burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Larry Bird

Larry Joe Bird (* 7. december 1956, West Baden Springs, Indiana, USA) je bývalý americký basketbalista. Je považovaný za jedného z najlepších basketbalistov všetkých čias.
V roku 1978 ho do NBA draftoval tím Boston Celtics, za ktorý hral v rokoch 1979 – 1992.
Svoj tím doviedol trikrát k víťazstvu vo finále NBA (1981, 1984 a 1986). Sám bol trikrát vyhlásený za najužitočnejšieho hráča NBA a dvakrát za najužitočnejšieho hráča finálovej série NBA.
V roku 1992 bol členom tímu, ktorý získal zlatú medailu na olympijských hrách v Barcelone.
Od roku 1998 je členom basketbalovej Siene slávy (Basketball Hall of Fame). 
Po skončení kariéry profesionálneho hráča pracoval ako funkcionár pre Celtics. V roku 1997 prijal miesto trénera tímu Indiana Pacers. Do tej doby nie príliš známy a úspešný tím doviedol počas troch sezón trikrát do konferenčného finále, raz v ňom Pacers zvíťazili. V roku 1998 bol vyhlásený za trénera roka v NBA.
VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied

VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied (v rokoch 1943 – 1953 Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied a umení, v rokoch 1953 – 1973 Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied) je účelové vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, ktoré „publikuje najvýznamnejšie výsledky vedeckovýskumnej činnosti vo vedách o neživej a živej prírode i v oblasti spoločenských vied.“
Dejiny.
Veda vznika pôvodne v roku 1943 ako súčasť Slovenskej akadémie vied a umení. Po februárovom prevrate bola jeho činnosť kritizovaná a v tomto období bolo vydavateľstvo istý čas (september 1950 - jún 1951) bez vedenia. Od roku 1953 sa datuje oficiálny vznik pod názvom Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied. Počas prvých rokov svojej existencie sa Veda zameriavala najmä na spoločenské vedy, postupne rástol podiel prírodných a vedeckých titulov. V rokoch 1953-1968 vyšlo 1357 vedeckých publikácii s nákladom 2,4 milióna kusov. Po auguste 1968 sa činnosť mierne narušila, ale už od začiatku 70. rokov sa začala konsolidovať. V roku 1972 sa zmenila dovtedajšia prevaha spoločenskovednej voči prírodovedeckej a technickej literatúre; do roku 1970 bol pomer 70:30 (v prospech spoločenských vied), rok 1971 mal pomer 40:60.
Od 2. júla 1973 sa názov zmenil na VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied. V osemdesiatych rokoch 20. storočia Veda vydávala ročne okolo 75-80 titulov. Za roky 1953 – 1980 to predstavuje 2116 knižných titulov a celkový náklad 4,102 milióna kusov. Po roku 1989 sa Veda transformovala z rozpočtovej na príspevkovú organizáciu (k 1. januáru 1993). Prechod na trhové hospodárstvo spôsobil zníženie počtu vydávaných titulov - v roku 1993 to bolo 50 % z úrovne roku 1990. Od roku 1995 nastalo postupné oživenie činnosti. Do roku 2004 sa počet kníh zvýšil na takmer 3500 a do roku 2014 vyše 5000.
V roku 2000 sa Veda zlúčila s Polygrafiou vedeckej literatúry a časopisov SAV.
Magic Johnson

Earvin Magic Johnson (* 14. august 1959, Lansing, Michigan, USA) je bývalý americký basketbalista. Je považovaný za jedného z najlepších basketbalistov všetkých čias.
V NBA hral 13 sezón na pozícii rozohrávača Los Angeles Lakers (1979 – 1991). Za svoju kariéru nastrieľal 17 707 bodov. Trikrát (1987, 1989 a 1990) bol zvolený za najužitočnejšieho hráča NBA, päťkrát dokázal vyhrať s Lakers finále NBA. V roku 1992 bol členom prvého amerického Dream Teamu a získal zlatú olympijskú medailu na olympijských hrách v Barcelone.
Je členom prestížnej basketbalovej Siene slávy (Basketball Hall of Fame).
V roku 1991 sa stal prvým svetovo známym športovcom, ktorý sa verejne označil za HIV pozitívneho a následne sa zúčastnil kampane proti šíreniu choroby AIDS.
Patrick Ewing

Patrick Aloysius Ewing (* 5. august 1962, Kingston, Jamajka) je bývalý americký basketbalista. 
Životopis.
Narodil sa v Kingstone na Jamajke, vynikal v krikete a futbale. Keď mal 11 rokov odsťahovala sa jeho rodina do Spojených štátov, kde sa usadili v Cambridge v Massachusetts. S basketbalom začal na Cambridge Rindge. Dostal sa na Georgetown University vo Washingtone. Počas jeho pôsobenia vyhrala univerzita titul 3 razy zo štyroch pokusov. Hneď v prvom roku v NBA bol zvolený za nováčika roka. Bol celkom 11-krát vybraný do All-star game.
Je dvojnásobným olympijským víťazom – prvýkrát v roku 1984 v dobe, keď ešte hral za univerzitu, druhýkrát ako člen Dream Teamu v roku 1992.
S jeho osobou je spojená relatívne úspešná éra v histórii tímu New York Knicks, kde hral od vstupu do NBA v roku 1985 do roku 2000. V tomto roku bol vymenený do Seattle Supersonics a po ďalšej sezóne v Orlando Magic v roku 2002 ukončil svoju kariéru. Hneď nasledujúci rok Knicks rozhodli, že číslo 33 na drese New Yorku už nikto iný neponesie.
V nasledujúcich niekoľkých rokoch pracoval ako asistent trénera najprv vo Washington Wizards, neskôr v Houston Rockets. Teraz je asistentom trénera v mieste svojho posledného hráčskeho pôsobiska, v Orlano Magic.
Za 1 183 zápasov v NBA nastrieľal celkom 24 815 bodov, čo znamená priemernú produktivitu 21,0 bodu na zápas.
7. apríla 2008 bol v Springfielde v Massachusetts slávnostne uvedený do basketbalovej Siene slávy (Basketball Hall of Fame).
Bol ESPN vyhlásený 16. najlepším hráčom pochádzajúcim z fakultného basketbalu v histórii a zaradený medzi 50 najlepších basketbalistov v histórii NBA.
Pravidlo piatich sekúnd

