burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Sociologický ústav Slovenskej akadémie vied

Sociologický ústav Slovenskej akadémie vied (SÚ SAV) je jeden z ústavov Slovenskej akadémie vied, podľa vlastných slov je „najväčším a najvýznamnejším pracoviskom základného výskumu v oblasti sociológie na Slovensku“. „Pozornosť [SÚ SAV] sa sústreďuje na problematiku občianskej spoločnosti, sídelných a územných spoločenstiev, rodiny, zmien v sociálnej štruktúre, problematiku kvalitatívnej sociológie a dejín sociológie na Slovensku.“ Ústav vznikol v roku 1965. Riaditeľom ústavu je Mgr. Ing. Miloslav Bahna, PhD.
Činnosť.
Od roku 1995 je členom medzinárodného projektu sociologického výskumu International Social Survey Programme (ISSP) a od roku 1998 sa zúčastňuje Výskumu európskych hodnôt (EVS - European Values Survey). Sociologický ústav vydáva od roku 1969 časopis "Sociológia – Slovak Sociological Review", ktorý vychádza slovensky a anglicky. Spolu s Katedrou sociológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského vytvorila v roku 2004 Slovenský archív sociálnych dát. Archív má za úlohu „uchovávať a sprístupňovať dokumentáciu, dáta a informácie o výsledkoch sociologických výskumov pre potreby nekomerčného využitia a výskumu“. SÚ prevádzkuje aj Knižnicu Sociologického ústavu s 13 000 kusmi knižničného fondu.
História.
Formálne ústav vznikol k 1. januáru 1965. Pred týmto dátumom sa v Bratislave vyučovala sociológia na Filozofickej fakulte UK a v Martine vychádzal časopis Sociologický sborník MS. K 1. januáru 1963 vzniklo Oddelenie spoločenského (neskôr sociologického) výskumu v rámci Filozofického ústavu SAV. Nasledujúci rok v apríli vznikla aj Slovenská sociologická spoločnosť a o rok neskôr samostatný ústav sociológie. Po zložitom období normalizácie boli oba ústavy v roku 1975 spojené, vznikol Ústav filozofie a sociológie SAV. Tento stav trval do roku 1990 kedy boli pracoviská opäť rozdelené.
Pošta pre teba

Pošta pre teba bola televízna relácia, ktorú vysielala stanica Jednotka. Relácia spájala rodiny, stratených príbuzných či kamarátov. Vysielala sa v sobotu po 20. hodine a moderátorkou bola Katarína Brychtová.
Dychový orchester

Dychový orchester alebo dychová kapela je pojem, ktorý pomenúva orchester alebo kapelu zložené z dychových nástrojov, bicích nástrojov a perkusií hrajúci dychovú hudbu.
Prvé dychové orchestre vznikali začiatkom 19. storočia a boli to vojenské dychové hudby. Postupne sa dychová hudba stávala zaujímavejšou a začali vznikať poloprofesionálne a amatérske hasičské či banícke dychové hudby. Najstarším dychovým orchestrom na Slovensku je Dychová hudba Železiarne Podbrezová, ktorá vznikla v roku 1838.
Pojem dychová orchester je veľmi rozmanitý. Zahŕňa malé dychové hudby (do 15 hudobníkov), zvyčajne známe pod pojmom "dychovka", stredne veľké dychové orchestre (15 – 25 hudobníkov), veľké orchestre (viac ako 25 hudobníkov), symfonické dychové orchestre a profesionálne vojenské hudby. 
Repertoár.
Repertoár dychových hudieb tvoria rôzne skladby od pochodov, tanečných a koncertných skladieb cez skladby pre sólový nástroj alebo spev a slávnostné predohry po operetné diela a úpravy symfonických a iných skladieb. Dychový orchester má na Slovensku, v Česku, Rakúsku, Nemecku a Maďarsku stále bohatú tradíciu. Orchestre účinkujú na rôznych spoločenských akciách, sprievodoch, pietnych aktoch a tiež na smútočných obradoch.
Každoročne sa konajú (nielen) v Európe rôzne festivaly a súťažné prehliadky pre dychové orchestre. Na Slovensku je najznámejšou súťažnou prehliadkou "Pádivého Trenčín", ktorá sa koná každé dva roky v Trenčíne a nesie názov po nestorovi slovenskej dychovej, ktorým bol Karol Pádivý.
Obsadenie.
Obsadenie jednotlivých poloprofesionálnych a amatérskych orchestrov sa líši podľa repertoáru orchestra a najmä podľa toho, koľko hudobníkov má daný orchester k dispozícii.
Drevené dychové nástroje
Plechové dychové nástroje
Bicie nástroje
Niekedy môžeme okrem týchto nástrojov vidieť v dychových orchestroch (najmä symfonických) aj kontrabas a harfu. Všetko ohľadom obsadenia totiž záleží iba od skladateľa a inštrumentácie, ktorú si pre svoje dielo zvolí. Nástroje uvedené v zátvorkách sú používané iba vo výnimočných prípadoch.
Adam Hudec

Mgr. Adam Hudec (* 3. november 1949, Banská Štiavnica) je slovenský hudobný skladateľ, dirigent, spevák, moderátor a propagátor slovenskej dychovej hudby doma a v zahraničí, hráč na hoboj a tárogató .
Život.
Detstvo prežil v obci Vyhne, kde robil aj prvé hudobné kroky. Vo veku šiestich - siedmych rokov začal hrať v dychovej hudbe až do veku 15 rokoch . Vo veku 14 rokov nastúpil do Bratislavy na Konzervatórium v odboroch hoboj a operný spev, ktoré ukončil v roku 1971. Po absolutóriu pokračoval v štúdiu na VŠMU, ktoré ukončil absolventským koncertom v roku 1976. Po skončení štúdia na VŠMU pôsobil ako 1. hobojista Symfonického orchestra Slovenského rozhlasu celých 15 rokov.
V rokoch 1975 až 1995 bol umeleckým vedúcim populárnej Malokarpatskej kapely. Za toto obdobie spoločne nahrali vyše 30 nosičov (LP, SP, CD), realizovali desiatky nahrávok v Československom rozhlase, účinkovali vo viac ako 150 programoch v Česko-slovenskej televízii, ale i v zahraničí (Nemecko, Rakúsko, Holandsko, Belgicko, Poľsko, ZSSR, Maďarsko, Rumunsko).
V roku 1990 sa podieľal na založení Združenia dychových hudieb Slovenska a do roku 1997 bol jeho prvým predsedom. V roku 1997 sa stal Čestným predsedom ZDHS a túto funkciu vykonáva dodnes. Bol a stále je iniciátorom, organizátorom, dramaturgom a režisérom viacerých festivalov a súťaží dychových hudieb (Bratislavské slávnosti dychových hudieb, Dych Fest v Dolnej Krupej a pod.). Je členom alebo predsedom viacerých medzinárodných porôt súťaži súťaží dychových hudieb na Slovensku (Pádivého Trenčín, Lednické Rovne, Slovenské tango v Bardejove, atď.) ale aj v zahraničí (Majstrovstvá Európy dychových hudieb – Nemecko, Holandsko, Švajčiarsko, Rakúsko, Česko, Slovinsko, atď.).
Je moderátorom a autorom viacerých rozhlasových relácií o dychovej hudbe (ZDHS predstavuje – 148 častí, v súčasnosti Kapela, hraj! atď.). Je zástupcom za oblasť dychovej hudby v Slovenskom ochrannom zväze autorskom. Zúčastňuje sa tiež na nahrávkach domácich a zahraničných orchestrov, ktoré často sám režíruje.
Tvorba.
Tvorba Adama Hudeca je zameraná konkrétne na dychovú hudbu. Zahŕňa úpravy rôznych ľudových piesní pre Malokarpatskú kapelu, ale aj pre iné dychové hudby na Slovensku či v zahraničí, koncertné pochody a pochody písané výlučne pre mažoretky, koncertné skladby virtuózneho charakteru pre rôzne sólové dychové nástroje, ktoré sú hrané v celej Európe (často povinnými skladbami na európskych šampionátoch), koncertné skladby pre veľké dychové orchestre a 7 inštrumentálnych koncertov pre sólové dychové nástroje (flauta, klarinet, trúbka, tenor, lesný roh, pozauna a tuba) so sprievodom veľkého dychového orchestra.
Dielo Adama Hudeca je veľké. Tvorí ho vyše 500 vlastných kompozícií alebo úprav, ktoré sú vydané vo vydavateľstvách na Slovensku, v Rakúsku (vo vydavateľstve Adler Musikverlag vyšlo viac ako 200 jeho orchestrálnych diel), ale i v Nemecku, Švajčiarsku, Holandsku, Anglicku, Slovinsku a inde.
Okrem iného, spolu s Alim Brezovským, skomponoval aj hudbu k filmu "Otec ma zderie tak či tak" (1980, réžia: O. Krivánek), ktorý bol natočený podľa knihy Vincenta Šikulu "Prázdniny so strýcom Rafaelom".
Drevená ulica

