burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rybnícky potok (prítok Podlužianky)

Rybnícky potok je potok v Tekov, v severnej časti okresu Levice. Je to pravostranný prítok Podlužianky, má dĺžku 9,2 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení na južnom okraji Štiavnických vrchov, v podcelku Hodrušská hornatina, na juhovýchodnom svahu Starej hory (474,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 380 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie na juh, v oblasti vinohradov vteká do Podunajskej pahorkatiny, do podcelku Ipeľská pahorkatina, stáča sa na juhozápad a sprava priberá dva krátke prítoky spod kóty 244,9 m. Následne výraznejšie rozširuje svoje koryto, pokračuje viac juhojuhozápadným smerom a z pravej strany priberá Tepličku (168,1 m n. m.). Opätovne mení smer toku, tečie juhovýchodným smerom, na dolnom toku súbežne s korytom Čajkovského potoka na ľavom brehu. Do Podlužianky ústi severne od mesta Levice, pod Kusou horou (225,5 m n. m.), v nadmorskej výške cca 164 m n. m.
Teplička

Teplička môže byť:
Tiša be-av

Tiša be-av (hebr. תשעה באב alebo ט׳ באב) je židovský pôstny deň. Pripomína" „najsmutnejší deň v židovskej histórii“", 9. deň židovského mesiaca av. Podľa Mišny sa v tento deň odohralo päť veľkých katastrof:
V tento deň (alebo v jeho blízkosti) sa odohrali aj ďalšie katastrofy židovského národa:
V judaizme sa tento deň pripomína prísnym pôstom, ktorý trvá od západu do západu slnka. Ak pripadne Tiš’a be-av na šabat, pôst sa odkladá na nasledujúcu nedeľu.
Teplička (prítok Rybníckeho potoka)

Teplička je potok v Tekove, v severnej časti okresu Levice. Je to pravostranný prítok Rybníckeho potoka, meria 2,7 km a je tokom VI. rádu. 
Vzniká na území obce Rybník, zo skalného brala (kóta 232,7 m) vyviera termálny prameň Teplica, ktorý potom pokračuje ako v zime nezamŕzajúci vodný tok. Tečie juhojuhovýchodným smerom spomenutou obcou a ďalej rovinatým územím Ipeľskej pahorkatiny. Južne od obce, v lokalite Jablonka, ústi v nadmorskej výške 168,1 m n. m. do Rybníckeho potoka.
Tekovský potok

Tekovský potok je potok na území okresov Zlaté Moravce a Žarnovica. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 10 km a je tokom III. rádu. Nad obcou Tekovské Nemce napája vodnú nádrž.
"Prameň:" v Pohronskom Inovci na juhozápadnom svahu Veľkého Inovca (900,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 620 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku viac-menej severojužný, pričom vytvára oblúk ohnutý k západu, na dolnom toku sa stáča na juhovýchod, obcou Hronský Beňadik preteká esovito stočeným korytom a za obcou pokračuje k ústiu na juh
"Geomorfologické celky:" 1.Pohronský Inovec, podcelok Veľký Inovec, 2.Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina, 3.Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, časť Slovenská brána
"Prítoky:" sprava prítok prameniaci na západnom okraji obce Tekovské Nemce, zľava Inovecký potok (vetví sa na dve ramená)
"Ústie:" do Hrona v priestore Slovenskej brány, južne od obce Hronský Beňadik v blízkosti časti Psiare, v nadmorskej výške 
"Obce:" Tekovské Nemce a Hronský Beňadik
Inovecký potok

Inovecký potok je potok v Tekove, vo východnej časti okresu Zlaté Moravce. Je to ľavostranný prítok Tekovského potoka, meria 6,5 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Pohronskom Inovci, v podcelku Veľký Inovec, na južnom svahu Veľkého Inovca (900,6 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 810 m n. m. Tečie severojužným smerom, sprava priberá prítok zo severozápadného svahu Veľkého Inovca a pred vstupom do Podunajskej pahorkatiny sa z pravej strany oddeľuje vedľajšie rameno, ktoré ústi do Tekovského potoka. Potom preteká Hronskou pahorkatinou, stáča sa na juhojuhovýchod, sprava priberá Kalinový potok (263,2 m n. m.) a neďaleko obce Tekovské Nemce ústi (hlavné koryto) v nadmorskej výške cca do Tekovského potoka.
Chválenský potok

Chválenský potok je potok v Tekove, v južnej časti okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria a je tokom III. rádu. 
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, na západnom svahu Agraša () v nadmorskej výške okolo Tečie severozápadným smerom cez Chválenskú dolinu, zľava priberá dva prítoky spod sedla Pod Rakovcom. Pred obcou Tekovská Breznica obteká troskový sopečný kužeľ Putikov vŕšok na pravom brehu a vrch Hrádok () so zvyškami hradu Breznica na ľavom brehu. Potom sa stáča na západ, vstupuje do Breznického podolia a preteká obcou Tekovská Breznica. Západne od nej ústi v nadmorskej výške okolo do Hrona.
Obecný potok

Obecný potok je potok na Strednom Pohroní, v južnej časti okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 6 km a je tokom III. rádu. 
Priebeh toku.
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, na severozápadnom svahu Veľkého Veterníka (756,9 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 600 m n. m. Na krátkom úseku tečie na juhozápad, zľava priberá prítok spod sedla Krížny buk (618 m n. m.) a stáča sa postupne na severozápad. Postupne priberá krátke prítoky: zľava spod kóty 647,9 m, sprava prítok (362,6 m n. m.) z juhozápadného úpätia Gruntov (656,4 m n. m.) a opäť zľava spod kóty 647,9 m, potom preteká oblasťou so stopami činnosti zrážkovej vody na oboch brehoch (výmole). Následne preteká obcou Brehy, zľava priberá krátky prítok z oblasti Liešne a vstupuje do Breznického podolia. Severne od obce ústi v nadmorskej výške okolo 194 m n. m. do Hrona.
Rudniansky potok

Rudniansky potok môže byť:
Rudniansky potok (prítok Hrona)

Rudniansky potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Levice a Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 9 km a je tokom III. rádu. 
Priebeh toku.
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, pod sedlom Lachtriská () v nadmorskej výške cca Na krátkom úseku tečie na juhozápad cez obec Uhliská, sprava priberá krátky prítok z východného svahu Drieňova (), stáča sa na západ a preteká Rudnianskou dolinou. Z ľavej strany priberá dva prítoky z oblasti Jakubovho uhliska, stáča sa na severozápad, pričom koryto vytvára dva výrazné oblúky. 
Zľava priberá prítok zo severozápadného svahu Veľkého Veterníka (), sprava prítok spod Drieňova a spod Veľkého Žiaru (), ďalej zľava spod Humenice () a sprava spod Drastavice (). Potom sa stáča na západ, vytvára ďalší oblúk a preteká horným koncom obce Rudno nad Hronom, pričom vstupuje do Breznického podolia a zľava priberá ešte prítok zo severného svahu Gruntov (). Napokon sa stáča na sever, preteká celou obcou a na severnom okraji jej intravilánu ústi v nadmorskej výške okolo do Hrona.
Richnava

