burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Akcesorický minerál

Akcesorický minerál je minerál, ktorý sa nachádza v hornine v nepatrnom množstve (zvyčajne pod 1 %), preto nemajú žiadny vplyv na chemizmus ani označenie horniny. Väčšinou ide o vyjadrenie minerálneho zloženia vyvretých hornín. Ide o minerály, ktoré obsahujú tzv. "„nekompaktabilné prvky“" (ako bór, fosfor, titán, prvky vzácnych zemín, lantanoidy – mineralogicky apatit, monazit, titanit, xenotím, magnetit, pyrit a iné), teda tie, ktoré pri kryštalizácii magmy zostávajú v tavenine. Ich výsledný obsah v utuhnutej hornine je preto veľmi malý.
Zvyšková tavenina následne kryštalizuje ako pegmatitová žila (tu už však obsah daných minerálov nie je akcesorický, čiže pojem "akcesorický minerál" nie je zovšeobecňujúci, nakoľko v jednom type horniny sa môže určitý minerál vyskytovať v nepatrnom množstve, no v inej tvorí jej podstatnú časť).
Prírodný národ

Prírodný národ je etnická skupina na veľmi nízkej kultúrnej a spoločenskej úrovni; národ závislý následkom nízkeho stupňa technicko-civilizačného vývoja od okolitej prírody; ako prirodné národy sa označujú pôvodné etnické skupiny v Afrike,
Austrálii, Amerike.
Horninotvorný minerál

Horninotvorný minerál je minerál, ktorý sa podstatnou mierou zúčastňuje na zložení hornín (vyvretých, usadených ako aj premenených), ako napr. kremeň, živec, pyroxény, amfiboly, olivín, sľuda, grafit ale i kalcit, aragonit, dolomit a iné. Sú to minerály, ktoré sú významné pre určovanie hornín a ich presné petrografické zaradenie.
Horninotvorné minerály tvoria podstatnú časť horniny a sú primárne, to znamená, že obdobie ich vzniku je rovnako obdobím vzniku horniny, ktorú tvoria. Platí to najmä pre vyvreté horniny, kde je vek kryštalizácie väčšiny horninotvorných minerálov vekom horniny ako celku, ako aj napr. pri evaporitoch, teda sedimentoch, ktoré vznikali vyzrážaním z roztokov soľaniek. Rozdiel však možno pozorovať napr. pri pieskovcoch alebo iných klastických usadených horninách, ktoré sú tvrené zrnami starších hornín, ktoré zvetrali, boli premiestnené a znovu sa usadili. Vek vzniku horniny, preto nezodpovedá období vzniku zŕn, alebo obliakov.
V horninách môžu vznikať aj sekundárne minerály, napr. pri výpĺňaní dutín, kryštalizáciou z hydrotermálnych roztokov (bežné opály z dutín v bazaltoch), alebo pri druhotných premenách, napr. v dôsledku pôsobenia metasomatózy alebo metamorfózy. Sekundárne minerály pri svojom vzniku môžu zničiť pôvodnú štruktúry horniny.
Staroveký národ

Staroveký národ je neurčité zoskupenie etnických skupín, ktorých jednotiacim prvkom bol otrokársky charaketer spoločnosti, často s prežívajúcimi rodovými a kmeňovými vzťahmi a závislosťami. K starovekým národom patria európske staroveké národy a ázijské staroveké národy.
Mineralógia

Mineralógia alebo staršie nerastopis je odvetvie geológie, ktoré skúma vlastnosti, zloženie a podmienky vzniku minerálov ale aj ich geografické rozšírenie a použitie. Odborník na mineralógiu sa volá mineralóg.
Mineralógia sa delí viacero pododborov ako je napríklad:
Minimum

Minimum môže byť:
Narodenie

Narodenie () je začiatok samostatného života nového jedinca mimo tela matky, pôrod.
Narodenie filozofický tematizujú napríklad už Upanišády.
Narodenie Ježiša Krista

Narodenie Ježiša Krista je:
Definované narodenie.
Dnešný definovaný dátum narodenia Krista pôvodne stanovil v 6. storočí po Kr. skýtsky mních Dionysius Exiguus nepresne ako udalosť z roku 753 rímskeho letopočtu a priradil jej dátum 25. decembra roku 1 pred Kr., pričom nasledujúci rok označil ako 1 po Kr.
Skutočné narodenie.
Narodenie Ježiša sa kladie do obdobia od 6 pred Kr. do roku 6, v Betleheme. Nepoznáme presne ani deň a rok jeho narodenia, ani dátum jeho smrti. Niekoľko časových údajov z evanjelií poskytuje ostatne oporné body pre približné zaradenie biblických udalostí do rámca starých dejín. K tomu sú dôležité nasledovné mimobiblické zaručené údaje v rokoch:
Biblia neponúka práve mnoho oporných bodov pre výpočet narodenia. Najdôležitejšie sú tri nasledovné miesta: Mt 2:11; Lk 1:15; 2,1 a nasl. Podľa toho pripadlo Ježišovo narodenie do doby kráľa Herodesa I., teda pred rok 4 pred Kr. 
Viac sa s istotou nedá povedať, pretože histórie detstva nie sú historickými prameňmi. Keď sa na ne nazeralo ešte historicky, myslelo sa, že dátum Ježišovho narodenia musí pripadnúť aspoň dva roky pred dátum Herodesovej smrti. Tak sa prišlo na rok 6/7 pred Kr. Lebo mágovia – tak sa argumentovalo – potrebovali istý čas až do svojho príchodu do Jeruzalema. Rovnako pobyt Svätej rodiny v Egypte trval zaiste nejakú dobu. 
Zdá sa, že aj pozabíjanie všetkých chlapcov až do dvoch rokov hovorí za časový úsek dvoch rokov. Astronomické výpočty o hviezde mudrcov rovnako nevedú k cieľu. Od Keplerových čias sa dala táto hviezda do súvislosti s „veľkou konjunkciou medzi Jupiterom a Saturnom“, ktorá mohla byť v Oriente pozorovaná v roku 7 pred Kr. Ešte dnes jestvujú zaujímavé astronomické skúmania, ktoré chcú dokázať, že „Betlehemská hviezda“ jestvovala. Tak iba nedávno tvrdí viedenský profesor Konradin Ferrari d´Occhieppo vo svojej knihe "Hviezda mudrcov", že biblickou hviezdou bola planéta Jupiter, ktorá zostala stáť nad Betlehemom večer dňa 12. novembra roku 7 pred Kr. Biblickí vedci dnes takéto výklady posudzujú s veľkou rezervou. Môžeme predpokladať, že dátum Ježišovho narodenia možno určiť niekoľkými rokmi „pred narodením Krista“.
Národnosť (predstupeň národa)

Národnosť je v evolucionistickej etnografickej koncepcii etnos, ktorý vývojovo nasleduje po kmeni a predchádza vzniku národa (v užšom zmysle). Vzniká splynutím kmeňov do vyššieho etnického celku, nahradením pokrvných zväzkov územnými a nahradením kmeňových jazykov spoločným jazykom (pričom sa kmeňové jazyky stávajú nárečiami). Národnosť má spoločné územie, ekonomický život, (aspoň literárny) jazyk, niektoré osobitosti kultúry a psychiky a spoločné pomenovanie. Pojem národnosť v tomto zmysle je len ťažko jednoznačne preložiteľný do niektorých jazykov, po nemecky aj anglicky mu s výhradami najlepšie zodpovedá pojem Nationalität a nationality.
Podľa marxistickej historiografie národnosť vznikla po rozpade prvotnopospolnej spoločnosti, bola typická pre otrokárske a feudálne zriadenie (napr. starogrécke národnosť, staroegyptská národnosť, (staro)česká národnosť, (staro)slovenská národnosť) a zaniká s nástupom kapitalizmu, kedy ju nahrádza národ (v užšom zmysle).
Pre Slovákov podľa tejto koncepcie platí, že zhruba v 10. storočí vznikla slovenská národnosť (z veľkomoravského slovanského substrátu v Uhorsku) a počas národného obrodenia sa táto premenila na slovenský národ. Podľa súčasnej väčšinovej literatúry však zhruba od 10. storočia hovoríme o slovenskom národe (v súdobých textoch je pojem doložený od 16. storočia ako "natio Slavonica") a od národného obrodenia o modernom slovenskom národe.
Rád menších bratov konventuálov

