burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rossi X-ray Timing Explorer

Rossi X-ray Timing Explorer skrátene RXTE je röntgenový teleskop určený na mapovanie časovej štruktúry kozmických zdrojov röntgenového žiarenia, ako sú čierne diery, neutrónové hviezdy, röntgenové pulzary a röntgenové dvojhviezdy. 
Štart sa uskutočnil 30. decembra 1995 o 13:48:00 UTC z odpaľovacieho komplexu 17 na Myse Canaveral. Pre vynesenie bola použitá nosná raketa Delta II typ 7920-10. Obežná dráha bola spočiatku vo výške 565×585 km so sklonom 22,99 ° a dobou obehu 96,18 minút. Po viac ako štrnástich rokoch činnosti obežná dráha klesla na 476×489 km a doba obehu sa skrátila na 94 minút (údaje z júna 2010 ). 
Dáta získané RXTE poslúžili ako podklad pre viac ako 1400 vedeckých prác a okrem iného poskytli dôkaz existencie Lensovho-Thirringovho javu (tiež nazývaný "Frame-dragging"), ktorý bol predpovedaný všeobecnou teóriou relativity. 
Prístrojové vybavenie.
All-Sky Monitor (ASM).
ASM je určený na sledovanie celej oblohy v röntgenovej časti spektra. Slúži ako detektor náhlych röntgenových zábleskov aj pre dlhodobé sledovanie. 
Proportional Counter Array (PCA).
PCA je pole proporcionálnych počítačov s celkovou zbernou plochou 6500 cm². 
The High Energy X-ray Timing Experiment (HEXTE).
HEXTE je pole scintilačných detektorov pre zaznamenávanie tvrdých röntgenových lúčov. 
Komunikačný systém a ďalšie vybavenie.
RXTE bol oproti predchádzajúcim družiciam programu Explorer vybavený pokročilou 1 gigabitovou polovodičovou pamäťou, čo umožňuje uchovať výsledky meraní po dobu až štyroch obehov. Je tiež vybavený dvoma vysoko-ziskovými anténami pre prenos telemetrie cez systém TDRS. Pre prenos dát je využitý systém CCSDS paketov (štandard využívaný NASA pre komunikáciu v hlbokom vesmíre). Presné zameranie v priestore obstarávajú dva detektory hviezd, postavené na základe modernej technológie CCD. Dodávky elektrickej energie zabezpečujú nastaviteľné solárne panely, ktoré majú výkon 800 wattov.
James Stirling (matematik)

James Stirling (* máj 1692, Garden pri Stirlingu, Škótsko, Spojené kráľovstvo - † 5. december 1770, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo) bol škótsky matematik. Je známy predovšetkým svojou prácou v kombinatorike, kde sú po ňom pomenované Stirlingove čísla a Stirlingova aproximácia faktoriálu.
Alfred Kleiner

Alfred Kleiner (* 24. apríl 1849, Maschwanden, Zürich, Švajčiarsko - † 3. júl 1916) bol švajčiarsky fyzik. Je známy predovšetkým ako školiteľ Alberta Einsteina, ktorým sa stal po Einsteinovej hádke s Heinrichom Friedrichom Weberom.
Bobotov Kuk

Bobotov Kuk je vrch v Čiernej Hore, s výškou najvyšší vrch pohoria Durmitor. Dlho sa považoval za najvyšší vrch Čiernej Hory, ale nedávne štúdie ukázali, že na hranici Čiernej Hory s Albánskom sa nachádzajú aj vyššie položené body – Zla Kolata. Skladá sa najmä z vápencov a usadených hornín, v ktorých sa často vyskytujú krasové útvary.
Ibn al-Chattáb

Ibn Al-Chattáb, pôvodným menom Samir Sáleh Abdulláh al-Suwailem (* 14. apríl 1969, Arar, Saudská Arábia – † 20. marec 2002, Čečensko, Rusko) bol arabský moslimský militant, ktorý ako veliteľ zahraničných mudžahedínov bojoval v Rusku na strane čečenských povstalcov počas prvej aj druhej vojny v Čečensku.
Narodil sa v Saudskej Arábii, už keď mal 16 rokov odišiel do Afganistanu, kde sa pripojil k mudžahedínom bojujúcim proti sovietskej intervencii. V prvej polovici 90. tych rokov bojoval na strane islamských milícii v rôznych konfliktoch, napr. v Tadžikistanskej občianskej vojne či vo vojne v Bosne a Hercegovine. 
V roku 1995 sa vydávajúc za televízneho reportéra premiestnil do Čečenska, kde pôvodne pôsobil hlavne ako finančný sprostredkovateľ medzi zahraničnými moslimskými sponzormi a miestnymi povstaleckými veliteľmi. Zakrátko sa stal hlavným veliteľom zahraničných moslimských bojovníkov pôsobiacich v čečenskom konflikte, pričom jednotky pod jeho priamym velením sa stali zodpovedné za viacero zničujúcich útokov proti ruskej armáde v čečenských horách. Jeho najznámejšou akciou z tohto obdobia sa stal veľký útok na ruský vojenský konvoj zo 16. apríla 1996 v údolii Šatoj, pri ktorom bolo zabitých viac ako 100 vojakov a zničených vyše 30 armádnych vozidiel.
Stal sa blízkym spolupracovníkom a osobným priateľom čečenského veliteľa Šamiľa Basajeva. Spolu s ním odštartoval v auguste 1999 inváziu asi 3000 militantov z Čečenska do Dagestanu, ktorá predznamenala začiatok druhej vojny v Čečensku. V tomto období sa začal vyhrážať teroristickými akciami proti ruským civilistom a podľa oficiálneho vyšetrovania bol hlavným iniciátorom série veľkých teroristických útokov v ruských mestách zo septembra 1999. Podľa ruských aj amerických tajných služieb mal "Chattáb" úzke styky s Al-Káidou teroristu Usámu bin Ládina. On sám síce potvrdil, že sa s bin Ládinom spoznal už počas afganskej vojny, podľa neho sa však po nej už nestretávali.
Počas druhej čečenskej vojny "Chattab" opäť viedol moslimské milície, ktoré uskutočnili viacero zdrvujúcich útokov na ruské jednotky. So zraneniami prežil viacero útokov ruských síl, zahynul až 20. marca 2002, keď mu údajne utajený agent FSB odovzdal otrávený poštový list.
Tréner roka FA Premier League

Tréner roka Premier League sa udeľuje raz za rok počas sezóny Premier League. Toto ocenenie sa udeľuje po skončený ligovej sezóny. Toto ocenenie bolo nazvané Carling Premiership tréner roka (1994–2001) a potom Barclaycard Premiership tréner roka (2001–2004), a teraz je známy ako Barclays tréner roka. Toto ocenenie sa udeľuje od sezóny
1993/94.
George Burley a Harry Redknapp sú jediný tréneri ktorý dostali toto ocenenie bez zisku ligového titulu. George Burley z Ipswich Townon v sezóne 2000/01 skončil v lige na piatom mieste, ale za úspech v pohárovej Európe. Aj napriek jeho úspechom v ďalšej sezóne bol odvolaný za zlý vstup do sezóny.
Harry Redknapp z Tottenhamom Hotspur v sezóne 2009/10 skončil na štvrtom mieste a prvýkrát bude účinkovať v treťom predkole ligy majstrov. Alex Ferguson získal rekordných deväť ocenení Trénera roka a jedenásť titulov FA Premier League.
Aeronomy of Ice in the Mesosphere