Richnava alebo Richňava môže byť:
Richňava môže byť aj časť obce Štiavnické Bane tvorená Richnavskými jazerami a chatovou osadou pri nich, pozri pod Štiavnické Bane
Jazyková poznámka.
Normovaný tvar je vždy len ten, ktorý má v názve tvrdé n (s tým, že časť obce Štiavnické Bane pri Richnavských jazerách sa nevyskytuje v štandardizačných textoch, takže jej normovaná podoba je otvorená; samotná obec v každom prípade používa názov Richňava). Vo vzťahu k obci pri Gelnici sa však občas (staršie) vyskytuje aj variant s -ň- a vo vzťahu k prítoku Hrona a jazerám sa v praxi používajú častejšie tvary s -ň- (t.j. Richňava, richňavský) .
Tvar s -ň- je podľa niektorých názorov výslovne nesprávny (čiže správny je len tvar Richnava) . Tvary Richnava aj Richňava vznikli poslovenčením nemeckého názvu ; nemecká podoba názvu gelnickej obce aj jazier na strednom Slovensku v posledných storočiach znela Richenau alebo Richnau .
Richnava (potok)

Richnava (normovaný názov) alebo Richňava je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 13,2 km a je tokom III. rádu.
Priebeh toku.
Vyteká z Richnavských jazier v Štiavnických vrchoch v nadmorskej výške okolo , juhozápadne od obce Štiavnické Bane. Najprv tečie juhozápadným smerom, vzápätí sa stáča na západ a po pribratí prítoka z juhovýchodného svahu Vtáčnika () na severozápad. Preteká dolinou Richnava, kde postupne priberá viaceré prítoky: zľava z oblasti Košarísk a pri osade Dolný mlyn () spod Muráňa (), sprava spod Trsteného (), následne zľava potoky Zlatno a Suchá Voznica, prítok zo severného svahu Veľkého Žiaru (), zo severného svahu Drastavice () a z doliny Vtáčnik. Napokon vstupuje do Žiarskej kotliny, do podcelku Žarnovické podolie, kde preteká obcou Voznica. Na severnom okraji jej intravilánu ústi v nadmorskej výške okolo do Hrona.
Hodrušský potok

Hodrušský potok je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresu okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 13,5 km a je tokom III. rádu. Na hornom toku bol vybudovaný tajch Hodrušské jazero. Údolie Hodrušského potoka bolo v minulosti dôležitou baníckou oblasťou s ťažbou zlata a striebra. Popod Hodrušskú dolinu vedie tzv. Voznická dedičná štôlňa, najdlhšie banské dielo svojho druhu na Slovensku. Potok sa niekedy označuje ako Hodruša.
"Prameň:" v Štiavnických vrchoch na severozápadnom svahu vrchu Tanád () v nadmorskej výške cca 
"Smer toku:" od prameňa najprv na krátkom úseku na severozápad, následne na juhozápad, na strednom toku prevažne na západ, na dolnom toku tečie k ústiu na severozápad
"Geomorfologické celky:" 1. Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, 2. Žiarska kotlina, podcelok Žarnovické podolie
"Prítoky:" sprava spod vrchu Paradajs (), z oblasti Havranieho kameňa, zľava z oblasti Hodrušských rybníkov, spod Kanderky (), spod Ostrého vrchu (), spod Beckova (), spod Hrbu (), spod Trsteného () a spod Kojatína ()
"Ústie:" do Hrona juhojuhovýchodne od centra mesta Žarnovica v nadmorskej výške okolo 
"Obce:" Hodruša-Hámre, postupne jej časti a osady: Banská Hodruša, Jelšová, Sandrik, Raková, Kyslá, Dolné Hámre a osada Okrut
Slaný potok (prítok Tople)

Slaný potok je potok na Hornom Zemplíne, v západnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to pravostranný prítok rieky Topľa, meria 10 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Potok pramení v Slanských vrchoch na juhovýchodnom svahu Ivanovho vrchu v nadmorskej výške približne 615 m n. m.
Smer toku.
Na hornom toku tečie najprv od prameňa na východ, odtiaľ po sútok s Ivanovym potokom pokračuje na juhovýchod. Potom tečie východojuhovýchodným smerom, obcou Rudlov na východ. Za obcou sa vetví na dve ramená, ľavé (kratšie) tečie na severovýchod, kým pravé pokračuje viac-menej na východ a v obci Soľ vytvára oblúk prehnutý na sever.
Ústie.
Vlieva sa do Tople, ľavé rameno severne od obce Soľ v nadmorskej výške cca 130 m n. m., pravé rameno juhovýchodne od tejto obce v nadmorskej výške cca 128 m n. m.
Vyhniansky potok

Vyhniansky potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 13,9 km a je tokom III. rádu.
"Prameň:" vyteká z tajchu Štiavnické jazero (Rozgrund) v Štiavnických vrchoch v nadmorskej výške okolo 702 m n. m.
"Smer toku:" najprv na krátkom úseku sever, vzápätí sa oblúkom stáča na severozápad, medzi osadou Vindišlajtňa a obcou Vyhne tečie viac-menej na západ, na dolnom toku opäť na severozápad
"Geomorfologické celky:" Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, časť Vyhnianska brázda, 2.Žiarska kotlina, podcelok Žarnovické podolie
"Prítoky:" sprava spod samoty Pri Novom kríži, potok od obce Repište, zľava z osady Banky, z oblasti Kýzovej, spod Rumplovskej, spod Kešnerovskej, z oblasti Jergovej, spod Banského vrchu (Kerlingu; 865,5 m n. m.) a spod Mäsiarky (626,1 m n. m.)
"Ústie:" do Hrona pri obci Bzenica v nadmorskej výške okolo 221 m n. m.
"Obce:" osada Vindišlajtňa, Vyhne a Bzenica
Slanské vrchy

Slanské vrchy je pohorie a geomorfologický celok vulkanického pôvodu na východnom Slovensku. 
Polohopis.
Pohorie sa tiahne v severojužnom smere od Prešova po hranice s Maďarskom. Na západe susedí Košická kotlina, na severe Beskydské predhorie a na východe Východoslovenská pahorkatina.
Delenie.
Celok Slanské vrchy sa člení na päť podcelkov, a to:
Najvyšším vrchom je Šimonka (), ďalej medzi najvyššie vrchy, ktoré ešte presahujú výšku 1000 metrov nad morom patria Čierna hora () a Tri chotáre ().
Geológia.
Geologicky sa Slanské vrchy zaraďujú k tzv. východoslovenským neovulkanitom neogénneho veku (23,8 - 5,3 mil. rokov). Tvorené sú ryolitmi, dacitmi a najmä amfibol - pyroxénickými andezitmi a ich tufmi. V severnej časti pohoria vystupujú nadložné sedimenty tvorené ílmi, pieskovcami a zlepencami. Samotné andezitové masívy tvoria stratovulkanické súvrstvia, tvorené striedaním masívnych andezitových polôh s vrstvami vulkanického popola.
Andezit je využívaný ako stavebný kameň vysokej kvality.
V Slanských vrchoch sa nachádza chránený areál Dubnícke bane s členitým systémom štôlní, kde sa v minulosti ťažil opál. Predmetom ochrany je "mimoriadne veľké a vedecky významné sídlisko viacerých druhov vzácnych a užitočných druhov netopierov, ktoré je využívané na vedecké účely. V bývalých baniach bola popísaná zimujúca kolónia netopiera dvojfarebného".
Vrcholy.
Vrcholy Slanských vrchov nad :
Sedlá.
Sedlá Slanských vrchov:
Teplá

