burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Stredná hra

Stredná hra je úsek šachovej partie medzi otvorením a koncovkou.
Ťažko možno jednoznačne určiť, kedy otvorenie prechádza do strednej hry a kedy stredná hra prechádza do koncovky.
Stredná hra orientačne začína, keď sú figúry aspoň jedného z hráčov dostatočne vyvinuté. Koncovka začína, keď dochádza k výraznej redukcii materiálu.
Hráči sa v strednej hre snažia využiť drobné výhody, ktoré dosiahli v otvorení. Hráč, ktorému sa podarí túto výhodu premeniť na materiálnu prevahu sa snaží zredukovať materiál na šachovnici, aby sa jeho materiálna výhoda zvýraznila v koncovke. Kým otvorenia a koncovky sú teoreticky dopodrobna preštudované, stredná hra je natoľko bohatá, že hlavne v nej ešte zostáva priestor na šachovú tvorivosť a predstavivosť.
Tempo (bridž)

Tempo v bridži je dôležitý takticko-strategický pojem. Hlavnou výhodou obrancov je, že majú právo štartu, čiže majú výhodu tempa. Dobrý štart je väčšinou základom úspešnej obrany. Tempo je dôležité najmä v beztromfových záväzkoch, kde v závislosti od toho, ktorá strana si skôr vypracuje dlhú farbu závisí, či bude záväzok splnený alebo porazený. Výnimočne je tempo nevýhodou. Hlavne hlavný hráč, keď z priebehu partie a licitácie vie kde sa nachádzajú kľučové karty, môže schválnym odovzdaním tempa a vpustením do zdvihu toho z obrancov, ktorého potrebuje môže záväzok splniť, lebo daný obranca hocičo zahrá, zadá zdvih, či zdvihy. Tento manéver sa nazýva vpustka.
Väčšinou však strata tempa znamená aj stratu partie. Hoci obrancovia napr. pri obrane 4 pikov majú štyri zdvihy do odtiahnutia, ak zadajú tempo, hlavný hráč sa môže zbaviť stratovej karty, či dokonca kariet a beznádejný záväzok nielenže splní, ale urobí aj nadzdvihy.
Vľavo je partia z BBO: Každý štart okrem pikového vedie k odovzdaniu tempa a k napchaniu záväzku. Štartuje východ a z licitácie nemá žiadne indície. Po ľubovoľnom štarte okrem pikového, hlavný hráč získa prvý zdvih, odtromfuje a na kára zahodí jeden pik a záväzok splní. V 19 stolovom turnaji splnenie tohoto záväzku prinieslo 91%.
Pri inom stole prebiehala licitácia takto:&lt;br&gt; 
Pas-1-Pas-4&lt;br&gt;
Pas-5!-Pas-5
Východ má indíciu - hláška 5znamená zádrž prvého kola v trefoch, juh hláškou 5vylúčil zádrž prvého kola v kárach a pikoch a severu v aspoň jednej z nich zádrž chýba, inak by licitoval ďalej. Východ vie že by nemal štartovať trefom a môže si vybrať medzi pikovým a károvým štartom.
V tomto extrémnom príklade, ak by sa hral beztromfový záväzok, linka ktorá je na výnose, získa prvých 8 zdvihov. Výhoda tempa prináša rozdiel troch zdvihov.
Koncovka

Koncovka môže byť:
Simultánne tlmočenie

Simultánne tlmočenie alebo menej správne 
simultánny preklad je druh tlmočenia. 
V skutočne simultánnom tlmočení, tlmočník počúva rečníka, paralelne jeho prejav prekladá a hovorí ho do mikrofónu. V užšom zmysle a veľmi často sa ako simultánne tlmočenie označuje len kabínkové simultánne tlmočenie, teda tlmočenie a elektroakustická sústava, slúžiace v konferenčných sálach na dorozumievanie na medzinárodných zasadaniach. Hovorený prejav sa tu prenáša do tlmočníckej kabíny a v nej sa ihneď paralelne tlmočí. Simultánne tlmočenie vo svojom štandardnom formáte vyžaduje kvôli mimoriadne vysokej náročnosti a veľkému kognitívnemu zaťaženiu prácu dvoch tlmočníkov, ktorí sa pri tlmočení striedajú. Nevyhnutné je technické vybavenie, ktoré zabezpečujú špecializované firmy. Skladá sa zo samotnej kabíny (neraz prenosnej), dvoch tlmočníckych konzol, užívateľských staničiek, zvukovej aparatúry a vysielača. 
Niekedy sa za simultánne tlmočenie pokladá aj súbežné čítanie dopredu pripraveného prekladu prejavu, ale v tomto prípade nejde o skutočné simultánne tlmočenie ale o tzv. tlmočenie z listu. Ďalšou špecifickou formou tlmočenia je tzv. šušotáž, ide o simultánne tlmočenie zdrojového textu priamo do ucha klienta šepkaním. 
Zaujímavé zdroje.
http://www.sapt.sk/dokumenty-a-rady/rady-a-tipy
Strelec

Strelec môže byť:
Pávie oko

Pávie oko môže byť:
Reexport

Reexport je obchodná transakcia spočívajúca v nákupe určitého tovaru v jednej krajine so zámerom jeho ďalšieho predaja v inej krajine. 
Reexport môže byť:
Jed (rozlišovacia stránka)

Jed alebo JED môže byť:
Córdobský emirát

Córdobský emirát (756 - 929) bol emirát na území dnešného Španielska. Zaberal približne 80% Pyrenejského polostrova, v roku 756 ho vyhlásil Abdarrahmán I., zakladateľ arabskej dynastie Umajjovcov. 
Hlavným mestom emirátu bola Córdoba, kde v tomto období vznikla Mezquita - veľká mešita - ktorej základom sa stal od kresťanov odkúpený kostol San Vicente a ďalšie významné stavby. Mesto sa stalo najvýznamnejším sídlom na Pyrenejskom polostrove.
Pálijský kánon

Pálijský kánon alebo (menej často) Pálíjský kánon alebo Palijský kánon je najznámejšia verzia súboru budhistických posvätných textov Tripitaka v Páli Tipitaka.
Texty sa po Budhovej smrti predávali ústne, okolo roku 30 pred Kr. boli prvýkrát zapísané na Srí Lanke. Sú napísané v jazyku pálí a tvoria kánon školy théraváda. Mnoho spisov Pálijského kánonu sa často s menšími rozdielmi nachádza aj v kánonoch iných budhistických škôl zapísaných v sanskrite, čínštine, alebo iných jazykoch.
Niekedy sa spolu s Pálijským kánonom uvádzajú aj post-kánonické pálijské texty, ktoré prísne vzaté nie sú jeho súčasťou, ale sú dôležité pre théravádovú tradíciu. Sú to napríklad komentáre, hlavne od Buddhaghósu, Buddhadattu a Dhammapalu, alebo spis Milindapaňha ("Milindove otázky"), v ktorom spolu diskutujú mních Nagasena a kráľ Menandros/Milinda, vládca helénistického grécko-baktrijského kráľovstva, ktoré sa v 2. storočí pred Kr. rozkladalo na území dnešného Afganistanu.
Astúrske kráľovstvo