Aeronomy of Ice in the Mesosphere (AIM, Explorer 90) bola americká vedecká družica prevádzkovaná agentúrou NASA, zameraná na štúdium polárnych mezosférických oblakov. Družica bola vynesená 25. apríla 2007 raketou Pegasus-XL, odpálenej z lietadla Lockheed L-1011.
Polárne mezosférické oblaky sa vyskytujú vo výške zhruba 80 kilometrov nad povrchom, teda omnoho vyššie ako iné druhy oblakov. Družica AIM pomáha určiť, aké faktory (teplota, vodné pary a prachové častice) môžu viesť k formovaniu tohto typov oblakov. Polárne mezosférické oblaky sú pomerne novým javom a prvýkrát boli pozorované v roku 1885.
Po šestnástich rokoch od vypustenia misia skončila. Príčinou bolo zlyhanie palubného akumulátora takmer rok predtým. Družicu čaká zhorenie v zemskej atmosfére okolo roku 2026.
Opis.
Družica AIM je 1400 mm vysoká, 1100 mm široká, váži 200 kg a radí sa do série malých explorerov - SMEX. Dodávku elektrickej energie zabezpečovali solárny panely s priemerným výkonom 335 W. Vedecké vybavenie pozostáva z troch prístrojov:
Zjazvená tvár

Zjazvená tvár môže byť:
Swift

Swift je nový inovatívny programovací jazyk ktorý vyvinula spoločnosť Apple v roku 2014 namiesto staršieho Objective-C na vývoj aplikácií pre ich operačné systémy iOS [iPhone, iPod, iPad] a Mac OS [Mac]. Programovací jazyk obsahuje aj nová verzia vývojového štúdia od Applu XCode vo verzii 6 voľne prístupné pre každého Apple Developera teda oficiálneho vývojára.
Pozri aj
Galaxy Evolution Explorer

Galaxy Evolution Explorer, skrátene GALEX, je ultrafialový vesmírny teleskop prevádzkovaný americkou agentúrou NASA, ktorého cieľom je štúdium pôvodu a vývoja galaxií. Na obežnú dráhu bol vynesený 28. apríla 2003 pomocou nosnej rakety Pegasus XL.
Popis.
Galex je trojosovo stabilizovaná družica s celkovou výškou 2,5 m a je tvorená prístrojovým úsekom tvaru nízkeho šesťbokého hranola s priemerom približne 1 m, ku ktorému je pripojený valcový tubus ďalekohľadu. K tubusu sú pripojené dve dvojdielna krídla fotovoltaických batérií s celkovou plochou 3,0 m2, dobíjajúcich NiH2 akumulátorovú batériu s kapacitou 16 Ah.
Jediným vedeckým prístrojom je zrkadlový ďalekohľad Cassegrainovho typu v modifikovanom Ritchey-Chretienovom usporiadaní (priemer primárneho zrkadla 0,5 m, ohnisková vzdialenosť 3 m, odrazová plocha tavený kremeň s napareným Al pokrytým CaF2), vybavený dvoma detektormi:
Misia.
Hlavnou úlohou družice je prehliadka oblohy pre štúdium vývoja galaxií do vzdialenosti zodpovedajúcej červeného posunu Z=2 a mapovanie ultrafialového žiarenia pozadia. Riadiaci počítač Rad 6000 je vybavený vnútornou pamäťou RAM s kapacitou 128 MByte. Vedecké dáta sú zaznamenávané do polovodičovej pamäte s kapacitou 24 Gbit. Telemetrický vysielač (rýchlosť prenosu 2 Mbit/s, výkon 5 W) a povelový prijímač (rýchlosť prenosu 2 kbit/s) pracujú v pásme S. Vedecké dáta sú vysielané zo záznamu v pásme X (rýchlosť prenosu 24 Mbit/s, výkon 6 W). Na zisťovanie orientácie v priestore slúžia 2 laserové gyroskopy, slnečné a hviezdne snímače. Ako výkonné prvky systému stabilizácie a orientácie slúžia 4 silové zotrvačníky a magnetické tyče.
Hlavné riadiace stredisko MOC ("Mision Operations Center") sa nachádza v areáli firmy Orbital Sciences Corporation v Dulles vo Virgínii. Pozemné stanice sa nachádzajú v Perthe v Austrália a na Havajských ostrovoch. Družicu postavila firma Orbital Sciences Corporation a vedecké vybavenie pripravila California Institute of Technology ("Caltech") v Pasadene v Kalifornii.
CHIPSat

CHIPSat bola vedecká družica, ktorej hlavnou úlohou bolo štúdium horúcich plynov v medzihviezdnom priestore. Bola zatiaľ poslednou družicou programu UNEX ("University-Class Explorers"), čo je podprogram programu Explorer zameraný na spoluprácu univerzít a NASA.
Popis.
Družica bola trojosovo stabilizovaná, nepravidelného tvaru s približnými rozmermi 1×1×0,5 m a bola vybavená panelmi fotovoltaických článkov, dodávajúcich 42 wattov elektrickej energie. Jej jediným prístrojom bol celooblohový spektrometer Chips ("Cosmic Hot Interstellar Plasma Spectrometer") so spektrálnym rozsahom 9 až 26 nm a rozlíšením 0,5 eV.
Hlavnou úlohou družice bolo štúdium správania horúceho plynu v okolí slnečnej sústavy do vzdialenosti 300 svetelných rokov (100 pc). Komunikácia palubného riadiaceho počítača s vedeckým vybavením družice a s pozemnými stanicami prebiehala pomocou internetového protokolu TCP/IP. Pre záznam dát bola k dispozícii palubná pamäť s kapacitou 160 Mbyte. Stabilizáciu s presnosťou ± 2° zabezpečoval systém 4 silových zotrvačníkov a 3 magnetické cievky, pričom orientáciu zisťoval slnečný snímač, magnetometer a 4 meracie gyroskopy.
Riadiace stredisko sa nachádzalo v areáli firmy SpaceDev v Kalifornii, vedecké prístroje boli riadené zo strediska v Kalifornská univerzita v Berkeley, kde bola tiež hlavná pozemná monitorovacia stanica. Ďalšie sledovacie stanice sa nachádzali v areáli NASA Wallops Flight Facility na Wallops Island a University of South Australia v Adelaide.
Družicu postavila firma SpaceDev. Prevádzkovateľom bolo Goddardovo centrum pre vesmírne lety. Operatívnym prevádzkovateľom bola University of California, ktorá vyvinula tiež experimentálne vybavenie družice.
Misia.
Štart sa uskutočnil 13. januára 2003 na rampe SLC-2W na základni Vandenberg. CHIPsat bol vynesený spoločne s družicou ICES pomocou rakety Delta II. Pôvodná životnosť mala byť jeden rok, družica však vydržala niekoľkonásobne dlhšie a vypnutá bol až 11. apríla 2008. Družica stále obieha po geocentrickej obežnej dráhe so sklonom 94,01 ° a s apogeom 583 km.
Reuven Ramaty High Energy Solar Spectroscopic Imager

