Smilnianka

Smilnianka je potok v regióne Šariš, v centrálnej a južnej časti územia obce Cigeľka, v obci Mikulášová a v severnej časti územia obce Cigla v okresoch Bardejov a Svidník v Prešovskom kraji. Je pravostranným prítokom Ondavy; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-30-08-4323. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologická oblasť Nízke Beskydy, geomorfologický celok Ondavská vrchovina.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške v centre intravilánu obce Smilno v okrese Bardejov, v geomorfologickom celku Ondavská vrchovina. 
Opis toku.
Od prameňa tečie južným smerom, stáča sa na juhovýchod, v nadmorskej výške preteká cez hornú vodnú nádrž, v nadmorskej výške preteká vez dolnú vodnú nádrž, ľavým brehom obteká poľnohospodársku farmu, vyteká z intravilánu obce Smilno a pokračuje juhovýchodovýchodným smerom, je lemovaný pásom príbrežnej vegetácie, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok z poľa "Kremienka", v nadmorskej výške vteká na obecnú a zároveň i okresnú hranicu medzi obcou Smilno v okrese Bardejov a obcou Cigla v okrese Svidník, pravým brehom obteká vrch "Úboč" s nadmorskou výškou , mení smer na východ a sleduje obecnú hranicu, vteká na trojchotárnik medzi obcami Smilno a Mikulášová v okrese Bardejov, a obcou Cigla v okrese Svidník, ľavým brehom obmýva les aj lúku "Došťaviská", obecnú hranicu sleduje ďalej, v nadmorskej výške opúšťa obecnú hranicu, záverečných 150 m preteká cez územie obce Cigly a v jej extraviláne ústi do Ondavy severne od intravilánu Cigly pri pasienku "Nad haťou" ako jej pravostranný prítok. "Smilnianka" má jeden bezmenný prítok.
"Smilnianka" pramení a preteká v obci Smilno, sleduje obecnú hranicu medzi obcami Smilno, Mikulášová a Cigla a v Cigle ústi do Ondavy v okresoch Bardejov a Svidník v Prešovskom kraji, v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy, v geomorfologickom celku Ondavská vrchovina. 
Pôvod názvu.
Pôvod pomenovania vodného toku "Smilnianka" na území obce Smilno je v názve obce "Smilno", v intraviláne ktorej pramení a ďalej preteká. Z toponyma "Smilno" rozšírením o formant "-ianka" bolo utvorené jednoslovné hydronymum "Smilnianka" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Nová vedecká štúdia Pavla Žiga preukázala, že toponymum Smilno nemá nič spoločné s apelatívom "smola" vo význame "čierna až čiernohnedá viskózna až tuhá organická látka získavaná ako zvyšok pri destilácii drevného dechtu"; podobne preukázala, že nemá nič spoločné ani s apelatívom "smilniť" vo význame "nezriadene sa oddávať obcovaniu s druhým pohlavím, viesť nemravný život". Toponymum Smilno má pôvod v miestnej nárečovej podobe slovanského stredovekého apelatíva "smielo" a jeho derivátu "smielno", čiže "smilo &gt; smilno", vo význame "dar, veno, výbava, dlžoba, záväzok"; toto slovo je vysunuté na okraj slovnej zásoby súčasnej slovenčiny. Názov obce a názov potoka by spisovne mali dnes znieť "Smielno" a "Smielňanka".
Najstaršie listinne zachované názvy obce Smilno sú doložené: 1250 v podobe "Zemelnye", 1269 "Zemeldene", 1277 "Scemela". 
Hydronymum "Smilnianka" bolo štandardizované v roku 1990. V čase štandardizačného procesu názvu vodného toku neexistovali hydronymá s rovnakým homonymným názvom "Smilnianka" v kategórii slovenskej hydronymie.