Rád menších bratov konventuálov () alebo minoriti je jedno z troch hlavných františkánskych rehoľných spoločenstiev. V spore s observantmi pripúšťali určité ústupky hlavne vo vzťahu k ideálu chudoby.
Za rok založenia rádu minoritov sa považuje rok 1209, keď sv. František z Assisi dostal ústne schválenie svojho spôsobu života. Minoriti sa vytvorili ako časť františkánskeho rádu, ktorá prijímala od pápežov rôzne zmiernenia svojich pôvodných rehoľných pravidiel. Kvôli týmto zmierneniam nastali spory s observatmi, keďže tí ich odmietali. V roku 1517 v dôsledku týchto sporov sa františkáni rozdelili na rád observantov a rád konventuálov (minoritov).
Najdôležitejšou činnosťou členov rádu je život podľa evanjelia. Minoriti sa venujú rôznym činnostiam, napr. ľudovým misiám, duchovným cvičeniam, ale aj štúdiu.
K odevu minoritov patrí okrem iného aj sedemdesiatkový ruženec.
Minulosť

Minulosť je všetko dianie, ktoré sa už uskutočnilo, ktoré nemožno už ani zmeniť ani
ovplyvniť a ktoré je pevne a nezmeniteľne usporiadané v časovo uplynulom období, nachádzajúcom sa na časovej osi pred súčasnosťou, teda úhrn toho, čo bolo a čo už nie je.
Morské národy

Termínom Morské národy je označovaný voľný zväz morských nájazdníkov, ktorí sa objavili vo východnom Stredomorí okolo roku 1200 pred Kr., spôsobili tu nepokoje a rozvrátili niektoré národy. Obzvlášť významný je ich pokus usadiť sa v Egypte na konci 19. dynastie a začiatku 20. dynastie, kedy boli odvrátení faraónom Ramesseom III. Ich presná historická totožnosť nebola dodnes spoľahlivo objasnená.
Ich nájazdy možno v istom zmysle porovnať s nájazdmi Vikingov. Nie je vylúčené, že družiny bojovníkov pochádzajúcich zo strednej Európy destabilizovali situáciu na západnom Balkáne a následne v Egejde. Strhli so sebou i tamojšie kmene, ktoré mali skúsenosti s moreplavbou, ktoré pretrhli putá s domovskými krajinami, dali sa na pirátstvo a ich vojnové ťaženia rozvrátili i kedysi veľké ríše. Ich víťazstvám napomohli i železné zbrane a strach, ktorý šírili. A snáď aj súčasné sociálne nepokoje vyvolané klimatickou zmenou.
Rôznorodosť zúčastnených, ich nejednotnosť a rozptyl spôsobili, že ostrovčeky ich komunít sa postupne asimilovali s okolitým obyvateľstvom. Vysokí nebojácni bojovníci boli ešte istý čas obľúbení ako elitní žoldnieri či osobné strážne družiny kráľov na Blízkom východe.
Kauza morských národov je súčasťou pohybov etník okolo r. 1200 pred Kr. podobnou sťahovaniu národov v Európe v závere antiky. Do tohto kontextu spadá aj trójska vojna, ktorá nemusela byť len epizódou, mohla mať aj významnejšiu úlohu (snáď aj verbovanie spojencov zo vzdialených teritórií).
Po niekoľkých generáciach, keď sa situácia stabilizovala, bola etnická a mocenská konštelácia v Stredomorí iná. Kým niektoré etniká zostali na scéne dejín (Dóri, Etruskovia a i.), pojem morské národy ako označenie celku sa vytratil.
Názov morské národy je odvodeninou zo starej egyptčiny, v ktorej ich nazýva faraón Merenptah "cudzie zeme (alebo národy) z mora" na svojej stéle v Karnaku. Niektorí odborníci považujú morské národy zodpovedné za zánik ríše Chetitov, civilizácie na Cypre a Ugaritu. Časť sa údajne usadila na stredomorskom pobreží ako Filištínci a v Malej Ázii ako Frýgovia a Lýdovia.
Ďalšie morské národy spomínané na Merenptahovom nápise sú:
Miocén

Miocén (z gr. meion – menej, kainos – nový) je spodné oddelenie neogénu. Roku 1833 ho vymedzil Charles Lyell. Začal sa pred 23,03 mil. rokov, skončil sa pred 5,33 mil. rokov.
Charakteristika.
Svet.
Kontinenty v miocéne prechádzali postupne do polohy veľmi blízkej tej dnešnej. Neexistoval však suchozemský most medzi Južnou a Severnou Amerikou, počiatok subdukcie Tichého oceánu pod Juhoamerickú platňu mal za následok začiatok formovania Ánd. To spôsobilo zmenu toku viacerých juhoamerických riek, ako sú Orinoko a Amazonka, ktorá začala tiecť na východ do Atlantického oceánu. Pokračujúce horotvorné pohyby boli príznačné pre viaceré časti sveta. Dobre zachované odkryvy miocénnych hornín možno nájsť v Argentíne a v USA v oblasti Veľkých prérií.
Subdukcia oceánu Tethys spôsobila zrážku Apulskej platne a zvyšku Africkej platne s Európskou platformou. Teplá klíma a izolácia Stredozemného mora mali za následok tzv. Mesinskú krízu, kedy koncom miocénu došlo k jeho vyschnutiu. Počas miocénu pokračovala aj zrážka Indickej a Eurázijskej platne, čo malo za následok pokračujúci výzdvih Himalájí.
Stúpala tiež aridita, spôsobená pomalým ochladzovaním a znižovaním schopnosti atmosféry pohlcovať vodu. V dôsledku výzdvihu zanikli pralesy vo Východnej Afrike, rovnako i Austrália ku koncu miocénu prešla do oblasti s menším úhrnom zrážok. Predpokladá sa, že priemerné teploty boli o 7 – 9 °C vyššie ako dnešné.
Tethýda a paratethýda.
V oblasti tethýdy a paratethýdy mal miocén až do sarmatu morský vývoj. Zatiaľ čo tethýdnej tento stav zostal až do začiatku kvartéru, v paratethýde došlo v priebehu miocénu k postupnému vysladeniu. V priebehu karpatu došlo k vrásneniu flyšového pásma Álp a Karpát. Presun veľkého množstva sedimentov z predpolia orogénu spôsobil ohyb kôry jej predpolia a umožnil vznik sústavy predoblúkových panví, označovaná ako Čelná karpatská predhlbeň. Pri subdukcii podložia flyšového pásma, ktorá bola rýchlejšia na západe ako na východe došlo k rotácií celého bloku Alcapa (Alpy, Karpaty, Panónia), čo spôsobilo rýchle poklesávanie Viedenskej panvy ale aj Panónskej mnohých ďalších panví.
Začiatkom miocénu (eger – egenburg – otnang) došlo v oblasti Západných Karpát a Álp k sávskej a štajerskej fáze orogenézy, došlo k poklesom a začiatku výzdvihu jadrových pohorí, vznikali aj medzihorské kotliny ako Turčianska, Bánovecká či Oravská.
Miocénne sedimenty tvoria prevažne piesky a íly. Na vonkajšej ako aj na vnútornej strane Karpát prebiehal intenzívnu vulkanizmus. Na Morave a v Pieninách došlo k výlovom trachyandezitov. Na strednom a východnom Slovensku to boli výlevy andezitov, ryolitov aj bazaltov. Usadili i hrubé polohy ich tufov, ktoré sú dokumentované ako prstovito sa vkliňujúce do sedimentov okolitých panví. V tomto období vznikli významné ložiská bentonitov. V miocéne sa v podstate utvorili dnešné toky riek na Slovensku.
Medzi bežné fosílie patria zvyšky žralokov a veľrýb. Známa je paleontologická lokalita Sandberg na okrajoch Devínskej Kobyly pri Bratislave.
Turkické národy