Reuven Ramaty High Energy Solar Spectroscopic Imager, skrátene RHESSI je vedecká družica prevádzkovaná americkou agentúrou NASA. Štart sa konal 5. februára 2002 na myse Canaveral. Úlohou družice je sledovanie slnečných erupcií. 
Popis.
RHESSI je rotáciou stabilizovaná družica postavená na základe služobného modulu SA-200S s telom z priehradovej trubkovej konštrukcie tvaru osembokého hranola kombinovaného s skoseným ihlanom s rozmermi 1,0×1,0×2,16 m (priečne rozmery pri štarte vrátane zložených panelov 1,1×1,1 m) je vybavená štyrmi pevnými výklopnými panelmi fotovoltaických článkov umiestnenými do kríža s rozpätím po sklopení 5,77 m a dobíjajúcimi 16 Ah akumulátorovú batériu. Vnútri valcového puzdra nesie zobrazujúci mriežkový spektrometer, pracujúci v oblasti röntgenového a gama žiarenia (rozsah energií 3 keV až 20 MeV) s germániovými detektormi, chladenými na 77 K (-196 °C), určený predovšetkým na skúmanie slnečných erupcií. Dáta sú zaznamenávané do palubnej polovodičovej pamäte s kapacitou 4 GB a vysielané na povel na Zem (výkon vysielača 5 wattov, rýchlosť prenosu 125 kbit/s, 1 Mbit/s resp. 4 Mbit/s). Rotačná os je zameraná na Slnko s presnosťou ± 0,2°; jej orientáciu zisťuje presný sledovač Slnka (presnosť určenia ± 0,05°) a magnetometer. Zmeny rotačnej osi zabezpečujú magnetické cievky. 
Misia.
Misia RHESSI je navrhnutá na sledovanie slnečných erupcií v spektre od mäkkého röntgenového žiarenia do gama žiarenia a implementáciu spektroskopie vo vysokom rozlíšení. Podľa očakávania vedcov je väčšina energie uvoľnenej pri slnečnej erupcii spotrebovaná pre urýchlenie elektrónov, ktoré emitujú röntgenové žiarenie, a protónov a iónov, ktoré emitujú gama žiarenie. Hlavný prínos RHESSI spočíva práve v spojení schopnosti snímkovania röntgenového a gama žiarenia s možnosťou vykonávania spektroskopie vo vysokom rozlíšení, čo umožňuje určiť detailné energetické spektrum pre každú vytvorenú snímku. Vďaka tomu je možné určiť, kde sú aké častice urýchľované a na aké energie, čo pomáha pochopiť základy vysoko energetických procesov počas slnečných erupcií. 
Okrem sledovania Slnka prispela družica aj k štúdiu Zeme, keď ako prvá zaznamenala a presne zmerala, gama záblesky pochádzajúce zo zemskej atmosféry. Podľa údajov z družice, sú tieto záblesky oveľa častejšie, než sa čakalo, a emitované gama žiarenie má vyššie frekvencie ako je priemerná frekvencia gama žiarenia z kozmických zdrojov.
Pro Evolution Soccer 2011

Pro Evolution Soccer 2011 (skrátene PES 11) je futbalová počítačová hra z "Pro Evolution Soccer" série, ktorú vyvíja spoločnosť Konami. Hra vyšla na jeseň roku 2010 pre platformy Nintendo Wii, PC, PlayStation 3, 
Xbox 360, PlayStation Portable a PlayStation 2. Okrem plne licencovanej Ligy Majstrov a Európskej ligy UEFA bola po prvý raz v hre licencovaný aj juhoamerický Pohár osloboditeľov.
Anarchistický čierny kríž

Anarchistický čierny kríž je medzinárodná organizácia anarchistov, ktorej hlavnou úlohou je podpora anarchistických politických väzňov, a to aj väzňov svedomia, aj väzňov uväznených z nelegálnych činov (napr. rozbíjanie výkladov), čím je v kontraste s podobnou organizáciou Amnesty International, ktorá odmieta podporovať osoby obvinené z násilných činov.
História.
Anarchistický čierny kríž začínal ako Anarchistický červený kríž niekedy v rokoch 1900 až 1905 odštiepením sa od Politického červeného kríža, ktorý bol organizovaný na pomoc politickým väzňom v cárskom Rusku, no odmietal pomáhať anarchistom. Organizácia sa dostala do popredia po Ruskej revolúcii z roku 1905, keď začal narastať počet uväznených anarchistov. Počas nasledujúcich rokov sa organizácia z Ruska rozšírila do Európy, neskôr aj do USA, a to prevažne do miest, kam sa usadili Ruskí anarchistickí emigranti, napr. do Philadelphie a Pennsylvánie.
Po roku 1918 sa mieste Anarchistické červené kríže začali premenuvávať na Anarchistické čierne kríže, podľa ukrajinského vzoru, kde ho vytvoril Nestor Machno na podporu anarchistov, ktorí pôsobili a boli uväznení mimo Slobodného územia. Toto premenovanie bolo čiastočne spôsobené aj preto, aby sa predišlo zámene s Červeným krížom, ktorým v tom období tiež začal pomáhať politickým väzňom.
Wilkinson Microwave Anisotropy Probe

Wilkinson Microwave Anisotropy Probe (WMAP, pôvodne známa ako Microwave Anisotropy Probe alebo Explorer 80) je americká sonda určená na meranie fluktuácie reliktného žiarenia s uhlovým rozlíšením 0,3° a citlivosťou 20 μK, čím výrazne prekonala svoju predchodkyňu, sondu COBE.
Základné údaje.
Sonda s pomocou rakety Delta II odštartovala zo základne Cape Canaveral 30. júna 2001. Jej hmotnosť je 840 kg, výkon 419 W. Je vybavená primárnym zrkadlom o rozmere 1,4 x 1,6 metra. V katalogizácii COSPAR dostala označenie 2001-027A. 
Priebeh misie.
Sonda je od 14. septembra 2001 umiestnená v blízkosti Lagrangeovho bodu L2 sústavy Zem-Slnko, ktorý je vzdialený 1,5 milióna kilometrov od Zeme. Pôvodne plánovaná dĺžka misie bola stanovená na 27 mesiacov, z toho let bol plánovaný na 3 mesiace a zvyšok vymeraného času bol určený na monitorovaciu činnosť. V rokoch 2002 a 2004 bola misia predĺžená až na celkovú dobu deviatich rokov (oproti pôvodne plánovaným dvom rokom), s ukončením misie sa počíta v septembri 2010. 
Prvé, vedecky veľmi pozoruhodné výsledky merania týkajúce sa zrodu vesmíru boli oznámené 11. februára 2003. Zároveň bola sonda dodatočne pomenovaná na počesť Davida T. Wilkinsona, hlavného autora projektu.
Jazz Jackrabbit