Drevená ulica je ulica:
Dukelská ulica

Dukelská ulica je ulica:
KLM Cityhopper

KLM Cityhopper je regionálna dcérska spoločnosť KLM Royal Dutch Airlines, patriaca pod leteckú holdingovú spoločnosť Air France-KLM. Letecká spoločnosť KLM využíva Cityhopper na kratších linkách v rámci Európy. KLM so svojou dcérskou spoločnosťou zdieľa ICAO aj IATA kód. Cityhopper lieta do 44 destinácií, čo sa však môže líšiť vzhľadom na ročné obdobie.
História.
Letecká spoločnosť bola založená 1. apríla 1991, kedy začala aj svoju činnosť. KLM Cityhopper sa vytvorila zlúčením KLM Cityhopper a Netherlines. Ako súčasť reštrukturalizačných plánov sa v novembri 2002 spoločnosť zlúčila s regionálnou spoločnosťou KLM UK pod spoločným názvom KLM Cityhopper.
Flotila.
Súčasná flotila.
Flotila KLM Cityhopper pozostáva z nasledujúcich lietadiel (stav z decembera 2013):
V júli 2013 spoločnosť oznámila dohodu o prenájme šiestich nových lietadiel Embraer 190 od spoločnosti BOC Aviation. Na druhej strane zredukuje do apríla 2014 svoju flotilu až o 7 lietadiel Fokker 70.
Kirk Douglas

Kirk Douglas, rodným menom Issur Danielovitch, neskôr Izzy Demsky (* 9. december 1916, Amsterdam, New York, USA – † 5. február 2020, Beverly Hills, Kalifornia) bol americký herec a filmový producent známy svojou „medzerou v brade“, hrubým hlasom a úlohami zloduchov.
Životopis.
Mladosť.
Narodil sa v meste Amsterdam v americkom štáte New York Herschelovi (Harrymu) Danielovitchovi a Berthe (Bryne) Sanglelovej. Rodičia boli chudobní Židia z Ruska, ktorí emigrovali z Homeľu (teraz Bielorusko). Jeho strýko z otcovej strany, ktorý do USA emigroval skôr začal používať priezvisko Demsky a prevzali ho aj Kirkovi rodičia. Meno si úradne zmenil na Kirk Douglas pred vstupom do armády počas druhej svetovej vojny.
Filmová kariéra.
Medzi jeho najznámejšie filmové úlohy patrí Spartakus v rovnomennom filme alebo Vincent van Gogh vo filme "Lust for Life" ("Smäd po živote"), za ktorý bol nominovaný na Oscara. Nominovaný bol aj za filmy "Champion", "The Bad and the Beautiful", ale žiadnu z nominácií nepremenil. Nakoniec získal Oscara za celoživotné dielo za „50 rokov kreatívnej činnosti inšpirujúcej filmovú komunitu“ v roku 1996.
Má tiež svoju hviezdu na „chodníku slávy“ na Hollywood Boulevard a v roku 1984 vstúpil do siene slávy predstaviteľov westernových filmov. Umiestnil sa na na 17. mieste zoznamu najväčších hviezd svetového filmu.
Osobný život.
Bol dvakrát ženatý. Prvou manželkou bola Diana Dillová (1943 – 1951), s ktorou mal dvoch synov, herca a producenta Michaela (* 1944) a producenta Joela.
Jeho druhou manželkou bola od roku 1954 Anne Buyndensová. Mali dvoch synov, producenta Petra (* 1955) a herca Erica (* 1958 – † 2004 na predávkovanie drogami).
13. februára 1991 prežil pád vrtuľníka, v roku 1996 utrpel mozgovú mŕtvicu, ktorá čiastočne narušila jeho rečové schopnosti.
Ulica J. A. Gagarina

Ulica J. A. Gagarina je ulica:
David Zbíral

PhDr. David Zbíral, Ph.D. (* 23. júl 1980, Brno) je český religionista, ktorý pôsobí na Ústave religionistiky Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne.
Vyštudoval religionistiku a francúzsky jazyk a literatúru na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity. Zameriava sa na teóriu a metodológiu religionistiky, stredoveké kresťanstvo, hnutie katarov, ortodoxiu a herézu v stredoveku a na reguláciu sexuality v dejinách kresťanstva. V roku 2008 bol zvolený za tajomníka Českej spoločnosti pre religionistiku. V českom prostredí je známy aj ako autor literatúry fantasy.
V súčasnej dobe (máj 2016) pracuje ako odborný asistent na Ústave religionistiky FF MU v Brne.
Felix Vodička

Prof. PhDr. Felix Vodička, DrSc. (* 11. apríl 1909, Innsbruck, Rakúsko – † 5. január 1974, Praha) bol český literárny historik a univerzitný profesor dejín českej literatúry.
Životopis.
Od 40. rokov sa podieľal na činnosti Pražského lingvistického krúžku. Pôsobil v Ústave pre českú literatúru ČSAV, ktorého bol v rokoch 1968 až 1970 riaditeľom. V roku 1970 nútene odišiel do výslužby.
Felix Vodička je považovaný za poprednú osobnosť českého štrukturalizmu 60. rokov 20. storočia. V štúdii "Literární historie, její problémy a úkoly" (1942) sformuloval štrukturálnu koncepciu literárnohistorickej práce. Usiloval najmä o uplatnenie teoretických kategórií na literárnohistorickú problematiku.
Demisia