Pravidlo piatich sekúnd je obľúbené tvrdenie, ktoré sa týka spadnutého jedla na zem. Podstata pravidla spočíva v tom, že jedlo, ktoré spadlo na zem a bolo do piatich sekúnd zdvihnuté, je možné bezpečne zjesť bez rizika zasiahnutia baktériami alebo pôvodcami chorôb. V Rusku existuje podobné pravidlo: „Ihneď zdvihnuté se nepovažuje za spadnuté.“
Pravidlo piatich sekúnd se nevzťahuje na lepivé potraviny (napr. maslo, jogurt, zmrzlina), na ktoré se nečistoty nalepia okamžite. Pôvod pravidla nie je známy.
Výskum.
V roku 2003 laborantka Jillian Clarková z University of Illinois System vo svojom výskume zistila, že pravidlo piatich sekúnd poznalo 56 % mužov a 70 % žien. Zhromaždila vzorky z podláh v kampuse, ktoré boli podrobené mikroskopickej analýze. Zistilo sa, že rôzne druhy jedla boli výrazne kontaminované už po krátkom kontakte baktériou Escherichia coli. Clarková neobjavila významné známky kontaminácie na verejných podlahách, ktoré by mali predstavovať zdravotné riziko. Za tento výskum dostala v roku 2004 Ig Nobelovu cenu v kategórii "Verejné zdravie".
Pri dôkladnejšom výskume z roku 2006 boli baktérie salmonely aplikované na drevo, dlaždice a nylonový koberec a vystavené suchu prežili až 28 dní. Po osemhodinovom vystavení suchým podmienkam by baktérie stále mohli kontaminovať chleba so salámom do piatich minút a pri kontakte dlhšom než hodinu stúpla kontaminácia až desaťnásobne.
Pravidlo piatich sekúnd bolo aj predmetom jedného dielu populárnej televíznej relácie MythBusters na kanále Discovery Channel. Aj napriek použitiu rozdielnych metód výskumu bol záver vždy rovnaký: Nie je dôležité, ako dlho je potravina vystavená baktériám, pretože ku kontaminácii dôjde prakticky ihneď. Rozdiel medzi pôsobením baktérií pri vystavení na 2 alebo 6 sekúnd bol zanedbateľný.
Spisovateľ a gastronóm Ted Allen v jednom z dielov seriálu "Food Detectives" (Can I eat something off the floor if I pick it up in 5 seconds?) podrobil pravidlo testovaniu. Výsledok: Baktérie kontaminujú jedlo okamžite. Frekventovanejšie oblasti vedú k väčšiemu znečisteniu jedla baktériami.
Hanádí Zakaríjá al-Hindí

Hanádí Zakaríjá al-Hindi (* september 1978, Mekka, Saudská Arábia) je prvá žena, ktorá sa v Saudskej Arábii stala pilotkou. Táto krajina je pritom jediná na svete, kde ženy nesmú riadiť auto.
Pilotné skúšky zložila na "Middle East Academy for Commercial Aviation" v jordánskom Ammáne v júni 2005. Štúdium jej zaplatil saudskoarabský princ Al-Valíd bin Talál, ktorý vo svojej krajine podporuje ženskú emancipáciu. Po absolvovaní štúdia ju zamestnal vo svojej spoločnosti "Kingdom Holding Company", v ktorej lietala s malými lietadlami a stala sa tiež jeho osobnou pilotkou. "Keď nemôžu Saudskoarabky riadiť na zemi, prečo im to neumožniť vo vzduchu?" komentoval to Valíd bin Talál.
Jej pilotná licencia ale neplatila v Saudskej Arábii. Princova podpora jej nakoniec umožnila získať potrebné oprávnenia aj na území jej vlasti, stalo sa tak ale až deväť rokov po tom, čo dokončila štúdia, v roku 2014.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji mužov 2014

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji mužov 2014 boli v poradí 13. Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konali sa od 31. mája15. júna 2014 v Haagu, v Holandsku, za účasti 12 tímov. Holandsko bolo usporiadateľom svetového šampionátu mužov tretíkrát, predtým organizovalo turnaje v rokoch 1973 (v Amstelveene) a 1998 (v Utrechte). Mužský turnaj sa odohral spoločne so ženským turnajom. Víťazom sa tretíkrát v histórii stala , ktorá vo finále jasne zdolala domáce . Bronzová získala svoju prvú medailu na MS.
Holanský Haag bol zvolený za organizátora MS kongresom FIH vo švajčiarskom Montreux v novembri 2010. Druhým kandidátom na usporiadanie MS bol anglický Londýn. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Kyocera Stadion.
Kvalifikácia.
Družstvá sa na MS kvalifikovali podľa nasledovného kvalifikačného kľúča:
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k januáru 2014.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 2014

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 2014 boli v poradí 13. Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konali sa od 31. mája14. júna 2014 v Haagu, v Holandsku, za účasti 12 tímov. Holandsko bolo usporiadateľom svetového šampionátu žien tretíkrát, predtým organizovalo turnaje v rokoch 1986 (v Amstelveene) a 1998 (v Utrechte). Ženský turnaj sa konal spoločne s mužským turnajom. Siedmykrát vo finále zvíťazilo , ktoré na turnaji vyhralo všetky zápasy. Obhajca titulu z , skončil bronzový.
Holanský Haag bol zvolený za organizátora MS kongresom FIH vo švajčiarskom Montreux v novembri 2010. Druhým kandidátom na usporiadanie MS bol anglický Londýn. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Kyocera Stadion.
Kvalifikácia.
Družstvá sa na MS kvalifikovali podľa nasledovného kvalifikačného kľúča:
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k decembru 2013.
Lexington (Kentucky)

Lexington je správne mesto okresu Fayette County v štáte Kentucky v USA.
K roku 2013 tu žilo 308 428 obyvateľov. S celkovou rozlohou bola hustota zaľudnenia 400 obyvateľov na km².
Provo (Utah)

Provo je správne a najväčšie mesto okresu Utah County v americkom štáte Utah. 
K roku 2010 tu žilo 112 488 obyvateľov. S celkovou rozlohou bola hustota zaľudnenia 980 obyvateľov na km².
Manál aš-Šarífová

Manál aš-Šarífová (; * 25. apríl 1979, Mekka) je saudskoarabská aktivistka. Známa sa stala v roku 2011 vďaka kampani "Women2Drive", ktorej cieľom bolo umožniť ženám v Saudskej Arábii riadiť auto. Rad žien počas nej porušil zákaz riadenia a zverejnil na internete videozáznamy, ktoré to dokazovali. Manál potom kvôli tomu bola dvakrát zadržaná, a stala sa tak symbolom boja za ženská práva.
Zákaz riadenia je v Saudskej Arábii pre ženy však stále platný. 
Ocenenia.
V roku 2012 časopis Time zahrnul Manál aš-Šarífovú medzi 100 najvplyvnejších osobností roka. Toho istého roku tiež získala "Cenu Václava Havla za kreatívny disent".
Robert Fabian

Robert Fabian (* 1969) je český spisovateľ prevažne military science-fiction literatúry.
Okrem roku narodenia a prehľadu vydaných kníh nie je o autorovi nič iné známe. Podľa vyjadrenia nakladateľstva Straky na vrbě, v ktorom vydáva svoje knihy, si autor želá ostať v anonymite. Je známe, že dlhé roky pôsobí (pôsobil) v ozbrojených zložkách.
Memnón (mytológia)