Astúrske kráľovstvo bolo malé nezávislé kresťanské územie v hornatých oblastiach Astúrie (sever Pyrenejského polostrova). 
Astúrske kráľovstvo (v podstate prvotný základ dnešného Španielska) vzniklo, keď sa Vizigótovi Pelayovi podarilo v rokoch 718722 dobyť maličké územie v dnešných astúrskych horách od moslimov. Toto územie sa postupne rozrastalo, až sa v 10. storočí (po dočasnom rozdelení) pretvorilo na Leónske kráľovstvo. Astúrski králi sa považovali za nástupcov vizigótskych kráľov v Hispánii.
Toto nezávislé územie spočiatku nemalo žiadne sídelné mesto - neskôr sa ním stalo Oviedo. Po vzniku tzv „duerskej pustiny“ (údolie rieky Duera, ktoré sa pre sucho a následný hladomor v rokoch 751756 vyľudnilo) a po vybudovaní hradov v Conchas de Haro, chrániacich jediný možný prístup pre prípadný moslimský útok, rýchlo získavalo na význame.
Vinajapitaka

Vinajapitaka (-pálijský kmeň; význam: "kôš disciplíny") alebo Vinajapitakam (-pálijský nominatív) je prvý z troch "košov" Tripitaky. Obsahuje zásady budhistickej mníšskej rehole, príkazy a zákazy a rozprávania o okolnostiach ich vzniku a ustanovenia.
Suttapitaka

Suttapitaka (-pálíjský kmeň; význam: "kôš náuky" alebo "kôš sútier"; iné názvy: pálijský nominatív: Suttapitakam, sanskritský kmeň Sútrapitaka, sanskritský nominatív Sútrapitakam) je druhý z troch "košov" Tripitaky. Nachádzajú sa v ňom Budhove rozpravy, rozpravy a príležitostné ponaučenia. Delí sa na päť zbierok (nikáj), obsahuje viac ako 10 tisíc sútier.
Abhidhammapitaka

Abhidhammapitaka (-pálíjský kmeň; význam:"kôš scholastiky, vyššieho učenia"; iné názvy: pálijský nominatív: Abhidhammapitakam, sanskritský kmeň: Abhidharmapitaka, sanskritský nominatív: Abhidharmapitakam) je súbor budhistických scholastických textov z obdobia 3. storočia pred Kr. až 3. storočia po Kr. Bol kodifikovaný v 5. storočí. Je posledný tretí „kôš“ Tripitaky, súboru posvätných budhistických textov. Tvorí ho 7 kníh.
Systematicky rozpracováva a vykladá sútry Suttapitaky. Bola ku kánonu pridaná neskôr. Niektoré časti Abhidhammapitaky boli vytvorené až neskoro po zostavení pôvodného Pálijského kánonu (napr. Káthavatthu z doby cisára Ašóku). Vznikala asi postupne z tzv. matríc ("mátrka, mátika"): stručných osnov, zhustených komentárov a konspektov, z ktorých najstaršie pravdepodobne pochádzajú ešte z Budhových čias.
Ostroňotvaré

Ostroňotvaré () je rad žralokov z nadradu Squalomorphi so šiestimi recentnými čeľaďami. Pre žraloky tohto radu sú typické tieto znaky: krátke rostrum, zaoblené telo a ústa pod rostrom. Ostroňotvaré sú pomenované podľa toho, že všetci jej zástupcovia, zvlášť ich najtypickejší – ostroňovité – majú pri báze chrbtových plutiev plutvové ostne.
Štruktúrna geológia

Štruktúrna geológia je vedný odbor geológie, ktorý sa zaoberá rozložením horninových telies pomocou štúdia geologických štruktúr v priestore, študuje najmä ich vznik a vývoj. Je to interdisciplinárna veda, zahŕňajúca v sebe znalosti z geomorfológie, tektoniky a metamorfných procesov. Na zistenie veku, kedy sa niektorý útvar vymodeloval, využíva geochronológiu. Pri štúdiu deformácie hornín používa metódy štruktúrnej analýzy, ktorú aplikuje pri analýze zmeny tvarov horninových telies. Má význam aj pri vyhľadávaní nerastných surovín, kde sa využíva napr. pri vyhľadávaní štruktúrnych pascí na uhľovodíky, najmä ropy a plynu, pri sledovaní rudných štruktúr, napr. rudných žíl. Pri tom je potrebné analyzovať údaje zo zemského povrchu, vrtov, seizmických alebo iných geofyzikálnych meraní. V súčasnosti sa v štruktúrnej geológii vo zvýšenej miere začína využívať 2D/3D analógové aj počítačové modelovanie.
Metódy výskumu.
Štruktúrnogeologický výskum možno rozdeliť na niekoľko základných metód:
Interpunkcia

Interpunkcia (iné názvy: interpunkčné znamienka, rozdeľovacie znamienka) sú grafické znaky, ktoré nemajú fonetickú ani lexikálnu hodnotu a používajú sa na členenie textu v pravopise. Pri čítaní nahlas sa prejavujú zmenou intonácie a prestávkami v texte. 
Každé interpunkčné znamienko podľa svojej povahy plní v texte "vyčleňovaciu", "pripájaciu" alebo "odčleňovaciu" funkciu.
Tabuľka slovenských interpunkčných znamienok.
Bodka, čiarka, otáznik, výkričník, dvojbodka, bodkočiarka a tri bodky sa píšu bez medzery hneď za slovom. Medzera sa robí až za nimi. Text, vložený do zátvoriek alebo úvodzoviek, sa medzerou od týchto interpunkčných znamienok neoddeľuje. Ak v texte nasledujú dve interpunkčné znamienka po sebe (napr. bodka a čiarka či výkričník a otáznik), medzera medzi ne nepatrí.
Bodkočiarka

Bodkočiarka alebo zastarano stredník (;) je interpunkčné znamienko. Používa sa na členenie zložitých viet namiesto bodky alebo čiarky; svojím významom stojí medzi nimi.
Použitie bodkočiarky v slovenčine.
V slovenčine sa bodkočiarka píše pred tou časťou jednoduchej vety alebo súvetia, ktorá podáva vysvetlenie predchádzajúcej časti: 
V jednoduchej vete oddeľuje vysvetľovací prístavok: 
Oddeľuje časti výpočtov, ak ide o skupiny, ktorých členy spolu významovo tesnejšie súvisia:
V súvetiach oddeľuje väčšie časti kvôli prehľadnosti: 
Používa sa aj vo výpočtoch uvádzaných ako samostatné odseky (tu niekedy možno použiť aj čiarku):
Použitie bodkočiarky v iných jazykoch.
V gréčtine a staroslovienčine vyznačuje bodkočiarka otázku. Väčšie vetné úseky a skupiny vo výpočtoch oddeľuje v gréčtine bodka v strede · (Unicode 00B7).
Jumping Drums

Jumping Drums je česká hudobná skupina bubeníkov založená v roku 2000. Základný tím tvorí spravidla 4-6 bubeníkov.
Brána

Brána môže byť:
Zásada

Zásada môže byť:
Kompozičný bridž

Kompozičný bridž je skladanie a riešenie bridžových problémov alebo bridžových skladieb, v ktorých riešiteľ je v úlohe hlavného hráča, vidí karty väčšinou linky NS a je povedané, aký prišiel štart. Úlohou riešiteľa, je záväzok splniť, bez ohľadu na to, ako sú rozdelené karty u obrancov. Kompozičný bridž je podobnou disciplínou, ako kompozičný šach.
Niekedy je uvedený i priebeh licitácie. Riešenie bridžových problémov je aj dobrým tréningom na praktickú hru. V reálnej partii však majú hráči na odohranie celej partie cca 7 minút, takže hlavný hráč sa musí rozhodnúť relatívne rýchlo.
Štart piková 10. Zohrávku treba naplánovať tak, aby bol záväzok v každom prípade splnený. Keďže východ otvoril, má aspoň 12 HCP.
Bridžový problém môže byť aj licitačný. Vtedy vidíme iba svoje karty, vidíme doterajší priebeh licitácie a máme vybrať optimálnu hlášku. Licitačné problémy však nemávajú jednoznačné optimálne riešenie.
Oliver Cromwell