Turkické národy (iné názvy: Turkovia [jedn. č. Turk], staršie: turkotatárske národy, turecké národy, turkské národy, Turkotatári, Turci, Turci a Tatári, zriedkavo Türkovia, türkské národy, Turkiti, turkitské národy, Turkmani, Turkomani) je jedna z najväčších ázijských jazykových a etnických skupín, rozšírená od juhovýchodnej Európy až po severovýchodné oblasti Sibíri. Jazykovo patria do rodiny altajských jazykov a fyzicky predstavujú väčšinou zmiešané typy europoidov a mongoloidov. Hovoria turkickými jazykmi.
Mióza

Mióza () je zúženie zrenice. Spôsobuje ho sval zvierač zrenice ("musculus sphincter pupillae") v dúhovke. Dochádza k nej pri dopade svetla alebo môže ísť o chorobu. Jej opakom je mydriáza.
Náruživosť

Náruživosť je prudká citová náklonnosť k niečomu, k niekomu, prudké citové zanietenie, vášeň.
Georg Wilhelm Friedrich Hegel pod náruživosťou rozumel činnosť človeka motivovanú partikulárnymi záujmami, špeciálnymi cieľmi, alebo, ak chcete, sebeckými úmyslami, a to v tom zmysle, že do týchto cieľov vkladajú celú energiu svojej vôle a charakteru, obetujú im niečo iné, čo tiež môže byť cieľom, alebo skôr všetko ostatné. Tento partikulárny obsah sa natoľko kryje s vôľou človeka, že tvorí celú jeho určenosť a je od neho neoddeliteľný. Ním sa človek stáva tým, čím je. Lebo indivíduum je niečím, čo existuje. Nie je to človek vôbec, lebo ten nejestvuje, ale určitý človek. Charakter tiež vyjadruje túto určenosť vôle a inteligencie. No charakter zahrnuje vôbec všetky partikulárnosti, spôsob chovania sa v súkromí atď. a nie je účinnou a aktívnou určenosťou. Budem teda hovoriť o náruživosti a rozumieť tým partikulárnu určenosť charakteru, pokiaľ tieto určenosti vôle nielen nemajú súkromný obsah, ale sú hybným a účinným momentom všeobecných činov. Náruživosť je predovšetkým subjektívnou, a teda formálnou stránkou energie, vôle a aktivity, pričom obsah alebo cieľ zostáva ešte neurčitý. Práve tak je to s vlastným presvedčením, podstatným poznaním a svedomím. Záleží vždy na tom, čo obsahuje moje presvedčenie, aký cieľ sleduje moja náruživosť, či je obsah alebo cieľ pravdivejší. No naopak, keď je pravdivý, musí existovať, musí byť skutočným.
MIPS

MIPS alebo Million Instruction Per Second je jednotka, ktorá spolu s číselnou hodnotou udáva výkonnosť počítača v miliónoch inštrukcií za sekundu.
Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau

Honoré Gabriel Riqueti, gróf de Mirabeau (* 19. marec 1749, Le Bignon-Mirabeau, Francúzsko – † 2. apríl 1791, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky politik, stúpenec konštitučnej monarchie, rečník, fyziokrat, spisovateľ a publicista. 
Mirabeau bol poslanec a predstaviteľ tretích stavov v generálnych stavoch a jedna z popredných osobností začiatočnej fázy Veľkej francúzskej revolúcie. V roku 1790 sa stal prezidentom klubu jakobínov a v roku 1791 predsedom Národného zhromaždenia.
Biografia.
Gróf de Mirabeau viedol búrlivý život a preto bol často v rozpore so svojim otcom. Keď ho otec prestal finančne podporovať, odišiel k armáde, aby si získal slávu a uznanie. Od roku 1771 žil v Paríži, kde sa roku 1772 oženil s Marie Emily de Marignane. Neskôr ho Ľudovít XV. na popud jeho otca poslal do vyhnanstva a roku 1775 dal zatknúť a uväzniť.
Nárysňa

Nárysňa je priemetňa pri premietaní na dve priemetne, ktorá je kolmá na pôdorysňu. Spravidla sa stotožňuje s nákresňou.
Richard Edler von Mises

Richard Edler von Mises (* 19. apríl 1883, Ľvov – † 14. júl 1953, Boston) bol rakúsky matematik a fyzik; autor fundamentálnych diel v oblasti teórie pravdepodobnosti, aeromechaniky a aplikovanej mechaniky. Bol mladším bratom Ludwiga von Misesa, významného ekonóma Rakúskej školy.
Násilie

Násilie je uplatňovanie sily pri prekonávaní odporu.
Definícia násilia.
Ralph Tanner cituje definíciu násilia v Anglickom oxfordskom slovníku takto: "ďaleko za hranicou (spôsobovania) bolesti a prelievanie krvi". Argumentuje tým, že hoci násilie jasne obsahuje zranenie ľudí či násilné zmeny vlastníctva, taktiež zahŕňa násilné zasahovanie do osobnej slobody, prudké či vášnivé chovanie či slovné vyjadrovanie, túžbu (vášeň či zanietenie) a zúrivosť."
Podobne píše Abhijit Nayak:
Slovo "násilie" môže byť definované tak, aby sa rozšírilo viac než len o bolesť a prelievanie krvi. Taktiež nesie význam použitia fyzickej sily, agresívneho jazyka, zúrivosti a nemenej dôležitých agresívnych či prudkých reakcií.
Terence Fretheim píše:
Pre veľké množstvo ľudí je násilie chápané iba vo forme fyzického násilia. Ale pojem násilie je o niečom viac, než len o zabíjaní ľudí, pokiaľ nezahŕňa aj jeho iné prejavy, ktoré postupne pomaly zabíjajú. Efekt zamlčovania perspektív "zabíjacích oblastí" je všeobecne zanedbávaný v rámci rozpoznávania foriem násilia. Musíme trvať na tom, že násilie sa tiež vyskytuje vo forme ponižovania, spôsobovania ujmy, depersonalizácie iných..., ktorá pôsobí deštruktívne psychicky. Akceptovaním týchto úvah môže byť násilie definované ako čin, verbálny či neverbálny, slovný či písomný, fyzický či psychický, aktívny či pasívny, verejný či privátny, na báze jednotlivca či spoločnosti/inštitúcie, ľudský či nadprirodzený (božský), v akomkoľvek stupni intenzity, ktorý zneužíva, týra, zraňuje alebo zabíja. Niektoré z najperverznejších a najnebezpečnejších foriem násilia sú tie, ktoré sú často skryté (hlavne voči ženám a deťom); v mnohých domácnostiach, kostoloch či komunitách je iba kúsok pod povrchom také týranie, z ktorého tuhne krv. Navyše, mnohé formy systematického násilia často uniknú našej pozornosti, pretože sú silnou súčasťou každodenného života a jeho infraštruktúry (napríklad rasizmus, sexizmus, veková diskriminácia..).
Následnosť