Memnón ("Memnón") je v gréckej mytológii syn Tithóna a jeho manželky Éóie, bohyne ranných zôr.
Etiopský kráľ Memnón bol synovec trójskeho kráľa Priama a brat egyptského kráľa Émathióna. Keď potom Achájci napadli Tróju, prišiel im s veľkým vojskom na pomoc. Kráľ Memnón vynikal mohutnou postavou, silou a telesnou krásou a v trójskej vojne patril medzi najchrabrejších bojovníkov. Nebolo to preto nič nečakané, keď ho po smrti Priamovho syna Hektora vymenovali za veliteľa trójskeho vojska.
V epickej básni "Posthomerica" od antického autora Quinta zo Smyrny Memnón bojuje mečom, ktorý mu vyrobil boh kováčskeho remesla Héfaistos a jeho obeťou sa stáva mnoho achájskych bojovníkov. Aj Memnón však nakoniec umiera v tejto krvavej vojne. Keď v bitke na trójskej pláni usmrtil Antilocha, ktorý vlastným telom zachytil oštep hodený do svojho otca, zomrel onedlho rukou najväčšieho achájskeho hrdinu Achillea, ktorý smrť svojho priateľa Antilocha pomstil.
Po smrti ho potom matka Éós odniesla na Olymp, kde ho najvyšší boh Zeus učinil nesmrteľným.. Podľa legendy z egyptských Théb trójsku vojnu prežil a vládol ešte v Etiópii päť generácii. Kolosálna socha, jedna z dvoch sediacich sôch Amenhotepa III. v Luxore, bola považovaná za spodobnenie Memnóna. 
Podľa inej legendy Éós odniesla jeho mŕtvolu do Etiópie a nikdy sa s jeho smrťou nezmierila. Každé ráno prelieva nad ním slzy, ktoré sa objavujú ako rosa.
Vláda Zdeňka Fierlingera

Vláda Zdeňka Fierlingera môže byť vláda Československej republiky:
Prvá vláda Zdeňka Fierlingera

Prvá vláda Zdeňka Fierlingera (iné názvy: prvá vláda Národného frontu Čechov a Slovákov, košická vláda) existovala od 4. apríla do 6. novembra 1945.
Košická vláda.
Ku koncu 2. svetovej vojny prebehli rokovania medzi exilovým prezidentom Edvardom Benešom a moskovským vedením KSČ na čele s Klementom Gottwaldom. Výsledkom bola dohoda o ustanovení Národného frontu Čechov a Slovákov. Ukázalo sa tiež, že už nedôjde k presadeniu Benešovej exilovej vlády. 
V Národnom fronte mala od začiatku rozhodujúci vplyv KSČ, ktorá ju využila na uľahčenie prevzatia moci. Systém Národného frontu umožňoval kandidovať do volieb v roku 1946 iba stranám združeným v tejto organizácii.
Po príchode na česko-slovenské územie schválila vláda dňa 5. apríla 1945 v Košiciach tzv. Košický vládny program. Dokument, ktorý bol označovaný za program národnej a demokratickej revolúcie a určoval zásady budúceho politického smerovania krajiny. Vtedy tiež KSČ definitívne posilnila svoju moc v krajine.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2004

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2004 boli v poradí 6. Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa od 24.28. novembra 2004 v Baranoviči, v Bielorusku, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli 4 družstvá: , , a . Titul získalo domáce , ktoré vo finále zvíťazilo nad . Obe finálové družstvá získali svoju prvú medailu.
Pôvodne sa mal turnaj organizovať v Prahe, pre ekonomické problémy sa však vedenie českej federácie usporiadateľstva zrieklo.
Émathión

Émathión () môže byť v gréckej mytológii:
Takume

Takume (iné názvy Pukamaru alebo Wolkonsky) je atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.
Nachádza sa v strede súostrovia na severnej strane a jeho najbližším susedom je atol Raroia vo vzdialenosti necelých na juhozápad. Centrálny ostrov Francúzskej Polynézie Tahiti je vzdialený približne rovnakým smerom.
Geografia atolu.
Atol má podlhovastý tvar, v najdlhšom rozmere meria približne a na šírku nepresahuje . Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes zo všetkých strán. Na severozápadnej strane je jediný, umelo vybudovaný úzky prieliv o šírke necelých , splavný len pre menšie lode. Lagúna má celkovú rozlohu , pričom jej hĺbka neklesá pod a na mnohých miestach sa dvíha v podobe koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ktorú Takume zdieľa so susedným atolom Raroia. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku , jej vrchol je ponorený približne pod hladinou mora a vek sa odhaduje na 46,1 až 47,6 mil. rokov.
Dejiny.
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós 5. februára 1606. Atol pomenoval „La Fugitiva“.
Ďalším bol až o viac ako dve storočia ruský moreplavec a cestovateľ Faddej Faddejevič Bellinsgauzen, 12. júla 1820. Atol pomenoval „Wolkonsky“.
V 19. storočí, keď sa Takume stal francúzskym územím, mal asi 60 obyvateľov.
Vtedy bol aj významným centrom výroby perlete s produkciou dosahujúcou 1000 ton za rok. Tento zdroj je ale vyčerpaný. Produkcia perál nie je vyvinutá a pestovanie kokosovníkov a produkcia kopry ostáva hlavnou ekonomickou činnosťou obyvateľov.
Staroveký domorodý názov pre atoly Takume a Raroia bol "Napaite", "dvojičky" (-ite znamená dva).
Ekonomika.
Na atole žije v súčasnosti okolo 100 obyvateľov, väčšinou sústredených v južnej osade "Ohomo". Ekonomika ostrova je postavená zväčša na produkcii kopry a rybolovu. Menšia osada "Taheto" je na severnom konci atolu.
Atol od roku 1984 disponuje aj letiskom s asfaltovou dráhou dlhou .
Administratívne a geografické členenie.
Geograficky patrí atol Takume k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Raroia, Taenga a Nihiru.
Raroia

