Ivan Szabó

PhDr. Ivan Szabó (* 9. júl 1939, Leopoldov) je slovenský novinár, prozaik a spisovateľ literatúry faktu.
Životopis.
Narodil sa 9. júla 1939 v Leopoldove. V rodisku navštevoval aj základnú školu (1945-1953). Jedenásťročnú strednú školu absolvoval v rokoch 1953-1956 v Hlohovci. Po maturite v rokoch 1956-1959 študoval na Chemickej fakulte SVŠT v Bratislave, potom však prestúpil na Pedagogický inštitút v Nitre, kde  v rokoch 1959-1963 vyštudoval aprobáciu slovenský jazyk-dejepis-výtvarná výchova. Roku 1980 na Pedagogickej fakulte v Nitre získal akademický titul PhDr. (úryvok z dizertačnej práce "Práca s detským autorom v časopise Kamarát" vyšiel v bulletine "O práci s knihou medzi deťmi a mládežou", vydala Matica slovenská Martin 1981). Po promócii roku 1963 absolvoval vojenskú prezenčnú službu v Brne (1963-1965). Po jej skončení bol učiteľom v Bánove, kde pedagogicky pôsobil do konca roka 1969. Od 1. januára 1970 nastúpil na miesto redaktora týždenníka pre chlapcov a dievčatá "Kamarát". Tu pracoval v rokoch 1970-1972. Potom sa stal redaktorom, neskoršie vedúcim oddelenia obrázkového týždenníka "Život". V redakcii pracoval v rokoch 1972-1979. Koncom roka 1979 nastúpil ako zástupca šéfredaktora do motoristického časopisu "STOP auto-moto revue", kde zotrval jedenásť rokov - do roku 1990. Potom sa opäť stal reportérom "Života", neskoršie vedúcim oddelenia a napokon zástupcom šéfredaktora. V tejto redakcii pracoval od roku 1990 až do apríla 1999. V máji 1999 sa stal šéfredaktorom motoristického časopisu "ProfiAuto". Od 1. januára 2000 je v slobodnom povolaní. Aktívny je aj v oblasti výtvarnej tvorby. Medzi jeho obľúbené techniky patrí akvarel, olejomaľba a kresba. V tvorbe dominuje krajinomaľba. Na konte má niekoľko samostatných aj spoločných výstav . Od roku 1972 žije v Bratislave v mestskej časti Dúbravka. Za svoju tvorbu bol ocenený ako osobnosť Dúbravky 2022 - významná osobnosť dúbravskej kultúry. V tom istom roku získal ocenenie Bratislavského samosprávneho kraja.
Literárna tvorba.
Literárne sa začal prejavovať koncom päťdesiatych a začiatkom šesťdesiatych rokov minulého storočia ešte ako študent. Publikoval poviedky v časopisoch "Nový pedagóg, Rozlet, Mladá tvorba", neskoršie "Kamarát, Život, Ohník, Stop" a "Pravda". Jeho poviedky postupne uverejňovali rozličné literárne zborníky či antológie poviedok ("Zo svitania, Rozkvet, Fragmenty, Doma, Ľudia v bielych plášťoch", antológia poviedok slovenských spisovateľov v bieloruštine "Apošni verasnjovy dzeň").
Knižne debutoval roku 1979 cestopisom "Sibírska mozaika". Následne vydal niekoľko kníh literatúry faktu určených najmä pre mládež ("Slávni piloti, konštruktéri a kozmonauti", "Svet na pneumatikách", "Bosý pilot"). V určitom období písal knihy z oblasti kriminalistiky, ako sú zbierky krimipríbehov "Keď prehovorí mŕtvy" (spoluautor Tibor Michal), "Osem poschodí k smrti" (1991), "Hriechy v kočikárni" (1997) a "Pasca na sobášneho podvodníka" (2002). Históriu slovenského motorizmu zachytil v knihách "Zabudnuté volanty" a "V zajatí rýchlych kolies". Svoj vzťah k ľudovej slovesnosti a k tajomným javom zdokumentoval v knihe príbehov, legiend a povestí "Slovenské strašidlá od A po Ž". V nasledujúcej knihe "Osudy slávnych zbojníkov" sa obrátil do minulosti a čitateľom predstavil portréty 21 zbojníckych kapitánov nielen zo Slovenska, ale aj z Česka, Nemecka, Maďarska, Rakúska, Ukrajiny, Talianska. K histórii motorizmu sa vrátil v knihe "Rozprávky na kolesách", ktorú adresoval starším deťom a opisuje v nej dvanásť príbehov súvisiacich s osobnosťami, ktoré sa zapísali do histórie motorizmu. V spoluautorstve s Lacom Švihranom vydal aj knihu "Vzácne návštevy Bratislavy". Je to výber päťdesiatich šiestich osobností z oblasti vedy, umenia, hudby, kultúry, politiky, ktoré sú spojené s návštevou hlavného mesta Slovenska - od dávnej minulosti po súčasnosť.
Publicistická tvorba.
Písal reportáže z domova i zahraničia, riporty, články, príbehy, fejtóny, recenzie, seriály a eseje do mnohých slovenských denníkov a časopisov ("Historická revue, Hlas ľudu, Kamarát, Knižná revue, Kocúrkovo, Literárny týždenník, Ľud, Ohník, Pravda na nedeľu, ProfiAuto, Roháč, Slovakia, Slovenka, Slovensko, Slovenský denník, Slovenské pohľady, Smena, STOP, Tele Plus, Urob si sám, Výtvarný život, Život"). Spolupracoval aj s českými týždenníkmi "Tvorba" a "Květy". Publikoval články v "Ročenke Zväzu slovenských protifašistických bojovníkov", v "Almanachu Nitra", v regionálnom časopise "Leopoldov", v "Ročenke motoristu", zostavoval a redigoval "Magazín STOP-u". V mnohých prípadoch bol aj autorom fotografií k vlastným článkom a reportážam. Väčšinu autorských fotografií má aj v cestopise "Sibírska mozaika" a v knihe Ladislava Švihrana "1000 plus 1 slovenských naj" (Perfekt 1996). Spolupracoval s rozhlasom, kde napísal niekoľko publicisticko-dramatických a literárno-dramatických pásiem o významných osobnostiach vedy, kultúry a umenia ("C. Benz, J. Reed, A. Kvas, Ch. Chaplin, J.Werich, E. Zmeták, J. Šturdík, J. Želibský, J. Nemčík"), s televíziou spolupracoval ako spoluautor scenárov k reláciám "Televízny Klub Mladých (TKM)" a k dokumentárnym filmom "Lety za životom" (príbeh pilota sanitného lietadla).