burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Corbeil-Essonnes

Corbeil-Essonnes je francúzske mesto v severozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Essonne (departement) v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené .
Susedné obce.
Corbeil-Essonnes susedí s Évry, Étiolles, Saint-Germain-lès-Corbeil, Lisses, Saint-Pierre-du-Perray, Villabé, Ormoy, Le Coudray-Montceaux, Saintry-sur-Seine a Morsang-sur-Seine.
Dejiny.
V Corbeil boli od stredoveku garbiarne, valcovacie stanice a najmä veľké mlyny na múku na zásobovanie Paríža.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Cherbourg-Octeville

Cherbourg-Octeville je mesto na severozápade Francúzska v departemente Manche v regióne Normandia.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Nachádza sa v severnej, pobrežnej časti polostrova Cotentin, čo je časť Normandie známa najmä svojim poľnohospodárstvom, rybolovom, turistikou a tiež súvislosťami s dejinami druhej svetovej vojny. 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Dieppe (Seine-Maritime)

Dieppe je mesto na západe Francúzska v departemente Seine-Maritime v regióne Normandia. Má asi 32 000 obyvateľov (2009). 
Dieppe je najstaršie francúzske kúpeľné mesto a známy prístav pri ústí rieky Arques v Lamanšskom prielive.
Známe sa stalo hlavne ako miesto bojov počas druhej svetovej vojny. 19. augusta 1942 sa tu vylodili britsko-kanadské sily, ktoré podnikli rýchly výpad na prístav a priľahlé nemecké vojenské objekty. Operácia sa neskončila pre Spojencov úspechom, pravdepodobne v dôsledku jej skorého prezradenia a nemeckej pripravenosti. Kanadské sily utrpeli ťažké straty a boli zahnané do mora. Asi 1000 Kanaďanov padlo v boji a viac než 2300 bolo zajatých.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Stredoslovenská galéria

Stredoslovenská galéria v Banskej Bystrici je “regionálnou galériou s programovým zameraním na prezentáciu, výskum a tvorbu zbierky moderného a súčasného umenia”. Súčasťou galérie je aj stála expozícia Dominika Skuteckého. Založená bola v roku 1956.
Galéria.
Od založenia v roku 1956 pri Krajskom vlastivednom múzeu prešla viacerými správcami. Do roku 2007 fungovala pod menom Štátna galéria v Banskej Bystrici. Odvtedy je v pôsobnosti Banskobystrického samosprávneho kraja. 
V stálej expozícii Dominika Skuteckého prebieha od roku februára 1994 stála výstava 50 diel tohto slovenského realistického maliara prelomu 19. a 20. storočia.. 
Medzi ďalšie výstavy patrí "Architektúra Slovenska pred a po roku 1989" v spolupráci so Spolkom architektov Slovenska, "Predpremiéra 20 rokov fotografie na VŠVU", "Výstava doktorandov Fakulty výtvarných umení v Banskej Bystrici - Roman Rembovský, Juraj Valica, Galéria F, B. Bystrica 1980-1990 (2000)" a iné. Galéria spolu s mestom Banská Bystrica a garantom Akadémiou umení usporiadala tiež súťažné bienále dizajnu "LOGO 2010" ako aj "Putovanie do krajina zázračna - Slovenské divadlá deťom" o detskom divadle. Galéria hosťuje aj putovné výstavy zo slovenských a zahraničných galérií.
Stredoslovenská galéria ponúka aj knižnicu/študovňu s prístupom ku monografiám, katalógom a odborným publikáciám o umení Slovenska aj zahraničia. Priestory galérie tiež slúžia na prednášky, semináre a dajú sa tiež prenajať.
Priestory Stredoslovenskej galérie.
Stredoslovenská galéria realizuje svoju výstavnú činnosť v troch budovách v historickom centre Banskej Bystrice. Krátkodobé výstavy sú organizované v budove bývalej banskobystrickej radnice Praetóriu a v Bethlenovom dome. Stála expozícia Dominika Skuteckého je v situovaná v jeho pôvodnej neorenesančnej vile postavenej podľa vlastníkovho návrhu v roku 1896. Dom stojí na Hornej ulici č. 55 Dnes je sídlom permanentnej výstavy jeho diela, znovuotvorenej 14. februára 2012. V roku 2008 bol v priestoroch bývalého štúdia tejto vily zriadená nová časť galérie zvaná room 19_21. Tento priestor je určený výstavám umelcov hlavne mladšej generácie. Galéria má k dispozícii spolu 938,7m² výstavných priestorov.
Ocenenia.
Stredoslovenská galéria bola viackrát ocenená Ministerstvom kultúry SR ako "Galéria roka" (za roky 2016, 2018 a 2020).
Gerlachovská veža

Gerlachovská veža () je najvýraznejšia veža v hrebeni masívu Gerlachovského štítu, medzi Batizovskou priehybou (Gerlachovským štítom) a Gerlachovskou priehybou (Gerlachovským zubom). Z Velickej doliny ju charakterizuje vysoká severovýchodná stena s dvoma mohutnými piliermi, jej západná časť klesá do Batizovskej doliny. Je to najvyššia veža a druhý najvyšší vrch Tatier, Slovenska aj celých Karpát.
Názov.
Pomenovanie vyjadruje polohu veže v masíve Gerlachovského štítu. Pochádza od mena obce Gerlachov. Po vzniku horolezeckého spolku JAMES pomenovali dovtedy bezmennú vežu veža JAMES. Meno sa neujalo a vytlačil ho súčasný názov. Poľský názov poukazuje na polohu veže medzi Gerlachovským štítom a Kotlovým štítom. Maďarské a nemecké pomenovanie chýba.
Turistika.
Vrchol je dostupný len v sprievode horského vodcu.
Asymetrické páskové vedenie (mikropásik)

Asymetrické páskové vedenie (mikropásik) má veľký potenciál pri využití v mikrovlnných obvodoch ako sú filtre, impedančné prispôsobenie a iné.
Rovnice pre vlastnú a vzájomnú indukčnosť a kapacitu sú upravené tak aby boli vhodné pre asymetrický pásik a môžu byť napísané nasledovne: 
kde:
V prípade dvoch asymetrických vedení existujú dva základné režimy a síce c-mód a Π-mód. 
Pre výpočet βc,π a Rc,π platia nasledujúce vzťahy:
Charakteristické impedancie je možné vypočítať zo vzájomných impedancií a kapacít s použitím predchádzajúcich vypočítaných vzťahov a to nasledovne:
kde: 
Vlastné a vzájomné kapacity pre asymetrické mikropásikové vedenie sú počítané pre niekoľko hodnôt šírky pásika a εr, pričom S / H = 2, W /H = 1, výsledky sú uvedené v nasledujúcej tabuľke: 
Na nasledujúcom obrázku je sada kriviek pre efektívny spôsob určovania impedancií. Sú počítané pre W1 = 0,6 mm, W2 = 1,2 mm, h = 0,635 mm a εr = 9,7. Môžu byť použité pri navrhovaní rôznych aplikácií pre asymetrické mikropásikové vedenie.
Javorinka (vrch v Strážovských vrchoch, Čičmany)