Raroia (iné názvy Raro-nuku alebo Barclay) je atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.
Nachádza sa v strede súostrovia na severnej strane a jeho najbližším susedom je atol Takume vo vzdialenosti necelých na severovýchod. Centrálny ostrov Francúzskej Polynézie Tahiti je vzdialený smerom na juhozápad.
Geografia atolu.
Atol má eliptický tvar, v najdlhšom rozmere meria približne a na šírku nepresahuje . Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes zo všetkých strán. Na severozápadnej strane je jediný, široký prieliv, nazvaný "Ngarue". Lagúna má celkovú rozlohu , pričom na mnohých miestach sa dvíha v podobe stovák koralových hláv, siahajúcich z dna až tesne k hladine.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ktorú Raroia zdieľa so susedným atolom Takume. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku , jej vrchol je ponorený približne pod hladinou mora a vek sa odhaduje na 46,1 až 47,6 mil. rokov.
Dejiny.
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós 14. februára 1606. Atol pomenoval „La Fugitiva“.[Pozn.1]
Ďalším bol až o viac ako dve storočia ruský moreplavec a cestovateľ Faddej Faddejevič Bellinsgauzen, 12. júla 1820. Atol pomenoval „Barclay“.
V 19. storočí, keď sa Takume stal francúzskym územím, mal asi 300 obyvateľov.
Starobylé dediny boli počas cyklónu vo februári 1878 úplne zničené.
Od roku 1947 je atol aj mediálne známy vďaka tomu, že tu po 101-dňovej plavbe pristál na svojej plti Kon-Tiki Thor Heyerdahl. Jeden z členov jeho posádky, Bengt Danielsson, sa na atol neskôr vrátil a ostal na ňom žiť. Napísal niekoľko kníh o atole a obyvateľoch, napríklad "Work and Life on Raroia".
Staroveký domorodý názov pre atoly Raroia a Takume bol "Napaite", "dvojičky" (-ite znamená dva).
Demografia.
Demografický vývoj:
Súčasnosť.
Najľudnatejšou osadou atolu je "Garumaoa", situovaná na severozápadnej strane neďaleko prieplavu. V tesnom susedstve osady je letisko s asfaltovou dráhou dlhou .
Významnou časťou príjmu obyvateľov je produkcia perál a produkcia kopry.
V roku 2012 sa v rámci programu rozsiahlych investícií do rozvoja atolov začalo so stavbou veľkého a moderného prístavu za 440 miliónov CFP frankov.
Administratívne a geografické členenie.
Geograficky patrí atol Raroia k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Takume, Taenga a Nihiru.
Referencie.
[Pozn.1] Názov "La Fugitiva" však podľa dobových záznamov nesie aj susedný atol Takume a tak nie je celkom jasné, ku ktorému atolu tento názov skutočne patrí.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2006

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2006 boli v poradí 7. Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa od 28. novembra3. decembra 2006 v troch katalánskych mestách: Santa Coloma de Farners, Arbúcies a Sant Hilari Sacalm, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli 2 neeurópske družstvá: Austrália a Svätá Helena, ktoré sa stali nedávnymi členmi UEFS. Pôvodne sa malo na turnaji objaviť aj a , ktoré malo obhajovať majstrovský titul. Obe družstvá však neobdržali vstupné víza a celý turnaj musel byť prelosovaný. Titul získalo druhýkrát . Vo finále zvíťazilo nad domácim družstvom , ktoré vybojovalo svoju prvú medailu. 
Tento turnaj ME tiež slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta AMF 2007, ktoré sa uskutočnili v Argentíne. Kvalifikovalo sa na ne 6 najlepších družstiev. Okrem toho si 4 najlepšie družstvá vybojovali postup na Svetový pohár národov 2007 v Jakutsku.
Camille Lepageová

Camille Lepageová (* 28. január 1988, Angers, Francúzsko - † 11. máj 2014, Bouar, Stredoafrická republika) bola francúzska fotoreportérka, ktorá bola zabitá počas konfliktu v Stredoafrickej republike v roku 2014.
Francúzsky prezident François Hollande označil jej smrť ako vraždu. Bola prvou západnou novinárkou, ktorú zabili v konflikte v Stredoafrickej republike.
Biografia.
Camille Lepageová študovala politológiu a žurnalistiku vo Francúzsku, Anglicku a Holandsku. V africkom regióne pôsobila od roku 2012 (Egypt, Južný Sudán , a od októbra 2013 Stredoafrická republika).
13. mája 2014 našli jej telo francúzske mierové jednotky hliadkujúce v oblasti Bouar v západnej časti krajiny vo vozidle vedenom Anti-Balaka rebelmi. Otec Jean Marius Zoumaldé, riaditeľ regionálneho rozhlasu SIRIRI povedal, že Camille bola v oblasti, kde prebiehali intenzívne boje medzi znepriatelenými stranami. Obeťou sa stala počas cesty v oblasti bojov neďaleko hraníc s Kamerunom. Jej smrť oznámil 13. mája 2014 Elyzejský palác.
Externé odkazy.
Populárna kultúra

Populárna kultúra alebo popkultúra je výsledok vzájomnej diskusie medzi masovými médiami a producentmi v kultúrnom priemysle na jednej strane a príjemcami na druhej strane o tom, ako by malo vyzerať to, čo sa bude produkovať. Populárna kultúra sa nedá vyrobiť, pretože sa musí stať populárnou medzi príjemcami. Snaží sa obísť kvalitatívny a kvantitatívny spôsob definovania, vymedzuje sa prostredníctvom vzťahu s prijímateľom. Podľa definície A. Plecnera je to „"súhrn významov, konania a prežívania, ktoré vznikajú na strane publika pri spotrebe produktov alebo druhov zábavy vytvorených či iniciovaných inštitúciami masovej komunikácie a kultúrneho priemyslu“."
Uponor

Uponor je globálna spoločnosť so sídlom vo Fínsku, ktorá pôsobí hlavne v Európe a v Severnej Amerike. Pôsobí v 30 krajinách. Zamestnáva približne 4100 zamestnancov. Akcie Uponor Corporation sú kótované na burze OMX Helsinki Ltd., Fínsko. Uponor Corporation má sídlo v meste Vantaa.
Business.
Uponor ponúka tri základné produktové rady:
Hlavnými obchodnými partnermi a zákazníkmi sú profesionáli v oblasti stavebníctva a priemyslu – projektanti, inštalatéri, vlastníci nehnuteľností, developeri, bytové spoločenstvá a architekti.
Meriam Ishagová

Meriam Ishagová (* 1986/87) je sudánska žena, ktorú v máji 2014 na základe islamského práva šaría odsúdili na trest smrti, keď sa odmietla zriecť kresťanskej viery a prestúpiť na islam. Miestny súd ju tiež odsúdil na sto rán bičom za to, že uzavrela manželstvo s kresťanom.
Narodila sa moslimskému otcovi, ktorý však rodinu opustil, keď bola Meriam ešte dieťa. Vychovala ju matka, kresťanka pochádzajúca z Etiópie. 
V júni 2014 ju prepustili a zbavili trestu smrti. V júli docestovala do Talianska, kde ju prijal aj pápež František.
Protesty.
Rozsudok vzbudil protesty niektorých krajín aj OSN. Online petíciu za zmiernenie trestu podpísalo viac ako 620 tisíc ľudí.
Na stranu Meriam sa postavilo mnoho osobností verejného života, v Česku napr. Tomáš Halík. „Ak by tento barbarský trest, odporujúci všetkým zásadám spravodlivosti a milosrdenstva, bol vykonaný, nielen Sudán tým stratí práva nazývať sa civilizovanou krajinou, ale opäť tým celosvetovo vážne utrpí povesť islamu a jeho vyznávačov,“ uviedol Halík.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2018

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2018 boli 82. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji, ktoré sa uskutočnili v Dánsku, konkrétne v mestách København (Kodaň) a Herning. Dánsko získalo 95 hlasov, čím jednoznačne zvíťazilo nad protikandidátom, ktorým bolo Lotyšsko so ziskom 12 hlasov. Tento verdikt padol dňa 23. mája 2014, počas prebiehajúceho svetového šampionátu v meste Minsk (Bielorusko). V Dánsku sa uskutočnili v poradí 82. majstrovstvá sveta a prebrali štafetu od Francúzska a Nemecka, ktoré spoločne organizovali v máji 2017 v Kolíne nad Rýnom a Paríži Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji.
Základné skupiny.
Skupina A (Kodaň).
Podrobnosti k zápasom.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Skupina B (Herning).
Podrobnosti k zápasom.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Monodráma