Teplá môže byť:
Teplá (prítok Hrona)

Teplá je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria a je tokom III. rádu. 
V údolí potoka sa nachádza niekoľko chránených lokalít: na ľavom brehu Kamenný jarok, Wilckensove stromy, Bralce, na pravom brehu Kapitulské bralá a Szabóova skala. Na dolnom toku sa od hlavného koryta oddeľuje sprava vedľajšie rameno, ktoré tečie na sever popri obci Lehôtka pod Brehmi a ústi do Hrona v nadmorskej výške cca 
"Prameň:" v Štiavnických vrchoch na severozápadnom svahu vrchu Brezový hrad (; na ňom stojí Žakýlsky hrad) v nadmorskej výške okolo 
"Smer toku:" k obci Podhorie na juh, odtiaľ po sútok s Čamporovou na severozápad, potom po ústie Kamennej doliny pokračuje na západ, následne sa oblúkom stáča na sever, za obcou Sklené Teplice opäť na severozápad a postupne až na západojuhozápad, pri obci Lehôtka pod Brehmi na krátkom úseku na sever a napokon tečie k ústiu na západ
"Geomorfologické celky:" 1.Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, časti Štiavnická brázda a Vyhnianska brázda, 2.Žiarska kotlina
"Prítoky:" sprava Čamporová, Vydričný potok, prítok z oblasti Maselnej, zľava spod kóty , z lokality Rebriny, Kozí potok, prítok spod Širokého vrchu, z Kamennej doliny, spod samoty Pri Novom kríži, prítok () od Štepnice, z oblasti Janova, spod kóty , z oblasti Bralca a z oblasti Farskej hory
"Ústie:" do Hrona na severnom okraji obce Hliník nad Hronom v nadmorskej výške okolo 
"Obce:" Podhorie (časť Teplá), Sklené Teplice, Lehôtka pod Brehmi a Hliník nad Hronom (okrajom)
Istebný potok

Istebný potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 5,2 km a je tokom III. rádu. 
Preteká severnou časťou Štiavnických vrchov, pramení v podcelku Hodrušská hornatina na západnom svahu Pliešky (795,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 640 m n. m., západne od obce Močiar. Tečie viac-menej severoseverozápadným smerom, zľava priberá prítok spod Holého vrchu (755,5 m n. m.) a spod Konického vrchu (693,9 m n. m.) a na dolnom toku sa stáča na sever. Preteká Šášovským Podhradím, priberá pravostranný prítok z Husárovej doliny a priamo pod Šášovským hradom (na pravom brehu) ústi v nadmorskej výške 252 m n. m. do Hrona.
Močiarsky potok (prítok Hrona)

Močiarsky potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 5,8 km a je tokom III. rádu. 
Priebeh toku.
Preteká severnou časťou Štiavnických vrchov, geomorfologickým podcelkom Hodrušská hornatina, kde pramení na území obce Močiar, pri samote Lišková v nadmorskej výške približne Tečie viac-menej na sever, priberá krátky prítok najprv sprava, potom zľava a preteká Močiarskou dolinou. Z ľavej strany ďalej priberá krátky prítok (440,7 m n. m.) z východného úpätia Demiana (615,4 m n. m.), sprava zo severného úpätia Holého vrchu (705,7 m n. m.) a opäť z pravej strany aj Hencelovský potok. Napokon preteká cez Jalnú, v blízkosti ktorej sa v nadmorskej výške cca vlieva do Hrona.
Dračia loď

Dračia loď je veslica s približne 20 člennou posádkou používaná na športové účely, ktorá vychádza z konštrucie lodí v starovekej Číne. Prednú a zadnú časť lode zdobí vyrezávaná dračia hlava a chvost.
Močiar (rozlišovacia stránka)

Močiar môže byť:
Bystrý potok (prítok Jasenice)

Bystrý potok je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresov Banská Štiavnica a Zvolen. Je to ľavostranný prítok Jasenice, meria 7 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Štiavnických vrchoch, v podcelku Hodrušská hornatina, pod sedlom Jaseňová pažiť v nadmorskej výške okolo 725 m n. m. Najprv tečie severovýchodným smerom k samote Rubáčka, tu zľava priberá prítok (551,4 m n. m.) od osady Hrudková a stáča sa na východ. Z ľavej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Holého vrchu (705,7 m n. m.) a pri osade Mlyn sprava prítok z oblasti Živíc. Ďalej sa oblúkom stáča na severovýchod, na dolnom toku už nepriberá prítoky a južne od obce Hronská Breznica ústi v nadmorskej výške okolo 292 m n. m. do Jasenice.
Vydričný potok

Vydričný potok je potok na Strednom Pohroní, na území okresov Banská Štiavnica a Žiar nad Hronom. Je to pravostranný prítok Teplej, meria 5,7 km a je tokom IV. rádu. 
Priebeh toku.
Preteká Štiavnickými vrchmi, podcelkom Hodrušská hornatina, pramení pod sedlom Jaseňová pažiť v nadmorskej výške približne 660 m n. m., juhozápadne od obce Močiar. Od prameňa tečie najprv severozápadným smerom cez Vydričnú dolinu, sprava priberá krátky prítok z južného svahu Pliešky (795,3 m n. m.) a prudko sa stáča na juhozápad, zľava priberá prítok zo západného svahu Orecha (793,0 m n. m.) a ďalej tečie viac-menej západným smerom. Postupne priberá pravostranné prítoky z Čečetkovho lesa a spod kóty 596,4 m, pri osade Sady ľavostranný prítok z oblasti Marušovskej a preteká obcou Sklené Teplice. Z pravej strany ešte priberá prítok z oblasti Horného salaša a priamo v centre obce ústi v nadmorskej výške cca 353 m n. m. do Teplej.
Natasha Bedingfieldová

Natasha Bedingfield (* 26. november 1981, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská popová speváčka. Natasha debutovala v 80. rokoch ako členka skupiny Christian rock so súrodencami Danielom Bedingfieldom a Nikolou Rachellovou. V priebehu 90. rokov nahrala Natasha rockové a gospelové piesne pre Hillsong London Church.
Debutový album Unwritten nahrala v roku 2004. Album obsahoval najmä pop-rockové piesne a bol ovplyvnený R&amp;B hudbou. Zožal medzinárodný úspech s viac ako 2,5 milióna predaných nosičov na celom svete. V roku 2007 bola nominovaná na Cenu Grammy za najlepší ženský spevácky popový výkon. Bedingfieldovej druhý album "N.B." (2007) vyšiel aj s piesňou „I Wanna Have Your Babies“, ktorá nemala až taký veľký svetový úspech.
Natasha pomáhala s humanitnými záležitosťami po celom svete a pracuje s deťmi v kampani „Stop the Traffik“ v charite jej matky Molly Bedingfieldovej s názvom Global Angels.
Oxford Street