Demisia (z lat. dimissio) je vzdanie sa funkcie alebo úradu, obyčajne politickej.
Sodné jazero

 
Sodné jazero () sa nachádza v severnej Tanzánii na okraji Veľkej priekopovej prepadliny, viac ako 100 km severozápadne od mesta Aruša. Jazero má rozlohu 600 km², najvyššia hĺbka je 3 metre. Prítokom je rieka Southern Ewaso Ng'iro. V dôsledku vysokého výparu je v jazere a okolí vysoká koncentrácia uhličitanu sodného, voda Sodného jazera má pH väčšiu než 10 (skoro ako čpavok). Teplota vody dosahuje až 60 °C. Sinice, ktoré prežívajú v týchto extrémnych podmienkach, farbia jazero do červena. Slaniská okolo jazera, ktoré sú podľa Ramsarskej úmluvy medzinárodne chránené, sú hniezdišťom plameniakov (až dva a pol miliónu jedincov). Žije tu tiež endemická cichlida Alcolapia alcalica, adaptovaná na zásaditú vodu. Vysoký obsah solí spôsobuje, že telá živočíchov, ktorí uhynú v blízkosti jazera, sú dokonale mumifikované.
DC Comics

DC Comics je jedno z najväčších a najúspešnejších amerických vydavateľstiev komiksov a súvisiacich médií. Spadá pod spoločnosť DC Entertainment, ktorú vlastní Warner Bros.
Medzi ich najznámejšie a najpopulárnejšie postavy patria superhrdinovia Superman, Batman, Wonder Woman, Flash, Green Lantern, Aquaman, Green Arrow ale aj superzločinci Joker, Lex Luthor, Darkseid, Catwoman, Brainiac a Riddler. Veľmi známe sú i tímy Justice League a Teen Titans.
Názov DC pochádza z mena komiksovej série „Detective Comics“, v ktorej sa prvýkrát objavil Batman.
História.
Začiatky.
Podnikateľ Malcolm Wheeler-Nicholson založil vydavateľstvo National Allied Publications, ktoré v roku 1935 debutovalo komiksom "New Fun: The Big Comic Magazine" #1. Druhým titulom spoločnosti bol "New Comics" #1 a v roku 1937 sa začal publikovať Wheeler-Nicholsonov tretí a posledný titul, "Detective Comics". Tento titul sa stal veľmi populárny o dva roky neskôr, keď sa v čísle #27 prvýkrát objavil Batman.
Aby však Wheeler-Nicholson mohol publikovať Detective Comics, musel sa spojiť s distribútorom magazínov Harrym Donenfeldom, ktorému dlhoval peniaze. Tak sa vytvorila spoločnosť 'Detective Comics, Inc.'. Ako jej vlastníci boli zapísaní Wheeler-Nicholson a Jack S. Liebowitz, Donenfeldov účtovník.
Detective Comics Inc. začala v roku 1938 vydávať nový titul s názvom Action Comics. Action Comics #1 je prvým komiksom, v ktorom sa objavil Superman a s ním úplne nový archetyp postavy – „superhrdina“. Tento komiks sa stretol s veľkým komerčným úspechom. Firma neskôr predstavila ďaľsie populárne postavy, ako napríklad Batman a Wonder Woman.
Albert Fish

Albert Hamilton Fish (* 19. máj 1870, Washington, D.C., USA – † 16. január 1936, Ossining, New York, USA) bol americký natierač, otec 6 detí a kanibal. Narodil sa 19. mája 1870 vo Washingtone, D.C., Randallovi a Ellen Fishovým. Jeho otec mal v čase Fishovho narodenia 75 rokov a zomrel, keď mal Albert päť rokov. Jeho ovdovená matka nemala prostriedky na to, aby sa o Alberta a jeho troch súrodencov mohla postarať sama a nechala ich v štátnom sirotinci. Tento sériový vrah bol tiež známy ako Gray Man (Šedý muž), Werewolf of Wysteria (vlkodlak z Wysterie), Brooklyn Vampire (Brooklynský vampír) a The Boogeyman. Tento pedofil a kanibal sa chválil, že mal deti na každý spôsob. Nie je však jasné, či hovoril pravdu. Fish bol podozrivý najmenej z piatich (až pätnástich) vrážd. Jeho obete boli deti, ktoré mučil (bičovanie, kastrovanie) a potom ich jedol. Takto údajne zavraždil 400 detí a zapísal sa tak do histórie. Priznal sa k trom vraždám, nakoniec bol odsúdený za únos a vraždu Grace Buddovej. Matke tohto dievčaťa poslal list, čo všetko jej dcére a ďalším deťom robil. 16. januára 1936 bol 65-ročný popravený elektrickým kreslom.
April Flores

April Flores (* 30. apríl 1976, Los Angeles County) je americká pornoherečka a modelka.
Mladosť.
Podľa vlastného prehlásenia pochádza z hlboko veriacej rodiny. Po otcovi je ekvádorsko-amerického a po matke mexicko-amerického pôvodu, sama sa nazýva „Mexidorian“. V detstve si priala byť plastickým chirurgom, jednoducho preto, že zarábajú veľa peňazí. Od detstva bojovala s nadváhou a priala si byť štíhla, ale keď na strednej škole schudla, zistila že život „je stále rovnaký“, a preto sa s touto myšlienkou rozlúčila.
Kariéra modelky a filmová kariéra.
Kariéru modelky začala erotickými fotografiami pre časopisy venované BBW modelkám: "Bizarre", "Juggs" a "Big Butt Magazine" (tu sa objavila na titulnej stránke dokonca dvakrát).
V roku 2001 začala spolupracovať s fotografom Carlosom Battsom, za ktorého sa neskôr vydala. S ním nakoniec prešla od fotografií k amatérskym filmom. V rovnakej chvíli sa jednou z jeho modeliek stala Belladonna. Belladonna a Flores sa začali objavovať na fotografiách spoločne a spoločne sa objavili vo filme "Evil Pink 2", ktorý sa stal Floresinou prvou oficiálnou sexuálnou filmovou scénou, rovnako prvou sexuálnou skúsenosťou s rovnakým pohlavím (s Belladonou). Nehľadiac na to, sama Flores považuje "Alter Ego" za jej prvý film. Tiež sa považuje skôr za „erotickú umelkyňu“ než za pornohviezdu.
Súkromie.
Flores sa cíti byť bisexuálkou a pornografickú kariéru začala v dievčenských scénach, ale neskôr nebola tak vyberavá. Vydala sa za Carlosa Battsa a zmieňuje Jeana Val Jeana ako najobľúbenejšiu pornohviezdu s ktorou spolupracovala. Tiež priznala, že hrdzavá farba vlasov nie je jej vlastná.
Památník národního písemnictví

Památník národního písemnictví je špecializované literárne múzeum, ktoré sa nachádza v mestskej časti Praha 1 na Hradčanoch v priestoroch Strahovského kláštora.
Ide o významnú českú muzeálnu, kultúrnu, vedeckú, poznávaciu a vzdelávaciu inštitúciu, ktorá sa špecializuje na zber a štúdium významných artefaktov vzťahujúcich sa k českému písomníctvu.
Sú tu aj staré kódexy, prvotlače, vzácne knihy a bohato vyzdobené knižničné sály. Nachádza sa tu aj sídlo premonštrátskeho rádu.
Súčasťou tejto významnej kultúrnej inštitúcie je archív, umelecká zbierka, knižnica a študovňa.
Nancy (obvod)