Monodráma je dramatický žáner pre jedného herca, ktorý môže hrať jednu alebo aj viac postáv; je jednou z foriem divadla jedného herca.
História.
Monodráma sa objavovala už v antickej dráme, kde bola významnou súčasťou starogréckeho divadla. Výrazný rozmach monodráma zaznamenala v Anglicku počas viktoriánskej éry, kedy sa po prvýkrát etablovala ako žáner. V opera sa monodráma pôvodne objavovala vo forme melodrámy. Prvky monodrámy implantovali do svojich vystúpení aj mnohí moderní umelci, najmä performanceri (napr. Laurie Andersonová)
Charakteristika.
Základným špecifikom divadla jedného herca je samotný herec. Jeho existencia na javisku, vystupovanie i charizma jednoznačne ovplyvňuje celkový výsledok i všetky ostatné prvky inscenácie. Ako poznamenáva J. Grossman, divadlo jedného herca nadväzuje na "„tradíciu monológu ako postupu výsostne dramatického a divadelného, prastarého a vždy a v najrôznejších poetikách odskúšaného.“" 
Podstatou monodrámy je teda monológ, "„rozhovor, ktorý vedie postava sama so sebou.“" V skutočnosti však monodráma nie je iba samotný monológ, ale tento má v sebe aj konflikt dialógu, v rámci ktorého partnerom herca na javisku sa stáva divák.
Divadlo jedného herca si vyžaduje osobitý spôsob herectva – úprimný, bez pretvárky. Aj keď tento typ divadla pripúšťa istú mieru štylizácie, nadviazanie kontaktu s divákom musí byť autentické. 
Účinkovanie samotného herca na scéne kladie na neho oveľa vyššie nároky – stránke psychickej i fyzickej. Je to pohyb na hrane, kedy každé zle zvolené slovo, neadekvátna intonácia či nepatričný pohyb môžu nenávratne zrušiť kúzlo okamihu. Dôležitú úlohu v monodráme spĺňa rekvizita – tá môže byť personifikáciou, pomáha hercovi konať, prostredníctvom nej môže herec vyjadriť vzťah k inej (neprítomnej) osobe. Keďže tento spôsob divadla má oveľa menšiu možnosť využívať technické alebo výtvarné efekty, do popredia sa dostávajú téma a obsah.
Špecifickosť a sila divadla jedného herca tkvie predovšetkým v téme, v obsahu. Keďže tento spôsob divadla má oveľa menšiu možnosť využívania technických či výtvarných efektov, téma a obsah sa dostávajú do popredia. "„Alfou i omegou naozaj zaujímavej monodrámy je text... Text musí priniesť veľkú dramatickú situáciu, ktorá jednak umožní divákovi rýchlo prijať konvenciu divadla jedného herca a ktorá má sama v sebe obsiahnutú nutnosť konania. To, že postava monodrámy by mala mať osud s veľkým mravným konfliktom a jej téma by mala rezonovať s divákovou každodennou skúsenosťou, považujem za samozrejmé.“" (R. Růžička) 
Dĺžka inscenácie je obvykle výrazne kratšia oproti iným divadelným hrám a zvyčajne pozostáva z jediného dejstva.
Binokulár

Binokulár môže byť:
Binokulárny ďalekohľad

Binokulárny ďalekohľad (iné názvy: binokulár, dvojitý ďalekohľad, "'triéder") je ďalekohľad upravený na pozorovanie súčasne obidvoma očami, pričom obidva obrazy splývajú a vytvárajú stereoskopický dojem. Jeho konštrukcia vychádza z prác optika Antonína Máriu Šírka z Rejty v 17. storočí.
V princípe ide o Keplerov ďalekohľad s dvoma spojnými šošovkami. Medzi ne je navyše vložená sústava dvoch optických hranolov, ktoré obraz štyrikrát odrazia (nastáva tu totálny odraz). Hranoly sú vzájomne pootočené o 90°. Tým je pôvodne prevrátený obraz narovnaný a navyše sa tak skráti konštrukčná dĺžka ďalekohľadu, takže možno použiť objektív s dlhšou ohniskovou vzdialenosťou a tým aj zväčšením triédera.
Triéder sa vyrába obvykle v binokulárnom prevedení a charakterizuje dvojicou čísel, ktoré udávajú zväčšenie a priemer objektívu. Triéder 8×50 má osemnásobné zväčšenie a objektív s priemerom 50 mm.
Používa sa v turistike, poľovníctve, námorníctve, vojenstve atď.
Na účely vyžadujúce väčšie zväčšenie (napr. pre športovú streľbu) sa používajú aj triédre monokulárneho prevedenia (zvyčajne na statíve).
Tiofén

Tiofén je heterocyklická organická zlúčenina s jedným atómom síry v päťčlánkovom cykle. Je to bezfarebná kvapalina, ktorá je nerozpustná vo vode a je stavebnou jednotkou vitamínu H (biotín).
Juan Mata

