Ľudová komúna

Ľudové komúny (, ) boli administratívne celky zakladané predovšetkým na vidieku v Čínskej ľudovej republike medzi rokmi 19581983, hlavne však v období Veľkého skoku. Termín "komúna" pochádza z latinského "communia", znamenajúce veľké zhromaždenie ľudí zdieľajúcich spoločný život. V komunách sa kolektívne realizovalo poľnohospodárstvo, priemysel, obchod, vzdelávanie a armáda. Súčasne boli komúny aj hlavnými jednotkami organizovania spoločnosti bez triednych rozdielov. Čínska ľudová komúna sa v mnohých ohľadoch líšila od Parížskej komúny, ktorá bola skôr revolučným politickým zriadením.
Vznik.
Uznesenie o zakladaní ľudových komún bolo schválené na zasadnutí politbyra v prímorskom letovisku Pej-taj-che 29. augusta 1958 (zverejnené 10. septembra). Keďže sa predošlá koncepcia organizácie vidieka do poľnohospodárskych družstiev neosvedčila, prišiel Mao Ce-tung s koncepciou založenia ešte väčších organizačných prvkov, ľudových komún, ktoré mali zahŕňať všetky výrobné i nevýrobné sféry a mali tvoriť základnú spoločenskú jednotku.
Ešte pred schválením druhej päťročnice a spustením tzv. Veľkého skoku vpred boli v komunistickej Číne "skokovo" realizované veľké pracovné projekty, ktoré boli predzvesťou nasledujúceho zakladania ľudových komún. Stalo sa tak pri hromadnom budovaní vodných diel a výstavbe tzv. miestneho priemyslu medzi rokmi 19571958. Najväčšia z týchto pracovných skupín vznikla v Čcha-ja-šane v provincii Che-nan, kde sa približne 9 400 domácností zlúčilo do jedného administratívneho celku. Inšpiráciu ľudových komún však možno sledovať už skôr, a to v okrese Sü-šuej (asi 100 km južne od Pekingu). Tam sa miestnemu správcovi Čang Kuo-čungovi podarilo nabrať 100 000 mužov na budovanie zavlažovania tejto oblasti. Túto pracovnú silu rozčlenil po vojenskom vzore na prápory, brigády a čaty, ktoré prebývali v provizórnych kasárňach a stravovali sa v spoločných jedálňach. Tento projekt bol veľmi úspešný a čoskoro sa o ňom dopočulo vedenie KS Číny na čele s Mao Ce-tungom, ktorý vyhlásil, že tento úspech by mal byť široko podporovaný. Mao sa potom rozhodol navštíviť provincie Che-pej, Šan-tung a Che-nan, kde pochválil kádre, ktoré sa rozhodli zlučovať farmárov do vojenských celkov. Výsledkom bol hromadný entuziazmus straníckych kádrov, ktorý vyústil v kolektivizácii celého vidieka do celkom 26 000 komún, z ktorých niektoré obsahovali až 20 000 domácností.
Nadšenie pre zakladanie ľudových komún a ich podpora na zasadnutí v Pej-taj-che v roku 1958 bolo nepochybne ovplyvnené aj hospodárskymi úspechmi predošlého roku, kedy bola v Číne mimoriadne dobrá úroda. To využila oficiálna propaganda, ktorá túto úrodu pripísala vybudovaniu vodných diel, zberu hnojiva, hlbšej orbe atď. To medzi ľuďmi zrejme pomohlo vzbudiť dojem, že sa jedná o jav trvalý, a že Čína konečne objavila cestu, ako dostihnúť najvyspelejšie krajiny a rýchlo dosiahnuť komunizmus. Komúny boli tiež schválené politbyrom zloženým hlavne z podporovateľov predsedu Maa. Plán sa vyhol kritike aj preto, že ľudia, ktorí by ho mohli odborne posúdiť, boli politicky eliminovaní v priebehu predošlej Kampane proti pravičiarom medzi rokmi 19571958. 
Približne rok po zavedení komún ich kritizoval vtedajší minister národnej obrany Pcheng Te-chuaj na konferencii v Lu-šane, za čo bol zbavený funkcie a neskôr označený za pravičiara. 
Charakteristika.
Komúna bola v poradí tretia najvyššia administratívna úroveň vo vtedajšej štruktúre kolektivizácie. Bežný roľník mal vtedy nad sebou šesť úrovní (radené vzostupne) - výrobné družstvo, brigádu, komúnu, obvod, okres a provinciu. V komunách bolo zavedené skupinové vlastníctvo všetkého majetku, v radikálnych prípadoch aj väčšiny osobného majetku. Všetko vybavenie domácností vrátane zvierat bolo kolektivizované a o jeho ďalšom využití rozhodovala komúna. V dôsledku zavedenia bezplatného stravovania bolo ľuďom zabavené vybavenie ich kuchyne vrátane nábytku, čím boli vytvorené veľké skupinové jedálne, kde bolo jedlo vydávané na prídel. Toto bol jeden z dôvodov neskoršieho Veľkého hladomoru, kedy kvôli nízkej úrode a zároveň vysokým odvodom úrody do miest ľuďom vo vidieckych komúnach nezostali žiadne potraviny. Na zvýšenie priemyselnej produkcie boli v niektorých prípadoch ľuďom strhnuté obydlia a tehly boli skonfiškované na účely vybudovania malých vysokých pecí na tavenie železa.
Významným prvkom bola militarizácia komún. Ľudia nastupovali do práce na poli za zvuku bubnov, gongov a propagandistickej hudby v organizovaných zástupoch vedenými miestnymi kádrami. Zveličovaná bola aj hrozba vojny a národ bol vyzvaný k príprave na ňu zakladaním ľudových milícií. To malo výhodu v lepšej organizácii práce a tiež v dôslednej kontrole aktivít jednotlivcov.