Nancy je obvod v departemente Meurthe-et-Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 20 kantónov a 188 obcí.
Judi Denchová

Judith Olivia „Judi“ Denchová (* 9. december 1934, York, Spojené kráľovstvo) je britská filmová a divadelná herečka.
Životopis.
Na začiatku svojej kariéry vynikla v divadle (po prvýkrát hrala Oféliu v "Hamletovi" v roku 1957), a to hlavne v shakespearovských úlohách ("Macbeth" - 1977, "Antonius a Kleopatra" - 1987). Oceňovaný bol aj jej výkon v komédii Oscara Wildea "Je dôležité mať Filipa" (2002).
Vo filme debutovala už v roku 1964 ("The Third Secret"), čoskoro dostala i úlohy v televíznych seriáloch. Za rolu Laury v seriáli "A Fine Romance" obdržala cenu britskej filmovej akadémie BAFTA. 
Prielomom pre zrelú herečku sa stala historická dráma "Mrs. Brown", kde stvárnila postavu britskej kráľovnej Viktórie, a za ktorú obdržala v roku 1998 Zlatý glóbus a nomináciu na Oscara. V následujúcom roku zúžitkovala svoje skúsenosti z shakespearovských divadelných hier v romantickom filme "Zamilovaný Shakespeare" a za postavu anglickej kráľovnej Alžbety I. obdržala cenu Americkej akadémie filmových umení a vied Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe.
V roku 2001 získala cenu BAFTA a Zlatý glóbus za televízny film "Posledná sexbomba". V priebehu šiestich rokov bola celkovo štyrikrát nominovaná na Oscara (filmy "Iris", "Show sa začína", "Sexuálny škandál na škole" a vedľajšia úloha v "Čokoláde"). Recenzent českého denníka Právo o jej výkone vo filme "Sexuálny škandál na škole" napísal: "„Judi Denchová je v role Barbary proste úžasná. (…) Svojím poňatím Barbary vždy vyzve divákov aspoň ku kúsku porozumenia a snáď aj ľútosti nad zúfalo osamelým človekom.“"
Od roku 1971 bola vydatá za herca Michaela Williamsa, ich manželstvo ukončila až Williamsova smrť. Má dcéru Finty.
Bola vyznamenaná Radom britského impéria a v roku 2005 jej bol udelený Rad spoločníkov cti.
Stala sa známou aj postavou M vo filmoch o Jamesi Bondovi.
Cintorín Malvazinky

Smíchovský cintorín Malvazinky leží pri západnom okraji pražskej štvrti Smíchov, v oblasti bývalých viníc a dnešnej štvrti Malvazinky, tesne pri hranici Radlíc. Svojou rozlohou () i počtom pochovaných (54468) patrí medzi najväčšie cintoríny v Prahe. Založený bol v roku 1876 podľa návrhu Antonína Viktora Barvitia v miestach, kde sa nachádzali hospodárske usadlosti Malostranského mešťana Tomáša Malvazyho. Dominantou cintorína je neorománsky kostol sv. Filipa a Jakuba postavený v rokoch 1894 až 1896, ktorý je dnes kultúrnou pamiatkou.
Na cintoríne je pochovaných tiež niekoľko významných československých i českých osobností.
Opis cintorína.
Na cintoríne sa nachádza 8420 hrobov a ďalších 680 urnových hrobov. Vedľa toho je v areáli cintorína ešte 12 kaplnkových hrobiek. K rozptylu slúžia dve rozptylové lúčky.
Odraz v kultúre.
Dvaja bývalí zamestnanci cintorína – Jakub Sejkora a Josef Jeřábek – založili hudobné zoskupenie Plače mačka a debutový album tejto skupiny sa volalo Malvazinky a obsahovalo tiež piesne inšpirované týmto cintorínom.
Half Japanese

Half Japanese je americká alternatívno-rocková skupina založená v roku 1975 v Uniontowne, v štáte Maryland. Jej zakladajúcimi členmi boli Jad Fair (gitara, spev) a David Fair (gitara, spev).
Ulica Petra Jilemnického

Ulica Petra Jilemnického je ulica :
Podzámska ulica

Podzámska ulica je ulica :
Jazerní básnici

Jazerní básnici (angl. Lake poets) bola skupina anglických básnikov žijúcich výhradne v „Lake District“ v Anglicku v 19. storočí. Ako skupina sa však následne nevyvinuli do básnickej školy. Názov im dali v tlači v „Edinburg Review“. Boli považovaní za súčasť hnutia romantikov.
Tri najdôležitejšie osobnosti tohto hnutia, ktoré si získali popularitu, boli William Wordsworth, Samuel Taylor Coleridge a Robert Southey. Boli spriatelení s viacerými ďalšími básnikmi ako: Dorothy Wordsworth, Charles Lloyd, Hartley Coleridge, John Wilson a Thomas De Quincey.
Krása Lake Districtu na severe Anglicka inšpirovala mnoho ďalších básnikov už dlho pred obdobím „Lake Poets“. Boli to napríklad: James Payn, Bryan Procter, Felicia Hemans, Walter Scott a Norman Nicholson.
Lillehammer

Lillehammer je nórske mesto v regióne Oppland, dejisko zimných olympijských a paraolympijských hier v roku 1994. Je najväčším a hlavným mestom kraja.
Charakteristika.
Mesto sa nachádza v centrálnej časti južného Nórska, na severnom okraji jazera Mjøsa, približne severne od Osla. Je situované v údolí Gudbrandsdalen a mestom preteká rieka Lågen. V okolí sú vytvorené ideálne podmienky na turistiku a zimné športy, využívajúce areál Hafjell.
Dejiny.
Lillehammer získalo štatút mesta v roku 1842, no prvé zmienky o malej osade sa viažu k menu Håkon Håkonsson, ktorý tu v zime 1204/1205 určitý čas pobýval. Spoľahlivé písomné pramene spomínajú osadu "Lithlæ Hamars" v roku 1390. Mesto sa vyvíjalo ako prirodzené centrum regiónu a svetoznámym sa stalo najmä organizáciou zimných olympijských a paraolympijských hier v roku 1994.
Klíma.
Mesto sa nachádza vo vnútrozemí krajiny, v závetrí Škandinávskych vrchov, ktoré bránia prechodu teplejšieho morského vzduchu. Preto je klíma v Lillehammeri kontinentálna s chladnou zimou a mierne teplým letom. Priemerná denná teplota v januári dosahuje -9 °C, v júli 14 °C a priemerný ročný úhrn zrážok je .
Hrad Bärnegg

Hrad Bärnegg je zrúcanina hradu v katastrálnej obci Elsenau, v obci Schäffern vo východnom Štajersku. Bol postavený na konci 12. storočia a prvýkrát spomenutý v roku 1312. Majitelia hradu boli z rodov Pernerov, Teuffenbacherov, Reichenbergov a Rindsmaulov. V 17. storočí bolo rozšírené arkádové nádvorie a v roku 1703 bola postavená kaplnka. V ruinu sa stavba zmenila až v posledných desaťročiach.
Čelenka