Juan Manuel Mata García (* 28. apríl 1988, Burgos, Španielsko), je španielsky futbalový stredopoliar a reprezentant hrajúci za klub Manchester United FC.
Klubová kariéra.
Hral za rezervný tím Realu Madrid. V roku 2007 odišiel do klubu Valencia CF.
Chelsea FC.
Z Valencie ho v roku 2011 kúpil londýnsky klub Chelsea FC za 23,5 milióna libier.
31. augusta 2012 nastúpil v Monaku v základnej zostave Chelsea na zápas o európsky Superpohár, v ktorom sa stretávajú víťaz Ligy majstrov a Európskej ligy, proti španielskemu Atléticu Madrid, Hral do 81. minúty, ale porážke 1:4 spoločne so svojimi spoluhráčmi zabrániť nedokázal. 25. septembra 2012 v zápase anglického ligového pohára proti Wolverhamptonu Wanderers strelil gól, Chelsea zvíťazila 6:0.
Do jarného šesťnásťfinále Európskej ligy 2012/13 bol Chelsea vylosovaný český klub AC Sparta Praha, Mata nastúpil 14.februára 2013 v Prahe v základnej zostave, anglický celok zvíťazil 1:0 gólom mladého brazílskeho futbalistu Oscara. O týždeň neskôr sa Mata predstavil v odvete na Stamford Bridge, Sparta dlho viedla 1:0, ale gól Edena Hazarda v druhej minúte nadstaveného času znamenal postup Chelsea do osemfinále Európskej ligy. Nakoniec s Chelsea postúpil až do finále súťaže proti Benfice Lisabon. 15. mája 2013 oslavoval so spoluhráčmi titul v Európskej lige po víťazstve 2:1 vo finále nad Benficou Lisabon.
V závere sezóny 2012/13 bol zaradený do jedenástky roka Premier League (Premier League Team of the Year). 19. mája 2013 v poslednom ligovom kole Premier League 2012/13 strelil gól v zápase s Evertonom, Chelsea zvíťazila 2:1, so ziskom 75 bodov skončila na treťom mieste a definitívne si tak zabezpečila účasť v Lige majstrov 2013/14.
V sezóne 2013/14 po príchode trénera Josého Mourinha nedostával toľko príležitostí, tréner preferoval iných hráčov. Veľký záujem o neho prejavil v januári 2014 konkurenčný Manchester United FC, ktorý zháňal posilu do stredového radu a bol ochotný ponúknuť 37 miliónov libier.
Manchester United.
Transfer do Manchestru United sa nakoniec uskutočnil, suma 37 miliónov libier bola najvyššia v histórii prestupov manchesterského klubu, prekonala 30,75 milióna libier z roku 2008 za príchod bulharského útočníka Dimitara Berbatova. Debutoval 28. januára v ligovom zápase proti waleskému tímu Cardiff City FC, v ktorom si pripísal asistenciu na gól. Manchester United vyhral 2:0.
Reprezentačný kariéra.
Mládežnícke reprezentácie.
V lete 2012 bol napísaný na súpisku pre Letné olympijské hry 2012 v Londýne. Španielsko (ktoré malo na súpiske aj hráčov z A-mužstva) tu bolo po víťazstve na Eure 2012 najväčším favoritom, ale po dvoch prehrách 0:1 (s Japonskom a Hondurasom) a jednej remíze s Marokom (0:0) vypadlo prekvapivo už v základnej skupine D. Mata odohral všetky tri stretnutia svojho tímu.
A-mužstvo.
V A-mužstve Španielska debutoval 28.marca 2009 v domácom kvalifikačnom zápase proti Turecku, ktoré Španieli vyhrali 1:0. Mata sa dostal na ihrisko v 63. minúte.
Úspechy.
Klubové.
Valencia CF
Chelsea FC
Bitka o Ypres

Bitka o Ypres môže byť:
Mikuláš zo Sečoviec

Mikuláš zo Sečoviec () môže byť:
Mikuláš zo Sečoviec (palatín)

Mikuláš zo Sečoviec - latinsko-maďarský prídomok "Szécsi de Felsőlendva" () bol uhorský šľachtic, ktorý ako trvalý stúpenec uhorského kráľa Ľudovíta I. v rokoch 1355, 1356, 1358, 1369 a 1377 dokázateľne zastával funkciu krajinského sudcu a v rokoch 1359, 1377, 1379 bol bánom Chorvátska a Dalmátska. Spomedzi sečovských šľachticov dosiahol najvyššie politické a spoločenské postavenie keď sa v roku 1386 stal palatínom.
Zoznam biologických článkov/2

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
2-.
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd2-aminomukonát-6-semialdehyd2-oxoglutarát2-oxoglutarátdehydrogenáza
Zoznam biologických článkov/Ó

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
óp.
Ópium
Carl Czerny

Carl Czerny (niekedy aj Karl; * 21. február 1791, Viedeň, Rakúsko - † 15. júl 1857, Viedeň) bol rakúsky klavirista, hudobný skladateľ a pedagóg. Dnes je známy najmä vďaka svojim etudám a prstovým cvičením pre klavír.
Životopis.
Narodil sa vo Viedni v rodine s českými koreňmi. Jeho otec Václav Černý prišiel do Viedne z Nymburku a sám Carl až do svojich desiatich rokov nehovoril po nemecky. Na klavír ho sprvu učil hrať jeho otec, neskôr dochádzal na hodiny k Johannovi Nepomukovi Hummelovi, Antoniovi Salierimu a Beethovenovi.
Carl bol zázračné dieťa. Na svojom prvom verejnom vystúpení v roku 1800 zahral Mozartov koncert pre klavír. Bol to práve on, kto neskôr, v roku 1812, uviedol vo viedenskej premiére Beethovenov "Cisársky koncert" ("Klavírny koncert č 5").
Czerny začal vzápätí sám vyučovať hru na klavír. Vo svojich 15 rokoch už bol vyhľadávaným učiteľom. K jeho žiakom patril aj neskorší slávny klavírny virtuóz Franz Liszt.
Liszt následne svojmu učiteľovi venoval "12 transcendentálnych etúd pre klavír". Czerny patril k prvým skladateľom, ktorí ako titul svojho diela použili výraz etuda (z francúzskeho "étude", štúdia).
Czerny zložil veľké množstvo hudobných skladieb. Počet jeho opusov dosahuje úctyhodné číslo 861. Medzi jeho diela patria omšové skladby, niekoľko rekviem a celý rad symfónií, koncertov, sonát a sláčikových kvartetov. V súčasnosti sa však už žiadna z jeho skladieb nehrá a Czerny je ako hudobný skladateľ známy takmer výlučne iba vďaka značnému množstvu didaktických skladieb pre klavír, ktoré zložil a ktoré sa dodnes používajú pri výučbe hry na klavír.
Carl Czerny zomrel vo Viedni vo veku 66 rokov.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2008

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 2008 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa od 20.24. marca 2008 v piatich belgických mestách: Andenne, Haine-Saint-Paul, Houthalen-Helchteren, Lier a Soumagne, za účasti 8 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji objaviť aj družstvo . Titul získalo tretíkrát . 
Turnaju predchádzala prvýkrát kvalifikácia, ktorá sa hrala v Poľsku v roku 2007. Okrem víťaza sa na ME kvalifikoval aj druhý tím v poradí, ktoré dodatočne nahradilo s politickými problémami sa trápiaci Izrael.
Arény.
Zápasy sa odohrali v 5 arénach:
AEG

AEG (celý názov Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft Aktiengesellschaft) je nemecký elektrotechnický koncern so sídlom v Berlíne a Frankfurte. Vyrába široké spektrum prístrojov s domácim i priemyselným využitím, kancelársku techniku, komunikačné zariadenia, energetické systémy a ďalšie. 
Spoločnosť bola založená Emilom Rathenauom v roku 1883 pod názvom Deutsche Edison-Gesellschaft für angewandte Elektricität, v roku 1887 premenovaná na AEG. K jej najvýznamnejším technickým inováciám patria prvá plnoautomatická práčka (1958) a prvá kompletne elektronická rúra na pečenie (1976). V roku 1967 spoločnosť fúzovala s firmou Telefunken a až do roku 1985 niesla názov AEG Telefunken. Od roku 2004 je súčasťou Electrolux Group.
Egyptopitek

Egyptopitek (lat. "Aegyptopithecus") je vyhynutý rod z čeľade pliopitekovité, ktorého jediným známym fosílnym zástupcom je druh Aegyptopithecus zeuxis. Jeho pozostatky boli odkryté v oblasti súčasného Egypta. Žil tu asi v období oligocénu, viac ako pred 30 miliónmi rokov. Žil zrejme na stromoch, pohyboval sa štvornožky a veľkosťou zodpovedal zhruba súčasnému gibonovi. Má sa za to, že stál na začiatku vývojovej línie vedúcej k dryopitom.
Druhá vláda Zdeňka Fierlingera