Oliver Cromwell (* 25. apríl 1599, Huntingdon, Anglicko – † 3. september 1658, Londýn) bol anglický štátnik, ktorý najskôr ako podriadený a neskôr ako vrchný veliteľ viedol počas anglickej revolúcie armády anglického parlamentu proti kráľovi Karolovi I., neskôr vládol na Britských ostrovoch ako Lord Protector od roku 1653 do svojej smrti v roku 1658. Pôsobil súčasne ako hlava štátu a hlava vlády nového republikánskeho spoločného štátu.
V roku 2002 bol v ankete BBC zvolený 10. najväčším Britom. Jeho opatrenie proti írskym katolíkom býva označované ako genocída (alebo takmer genocída) a v Írsku je tvrdo kritizovaný.
Životopis.
Pochádzal z rodiny drobného šľachtica. O prvých 40 rokoch jeho života sa nevie veľa, pretože prežili iba štyri jeho osobné listy, spolu so zhrnutím prejavu, ktorý predniesol v roku 1628.
V rokoch 1628 – 1629 a 1640 – 1642 bol členom parlamentu.
V rokoch 1642 - 1648 viedol občiansku vojnu medzi kráľom Karolom I. a parlamentom. Parlament vo vojne zvíťazil. Kráľ bol popravený ako "zradca národa". Vtedy v Anglicku na chvíľu vládol parlament. Ten však nebol jednotný, a preto ho Oliver Cromwell rozpustil a začal vládnuť ako lord protektor (diktátor).
Zomrel na maláriu, ktorou sa nakazil v Írsku, a obličkové kamene. Krátko predtým zomrela jeho obľúbená dcéra Elisabeth.
Cromwellov syn Richard bol ako jeho nástupca neúspešný, preto v apríli 1659 rezignoval a odišiel do exilu do Paríža. V roku 1660 zasadol na trón syn popraveného kráľa, Karol II.
Zoznam mangaka

Toto je zoznam mangaka, teda tvorcov mangy.
Mená mangaka písané latinkou sú písané západným spôsobom, najprv krstné meno a potom priezvisko. Mená písané písmom kandži sú písané japonským štýlom, najprv priezvisko a potom krstné meno.
Catherine Deneuve

Catherine Deneuve (rodným menom "Catherine Fabienne Dorléac") (* 22. október 1943, Paríž, Francúzsko) je francúzska herečka.
Svietiplyn

Svietiplyn je syntetická zmes vodíka (H2) a uhľovodíkových plynov, ktorá vzniká pri pyrolýze kamenného uhlia alebo rašeliny.
Používal sa na plynové osvetlenie, keďže pri jeho horení vzniká jasnejší plameň než pri horení zemného plynu alebo vodného plynu. Uhľovodíkovými zložkami sú najmä metán (CH4) a etylén (C2H4). Svietiplyn sa prestal v domácnostiach používať, keďže je jedovatý (často dochádzalo k otravám), má nižšiu výhrevnosť ako zemný plyn a bolo ho na rozdiel od zemného nutné umelo vyrábať.
Základné vlastnosti.
V tabuľke je uvedené obvyklé zloženie svietiplynu a niektoré jeho ďalšie vlastnosti.
Pelayo

Pelayo († 737) bol pôvodne vizigótskym šľachticom, ktorý sa po zničení Vizigótskej ríše ukryl v hornatých oblastiach Astúrie. Tu sa spojil s Kantábrijčanmi a v rokoch 718 – 722 sa im podarilo získať malé nezávislé územie na severe Pyrenejského polostrova – tzv. Astúrske kráľovstvo, ktorému vládol až do svojej smrti. Za prvého astúrskeho kráľa je však niektorými historikmi považovaný až jeho zať Alfonz I. Rovnako jeho vizigótske korene sa dnes považujú za sporné, pravdepodobne si ho zvolili samotní Astúrčania. 
Táto historická postava je opradená mnohými legendami a je španielskym národným hrdinom. Legendy sú spojené najmä s víťazstvom v Bitke pri Covadonge v roku 722, pri ktorej porazil arabskú trestnú výpravu. Ukazuje sa však, že v skutočnosti išlo len o málo významný incident medzi dvomi malými skupinami, kde počet všetkých bojovníkov s veľkou pravdepodobnosťou nepresiahol 200. Historický význam má najmä v tom, že išlo o prvé víťazstvo kresťanov nad moslimami po takmer desiatich rokoch. Legendu z nej urobil apokryfný a z veľkej časti vymyslený zápis v kronike Alfonza III.
Alfonz I. (Astúria)

Alfonz I. bol prvým „oficiálnym“ kráľom Astúrskeho kráľovstva, na ktorého čelo nasúpil v roku 739 a vládol do roku 757. Pred ním však tomuto územiu vládli jeho svokor Pelayo (718-737) a Favila (737-739). Za jeho vlády Astúrske kráľovstvo nadobudlo v regióne väčší význam: precestoval široké okolie, vyhľadal osobne veľké množstvo kresťanských osadníkov a presťahoval ich do Astúrie, kde sucho a hladomor, ktorý v období jeho vlády prepukol, neboli také kruté. Tým svoje kráľovstvo výrazne posilnil a zväčšil počet jeho obyvateľov, ktorí sa vzápätí zapojili do jeho opevňovania pred možným moslimským vpádom (dnešná Kastília, predtým Bardulia).
Bathory (hudobná skupina)

Bathory je názov švédskej metalovej skupiny, považovanej za jednu zo zakladajúcich skupín black metalu. Názov pochádza z mena grófky Bátoriovej.
Skupinu založil Thomas Forsberg, známy pod prezývkou Quorthon v roku 1983 najskôr ako Nosferatu, neskôr Elisabeth Bathory a napokon iba Bathory. Do skupiny pribral zopár známych a v roku 1984 vydali svoj prvý album, nazvaný jednoducho "Bathory". Tento, spolu s ďalšími dvoma ("Return" a "Under the Sign of the Black Mark") je považovaný za album, ktorý najviac ovplyvnil neskoršie black metalové počiny, hlavne nórskych skupín.
Po štvrtom albume "Blood Fire Death" prichádza zmena v hudobnom štýle – namiesto škriekavého spevu a dunivých gitár nastupujú intrá, epická a atmosférická hudba podfarbená klávesmi a prírodnými zvukmi; vikingské motívy namiesto satanizmu. Tým skupina prekvapila mnohých fanúšikov (časť z nich túto zmenu odmietla a požadovala návrat k pôvodnému štýlu). Pôvodne to mal byť dvojalbum, ktorého prvá platňa mala byť v heavy/thrash metalovom štýle a druhá vo vikingskom. Na nahratie však neboli peniaze, tak bol materiál rozdelený na dva albumy a vikingská časť vyšla až v roku 1990 pod názvom "Hammerheart".
Od tohto albumu je členom skupiny len Quorthon (ktorý bol už predtým vo veľkej miere zodpovedný za hudobnú aj textovú stránku skupiny), s výnimkou štúdiových hráčov, prítomných pri nahrávaní ďalších albumov. V nastúpenom trende pokračuje aj na nasledujúcom albume "Twilight of the Gods", ktorý je označovaný za vrcholné dielo skupiny. Neskôr na albumoch "Requiem" a "Octagon" sa Quorthon obracia k thrash metalovému žánru, ale tieto albumy boli fanúšikmi (resp. ich časťou, ktorá preferovala epickú tvorbu) prijaté vlažne.
V roku 1996 vychádza konečne dielo ktoré Quorthon plánoval vydať už v začiatkoch Bathory, tým je ďalší klenot "Blood on Ice". Kompromis medzi oboma skupinami fanúšikov sa snažil Quorthon vyriešiť albumom "Destroyer of World" z roku 2001, ktorý vyšiel po štvorročnej prestávke vyplnenej inými projektami, ale albumu je vytýkaná roztrieštenosť, strata invencie a sebavykrádanie. Posledné počiny sú "Nordland I" a "Nordland II", ktoré pokračovali vo vikingských stopách "Hammerheart" či "Blood on Ice". Séria "Nordland" mala byť pôvodne kvadrológia, no Quorthon žil len tak dlho, aby dokončil prvé dva diely. 7. júna 2004 bol Quorthon nájdený mŕtvy na dlážke vo svojom dome. Ako príčina smrti bolo určené zlyhanie srdca.
Ural (pohorie)

