Ferdinand Piëch

Ferdinand Karl Piëch (* 17. apríl 1937, Viedeň, Rakúsko† 25. august 2019, Rosenheim, Nemecko) bol rakúsky priemyselník, inžinier, manažér a bývalý predseda dozornej rady skupiny Volkswagen. Bol vnukom Ferdinanda Porscheho.
Piëch začal svoju kariéru vo firme Porsche, následne odišiel do spoločnosti Audi po dohode, že žiadny člen rodiny Porsche alebo Piëch by nemal byť zapojený do každodenných operácií spoločnosti. Piëch sa nakoniec stal riaditeľom Audi, ktoré jeho zásluhou vzrástlo a začalo konkurovať zavedeným prémiovým značkám Mercedes-Benz a BMW a to sčasti vďaka inovatívnym modelom Quattro a 100. V roku 1993 sa Piëch stal predsedom predstavenstva a výkonným riaditeľom skupiny Volkswagen. Na tejto pracovnej pozícií sa mu podarilo v priebehu deviatich rokov otočiť firmu zo straty zodpovedajúcej 1 miliarde eur na zisk 2,6 miliardy eur. Dohliadal na kúpu Lamborghini a Bentley, tiež na založenie Bugatti Automobiles, pričom tieto značky integroval so značkami Volkswagen, Škoda, SEAT a Audi do rebríkovej štruktúry, podobne to spravil aj Alfred Sloan v General Motors. Ferdinand Piëch mal povinnosť odísť do dôchodku vo veku 65 rokov na základe politiky spoločnosti Volkswagen, avšak zostal v dozornej rade a podieľal sa na strategických rozhodnutiach spoločnosti až do svojej nútenej rezignácie dna 25.apríla 2015.
Vzdelaním inžinier, Ferdinand Piëch ovplyvnil vývoj mnohých významných vozidiel vrátane Audi Quattro a najmä Bugatti Veyron, ktoré sa stalo najrýchlejším a najvýkonnejším automobilom svojej doby. Kvôli svojmu vplyvu na automobilový priemysel Piëch v roku 1999 získal ocenenie "Car Executive of the Century".
Biografia.
Ferdinand Piëch sa narodil vo Viedni, bol synom advokáta Antona Piëcha a Louise, dcéry Ferdinanda Porscheho. Študoval na lýceu Alpinum Zuoz a následne na ETH Zürich vo Švajčiarsku, kde promoval v roku 1962 diplomovou prácou o vývoji motoru Formule 1.
V rokoch 1963 až 1971 pracoval v Porsche v Stuttgarte na vývoji modelu 906 a nasledujúcich modeloch, ktoré viedli k úspešnému modelu 917. V roku 1972 odišiel do Audi v Ingolstadte. Od roku 1975 bol riaditeľom technického vývoja, ktorý bol zodpovedný za návrhy vozidiel Audi 80 a Audi 100. V roku 1977 inicioval vývoj vozidla pre majstrovstvá sveta v rally, ktorého výsledkom bolo Audi Quattro s pohonom všetkých štyroch kolies a preplňovaným radovým päťvalcom.
V dobe medzi odchodom z Porsche a nástupom v Audi Piëch vlastnil malú inžiniersku firmu, kde vyvinul 5-valcový radový vznetový motor pre Mercedes-Benz. Keď prišiel do Audi, oprášil tento koncept, keďže na trhu existoval dopyt po motoroch s viac než štyrmi valcami. Modely Audi (a modelová rada VW Passat/Santana odvodená od Audi) tak začali využívať pozdĺžne umiestnené radové päťvalce a pohon predných kolies. Tieto motory mali oproti konzervatívnym šesťvalcom výhody v kompaktnejšej stavbe a nižších výrobných nákladoch.
V roku 1993 Piëch prešiel do spoločnosti Volkswagen AG, materskej spoločnosti skupiny Volkswagen, kde sa stal predsedom predstavenstva, ale pokračoval v poradnej pozícií člena dozornej rady. V roku 2000 bol vymenovaný riaditeľom spoločnosti Scania AB. V roku 2002 odišiel z predstavenstva a v pozícií predsedu bol nahradený Bernardom Pischetsriederom.
Počas svojho vedenia skupiny Volkswagen bol Piëch známy svojím agresívnym zacielením na ďaľšie trhy. Úspešne posunul značky Volkswagen a Audi do vyšších trhových segmentov. Piëch sa tiež usiloval o ďaľšie značky; získal Lamborghini pre Audi a založil spoločnosť Bugatti Automobiles SAS. Stál aj za nákupom britských značiek Rolls-Royce a Bentley.
Jedným z jeho ďaľších úspechov bola revitalizácia spoločnosti Volkswagen v Severnej Amerike. Hahnove predchádzajúce snahy o znovuzískanie postavenia na trhu v Spojených štátoch a v Kanade - ktoré vybudoval v pozícií šéfa Volkswagen of America v rokoch 1958 až 1965 - boli neúspešné, ale Piëch pomohol zvrátiť tento stav rozhodnutím vyrábať Volkswagen New Beetle, ktorého uvedenie na trh v roku 1998 dalo americkému Volkswagenu veľmi potrebný impulz.