Druhá vláda Zdeňka Fierlingera, nazývaná aj vláda Národného frontu, existovala od 6. novembra 1945 do 2. júla 1946.
Zoznam ministrov národnej obrany Česko-Slovenska

Toto je zoznam ministrov národnej obrany Česko-Slovenska v rokoch 1918-1992:
Ľudo Lehen

Ľudovít Lehen, známy ako Ľudo Lehen (* 3. jún 1925, Banská Bystrica – † 12. máj 2014, Bratislava) bol slovenský maliar a šachový skladateľ. Pôvodne sa inšpiroval Piccasom a Modiglianim, avšak s úplne osobitým štýlom a poňatím, pri ktorom prehodnocoval realistické videnie do snových vízií. V Československu mu je prisudzované prvenstvo obrazu aktu, ktorý bol povolený na zverejnenie.
Dôvodom jeho takmer celoživotnej „ilegality“ boli udalosti v roku 1962, v dobe politických perzekúcie, kedy sa stal jedným z rady neprávom odsúdených politických väzňov.
Životopis.
Mal štyroch súrodencov, jedného brata a tri sestry.
V rokoch 1949 až 1955 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Bol žiakom profesorov D. Millyho a V. Hložníka.
V rokoch 1956 a 1957 vyhral 1. ceny v národných súťažiach slovenskej realistickej maľby. V roku 1958 obdržal v celonárodnej súťaži grafiky 2. cenu. Na začiatku 60. rokov vystavoval grafiky v Bruseli, v Sovietskom zväze a v Číne. V roku 1961 sa mu narodila v manželstve jeho druhá dcéra Taťána.
V roku 1962 bol neoprávnene zatknutý a odsúdený z politických dôvodov na 11 rokov. Jeho manželstvo sa rozpadlo. V roku 1966, v čase, keď začal na Slovensku pokus o obrodný proces KSČ a nápravu krívd neprávom odsúdeným v súvislosti s pôsobením Alexandra Dubčeka, mu bolo povolené vo väznici v Leopoldove maľovať. Pre verejnosť, ešte v čase keď bol väzňom, boli usporiadané v Leopoldove dve jeho samostatné výstavy.
V roku 1968 bol prepustený na základe prezidentskej amnestie avšak rehabilitácia, ktorá mu bola priznaná ako neprávom trestanému politickému väzňovi, nebola v časoch 70. rokov normalizácie v ČSSR rešpektovaná, podobne ako tomu bolo u tisícov bývalých rehabilitovaných politických väzňov.
Vyhral verejnú súťaž na tvorbu opony Košického divadla. Pri dokončovaní politická normalizačná komisia cenzurujúca prácu slovenských a českých umelcov však nedovolila, aby bola opona v divadle inštalovaná. Silu do ďalšej umeleckej tvorby a do života mu poskytovali vedľa dvoch dcér jeho priatelia z šachových kruhov. Stal sa jedným z najlepších slovenských kompozičných šachistov.
V roku 1973 mal výstavu tapisérií v Trenčíne, z ktorých je u neho v súčasnosti dochovaná jediná. Od tejto doby sa venoval výhradne tvorbe obrazov, koláží a drevorytov spravidla s tematikou vlniacich sa Madon a Venušou, vzývajúcich ľudskú obrazotvornosť v osobitom štýle. Tvoril tiež portréty, zátišia a výnimočne, pre priateľov, i krajinu. Niektoré jeho práce predstavujú osobné skúsenosti oživené prostredníctvom snov.
Niekoľko jeho diel je teraz vo vlastníctve SNG v Bratislave, Trenčíne a Banskej Bystrici.
Žil a tvoril vo svojom byte na sídlisku Petržalka v Bratislave, ktorý mu slúžil súčasne ako maliarsky ateliér.
Minister národnej obrany Česko-Slovenska

Minister národnej obrany bola politická funkcia (najvyšší predstaviteľ rezortu obrany), ktorá bola zriadená v novembri 1918 spoločne so vznikom česko-slovenskej vlády. V určitých obmenách a s menšou prestávkou trvala po dobu existencie samostatného Česko-Slovenska, teda až do roku 1992.
Krátko pred zánikom Česko-slovenskej armády (resp. pred rozdelením na Armádu ČR a Armádu SR) bolo z názvu funkcie vypustené slovo "národná". Dnešná funkcia ministra obrany tak plynule nadväzuje na svoju dlhoročnú tradíciu. Prvým ministrom národnej obrany bol významný český politik Václav Klofáč, zakladateľ a predseda Českej strany národne sociálnej.
Tithónos

Tithónos ("Tithónos") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Laomedóna, kráľ Etiópov.
Tithónos bol bratom trójskeho kráľa Priama. Zamilovala sa do neho bohyňa ranných zôr Éós a odišla s ním do Etiópie, kde sa stal kráľom. Bohyňa Éós mu potom porodila synov Émathióna a Memnóna, ktorý sa preslávil v trójskej vojne, kde nakoniec zomrel rukou najväčšieho achájskeho hrdinu Achillea.
Éós svojho manžela natoľko milovala, že mu u boha Dia vyprosila nesmrteľnosť. Dia však pritom zabudla poprosiť, aby mu daroval aj večnú mladosť a Tithónos preto tak zostarol, že sa scvrkol a premenil sa pritom na cvrčka (cikádu). Podľa inej verzie z neho zostalo len málo viac ako jeho hlas.
Jozef Špetko

Jozef Špetko (* 27. február 1932, Veľké Leváre - † 6. december 2006, Mníchov, Nemecko) bol historik a redaktor. Veľkú väčšinu svojho tvorivého života prežil v emigrácii, v Mníchove, kde v Slobodnej Európe pracoval ako kultúrny redaktor. Poslucháči ho dlhé roky poznali pod pseudonymom Martin Hrabovčan.
Životopis.
V rokoch 1951 – 1955 študoval ruštinu, slovenčinu a knihovníctvo na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. V rokoch 1955 – 1960 bol odborný pracovník Matice slovenskej v Martine, od roku 1961 bibliograf v Ústrednej knižnici SAV v Bratislave, v rokoch 1964 – 1966 redaktor časopisu Svet vedy, od 1966 pracovník Pamätníka slovenskej literatúry Matice slovenskej. V roku 1967 emigroval do Mníchova, od júna 1968 redaktor slovenskej redakcie Rádia Slobodná Európa.
Nepísal len kultúrne programy o aktuálnom dianí doma a vo svete, ale aj kultúrno-politické poznámky a komentáre; redigoval tiež relácie o živote Slovákov v exile. Okrem redaktorskej práce sa systematicky venoval mapovaniu a ideovo-mentálnej analýze slovenského exilu. Takisto prispieval do slovenskej exilovej tlače.
Abd Alláh (Saudská Arábia)