Ural (, "Uraľskije gory," kazach. Орал таулары, "Oral tawları," baš. Урал тауҙары, "Ural tauźarı") je názov pohoria, tiahnuceho sa naprieč západným Ruskom od Severného ľadového oceánu až ku kazašským stepiam v celkovej dĺžke asi 2 500 km. Pohorie je jedno z najstarších na svete (bolo vytvorené v karbóne) a tvorí dohodnutú hranicu medzi Európou a Áziou. Ural je najvyšším pohorím európskeho Ruska, ak sa Kaukaz považuje za ázijské pohorie. 
Geológia.
Ural patrí medzi najstaršie pohoria. Najstaršie horniny oblasti pochádzajú z prekambria. Počas rífeja (vrchné proterozoikum) vznikol medzi oblasťami Baltiky (Baltský štít) a Sibíri (sibírsky alebo angarský štít) oceán, ktorý oba kontinenty oddialil, v dôsledku svojho rozchádzania. Tento proces trval mnoho miliónov rokov až do silúru, kedy začal oceán kolabovať. Na západe sibírskej platne sa začala subdukcia, keď sa jeho oceánska kôra pod pod ňu začala podsúvať. Pred asi 250 až 300 miliónmi rokov počas karbónu začala Sibír kolidovať s východnou časťou Laurentie. Došlo k orogenéze, ktorá je dnes označovaná ako uralská, no v staršej literatúre bola často priraďovaná k hercýnskej. Približne v tom istom období sa Sibír zrazila aj s kazachstanským blokom, čo umožnilo vznik veľkej pevniny Laurázie. V dôsledku zrážky došlo v oblasti Uralu okrem významných intrúzií granitoidných hornín a vulkanizmu a metamorfóze, ktorá postihla rovnako horniny dávneho oceánskeho dna. Pri zrážke došlo aj k zachyteniu častí ultrabázických hornín oceánskeho dna, ktoré sa tak vyhli subdukcii. Rozsiahle telesá peridotitov (dunitov a harzburgitov) dnes vytvárajú dôležité ekonomické akumulácie rudných minerálov.
Ako zrážka pokračovala na západe (v predpolí) orogénu vznikla vo vrchnom karbóne veľká panva, ktorá sa postupne do triasu zaplnila až 5 000 m hrubými vrstvami sedimentov. Panva prepájala oceánske priestory tethýdy s arktickými vodami na severe. Formovanie samotného Uralu sa tým skončilo. V dobe svojho vzniku bol Ural niekoľkokrát vyšší než je dnes. Sedimentárna okrajová panva predpolia, ktorá na západ od neho vznikla sa čoskoro začala plniť úlomkami hornín, ktoré vznikli pri jeho erózií. Dnes je táto oblasť označovaná ako Priuralie. Usadzovali sa v nej vápence a evapority. Najvýznamnejšie ložiská solí z tohto obdobia sa nachádzajú pri meste Solikamsk. Východne od Uralu sa začala významnejšia sedimentácia až v terciéri.
História geologického výskumu pohoria.
Prvým ruským geológom, ktorý venoval zvlášť pozornosť Uralu bol Ernst Karlovič Hofmann z Petrohradskej univerzity. Jeho výskum sa začal v roku 1828, počas tohto obdobia nazbieral rozsiahly študijný materiál a prešiel pohorím stovky kilometrov. Ural skúmali aj viacerí západoeurópski geológovia, Škót Roderick Murchison v roku 1841 na základe výskumu hornín v oblasti mesta Perm vyčlenil geochronologickú jednotku perm.
Na Urale sa nachádzajú významné ložiská zlata, platiny, uhlia, železa, niklu, striebra, ropy a mnohých ďalších nerastných surovín.
Bernard Ferdinand Lyot

Bernard Ferdinand Lyot (* 27. február 1897, Paríž, Francúzsko – † 2. apríl 1952, Káhira, Egypt) bol francúzsky astronóm.
O astronómiu sa začal zaujímať v roku 1914. Zaobstaral si štvorpalcový ďalekohľad, ktorý čoskoro vylepšil na šesťpalcový. Po ukončení štúdií v roku 1918 pracoval nasledujúcich 11 rokov ako asistent na École Polytechnique. Na Parížskej univerzite študoval inžinierstvo, fyziku a chémiu. 
Od roku 1920 až do svojej smrti pracoval na Meudonskom observatóriu. V 30-tych rokoch bol považovaný za experta v oblasti polarizovaného a monochromatického svetla. Venoval sa aj pozorovaniu planét. Pomocou merania polarizácie svetla objavil prachové búrky na Marse a odhalil prachový charakter mesačnej pôdy. V tom istom období pracoval na zdokonalení koronografu, prístroja, ktorým sa dá pozorovať koróna Slnka aj mimo jeho zatmenia. V roku 1931 sa stal prvým človekom, ktorý ju tak pozoroval. V koróne objavil spektrálne čiary a zhotovil niekoľko filmov, ktoré v roku 1938 predviedol na zasadaní IAU. O rok neskôr bol zvolený do Francúzskej akadémie vied a v roku 1943 sa stal hlavným astronómom na Meudonskom observatóriu. 
Zomrel 2. apríla 1952 vo veku 55 rokov na zástavu srdca pri návrate z expedície za zatmením Slnka v Sudáne.
Ocenenia.
Jeho meno nesú krátery na Mesiaci a Marse, a planétka 2452 Lyot.
Portable bridge notation