Javorinka () je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Čičmany, približne severne od Prievidze.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina a časti Javorinka. Vrchol leží v Žilinskom kraji, okrese Žilina a v katastrálnom území obce Čičmany. Vrch patrí do CHKO Strážovské vrchy.
Opis.
Javorinka je súčasťou hrebeňa, ktorý z Fačkovského sedla vedie cez Homôľku a Čelo západným smerom na dominantný Strážov. Severným úpätím prechádza Cesta hrdinov SNP, smerujúca zo Strážova cez Čičmany do Fačkovského sedla. Na severnej a západnej časti masívu sa nachádzajú vleky a zjazdovky lyžiarskeho strediska Ski Čičmany. Východným smerom susedí vrch Javorina (), južným Čičerman (), juhozápadne leží Oselná (), západne Strážov (), severozápadne Hrubá Kečka () a severne Kozol (). Severne a západne orientovanú časť masívu odvodňujú prítoky Rajčanky do Váhu, juhovýchodnú časť hrebeňa prítoky Tužiny do rieky Nitry. Najbližšou obcou sú na západnom úpätí ležiace Čičmany. 
Výhľady.
Nesúvislý porast Javorinky umožňuje zaujímavé výhľady na široké okolie. Horizontu dominujú okolité vrchy pohoria, najmä Strážov, Čierny vrch či Hrubá Kečka. Východným smerom je majestátny Kľak a Reváň, južným smerom leží Magura a Suchý vrch. Pri vhodných podmienkach je možné zhliadnuť tiež pohorie Žiar, Vtáčnik, Veľkú Fatru, Kremnické vrchy, Považský Inovec či Biele Karpaty, nezriedka je vidieť Veľkú Raču a Lysú horu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značkovaný chodník, hoci Javorinku traverzuje značený chodník (Cesta hrdinov SNP) z Fačkovského sedla cez Homôľku na Strážov, na ktorý sa v "Sedle Javorinky" pripája rovnako značený chodník z Magury. 
Zo západnej strany sa uzatvára okruh chodníkov okolo Javorinky po značke, ktorá spája oba chodníky z Čičmian na "Lazový vrch" (). Prístup uľahčuje kužeľovitý tvar umožňujúci prístup zo všetkých strán i zjazdovky a vleky, ktoré vedú na vrchol.
Boškovie laz

Boškovie laz () je vrch v Malej Magure, geomorfologickom podcelku Strážovských vrchov. Nachádza sa nad obcou Dlžín, približne severozápadne od Prievidze.
Poloha.
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v južnej časti geomorfologického podcelku Malá Magura. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, v okrese Prievidza a zasahuje na katastrálne územia obcí Kanianka a Dlžín. Je súčasťou mohutného hrebeňa, vystupujúceho medzi Rudnianskou a Prievidzskou kotlinou.
Opis.
Boškovie laz leží južne od najvyššej časti hrebeňa, ktorý vystupuje z mierne zvlnenej Hornonitrianskej kotliny. Severným smerom pokračuje horský chrbát na susednú Maguru (), východne leží Starý vrch () a západným smerom leží Suchý vrch (). Východnú časť masívu odvodňuje potok Kanianka do rieky Nitra, západne situované svahy Dlžínka do Nitrice. Najbližšími obcami sú približne vzdialené obce Dlžín, Seč a Šútovce na juhozápadnom úpätí.
Výhľady.
Lesným porastom pokrytý Boškovie laz poskytuje len obmedzený výhľad. Vďaka nadmorskej výške a polohe sú však zaujímavé; okrem okolitých vrchov pohoria vidieť veľkú časť Hornonitrianskej kotliny. Pri vhodných podmienkach je možné zhliadnuť južnú časť Malej Fatry, pohorie Žiar, Vtáčnik, Veľkú Fatru, Kremnické vrchy či Tribeč.
Veľký pôst

Veľký pôst alebo Svätá Štyridsiatnica je v byzantskom obrade pomenovanie pre najdôležitejšie kresťanské pôstne obdobie. V liturgickom roku sa nachádza pred sviatkom Kristovho vzkriesenia a trvá 40 dní. V cirkvách byzantského obradu sa začína pondelkom po Syropôstnej nedeli (Čistým pondelkom) a trvá do piatka pred Lazárovou sobotou. Veľkému pôstu predchádza niekoľko týždňov predpôstneho obdobia.
Jednotlivé nedele a niektoré dni Veľkého pôstu majú rôzne zameranie:
Druhá, tretia a štvrtá sobota Veľkého pôstu sú zádušnými sobotami.
Pôvodná pôstna disciplína vo Veľkom pôste je pomerne prísna. V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je však povinná iba jej značne uľahčená verzia. Napriek rôznym úľavám však vo východných cirkvách zvykne byť prísnejšia ako u rímskokatolíkov.
Špecifikom obdobia Veľkého pôstu je aj liturgický poriadok. Od pondelka do piatku sú aliturgické dni, teda dni, keď sa neslávi svätá božská liturgia - v pondelok, utorok a štvrtok sa slávi len večiereň, utiereň a ostatné modlitby časoslova. V stredu a piatok sa slávi liturgia vopredposvätených darov.
Épinal (mesto)

Épinal je francúzske mesto v departemente Vosges v regióne Grand Est. Leží na rieke Mosele, 60 km od mesta Nancy.
Geografia.
Susedné obce: Golbey, Dinozé, Chantraine, Jeuxey a Deyvillers.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Šport.
V meste sídli hokejový klub Gamyo Epinal, ktorý hrá najvyššiu francúzsku hokejovú súťaž Ligue Magnus.
Carrara

Carrara je talianske mesto v oblasti Toskánsko, jedno z dvoch centier provincie Massa-Carrara. 
Mesto je svetoznáme ťažbou mramoru. Carrara má aj silnú anarchistickú tradíciu, počas druhej svetovej vojny bolo mesto oslobodené od fašizmu anarchistickými partizánmi a v roku 1968 tu vznikla Internacionála anarchistických federácii.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Lazárova sobota

Lazárova sobota je kresťanský sviatok, ktorý sa slávi v sobotu pred Kvetnou nedeľou, resp. v sobotu týždeň pred Bielou Sobotou. Spomína sa na Ježišov príchod do Betánie, kde vzkriesil z mŕtvych svojho priateľa Lazára (Jn 11, 1-43). Vzkriesenie Lazára sa oslavuje ako prísľub budúceho vzkriesenia všetkých ľudí a zároveň dôkaz, že Ježiš Kristus je Pánom nad smrťou. 
Slávenie sviatku sa začína liturgiou vopredposvätených darov v piatok večer (posledný deň Veľkého štyridsaťdňového pôstu). V sobotu nasleduje utiereň, ktorá sa podobá na nedeľnú utiereň, a po nej liturgia svätého Jána Zlatoústeho.
Speakon