Vďaka jeho trvalému vplyvu na automobilový priemysel udelil Piëchovi časopis Automobile Magazine ocenenie Man of the Year za rok 2011.
Inžinierstvo.
Počas pôsobenia v Porsche Piëch inicioval značné zmeny v politike spoločnosti. Napríklad pozícia pilotov v pretekárskych automobiloch bola presunutá zľava doprava, čo bolo výhodou počas veľkých pretekov, ktoré sa jazdili v smere hodinových ručičiek. Do tej doby firma Porsche stavala prevažne malé pretekárske vozidlá s motormi v objeme približne 2000 ccm, do značnej miery odvodené od cestných typov. Porsche sa odhodlalo k riskantnému kroku, keď nečakane vyhotovilo dvadsaťpäť špeciálov Porsche 917 s päťlitrovými motormi, ktoré zaskočili aj komisára FIA stanovujúceho pravidlá pretekov. Dokonca aj Ferrari musel predať firmu spoločnosti Fiat, aby mohol urobiť taký krok. Porsche 917 sa stalo legendou motoristického športu, podarilo sa mu dva krát triumfovať na pretekoch v Le Mans a bolo jedným z najúspešnejších športových vozidiel tej doby.
Piëch, ktorý vždy premýšľal vo veľkom, začal s vývojom 16 valcového motora pre preteky série Can-Am. Pravdepodobne nie je náhoda, že jeho starý otec vyvinul slávny preplňovaný 16-valcový motor pre pretekárske automobily Auto Union v tridsiatych rokoch minulého storočia. Piëch však nedostal možnosť svoj návrh dokončiť, pretože preplňovaná verzia existujúceho dvanásťvalca bola jednoduchšia, výkonnejšia a veľmi úspešná. O tri desaťročia neskôr presadil v pozícií generálneho riaditeľa skupiny Volkswagen Ferdinand Piëch veľmi ambiciózny voz Bugatti Veyron s preplňovaným 16-valcom do W, výkonom 1001 koní (746 kW) a maximálnou rýchlosťou 407 km/h. Ferdinand Piëch sa tiež vyslovil za vznik luxusného sedanu Volkswagen Phaeton.
Podiel v Porsche.
Piëch vlastnil významný podiel spoločnosti Porsche, presne 10 %. Aby sa predišlo rozporom medzi mnohými členmi rodiny, bolo na začiatku roku 1972 zavedené pravidlo, že žiadny člen rodiny Porsche nemôže byť zapojený do vedenia spoločnosti. Dokonca i zakladateľ spoločnosti Ferry Porsche, Piëchov strýko, bol iba členom dozornej rady spoločnosti Porsche po zmene právnej formy spoločnosti z komanditnej spoločnosti na spoločnosť s ručením obmedzeným. Kvôli tomu Piëch prešiel do Audi, potom, čo založil svoju inžiniersku firmu.
Osobný život a manažérsky štýl.
Ferdinand Piëch je otcom 13 detí, jeho poslednou manželkou bola Ursula Piëch. Bol dyslektik aateista.
V rozhovore na otázku čomu verí odpovedal : "Verím, že človek by mal mať taký životný štýl, v ktorom koniec môže prísť hocikedy a jeho svedomie je čisté. To je spojené s faktom že som ateista. Človek by mal mať vždy čisté svedomie vzhľadom na svoje prostredie a ľudí. To je môj prístup."
Piëch vlastnil rozsiahlu zbierku automobilov, ktorá zahrňovala dve Bugatti Veyron, ktorými on a jeho žena pravidelne jazdili. Piëch mal tiež povesť agresívneho a náročného manažéra. Podľa jeho slov prepustil akéhokoľvek podriadeného, ktorý "urobí tú istú chybu dva krát".
Ferdinand Piëch skolaboval náhle 25. augusta 2019 počas večere s jeho manželkou v Rosenheime, Oberbayern. Bol urýchlene prevezený do nemocnice kde bol krátko potom vyhlásený za mŕtveho. Presná príčina smrti nebola zverejenená.
Povedali o ňom.
„"Piëch sa zapíše do histórie v podobe legendy automotive, v rovnakej triede s Gottliebom Daimlerom, Henrym Fordom a Kiichirom Toyodom",“ Max Warburton, analytik Bernstein Research
„"Jeho najvýznamnejší úspech je, že vybudoval z ničoho najväčšiu a najúspešnejšiu automobilku na svete",“ John Wolkonowicz, automobilový historik, ktorý pracoval v 90. rokoch v nemeckom Volkswagene na pozícií konzultanta.
„"Ferdinand bol bez pochýb brilantnou osobnosťou, skvelým konštruktérom a veľkým lídrom. Nie vždy som súhlasil s jeho diktátorským štýlom vedenia. Jeho motorom boli výsledky, nemal pochopenie pre zlyhania",“ Bob Lutz, viceprezident General Motors
„"Bol tvrdý, zásadový, presný ako stroj. Čo sa týka vývoja automobilov, významne sa na vývoji podieľal",“ Jaroslav Povšík, predseda odborov v Škoda Auto.