Následnosť je vlastnosť nasledovania po niečom.
Jozef Mistrík

 
Prof. PhDr. Jozef Mistrík, DrSc. (* 2. február 1921, Špania Dolina – † 14. júl 2000, Bratislava) bol slovenský jazykovedec, literárny vedec, vysokoškolský pedagóg a súdny grafológ. Venoval sa hlavne štylistike a morfológii.
Životopis.
V rokoch 1937 – 1941 študoval na učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, 1952 – 1956 popri zamestnaní vyštudoval slovenský a ruský jazyk na Univerzite Komenského. Bol učiteľom v Španej Doline, v rokoch 1943 – 1949 na ekonomickej škole v Trenčíne, 1949 – 1953 v Bratislave, 1953 – 1960 výskumným pracovníkom a riaditeľom Štátneho stenografického ústavu, 1960 – 1965 vedeckým pracovníkom Slovenskej akadémie vied, od 1965 doc., prof. na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Ako hosťujúci docent a profesor prednášal na univerzitách v Kolíne nad Rýnom (1969 – 1971), Moskve (1972), Oxforde a Sheffielde (1975 – 1977); prednášal na Pedagogickej a Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici a na Akadémii umení v Banskej Bystrici (1997). 
Ťažiskom jeho vedeckovýskumnej činnosti boli najmä oblasti štylistiky, poetiky, matematickej jazykovedy, gramatiky, grafológie a rétoriky, z ktorých vydal početné monografie a štúdie. Bol vedúcim editorom a spoluautorom "Encyklopédie jazykovedy" (1993), publikoval takmer 250 vedeckých štúdií a článkov v slovenských i zahraničných odborných časopisoch a zborníkoch. V rámci uvedených odborov pripravil niekoľko desiatok učebníc a príručiek. V diele "Štylistika" (7. vydaní v rokoch 1961 – 1985) položil teoretické základy štylistiky.
Bol členom vedeckých spoločností doma i v zahraničí, predsedom Slovenskej jazykovednej spoločnosti, kde založil zborník "Zápisník slovenského jazykovedca", ktorý vychádza doteraz. Venoval sa aj jazyku hluchonemých. Redaktor zborníkov "Studia Academica Slovaca". Nositeľ viacerých medailí a vyznamenaní.
Mark Borisovič Mitin

Mark Borisovič Mitin (* 5. júl 1901, Žytomyr, Ukrajina – † 15. január 1987, Moskva, Rusko) bol sovietsky filozof, ktorý pracoval v rámci dialektického materializmu, dejín filozofie a kritiky nemarxistickej filozofie.
Nasledovanie

Nasledovanie môže byť:
François Mitterrand

François Maurice Adrien Marie Mitterrand (* 26. október 1916, Jarnac, Francúzsko – † 8. január 1996, Paríž) bol francúzsky politik, štátnik, v rokoch 1971 až 1981 vodcom „Socialistickej strany“ a v rokoch 1981 až 1995 21. prezidentom Francúzska a spolukniežaťom Andorry.
Životopis.
Počas režimu Republiky Vichy pracoval ako externý spolupracovník, potom odbojár proti okupantom. Bol jedenásťkrát ministrom počas IV. republiky, poslancom za Nièvre, ministrom veteránov a vojnových obetí, ministrom kolónií, štátnym ministrom, delegátom v Rade Európy, ministrom vnútra, ministrom spravodlivosti a senátorom za Nièvre v období 1946 - 1981.
Bol v opozícii voči Charlesovi de Gaulleovi, v roku 1965 postúpil spolu s ním do druhého kola prezidentských volieb, v ktorom prehral. Stal sa prvým tajomníkom novej Socialistickej strany v roku 1971. Bol kandidátom „Ľavicovej únie“ v prezidentských voľbách 1974 a prehral v prospech Valéry Giscard d’Estainga.
V 1981 bol kandidátom v prezidentských voľbách a bol zvolený za 21. prezidenta Francúzskej republiky, keď zvíťazil nad protivníkom Valéry Giscard d’Estaingom 10. mája 1981 s 51,76 % hlasovacích lístkov. Bol prvým socialistom v kresle prezidenta počas V. republiky a jeho mandát trval od 21. mája 1981 do 17. mája 1995. 
Dal uzákoniť zákaz trestu smrti a viacero sociálnych zákonov. Menoval Jacquesa Chiraca premiérom po porážke ľavice vo voľbách do parlamentu v 1986. Po siedmich rokoch bol opätovne zvolený. Jeho druhý prezidentský mandát bol poznačený vojenskou účasťou na vojne v Zálive. Počas tohto mandátu bola zvolená prvá žena - Édith Cresson - do kresla premiéra, bola referendom prijatá Maastrichtská zmluva, pravicový Édouard Balladur zasadol v paláci Matignon ako premiér a Mitterrandova minulosť bola rôzne kritizovaná. Počas druhého mandátu tiež vážne ochorel. Je držiteľom rekordu najdlhšie úradujúceho prezidenta (dve sedemročné volebné obdobia) Francúzska.
Nasrovci

Nasrovci bola posledná arabská dynastia v Granadskom sultanáte. Podporovali umenie, v Granade si vystavali sídlo Alhambru.
Mladá Bosna

Mladá Bosna (Млада Босна) bola revolučná organizácia juhoslovanskej mládeže z Bosny a Hercegoviny pred
prvou svetovou vojnou. Ich cieľom bol rozpad Rakúsko-Uhorska. Jej príslušník Gavrilo Princip spáchal 28. 6. 1914 atentát na následníka trónu Františka Ferdinanda d'Este.
Nástroj

Nástroj je pracovný prostriedok, ktorý patrí do výrobných prostriedkov a ktorý človek v pracovnom procese používa na opracovanie pracovného predmetu, aby ho zmenil v súlade so svojimi cieľmi. Slovo nástroj tiež označuje jednoduché alebo zložené náradie, ktorým sa vykonáva určená technologická alebo montážna činnosť, napr. sústružnícky nôž, kliešte, kladivo a pod.
V antropogénii je nástroj prostriedok, ktorým si človek prispôsobuje a upravuje podmienky svojho životného prostredia .
Mladá demokratická ľavica (1991)

Mladá demokratická ľavica, skratka MDĽ, bola slovenská ľavicová mládežnícka organizácia pôsobiaca na Slovensku v rokoch 1991 až 2003. 
Mladá demokratická ľavica inklinovala k dnes už zaniknutej politickej strane Strana demokratickej ľavice. Bola členkou Medzinárodnej únie socialistickej mládeže. Vydávala časopis Randevú. Zanikla po zlúčení so Sociálno-demokratickou mládežou Slovenska a vytvorení nového občianskeho združenie Mladí sociálni demokrati.
Mladá Európa

Mladá Európa bolo medzinárodné republikánske a demokratické združenie založené Giuseppem Mazzinim vo Švajčiarsku v roku 1834. Tvorili ho tajné spolky Mladé Nemecko, Mladé Poľsko, Mladé Taliansko a ďalšie. Jej členovia sa snažili vytvoriť federáciu európskych národných štátov, koncom 30. rokov 19. storočia sa rozpadla. Veľký vplyv mala na štúrovskú generáciu.
Mladé Nemecko