Jazz Jackrabbit je séria 7 videohier, ktorých hlavná postava je Jazz Jackrabbit, zelený antropomorfný zajac, ktorý bojuje so svojou úhlavnou nepriateľkou - korytnačku Devil Devan (vo verziách pre Game Boy Dark Shell). Hra je vlastne sci-fi paródia na bájku o korytnačke a zajacovi. Všetkých 7 hier sa zakladá na stratégii jump'n Run (tzv. skákačka). Hru vytvoril Cliff Bleszinski a vyvinula firma Epic MegaGames (Teraz Epic Games). Prvá verzia hry pre osobné počítače vyšla v roku 1994.
Hry.
Jazz Jackrabbit (1994).
Prvá hra z radu Jazz Jackrabbit bola vyvinutá v Epic MegaGames v roku 1994 pre osobné počítače s DOS. Jazz mal zachrániť princeznú Carrotusu Eva Earlong, ktorá bola unesená jeho nepriateľom, korytnačkou Devil Devan. Shareware vydanie bolo extrémne populárne a hra získala cenu arkádová hra roka na PC. 
Jazz Jackrabbit Holiday Hare (1995).
"Jazz Jackrabbit Holiday Hare" je vianočná verzia prvej hry s ďalšími novými úrovnami (levely).
Jazz Jackrabbit 2.
"Jazz Jackrabbit 2" bola vyvinutá v Orange Games, vyrobená v Epic MegaGames a vydaná v roku 1998 spoločnosťou Gathering of Developers. Dej spočíva v tom, že Jazz a jeho brat, Spaz, musia poraziť Devil Devana, lebo ukradol Eve Earlong snubný prsteň. Aj napriek miernym úspechom v Európe to bola prvá hra, na ktorej Gathering of Developers nezarobili.
Jazz Jackrabbit 2 Holiday Hare.
Doplnkom bolo vydanie hry Jazz Jackrabbit 2 Holiday Hare, z toho istého roku, ktoré obsahovalo niekoľko nových úrovní s názvom "Holiday Hare". Ďalším vydaním bol Jazz Jackrabbit 2 The Secret Files z roku 1999. Toto vydanie bolo považované za najvydarenejšie. Obsahovalo 26 nových úrovní a možnosť tvorby nových.
Jazz Jackrabbit 2 The Christmas Chronicles.
V roku 2000 bolo vydané 3. pokračovanie verzie dva s podtitulom The Christmas Chronicles. 
Tu dej spočíva už v tom, že Jazz jeho brat Spaz a sestra Lorry musia poraziť príšery, ktoré uberajú životy a úlohou je dostať sa do cieľa (a pozbierať diamanty na ceste). 
Jazz Jackrabbit 3 (Nepublikované).
Jazz Jackrabbit 3 je neúspešný projekt Epic MegaGames. Hra bola zrušená v roku 2000, kedy sa Epic MegaGames nepodarilo nájsť vydavateľa.
Jazz Jackrabbit (2002).
Jazz Jackrabbit bola vyvinutá v Game Titan, v roku 2002, pre Game Boy Advance. Hru vydalo Jaleco na základe licencie Epic Games. Je to tretia (nepočítajúc nevydanú Jazz Jackrabbit 3) a posledná hra zo série Jazz Jackrabbit.
Jazz Creation Station.
Jazz Creation Station (skratka JCS) je doplnok pre Jazz Jackrabbit. Všetky leveli v Jazz Jackrabbit fungujú vďaka tomuto programu a umožňujú užívateľovi naprogramovať vlastnú hru.
Anarchofeminizmus

Anarchofeminizmus je politická ideológia, spájajúca anarchizmus s feminizmom. Anarchofeministi veria, že zničenie patriarchátu je súčasťou triedneho boja a boja proti štátu. Skoro všetci anarchisti považujú feminizmus za prirodzenú súčasť anarchizmu, keďže sú za absolútnu rovnosť ľudí, bez ohľadu na pohlavie, a patriarchát považujú za prejav nedobrovoľnej hierarchie.
High Energy Transient Explorer

High Energy Transient Explorer, skrátene HETE, boli astronomické družice zamerané na štúdium gama zábleskov v ultafialovom, röngenovom a gama spektre. Na projekte spolupracovala NASA so zahraničnými partnermi, hlavne z Japonska a Francúzska. Družice dokázali zamerať gama záblesk s presnosťou ~10" a v reálnom čase odoslať pozíciu pozemným staniciam, ktoré vykonávali následné pozorovanie vo viditeľnom, infračervenom a rádiovom pásme. Celkovo boli vypustené dve družice HETE, ale pre poruchu nosnej rakety sa prvá družica neoddelila a misia bola neúspešná. Štart druhej družice, HETE-2, sa konal 9. októbra 2000 na atole Kwajalein a bol úspešný.
HETE.
Štart prebehol 4. novembra 1996 na Wallops Flight Facility pomocou rakety Pegasus. HETE mala byť vynesená spolu s argentínskou vedeckou družicou SAC-B, ale počas separácie od tretieho stupňa nosnej rakety došlo k zlyhaniu, výbušné skrutky neexplodovali a obe družice zostali spojené s tretím stupňom Pegasu. Družica nemohla vysunúť solárne panely a niekoľko dní po štarte stratila energiu. Telesá zostali spojené na obežnej dráhe až do 7. apríla 2002, kedy vstúpili do atmosféry a zanikli. V COSPAR dostala číslo 1996-061A.
HETE-2.
Pre NASA ju postavila a prevádzkovala Massachusetts Institute of Technology (MIT). Na vedeckom programe sa ďalej podieľali organizácie Centre National d'Etudes spatiales (CNES) a Centre d'Etude Spatial des Rayonnements (CESR) z Francúzska, Institute of Physical and Chemical Research (RIKEN) z Japonska a University of California a University of Chicago z USA.
Vedecké prístroje družice boli:
Hlavná pozemná stanica sa nachádzala v areáli Massachusetts Institute of Technology v USA. Dáta boli spracovávané predovšetkým v stredisku NASA, Goddardovo centrum pre vesmírne lety (GSFC) v Greenbelte v Marylande, ktoré tiež koordinuje pozorovania zistených gama zábleskov ďalšími družicami aj pozemnými observatóriami. Misia trvala do marca 2008.
IMAGE

Imager for Magnetopause-to-Aurora Global Exploration, skrátene IMAGE, bola americká vedecká družica zameraná na štúdium interakcií zemskej magnetosféry so slnečným vetrom. Štart sa konal 25. marca 2000 na kalifornskej základni Vandenberg. Družica bola umiestnená na eliptickú polárnu dráhu s apogeom 46 000 km. Vedecká činnosť bola ukončená v decembri 2005, keď družica prestala reagovať na príkazy z riadiaceho strediska.
21. januára 2018 zverejnil kanadský amatérsky astronóm a rádioamatér Scott Tilley, pátrajúci po utajených družicových misiách, informáciu o zachytení signálu z neznámeho satelitu, ktorý následne stotožnil s družicou IMAGE (v tom čase už 12 rokov považovanou za nefunkčnú). Informáciu 26. januára potvrdila aj NASA s tým, že sa pokúsi dekódovať a analyzovať vysielané údaje s cieľom zistiť stav zariadení na družici.
Popis.
Družicu postavila firma Lockheed Martin Missiles and Space. Prevádzkovateľom vedeckých prístrojov je Southwest Research Institute zo San Antonia, operatívnym prevádzkovateľom družice je NASA, Goddardovo centrum pre vesmírne lety.
IMAGE je rotáciou (0,5 obr/min) stabilizovaná družica typu LM100 tvare nízkeho osembokého hranola s priemerom 2,25 m a dĺžkou 1,52 m, s bokmi a dnom pokrytým slnečnými článkami dodávajúcimi priemerne 250 W elektrickej energie a dobíjajúcimi NiCd akumulátorové batérie. Je vybavená štyrmi drôtovými anténami z berýliového bronzu (priemer 0,321 mm) v rovine kolmej na os rotácie usporiadanými do tvaru kríža s rozpätím 500 m (najrozmernejšie umelé kozmické teleso) a dvoma priehradovými anténami v osi rotácie s dĺžkou 10 m (každá).
Hlavnou úlohou družice bolo štúdium globálnej štruktúry magnetosféry, najmä hlavných mechanizmov introdukcia plazmy počas magnetických búrok, vplyvu slnečného vetra na magnetosféru a spôsobu prenosu energie v magnetosférickej plazme. Výsledky meraní, použiteľné pre predpoveď geomagnetických búrok, boli, po spracovaní palubným procesorom CIDP ("Central Instrument Data Processor"), vysielané voľne prístupným telemetrickým vysielačom pracujúcim v pásme S (2,27 GHz, rýchlosť prenosu 2,28 Mbit/s zo záznamu alebo 44 kbit/s v reálnom čase). Vysielal cez špirálové antény so stredným ziskom, dve všesmerové tyčové antény slúžili pre príjem povelov. Hlavnými pozemnými komunikačnými stanicami boli stanice DSN ("Deep Space Network") Goldstone a Madrid.
Explorer 3