Čelenka je ozdobný alebo funkčný predmet. Nosí sa na čele, alebo je vložený vo vlasoch. Používa sa ako športový, alebo módny doplnok. Ide o dlho používanú súčasť odevu.
História.
Začiatky môžeme vidieť už napríklad u indiánov, používali sa pre módne a praktické účely a niektorí bojovníci si za čelenku dávali orlie perá. Podobné ozdoby hlavy ako je čelenka, môžeme vidieť aj u ďalších starodávnych kultúr. Väčšinou je čelenka urobená z textilu, alebo kože. Iný variant je čelenka z umelej hmoty v tvare podkovy alebo len stuha uviazaná okolo hlavy.
Využitie.
Čelenka môže mať rôzne využitie. Väčšinou sa nosí na čele alebo vo vlasoch ako praktická pomôcka, ktorá udrží vlasy z tváre, preto je vhodná ako športová pomôcka. Alebo sa využíva ako módny doplnok, v tom prípade, môže mať rôzne ozdoby a rozmanité farby. Môžeme ju vidieť na hlavách tenistov, futbalistov alebo tiež modeliek a známych osobností.
Perifas

Perifas ("Perifas") môže byť v gréckej mytológii:
Vinohradská ulica

Vinohradská ulica je ulica:
Za poštou

Za poštou je ulica:
Perifas (syn Aigypta)

Perifas ("Perifas") je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Gorgo.
Perifas bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Perifovi potom za manželku vybrali Aktaiu, dcéru Danaa a jeho manželky Pierie. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz splnili všetky a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Ulica D. Jurkoviča

Ulica D. Jurkoviča je ulica:
Hájska ulica

Hájska ulica je ulica:
Josef Polišenský

Prof. PhDr. Josef Polišenský, DrSc. (* 16. december 1915, Prostějov – † 11. január 2001, Praha) bol český historik a pedagóg, ktorý sa špecializoval predovšetkým na novoveké dejiny Českých krajín, Európy a dejiny Latinskej Ameriky.
Životopis.
V rokoch 1935 – 1939 vyštudoval históriu a anglistiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Hoci ukončil štúdium doktorskou prácou už v roku 1939, z dôvodu uzatvorenia českých vysokých škôl mohol promovať až po skončení druhej svetovej vojny. Súčasne so štúdiom univerzity navštevoval Štátnu archívnu školu, ktorú absolvoval roku 1940. V roku 1947 bol habilitovaný v odbore všeobecná história, 1951 bol menovaný štátnym docentom a neskôr roku 1957 profesorom všeobecných dejín na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V tom istom roku dosiahol titulu doktora historických vied. V 60. rokoch 20. storočia pôsobil krátko ako hosťujúci profesor na Universidad de Chile. V tejto dobe pracovne navštívil tiež Uruguaj, Brazíliu, Kolumbiu, Mexiko a Kubu. Na konci 60. rokov sa stal spoluzakladateľom Strediska iberoamerických štúdií na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a v rokoch 1967 – 1981 bol jeho prvým vedúcim. V roku 1969 bol vyslaný ako hosťujúci profesor na University of California v Berkeley. Bol členom Rakúskej akadémie vied a Holandskej kráľovskej akadémie vied. Publikačná aktivita Jozefa Polišenského zahŕňa viac ako 120 knižných titulov vydaných okrem češtiny v kľúčových svetových jazykoch a okolo 1500 esejí publikovaných v prestížnych svetových historických časopisoch.
Bračekovia mravčekovia

Bračekovia mravčekovia môže byť:
Ulica L. Novomeského

Ulica L. Novomeského je ulica:
Ulica Ľ. Podjavorinskej

Ulica Ľ. Podjavorinskej je ulica:
Český časopis historický

Český časopis historický, skrátene CCH, je české ústredné vedecké periodikum v odbore história. V roku 1895 ho založili Jaroslav Goll a Antonín Rezek. Časopis, do ktorého prispievajú poprední odborníci nielen z Česka, ale aj z Európy vychádza štyrikrát ročne. Už od svojho vzniku je recenzovaným časopisom.
Vedúcim redaktorom je , zástupkyňou šéfredaktora Radmila Švaříčková Slabáková. 
Vedecká rada.
Václav Bůžek (České Budějovice), Eva Doležalová (Praha), Michaela Hrubá (Ústí nad Labem), Milan Hlavačka (Praha), Jiří Hutečka (Hradec Králové), Tomáš Knoz (Brno), Kateřina Králová (Praha), Jaroslav Pánek (Praha), Jiří Pešek (Praha), Martin Pelc (Opava), Anna Pumprová (Ostrava), Matěj Spurný (Praha), Zdeňka Stoklásková (Brno), Lucie Storchová (Praha), Drahomír Suchánek (Praha), Petr Vorel (Pardubice).
Medzinárodná vedecká rada.
Hugh L. Agnew (George Washington University), Joachim Bahlcke (Universität Stuttgart), Ewa Domańska (Uniwersytet Poznań/Stanford University), Katrin Keller (Österreichische Akademie der Wissenschaften Wien), Ji-Hyun Lim (Sogang University, Seoul), Daniela Koleva (Sofia University), Piotr M. Majewski (Uniwersytet Warszawski), Susanne Rau (Universität Erfurt), Taku Shinohara (Tokyo University of Foreign Studies), Alain Soubigou (Université Paris 1 Panthéon-Sorbonne), Katalin Szende (CEU Budapest), Juraj Šedivý (Univerzita Komenského v Bratislave), Kimberly E. Zarecor (Iowa State University).
Okrúhla ulica

Okrúhla ulica je ulica:
Pltnícka ulica

Pltnícka ulica je ulica:
Seredská ulica

Seredská ulica je ulica:
Kyselina olejová

Kyselina olejová je karboxylová kyselina patriaca do skupiny mastných kyselín. Jej funkčný vzorec je C17H33COOH, racionálny vzorec CH3(CH2)7CH=CH(CH2)7COOH. Je to vyššia nenasýtená (vo svojej molekule obsahuje násobnou väzbu) mastná kyselina, obsiahnutá v rôznych živočíšnych a rastlinných tukoch. Jej soli a estery sa nazývajú oleáty.
Vzhľadom to je bledo žltá až hnedá kvapalina charakteristického zápachu. Je nerozpustná vo vode. Táto kyselina tvorí 55 – 80 % olivového oleja a 15 – 20 % hroznového oleja.
Zoznam námestí v Hlohovci

Zoznam námestí v Hlohovci je úplný zoznam námestí v Hlohovci zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc zverejneného Mestským úradom Hlohovec.
Unitárny štát