Mladé Nemecko môže byť:
Nástroj internetu

Nástroj internetu je Internetová sieťová aplikácia.
Mladé Poľsko

Mladé Poľsko môže byť:
Pracovný nástroj

Pracovný nástroj je mechanický pracovný prostriedok (náradie, prístroj, stroj, sústava strojov) používaný pri pracovnej činnosti ako článok, prostredníctvom ktorého človek pôsobí na pracovné predmety, aby ich prispôsobil na uspokojenie svojich potrieb.
Mladé Taliansko

Mladé Taliansko bola revolučná organizácia v rokoch 18311848, ktorá sa usilovala o oslobodenie a zjednotenie Talianska, od roku 1834 súčasť Mladej Európy. Od politického hnutia Mladé Taliansko odvodili svoju existenciu národné hnutia v rôznych krajinách.
Mládež

Mládež je sociálno-demografická skupina obyvateľstva vo veku od 15 do 30 rokov s
charakteristickými črtami a vlastnosťami, špecifickými záujmami a požiadavkami, hodnotovými orientáciami atď., ktoré ju odlišujú od ostatných vekových skupín. Nie je to pritom homogénna skupina: jej postoje, záujmy a požiadavky závisia predovšetkým od príslušnosti mladých ľudí k sociálnej skupine. V tomto období sa mladí ľudia začleňujú do sveta práce, osvojujú si spoločenské normy a požiadavky, formujú svetonázor, zakladajú rodinu.
Mládežník je definovaný pre špecifické účely zákonom ako osoba, ktorá dovŕšila vek najviac 30 rokov.
Nástroj hospodárskej politiky

Nástroje hospodárskej politiky alebo nástroje ekonomickej politiky sú prostriedky, ktorými štát realizuje vytýčené ciele a úlohy. V zmiešanej ekonomike štát uplatňuje spravidla tieto nástroje hospodárskej politiky:
Mladistvý

Mladistvý je podľa súčasného slovenského Trestného zákona osoba vo veku od 14 do 18 rokov vrátane (§ 94 zákona č. 300/2005 Z. z.). Do roku 2005 bola dolná hranica 15 rokov namiesto 14 (§ 74 zák. č. 140/1961 Zb.).
Do 14 rokov sú za mladistvého zodpovední rodičia, trestnoprávnu zodpovednosť nadobúda vekom 14 rokov.
Iná je definícia mladistvého podľa Zákonníka práce, kde sa uvádza, že "„Mladistvý zamestnanec je zamestnanec mladší ako 18 rokov“" (§ 40 zákona č. 311/2001 Z.z.).
Natalita

Natalita alebo nativita môže byť:
Opakom je mortalita.
Mladočesi

Mladočesi ("mladočeská strana, Národní strana svobodomyslná") je radikálny a demokratický smer Národnej strany v Čechách (pozri: staročesi), ktorý sa osamostatnili v roku 1874. Nesúhlasili s pasívnou opozíciou. V rokoch 1891-1906 to bola vedúca strana českej buržoázie. Zakladateľmi J. Gregr a E. Gregr, neskôr boli vodcami J. Kaizl, K. Kramář, V. Škarda. 1918 sa premenila na štátoprávnu demokraciu (1919 sa premenovala na Československú národnú demokraciu).
Nativizmus (psychológia)

Nativizmus je teória, podľa ktorej sú určité predstavy alebo pojmy (prípadne dispozície k nim) vrodené.
Mladogramatizmus

Mladogramatizmus je jazykovedný smer z konca 19. storočia, založený na pozitivistickej metodológii. Meno dostal podľa skupiny mladých lipských jazykovedcov (W. Braune, K. Brugmann, B. Delbrck, A. Leskien, K. Werner, E. Seviers a i.), ktorí sa označovali ako Junggramatiker (mladí gramatici).
Podľa koncepcie mladogramatikov v jazykovede platí podobne ako v prirodných vedách bezvýnimočná zákonitosť v oblasti zvukovej stavby jazyka. Preto základným pojmom sa im stal pojem jazykového zákona v oblasti hláskových zmien.
Najsystematickejšie vypracoval mladogramatickú metodológiu H. Paul v diele "Prinzipien der Sprachgeschichte".
Mladohegelovci

Mladohegelovci (ľavicoví hegelovci, hegelovská ľavica) je radikálne krídlo hegelovskej filozofickej školy. Uskutočnilo panteistickú interpretáciu Hegelovej filozofie (F. Richter, A. Ruge, B. Bauer, K. L. Michelet). K radikálnemu ľavému krídlu, ktoré vyúsťovalo do materializmu, patril D. Strauss, Ludwig Andreas Feuerbach, Karl Marx, Friedrich Engels, Max Stirner).
Natura

Natura (lat.) je príroda, povaha.
Natura naturans

Natura naturans (lat.) je tvoriaca, pôsobiaca príroda.
Mlčanie

Mlčanie je cieľavedomé nehovorenie alebo nemyslenie. Je to ticho, keď sa nehovorí.
Mnemosyne

Mnemosyne () môže byť:
Mnemotechnika

Mnemotechnika alebo mnemonika je technika utvárania spoľahlivej, vernej pamäti umelými spôsobmi. 
Vytváranie pomocných mechanizmov verbálnych, akustických, vizuálnych, alebo založených na báze voľnej asociácie, ktoré umožňujú rýchle a neomylné spracovanie konkrétneho údaju. Mnemotechnika sa môže zameriavať na jednotlivé údaje ako sú napríklad mená, čísla, názvy ulíc alebo sa zameriava na zapamätanie kníh, väčších dokumentov, telefónnych zoznamov, encyklopédií a pod.
Natura naturata

Natura naturata (lat.) znamená stvorená príroda. Podľa Spinozu je to svet jednotlivých vecí, na rozdiel od natura naturans.
Matematizácia javov

Matematizácia javov je prevádzanie kvalitatívnych určení na kvantitatívne.
Matematizmus