Explorer 3 (medzinárodné označenie 1958 Gamma) bol umelý satelit Zeme a bol takmer totožný s Explorerom 1 v konštrukcii aj v cieli. V programe Explorer bol druhý úspešný (ten neúspešný bol Explorer 2). 
Priebeh letu.
Satelit vyštartoval z Cape Canaveral Air Force Station (teraz Kennedyho vesmírne stredisko) na Floride o 17:31:00 UTC 26. marca 1958. Nosnou raketou mu bola Juno I, ktorá vychádzala zo sondážnej rakety Jupiter-C. Jupiter-C vznikol v roku 1954 a bol aktívne využívaný do roku 1955. Po vypustení sovietskeho Sputnika 1 v roku 1957 začala Army Ballistic Missile Agency (ABMA) v spolupráci s JPL (Laboratórium prúdového pohonu) renovovať raketu Jupiter-C, aby bola schopná vyniesť do kozmu funkčnú družicu. Zvládli to za 84 dní.
Družica bola považovaná za veľmi úspešnú, pretože potvrdila objav radiačných Van Allenových pásov. Explorer 3 bol umiestnený vo výške 186 km a za 115,7 minút precestoval 2799 km. 
Technické údaje.
Celková hmotnosť bola 14,1 kilogramov, z toho 8,4 kg tvorili prístroje. Satelit bol vybavený meračom kozmického žiarenia a meradlom erózie mikrometeoritov. Oproti Expoloreru 1 mal malý palubný magnetofón kvôli záznamom merania počas preletu na odvrátenej strane Zeme. 
Sondu poháňali NiCd akumulátory. Ak išla na plný výkon, mohla vydržať až 31 dní, ak na nízky, tak až 105 dní. 
Koniec letu.
Explorer 3 zhorel v atmosfére Zeme 27. júna 1958 93 dní po štarte. Dnes je replika sondy umiestnená v National Air and Space Museum.
Anarchokolektivizmus

Anarchokolektivizmus je anarchistický smer, vytvorený Michailom Bakuninom. Spočíval v troch hlavných princípoch:
Druhý a čiastočne aj prvý princíp prevzali po roku 1927 stalinisti a po roku 1945 komunistické režimy vo Východnej Európe. Pre tieto štáty to bol tzv. proces prebudovávania spoločnosti, socializmus. No o výrobe v továrňach nerozhodovali robotníci, ale komunistické strany, a ku kolektivizácii dochádzalo mnohokrát násilne. 
Väčšina anarchistov Bakuninov smer kvôli zachovaniu peňazí odmietla, a ku koncu 19. storočia anarchokolektivistické hnutie už vôbec neexistovalo, zato stále väčšie boli anarchokomunistické a anarchosyndikalistické hnutia. No napriek odmietnutiu jeho teórie zostáva Bakunin medzi anarchistami váženým človekom, anarchistom a revolucionárom.
Svet žaluje

Svet žaluje je druhý album slovenskej punkovej skupiny Davová Psychóza. Oproti prvému albumu je hudobne výrazne hardcorovejší, a textovo politicky angažovaný. Je to posledný album skupiny v pôvodnej zostave s basákom Romanom Hlobeňom, ktorý skupinu opustil v roku 1994.
Mate. Feed. Kill. Repeat.

Mate. Feed. Kill. Repeat. je prvý demo album americkej metalovej skupiny Slipknot. Vydaný bol 31. októbra na vlastné náklady skupiny. Zaujímavosťou je, že bolo vydaných iba 1 000 kusov.
Tento album je v histórii kapely špecifický z viacerých hľadísk. Je to jediný album, na ktorom spieva pôvodný spevák Anders Colsefni a hrá pôvodný gitarista Dommie Steele. Zároveň ide žánrovo najpestrejší album kapely Slipknot, nakoľko spája hneď niekoľko na prvý pohľad nezlučiteľných polôh. Čisté death metalové skladby (Slipknot, Gently) sa tu spájajú s grindcoreom (Tattered &amp; Torn), thrash metalom (Some Feel), zvláštnou kombináciou death metalu a rapu (Only One), ešte zvláštnejším spojením thrash/death metalu, funku, jazzu a disco (Do Nothing/Bitchslap) a čistým rapom (Confessions). 
Veľká časť albumu je inšpirovaná desktopovým RPG Werewolf: The Apocalypse.
Explorer 4

Explorer 4 bol americký satelit, ktorý vyštartoval 26. júla 1958. Prístrojmi ho vybavila skupina Dr. Jamesa Van Allena. Ministerstvo obrany USA pôvodne plánovalo dve družice pre výskum Van Allenových pásov a zemskej magnetosféry všeobecne.
Do kozmu ho vyniesla raketa Juno I. Družica mala valcovitý tvar, vážila 25,5 kg, jeden obeh jej trval 110,2 minút. Prístroje vykonali prvé detailné skúmanie protónov a elektrónov uväznených v radiačných pásoch. Avšak analýza týchto údajov bola veľmi náročná, pretože Explorer 4 neočakávane zmenil smer. Družica prestala odosielať signály po 71 dňoch, 5. októbra 1958. V atmosfére však zhorel až 23. októbra 1959, po 454 dňoch od začiatku misie.
Explorer 5

Explorer 5 bol americký satelit s hmotnosťou 16,86 kg. Nosnou raketou bola Juno I, ktorá odštartovala 24. augusta 1958. Misia bola neúspešná, pretože prvý stupeň rakety sa pri oddelení zrazil s druhým a vyklonil tak raketu z uhlu riadenia.
Explorer 6

Explorer 6 bola výskumná družica USA z roku 1959. Jej vypustenie bolo súčasťou programu Explorer, vytvoreného agentúrou NACA, resp. jej nástupkyňou NASA.
Priebeh letu.
Štart bol s pomocou trojstupňovej rakety Thor Able 3 z kozmodrómu Cape Canaveral 7. augusta 1959. V katalogizácii COSPAR dostal pridelené označenie 1959-004A. Dráha družice bola veľmi pretiahnutou elipsou od 253 do 42 432 km nad povrchom planéty. Jeden obeh trval 706 - 768 minút.
Družice sa zapísala do histórie svetovej kozmonautiky vytvorením prvej fotografickej snímky Zeme z kozmického priestoru. Vtedy nepríliš kvalitne urobená fotografia z výšky 27 200 metrov nad Tichým oceánom bola prevzatá mnohých agentúrami sveta. Svojimi prístrojmi vykonávala prieskum nedávno objavených radiačných Van Allenových pásov.
Po dvoch mesiacoch batérie prestali dodávať prístrojom dostatok energie a tie ukončili svoju činnosť. Družica lietala okolo Zeme viac ako dva roky. Potom pravdepodobne zanikla v atmosfére.
Konštrukcia.
Výrobcom bola USAF Space Technology Laboratories (STL) z Los Angeles v Kalifornii. Tvarom to bol osemboký hranol 66 x 74 cm, z ktorého vybiehali štyri ramená slnečných batérií. Okrem niekoľkých meracích prístrojov tu bola aj aparatúra vysielačky.
Kantábria