Abd Alláh (iné mená pozri nižšie; * 1. august 1924, Rijád – † 23. január 2015, Rijád) bol šiesty kráľ Saudskej Arábie od 1. augusta 2005 do 23. januára 2015.
Meno.
Jeho meno sa uvádza v tvaroch:
Namiesto tvaru ibn môžu byť iné varianty prepisu (napr. bin) - pozri článok ibn. Namiesto tvaru Abd Alláh môžu byť iné varianty prepisu (napr. Abdulláh) - pozri v článku Abd Alláh. Namiesto tvaru Abd al-Azíz môžu byť iné varianty prepisu (napr. Abdalazíz) - pozri v článku Abd al-Azíz. Namiesto tvaru Abd ar-Rahmán môžu byť iné varianty prepisu - pozri v článku Abd ar-Rahmán. Namiesto tvaru Suúd môžu byť iné varianty prepisu (Su′úd, Saúd, Sa′úd) - pozri v článku Saúdovci.
Vláda.
Začal vládnuť po smrti svojho nevlastného brata Fahda v roku 2005. Od roku 1962 do 2005 bol veliteľom Saudskej arabskej Národnej gardy a od roku 1996 do 2005 korunným princom. Bol jedným z najbohatších monarchov na svete.
Zomrel vo veku 90 rokov, tri týždne po hospitalizácii na zápal pľúc.
Jeho nástupcom sa stal Salmán ibn Abd al-Azíz.
Rodina.
Kráľ Abd Alláh mal viac ako 30 manželiek a je otcom viac ako 40 detí.
Jednou z jeho žien bola tiež princezná Alanoud Al Fayez, s ktorou sa oženil, keď mala 15 rokov. Prvýkrát ho videla v deň svadby. Porodila mu štyri dcéry. Alanoud, ktorá od rozvodu žije v Londýne, tvrdí, že ich dcéry sú od roku 2001 väznené v kráľovskom paláci v meste Džidda. Podľa matky nesmú opúšťať dom bez ozbrojených stráží ani odísť z krajiny.
Émathión (syn Tithóna)

Émathión () je v gréckej mytológii syn Tithóna a jeho manželky Éóie, bohyne ranných zôr.
Egyptský kráľ Émathión bol bratom etiópskeho kráľa Memnóna, učastníka trójskej vojny, kde bojoval na strane trójskeho kráľa Priama. Jeho brat patril medzi nastatočnejších bojovníkov a v boji zahynul rukou najslávnejšieho achájskeho bojovníka Achillea. 
Antický autor Diodoros Sicílsky uvádza, že Émathión bol etiópsky kráľ. Keď Herakles plnil svoju poslednú úlohu, ktorú mu zadal mykénsky kráľ Eurystheus, plavil sa po Níle do Etiópie, kde ho miestni obyvatelia so svojim kráľom bezdôvodne napadli. Émathión potom v boji s Heraklom padol. Podľa Apollodora z Atén, Herakles zabil Émathióna v Arábii.
Lázně Kyselka

Lázně Kyselka (nemecky Bad Giesshübl), starším menom Kysibl, je komplex bývalých mestských kúpeľov v obci Kyselka pri Karlových Varoch v západných Čechách v Česku. Kúpeľné budovy ležia na juh od vlastnej obce, na pravom brehu Ohře a severozápadnom úpätí vrchu Bučina (582 m nm), tvoriaceho západný výbežok Doupovských hôr. Práve v týchto kúpeľoch pramení slávna Mattoniho minerálka.
Zoznam kráľov Saudskej Arábie

Toto je kompletný zoznam kráľov Saudskej Arábie:
Émathión (syn Dia)

Émathión () je v gréckej mytológii syn boha Dia a Plejády Élektry.
Podľa antického autora Nonna z Panopole Émathión pochádzal zo Samothraky. Bol bratom Dardana, ktorý po odchode zo svojej vlasti, založil v Malej Ázii krajinu Dardaniu a stal sa jej prvým kráľom. Keď boh vína Dionýzos odišiel na výpravu do Indie, Émathión ho so svojim vojskom sprevádzal.
Fahd (Saudská Arábia)

Fahd (iné mená pozri nižšie; *1921 alebo 1923, Rijád – † 1. august 2005, tamže) bol piaty kráľ Saudskej Arábie. Vládol krajine v rokoch 1982 až 2005. 
Meno.
Jeho meno sa uvádza v tvaroch:
Namiesto tvaru ibn môžu byť iné varianty prepisu (napr. bin) - pozri článok ibn. Namiesto tvaru Abd al-Azíz môžu byť iné varianty prepisu (napr. Abdalazíz) - pozri v článku Abd al-Azíz. Namiesto tvaru Abd ar-Rahmán môžu byť iné varianty prepisu - pozri článok Abd ar-Rahmán. Namiesto tvaru Suúd môžu byť iné varianty prepisu (Su′úd, Saúd, Sa′úd) - pozri v článku Saúdovci.
Život a pôsobenie.
Preslávil sa najmä ako konzervatívny politik, ktorý posilnil islam v živote Saudskej Arábie a odmietol všetky žiadosti o demokratizačné reformy. Svojich domácich kritikov tvrdo prenasledoval. Roku 1986 prijal titul Správca dvoch svätých mešít, namiesto titulu Jeho Veličenstvo, čím posilnil náboženský význam svojej funkcie oproti svetskej panovníckej funkcii.
Finančne silne podporoval konzervatívne moslimské školstvo, v zahraničí potom bosnianskych moslimov, nikaragujských contras a rôzne protiizraelské organizácie. Posilnil väzby Saudskej Arábie s USA, presláveným sa stal jeho výrok: "Po Alahovi sa môžeme spoľahnúť na Spojené štáty". USA vyšiel v ústrety aj počas vojny v Zálive v roku 1991. To však zvýšilo nespokojnosť radikálnych islamských hnutí, z ktorých rýchlo vznikali teroristické organizácie. Asi najznámejšou z týchto organizácií sa stala al-Káida založená v roku 1988. Tá začala vykonávať samovražedné atentáty a bombové útoky a v deväťdesiatych rokoch svoju pôsobnosť rozšírila aj mimo Saudskú Arábiu.
Časopis Fortune Fahda v roku 1988 označil za druhého najbohatšieho človeka na svete.
Fahd zomrel 1. augusta 2005 a na tróne ho nahradil kráľ Abd Alláh, ktorý v skutočnosti krajinu riadil už niekoľko rokov.
Labrador (región)

Labrador je názov oblasti na východnom pobreží Kanady. Spoločne s ostrovom Newfoundland, ktorí leží južnejšie, tvorí kanadskú provinciu Newfoundland a Labrador. Labrador (niekedy tiež označovaný ako labradorské pobrežie) je súčasťou rozsiahlejšieho polostrova Labrador, ktorý je zo severu a západu obmývaný Hudsonovým zálivom a z východu Labradorským morom (časť južného pobrežia ho obmýva Atlantický oceán), na juhozápade je spojený s kanadskou pevninou. Okolo roku 1000 ho osídľovali Vikingovia, ktorí potom svoje kolonizované osady zbúrali a vyplienili. Niektoré mestá však stoja dodnes, napr. Makkovík alebo Nain.