Speakon (písané aj SpeakON) je typ konektora, slúžiaci na výkonové prepojenie zosilňovača s reproduktorovou sústavou, najčastejšie v oblasti profesionálneho ozvučenia. Na trh bol uvedený firmou Neutrik v roku 1987 v reakcii na nové európske normy, znemožňujúce používanie nechránených kolíkových zástrčiek („banánik“) na prepájanie ozvučovacieho reťazca.
Konektory boli od začiatku navrhované pre použitie v profesionálnom ozvučení, sú masívne, obsahujú mechanický zámok zabraňujúci nechcenému rozpojeniu, je vylúčený krátkodobý skrat medzi pólmi pri spájaní a rozpájaní, majú nízky prechodový odpor a znášajú dlhodobé prúdové zaťaženie v rádoch desiatok ampérov, čo umožňuje dodávať do reproduktorovej sústavy s bežnou impedanciou (4 alebo 8 Ω) výkon v rádoch jednotiek kW, prúd až 50 A. 
Vyrábajú sa 2-pólové, 4-pólové a 8-pólové varianty, zásuvka („samica“) obvykle v pevnej verzii pre umiestnenie na panel, zástrčka („samec“) ako ukončenie prepojovacieho kábla. Viacpólové verzie umožňujú nezávislé napájanie jednotlivých sekcií delenej výhybky reproduktorovej sústavy ("bi/tri-wiring", "bi/tri-amping") prostredníctvom jediného prepojovacieho kábla.
Étampes (mesto)

Étampes je mesto v juhozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Essonne a regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené 48,1 km. Má asi 22 000 obyvateľov.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Partnerské mestá.
 Borna, Nemecko
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Fontenay-aux-Roses

Fontenay-aux-Roses je francúzske mesto v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené .
Mesto bolo v 17. storočí exkluzívnym dodávateľom ruží na dvor Ľudovíta XIV.
Doprava.
Mesto je s Parížom spojené prímestskou železničnou linkou RER B.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Tomášova nedeľa

Tomášova nedela čiže Nedeľa svätého apoštola Tomáša alebo Nedeľa Antipaschy je v gréckokatolíckom a pravoslávnom liturgickom kalendári prvá nedeľa po Pasche (Veľkej noci). Názov dostala podľa toho, že sa pripomína udalosť zjavenia Ježiša apoštolovi Tomášovi na ôsmy deň po vzkriesení. Evanjelium je o Ježišovom príchode medzi apoštolov a darovaní viery „neveriacemu“ Tomášovi (Jn 20, 19–31). Touto nedeľou sa zároveň začína nedeľný cyklus oktoicha (osmohlasníka) a evanjeliových čítaní na utierni, čiže na Tomášovu nedeľu je predpísaný 1. hlas a 1. utierňové evanjelium.
Gravitholus

Gravitholus bol rod bylinožravého vtákopánvového dinosaura z čeľade Pachycephalosauridae. Žil na území dnešnej Alberty v Kanade v období vrchnej kriedy (stupeň kampán, asi pred 75 miliónmi rokov). Tento dinosaurus bol opísaný v roku 1979 paleontológmi Wallom a Galtonom. Je známy viacmenej len podľa fosílií temennej časti lebky.
Typovým a doteraz jediným známym druhom je Gravitholus albertae. Dlhšiu dobu prebieha medzi paleontológmi diskusia, či ide o samostatný validný rod, alebo len o synonymum s rodom Stegoceras. Novšie analýzy však naznačujú, že ide o platný a samostatný rod.
Haguenau (mesto)

Haguenau ([], nemecky "Hagenau", alsasky "Hàwenau") je mesto na východe Francúzska v departemente Bas-Rhin v regióne Grand Est.
Haguenau je štvrté najväčšie mesto v Alsasku. Leží na malej rieke Moder asi 25 kilometrov severne od Štrasburgu a asi 75 km juhovýchodne od Saarbrückenu, hlavného mesta nemeckej spolkovej krajiny Sársko. Má asi 34 000 obyvateľov.
História.
Mesto dal opevniť Fridrich I. Barbarossa. Mestu zároveň s tým v roku 1154 udelil mestské práva.
Koncom druhej svetovej vojny bolo počas bitky o Ardeny okolie Haguenau miestom bojov americkej 101. výsadkovej divízie s nemeckou 256. divíziou ľudových granátnikov.
Osobnosti mesta.
Sébastien Loeb (* 1974), jazdec rally
Partnerské mestá.
&lt;br&gt;
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Gif-sur-Yvette

Gif-sur-Yvette je mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Essonne a regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené . Má asi 21 000 obyvateľov.
Geografia.
Susedné obce: Villiers-le-Bâcle, Saint-Aubin, Saclay, Saint-Rémy-lès-Chevreuse, Orsay, Gometz-la-Ville, Gometz-le-Châtel a Bures-sur-Yvette.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Laon

Laon [vysl. "lã" (nosovka)] je historické mesto v regióne Pikardia v severovýchodnom Francúzsku, hlavné mesto departementu Aisne.
Staré mesto s ranogotickou katedrálou leží na návrší s výškovým rozdielom . So zachovanými mestskými hradbami, mnohými historickými domami a budovami je to najväčšia pamiatková zóna vo Francúzsku.
Poloha.
Laon má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Dejiny.
V miestach starého mesta sú nálezy osídlenia z doby okolo 3000 pred Kr. Návršie i podhradie bolo znovu osídlené od 1. storočia pred Kr., neskôr tu bolo opevnené rímske castrum. Okolo roku 500 založil reimský biskup svätý Remigius (Rémi) mesto a biskupstvo Laon. Okolo roku 580 tu írski mnísi založili opátstvo sv. Vincenta, okolo 640 nasledovalo opátstvo sv. Jana. V 10. storočí tu sídlili poslední karlovskí králi a mesto bohatlo z obchodu, najmä s vínom. Románska katedrála z roku 800 vyhorela pri požiari, počas povstania proti normanskému biskupovi v roku 1112. V rokoch 1155 – 1180 bola postavená súčasná, ranogotická katedrála. V roku 1124 založili premonštrátski mnísi kláštor sv. Martina. V 14. storočí vznikli súčasné hradby a koncom 16. storočia začalo mesto strácať význam v súťaži so Soissons.
Obyvateľstvo.
Laon má 26 094 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Doprava.
Laon leží asi severovýchodne od Paríža a severozápadne od Reims na ceste N2 Paríž – Brusel a na diaľnici A26. Má priame železničné spojenie do Paríža, Soissons, Reims a ďalších miest.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Krst Pána

Krst Pána je sviatok rímskokatolíckej cirkvi, ktorý sa slávi v nedeľu po sviatku Troch kráľov. Počas tohto sviatku sa pripomína Ježišov krst v Jordáne.
Do roku 1969 sa tento sviatok slávil v rámci Zjavenia Pána.
Vešpery tohto sviatku ukončujú vianočné obdobie rímskokatolíckeho liturgického roka.
Melun