Matematizmus je univerzalizácia matematického prístupu.
Natura non facit saltus

Natura non facit saltus (lat.) je príroda nerobí skoky (Linné).
Materiál

Materiál môže byť:
Mníška

Mníška je žena žijúca mníšskym spôsobom života. Mužský ekvivalent je mních.
Občas je toto slovo zamieňané so slovom rehoľníčka, to však nie je správne, pretože nie všetky rehoľníčky žijú mníšskym spôsobom života a nie všetky mníšky sú rehoľníčky.
Na Slovensku je možné stretnúť sa s katolíckymi mníškami, ako sú dominikánske, augustiánske alebo ďalšími (treba však podotknúť, že rehoľné rodiny a rády často združujú mníšske aj nemníšske vetvy svojej tradície, napr. nie všetky dominikánky sú mníšky).
Mníšky existujú aj vo východných náboženstvách, ako je budhizmus, taoizmus alebo šintoizmus.
Kresťanstvo.
Rímskokatolícka cirkev.
V rímskokatolíckej cirkvi sa ženy po vstupe do kláštora stávajú mníškami/rehoľníčkami až po zložení mníšskych/rehoľných sľubov. Mníšky a rehoľníčky sa riadia vypracovanými pravidlami rádu alebo kongregácie, do ktorej vstúpili. V katolíckej tradícii existuje celý rad jednotlivých pravidiel, ktorými sa vyznačujú jednotlivé rády. Aj keď odev býva podobný, tak sa pri jednotlivých rádoch odlišuje či už strihom habitu alebo jeho farbou (napr. Kongregácia misionárok lásky, ktorú založila Matka Tereza nosí bielo-modrý odev. Všeobecne sa dá povedať, že keď žena vstupuje do kláštora najprv podstupuje počiatočnú skúšobnú dobu, postuláciu, keď sa stáva postulantkou. Toto obdobie zvyčajne trvá od šiestich mesiacov do jedného roka, jeho trvanie záleží od jednotlivého rádu. Keď postulantka zistí, že je pripravená na život mníšky, postúpi do ďalšieho obdobia, ktoré sa nazýva noviciát . Toto obdobie trvá jeden až dva roky, v ktorom sa ešte uchádzačka nestala mníškou/rehoľníčkou, pretože ešte nezložila mníšske/rehoľné sľuby. Po tomto období zloží dočasné sľuby, toto obdobie trvá jeden až tri roky. Po tomto období už zloží večné sľuby. Predstavená mníšok, ktorú určili alebo zvolili na čelo ženského kláštora sa nazýva opátka (zastarano "abatiša"). Všeobecne sa nazýva aj matka predstavená.
Východné cirkvi.
Označenie pre pravoslávny alebo gréckokatolícky kresťanský kláštor je monastier.
Anglikánska cirkev.
Náboženské komunity v celom Anglicku boli zničené za vlády kráľa Henricha VIII, keď oddelil cirkev v Anglicku od pápežstva počas anglickej reformácie. Kláštorom boli odobraté ich pozemky a majetok, a mnísi boli nútení buď žiť sekulárnym životom, alebo museli opustiť krajinu.
Iné kresťanské náboženstvá.
Niektoré reformačné alebo luteránske cirkvi majú menšie kláštorné komunity, ale všeobecne majú menšiu úlohu než je to v rímskokatolíckej cirkvi alebo vo východných cirkvách.
Naturalizmus (filozofia)

Naturalizmus je filozofický názor, ktorý tvrdí, že príroda (lat. "natura") je jediná skutočnosť, jediné bytie, že teda neexistuje nijaký duchovný princíp odlišný od prírody a jej nadradený. Neexistuje nijaký Boh stvoriteľ, nijaká platónska ríša ideí, nijaké Kantovo transcendentno.
Dialektický materializmus

Dialektický materializmus (skratka diamat) bol štátnou filozofiou socialistických štátov a zároveň ideologickým základom ich vied. Dialektický materializmus vznikol z prenesenia Hegelovej dialektiky na
materialisticko-monistický obraz sveta konca 19. storočia. V marxizme-leninizme to je filozofia, ktorá je jeho súčasťou s marxistickou
politickou ekonómiou a teóriou vedeckého komunizmu.
Naturfilozofia

Naturfilozofia môže byť:
Mnohé

Mnohé je relatívny protiklad jedného. Je to viacero jedných.
Náuka

Náuka je:
Ekonomický materializmus

Ekonomický materializmus je koncepcia, podľa ktorej ekonomika má všetky funkcie subjektu dejín; ekonomika utvára dejiny sama, nezávisle od činnosti ľudí.
Podobný, ale odlišný je koncept nazývaný historický materializmus. Kým ekonomický materializmus považuje ekonómiu za jedinú aktívnu silu v dejinách (či v udalostiach sociálneho života), historický materializmus zdôrazňuje vzájomné (t.j. obostranné) závislosti a špecifickosti rôznych sociálnych javov.
Mnohočlen

Mnohočlen alebo polynóm je súčet alebo rozdiel jednočlenov.
Je to výraz v tvare
kde formula_2. Čísla formula_3 sa nazývajú "koeficienty polynómu".
Funkciu formula_4 dvoch premenných formula_5 označíme ako polynóm, ak existujú prirodzené čísla formula_6 a konštanty formula_7 také, že platí
Stupeň polynómu.
Stupeň polynómu "p(x)" je najvyšší exponent "x" s nenulovým koeficientom. Nulový polynóm "p(x)" = 0 sa niekedy označuje ako polynóm stupňa −1. Stupeň polynómu sa niekedy označuje deg "p(x)".
Súčin a súčet polynómov.
Nech sú dané polynómy v zmysle vyššie uvedenej definície: formula_1 
formula_10 
Súčet polynómov je definovaný (pre formula_11) 
formula_12, 
Súčin polynómov je definovaný 
formula_13
Koreň polynómu.
Číslo formula_14 sa nazýva koreň polynómu formula_15, ak platí
Táto skutočnosť, spoločne so základnou vetou algebry, sa využíva pri riešení algebraických rovníc.
Léma.
Nech formula_17 je číslo a nech formula_18 je zvyšok po delení formula_19 polynómom formula_20. Potom formula_21.
Dôsledok.
Polynóm formula_19 je delitelný polynómom formula_20 práve vtedy, keď formula_17 je koreň polynómu formula_19.
Náuka o harmónii

Náuka o harmónii alebo zriedkavo harmonika je náuka, ktorá pojednáva o stavbe, úprave a spájaní akordov v hudobnej vete.
Mnohosť

Mnohosť je hojnosť, výskyt množstva, kvantita. Podľa Plotina je mnohosť protiklad a poprenie Jedna. Mnohosť je čosi nestále, pominuteľné a relatívne, takže nikdy "nie je", ani nie je čímsi, čo "je". Mnohosť je plnosť "nebytia", čo však neznamená, že je ničím. Zdrojom mnohosti je hmota.
Náuka o kontrapunkte

Náuka o kontrapunkte je skúmanie pravidiel vhodného vedenia hlasov s ohľadom na ich vyhovujúce súznenie.
Náuka o kontrapunkte sa člení na
Význam štúdia kontrapunktu:
Základom štúdia kontrapunktu je spájanie melódií.
Náuka o krajine

Náuka o krajine je časť fyzickej geografie, ktorá skúma geografické prirodné komplexy. Modernú náuku o krajine založil Boris Denisovič Sočava.
Mechanistický materializmus

Mechanistický materializmus je materializmus, ktorý chápe svet ako súvislý systém materiálnych telies, ako systém, ktorý sa pohybuje podľa zákonov mechaniky v čase a priestore a ktorý nepotrebuje k svojej existencii ani k svojmu pohybu nijaké nadprirodzené sily.
Mnohosten