 
Oxford Street je jednou z hlavných dopravných tepien londýnskeho obvodu Westminster a jednou z najznámejších obchodných ulíc na svete. Vedie zhruba od Marble Arch na rohu Hyde Parku, cez Oxford Circus k St Giles' Circus, kde sa spája s ulicami Charing Cross Road a Tottenham Court Road. 
Na východ od St. Giles' Circus sa volá New Oxford Street a končí pri High Holborn. Okrem iného sa Oxford Street pretína aj s ďalším významnými londýnskymi ulicami ako napríklad Bond Street a Regent Street.
História.
Ulica vedie tým istým smerom ako pôvodná cesta, ktorú postavili Rimania, aby spojili Hampshire a Colchester. V tej dobe bola jednou z najvýznamnejších spojníc Londýna s okolím. 
V období medzi 12. storočím a rokom 1782 sa ulica nazývala Tyburn Road. Meno dostala podľa rieky Tyburn, ktorá tiekla na juh od nej a v súčasnosti tečie pod ňou. Neskôr sa volala Uxbridge Road a Worcester Road. Bola známa ako cesta pre väzňov, ktorí odchádzali z väznice Newgate na popravisko neďaleko Marble Arch. 
Na konci 18. storočia skúpil v jej okolí veľké množstvo pozemkov vtedajší gróf z Oxfordu a začal tu stavebné práce. Onedlho sa stala oblasť atraktívna pre obchod a rozptýlenie, čo jej ostalo až do súčasnosti.
Súčasnosť.
Nakupovanie.
Oxford Street je považovaná za jednu z najznámejších ulíc na nákupy. Je miestom, kde sa nachádzajú veľké obchodné centrá i veľa malých obchodíkov. Je to hlavná nákupná tepna v Londýne, i keď to nie je oblasť s najluxusnejším tovarom. Spoločne s Regent Street, Bond Street a ďalšími menšími ulicami je súčasťou väčšieho obvodu so značnou koncentráciou obchodov a služieb. 
Pre väčšinu britských obchodných spoločností sú ich predajne na Oxford Street považované za vlajkové lode firmy a tak sú často krát využívané na rôzne predvádzacie akcie. 
Medzi najznámejšie obchody na ulici patria: 
Tradícia vianočných svetiel.
Každý rok na Vianoce je ulica ozdobená radou svietiacich reťazí. V polovice novembra vybraná celebrita zapne ozdobné svetlá. Táto udalosť býva každoročne veľmi sledovaná a je jednou z udalostí zimy. Svetla svietia na ulici až do 6. januára nasledujúceho roku. 
Táto tradícia pretrváva od roku 1959, päť rokov po tom ako sa zaviedli podobnú tradíciu na neďalekej Regent Street. V rokoch 1967 až 1979, v období hospodárskej recesie, sa svetla nerozsvecovali. 
Dopravné spojenie.
Najbližšie zástavky londýnskeho metra, v smere od Marble Arch na východ:
Oxford Circus

Oxford Circus je križovatkou dvoch významných londýnskych ulíc, a to Regent Street a Oxford Street. Oxford Circus sa nachádza v obvode Westminster.
Na námestí sa nachádzajú obchody rôznych svetových značiek, ako napr. H&amp;M, Nike, United Colors of Benetton a iné. Námestie obsluhuje rovnomenná stanica londýnskeho metra na trasách Bakerloo, Victoria a Central Line.
Queensbury (stanica metra)

Queensbury je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line v obvode ("London Borough") Brent, konkrétne v časti Queensbury. Leží v tarifnej zóne č.4 ("Travelcard Zone 4") medzi stanicami Canons Park a Kingsbury. Otvorili ju 16. decembra 1934, 2 roky po otvorení jej susedov ako jednu zo staníc na jednej z vetiev na Metropolitan Line. V roku 1939 sa táto vetva stala súčasťou Bakerloo Line a v roku 1979 ju prebrala Jubilee Line.
V dobe vybratia názvu pre túto stanicu sa "Queensbury" vôbec nevzťahovalo na okolitú štvrť, ale bol vybratý podobný názov ako pre stanicu Kingsbury.
Kráľovské parky v Londýne

Královské parky v Londýne sú pozemky pôvodne vlastnené anglickými alebo britskými panovníkmi pre odpočinok kráľovskej rodiny. S rastúcou urbanizáciou Londýna sa niektoré z nich uchovali ako parky, ktoré sú voľne prístupné pre verejnosť. 
Parky.
V súčasnosti existuje v Londýne týchto osem kráľovských parkov:
Hyde Park, Kensingtonské záhrady, Green Park, Regent’s Park a St James's Park vytvárajú najväčší pás zelene v centrálnom Londýne. Bushy Park, Greenwich Park a Richmond Park sa zasa nachádzajú mimo centra, na predmestiach.
Všetky parky spravuje rovnomenná spoločnosť Royal Parks a policajnú službu v nich vykonáva Metropolitná polícia. Parky sú financované z vládnych grantov, na rozdiel od bežných parkov, ktoré financuje miestna samospráva. Príjmy z rôznych komerčných služieb sú ďalším zdrojom príjmov na údržbu a obnovu parkov.
Pteranodon

Pteranodon, čo v preklade znamená "okrídlený bezzubec", je vymretý rod pterosaurov, ktorý zahŕňa 2 druhy. Okrem nich poznáme 6 ďalších sporných druhov, ktoré sú pravdepodobne synonymá.
Opis.
Pteranodony boli bezzubé a v rozpätí krídel dosahovali 7 – 10 metrov. Kým paleontológovia neobjavili v roku 1975 pterosaura rodu Quetzalcoatlus, boli považované za najväčších pterosaurov. Pteranodony mali na hlave výrazný kostenný hrebeň. Pravdepodobne ho používali na zlepšenie komunikácie s inými jedincami, pri párení a pravdepodobne aj na zlepšenie leteckých schopností pri love rýb. Tieto pterosaury pravdepodobne trávili väčšinu času plachtením nad vlnami a lovením rýb hrotitým zobákom. Pretože plachtili nízko nad vlnami a vyskytovali sa pravdepodobne hojne v pobrežných oblastiach, zrejme sa stávali korisťou veľkých morských plazov napr. mosasaurov a plesiosaurov. Pteranadony pravdepodobne mali pod zobákom kožený vak, kam počas letu nad vlnami zbierali ryby. Množstvá jeho fosílií ktoré sa našli v Kansase, Alabame, Nebraske, Wyomingu a Južnej Dakote dokazujú, že sa vyskytoval v oblasti, kde v období kriedy pokrývalo väčšinu územia Severnej Ameriky nízke more, čo dokazuje, že sa vyskytoval prevažne v okolí mora.
Rod "Pteranodon" býva často chybne nazývaný Pterodactylus, čo je však iný, samostatný rod pterosaurov. V skutočnosti Pterodactylus ani nepatrí do tej istej nadčeľade ako Pteranodon, je len členom do toho istého podradu krátkochvostých pterosaurov (Pterodactyloidea), kam patrí okrem pteranodonov aj Quetzalcoatlus.
Pteranodon v populárnej kultúre.
Pteranodony vystupovali vo filmoch ako , Jurský park 3 a aj v televíznych programoch BBC Prenasledovaný dinosaurami (Chased by Dinosaurs) a Morské príšery (Sea Monsters). Vo filme Jurský park 3 boli obdoby pteranodonov veľmi odlišné od skutočných pteranodonov. Zahŕňali mnohé fyzické a psychické zmeny vrátane ozubeného zobáku, omnoho väčšiu veľkosť a agresivitu.
KWin