Melun je mesto v strednej časti Francúzska, v departemente Seine-et-Marne a regióne Île-de-France. Je sídlom prefektúry. 
Poloha.
Melun leží asi 50 km juhovýchodne od Paríža na brehu rieky Seiny, medzi Brie a Gâtinais. Má tri časti: l'île Saint-Étienne v rieke, časť na južnom brehu rieky a na Varennskej rovine, ktorá sa postupne dvíha k lesu Fontainebleau a časť severnom brehu, ktorá sa postupne dvíha k plošine Brie. 
Dejiny.
Dejiny mesta začínajú už v roku 52 pred Kr. ("Melodunum"). Jeho stredoveké dejiny začínajú v 6. storočí. Kráľ Chlodovik I. povýšil mesto na vojvodstvo a opevnil hradbami. Bohatstvo mesta lákalo Vikingov, ktorí ho dvakrát vyplienili (852 a 886). 
V Melune často sídlili prví Kapetovci. V roku 1420 mesto obliehali Angličania a Burgundčania. Z tohto obdobia pochádza miestne heslo: "Fides muris usque ad mures" (Verní hradbám až do zjedenia krýs).
V roku 1790 vznikol departement Seine-et-Marne z častí Île-de-France, Brie, Champagne a Gâtinais. Melun sa stal sídlom prefektúry. 
Hospodárstvo.
V meste a okolí je rozvinutý priemysel dopravných strojov, letecký a farmaceutický priemysel a pivovarníctvo. Mesto sa preslávilo výrobou syra Brie.
Na ostrove na rieke je väznica pre ťažkých zločincov. 
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Pavel Wohl

Pavel Wohl (* 5. január 1942, Praha) je bývalý česko-slovenský hokejový brankár. Po skončení aktívnej hráčskej činnosti sa stal trénerom.
Vo funkcii trénera dosiahol väčšie úspechy než počas aktívnej hráčskej činnosti. V rokoch 1982 a 1985 sa s klubom SB Rosenheim stal dvojnásobným majstrom Nemecka. Tretí titul dosiahol krátko po rozdelení Česko-Slovenska v poslednom ročníku federálnej ligy v roku 1993 so Spartou Praha. V rokoch 1989 a 1990 získal s reprezentáciou Česko-Slovenska dve bronzové medaily z majstrovstiev sveta a dve z majstrovstiev Európy.
NHL 1933/1934

Sezóna 1933/1934 bola 17. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Chicago Black Hawks.
Ocenenia.
Kanadské bodovanie.
"Note: GP = Odohrané zápasy, G = Góly, A = Asistencie, PTS = Body, PIM = Trestné minúty"
Pag (mesto)

Pag je hlavné a najväčšie mesto rovnomenného chorvátskeho ostrova v Kvarnerskom zálive. Nachádza sa na juhovýchodnom okraji zátoky v centrálnej časti ostrova. S pevninou ho okrem cesty k Zadaru spája trajektová doprava.
Dejiny.
V staroveku obýval ostrov ilýrsky kmeň Liburnov, ktorých si neskôr podmanili Rimania. Centrom ostrova bola vtedy Cissa (dnešná Caska) pri severozápadnom konci Pažskej zátoky. Toto mesto zaniklo okolo 4. storočia, kedy po zemetrasení kleslo pod hladinu. Neskôr sa centrum osídlenia presunulo do strednej časti ostrova, v okolí dnešnej lokality Stari grad.
Sídlo Pagus (ešte v inej lokalite) sa spomína v roku 976, kedy ho dobyl chorvátsky kráľ Štefan Držislav. Roku 1244 uhorský a chorvátsky kráľ Belo IV. povýšil Pag na kráľovské mesto. Ďalšie mestské práva potvrdil Pagu kráľ Ľudovít I. v roku 1376. Dlhoročná rivalita miest Pag a Zadar skončila v roku 1394 ťažkou vojenskou porážkou Pagu a spustošením mesta. V roku 1403 bola časť Dalmácie vrátane Pagu predaná Benátkam.
V období rastúcej tureckej hrozby presunuli mesto na novú, súčasnú lokalitu, vzdialenú asi severnejšie od pôvodnej polohy. Nové mesto bolo založené 18. mája 1443 a na jeho projektovaní sa podieľal staviteľ Juraj Dalmatinac, vďaka čomu je Pag jedným z mála plánovite navrhnutých miest v Dalmácii. Neskoro gotické a renesančné stavby a sieť pravidelných uličiek dnes láka veľké množstvo turistov. Pozostatkom starého mesta je kostol sv. Juraja, od ktorého sa každým rokom 15. augusta koná púť do kostola Nanebevzatia Panny Marie v súčasnom Pagu.
Plužne

Plužne (ukr. "Плужне", , ) je dedina v Chmeľnyckej oblasti na západnej Ukrajine v Šepetivskom rajóne. Nachádza sa na rieke Usťa, približne 24 km od mesta Iziaslav, 44 km od mesta Šepetivka i 127 km od mesta Chmeľnyckyj, v historickom regióne Volyne.
Úvod.
V roku 2001 tu žilo približne — 3 297 obyvateľov. Rozloha — 7,65 km² (765 ha). Hustota osídlenia — 431,11 obyv./km². Prvá písomná zmienka je z roku 1576.
Demografia.
Najväčšia populácia bola v roku 1978 — 5600 obyvateľov .
Cumulonimbus incus

Cumulonimbus incus je veľký, vysoký oblak, ktorého horná časť sa rozširuje do tvaru lievika, alebo nákovy. Väčšinou je tiež zreteľná vláknitá štruktúra (tvar capillatus).
Incus (z latinčiny nákova, skratka inc) je jedna z oblačných zvláštností. Môže sa vyskytovať pri oblaku cumulonimbus.
Vznik.
Zvláštnosť incus vzniká, keď termické stúpavé prúdy narazia na tropopauzu, ktorá prúdom znemožní ďalšie stúpanie a stočí ich do boku. V závislosti na zemepisnej polohe a ročnom období k tomu dochádza vo výške 7 až 17 kilometrov.
Rab (ostrov)

Rab () je deviaty najväčší chorvátsky ostrov, v Kvarnerskej časti Jadranského mora. Nachádza sa v Prímorsko-gorskokotarskej župe, má rozlohu a okolo 9 500 obyvateľov. 
Názov.
Názov ostrova Rab (Arbe, Arbia, Arve alebo aj Arba) pochádza pravdepodobne z 'Arb', ktoré znamená tmavý, zeleno zalesnený.
Geografia ostrova.
Ostrov sa nachádza v Kvarnerskom zálive a administratívne patrí do Prímorsko-gorskokotarskej župy. Juhovýchodne sa nachádza ostrov Pag, severozápadne Krk a západne Cres. V okolí sa nachádza i niekoľko menších, zväčša neobývaných ostrovov.
Rab je dlhý 22, široký 3 a jeho rozloha je . Najvyšší vrchol Kamenjak dosahuje výšku 
Podnebie.
Na ostrove prevláda stredomorské podnebie s miernymi zimami bez mrazov a snehu a príjemnými letami. 
Obyvateľstvo.
Najväčším sídlom ostrova je mesto Banjol s 2 000 obyvateľmi, turisticky obľúbené sú strediská Lopar, Palit, Supetarska Draga a Rab, ktoré sa nachádza v centrálnej časti ostrova. Takmer všetky strediská a pláže sa nachádzajú na južnej strane ostrova.
Rab

Rab môže byť:
Pag

Pag môže byť:
Rambouillet (mesto)

Rambouillet je francúzske mesto v juhozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené 44,3 km. Má asi 24 700 obyvateľov. 
15. až 17. novembra 1975 sa tu konal vôbec prvý samit niekdajšej G6 (group of six). V Rambouillet sa uskutočnili v roku 1999 rozhovory medzi Srbmi a kosovskými Albáncami.
Serbia Open 2011