Mnohosten alebo polyéder je teleso ohraničené rovinnými mnohouholníkmi. Mnohosten je trojrozmerné geometrické teleso, ktorého povrch sa skladá z konečného množstva stien tvorených pravidelnými alebo nepravidelnými mnohouholníkmi.
Pojem mnohosten sa niekedy používa aj pre označenie n-rozmerného útvaru (napr. n-rozmerný simplex).
Všeobecne.
Mnohosten má povrch skladajúci sa z mnohouholníkových stien, ktoré sa pretínajú v úsečkami vytvorených hranách. Body, v ktorých sa stretávajú (najmenej 3) hrany, sa nazývajú vrcholy. Časť priestoru ohraničeného stenami sa nazýva "vnútrajšok mnohostena" a je obvykle považovaný za jeho súčasť.
Mnohosteny sa označujú podľa počtu stien (4 a viac). Napríklad štvorsten (tetraéder), päťsten (pentaéder), šesťsten (hexaéder), sedemsten (heptaéder), osemsten (oktaéder), dvanásťsten (dodekaéder), dvadsaťsten (ikosaéder) a pod. Pre klasické (označované tiež. ako dôležité, vybrané, tradičné a pod.) mnohosteny existuje tiež samostatné označenie, napr. ihlan, kocka a pod.
Eulerova veta.
Vzťah medzi počtom vrcholov ("v"), hrán ("h") a stien ("s") konvexného mnohostenu udáva tzv. "Eulerova veta"
Klasické (vybrané) mnohosteny.
Za klasické sú považované také mnohosteny, ktoré vynikajú nad ostatnými "istým druhom dokonalosti" (pravidelností), alebo napr. historickým významom. Takéto mnohosteny majú obvykle vlastné mená.
Pravidelné mnohosteny.
Ak z každého vrcholu mnohostenu vychádza rovnaký počet hrán a zároveň každá stena je ohraničená rovnakým počtom hrán, potom sa mnohosten označuje ako "kombinatoricky pravidelný". Ak sú navyše všetky steny pravidelné mnohouholníky, potom hovoríme, že mnohosten je "(metricky) pravidelný".
Pravidelný mnohosten je teda taký, ktorého všetky steny sú zhodné pravidelné mnohouholníky.
Existuje presne päť pravidelných konvexných mnohostenov. Všetky sú známe už z dôb antiky a súhrnne sa nazývajú Platónske telesá.
Existujú presne štyri pravidelné nekonvexné mnohosteny. Súhrnne sa nazývajú Kepler-Poinsotove telesá. Oproti klasickej definícii mnohostena neleží celá plocha každej steny týchto telies na ich povrchu, ale je „vnorená“ dovnútra. Pokiaľ by sa považovali za steny iba viditeľné časti, neboli by už tieto mnohosteny pravidelné.
Duálne mnohosteny.
Ku každému mnohostenu existuje mnohosten duálny. Ten vznikne umiestnením vrcholov do „stredov“ stien pôvodného mnohostena a ich spojením hranami tak, že vrcholy ležiace v susedných stenách pôvodného mnohostenu sú v jeho duále spojené hranou.
Vzťah k grafom.
Každý mnohosten sa vzťahuje k práve jednému grafu, ktorého vrcholy a hrany zodpovedajú vrcholom a hranám mnohostena. Vďaka tomu je možné používať teóriu grafov pre skúmanie mnohostenov.
Náuka o proporciách

Náuka o proporciách je súhrn zákonov a poučiek, podľa ktorých sa vo vzťahoch medzi časťami
umeleckého diela hľadá harmónia. Tieto zákony majú relatívnu platnosť a menia
sa s dobovým vkusom. Najznámejšími proporčnými zákonmi sú kánon a zlatý rez.
Prírodovedný materializmus

Prírodovedný materializmus je materializmus zastávaný (často neuvedomene) prírodovedcami 19. stor. a
20. stor. a spočívajúci v materialistickom odôvodňovaní filozofických základov a všeobecných metód v oblasti prírodovedného výskumu a v materialistickej interpretácii výsledkov prírodných vied.
Mnohouholník

Mnohouholník alebo polygón alebo n-uholník je časť roviny vymedzená úsečkami, ktoré spájajú určitý počet bodov (najmenej tri), z ktorých žiadne tri susedné neležia na jednej priamke. Inak povedané: mnohouholník je obmedzená časť roviny ohraničená uzatvorenou lomenou čiarou.
Všeobecne.
Body, ktoré určujú mnohouholník, sa nazývajú vrcholy mnohouholníka. Úsečky, ktoré spájajú "susedné" vrcholy, sa nazývajú strany mnohouholníka. Úsečky, ktoré spájajú "nesusedné" vrcholy, sa nazývajú uhlopriečky. Uhly, ktoré zvierajú susedné strany, sa nazývajú vnútorné uhly mnohouholníka. Počet vrcholov, strán a vnútorných uhlov v jednom mnohouholníku je "rovnaký" a tento počet určuje "názov" mnohouholníka: trojuholník, štvoruholník, päťuholník atď.
Znázornenie.
Mnohouholník sa znázorňuje pomocou jeho vrcholov a strán, označuje sa vymenovaním vrcholov v ich presnom poradí. Pri špeciálnych mnohouholníkoch (trojuholník, štvorec, obdĺžnik a pod.) sa v zápise pred vymenovaním vrcholov umiestňuje príslušný symbol (Δ a pod.). Vrcholy, strany a uhly mnohouholníka sa zapisujú rovnakým spôsobom ako body, úsečky a uhly.
Druhy mnohouholníkov.
Okrem mnohouholníkov líšiacich sa počtom vrcholov, sa mnohouholníky delia na:
Vlastnosti.
Obvod mnohouholníka formula_1 sa vypočíta ako súčet všetkých jeho strán: formula_2, kde formula_3 sú jednotlivé strany mnohouholníka.
Obsah všeobecného mnohouholníka formula_4 sa vypočíta pomocou "rozloženia" mnohouholníka na "vhodné" vzájomne sa neprekrývajúce trojuholníky, obdĺžniky alebo štvorce, ktorých obsahy formula_5 sa vypočítajú podľa známych vzorcov a následne sa spočítajú: formula_6
Súčet vnútorných uhlov mnohouholníka je rovný formula_7
Počet uhlopriečok všeobecného formula_8-úholníka určíme zo vzťahu formula_9
Ak existuje taká kružnica, že na nej ležia všetky vrcholy daného mnohouholníka, potom hovoríme, že je mnohouholníku opísaná. Mnohouholník, ktorému je možné opísať kružnicu sa nazýva "tetivový" (jeho strany sú tetivami opísanej kružnice).
Súčet uhlov všetkých trojuholníkov n uholníka dotýkajucich sa jeho stredu sa rovná 360°.
Vlastnosti pravidelného mnohouholníka.
Veľkosť vnútorného uhla pravidelného formula_8-uholníka má hodnotu formula_11
Veľkosť stredového, resp. vonkajšieho uhla je rovná formula_12
Pravidelnému mnohouholníku je možné opísať a zároveň vpísať kružnicu. Stredy oboch kružníc ležia v rovnakom bode, ktorý je totožný s ťažiskom mnohouholníka.
Ak označíme dĺžku strany pravidelného formula_8-uholníka ako formula_14 a polomer opísanej kružnice ako formula_15, potom polomer formula_16 vpísanej kružnice je možné určiť zo vzťahu formula_17
 Z obrázka vidno, že existujú dva druhy n-uholníka:
Vpísaný n-uholník.
Pre vpísaný polygón platí:
v=|KW|
r=|KV|
formula_18
Opísaný n-uholník.
Pre opísaný polygón platí:
R=|KL|
r=|KV|
formula_19
Občianska náuka

Občianska náuka je učebný predmet, prostredníctvom ktorého žiaci základných a stredných škôl nadobúdajú vedomosti o histórii a štruktúre politických inštitúcií, sú vedení k záujmu o účasť na politickom živote, k viere v základné hodnoty spoločnosti.
Občianska náuka je predmet pre žiakov základných škôl a mladých ľudí (študentov) stredných škôl, ktorý však začína už v materských školách úlohou detí nadobudnúť základy občianskych kompetencií. Výkonový štandardy sa s vekom komplikujú. Napríklad pokiaľ v materských školách má dieťa medzi šiestimi kľúčových kompetencií nadobudnúť základy občianskych kompetencií, absolvent 2. stupeň základnej školy (ISCED 2) by podľa súčasného vzdelávacieho štandardu (naposledy upraveného 20. 7. 2022), mal vedieť zhodnotiť mieru rizika pri využití služieb bankových a nebankových inštitúcií.
Občianska výchova (aj ako výchova k občianstvu) všeobecne sa však môže uskutočňovať v rôznych prostrediach, nie len v škole alebo škôlke. Napríklad aj v televízii alebo ako výchova k (aktívnemu) občianstvu v rôznych iných organizáciách"."
Vulgárny materializmus