KWin je window manager pre X Window System. Je základnou súčasťou K Desktop Environment, hoci môže byť použitý aj s inými desktopovými prostrediami.
Existuje veľké množstvo dekorácií okien pre KWin, napríklad Plastik, Keramik a tiež aj Redmond, ktoré pripomína Microsoft Windows. Podporuje aj témy IceWM.
Kingsbury (stanica metra)

Kingsbury je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line v obvode ("London Borough") Brent, konkrétne v časti Kingsbury. Leží v tarifnej zóne č.4 ("Travelcard Zone 4") medzi stanicami Queensbury a Wembley Park. Otvorili ju 10. decembra 1932 ako jednu zo staníc na jednej z vetiev na Metropolitan Line. V roku 1939 sa táto vetva stala súčasťou Bakerloo Line a v roku 1979 ju prebrala Jubilee Line.
Poloha.
Stanica je umiestnená na južnej strane cesty A4006 Kingsbury Road oproti obchodnej pasáži a Berkeley Road. Po ľavej strane vstupu (čelom k stanici) sa nachádza tzv. "off-licence" (výčap, s právom čapovať cez ulicu), ďalej klenotníctvo a realitná kancelária. Po pravici je novinový stánok, nad ním stomatologická ambulancia a fotoateliér.
KDM

KDM je grafický správca prihlásenia pre unixové a linuxové operačné systémy a jednou z hlavných súčastí systému KDE. Umožňuje používateľovi vybrať si prostredie alebo window manager pred tým, ako sa prihlási do X Window System.
Kicker

Kicker je aplikácia, ktorá zabezpečuje zobrazenie hlavného panela v prostredí KDE a súvisiacu funkcionalitu. Obyčajne obsahuje K menu, tlačidlo na prístup na plochu, tlačidlo Home a tlačidlá ako napríklad Konqueror, Kontact, KWord a Nápoveda. Môže obsahovať stránkovač virtuálnych pracovných plôch, panel úloh, notifikačnú oblasť (System Tray) a hodiny. Je jednou z hlavných častí prostredia KDE a súčasť modulu kdebase.
Tux Racer

Tux Racer je 3D počítačová hra pre linuxové a unixové operačné systémy, v ktorej hlavnou postavou je tučniak Tux, maskot systému Linux.
Je to pretekárska hra, pri ktorej hráč má za úlohu čo najrýchlejšie prejsť danú trať a dostať sa do cieľa.
Pretože hra beží prostredníctvom OpenGL, vyžaduje grafickú kartu s podporou 3D a niekedy sa používa aj ako nástroj na testovanie výkonnosti počítača, grafickej karty alebo kvality ovládača grafickej karty.
Predtridentská omša

Predtridentská omša je označenie pre rozličné varianty katolíckej liturgie slávenej v Ríme pred vyhlásením všeobecne platného Rímskeho misála bulou "Quo primum" pápeža Pia V. v roku 1570. Vyhlásenie jednotného Rímskeho misála si na svojom záverečnom zasadnutí vyžiadal Tridentský koncil (1545-1563).
Wembley Park (stanica metra)

Wembley Park je prestupná stanica Londýnskeho metra na Jubilee a Metropolitan Line, v obvode ("London Borough") Brent, konkrétne v časti Wembley Park. Leží v tarifnej zóne č.4 ("Travelcard Zone 4") medzi stanicami Kingsbury a Neasden na Jubilee Line a medzi Preston Road a Finchley Road na Metropolitan Line. Čiastočne ju otvorili 14. októbra 1893 a úplne 12. mája 1894 ako jednu zo staníc na Metropolitan Line. 20. novembra 1939 vetvu Stanmore začala obsluhovať Bakerloo Line a 1. mája 1979 túto vetvu prebrala Jubilee Line.
V roku 2004 začala dôležitá prestavba budovy stanice vrátane White Horse Bridge. Bola dokončená na začiatku roku 2006, čiže bude môcť obslúžiť väčší počet cestujúcich k novo - prestavanému Wembley Stadium, ktorý by mal byť otvorený v roku 2007.
Mozarabský rítus

Mozarabský rítus alebo mozarabský obrad je variant rímskokatolíckej liturgie v rámci latinského rítu. Pochádza zo 7. – 8. storočia z Iberského polostrova. Po rímskom ríte ide o druhý najzachovalejší rítus. 
Dodnes sa každý deň slávi v kaplnke "Corpus Christi" v toledskej katedrále, ďalej vo všetkých toledských kostoloch na sviatok Vtelenia Pána 18. decembra a tiež 23. januára. Niektoré sviatky sa používa aj v salamanskej katedrále a výnimočne aj v iných španielskych kostoloch. Pápež Ján Pavol II. celebroval omšu v mozarabskom ríte v rokoch 1992 a 2000.
SuperTux

SuperTux je počítačová hra pre Linux. Je to klasická 2D plošinovka inšpirovaná hrou Super Mario od firmy Nintendo. Pôvodne ju vytvoril Bill Kendrick a v súčasnosti ju udržiava SuperTux Development Team.
Na rozdiel od hry Mario, hlavnou postavou v hre je tučniak Tux, maskot systému Linux. 
Externé odkazy.
Officiálna stránka hry SuperTux
Ambroziánsky rítus

Ambroziánsky rítus (iné názvy: ambroziánsky obrad, milánsky rítus/obrad) je variant rímskokatolíckej liturgie v rámci latinského rítu. Používa sa vo väčšine milánskej arcidiecézy a v okolitých oblastiach. Je pomenovaný po milánskom arcibiskupovi svätom Ambrózovi.
Pingus

Pingus je slobodná počítačová hra inšpirovaná hrou Lemmings od firmy Psygnosis. Namiesto postavičiek „Lemmings“ v hre vystupujú malé tučniaky „Pingus“, ktoré reprezentujú tučniaka Tuxa, maskota systému Linux, preto je hra známa na platforme Linux.
Chlebovník obyčajný