Serbia Open 2011 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 23.a do 1. mája 2011 na otvorených antukových dvorcoch v srbskom meste Belehrad. Turnaj patrí do kategórie ATP World Tour 250 series. Titul v dvojhre získal Srb Novak Đoković, ktorý vo finále porazil Španiela Feliciano Lópeza 7-64, 6-2. Bol to jeho 23. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Čech František Čermák a Slovák Filip Polášek, ktorí vo finále porazili rakúsky pár Oliver Marach, Alexander Peya 7-5 a 6-2. Pre F. Čermáka to bol 23. titul a pre Filipa Polášeka 4. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Účastníci.
Ostatní.
Hráči, ktorí dostali divokú kartu:
Hráči, ktorí sa dostali do turnaja cez kvalifikáciu:
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Novak Đoković vs. Feliciano López 7-6(4), 6-2
Štvorhra mužov.
 František Čermák / Filip Polášek vs. Oliver Marach / Alexander Peya 7-5, 6-2
La Roche-sur-Yon

La Roche-sur-Yon je mesto na západe Francúzska v regióne Pays-de-la-Loire, v departemente Vendée ktorého je hlavným mestom. Má asi 51 000 obyvateľov. 
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Leží na brehu rieky Yon.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Petro-pavlovský pôst

Petro-pavlovský pôst alebo Apoštolský pôst (ľudovo tiež Petrovka) je jedným z pôstnych období kresťanských cirkví byzantského obradu.
Začína sa v pondelok po Nedeli všetkých svätých a pokračuje do sviatku svätých, slávnych a najvyšších apoštolov Petra a Pavla (29. júna). Vzhľadom na to, že dátum, na ktorý pripadne Nedeľa všetkých svätých, je závislý od dátumu Paschy, tak dĺžka petropavlovského pôstu nie je v každom roku rovnaká.
Uspenský pôst

Uspenský pôst alebo Spasivka (ľudovo) alebo Pôst pred Zosnutím Bohorodičky alebo aj Pôst Bohorodičky je jedným z pôstnych období kresťanských cirkví byzantského obradu.
Toto pôstne obdobie trvá od 1. do 14. augusta a veriaci sa ním pripravujú na sviatok "Uspenia", čiže Zosnutia našej presvätej Vládkyne, Bohorodičky Márie, vždy Panny (15. augusta), resp. na sviatky Zosnutia a Premenenia Pána.
Prvé svedectvo o pôste v tomto období je od sv. Leva I. Veľkého (okolo r. 450), definitívnu podobu Uspenský pôst získal na cirkevnom sneme v Konštantínopole v roku 1166.
Pôvodné pôstne predpisy Uspenského pôstu sú nasledovné:
Na sviatok Premenenia Pána (6. augusta) je dovolené jesť aj rybu.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku počas Uspenského pôstu je záväzné postiť sa tak ako bežne cez rok, zachovávanie tohto pôstu je teda ponechané na osobné rozhodnutie každého veriaceho.
Dobrí chlapci mixtape vol. 2

Dobrí chlapci mixtape vol. 2 je mixtape slovenskej hip-hopovej skupiny Moja Reč. Je pokračovaním mixtapu "Dobrí chlapci mixtape vol. 1", ktorý vyšiel ešte v roku 2006. Mixtape má oproti svojmu predchodcovi menej skladieb a žiadnych hosťujúcich rapperov. O hudobné produkcie sa postarali Ramon, Jozef Engerer, D-Tonate a Kufy. CD vyšlo v limitovanom náklade - iba 1 000 kusov.
Skladba "25 panákov" sa objavila aj na mixtape "Hra sa začína" od DJa Kappu.
K mixtapu bol urobený trojklip k skladbám "1, 2, 3", "Bereme všetko" a "Hitmaker". O video sa postaral Braňo Jašš a Evolution, rovnakí ľudia ako v prípade videoklipu "Každodenný deň" od rappera menom AD.
Čistý pondelok

Čistý pondelok je prvý deň Veľkého pôstu v kresťanských cirkvách byzantského obradu.
Tento deň nasleduje po Syropôstnej nedeli. Liturgicky sa začína večierňou, po ktorej zvykne nasledovať obrad vzájomného zmierenia.
Názov čistý sa vzťahuje na prežitie dňa v čistote od hriechu ale aj od jedál, keďže v tento deň platí najprísnejší pôst. Podľa predpisov Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku sa zdravý dospelý človek môže v tento deň maximálne raz najesť do sýta a dva razy občerstviť, pričom musí zachovať zdržanlivosť od mäsa (vrátane ryby), mlieka a mliečnych výrobkov a vajec. Ideálom je zachovať úplný pôst.
Tento deň je aliturgickým dňom. Na veľkom povečerí v pondelok večer sa modlí časť Veľkého kajúceho kánona sv. Andreja Krétskeho.
V nasledujúcich rokoch pripadne Čistý pondelok podľa gregoriánskeho kalendára na:
Florence Welchová

Florence Leontine Mary Welchová (* 28. august 1986, Camberwell, Londýn, Anglicko) je anglická hudobníčka, speváčka a skladateľka, známa, ako speváčka indie rock skupiny Florence and the Machine.
Vodo-vodný energetický reaktor

Vodo-vodný energetický reaktor alebo reaktor typu VVER alebo VVER (, angl. "WWER (type reactor)" alebo "VVER (type reactor)") je najpoužívanejší typ jadrového reaktora používaný v štátoch bývalého východného bloku. Tejto koncepcie sú slovenské elektrárne Bohunice a Mochovce a české elektrárne Dukovany a Temelín. Ide o tlakovodný reaktor, ktorý zodpovedá koncepcii označovanej v západnej Európe a USA ako PWR.
Princíp.
V reaktoroch VVER sa používa mierne obohatený urán vo forme UO2. Tlaková nádoba reaktora má tvar valca postaveného na výšku s polguľovitým dnom a vekom. Aktívna zóna je v dolnej časti nádoby. Nádoba je naplnená ľahkou vodou, ktorá slúži ako chladivo aj moderátor (kvapalina sa udžuje v teplotách od 220°C až po 320°C) . Voda je pod vysokým tlakom (okolo 15 MPa, teda 150 bar), takže nedochádza k jej varu. To je dôležitý prvok inherentnej bezpečnosti. Pri prípadnej poruche primárneho okruhu alebo keby došlo k varu vody v reaktore nastáva únik moderátora a tým aj utlmenie jadrovej reakcie.
Voľnica

Voľnica je u gréckokatolíkov a pravoslávnych deň, keď sa namiesto zvyčajného pôstu nepostí.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku a v Pravoslavnej cirkvi sú počas roka 4 obdobia, keď sú voľnice:
Ak nejaký významný sviatok (veľký alebo polyjelejný s bdením) pripadne na stredu alebo piatok, je v tento deň takisto voľnica, u pravoslávnych zmiernenie pôstu.
Saint-Brieuc

Saint-Brieuc (; galsky: "Saent-Bérieu" alebo "Saent Berioec") je francúzske mesto ležiace v bretónskom departemente Côtes-d’Armor, na brehu Lamanšského prielivu. Podľa sčítania obyvateľstva v roku 1999 má 46 087 obyvateľov, tí sa nazývajú "Briochines". Mesto bolo až do polovice 20. storočia trojjazyčné, potom bretónčinu a galčinu francúzština úplne vytlačila.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Ekonomika.
Hlavné ekonomické odvetvia sú priemysel metalurgický, chemický, potravinársky; výroba domácich spotrebičov a kief.
Saint-Brieuc leží na železničnej trati TGV Atlantique, okrem toho je neďaleko mesta letisko "Saint-Brieuc-Armor" (IATA: SBK; ICAO: LFRT).
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozprávania ruského pútnika

