Žofia Magdaléna Dánska

Žofia Magdaléna Dánska (* 3. júl 1746, Kodaň, Dánsko† 21. august 1813, Štokholm, Švédsko) bola rodom dánska princezná a sobášom švédska kráľovná ako manželka Gustáva III. 
Životopis.
Žofia Magdaléna sa narodila ako druhé dieťa (prvá dcéra) zo šiestich potomkov dánskeho kráľa Frederika V. a jeho prvej manželky Lujzy Hannoverskej.
Manželstvo.
Vo svojich piatich rokoch bola zasnúbené so švédskym následníkom Gustávom; tento zväzok mal stvrdiť mier a priateľstvo medzi Dánskom a Švédskom. Sobáš bol dielom rokovania strany klobúkov ovládajúcej švédsky parlament. Rodičia princa, švédsky kráľovský pár, sa stavali proti tomuto manželstvu, podieľajúcom sa na nepriateľstve, ktoré rodina Adolfa I. Frederika chovala k oldenburskej dynastii, panujúcej v Dánsku.
Svadba v zastúpení sa uskutočnila na zámku Christianborg v Kodani 1. októbra roku 1766 a neskôr, už so ženíchom osobne v Štokholme 4. novembra toho istého roku. Gustáv nastúpil na trón po smrti svojho otca v roku 1771 a Žofia bola korunovaná za kráľovnú 29. mája roku 1772.
Manželstvo nebolo šťastné pre úplnú rozdielnosť pováh oboch manželov, ale tiež pre zasahovanie kráľovnej matky Lujzy Ulriky Pruskej. Zatiaľ čo Gustáv sa intenzívne zaoberal politikou, Žofia Magdaléna nikdy na štokholmskom dvore nezdomácnela; bola uzavretá, hanblivá, vážna a mimoriadne silno nábožensky založená, čo ju vystavovalo posmechu zo strany jej kultivovaného manžela. Bola považovaná za málo inteligentnú, čo zrejme neodpovedalo skutočnosti – okrem svojej materskej dánčiny hovorila po švédsky, anglicky a francúzsky a zaujímala sa o kultúru, umenie a literatúru. Vzťah medzi manželmi bol chladný a ľahostajný; Žofia Magdaléna veľmi trpela aj odmietavým postojom Lujzy Ulriky.
Potomkovia a škandál okolo nich.
Z manželstva Žofie Magdalény a Gustáva vzišli dvaja synovia:
Manželstvo s Gustávom III. bolo naplnené až po roku 1775, deväť rokov po svadbe. V polovici 70. rokov sa hodlal kráľ rozviesť pre údajnú neplodnosť manželkinu, jej osobný lekár mu však odmietol vystaviť zodpovedajúci atest a upozornil kráľa, že Žofia Magdaléna v prípade ďalšieho manželstva by deti mať mohla a Gustáv III. by bol označený za klamára alebo za impotenta –vidina tejto hrozby kráľa od zámeru sa rozviesť odradila. O manželskom živote Gustáva III. a Žofie Magdalény sa veľa špekulovalo. Keď sa 1. novembra roku 1778 narodil princ následník Gustáv Adolf a v roku ďalší syn 1782 Karol Gustáv, vynorili sa zvesti – pravdepodobne iniciované kráľovnou matkou Lujzou Ulrikou a jej druhým synom Karolom, veľmi žiadostivým trónu, a so všetkou pravdepodobnosťou nezodpovedajúce pravde – o tom, že otcom princov je v skutočnosti dvoran, fínsky šľachtic gróf Adolf Fredrik Munck, priateľ kráľovských manželov, ktorý bol inštruktorom neskúseného Gustáva v záležitostiach fyzickej lásky (ktorú so svojou milenkou Annou Žofiou Ramström, dvornou dámou Žofie Magdalény, názorne predvádzali kráľovskému páru). Krajinou sa šírili aj fámy o tom, že kráľ je homosexuál, z čoho mala prameniť jeho averzia k manželke. Syn Munckovej milenky, tanečnice Giovanny Bassi, bol údajne veľmi podobný korunnému princovi; to všetko bolo témou početných pamfletov. Lujza Ulrika vyvolala škandál, keď spochybnila legitímnosť korunného princa; šokovaný kráľ jej nariadil verejné ospravedlnenie.
Po smrti mladšieho syna Karola Gustáva v roku 1783 sa manželstvo definitívne rozpadlo. Gustáv III. bol v roku 1792 zavraždený a Žofia Magdaléna sa rozhodla pre život v pokoji a ústraní. Participovala však na niektorých politických aktivitách svojho syna Gustáva IV. Adolfa. V roku 1809 bola svedkom jeho abdikácie. Za panovania svojho švagra Karola XIII. sa stiahla do ústrania paláca Ulriksdal pri Štokholme; tu zomrela 28. augusta roku 1813.