Unitárny štát (alebo jednotný štát) je v štátovede označenie pre štát s jednotnou sústavou štátnych orgánov, s jednotným právnym poriadkom a nedeliteľným územím. Ide o koncepčný protiklad federácie.
Unitárna povaha štátu nevylučuje vnútornú decentralizáciu (napríklad existencia krajov v Česku) ani územnú autonómiu jednej z častí (napríklad postavenie Škótska v rámci Spojeného kráľovstva), taký štát je potom označený ako "unitárny štát s miestnou autonómiou". Vymedzenie právomocí miestnych orgánov aj autonómneho územia je stanovené v ústave a je tu uplatnený princíp subsidiarity.
Príklady unitárnych štátov.
Unitárna povaha Česka je vyjadrená hneď v Čl. 1 Ústavy Českej republiky: „"Česká republika je zvrchovaný, jednotný a demokratický právny štát [...]"“. Článok 11 potom zakotvuje nedeliteľnosť územia: „"Územie Českej republiky tvorí nedeliteľný celok, ktorého štátne hranice môžu byť menené len ústavným zákonom."“ Ďalšie články ústavy a ďalšie zákony potom stanovujú princípy územného členenia, hierarchie orgánov (existencia len jedného najvyššieho súdu a najvyššieho správneho súdu).
Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie

Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie je futsalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie podľa pravidiel FIFA. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 24. hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 2007 v thajskom meste Nakhon Ratčasima, v mužskej i ženskej kategórii súčasne. Futsalový turnaj sa odvtedy koná pravidelne, s výnimkou hier v roku 2009. Turnaju v oboch kategóriách dominujú družstvá Thajska, ktoré zakaždým zvíťazili.
Catalin Dorian Florescu

Catalin Dorian Florescu (* 27. august 1967, Temešvár) je švajčiarsky spisovateľ rumunského pôvodu. Od roku 1982 žije trvalo mimo Rumunsko. Vyštudoval psychológiu.
Steel Panther

Steel Panther je americká glam metalová hudobná skupina z Los Angeles známa hlavne neslušnými a vtipnými textami, tiež prehnaným vystupovaním, ktoré pripomína paródiu na heavymetalovú hudbu a štýl osemdesiatych rokov.
Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2007

Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2007 bol futsalový turnaj podľa pravidiel FIFA v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie 2007. Konal v meste Nakhon Ratčasima, v Thajsku od 7. do 13. decembra 2007, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Futsalový turnaj sa organizoval vôbec prvýkrát. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Sports Authority of Thailand. Víťazmi sa v oboch kategóriách stali domáce družstvá Thajska.
Board of European Students of Technology

Board of European Students of Technology (BEST) je mimovládna, nepolitická a nezisková študentská organizácia. BEST je podporovaný zhruba 3,800 dobrovoľníkmi, ktorí sú členmi lokálnych BEST skupín pôsobiacich na 94 technických univerzitách v 32 krajinách Európy. 
Štruktúra.
Štruktúra organizácie BEST je rozdelená do troch úrovní: lokálna, regionálna a medzinárodná. Každá z 94 lokálnych BEST skupín reprezentuje organizáciu lokálne na univerzite, na ktorej pôsobí. Aby bola komunikácia medzi lokálnymi BEST skupinami a medzinárodnou úrovňou BEST-u efektívnejšia je 94 lokálnych skupín rozdelených do 11 regiónov, ktoré sú koordinované regionálnymi poradcami. 
Najvyššiou úrovňou je medzinárodný tím organizácie, ktorý pozostáva z 10 rôznych oddelení. Celá organizácia pracuje pod dohľadom medzinárodného výboru. 
Lokálne BEST skupiny.
Lokálna BEST skupina je združenie členov BEST-u rovnakej univerzity. Tieto skupiny sú zodpovedné za šírenie a organizovanie aktivít BEST-u na danej univerzite. Na Slovensku sú k roku 2024 aktívne dve lokálne LBG a to pri STU v Bratislave a TU v Košiciach. 
Partnerské organizácie.
Organizácia BEST spolupracuje s piatimi ďalšími študentskými organizáciami:
BEST taktiež reprezentuje študentov v niektorých tématických sieťach, napríklad: 
Organizácia BEST je členom následujúcich organizácii, ktoré sú zapojené vo vzdelávaní v technických odvetviach:
Best

Best môže byť:
Peterov princíp

Peterov princíp je zásada, podľa ktorej sú zamestnanci organizácie povyšovaní do vyšších pozícií na základe výkonu a zásluh, ktoré podali počas pôsobenia v pozícii nižšej. Neexistuje žiadny vzťah medzi kvalitou výkonu, podaného na nižšej pozícii, a schopnosťou plniť často diametrálne odlišné požiadavky, ktoré sú späté s pozíciou vyššou. Býva potom iba otázkou času, kedy bude pomerne úspešný pracovník povýšený do funkcie, na plnenie ktorej mu jeho schopnosti a zručnosti stačiť nebudú. Každý zamestnanec má teda šancu, že na určitom stupni kariérneho rastu dosiahne svoju „úroveň nekompetentnosti“. A tak funkčnosť organizácie v skutočnosti závisí od výkonu masy tých, ktorí nie sú povyšovaní. Toto pravidlo formulovali Laurence J. Peter a Raymond Hull v knihe "Peterov princíp" s podtitulom "Užitočná veda hierarchológia", ktorá vyšla v roku 1968
Charakteristika.
Autori Peterovho princípu dospeli k presvedčeniu, že „zamestnanci majú tendenciu postupovať v kariére na úroveň ich nekompetentnosti“. To znamená, že nadobúdajú zodpovednosť a autoritu dovtedy, kým neprestanú svoje úlohy plniť efektívne. Na tej úrovni potom zotrvávajú, pretože si kvôli neschopnosti plniť aktuálne úlohy nezaslúžia ďalšie povýšenie. Dôsledkom tohto procesu je postupné obsadenie všetkých pozícií v organizácii nekompetentnými zamestnancami. Z uvedeného vyplýva, že pracovné úlohy sú de facto plnené len zamestnancami, ktorí za svoje zásluhy neboli povýšení. Tí obvykle nachádzajú spôsoby, ako nepatrne manipulovať s ich nadriadenými, aby obmedzili prípadné škody, spôsobené nesprávnym riadením.
Kritériom neschopnosti nemusí byť nevyhnutne komplikovanosť operácií, ktoré sa na vyšších úrovniach v hierarchii organizácie majú vykonávať. Nová pozícia však môže postulovať odlišné zručnosti. Napr. expert v oblasti informačných technológií môže byť špičkou vo svojej špecializácii, no po povýšení na projektového manažéra mu v úspešnom vedení tímu, ktorý mu bol pridelený, môže prekážať absencia emočnej inteligencie.
Riešenia.
Existujú metódy, ktorými môžu organizácie zmierniť riziká, spojené s Peterovým princípom. Jedným zo spôsobov je povyšovanie zamestnancov na základe výkonu, podaného za vopred stanovený čas. Iným je odmeňovanie zamestnanca za dobre vykonanú prácu nie na základe povýšenia, ale napr. zvýšením platu, pričom jeho miesto v hierarchii organizácie zostane nezmenené. Vyhnúť sa dosiahnutiu „úrovne nekompetentnosti“ je možné i tým, že zamestnanec sa ešte pred povýšením podrobí špeciálnemu tréningu, ktorý uňho preverí schopnosti, vyžadované na ďalšom stupni pyramídy organizácie. Riešením eliminácie rizík, spojených s Peterovým princípom, je v neposlednom rade aj dočasné pridelenie zamestnanca na výkon práce. Krátkodobý pracovný pomer umožňuje plniť pracovné úlohy osobou s primeranými zručnosťami a referenciami, ktorá je za svoj výkon odmenená mzdou a nie kariérnym postupom.
Jiří Hanuš (historik)

