lynott v ňom stvárňuje prísneho manžela a postava Woodsovej spieva svojmu milencovi, ktorého jej manžel s ďalšími tromi mužmi násilim dolapil a vyhnal.
Verzia albumu "Tatitum".
V decembri 1984 bola skladba opätovne nahraná bez Philipa Lynotta v Amazon Studios v Liverpoole a v Soughall Studios, aby sa stala súčasťou jediného štúdiového albumu skupiny, "Tatitum", ktorý produkoval Gil Norton s Ronniem Stonom.
Auto Da Fé (hudobná skupina)

Auto Da Fé bola írska New Wave hudobná skupina založená v Holandsku v roku 1980 (ale pôsobiaca najmä v Írsku) bývalou speváčkou skupiny Steeleye Span Gay Woods a Trevorom Knightom. Zvuk kapely zahŕňal klávesy a elektroniku. 
V rokoch 1982 až 1985 skupina vydala sériu singlov, vrátane „November November“, „Bad Experience“ a „Man of Mine“ (posledný s gitarou Midga Ureho), a jeden štúdiový album, "Tatitum" (založený na „Jacques Tati and the art of humming“). Vydali tiež kompiláciu singlových skladieb a v roku 1983 nahrali CD so živými vystúpeniami BBC pre ich program "In Concert", "Songs For Echo", vydanú v roku 2001, druhé vystúpenie s Philom Lynottom na basgitare a sprievodných vokáloch. Lynott tiež produkoval niektoré rané nahrávky skupiny Auto Da Fé.
Skupina sa rozpadla v roku 1986. Woods sa neskôr pripojila k skupine Steeleye Span. Knight pokračoval v práci divadelného zvukového dizajnéra.
Bujačí vrch (vrch v Slovenskom krase)

Bujačí vrch () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Hačava, približne západne od Moldavy nad Bodvou. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zádielska planina. Leží v Košickom kraji, v okrese Košice-okolie a na katastrálnom území obce Hačava. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situovaná Hačava, južne leží Háj, Zádiel a Dvorníky-Včeláre, juhozápadne Bôrka, Lúčka a Kováčová, severozápadne Štós, severovýchodne Medzev a východne Jasov. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Bujačí vrch leží na severnom okraji planiny. Severne sa nachádza Zbojnícka skala (), Kloptaň () a Jelení vrch (), východne Šugovský vrch () a Vysoká (), južne Ďurkova skala (), Ploština (), Hlinná (), Havrania skala () a Vysoký vrch () a západne Vŕšok (), Dvorník (), Matesova skala (), Chvost (), Grečov () a Osadník (). Oblasť patrí do povodia Bodvy, kde vodu zo severovýchodnej časti odvádza Hájsky potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, blízke Volovské vrchy a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no severne sa nachádza Hačavské sedlo, kde sa stretávajú viaceré značené chodníky. Planinou severným smerom sem vedie žlto značená trasa z Hačavy, západne prechádza modro značená trasa zo Zádielskej doliny i zelená z obce Háj.
Bujačí vrch

Bujačí vrch môže byť:
Maude Apatowová

Maude Apatowová (; * 15. december 1997, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka známa z televízneho seriálu "Eufória".
Detstvo.
Maude Apatowová je dcérou herečky Leslie Mannovej a režiséra, producenta a scenáristu Judda Apatowa. Rodina jej otca je židovského pôvodu, zatiaľ čo jej prababička z matkinej strany bola fínskeho pôvodu. Má mladšiu sestru Iris Apatowovú, ktorá je tiež herečkou. 
Navštevovala Crossroads School, súkromnú školu v Santa Monice v Kalifornii. Na strednej škole sa Apatowová objavila v muzikáloch ako "Cabaret" a "Into the Woods". Študovala divadlo na Northwestern University v Evanstone v Illinois, ale po druhom ročníku prerušila štúdium.
Kariéra.
Apatowová začala ako detská herečka, a začala hrať vo veku sedem rokov. Svoju prvú filmovú rolu mala v komediálnom filme svojho otca Judda Apatowa z roku 2005, "40 rokov panic", aj keď jej scény boli nakoniec z filmu vystrihnuté. Potom sa objavila vo filme "Nabúchaná" z roku 2007, ktorý tiež napísal, produkoval a režíroval jej otec. Vo filme si spoločne zahrala aj s jej sestrou Iris. Vo filme bola ich filmovou matkou ich skutočná matka - Leslie Mannová. Apatowová si svoju rolu z filmu "Nabúchaná" zopakovala v pokračovaní spin-offu "Štyridsiatka na krku" z roku 2012.
V roku 2016 si zahrala po boku Molly Shannonovej a Jesseho Plemonsa vo filme "My ostatní".
Režisér Sam Levinson obsadil Apatowovú do televízneho seriálu "Eufória", ktorý mal premiéru v roku 2019. Jej televíznu rolu, Lexi Howard, napísal režisér Levinson špeciálne pre Apatowovú. V roku 2020 si zahrala v komediálnom dramatickom filme svojho otca "Kráľ Staten Islandu", kde stvárnila sestru herca Petea Davidsona.
Apatowová debutovala v newyorskom divadle Off-Broadway v roku 2023 v divadelnej inscenácii "Little Shop of Horrors". Plánovalo sa, že inscenácia bude od februára do apríla, bola však predĺžená o ďalšie štyri týždne až do konca apríla. Neskôr bolo oznámené, že Apatowová sa pripojí k West End Theatre v muzikáli "Cabaret".
Hollywood (miniseriál)

Hollywood je americký dramatický miniseriál. Režisérom sú Ryan Murphy a Ian Brennan. Na Netflixe miniseriál vyšiel 1. mája 2020.
Dej je o skupine začínajúcich hercov a filmárov počas zlatého veku Hollywoodu v období, po druhej svetovej vojne, ktorí sa snažia uskutočniť svoje sny. Miniseriál získal zmiešané recenzie od televíznych kritikov, ktorí chválili herecké a produkčné hodnoty, ale kritizovali tón, písanie a umeleckú licenciu. Miniseriál získal 12 nominácií na 72. ročníku cien Primetime Emmy, vrátane hereckých výkonov pre Popea, Taylorovú, McDermotta a Parsonsa, pričom dve boli premenené v ocenenie.