Chlebovník obyčajný ("Artocarpus altilis") je strom z čeľade morušovité ("Moraceae"). Jeho plody sa nazývajú breadfruit.
Pochádza z ostrovov vo východnej časti Indického oceána a západnej časti Tichého oceána. Pestuje sa tiež v ostatných tropických regiónoch. Prvýkrát ho zozbieral a rozšíril poručík William Bligh ako jednu z botanických vzoriek pozbieraných loďou jej Veličenstva po vzbure na Bounty inou loďou na konci 18. storočia počas výpravy za lacným a vysokoenergetickým zdrojom potravy pre britských otrokov v Karibiku.
Chlebovník dorastá do výšky 20 metrov. Všetky časti stromu obsahujú latex, šťavu podobnú mlieku. Používa sa na utesnenie člnov. 
Chlebovník je jednodomá rastlina, samčie aj samičie kvety rastú spolu na tom istom strome. Za sezónu vyprodukuje jediný strom až 800 plodov. Vajcovité plody grepfruitového tvaru majú drsný povrch. Plod sa delí na množstvo nažiek, z ktorých každá je obklopená dužinatým kvetným obalom a rastie na dužinatej stopke. Niektoré selektívne pestované odrody majú bezjadrové plody.
Použitie.
Plod chlebovníka je základnou potravou v mnohých tropických regiónoch. Je to rastlina bohatá na škrob a pred požívaním sa opeká, pečie, smaží alebo varí. Takto tepelne spracovaná pripomína zemiaky alebo tiež čerstvo upečený chlieb (odtiaľ názov chlebovník). 
Pretože stromy chlebovníka majú plody zvyčajne len v určité obdobie počas roka je dôležité ich skladovanie. Jedna z tradičných techník uchovávania je zakopať olúpané a umyté plody do jamy vystlanej listami, kde počas niekoľkých týždňov kvasia a produkujú kyslú lepkavú hmotu. Takto uložený produkt môže vydržať aj viac ako rok. Obsah niektorých jám bol vraj jedlý aj po viac ako 30 rokoch od jeho zakopania. 
Väčšina odrôd chlebovníkov produkuje malé množstvo plodov počas celého roka, takže čerstvý chlebovník je vždy dostupný, no mimo sezóny pomerne vzácny. 
Tepelne upravený chlebovník sa dá buď priamo jesť alebo spracovať do množstva iných jedál. Bežnou je zmes varenej alebo vykvasenej chlebovníkovej kaše a kokosového mlieka, zapečená v banánových listoch. Celé plody je tiež možné opekať na otvorenom ohni, následne vydlabať a naplniť iným jedlom, napríklad kokosovým mliekom, cukrom a maslom, pečeným mäsom alebo iným ovocím. Takto naplnený plod je možné ďalej tepelne spracovávať, takže chuť plnky prenikne do dužiny chlebovníka.
Na Srí Lanke sa chlebovník bežne používa ako kari. Sušený chlebovník s cukrom sa tiež podáva ako dezert.
Sneh

Sneh je forma zamrznutej vody, vyskytujúca sa vo forme šesťramenných hviezdičiek ľadu, spojených do snehových vločiek. Tepelná hranica medzi vodou a snehom bola vybraná ako začiatok, bod 0, Celziovej teplotnej stupnice. V horských oblastiach sa môže väčšie množstvo snehu vplyvom zemskej gravitácie a ďalších faktorov uvoľniť. Uvoľnené množstvo snehu sa nazýva lavína.
Sneh v kultúre.
Sneh je dôležitou súčasťou humánnej kultúry. V našom geografickom priestore je sneh tradičným symbolom vianočných sviatkov. Na snehu sa dajú realizovať mnohé druhy športov - sú to najmä lyžovanie a sánkovanie. Sneh je vďačným prostriedkom zábavy - guľovanie, stavba trojrozmerných objektov ako napr. snežné obydlia, snehuliaci a pod.
Kar

Kar môže byť: 
KAR je skratka z King's African Rifles, britský koloniálny pluk vo Východnej Afrike od 1902 do 60-tych rokov
Hurd

Hurd alebo GNU Hurd je náhrada Unixového kernelu, je to kolekcia serverov, bežiacich na mikrokerneli Mach. Tieto servery implementujú napríklad súborový systém alebo sieť. "Hurd" znamená "Hird of Unix-Replacing Daemons" a "Hird" znamená "Hurd of Interfaces Representing Depth".
Projekt.
Hurd je stále vo vývoji, je pod ním možné prevádzkovať X server alebo Apache, problémy ale môže spôsobiť slabá podpora hardvéru (napríklad úplné nepodporovanie PCMCIA rozhrania, či zvuku. Okrem nepodporovaného hardvéru je veľkým problémom malá výkonnosť, daná aj architektúrou jadra. Patrí do slobodného softvéru a je šírený pod licenciou GPL. Hurd vznikol ako jadro pre rodiaci sa GNU operačný systém, ktorý je v súčasnosti spájaný najmä s jadrom Linux.
Linux (jadro)

Linuxové jadro je jadro slobodného operačného systému unixového typu. V roku 1991 ho začal vyvíjať Linus Torvalds, ale následne sa pridali tisíce programátorov z celého sveta.
Pôvodne bolo napísané pre procesory architektúry i386, ale postupne bolo portované na mnoho ďalších platforiem. Skoro celé je napísané v jazyku C s niektorými rozšíreniami GCC, ale obsahuje i časti kódu pre asembler (v AT&amp;T syntaxi).
Je vyvíjané pod licenciou GNU General Public License (GPL) (s explicitnou výnimkou na systémové volania), takže zdrojový kód je slobodným softvérom.
Linuxové jadro je známe ako základ systému GNU/Linux. Okrem jadra tvorí systém i ďalšie knižnice, nástroje a programy a celok sa nazýva GNU/Linuxová distribúcia, ktorých existuje veľké množstvo.
IA-32

IA-32 ("Intel Architecture, 32-bit" alebo aj i386) je označenie pre 32-bitovú verziu inštrukčnej sady x86. 
Firma Intel s týmto názvom prišla až pri príprave architektúry IA-64, skôr sa používalo označenie i386. Ide to architektúru 32-bitovú, registrovú, s CISCovou inštrukčnou sadou. Je možné brať ju ako podmožinu predchádzajúcej architektúry x86, ale rozšírenia, ktoré procesor Intel 80386 priniesol, predovšetkým stránkovanie a 32-bitové registre, boli také významné, že procesory s ním kompatibilné je možné označiť za procesory ďalšej architektúry.
IA-64

IA-64 (nazývaná aj ako Intel Itanium architektúra) je inštrukčná sada použitá v rodine mikroprocesorov Itanium. Samotnú inštrukčnú sadu resp. architektúru vyvinuli spoločne firmy Intel a Hewlett-Packard a implementovali do procesorov Itanium a Itanium 2.
Itanium

Itanium (kódové označenie "Merced") je rodina 64-bitových mikroprocesorov firmy Intel, ktoré používajú inštrukčnú sadu IA-64, vyvinutú spoločne firmami Intel a Hewlett-Packard. Boli uvedené v roku 2001.
HP a Intel začali spoločne pracovať na vývoji novej architektúry procesorov pre servery a pracovné stanice v roku 1989. Spoločnosť HP potrebovala novú generáciu ich úspešného radu PA-RISC a mala záujem využiť skúsenosti spoločnosti Intel v návrhu a výrobe čipov.
30. januára 2019 spoločnosť oznámila v oficiálnom dokumente , že ukončuje podporu procesorov rodiny Itanium k 29. júlu 2021, od tohoto dňa sú taktiež označené ako End of Life.
Merced