Kantábria (prídavné meno znie "kantábrijský" alebo staršie "kantaberský"; ) je provincia, jedno zo 17 autonómnych spoločenstiev a historické územie rozkladajúce sa na severe Španielska pri Biskajskom zálive a Kantábriských vrchoch. Metropolou Kantábrie je Santander.
V minulosti patrila k posledným baštám kresťanstva v Španielsku. Vďaka oceánskemu podnebiu a pohoriu má územie Kantábrie veľa zrážok a bujnú vegetáciu. Územie patrí medzi významnú archeologickú lokalitu s početnými nálezmi z obdobia mladšieho paleolitu. Najznámejšou lokalitou je jaskyňa Altamira.
Explorer 8

Explorer 8 je americký satelit, ktorý vyniesla nosná raketa Juno II na obežnú dráhu 3. novembra 1960. Sonda potvrdila existenciu hélia vo vrchných vrstvách atmosféry. Explorer 8 sa stále nachádza na obežnej dráhe Zeme. V roku 2006 sa sonda preslávila ako príklad kozmických smetí.
Slipknot (album)

Slipknot je prvý album americkej numetalovej skupiny Slipknot. Bol vydaný 29. júna 1999 pod hlavičkou hudobného vydavateľstva Roadrunner Records.
František Radimský

Generálmajor Ing. František Radimský bol česko-slovenský generál, bývalý zástupca veliteľa 1. armády ČSĽA.
Životopis.
Narodil sa 31. decembra 1940 v obci Prštice v Protektoráte Čechy a Morava. Roku 1961 ukončil Vojenské učilište vo Vyškove na Morave. Po jeho absolvovaní sa stal vojakom z povolania, pričom získal hodnosť poručíka. Následne do roku 1972 vykonával vojenské funkcie na úrovni čata, prápor a pluk. V období od roku 1972 až do roku 1975 študoval na Vojenskej akadémii M. V. Frunzeho v Moskve. Po návrate do vlasti prevzal velenie 55. motostreleckého pluku v Trebišove. V roku 1979 sa stal zástupcom veliteľa 3. motostrelecké divízie v Kroměříži. Od roku 1980 až do roku 1982 študoval na Vojenské akadémii Generálneho štábu ozbrojených síl ZSSR K. J. Vorošilova v Moskve. Po skončení štúdia vykonával funkciu veliteľa 14. tankové divízie v Prešove. V októbri 1985 odišiel do Příbrami, kde bol zaradený na funkciu zástupcu veliteľa 1. armády. V septembri 1989 bol premiestnený na Vojenskú akadémiu A. Zápotockého v Brne, kde prevzal vedenie postgraduálnej fakulty vševojskovej, druhov vojsk a služieb. V čele uvedenej fakulty pôsobil až do konca januára 1991. V máji toho istého roku sa stal vedúcim úseku výskumu operačného umenia na Inštitúte pre strategické štúdia v Prahe. Roku 1985 dosiahol prvú generálsku hodnosť. Svoju vojenskú kariéru ukončil vo funkcii zástupcu rektora pre vojenskú činnosť vo Vojenskej akadémii v Brne. Generálmajor Radimský bol preložený do zálohy na sklonku roka 1995. Ženatý, otec dvoch detí.
Explorer 9

Explorer 9 bola americká vedecká družica, vypustená v 16. februára 1961. Bola to prvá úspešná družica z radu nafukovacích guľovitých sond, určených na prieskum hustoty zemskej atmosféry. Predchádzajúca družica S-56 bola rovnakej konštrukcie, ale pre poruchu nosnej rakety Scout sa na obežnú dráhu nedostala.
Priemer družice bol 3,66 metra. Povrch bol tvorený vrstvami hliníkovej fólie a mylaru (PET). Na povrchu boli rovnomerne rozmiestnené biele body s priemerom 51 milimetrov pre samočinnú termoreguláciu. Pred vypustením bola družica zbalená v trúbkovitom puzdre s priemerom a dĺžkou , umiestnenom na špici štvrtého stupňa nosnej rakety. Po dohorení posledného stupňa bola družica vytlačená z puzdra a nafúknutá pomocou dusíkovej tlakovej fľaše. Elektrickú energiu dodávali slnečné články, umiestnené po obvode. Družica bola na svojom rovníku rozdelená na dve samostatné hemisféry. Na oddelenie slúžila mylarová prepážka, ktorá bola použitá aj ako anténa rádiomajáku. Rádiomaják s výkonom 15 mW vysielal na frekvencii 136 MHz a slúžil na zameranie družice zo Zeme.
Princíp merania bol založený na sledovaní pozície družice v závislosti od slnečnej aktivity, ročného obdobia a nadmorskej výšky. Maják však po prvom obehu zlyhal a na sledovanie družice museli byť využité radarové a optické pozemné monitorovacie siete. Explorer drží prvenstvo ako prvé umelé kozmické teleso vypustené pomocou rakety na tuhé pohonné látky a zároveň prvý úspešný štart z Wallops Flight Facility. Družica vstúpila do hustejších vrstiev zemskej atmosféry 9. apríla 1964 a zhorela.
Explorer 10

Explorer 10 bola americká vedecká družica, vypustená v roku 1961. Cieľom bol výskum magnetických polí a plazmy v magnetosfére a priestore medzi Zemou a Mesiacom. Satelit bol vynesený raketou Delta-DM19 25. marca 1961 a bol umiestnený na silno eliptickú dráhu.
Družica bola valcovitého tvaru stabilizovaná rotáciou. Rýchlosť rotácie bola 109 otáčok za minútu, čo zodpovedá jednej otáčke za 0,548 sekundy. Dodávku elektrickej energie zabezpečovali iba batérie, ktoré nebolo možné dobíjať a životnosť družice tak bola veľmi obmedzená. Dáta boli vysielané v reálnom čase po dobu 52 hodín od štartu, teda iba vo vzostupnej fáze prvého obehu. Prístrojové vybavenie tvoril rubídiové magnetometre a dve magnetické indukčné sondy na štúdium magnetických polí. Indukčné sondy boli umiestnené na ramenách, vzdialené 790 milimetrov od tela sondy, aby sa zabránilo možnému rušeniu spôsobenému prítomnosťou sondy. Pre meranie plazmových polí bola na vrchu valcovej časti umiestnená Faradayova plazmová sonda, ktorá dokázala zaznamenať protóny s energiami 0-5, 0-20, 0-80, 0-250, 0-800 a 0-2300 eV. Pozíciu Zeme, Slnka a Mesiaca zisťoval optický snímač polohy.
Explorer 11

Explorer 11 (známa tiež ako S15) bola americká orbitálna sonda, ktorú vyniesla raketa Juno II 27. apríla 1961. Dáta odosielala až do 17. novembra toho istého roku, keď misiu ukončili problémy s napájaním. Družica bola určená na mapovanie kozmických zdrojov gama žiarenia.
Ivan Uhliarik