Portable bridge notation (skratka PBN) je univerzálny formát pre bridžové počítačové programy.
Pomocou tohto formátu možno zaznamenať jednotlivé rozdania, priebeh licitácie a samotnej zohrávky.
Existujú dve verzie PBN - PBN 1.0 a PBN 2.0. Tieto dva formáty sú navzájom kompatibilné, pri konverzii z PBN 2 do PBN 1 však dochádza ku strate informácie. Formát PBN 1.0 bol zverejnený 1.4.1998, PBN 2.0 bol zverejnený 1.9.1999. Aktuálna verzia je PBN 2.1. Vo verzii 2.1 pribudli tagy pre optimálne záväzky a optimálnu hru.
Format PBN je otvorený, nie je chránený autorskými právami. PBN je určený pre všetky druhy bridžových programov: generátory rozdaní, licitačné programy, hracie programy, ...
Ukážka PBN pre jedno konkrétne odohrané rozdanie:
[Event „International Amsterdam Airport Schiphol Bridgetournament“]
[Site „Amsterdam, The Netherlands NLD“]
[Date „1995.06.10“]
[Board „1“]
[West „Podgor“]
[North „Westra“]
[East „Kalish“]
[South „Leufkens“]
[Dealer „N“]
[Vulnerable „None“]
[Deal „N:.63.AKQ987.A9732 A8654.KQ5.T.QJT6 J973.J98742.3.K4 KQT2.AT.J6542.85“]
[Scoring „IMP“]
[Declarer „S“]
[Contract „5HX“]
[Result „9“]
[Auction „N“]
1D 1S 3H =1= 4S
4NT =2= X Pass Pass
5C X 5H X
Pass Pass Pass
[Note „1:non-forcing 6-9 points, 6-card“]
[Note „2:two colors: clubs and diamonds“]
[Play „W“]
SK =1= H3 S4 S3
C5 C2 C6 CK
S2 H6 S5 S7
C8 CA CT C4
D2 DA DT D3
D4 DK H5 H7
- - - H2
[Note „1:highest of series“]
PBN je derivátom formátu Portable Game Notation (PGN). 
PBN súbory sú obyčajné textové súbory. Jeden riadok môže mať najviac 255 znakov.
Znak „%“ na začiatku riadku označuje, že daný riadok má byť preskočený.
Znak „;“ označuje, že v danom riadku sa nachádza poznámka
Sekcia začínajúca znakom „{“ a končiaca znakom „}“ označuje, že všetko čo sa v nej nachádza je poznámka. Takto sa zvykne vypísať rozloženie kariet u hráčov, keďže pre človeka je to tak názornejšie.
Identifikačná sekcia.
Obsahuje nasledujúcich 15 tagov.
Deal.
Rozdanie je uvedené v tvare:
&lt;prvý:&gt;&lt;1. ruka&gt; &lt;2.ruka&gt; &lt;3. ruka&gt; &lt;4. ruka&gt;
Pričom poradie rúk je v smere hodinových ručičiek, napr.
[Deal „N:.63.AKQ987.A9732 A8654.KQ5.T.QJT6 J973.J98742.3.K4 KQT2.AT.J6542.85“]
Prvé sú uvedené piky, potom srdcia, kára a trefy, jednotlivé farby sú oddelené „.“ bodkou a desiatka je označená písmenom T (z anglického ten).
Dražobná sekcia.
Dražobná sekcia začína tagom Auction medzera a kód prvého dražiteľa.
Každý riadok dražby obsahuje štyri hlášky.
Kódy hlášok.
&lt;k&gt;&lt;farba&gt; - k - je číslo od 1 do 7, kódy farieb sú: C - trefy, D - kára, H - srdcia, S - piky, NT - bez tromfa
Poznámky ku dražbe.
Keď je za hláškou ==n==, kde n je celé číslo, označuje to, že na konci bude poznámka ku dražbe - vysvetlenie hlášky. Prvá poznámka má číslo 1.
Sekcia zohrávky.
Sekcia zohrávky začína tagom Play. Zahraná karta je v tvare &lt;farba&gt;&lt;hodnota karty&gt;.
Podobne ako v sekcii dražby, možno k zahraným kartám pripísať poznámku, alebo komentár.
Portable Game Notation

Portable Game Notation (skratka PGN) je univerzálny formát pre šachové počítačové programy. Je navrhnutý tak, aby ho okrem počítačových programov vedeli čítať aj ľudia.
Vychádza z anglickej algebraickej šachovej notácie. PGN súbor má obvykle rozšírenie ".pgn".
Je to obyčajný textový súbor. Jeden riadok súboru môže mať najviac 255 znakov, doporučuje sa, aby mal najviac 80 znakov. Komentáre sa píšu medzi "{" a "}". Súčasná verzia PGN formátu bola schválená 12.3.1994.
Ukážka.
[Event „F/S Return Match“]
[Site „Belgrade, Serbia JUG“]
[Date „1992.11.04“]
[Round „29“]
[White „Fischer, Robert J.“]
[Black „Spassky, Boris V.“]
[Result „1/2-1/2“]
1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 {This opening is called Ruy Lopez.} a6 4.Ba4 Nf6
5.O-O Be7 6.Re1 b5 7.Bb3 d6 8.c3 O-O 9. h3 Nb8 10.d4 Nbd7 11.c4 c6
12.cxb5 axb5 13.Nc3 Bb7 14.Bg5 b4 15.Nb1 h6 16.Bh4 c5 17.dxe5 Nxe4
18.Bxe7 Qxe7 19.exd6 Qf6 20.Nbd2 Nxd6 21.Nc4 Nxc4 22.Bxc4 Nb6 23.Ne5
Rae8 24.Bxf7+ Rxf7 25.Nxf7 Rxe1+ 26.Qxe1 Kxf7 27.Qe3 Qg5 28.Qxg5 hxg5
29.b3 Ke6 30.a3 Kd6 31.axb4 cxb4 32.Ra5 Nd5 33. f3 Bc8 34.Kf2 Bf5 35.Ra7
g6 36.Ra6+ Kc5 37.Ke1 Nf4 38.g3 Nxh3 39.Kd2 Kb5 40.Rd6 Kc5 41.Ra6 Nf2
42.g4 Bd3 43.Re6 1/2-1/2
Bridžové počítačové programy

Bridžové počítačové programy možno typologicky rozdeliť do nasledujúcich druhov:
Skórovacie programy.
Skórovacie programy slúžia na ľahšiu administráciu turnaja. Jednotlivé bridžové federácie zvyknú používať ten istý skórovací program, ktorý okrem samotného vyhodnotenia turnaja vytvorí aj súbor, ktorý sa prenesie online do centrálnej evidencie a centrálna evidencia za turnaj pridelí príslušné majstrovské body.
V spolupráci so zariadením Bridgemate, môžu byť výsledky k dispozícii priebežne aj s prípadným zaznamenaním priebehu licitácie a zohrávky a uložené vo forme PBN súboru.
Licitačné programy.
Licitačné programy slúžia na tréning toho ktorého licitačného systému.
Hracie programy.
Hracie programy umožňujú nielen licitovať ale aj zohrávať partiu. Väčšinou umožňujú pracovať aj so súbormi, v ktorých sú zaznamenané už odohrané turnaje a tak sa hráč môže porovnávať aj so svetovou elitou. Niektoré takéto programy umožňujú aj hru po sieti. V nastaveniach si hráč môže zvoliť licitačný systém, ktorý bude používať jeho linka a môže tiež zvoliť, aký systém bude používať protilinka. Takto možno trénovať obranu proti rôznym licitačným systémom.
Generátory rozdaní.
Generátory rozdaní slúžia pre automatické generovanie rozdaní pre bridžové turnaje. Zvyknú byť prepojené z miešačkou, ktorá takto vygenerované rozdania pomocou čiarových kódov na kartách aj reálne namieša. Generátor rozdaní musí byť navrhnutý tak, aby ním generované rozdania zodpovedali pravdepodobnosti. Možno ho však aj parametrizovať, keď napríklad pre účely výuky tréner potrebuje vygenerovať rozdania určitého typu.
Klienty pre hranie bridžu na internete.
Bridž možno hrať online na mnohých serveroch prístupných cez internet. Slovenskí hráči hrávajú hlavne na serveri BBO. Online možno hrať priateľský bridž pri virtuálnom stole, možno zorganizovať zápas družstiev alebo sa možno prihlásiť do turnaja.
Hymna Česko-Slovenska