Merced môže byť:
Itanium 2

Itanium 2 je mikroprocesor architektúry IA-64, ktorý vyvinuli spoločne firmy Hewlett-Packard a Intel a uviedli 8. júla 2002. Prvý procesor Itanium 2 s kódovým označením "McKinley" bol výrazne výkonnejší ako jeho predchodca, disponoval približne dvojnásobne vyšším výkonom. Zatiaľ posledným modelom je dvojjadrový model s kódovým označením "Montecito", ktorý podľa spoločnosti Intel disponuje znovu dvojnásobným výkonom oproti jeho jednojadrovému predchodcovi a 3,4-násobným výkonom oproti pôvodnému procesoru Itanium.
30. januára 2019 spoločnosť oznámila v oficiálnom dokumente , že ukončuje podporu procesorov rodiny Itanium k 29. júlu 2021, od tohoto dňa sú taktiež označené ako End of Life.
McKinley

McKinley môže byť:
Podhale Nowy Targ

Podhale Nowy Targ je profesionálny poľský hokejový tím v meste Nowy Targ, ktorý pôsobí v najvyššej poľskej hokejovej lige. Bol založený v roku 1932.
Odpútaný Prometeus

Odpútaný Prometeus (angl.: Prometheus Unbound) je lyrická veršovaná dráma Percy Bysshe Shelleyho. Obmenil v nej starú antickú báj o hrdinovi (titanovi), ktorý sa vzoprel bohom a priniesol ľuďom oheň. Básnik verí v konečné víťazstvo dobra nad zlom a hra má byť proroctvom o nevyhnutnom páde tyranov a oslobodení ľudstva.
Zoznam hlavných a najväčších miest štátov

Tento článok obsahuje zoznam hlavných a najväčších miest jednotlivých štátov.
Prvé mesto u každého štátu je hlavné mesto.
Nemecký špic

Nemecký špic je nemecké psie plemeno uznané Medzinárodnou kynologickou federáciou v 5. skupine pod číslom 97.
História.
Nemecký špic sprevádzal človeka už v dobe kamennej. Vyvinul sa zo starovekých špicov a rašelinových psov (Canis familiaris palustris).
Vzhľad a povaha.
Dnes existuje špic v piatich veľkostiach (od 18 do 55 cm) a niekoľkých farebných variantoch (čierny, biely, vlkosivý, hnedý, black &amp; tan, oranžový).
Pre všetky typy nemeckého špica je typická hustá srsť, líščia hlava s otražitými očami, malým špicatým nosom a blízko posadenými ušami.
Turová

Turová môže byť:
Smrečník

Smrečník môže byť:
Skalka

Skalka môže byť:
Kopernica

Kopernica môže byť:
Barina

Barina môže byť:
Vtáčnik

Vtáčnik môže byť:
Stredné Pohronie

Stredné Pohronie je región na strednom Slovensku zaberajúci územie okresov Žiar nad Hronom, Banská Štiavnica, Žarnovica a malú západnú časť okresu Zvolen. 
Osou územia je rieka Hron od svojho sútoku so Slatinou po Slovenskú bránu. Z historického hľadiska zaberá severnú časť Tekova, vrátane Podsitnianska, a západnú časť Zvolenskej župy. Región hraničí na severe s Turcom a Hornou Nitrou, na východe s Horným Pohroním, na juhu s Hontom a na juhozápade so spomínaným Tekovom.
Veľké africké jazerá

Veľké africké jazerá je séria jazier okolo Východoafrickej priekopovej prepadliny. Patrí sem aj Viktóriino jazero, čo je najväčšie jazero v Afrike a tretie najväčšie na svete (po Kaspickom mori a Hornom jazere). Jazier je spolu šesť:
Niekedy sa označujú ako Veľké jazerá iba jazerá "Viktóriino", "Albertovo", "Edwardovo", to znamená jazerá, z ktorých vyteká Biely Níl. Z jazier "Tanganika" a "Kivu" je napájaná rieka Kongo.
Región Veľkých jazier.
Pojem Veľké jazerá označuje aj región okolo týchto jazier. To znamená krajiny Rwanda, Burundi, Uganda a čiastočne zasahuje aj do Konga (býv. Zair), Tanzánie a Kene. Je to jedno z nejhustejšie obývaných území na svete (žije tu 107 miliónov obyvateľov). Vďaka skoršej vulkanickej aktivite je miestna pôda veľmi vhodná pre poľnohospodárstvo. Nadmorská výška tu vytvára miernu klímu napriek malej vzdialenosti od rovníka. Výsledkom všetkých týchto podmienok je, že toto územie je mimo dosahu rôznych nemocí a dovoľuje rozšíreniu poľnohospodárskych zvierat, hlavne dobytka a kôz.
Kvôli hustote osídlenia a vhodným podmienkam na poľnohospodárstvo sa územie rozdelilo na viacero malých štátov. Nejmocnejšie monarchie boli Rwanda, Burundi, Buganda a Buňoro. Podobne ako pri Subsaharskej Afrike boli hranice štátov určené rozložením koloniálnych síl.
Poloha regiónu ďaleko na juhu až pri prameni Nílu znamenala pre región dlhé obdobie nezáujmu zo strany Európy. Prví Európania, ktorí vstúpili na toto územie, boli misionári, ktorí mali čiastočný úspech pri rozširovaní kresťanstva na toto územie. Väčší kontakt so zvyškom sveta viedol k sérii devastujúcich epidémií, ktoré zasiahli nie len dobytok, ale aj ľudí. To znamenalo zníženie populácie miestami až o 60 %. Obnovenie pôvodného počtu obyvateľov trvalo približne do 50. rokov 20. storočia.
Napriek potenciálu v mnohých odvetviach sa po získaní nezávislosti zmietal v sérii občianskych vojen a vlne násilia, ktoré zanechali región vo veľkej chudobe, z ktorej sa vymanili zatiaľ len štáty Keňa a Tanzánia.
Rasa

Rasa môže byť:
Bitka pri Ladé

Bitka pri Ladé sa odohrala v roku 494 pred Kr. medzi Iónmi a Peržanmi. Bola vyvrcholením Iónskeho povstania.
Pozadie.
Iónske povstanie sa začalo v roku 499 pred Kr., kedy Aristagoras z Milétu povstal proti Peržanom, ktorí túto oblasť ovládali. Aristagoras požiadal o pomoc pevninské Grécko, a v roku 498 pred Kr. Aténčania obsadili a vypálili Sardy, centrum miestnej perzskej vlády. Peržania odpovedali námorným útokom v roku 494 pred Kr.
Bitka.
Perzský veliteľ Artafernes do roku 494 pred Kr. znovu obsadil viaceré iónske mestá a obliehal Milétos z pevniny i mora. V tomto roku sa perzské loďstvo stretlo v priamom súboji s gréckou flotilou pri milétskom prístave Ladé. Ióni sa spojili s viacerými ostrovmi v Egejskom mori a zozbierali 353 triér; Peržania proti nim postavili svojich 600 lodí. Iónom velil Dionysios z Fókaie, ktorý podľa Herodota pripravoval vojsko na konflikt tak tvrdým spôsobom, že vojaci dokonca odmietali bojovať. Keď bitka začala, mnoho iónskych lodí sa stále odmietalo do boja zapojiť; 49 lodí zo Samosu opustilo bojovú líniu. To spôsobilo odchod ďalších 70 lodí z Lesbosu a spustilo tak reťazovú reakciu. Dionysiove lode, ktoré zistili, že bitka je stratená, sa otočili a rovnako utiekli. Zvyšky gréckej flotily boli úplne zničené a Milétos sa vzdal krátko nato.
Následky.
Iónske povstanie bolo potlačené a v roku 492 pred Kr. Peržania dobyli Macedóniu a Tráciu. V pevninskom Grécku nepoznali príchuť porážky až do roku 490 pred Kr. a bitky pri Maratóne. Medzitým sa Dionysius stal pirátom na Sicílii.
West End (Londýn)

