Martti Ahtisaari

Martti Oiva Kalevi Ahtisaari (IPA: ; * 23. jún 1937, Viipuri, Fínsko – † 16. október 2023, Helsinki) bol fínsky politik a diplomat, ktorý bol v rokoch 19942000 prezidentom Fínska. Neskôr bol zvláštnym splnomocnencom OSN pre Kosovo. Nositeľ Nobelovej ceny za mier pre rok 2008.
Osobný život.
Narodil sa vo fínskom meste Viipuri (teraz Vyborg v Rusku). Jeho prastarý otec z otcovej strany sa prisťahoval z južného Nórska. Ahtisaariho otec Oiva získal fínske občianstvo až v roku 1929. V roku 1935 si zmenil priezvisko z "Adolfsen" na "Ahtisaari". Počas Pokračovacej vojny odišiel na front ako vojenský mechanik a Martti spolu s matkou Tyyne sa presťahovali do Kuopia. Tam strávil Martti detstvo a navštevoval základnú školu. V roku 1952 sa jeho rodina presťahovala do Oulu, kvôli zamestnaniu jeho otca. Tu sa Martti pridal ku YMCA, s ktorým navštívil Pakistan aby tam viedol aktivitu združenia. Po návrate do Fínska sa počas vysokoškolských štúdii v Helsinkách stal členom organizácie AIESEC.
Kariéra.
V roku 1956 vstúpil do výboru pre medzinárodnú rozvojovú pomoc na fínskom ministerstve zahraničia. Roku 1973 ho vtedajší prezident Urho Kekkonen menoval veľvyslancom Fínska v Tanzánii. Akreditovaný bol taktiež v Zambii, Somálsku a Mozambiku. Počas svojho obdobia (19731977) sa v Dar es Saláme dostal do kontaktu so SWAPOm (politická strana v Namíbii). V roku 1977 bol menovaný splnomocnencom OSN pre Namíbiu a v tomto úrade zotrval do roku 1981. Taktiež bol menovaný zvláštnym splnomocnencom generálneho tajomníka OSN pre Namíbiu v roku 1978. V tomto úrade udržiaval kontakty medzi OSN, SWAPOm a OAJ. V marci roku 1989 bol vyslaný do Namíbie aby viedol 8000 mierových dozorcov. Od predstaviteľov Namíbie dostal čestné občianstvo. V roku 1991 sa stal štátnym tajomníkom ministerstva zahraničných veci Fínska.
V roku 1993 Ahtisaari prijal kandidatúru na prezidenta za stranu sociálnej demokracie. Jeho politicky nepoškvrnený imidž a jeho vízie väčšej angažovanosti Fínska v medzinárodných zaležitostiach boli hlavnými faktormi jeho kampane. Nakoniec tesne zvíťazil nad Elizabeth Rehnovou.
Úrad prezidenta začal rozkolom vo vládnej koalícii vedenej centristickou stranou, pretože premiér Esko Aho nepodporoval jeho úmysly participácie Fínska v medzinárodných záležitostiach. Často cestoval po Fínsku a do zahraničia. Svoju popularitu si zachovával najmä kvôli tomu, že sa často stretával s obyčajnými obyvateľmi. Ahtisaari podporoval vstup Fínska do EÚ. Počas jeho úradu sa v Helsinkách stretli Boris Jeľcin a Bill Clinton.
V roku 2000 už nekandidoval v prezidentských voľbách.
Po odchode z úradu prezidenta prijal pozície vo viacerých medzinárodných inštitúciách. V roku 2000 ho britská vláda požiadala, aby sa stal členom skupiny dohliadajúcej nad odzbrojením IRA. V roku 2005 viedol mierové rokovanie medzi hnutím Aceh a indonézskou vládou.
V novembri 2005 bol menovaný splnomocnencom OSN pre Kosovo. V tomto úrade bol Ahtisaari poverený určením politického štatútu Kosova. 2. februára 2007 predložil Ahtisaari srbskému prezidentovi Borisovi Tadičovi plán budúcnosti Kosova, ktorý prezident odmietol, lebo údajne otvára cestu pre nezávislosť Kosova, čo Srbsko nikdy nepripustí. Ahtisaari bol opakovane obvinený, že bol uplatený albánskou mafiou obchodujúcou s drogami a ľudskými orgánmi, aby získal pre Kosovo nezávislosť.
Nobelova cena za mier.
V októbri 2008 bol ocenený Nobelovou cenou za mier.