Hymna Česko-Slovenska sa skladala z dvoch častí. Prvú tvorila jedna sloha českej piesne Kde domov můj a druhú prvá sloha slovenskej piesne Nad Tatrou sa blýska. 
Vznikla v decembri 1918, ďalšie uzákonenia sa uskutočnili v roku 1920 (uznesenie vlády č. 19300) a v roku 1927 (upresnenie melódie). V rokoch 1918 až 1938 pre silnú nemeckú menšinu (1/4 až 1/3 obyvateľov) v Česko-Slovensku existovala aj oficiálna nemecká verzia česko-slovenskej hymny. 
V 70. a 80. rokoch sa hymna oficiálne označovala ako Štátna hymna Československej socialistickej republiky, Zákon 102/1990 Zb. hymnu nazýva Štátna hymna Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky a konštatuje, že ju tvorí "hymna Českej republiky (Čl. IV ústavného zákona Českej národnej rady č. 67/1990 Zb., o štátnych symboloch Českej republiky) a prvá sloha hymny Slovenskej republiky (Čl. V ústavného zákona Slovenskej národnej rady č. 50/1990 Zb., o názve, štátnom znaku, štátnej vlajke, štátnej pečati a o štátnej hymne Slovenskej republiky); pri hraní a speve štátnej hymny sa zachováva toto poradie."
Oficiálny text.
V druhej vete slovenskej časti česko-slovenskej hymny bola až do roka 1990 slová: „Zastavme sa…“ namiesto pôvodného „Zastavme ich…“. Od roku 1990 sa slovenská hymna vrátila k pôvodnému textu Janka Matúšku.
Maďarská verzia (oficiálny text v medzivojnovom období).
V rokoch 1918 až 1938 existovala aj oficiálna verzia česko-slovenskej hymny v maďarčine. Maďarská verzia zostávala iba z prvej slohy piesne Kde domov můj.
Hol patak zúg a hegyháton,
Csörgedez a rónaságon.
Üde virág a kertben,
Mint egy földi édenben.
Ez az istenáldotta föld,
Csehszlovák föld a hazám,
Csehszlovák föld a hazám.
Ján Dubnička

Ján Dubnička môže byť:
Ján Dubnička (moderátor)

Ján Dubnička pôsobil v minulosti ako slovenský televízny moderátor. 
Po absolvovaní gymnázia v Ba pracoval príležitostne ako čašník v bratislavských podnikoch. Aktuálne pôsobí ako certifikovaný kouč vo svojej vlastnej firme SATISFACTORY s.r.o. Je autorom dvoch motivačných kníh Vytvorte si život, po akom túžite (ISBN 9788055613697) a Chce to len odvahu! (ISBN 9788055631790)
STV.
Začínal v STV, kde bol jedným z moderátorov detskej relácie "Crn crn". Predtým však pôsobil na dohodu o pracovnej činnosti ako asistent na obchodnom oddelení Telexim v STV, kde sa zoznámil s Majstrom N a modderátormi relácie Crn, crn.
Markíza.
Neskôr pôsobil 8 rokov v televízii Markíza, spočiatku uvádzal raňajší program "Teleráno". Následne moderovial aj "Cestoviny" a stal sa jednou z tvárí poobedňajšieho "Doma s Markízou", po zrušení tejto relácie neprijal ponuku znovu moderovať "Teleráno" a v septembri 2006 prešiel do konkurenčnej televízie JOJ. 
TV JOJ.
V Televízii JOJ spolu s Petrom Kočišom uvádzal súťažnú reláciu "Veľký hráč". O niekoľko mesiacov mu vedenie navrhlo preradenie na nižšiu pozíciu - moderovanie vstupov zo zákulisia, čo však odmietol a v decembri ukončil svoje pôsobenie v relácii i televízii.
Podľa vlastných slov sa plánuje venovať reklame a marketingu. Bol mediálnym poradcom Diany Štrofovej.
Súčasné pôsobenie.
Aktuálne pôsobí v oblasti koučingu ako certifikovaný kouč vo svojej vlastnej firme SATISFACTORY s.r.o. .
Nocturama

Nocturama je v poradí dvanásty štúdiový album Nicka Cavea a The Bad Seeds, nahraný v roku 2003. U niektorých fanúšikov mal malý úspech (doslova bol zle prijímaný), iní ho prijali veľmi kladne, u kritikov mal len priemerný úspech.
Ján zo Zredny

Ján zo Zredny (chorv. "Ivan Vitez od Sredne, maď. Vitéz János", po česky Jan Vitéz, * okolo 1408, Sredna – † 8. august 1472, Ostrihom) bol humanistický vzdelanec, diplomat a rímskokatolícky cirkevný hodnostár chorvátskeho pôvodu, od 1465 ostrihomský arcibiskup, kancelár Academie Istropolitany v Bratislave.
Skorý život.
Ján zo Zredny sa narodil v Zredne pri meste Križevci v chorvátsko-maďarskej rodine, ktorá mala vplyv na uhorskom dvore. Jánova matka pochádza z rodu Garázda (pôvodom z Bosny, rod je pomenovaný po meste Goražde). Z otcovej strany pochádzal z Pilišskej stolice (priezvisko jeho otca bolo pôvodne Csévi). Jeho otec bol v rokoch 1446 až 1452 tajomníkom regenta Jána Huňadyho. 
Ján študoval vo Viedni, kde vyštudoval právo a vďaka častým kontaktom s inými humanistami sa vyznal vo fyzike, astronómii a alchýmii. U kráľa Žigmunda sa pravdepodobne zoznámil s vynikajúcim talianskym humanistom Pierom Paolom Vergeriom. Istý čas (okolo roku 1437) bol kanonikom v Záhrebe. V tom období pomáhal upevňovať vzťahy medzi hlavným mestom Chorvátska a prekvitajúcimi talianskymi kultúrnymi a vedeckými centrami. Potom odišiel do Uhorska, kde mal zohrať veľkú úlohu pri rozvoji kultúrnych a vedeckých inštitúcií.
Kariéra.
Ján bol jedným z vychovávateľov Huňadyho syna Mateja Korvína, ktorý sa stal uhorským kráľom. Ján sa v roku 1445 stal biskupom v Veľkom Varadíne a biskupstvo premenil na humanistické centrum, kam pozval množstvo poľských a nemeckých humanistov, napríklad Gregora zo Sanoku. Bol zberateľom kníh a postavil si tam knižnicu. Jeho dvor aj knižnica sa presťahovali z Veľkého Varadína do Ostrihomu v roku 1465, keď sa stal prímasom Uhorska, čiže ostrihomským arcibiskupom.
Vo vláde Mateja Korvína zastával mnohé funkcie. V prvom rade bol vďaka svojej skoršej praxi vynikajúcim diplomatom pre kráľa. V roku 1458 bol poslaný do Prahy k Jiřímu z Poděbrad, aby kráľa vykúpil, a potom (podľa Bonfiniho) privítal kráľa pri vstupe do kráľovstva. Slúžil kráľovi v niekoľkých diplomatických misiách, najmä u cisára Svätej rímskej ríše Fridricha III. Po roku 1464 pôsobil vo funkcii najvyššieho a tajného kancelára (spolu so Štefanom Várdaiom), ale vo funkcii veľa nepodnikal. Koncom 60. rokov 14. storočia sa odcudzil kráľovi av roku 1471 viedol sprisahanie proti panovníkovi.
Ján zo Zredny, ktorý hovoril a písal vynikajúcou latinčinou, mal veľkú úlohu v medzinárodnom okruhu humanistov na Korvínovom dvore, z ktorých niektorí boli významní vedci, ako Regiomontanus, Bylica, Peuerbach, Hans Dorn. Zaujímal sa najmä o prírodné vedy a propagoval ich štúdium. Založil akadémiu a knižnicu vo Veľkom Varadíne (presťahovala sa do Ostrihomu) a Universitas Istropolitana v Bratislave. Podporoval astrologický a astronomický výskum, mal vlastné astronomické prístroje a založil hvezdáreň v Ostrihome. Niekedy je označovaný za otca uhorského humanizmu. 
Ako iniciátor vzbury proti kráľovi (1471 – 1472) prišiel o svoje výsady a majetky. Onedlho ochorel a zomrel v Ostrihome. 
Jeho synovcom bol veľký latinský humanista Ján Pannonius z Čazmy.
Mu (filozofia)