Prof. PhDr. Jiří Hanuš, Ph.D., (* 22. augusta 1963 Brno) je český historik a editor. Zaoberá sa dejinami 19. storočia, dejinami historiografie a dejinami kresťanstva. Učí na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne, je pracovníkom jej Historického ústavu. Zároveň pôsobí ako konateľ v organizácii Centrum pro studium demokracie a kultury, kde tiež rediguje časopis Proglas. Dňa 30. apríla 2010 bol vymenovaný za profesora.
Aigyptos (syn Aigypta)

Aigyptos ("Aigyptos") je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Gorgo.
Aigyptos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta, ktorý sa rozhodol svojich synov oženiť s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, kráľa susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu kráľ Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Aigyptovi potom za manželku vybrali Dióxippu, dcéru Danaa a jeho manželky Pierie. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Dióxippé

Dióxippé alebo Dióxippa ("Dióxippé") môže byť v gréckej mytológii:
Menalkes (mytológia)

Menalkes alebo Menalkés ("Menalkes/iný prepis: Menalkés") je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho manželky Gorgo.
Menalkes bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta, ktorý sa rozhodol svojich synov oženiť s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, kráľa susednej Líbye. Keďže Danaos s tým nesúhlasil, vypovedal mu kráľ Aigyptos vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Menalkovi potom za manželku vybrali Aditu, dcéru Danaa a jeho manželky Pierie. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Václav Šašek

PhDr. Václav Šašek (* 14. október 1933, Hnidousy – † 21. september 2023, Praha) bol český dramaturg a filmový scenárista. Jeho práca bola spojená predovšetkým s československým filmom tzv. novej vlny 60. rokov 20. storočia.
Do Filmových štúdií Barrandov nastúpil v roku 1960, do tvorivej skupiny Šebor – Bor. Jeho prvý realizovaný film ako dramaturga bol "Černý Petr" režiséra Miloša Formana. Potom začal písať aj scenáre. Medzi najdôležitejšie filmy, ku ktorým napísal scenár patrí "Intimní osvětlení", na ktorom spolupracoval s Jaroslavom Papouškom. Za scenár k filmu "Helimadoe", ktorý vychádza z rovnomenného románu Jaroslava Havlíčka, dostal v roku 1994 Českého leva.
Úplne najviac

Úplne najviac je miniromán slovenského autora Maxima E. Matkina. Spisovateľ tu rozvíja dejové línie viacerých postáv, z ktorých Dita a Psychopat otvárajú ich galériu. Ich nádejný vzťah, ktorý by mal vyvrcholiť v uzavretí manželstva, zlyháva. Ďalší protagonisti Mery a Jozef, Ditin brat Adam a Ela, Adam, Kitti a otec, majú tiež komunikačný vzťahový problém, ktorý potrebuje psychológa. Ku koncu autor spája všetky postavy v jednom mieste a čase prostredníctvom veštca Patakyho, aby im umožnil katarziu a nový začiatok.
Formálne sa text dá zaradiť do žánru novela. Je písaný úspornou rečou, ktorá je podriadená výhradne konštrukcii deja.
Janet Gaynor

Janet Gaynor, vlastným menom Laura Augusta Gainor, (* 6. október 1906, Philadelphia, Pensylvánia, USA – † 14. september 1984, Palm Springs, Kalifornia) bola americká herečka, jedna z najpopulárnejších v nemej ére.
Bola vôbec prvou herečkou, ktorá získala cenu americkej Akadémie filmových umení a vied Oscar v roku 1928. Kuriózne je, že to bolo hneď za tri snímky: "Seventh Heaven", "Sunrise" a "Street Angel". Je to jediný prípad v histórii, kedy herec získal Oscara za viac úloh, podľa pravidiel to už dnes nie je ani možné. Všetky tieto filmy boli nemé. Nástup zvuku ju však nezničil ako rad iných kolegov, z plátna nezmizla a v roku 1937 bola dokonca znovu nominovaná na Oscara, tentoraz za romantický film "A Star Is Born".
Krátko pred smrťou bola hospitalizovaná v nemocnici Desert Hospital v Palm Springs, kde zomrela vo veku 77 rokov na zápal pľúc.
Trudove (Piščanský rajón)

Trudove () je obec na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 494 obyvateľov.
Ginger Rogers

Ginger Rogers, vlastným menom Virginia Katherine McMath (* 16. júl 1911, Independence, Missouri, USA – † 25. apríl 1995, Rancho Mirage, Kalifornia) bola americká tanečníčka, herečka a speváčka. Počas svojej dlhej kariéry vystupovala v 73 filmoch z ktorých dodnes najznámejšie sú romantické muzikálové a tanečné filmy v ktorých hrala a tancovala so svojim najznámejším filmovým partnerom Fredom Astairom. Za film "Kitty Foyle" získala v roku 1940 cenu americkej Akadémie filmových umení a vied Oscar.
Svoju filmovú dráhu začala v roku 1929 nevýznamnými úlohami v krátkych filmoch. Keď sa Astairova sestra a zároveň tanečná partnerka Adele vydala, uspela v konkurze na jeho novú tanečnú partnerku. Do roku 1939 natočili spolu sériu ôsmich ľahkých tanečných a muzikálových komédii, ktoré oboch celosvetovo preslávili. Posledným spoločným filmom bol "Život v tanci" z roku 1939, potom sa Ginger Rogers vydala na sólovú hereckú a dráhu.
Čabanove (Piščanský rajón)

Čabanove () je obec na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 175 obyvateľov.
Greer Garsonová

Eileen Evelyn Greer Garsonová (neprechýlene Eileen Evelyn Greer Garson; * 29. september 1904, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 6. apríl 1996, Dallas, Texas, USA) bola britsko-americká herečka, jedna z najväčších hollywoodských hviezd 40. rokov 20. storočia. 
Získala Oscara a Zlatý glóbus. Cenu akadémie prevzala v roku 1942 za film "Pani Miniverová" ("Mrs. Miniver"), Zlatý glóbus získala v roku 1960 za úlohu Eleanor Rooseveltovej v životopisnom filme o Franklinovi Delano Rooseveltovi "Sunrise at Campobello". Šesťkrát bola na Oscara nominovaná, a to za hlavné úlohy vo filmoch "Goodbye, Mr. Chips" (1939), "Blossoms in the Dust" (1941), "Madame Curie" (1943), "Mrs. Parkington" (1944), "The Valley of Decision" (1945) a "Sunrise at Campobello" (1960). Známa je tiež jej úloha v adaptácii Pýchy a predsudku z roku 1940, kde hrala po boku Laurence Oliviera, či romantický film "Adventure" z roku 1945, kde bola prvou povojnovou partnerkou Clarka Gabla. Veľmi často, v ôsmich filmoch, hrala po boku Waltera Pidgeona. 
Americké občianstvo získala v roku 1951. 
Pozornosť vyvolávalo jej druhé manželstvo s hercom Richardom Neyom, ktorého si vzala vo svojich 39 rokoch, pričom jemu bolo len 27 a v oscarovom filme "Pani Miniverová" navyše hral jej syna.
Loretta Youngová