MUDr. Ivan Uhliarik (* 3. jún 1968, Námestovo, Slovensko) je slovenský politik, bývalý minister zdravotníctva Slovenskej republiky a bývalý podpredseda KDH. 
Životopis.
Ivan Uhliarik v rokoch 1987 až 1993 vyštudoval Lekársku fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Svoju profesionálnu kariéru odštartoval po skončení štúdia ako chirurg v Nemocnici s poliklinikou v Skalici. Neskôr sa ako lekár staral o pacientov tiež v ruských nemocniciach v mestách Volgograd a Saratov.
V rokoch 19962003 pôsobil ako marketingový manažér vo firme Pfizer Inc. Do roku 2005 pracoval v Sanofi Aventis ako riaditeľ divízie. V roku 2006 sa stal generálnym riaditeľom Bristol Myers Sqiubb SR, kde pôsobil až dovtedy, kým sa stal ministrom zdravotníctva Slovenskej republiky (20102012). Vlastnil tiež zdravotnícke firmy Farmedix a Euromedius.
V septembri 2009 sa stal po sneme v Nitre podpredsedom KDH, zodpovedným za agendu zdravotníctva a ochrany spotrebiteľa. Po parlamentných voľbách v roku 2010, kde kandidoval z 8. miesta kandidátky KDH, bol zvolený za poslanca NR SR, mandát však nevyužíval, keďže sa stal ministrom zdravotníctva vo vláde Ivety Radičovej. Ako minister zdravotníctva implementoval novú liekovú reformu na Slovensku, zaviedol 2. najlacnejšiu cenu liekov v EÚ, zameriaval sa na finančnú konsolidáciu štátneho zdravotného poistenia spoločnosti.
Po predčasných voľbách v roku 2012 bol za KDH zvolený za poslanca Národnej rady SR. Bol členom parlamentného výboru pre zdravotníctvo, členom parlamentného výboru pre kontrolu Vojenských spravodajských služieb a predsedom parlamentnej skupiny Slovensko-tureckého priateľstva.
Po odchode z vysokej politiky sa Uhliarik angažuje ako podnikateľ, vlastní viacero spoločností a nehnuteľností. Je tiež členom dozornej rady súkromných nemocníc AGEL.
Osobný život.
Ivan Uhliarik je ženatý, ma 5 detí, žije v Skalici.
Robert Sternberg

Robert Jeffrey Sternberg (* 8. december 1949, Newark, New Jersey, USA) je americký psychológ zaoberajúci sa psychometriou, autor viacerých kníh. Zaoberá sa predovšetkým vyššími funkciami mozgu, najmä inteligenciou a kreativitou. Základnou myšlienkou jeho teórie inteligencie je rozdelenie pojmu inteligencie na tri časti:
Explorer 14

Explorer 14 bola americká vedecká družica, súčasť programu Explorer, ktorej úlohou bolo študovať kozmické žiarenie, slnečný vietor, magnetosféru a medziplanetárne magnetické pole. Patrila do série "Energetic Particle Explorer", kam patrili aj satelity Explorer 12, Explorer 15 a Explorer 26. 
Družica bola vynesená 2. októbra 1962 raketou Delta-DM19 a obiehala na obežnej dráhe s perigeom 281 km a apogeom 98 530 km. Družica pracovala bezproblémovo po väčšinu plánovanej misie, problémy sa vyskytli len v období od 10. do 24. januára 1963, kedy došlo k výpadku. Družica definitívne ukončila prenos dát 11. augusta 1963, keď zlyhal vysielač. Užitočné vedecké dáta vysielala približne po 85 % svojej aktívnej životnosti. 
Úlohy a prístrojové vybavenie družice boli takmer rovnaké, ako u predchádzajúceho Exploreru 12. Explorer 14 však mal navyše nový detektor protónov, ktorý bol určený na štúdium kladne nabitých iónov slnečnej plazmy. Prístroj bol umiestnený na spodku družice a postupne snímal energetické hladiny od 18 keV do 0,2 keV. Celá snímkovacia sekvencie trvala 170 sekúnd. Užitočné dáta boli z toho prístroja získané len 7. októbra 1962, kedy došlo ku geomagnetickým poruchám.
Explorer 15

Explorer 15 bola vedecká družica NASA, zamerané na štúdium umelo vytvoreného radiačného pásu vzniknutého počas jadrového testu Starfish Prime z júla 1962. Bola treťou zo série "Energetic Particle Explorer", kam patrili aj satelity Explorer 12, Explorer 14 a Explorer 26. Družica bola vybavená prístrojmi, ktoré pôvodne slúžili ako záloha pre Explorer 14. 
Misia.
Explorer 15 bol vynesený 27. októbra 1962 raketou Delta-DM19 a bol umiestnený na eliptickú dráhu s perigeom 300 km a apogeom 17 438 km. Počas štartu zlyhalo zariadenie pre riadenie rotácie a tá tak zostala rovnaká po celú dobu životnosti na hodnote 73 ot/min. Družica vstúpila do atmosféry 19. decembra 1978 a zhorela. 
Prístroje.
Detektory protónov a elektrónov.
Družica disponovala celkom šiestimi kremíkovými detektormi. Dva detektory vyčnievali z telesa sondy a mali tak zväčšené zorné pole. Ostatné štyri boli umiestnené po obvode, kolmo na os rotácie. Detektory boli citlivé na elektróny s energiami 0,5-2,8 MeV a protóny s energiami 2,1-4 MeV. Hlavnou úlohou detektorov bolo štúdium radiačného pásu po jadrovom teste. Užitočné dáta sa získali do 23. decembra 1962. 
Smerový a všesmerový detektor toku protónov a elektrónov.
Na meranie bola použitá dvojica plastových scintilačných detektorov. Prvý detektor bol smerový a bol umiestnený kolmo na os rotácie so zorným uhlom 16° a dokázal snímať elektróny s energiou na 500 keV. Druhý detektor bol všesmerový a dokázal merať samostatne tok protónov (40-110 MeV) a elektrónov (&gt;4 MeV). Dáta z oboch detektorov bola zbierané po dobu 9,3 sekundy a potom boli každých 69 sekúnd expedované so zvyškom telemetrických dát. Dáta z prístroja boli prijímané do 30. januára 1963.
Ostatné prístroje boli identické s Explorerom 14.
Explorer 16

Explorer 16 bola vedecká družica NASA, zamerané na štúdium mikrometeoritov a ich účinkov na systémy kozmickej lode. Patrila do série "S-55", kam patrili Explorer 13 a Explorer 23. Predchádzajúci Explorer 13 bol navedený na príliš nízku obežnú dráhu a nepriniesol tak žiadne užitočné dáta. Explorer 16 už bol vynesený úspešne na požadovanú dráhu a odosielal dáta po celú dobu životnosti.
Misia.
Štart sa konal 16. decembra 1962 na Wallops Island. Pomocou nosnej rakety Scout X-1 bol Explorer 16 umiestnený na obežnú dráhu s perigeom 750 km a apogeom o 1181 km. Dráha družice sa postupne znižuje a predpokladaná životnosť na obežnej dráhe je 800 rokov. Činnosť družica bola oficiálne ukončená v júli 1963.
Popis.
Konštrukcia bola zhodná s ostatnými Explorermi série S-55. Telo družice bolo tvorené posledným stupňom rakety Scout, okolo ktorého boli umiestnené detektory a prístrojové vybavenie. Celková dĺžka bola 1,93 metra a priemer 0,61 metra. Elektrická energia bola dodávaná fotovoltaickými článkami. Väčšina povrchu družice bola pokrytá detektormi mikrometeoritov. Tých bolo niekoľko druhov a boli zamerané na detekciu častíc rôznych veľkostí a energií. (pozri Explorer 13#Popis)
Brno-Židenice