West End je oblasť centrálneho Londýna, v ktorej sa nachádzajú najznámejšie turistické pamiatky. Je sídlom mnohých obchodných spoločností a zároveň je považovaný za najpopulárnejší nákupný a zábavný obvod Londýna. 
Slová „West End“ sa stali synonymom londýnskeho komerčného divadla. Spolu s Broadway v New Yorku tvoria oblasti s najväčšou koncentráciou divadiel v anglicky hovoriacom svete. Táto oblasť často býva označovaná aj ako „Theatreland“.
West End sa kolokviálne a symbolicky považovuje za jeden z troch pólov centrálneho Londýna: City je symbolom bankovníctva a finančníctva, Westminster symbolom vlády (Whitehall a Parlament) a West End ako symbol obchodu a zábavy. 
Poloha.
Názov „West End“ je veľmi flexibilný pojem s rôznymi významami v rôznych kontextov. Môže sa ním myslieť zábavná štvrť plná kín a divadiel v okolí Leicester Square, Shaftesbury Avenue a Covent Garden. Nepochybne sem patria aj obchodné ulice. Oxford Street je jednou z najznámejších ulíc sveta na nakupovanie módneho značkového oblečenia. 
Vybieha z Charing Cross Road na východe prechádza cez Oxford Circus, kde pretína ďalšiu obchodnú tepnu - Regent Street a končí až pri Marble Arch na západe. Sídli na nej veľké množstvo obchodných domov známych firiem, ako napr. Selfridges, John Lewis a Marks and Spencer.
Nachádza sa tu aj Trafalgar Square, jedna z najnavštevovanejších pamiatok Londýna. Na juh od východnej časti Oxford Street sa rozkladá Soho, sieť malých uličiek plných reštaurácií, krčmičiek, menších obchodov a butikov, divadiel a kín. Soho je známe svojimi rušnými klubmi, barmi a gay komunitou.
Piccadilly je známou dopravnou tepnou, ktorá vedie z Piccadilly Circus na východe k Hyde Park Corner na západe. V jej okolí nájdeme Mayfair a Green Park. Ďalšími dopravnými tepnami tejto časti mesta sú Regent Street a Bond Street.
Iónske povstanie

Iónske povstanie bolo protiperzské povstanie iónskych sídiel v Malej Ázii, ktoré sa odohralo v rokoch 499 až 494 pred Kr. Na čele povstania stálo mesto Milét a pomoc, ktoré povstaniu poskytli Atény, bola príčinou grécko-perzských vojen. Povstanie skončilo porážkou povstalcov v bitke pri Ladé.
Priebeh.
V roku 499 pred Kr. vypuklo na západnom pobreží Malej Ázie povstanie iónskych mestských štátov. Na čele povstania stálo mesto Milét, ktorého vládca tyran Aristagoras slúžil perzskému vládcovi. Keď sa mu však nepodarilo dobyť pre kráľa ostrov Naxos, obával sa o svoj život, a keď vypuklo povstanie, postavil sa na jeho čelo. V materskom Grécku sa snažil získať podporu, ale Sparta ho odmietla a Aténčania poskytli povstalcom len dvadsať lodí.
Povstalci mali spočiatku úspechy. Zbavili sa perzských posádok, vyplienili a vypálili lýdske mesto Sardy, ale perzská posádka sa tu ubránila.
V roku 494 pred Kr. utrpelo povstalecké loďstvo porážku pri ostrove Ladé . Na perzskej strane bojovali vynikajúci námorníci z Fenície. Po víťazstve Dareios úplne zničil Milét ako odplatu za vypálenie Sárd a ostatné grécke mestá v Malej Ázii sa dostali opäť pod perzskú nadvládu. Dareios sa rozhodol pomstiť sa gréckym mestským štátom aj v materskom Grécku za podporu, ktorú poskytli povstalcom.
Green Park

Green Park je jedným z ôsmich kráľovských parkov v Londýne. Rozprestiera sa na ploche 16 ha. Hranice parku na juhu tvorí Constitution Hill, na východe je to chodník pre peších Queen's Walk, na severe je to rušná ulica Piccadilly. Na juh od parku vedie ulica The Mall. 
Pôvodne táto oblasť slúžila ako cintorín pre malomocných z neďalekej nemocnice St James's. Prvýkrát ho ohradili ako park v 16. storočí z príkazu Henricha VIII. Kráľ Karol II. ho dal v roku 1668 vyhlásiť za kráľovský park. 
Green Park sa nachádza medzi Hyde Parkom a St. James’s Parkom. Spolu s Kensingtonskými záhradami a záhradami pri Buckinghamskom paláci vytvárajú tieto parky takmer neprerušovaný pás zelene siahajúci od Whitehallu až po Notting Hill. 
Zvláštnosťou je, že na rozdiel od okolitých parkov sa v Green Parku nenachádza ani jedno jazero, socha alebo fontána (s výnimkou Canada Memorial) a pozostáva takmer výhradne zo zalesnených lúk.
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice London Underground:
Neasden (stanica metra)

Neasden je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line, v obvode ("London Borough") Brent, konkrétne v Neasdene. Leží v tarifnej zóne č.3 ("Travelcard Zone 3") medzi stanicami Wembley Park a Dollis Hill.
Otvorili ju 2. augusta 1880 ako časť predĺženého úseku na "Metropolitan Railway" pod názvom "Kingsbury and Neasden". Názov bol v roku 1910 zmenený na "Neasden and Kingsbury" a v roku 1932 sa znova menil na "Neasden", tentokrát zatiaľ definitívne (stanica Kingsbury bola otvorená toho roku). V roku 1939 začala úsek do Stanmore obsluhovať Bakerloo Line (Metropolitan Line tu prestala zastavovať nasledujúci rok) a v roku 1979 túto vetvu prebrala Jubilee Line.
Budova stanice sa nachádza na Neasden Lane. Vybavenie stanice tvorí výdajňa lístkov, 3 turnikety a jediný batožinový vstup. Je tu taktiež aj obchod. Schody zo stanice vedú k 4 nástupištiam. "Nástupištia č. 1 a 4" obsluhuje Metropolitan Line, ale len príležitostne kvôli mimoriadnym udalostiam v prevádzke. "Nástupištia č. 2 a 3" boli postavené v roku 1914, keď bola "Metropolitan Railway" zdvoj - koľajnená. Až po zavedení Bakerloo Line sa nástupišťia pomenovali podľa smerovania: "Northbound" a "Southbound" (sever – juh). Teraz sú využívané na Jubilee Line, ale sú konštruované na väčšiu dĺžku vlakov a preto môžu byť príležitostne (skoro ráno, neskoro v noci a počas prác na linke) využívané aj na Metropolitan Line.
Súčasná doba

Súčasná doba môže byť:
Krajinský snem

Krajinský snem môže byť: