Ľubomír Galko

Mgr. Ľubomír Galko (* 14. február 1968, Klieština
) je slovenský manažér a politik. V rokoch 20102011 bol minister obrany SR, následne bol poslancom Národnej rady SR. Taktiež bol podpredsedom politickej strany Sloboda a Solidarita. Od roku 2020 bol predsedom predstavenstva a generálnym riaditeľom Leteckých opravovní Trenčín až kým ho v roku 2023 nový minister obrany Robert Kaliňák neodvolal. Vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2023 bol zvolený za poslanca NRSR na kandidátke koalície OĽANO a priatelia - Kresťanská únia - Za ľudí. V súčasnosti (2024) pôsobí v NR SR ako nezávislý poslanec, spolupracujúci so stranou Demokrati.
Pôsobenie vo vláde Ivety Radičovej (20102011).
V parlamentných voľbách v júni 2010 kandidoval Ľubomír Galko z 9. miesta kandidátky strany SaS a bol zvolený za poslanca NR SR. Mandát si od júla 2010 neuplatňoval, keďže bol vo vláde Ivety Radičovej vymenovaný od 9. júla 2010 do funkcie ministra obrany. Od začiatku svojho pôsobenia sa presadzoval ako nepriateľ korupcie a kšeftovania. Koncom roku 2011 bol z postu ministra odvolaný pre podozrenia týkajúce sa odpočúvania novinárov denníka Pravda Vojenským obranným spravodajstvom(VOS), ktoré patrilo pod jeho rezort. Galko sa bránil, že spravodajská služba konala autonómne a na odpočúvanie bolo vydané platné povolenie sudcu a celá kauza je spravodajskou hrou voči jeho osobe za jeho protikorupčnú činnosť na ministerstve. Galko v kauze nikdy nebol obvinený a v roku 2015 prokurátor rozhodol, že odpočúvanie novinárov bolo legálne a zastavil aj trestné stíhanie dôstojníkov VOS.
Ďalšie pôsobenie v parlamente a v politike (2011súčasnosť).
V NR SR pôsobil ako poslanec kontinuálne 9 rokov a popri protikorupčných témach sa venoval prednostne otázkam vonkajšej a vnútornej bezpečnosti. V septembri 2019 bol navrhnutý na post podpredsedu NR SR, ktorý zastávala súčasná europoslankyňa Lucia Ďuriš Nicholsonová. 12. septembra 2019 ho však parlament neschválil. Za bolo len 60 (zo 75 potrebných) poslancov.
Na jeseň 2019 nastala v SaS kritická situácia pre nezhody medzi predsedom strany Richardom Sulíkom a časťou jej vedenia, vrátane Ľubomíra Galka. Zo SaS s Galkom neskôr vystúpilo celkovo sedem členov republikovej rady. V októbri 2019 vstúpili spolu s niekoľkými desiatkami členov SaS do Demokratickej strany. Napriek rozporom s vtedajším predsedom Michalom Kravčíkom v januári 2020 Galko kandidoval za DS v parlamentných voľbách vo februári 2020. DS získala iba 0,14 % hlasov a nezískala žiaden mandát. Na sneme DS v júli 2020 bol Galko zvolený za člena predsedníctva strany. Demokratickú stranu v januári 2023 opustil. Galko sa v júli 2023 stal súčasťou platformy umiernených liberálov "Slobodní a zodpovední" v rámci strany OĽANO a priatelia, za ktorú ako nečlen hnutia a nestraník kandidoval v parlamentných voľbách v septembri 2023 zo 146. miesta. Vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky bol zvolený za poslanca NR SR a stal sa členom spoločného poslaneckého klubu OĽaNO - Kresťanská únia - Za ľudí. Začiatkom septembra 2024 po roku pôsobenia opustil poslanecký klub Slovensko (predtým OĽaNO) - Kresťanská únia - Za ľudí a ohlásil ako nečlen strany a nezávislý poslanec NR SR spoluprácu s mimoparlamentnou opozičnou politickou stranou Demokrati, vedenou Jaroslavom Naďom. 
Pôsobenie vo verejnej funkcii.
V apríli 2020 začal pracovať na Ministerstve obrany SR a po získaní bezpečnostnej previerky ho v auguste 2020 minister obrany Jaroslav Naď poveril riadením Leteckých opravovní Trenčín (LOTN). Vo funkcii nahradil od 1. septembra 2020 Vladimíra Šimanského. Galko na základe tohto poverenia podnik viedol do ukončenia výberového konania 16. februára 2021, v ktorom bol úspešný a bol menovaný do funkcie predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa LOTN. Spoločnosť viedol do novembra 2023.
Osobný život.
V súčasnosti žije v Stupave. Je ženatý od roku 1990, s manželkou Danou Galkovou, rodenou Mancalovou, má dve dcéry, Simonu a Luciu.