Rozprávania ruského pútnika alebo Spomienky pútnika (populárny skrátený názov: "Ruský pútnik"; úplný názov: "Úprimné rozprávania pútnika svojmu duchovnému otcovi" - rus. Откровенные рассказы странника духовному своему отцу) je kniha, ktorá obsahuje rozprávania pútnika zamerané na Ježišovu modlitbu.
Kniha vyšla v Kazani okolo roku 1870. Bola preložená do mnohých jazykov a oboznámila ľudí na Západe s Ježišovou modlitbou. Pútnik v knihe sa snaží dosiahnuť splnenie príkazu apoštola Pavla, aby sme sa neustále modlili. K dosiahnutia stavu neustálej modlitby mu pomáhajú okrem iného aj poučenia, ktoré nachádza vo Filokalii (Dobrotoľubiji).
Prvý slovenský preklad vyšiel v Kanade. V slovenčine zatiaľ úplný preklad tejto knihy nebol vydaný - existujúce vydania obsahujú iba samotné rozprávania a neobsahujú Tri kľúče a výber textov z Dobrotoľubija.
V anglicky hovoriacom svete sa táto kniha stalo známejšou po vyjdení románu J. D. Salingera "Franny a Zooey" v roku 1961.
Saintes

Saintes (fonetická výslovnosť [sɛ̃t]) je mesto na juhovýchode Francúzska, v departemente Charente-Maritime, v regióne Nové Akvitánsko.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
Saintes bolo hlavným mestom provincie Saintonge v čase ancien régime, bolo prefektúrou departementu Charente-Inférieure do nového územného usporiadanie v roku 1790, a potom bolo podriadené správe v La Rochelle v roku 1810.
Vďaka svojmu významnému historickému dedičstvu galsko-románskemu, stredovekému i klasickému, Saintes bolo zaradené na zoznam kultúrne a umelecky významných miest a oblastí v roku 1990.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Dobrí chlapci mixtape vol. 1

Dobrí chlapci mixtape vol. 1 je mixtape slovenskej hip-hopovej skupiny Moja Reč, ktorý vyšiel v auguste 2006 (niekde sa uvádza 15. ako dátum vydania, niekde 18.) pod českým vydavateľstvom Neighbor Beats. Prvé informácie o nahrávaní mixtapu sa objavili ešte v máji, kedy medzi hosťami mal byť aj Zverina, ktorý sa nakoniec na mixtape neobjavil. Ako hostia sa na mixtape predstavili Mário, Vec, Idea, Frogstar a Lyny. O produkcie sa postarali D-Tonate, DJ Fatte, Ramon, Jozef Engerer, Vec a DJ Jazzy. Skladby "Ty nikdy" a "Intro" sa objavili na mixtape českého rappera Ideu v iných verziách. Skladba "Sekáčik na ľad" sa objavila na výberovke "Nejbr Hip Hop mix vol. 1". Mixtape sa stretol s pozitívnymi odozvami fanúšikov aj hudobných kritikov v recenziach.
Motor s valcami do H

Motor s valcami do H je typ štvorvalcového alebo štvorradového dvojhriadeľového piestového spaľovacieho motora, ktorého priečny rez je v tvare písmena H. Motor má dva rovnobežné kľukové hriadele, ktoré sú vzájomne prepojené.
La Valette-du-Var (mesto)

La Valette-du-Var je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Pravidlo Bohorodičky

Pravidlo Bohorodičky je modlitebné pravidlo podobné modlitbe ruženca. Jeho súčasná podoba siaha k pravoslávnemu svätcovi Serafimovi Sarovskému.
Jadrom tohto pravidla je modlitba Raduj sa, Bohorodička... opakovaná po desiatkoch, ktorých je spolu 15. Teda spolu pravidlo obsahuje 150 modlitieb Raduj sa, Bohorodička... Jednotlivé desiatky môžu obsahovať aj pripomenutie niektorých dôležitých udalostí zo života Bohorodičky.
Serafim Zvezdinský podáva nasledovnú štruktúru tohto pravidla:
Trojuholníkový motor

Trojuholníkový motor je trojvalcový alebo trojradový, trojhriadeľový dvojpiestový spaľovací motor s protibežnými piestami.. Priečny rez motora má tvar trojuholníka, pričom cez jeho vrcholy prechádzajú kolmo na rovinu rezu osi kľukových hriadeľov, strany trojuholníka tvoria valce (rady valcov) a v každom z nich sú 2 piesty (spolu 6). Ak je motor len trojvalcový, patrí zároveň do skupiny plochých motorov.
Vallauris

Vallauris je francúzske mesto, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.Má asi 30 000 obyvateľov.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Podnebie.
Priemerná zimná teplota je 11 °C, letná 25 °C.
Doprava.
Vallauris je dostupné po diaľnici A6 a A7. Asi od mesta leží medzinárodné letisko Aéroport International Nice-Côte d’Azur.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov mesta je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Villejuif

Villejuif je francúzske mesto v metropolitnej oblasti Paríža v departemente Val-de-Marne, v regióne Île-de-France. 
Od centra Paríža je vzdialené . Má asi 51 000 obyvateľov.
Geografia.
Mesto má rozlohu . Jeho hranice tvoria obce Le Kremlin-Bicêtre na severe, Arcueil na severozápade, Cachan na západe, L'Haÿ-les-Roses na juhozápade, Chevilly-Larue a Vitry-sur-Seine na juhovýchode a Ivry-sur-Seine na severovýchode.
Dejiny.
V roku 1896 bolo pri archeologickom prieskume objavené prehistorické sídlo v juhovýchodnej časti mesta. Bolo nájdených veľa neolitických predmetov: náradie – vítačky, škrabky, nože, ale aj zbrane – sekery, hroty šípov a malý bronzový nôž, čo umožnilo datovanie nálezu do konca doby kamennej.
Sídlo tu existovalo aj v dobe Rímskej ríše, lebo v roku 1909 boli pri stavbe plynovodu odhalené dva múry a základy ciest pochádzajúce z galsko–rímskeho obdobia. V roku 1997 boli priamo v centre mesta Villejuif objavené ďalšie galsko-rímske pozostatky, vrátane antickej alebo merovejovskej budovy.
Farnosť Villejuif bola založená pravdepodobne na konci karolínskeho obdobia asi v 9. storočí, ako potvrdzujú kópie listín zo začiatku 11. storočia a zasvätenie kostola svätej Júlii, ktoré bolo obvyklé v karolínskom období.
Pozemky boli väčšinou vo vlastníctve náboženských inštitúcií (kapitula pri katedrále Notre-Dame v Paríži, kostol Saint-Pierre Jumièges a i.), na ktorých pracovali ich nevoľníci: išlo hlavne o vinohrady na východných svahoch kopcov a o obilné polia v nížine.
Dedina bola sčasti zničená počas storočnej vojny a kostol vyhorel. V 16. storočí bol kostol prestavaný a pozdĺž kráľovskej cesty (dnešná "Rue Jean-Jaurès") postavené nové budovy. Bola tu otvorená škola.
V 17. a 18. storočí prebiehal rozvoj. Severozápadne od Villejuif začala ťažba sadrovca, ktorá trvala až do 20. storočia. Naopak pestovanie révy vinnej ustúpilo do pozadia.
Pamiatky.
Niekoľko miestnych stavieb je zaradených medzi historické pamiatky:
Klement III. (protipápež)