Loretta Youngová (* 6. január 1913, Salt Lake City, Utah, USA – † 12. august 2000, Los Angeles, Kalifornia, USA) bola americká herečka. 
Začínala ako detská herečka ešte v nemej ére. Známou sa stala vďaka účinkovaniu v romantickej komédii s Cary Grantom "The Bishop's Wife" (1947), alebo vo filme Orsona Wellesa "The Stranger" (1946). V roku 1948 získala Oscara za úlohu vo filme "The Farmer's Daughter". Na Oscara bola nominovaná i za postavu mníšky vo filme "Come to the Stable" v roku 1949.
Úspešná bola i v televízii, za vystupovanie vo svojom programe "The Loretta Young Show" získala trikrát cenu Emmy (1955, 1957, 1959). Show bola vysielaná v rokoch 1953 – 1961.
Bola aktívnou členkou Republikánskej strany, silne podporovala najmä prezidentov Richarda Nixona a Ronalda Reagana.
Vratislav Bělík

Vratislav Bělík (* 20. júl 1900, Rouchovany – † 17. november 1988, Mikulov) bol český národopisný spisovateľ, venoval sa najmä Horácku a Podhorácku.
Ľudové tradície mu učarovali už v mladosti. Vyštudoval v Brne a stal sa učiteľom. Od roku 1919 pôsobil ako učiteľ v Moravskom Krumlove. V roku 1923 prešiel do Znojma, roku 1938 do Mohelna. Svoje učiteľské povolanie dovŕšil svojím pätnásťročným pôsobením vo Vladislavi. Bělík prispieval do zborníkov, novín a časopisov; z nich možno uviesť: "Od Horácka k Podyjí", "Vlastivědný sborník Vysočiny", "Jiskra", "Vlastivědný věstník moravský".
Dielo.
Bělíkovu tvorbu využil Bohuslav Pernica vo svojom cykle o zvykoch a folklóre na Horácku a Podhorácku.
Bělíkovým pričinením tiež bola zakúpená Národnou galériou v Prahe gotická soška "Madony rouchovanské".
Karel Dvořáček

Karel Dvořáček (* 31. október 1911, Ivanovice na Hané – † 20. august 1945, Brno) bol český spisovateľ.
Život.
Po maturite, ktorú absolvoval roku 1931 s vyznamenaním na učiteľskom ústave v Kroměříži nastupuje do Karvinej na miesto pomocného učiteľa. Po roku 1938 sa vrátil späť do Hanej. V Ivanoviciach na Hanej založil detský spevácky zbor a hudobné kvarteto. Tiež pôsobil v ochotníckom spolku, pre ktorý písal aj divadelné hry. Bol členom ilegálnej odbojovej organizácie Obrana národa. Dvakrát bol zatknutý a rok 1945 strávil vo väzení.
Po vojne sa vrátil ťažko chorý domov a 20. augusta 1945 zomrel. Je pochovaný na Ústrednom cintoríne v Brne.
Dňa 31. októbra 1992 bola okresná knižnica vo Vyškove premenovaná na "Knižnicu Karla Dvořáčka".
Jindřich Francek

PhDr. Jindřich Francek (* 2. februára 1943, Hradec Králové) je český historik a archivár. Vyštudoval dejepis a archívnictvo na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity. Po absolvovaní školy pôsobil dvadsať rokov v Štátnom oblastnom archíve v Zámrske a 1. septembra 1991 nastúpil do Štátneho okresného archívu v Jičíne, kde sa stal riaditeľom. V pozícii riaditeľa SOkA Jičín pôsobil až do novembra 2008. Zaoberá sa predovšetkým mestskými a právnymi dejinami českých zemí v 16.-18. storočí, problematikou zločinu a trestu a regionálnou históriou Jičína a okolia.
Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2011

Futsal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2011 bol futsalový turnaj podľa pravidiel FIFA v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie 2011. Konal v Jakarte, v Indonézii od 17. do 22. novembra 2011, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Futsalový turnaj sa organizoval na hrách druhýkrát. Všetky zápasy sa odohrali v aréne POPKI Sport Hall Cibubur. Víťazmi sa v oboch kategóriách opätovne stali družstvá Thajska.
Antonín Bradna

Mons. Antonín Bradna (* 26. november 1922, Čakovice - † 19. február 2006, Roudnice nad Labem) bol český katolícky kňaz.
Život.
Antonín Bradna vyrastal v Prahe-Čakoviciach. V skautskom oddiele mal prezývku "Vlčí mama". Vyštudoval jezuitské gymnázium v Prahe-Bubenči a potom Teologickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Na kňaza bol vysvätený 20. júna 1948. Pôsobil v niekoľkých farnostiach, v roku 1952 bol zatknutý a vo vykonštruovanom procese odsúdený na 15 rokov ťažkého žalára ako vodca údajnej protištátnej skupiny. Bol 12 rokov väznený (okrem iného Leopoldov, Valdice). Po prepustení v roku 1964 pracoval 4 roky ako robotník, potom ako pastoračný referent na pražskom arcibiskupstve (1968-1971) a nakoniec bol farárom (a neskôr dekanom) na Podřipsku (Budyně nad Ohří a okolie, od 1971). Po novembri 1989 zorganizoval opravy množstva kostolov a kaplniek na Podřipsku a Slánsku. Vydal knihu pamätí "Zaradoval jsem se" (2002).
Cigo

Cigo vlastným menom Juraj Wertlen je slovenský repový spevák. Bývalý člen rapovej skupiny 2H+, ktorej členom boli Suvereno a Vladis. V súčasnosti je členom hiphopovej skupiny H16, ktorú okrem neho tvoria reperi Majk Spirit a Otecko a producenti a zároveň DJ-ovia ako Grimaso, Yanko Kral, Abe a od roku 2012 aj Billy Hollywood. V roku 2015 vydal svoj prvý a zároveň jediný sólový album "Malý princ", s hosťami ako Majk Spirit, Delik, Elpe a ďalší...
Štúdiové albumy.
Okrem toho sa predstavil ako hosť v albumoch ako "To som ja" (2011) od Otecka, "Nový človek" (2011) od Majka Spirita a "Zlata stredná cesta" (2011) od Suverena.
Futsal na Juhoamerických hrách

Futsal na Juhoamerických hrách je futsalový turnaj podľa pravidiel FIFA, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát oficiálne zaradený na 7. juhoamerických hrách v roku 2002 v brazílskom Rio de Janeiru. Futsalový turnaj sa odvtedy koná pravidelne a do roku iba v mužskej kategórii. Ženský turnaj mal premiéru na 11. juhoamerických hrách v roku 2018. V mužskom turnaji dominuje družstvo , ktoré zvíťazilo na každom turnaji, na ktorom sa zúčastnilo. 
V roku 1994 a 1998 bol exhibične súčasťou hier aj mužský turnaj vo futsale AMF (sálovom futbale), ktoré organizovala vtedajšia medzinárodná futsalová federáciaFIFUSA (dnes AMF). V roku 1994 zvíťazila Venezuela pred Uruguajom a v roku 1998 Paraguaj pred Kolumbiou.