Brno-Židenice je od 24. novembra 1990 mestská časť štatutárneho mesta Brna. Nachádza sa na východ od centra mesta, má rozlohu 303 ha a k 18. decembru 2006 mala 21 304 obyvateľov.
Explorer 23

Explorer 23 bola vedecká družica NASA, zamerané na štúdium mikrometeoritov a ich účinkov na systémy umelých kozmických telies. Patrila do série "S-55", kam patrili Explorer 13 a Explorer 16. Z tejto série išlo o poslednú družicu. 
Misia.
Štart sa konal 6. novembra 1964 na Wallops Island. Pomocou nosnej rakety Scout X-1 bol Explorer 23 umiestnený na obežnú dráhu s perigeom 451 km a apogeom 865 km. Družica pracovala po celú dobu svojej životnosti. Spojenie bolo oficiálne ukončené v novembri 1965. Dráha družice postupne klesala až 29. júna 1983 vstúpila do atmosféry a zanikla. 
Opis.
Konštrukcia bola takmer zhodná s ostatnými Explorermi série S-55. Telo družice bolo tvorené posledným stupňom rakety Scout, okolo ktorého boli umiestnené detektory a prístrojové vybavenie. Celková dĺžka bola 2,34 metra, bola teda dlhšia ako predchádzajúce Explorery S-55. Priemer však mala rovnaký, 0,61 metra. Elektrickú energiu dodávali fotovoltaické články. Po obvode bolo umiestnených niekoľko sád detektorov mikrometeoritov. Družica bola osadená takmer rovnakými detektormi ako predchádzajúce družice S-55 (pozri Explorer 13#Popis). Navyše tu boli umiestnené dva kondenzátorové detektory. Účelom týchto detektorov bolo stanoviť, či má kozmické žiarenie nejaký vplyv na kondenzátory v elektrických obvodoch ostatných detektorov. V laboratórnych podmienkach sa zistilo, že sa elektróny z kozmického žiarenia môžu zhromažďovať v kondenzátoroch a vytvárať tak falošné impulzy. Počas činnosti družice boli zaznamenané dve vybitia jedného z kondenzátorov, druhý sa nevybil ani raz. Z týchto výsledkov bolo usúdené, že kozmické žiarenie má zanedbateľný vplyv na činnosť ostatných detektorov.
Explorer 17

Explorer 17 (známa aj ako Atmosphere Explorer-A, skrátene AE-A, alebo S6) bola americká vedecká družica, ktorú vyniesla na orbitu Zeme raketa Delta-B 3. apríla 1963. Bola určená na štúdium horných vrstiev atmosféry. Družica 24. novembra 1966 zanikla po 1325 dňoch činnosti v atmosfére.
Technická špecifikácia.
Explorer 17 bola rotáciou stabilizovaná guľa s priemerom 95 cm. Na palube boli umiestnené štyri tlakové senzory na meranie celkovej hustoty neutrónov, dva hmotnostné spektrometre a dve elektrostatické sondy na meranie teploty a koncentrácie elektrónov.
Explorer 18

Explorer 18 bola americká umelá družica určená na výskum medziplanetárneho priestoru a vyšších vrstiev magnetosféry. Bola vybavená prístrojmi na meranie nabitých častíc, röntgenového žiarenia, magnetických polí a medziplanetárnej plazmy.
Misia.
Štart sa konal 27. novembra 1963 zo štartovacieho komplexu 17B na myse Canaveral, pomocou nosnej rakety Delta-C. Družica bola stabilizovaná rotáciou a elektrickú energiu jej dodávali solárne panely a chemické batérie. Dráha bola silno eliptická s apogeom 192 000 km. Vedecké merania začali po navedení na obežnú dráhu a dáta bola vysielaná normálne do 30. mája 1964, keď bola ukončená základná fáza misie a na satelite sa začínali prejavovať poruchy. Činnosť bola v obmedzenej miere obnovená 17. septembra. Definitívne bola činnosť ukončená 30. mája 1965 a koncom roka bola družica vyhlásená za stratenú.
Explorer 18 bol prvý z radu "Interplanetary Monitoring Platform", skrátene"IMP". Tieto družice boli určené na výskum kozmického priestoru v blízkosti obežnej dráhy Mesiaca. Ďalšia v sérii bola družica Explorer 21, ktorá bol vypustená 4. októbra 1964.
Explorer 33

Explorer 33 bola vedecká družica vyslaná agentúrou NASA v roku 1966. V katalógu COSPAR dostala označenie 1966-058A. Pôvodne mala byť umiestnená na obežnej dráhe okolo Mesiaca, ale kvôli chybe danej dráhy nedosiahla. Niektoré merania bola aj napriek tomu zrealizovala.
Úloha misie.
Družica z USA mala vykonať na obežnej dráhe Mesiaca komplexný výskum slnečného vetra, medziplanetárnych magnetických polí a ich interakcií s Mesiacom a atmosférou Zeme. Toto mala vykonať ďaleko od rušivých vplyvov Zeme. Výsledky meraní boli dôležité aj kvôli nadchádzajúcim letom amerických kozmonautov na Mesiac a bolo potrebné vedieť, aké vplyvy môže mať vesmírny priestor medzi Zemou a Mesiacom na ich zdravie a výkonnosť.
Základné údaje.
Tento typ družíc patril medzi vedecké typu IMP (Interplanetary Monitoring Platform). Jej váha bola 104,5 kg. Označenie Lunar Orbiter mala kvôli zvolenej orbite okolo Mesiaca, označenie Explorer bolo prideľované programu vedeckých satelitov v USA. Ďalšie a úspešnejšie známe družice z tejto série sú Explorer 35 a Explorer 49.
Priebeh misie.
Sonda s raketou odštartovala 1. júla 1966 z kozmodrómu Cape Canaveral na Floride s pomocou nosnej rakety Delta DSV 3E1. Obežnú dráhu okolo Mesiaca sa nepodarilo dosiahnuť a družica zostala na veľmi pretiahnutej eliptickej dráhe okolo Zeme. Zlyhanie spôsobil druhý stupeň nosnej rakety, ktorého ťah udelil družici príliš veľké zrýchlenie. Spätné motory na tuhé palivo, ktorými bola družica vybavená, nedokázali družicu spomaliť a naviesť na požadovanú dráhu.
Aj cez tento neúspech boli vykonaná plánované merania a misia tak nebola úplne neúspešná. Z pôvodne plánovaných meraní bola vykonané tieto: merania slnečného vetra, výskum medziplanetárnej plazmy a mapovanie röntgenového žiarenia Slnka. Tieto dáta pomohla objasniť vzťahy medzi zemským magnetickým poľom a rýchlosťou slnečného vetra v blízkosti Zeme. Známy vedec James Van Allen študoval pomocou detektorov protónov a elektrónov na Exploreri 33 aktivitu nabitých častíc a röntgenových lúčov v okolitom priestore. Činnosť družice bola ukončená 21. septembra 1971.
Selenocentrická dráha

Selenocentrická dráha (niekedy nesprávne lunocentrická dráha) je obežná dráha okolo Mesiaca. Túto dráhu využívajú automatické sondy a počas programu Apollo sa po nej pohybovala kozmická loď Apollo. Prvým človekom vyrobený objekt na obežnej dráze okolo Mesiaca bola sovietska sonda Luna 10 v roku 1966. Prví ľudia vstúpili na selenocentrickú dráhu na palube kozmickej lodi Apollo 8 v roku 1968. Kruhová rýchlosť pre nízku orbitu okolo Mesiaca je približne /s.