Klement III. (), vl. menom Guibert z Ravenny, (* okolo 1029, Parma – † 8. september 1100, Civita Castellana) bol taliansky duchovný a protipápež (v období rokov 1080 – 1100). Bol protipápežom až štyroch pontifikov – Gregora VII., Viktora III., Urbana II. a Paschala II.
Guibertovo verejné účinkovanie prebiehalo v čase vrcholiaceho boja o investitúru medzi cisárskou a pápežskou mocou. Ako obľúbenec nemeckého cisárskeho dvora bol vymenovaný za cisárskeho kancelára pre Taliansko a v roku 1072 cisárom Henrichom IV. za ravennského arcibiskupa. S veľkou nevôľou bol v tejto funkcii potvrdený pápežom Alexandrom II.
Po Alexandrovej smrti sa novým pápežom stal Gregor VII., s ktorým spočiatku arcibiskup Guibert spolupracoval, no čoskoro sa od neho odvrátil a prešiel k jeho protivníkom. Jeho účasť na zhromaždení Gregorových oponentov, požadujúcich pápežovo zosadenie, mu „vyniesla“ exkomunikovanie.
Zvolenie za Gregorovho protipápeža bolo odpoveďou cisára Henricha IV. na vypuknutie roztržky s Gregorom VII. kvôli spôsobu obsadzovania biskupských úradov. V júni 1080 ho v severotalianskom meste Brixen nechal zvoliť za pápeža. O štyri roky nato, keď sa Henrich zmocnil Ríma, bol v tomto úrade potvrdený aj rímskym klérom a ľudom. 24. marca sa v Lateránskej bazilike konala intronizácia, na ktorej prijal meno Klement III. Gregor VII., bol nútený hľadať útočisko v Anjelskom hrade. 
Obrat vo vývoji udalostí nastal keď Henrich musel pod nátlakom opustiť Rím. Klement sa uchýlil do Ravenny odkiaľ riadil svoj neúspešný boj proti gregoriánskej strane.
Do Ríma sa opäť vrátil, keď na Petrov stolec po Gregorovej smrti zasadol Viktor III. Vyvíjal všemožné aktivity na uznanie svojej legitímnosti. Po počiatočnej podpore zboru kardinálov začal v polovici deväťdesiatych rokov jeho vplyv slabnúť; v roku 1098 musel z Ríma opäť utiecť. V exile prežil celý zvyšok pontifikátu Viktora III. aj jeho nástupcu Urbana II. Po nástupe Paschala II. v roku 1099 hodlal opäť bojovať, no okolnosti boli proti nemu. Uchýlil sa do, od Ríma severne položeného Civita Castellana, kde začiatkom septembra nasledujúceho roku zomrel.
Dikobraz juhoafrický

Dikobraz juhoafrický ("Hystrix africaeaustralis") je druh dikobraza, rozšírený po celom území subsaharskej Afriky s výnimkou púštnych oblastí na juhozápadnom pobreží.
Opis.
Dikobraz juhoafrický je vo svojej oblasti výskytu najväčším hlodavcom. Samice sú v priemere o jeden kilogram ťažšie než samce. Tmavá, priliehavá a hrubá srsť, ktorá kryje brucho a končatiny, prechádza na hlave a na chrbte v hrivu, ktorú zvieratá v rozčúlení naježia. Na chrbte a chvoste je srsť premenená v tuhé, čierno-biele ostne, ktoré môžu byť až dlhé. Niektoré z kratších pichliačov na chvoste sú navyše duté a keď nimi dikobraz zatrasie, vydávajú zvuk. Ostne sú usadené v koži len veľmi volne a ľahko sa uvoľňujú, rýchlo ale dorastajú.
Rozšírenie a stanovisko.
Je hojný v celej subsaharskej Afrike, vyskytuje sa až do výšky všade tam, kde je nejaký vegetačný kryt. Obýva kroviny, savany ale aj lesy, dáva však prednosť kamenistým oblastiam, kde cez deň ľahko nachádza úkryt.
Biológia.
Dikobraz juhoafrický je aktívny prevažne v noci, cez deň odpočíva v skrýšach pod kameňmi, v opustených norách hrabáča alebo si vyhrabáva vlastné, až dlhé nory. Sú buď samotári, alebo žijú v malých rodinných skupinkách do 6 jedincov.
Sú to prevažne bylinožravce, vyhrabávajú korene, hľuzy a cibule rastlín, požierajú ovocie a tiež obhrýzajú kôru zo stromov. V oblastiach, kde je nedostatok fosforu, tiež obhrýzajú kosti.
Samica je gravidná 3 mesiace a potom v nore vystlanej trávou vrhne 1 – 4 dobre vyvinuté mláďatá. Mladé dikobrazy sú osrstené, majú otvorené oči a prerezané zuby, mäkké ostne stvrdnú až niekoľko hodín po narodení. Matka ich kojí 3 alebo 4 mesiace, mláďatá rýchlo rastú a v prvom roku veku už majú plnú veľkosť. Samce pohlavne dospievajú medzi 8. až 18. mesiacom, samice medzi 6. až 16. mesiacom veku. Dikobraz juhoafrický je na hlodavca dlhoveký a dožíva sa 12 – 15 rokov.
V prípade ohrozenia sa dikobraz naježí a začne výhražne šramotiť ostňami. V prípade, že to nepriateľa neodoženie, pokúsi sa ho nabodnúť na ostne, ktoré sa pri zabodnutí do kože ľahko uvoľňujú. Dikobraz tak môže spôsobiť aj ťažké zranenia.
Rýchlovarná kanvica

Rýchlovarná kanvica (nespisovne alebo podľa iných názorov nárečovo "rýchlovarná konvica") je elektrický spotrebič, ktorý slúži na ohrievanie vody až do bodu varu. Najčastejšie sa používa na prípravu teplých nápojov alebo jedál, ktoré potrebujú na svoj vznik vriacu vodu.
Jej konštrukcia sa najčastejšie skladá z dvoch častí, a to ohrievacieho telesa (podstavca) a oddeliteľnej nádoby na vodu. Pri starších modeloch sa tieto dve časti spotrebiča nedali oddeliť. Ich oddelením sa zvýšila praktickosť rýchlovarnej kanvice a stala sa z nej vynikajúci pomocník človeka. Ohrievanie vody zabezpečuje tepelným telesom s výkonom približne od 600 W až do 2 500 W. Tento výkon umožňuje relatívne rýchle ohriatie vody. Kanvica je vybavená bimetalovým pásikom alebo termostatom, ktorý po dosiahnutí bodu varu odpojí tepelné teleso od prívodu elektrickej energie. Tento spínač zároveň slúži ako bezpečnostná poistka a ochrana proti požiaru.
Vzhľadom na rýchlosť ohrievania a bezpečnosť, ide o obľúbený spotrebič, ktorý sa nachádza takmer v každej domácnosti. Jeho zásadná nevýhoda je vysoký odber prúdu. No celkovo je rýchlovarná kanvica na ohrievanie vody úspornejšia, ako napr. elektrický sporák, lebo nie je potrebné ohrievať navyše iné predmety a látky (napr. hrniec).
Scipio