Vulgárny materializmus je filozofický smer z polovice 19. storočia zjednodušujúci a vulgarizujúci základné princípy materializmu. V podmienkach prudkého rozvoja prírodných vied bol výrazom pozitivistickej reakcie materializmu na idealistickú dialektiku najmä nemeckej klasickej filozofie. 
Hlavnými predstaviteľmi vulgárneho materializmu boli: Carl Vogt, Jacob Moleschott a Ludwig Büchner.
Materiálnosť

Materiálnosť alebo hmotnosť je vlastnosť byť hmotný/materiálny, t.j. presnejšie to môže byť:
Materiálnosť môže byť aj:
Hmotnosť môže byť vo fyzike aj:
Náušnica

Náušnica je ozdoba, šperk, ktorý sa pripína na uši.
Náustok (hudobný nástroj)

Náustok je časť hudobného nástroja, ktorá sa pri hre prikladá k ústam alebo sa vkladá do úst.
Dúška materina

Dúška materina (iné názvy: staršie materina dúška, veľmi zastarano: "materiná dúška", "douška mateřinná", ľudovo: "žadovník", ("dúška") "chodec", "materinka", "materonka", "materovka", "živilka", "kukučka"; ) alebo dúška úzkolistá (staršie materina dúška úzkolistá, ) je liečivá bylina z čeľade hluchavkovité ("Lamiaceae"). Pochádza z Európy a Severnej Afriky.
Opis.
Dúška materina je drobná liečivá bylina s plazivou, pri zemi zdrevnatenou stonkou vysokou do 30 cm. Listy sú rôzne tvarované, väčšinou majú vajcovitý tvar a majú 3 – 8 mm. Kvety sú drobné a fialovej farby. Kvitne počas mája až augusta. Po rozkvitnutí je pre ňu typická jemná vôňa.
Využitie.
Zbiera sa kvitnúca vňať od mája do augusta (dvakrát do roka). Suší sa pri teplote do 35 °C, schne rýchlo. Uskladňuje sa chránená pred svetlom a vlhkom. Pôsobí ako aromatikum, expektorans, adstringens, mierne antiseptikum.
Užíva sa vnútorne pri chorobách dýchacích ústrojov, pri poruchách trávenia (nadúvanie, hnačka), pri zápaloch močových ciest a zvonku ako kloktadlo (antiseptikum, zápach z úst) a do kúpeľa pre deti a pre nervovo vyčerpané a lámkou trpiace osoby. Taktiež sa dá použiť na liečenie čierneho kašľa, preháňania a plynatosti.
Nautika

Nautika alebo plavectvo alebo navigácia je náuka o vedení lode na mori.
Mnohoznačnosť

Mnohoznačnosť (iné názvy: polysémia, viacvýznamovosť, viacznačnosť, viaczmyselnosť, ekvivocita, ekvivokácia) – mať viac významov. Mnohoznačnosť (znaku) umožňuje sprostredkovať rozličné súvislosti zmyslu. Mnohoznačnosť je sémantický vzťah, keď rovnaké slová označujú rôzne predmety v rôznych významoch. Napr. 'zem' znamená rôzne veci, keď týmto slovom označujeme "prsť, pôdu, územie, zemeguľu".
Polysémia v lingvistike.
Polysémia/Polysémantizmus.
Polysémia (z gréckeho πολυσημεία) je označenie javu v lingvistike, pri ktorom má jeden znak (napr. slovo) viacero kontextuálnych významov vznikajúcich na základe vzájomnej podobnosti objektu.
Polysémantizácia.
Polysémantizácia je jav, pri ktorom jazykový prostriedok nadobúda viacvýznamovosť.
Úvod do problematiky.
O slove vravíme, že je polysématické vtedy, ak je jeho význam polysématický. Teda, slovo je polysématické vtedy, ak nemá rovnaký význam aspoň v dvoch rôznych kontextoch. Ale takáto definícia nie je úplne presná, pretože vývojom jazyka dochádza k prirodzeným posunom, keď zaužívanými bežnými slovami pomenúvame novovzniknuté situácie alebo objekty. V prípade takéhoto posunu vravíme už o homonymii (napr. sedlo – "sediaca časť konského postroja" sa s časom v jazyku vyčlenilo ako samostatné slovo sedlo - "preliačina v pohorí").
Pomôcky pri rozlišovaní javov homonýmie a polysémie.
Základný rozdiel medzi polysémiou a homonymiou spočíva v existencii, respektíve absencii vzťahu medzi významami. Ak tu tento vzťah je, hovoríme o polysémii a naopak.
Rozdiel medzi homonýmiou a polysémiou osciluje na úzkej hrane, a preto nie je vždy možné celkom jednoznačne rozhodnúť, ktorý z javov skutočne v danom prípade nastal, ale platí, že polysémia je založená na metonymických a metaforických vzájomných vzťahoch medzi rôznymi pojmami s rovnakým znakom, zatiaľ čo homonymia je náhodná zvuková zhoda dvoch znakov, s úplne odlišným významom.
Zeugma.
Azda najistejšou pomôckou na rozlíšenie homonymie od polysémie je zeugma. Metóda spočíva v tom, že osadzujeme slová do rôznych kontextov a následnou analýzou ich vystupovania v nich zisťujeme, či dochádza k odlišnej kontextovej väzbe:
Ak vieme slovo použiť v dvoch rôznych kontextoch, pričom význam slova z prvého kontextu nemá nič spoločné s významom toho istého slova v inom kontexte, "nemôžeme" hovoriť o polysémii. V takomto prípade hovoríme o homonymii.
...polysémia
"ale"
...homonymia, konkrétne homoforma
Využitie.
V odborných textoch sa autor väčšinou snaží o "obmedzenie mnohoznačnosti". V umeleckej literatúre najmä v poézii sa mnohoznačnosť naopak využíva na "zvýšenie umeleckého účinku".
Mathesis universalis

Mathesis universalis je exaktná jednotná veda; logika ako zovšeobecnená matematika, ktorá sa zakladá na týchto krokoch, ktoré umožňujú vytvoriť univerzálnu vedu, schopnú čisto formálnym spôsobom (analýzou a kombináciou) dospieť k poznaniu poriadku sveta.
Idea mathesis universalis prenikla aj do filozofie 20. storočia v problematike jednotnej vedy. Ideu mathesis universalis rozvíjal Gottfried Wilhelm Leibniz.
Návar

Návar je vrstva kovu nanesená pri zváraní na iný kov.
Náhodná mnohoznačnosť

Náhodná mnohoznačnosť je mnohoznačnosť, pri ktorej má rovnaké slovo celkom rôzne významy čisto náhodne, ako napr. v prípade slova "zem" (prsť, pôda, územie, zemeguľa).
Navigácia

Navigácia alebo navigovanie môže byť:
Nenáhodná mnohoznačnosť

Nenáhodná mnohoznačnosť je mnohoznačnosť, pri ktorej majú slová rovnakú podobu na základe určitých vzťahov medzi denotátmi. Táto nenáhodná mnohoznačnosť sa nazýva analógia.
Navigácia (informatika)

Navigovanie (iné názvy: navigácia, prehliadanie, prezeranie; po angl. "browsing" alebo "navigation") je využívanie hypertextových väzieb pre pohyb medzi časťami jedného hypertextového dokumentu, medzi rôznym hypertextovými dokumentmi atď. Cestu, po ktorej sa zasa možno vracať, si pamätajú prehliadače.
Množina čísel

Množina čísel je množina, ktorej prvky sú čísla, napr. postupnosť čísel.
Návod

Návod je vyjadrenie pravidla ako dosiahnuť požadovaný cieľ. Dôležité sú
návody na konanie.
Jednoprvková množina

Jednoprvková množina je množina, ktorá má jeden prvok.