Mu (jap.) alebo wu (čín.), 无/無, je slovo, ktoré v slovenčine znamená približne "nič, bez, ne-". Obyčajne sa používa ako predpona vyjadrujúca neprítomnosť niečoho. Môže stáť aj ako samostatné slovo.
Mu ako prázdnota ducha.
Mu v čínskej filozofii a v bojovom umení Wu-šu znamená prázdnotu ducha.
„Mu“ ako odpoveď.
Mu je častá odpoveď v koanoch a iných otázkach zenového budhizmu. Je a zároveň nie je skutočnou odpoveďou. Jedna z jej možných interpretácií znie: "„Táto otázka nemá zmysel (resp. je nesprávne položená) a preto nemôže byť zodpovedaná.“"
Touto epistemologickou negáciou sa možno vysporiadať s logickými paradoxami, akým je napr. nezodpovedateľný chyták "Prestali ste mlátiť svoju ženu?" Ak človek nemá žiadnu ženu alebo svoju ženu nikdy nemlátil, odpoveď „Áno“ je nesprávna, pretože implikuje, že v minulosti bola jeho žena skutočne bitá. Odpoveď „nie“ je takisto nesprávna, pretože vyjadruje, že človek ženu má a stále ju mláti. Správnou odpoveďou na túto otázku môže byť „mu“, čiže „Na túto otázku nemožno odpovedať, pretože sa zakladá na nesprávnych predpokladoch.“
Písací stroj

Písací stroj je mechanické, elektromechanické alebo elektrické zariadenie s klávesmi, ktoré po stlačení otláčajú písmená na papier.
Funkcia.
Písací stroj sa skladá z klávesnice a mechanického alebo elektricky poháňaného zariadenia, ktoré prenáša písaný text. Tento mechanizmus môže byť vybavený pamäťou, zariadením na opravu písaného textu. Ďalšou súčasťou je výstupné zariadenie, ktoré umožňuje vytlačiť text na papier. Líši sa podľa typu písacieho stroja. Môže to byť typovač, typovací valec, guľová hlava, typové koliesko a pod.
Papier býva posúvaný najčastejšie pomocou valca. Horizontálny posun papiera zabezpečuje posuvný vozík. Podľa typu stroja sa posúva valec s pripevneným papierom po každom vytlačení jedného znaku o jeden krok doľava alebo písacie zariadenie o jeden krok doprava.
Dejiny.
Dejiny písacieho stroja siahajú až do roku 1714, kedy Henry Mill patentoval jeho prvú podobu. Jeho riešenie sa bohužiaľ nedochovalo, ale rozloženie klávesov nebolo také, aké sa používa dnes. Ďalšia významná udalosť sa odohrala v roku 1874, kedy páni Christopher Latham Sholes a Carlos Glidden predali krachujúcej zbrojovke E. Remington &amp; Sons písací stroj, ktorý nazvali Typewriter. Ten dokázal písať iba verzálky a príliš úspešný nebol. Za päť rokov sa ho predalo len 5 000 kusov. Čoskoro však firma prišla s druhou verziou, ktorá už obsahovala preraďovač (shift) a už bolo možné písať malé aj veľké písmená pomocou rovnakých klávesov.
Už pri vývoji prvej verzie Typewritera sa C. L. Sholes potýkal s nepríjemným problémom. Keď sa na stroji písali príliš rýchlo písmená, ktorých typové páky boli tesne vedľa seba, dochádzalo k ich častému zasekávaniu a písanie sa tak stalo veľmi obtiažnym. Preto prišiel vynálezca Typewritera so zaujímavou myšlienkou: typové páky s najčastejšie používanými písmenami anglickej abecedy umiestnil ďalej od seba a zároveň zvolil také rozloženie, ktoré by pisateľovi umožnilo rýchly spôsob písania (mohol stláčať klávesy rýchlo za sebou pomocou všetkých desiatich prstov, vtedy ešte naspamäť). Víťazstvo v súťaži v rýchlosti a presnosti písania dalo prednosť tomuto rozloženiu klávesov pred všetkými ostatnými (rôzne počty radov klávesov atď.). V roku 1888 bolo toto rozloženie klávesov prijaté v Toronte v Amerike na zjazde odborníkov ako štandard.
Vďaka úspechu Typewritera II prevzali toto rozloženie ďalšie spoločnosti, ktoré ho rozšírili do celého sveta. Niektoré národy zaviedli drobné úpravy. Slovenská klávesnica vychádza z nemeckých písacích strojov, ktoré sa na Slovensko začali dovážať koncom 19. storočia. Mali prehodené klávesy Z a Y, pretože Z sa v nemčine používa oveľa častejšie ako Y. Nielen v Nemecku, ale aj u nás je z ergonomického hľadiska výhodnejšie umiestenie Z na hornom písmenovom rade.
Vo Francúzsku to je ešte komplikovanejšie. Používa sa tam rozloženie QWERTY, ale prehodením Q a W s písmenami A a Z sa dospelo ku klávesnici AZERTY. Podobných zmien a úprav existuje ešte viac.
David Kimchi

David Kimchi (* 1160, Narbonne, Francúzsko – † 1235, Narbonne) (hebr. דוד קמחי), známy aj pod hebrejským akronymom Radak alebo Redak (רד"ק), bol stredoveký rabín, komentátor Biblie, filozof a gramatik. Jeho otec bol rabi Josef Kimchi a brat rabi Moše Kimchi, obaja takisto komentátori a gramatici.
Z jeho diel je najznámejší komentár k Prorokom, v ktorom často polemizuje s kresťanskou exegézou, gramatické dielo "Michlol" a jeho slovníková časť "Sefer ha-šorašim" (Kniha koreňov).
Valerián Trabalka

Valerian Trabalka (* 9. marec 1942, Bratislava† 14. júl 2024, Lubina) bol slovenský sochár židovského pôvodu. Študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Popri sochárskej tvorbe pôsobil na Inštitúte judaistiky Univerzity Komenského.
Je autorom prvého hebrejsko-slovenského slovníka, ktorý obsahuje archaické i moderné výrazy a prvého hebrejsko-slovenského zošita – "Modlidby na uvítanie Šabatu", hebrejská fonetika je vyjadrená aj latinkou.
Cento

Cento môže byť:
CENTO je skratka „Central Treaty Organization“
Ohraničený celok

Ohraničený celok je svet sub specie aeterni.
Charizma

Charizma môže byť:
Charakter

Charakter (z gr. ráz )môže byť:
Chartreuse

Chartreuse (z fr. kartuziánka) môže byť:
Cheirológia

Cheirológia alebo chirológia alebo cheirofázia môže byť:
Choreografia

Choreografia môže byť:
Pletenec

Pletenec alebo cingulum je úsek kostry hornej končatiny a dolnej končatiny, ktorým sa pripája kostra končatiny ku kostre trupu. Patrí sem lopatka, kľúčna kosť a panvové kosti.
Kolobeh vody

Kolobeh vody (iné názvy: vodný cyklus, hydrologický cyklus) je termín označujúci stály obeh vody na Zemi, poháňaný slnečným žiarením a gravitačnými silami Zeme. Cyklus v sebe zahŕňa vodu v atmosfére v podobe vodných pár, na povrchu v podobe riečnej, jazernej a morskej vody, ako aj pod povrchom v podobe podzemných vôd. Ako voda prechádza jednotlivými fázami cyklu mení sa jej skupenstvo od plynnej, kvapalnej až po tuhú fázu. Vodný cyklus je hlavným predmetom skúmania hydrológie.
Kolobeh vody nemá jasne definovaný začiatok a koniec. Molekuly vody sa pohybujú spojito cez celú hydrosféru rôznymi fyzikálnymi procesmi a nemusia nutne absolvovať všetky etapy cyklu. Od vyparovania v oceánoch a moriach cez tvorbu oblakov, kondenzáciu vody v nich do podoby dažďových kvapiek, alebo snehových vločiek a následný pád na zemský povrch v podobe zrážok. Celý cyklus sa uzatvára transportom vody v riečnych tokoch naspäť do morí. Celkové množstvo vody v cykle je konštantné, teda, množstvo vody, ktorá odchádza z určitého zdroja (rezervoáru) sa rovná množstvu vody, ktoré doňho vstúpi.
Zotrvanie vody v rezervoároch.
Každý z prirodzených vodných rezervoárov uchováva vodu rôzne dlho. Napr. voda vo forme pôdnej vlhkosti sa zadržiava asi 2 mesiace, kým hlboko uložené rezervoáre spodných vôd môžu mať aj 10 000 rokov. Čas zotrvania vody v určitom rezervoári sa odhaduje na základe zákona zachovania hmotnosti, teda, že množstvo vody v určitom rezervoári je konštantné a na základe nameraných, alebo vypočítaných úbytkov/príbytkov sa stanovuje doba uchovania. Druhý spôsob (zameraný skôr na spodné vody) je založený na izotopových technikách.
Vplyv vodného cyklu na podnebie.
Vyparovanie vody z oceánov má závažný dôsledok na celkovú klímu Zeme. Na prechod vody z kvapalného do plynného skupenstva totiž treba dodávať značné množstvo tepla. Pokiaľ by sa toto teplo nespotrebovalo, priemerná teplota povrchu Zeme by bola asi 68 °C.
Zmeny v kolobehu vody.
Ľudská činnosť značne ovplyvňuje kolobeh vody, či už sú to zmeny hladiny podzemnej vody poľnohospodárskou činnosťou, zmeny absorpčných schopností pôdy odlesňovaním (alebo zalesňovaním), stavba hydroenergetických zariadení (priehrad) a následné ovplyvnenie prísunu vody v riekach a urbanizácia. Z prírodných fenoménov vodný cyklus najviac ovplyvňuje teplota povrchu (v posledných ľadových dobách bolo množstvo odparenej vody menšie ako dnes).
Historická geológia

Historická geológia je vedný odbor geológie, ktorý sa zaoberá rekonštrukciou histórie Zeme. Zameriava sa na geologické procesy, ktoré formovali povrch Zeme a využíva pritom poznatky z paleontológie, stratigrafie a štruktúrnej geológie. Taktiež a zaoberá rozšírením rastlinných a živočíšnych druhov v rozličných geologických obdobiach. Pri zisťovaní veku Zeme hrá dôležitú úlohu aj rádiometrické datovanie hornín.
Vedci.
Medzi prvých vedcov, ktorí chceli porozumieť vývoju Zeme, boli James Hutton a Charles Lyell. Hutton zastával názor, že Zem je oveľa staršia, ako dovtedy predpokladaných niekoľko tisíc rokov. Charles Lyell ovplyvnil svojím „"Súčasnosť je kľúčom k minulosti"“ viacerých vedcov (napr. aj Darwina).
Až do 18. storočia prevládal názor, že v histórii Zeme dominovali katastrofy (teória katastrofizmu), čo sa dokladalo mnohými citátmi z Biblie. Huttonom zavedená teória uniformitarizmu však pod dlhých hádkach v 19. storočí postupne naberala na váhe. Súčasné názory na vývoj Zeme zahŕňajú v sebe pomalé procesy erózie a zvetrávania prerušované náhlymi katatrofickými udalosťami (napr. pády veľkých meteoritov, vulkanických explózií).
Demagógia

Demagógia (zo "démos" = „ľud“ + "αγωγος""agógos" = „vodca“) je spôsob manipulovania ľuďmi (najmä v politike), kedy je klamné a pôsobivé rečnícke vystupovanie využívané na získanie vplyvu, politickej podpory a moci. Namiesto vecného zdôvodňovania, pôsobí hlavne na predsudky a emócie slabo informovaných alebo emotívne orientovaných ľudových más a je zameraná na ovládnutie ich vedomia a uskutočňuje sa klamaním alebo inými nemorálnymi prostriedkami. 
Typické prostriedky pre demagógiu sú prekrúcanie faktov, vytrhávanie z kontextu, špekulácia so záujmami a túžbami ľudí, apelovanie na ich prízemné pohnútky a predsudky, lživé prísahy a nereálne sľuby a súčasne klamlivé osočovanie protivníkov, vyvolávanie strachu a podobne.
Demagóg bol pôvodne politický vodca, ktorý sa opieral o podporu ľudu proti aristokracii. V starovekých Aténach to bol pre Perikla ešte čestný titul, ale už o Kleónovi používa Thukydides toto označenie pejoratívne, v súčasnom význame demagogického politika.
Ján Švantner

Ján Švantner (* 24. september 1949, Banská Hodruša) je slovenský básnik, esejista, publicista a prekladateľ.
Životopis.
Pochádza z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval v Banskej Hodruši, Banskej Bystrici, Žarnovici a napokon na filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde študoval kombináciu slovenčina – francúzština. V rokoch 1972 – 1975 sa zúčastnil na študijnom pobyte v Literárnovednom ústave SAV, potom pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1981 – 1982 pracoval v Ústave pre informácie a riadenie kultúry, neskôr ako redaktor.
Tvorba.
Knižne debutoval v roku 1972 zbierkou básní "O snežnom srdci". Vo svojich dielach sa inšpiruje prírodnou scenériou rodného kraja, spomienkami na detstvo, ale venuje sa tiež písaniu ľúbostnej lyriky, vyjadruje potrebu ľudskej príchylnosti a mámivosť i horkosť života. Okrem vlastnej tvorby sa venuje tiež prekladom z francúzskej poézie (Charles Baudelaire, Jean Cocteau, Jacques Prévert).
Vpustka

Vpustka je v bridži manéver hlavného hráča alebo obrancu, ktorý schválne odovzdá tempo súperom, ale tak, aby zdvih získala tá strana protilinky, ktorej zahratie je pre neho výhodné. Používa sa väčšinou až v koncovke, ale musí sa naplánovať už na začiatku rozdania.
Otvorenie 1 je Poľský tref, v tomto prípade silný variant, zásah 1BT je konvencia timbuktu a znamená že sever má srdcia a trefy alebo piky a kára, 2 je do pasu, ak má sever trefy, 2BT je silný variant otvorenia 18-21 HCP, 3BT je konečný záväzok.
Sever vyniesol 6, zo stola 2, juh pridáva K a západ zobral Esom. Západ impasuje srdcové J a po odtiahnutí všetkých sŕdc vie, že sever má piky a kára. Od začiatku hrá na záverečnú vpustku. V trojkartovej koncovke je rozloženie kariet takéto:
Stolík je na zdvihu, hlavný hráč zahral káro, čím vpustil do zdvihu sever a sever odtiahol pikové eso a musí ešte odovzdať pikového kráľa. Záväzok bol splnený s dvoma nadzdvihmi, čo v 5 stolovom turnaji bol top.