Scipio (plurál "Scipiones") bolo rímske "cognomen" používané najslávnejšou vetvou rímskeho patricijského rodu Corneliovcov. Scipionovci boli tradične politickými spojencami rodiny Paullov, jednej z vetiev rodu Aemilii. Mnohí príslušníci tejto rodiny sa vyznamenali predovšetkým počas púnskych vojen proti Kartágu. Ich rodinná hrobka, pochádzajúca z 3. storočia pred Kr., objavená v roku 1614 a úplne odkrytá v roku 1780, obsahuje cennú zbierku latinských nápisov, ktoré sú významným historickým prameňom z doby rímskej republiky.
Slávni Scipionovci:
Trojsvätá pieseň

Trojsvätá pieseň alebo Trojsvätý hymnus alebo Trisagion je modlitba, ktorá sa používa pri mnohých bohoslužbách v byzantskom obrade.
Jej slovenské znenie je: „Svätý Bože, Svätý Silný, Svätý Nesmrteľný, zmiluj sa nad nami“.
Modlitba sa skladá zo slov spevu serafínov v knihe proroka Izaiáša: „Svätý, svätý, svätý je Pán zástupov“ (Iz 6, 3), z pomenovania Boha a z prosby o zmilovanie.
Prieletový klystrón

Prieletový klystrón je špeciálna lineárna mikrovlnná elektrónka. Klystrón sa používa ako zosilňovač mikrovlnných a rádiových frekvencií a ako generátor pre nízkovýkonový referenčný signál v superheterodynových prijímačoch, v radaroch alebo v oblasti komunikácií.
Klystrónový zosilňovač má oproti magnetrónu výhodu v tom, že pôsobí ako koherentný zosilňovač, tak je možné relatívne presne kontrolovať parametre výstupného signálu ako amplitúda, frekvencia a fáza. Mnohé klystróny využívajú na prívod a odber signálu vlnovody, ale pri nízkych výkonoch sa využívajú namiesto toho koaxiálne vedenia. Niekedy sa na odber energie z klystróna požíva aj sonda do oddeleného externého vlnovodu.
Princíp činnosti.
Klystrón zosilňuje VF signály, na princípe odovzdávania kinetickej energie elektrónového zväzku elektromagnetického poľa. Elektróny sú emitované zo žeravenej katódy a urýchľované pomocou mriežky na ktorej je veľké napätie (rádovo v desiatkach kilovoltov). Potom tento modulovaný zväzok prechádza dutinou rezonátora, kde je privádzaný zosilňovaný signál. Tento zosilňovaný signál spôsobuje to, že elektróny, ktoré prechádzajú cez rezonančnú dutinu v okamihu kladného elektromagnetického poľa v dutine sú spomaľované a v okamihu záporného poľa sú urýchľované. Týmto spôsobom sa vytvárajú elektrónové zhluky. Rýchlostne modulované elektróny prechádzajú dutinou druhého rezonátora, kde pri vhodne zvolených parametroch odovzdávajú svoju kinetickú energiu. Klystrón môže obsahovať hneď niekoľko dutín. Nakoniec elektróny, ktoré odovzdali energiu dopadajú na kolektor. Existujú klystróny, ktoré obsahujú špeciálny druh kolektorov. Tieto kolektory odoberajú časť energie zo zväzku a zvyšujú účinnosť klystrónu. Viac týchto kolektorov dokáže zvýšiť účinnosť “triedením“ elektrónov do energetických zásobníkov.
Aplikácie.
Klystróny generujú vysokofrekvenčný signál s výkonom ďaleko presahujúcim možnosti súčasných polovodičových technológií. V moderných systémoch sa využívajú od pásma UHF (stovky MHz) až po stovky gigahertzov. Klystóny sa vo veľkej miere používajú v radaroch, satelitnej a širokopásmovej komunikácii (veľmi rozšírený v televíznom vysielaní a satelitných termináloch v pásme EHF), medicíne (radiačná onkológia) a vo fyzike (urýchľovače častíc a experimentálne reaktory). V súčasnosti sa využívajú pri výskume klystróny s výkonom 50 MW v impulznom režime a 50 kW v stálom režime na frekvenciách blízkych 3 GHz.
Patty a Selma Bouvier

Patty a Selma Bouvier sú fiktívne postavy z amerického animovaného seriálu Simpsonovci. Sú to dvojičky a obom prepožičala hlas Julie Kavner. Sú staršími sestrami Marge Simpson a obidve pracujú v dopravnom inšpektoráte v Springfielde. Selma je od Patty staršia o dve minúty.
Obidve vyzerajú podobne, no majú aj nejaké rozdiely:
Patty aj Selma sú známe chrapľavým hlasom a záľubou v cigaretách. Obe nemajú rady Homera. Krátko po tom, ako sa Marge vydala, kúpili náhrobný kameň, na ktorom bolo napísané: „Homer J. Simpson – We are richer for having lost him“ (čo v preklade znamená: Sme bohatší za to, že sme ho stratili). Taktiež obe bývajú v izbe v apartmánoch Spinster City.
Devízový kurz

Devízový kurz je menový kurz pre bezhotovostné konverzie. 
Rozlišujeme nákupný (ask) a predajný (bid) devízový kurz. Bezhotovostné konverzie mien (devízové konverzie) vykonávajú podľa zákona o platobných službách platobné finančné inštitúcie, medzi ktoré patria banky a iní účastníci trhu s platným povolením. Devízový kurz vzniká vzájomným pôsobením ponuky a dopytu po danej mene účastníkmi menového trhu.
Haplocheirus

Haplocheirus bol rod vtákovitého dinosaura z nadčeľade Alvarezsauroidea, žijúceho v období vrchnej jury (stupeň oxford, asi pred 160 miliónmi rokov), na území dnešnej Číny. Vedci predpokladajú, že Haplocheirus je pravdepodobne najstarší a vývojovo najprimitívnejší zástupca skupiny Alvarezsauroidea. Posúva vznik tejto nadčeľade o celých 63 miliónov rokov späť, pretože žil na území dnešnej severovýchodnej Číny asi pred 160 miliónmi rokov. Žil teda dokonca o 15 miliónov rokov skôr, ako známy pravták Archaeopteryx. Jediný druh je Haplocheirus sollers.
Opis.
Haplocheirus je doposiaľ najväčší známy alvarezsauroid, merajúci 2 m na dĺžku. Na rozdiel od svojich blízkych príbuzných (Alvarezsauroidea), bol tento dinosaurus vybavený pomerne dlhými prednými končatinami s troma prstami - prvý prst bol vybavený veľkým zakriveným pazúrom. Celkový vzhľad tohto dinosaura je dosť podobný Compsognathovi a Sinosauropteryxovi, dvom vývojovo primitívnym coelurosaurom z obdobia jury.