Slávy dcera

Slávy dcera (pôvodným pravopisom: Sláwy dcera; v modernej slovenčine: Dcéra Slávy alebo Slávy dcéra) je lyricko-epická skladba Jána Kollára napísaná biblickou češtinou. Skladá sa zo šiestich častí: Predspev (Předzpěv) a 5 spevov (každý pomenovaný podľa rieky/riek): 1. Sála, 2. Labe, Rýn, Vltava 3. Dunaj 4. Lethe 5. Acheron. Slávy dcéra je žánrovo známa ako básnická skladba. Znamená to, že je to dlhá lyrika.
Téma.
Celá skladba má dve hlavné témy: láska k vlasti a láska k milej. V Kollárovej "Slávy dcére" sa rovnako ako v Sládkovičovej "Maríne" objavuje básnikova múza. U Kollára je to Mína, inšpirovaná Friderikou Wilhelmínou Schmidtovou a u Sládkoviča Marína, jeho láska Mária Pischlová. Na rozdiel od Sládkoviča, dáva Kollár polovicu srdca vlasti a polovicu srdca Míne, Andrej Sládkovič spája lásku k vlasti s láskou k Maríne. Mína je vybájená dcéra bohyne Slávy (bohyňa Slovanov) a spĺňa ideál slovanskej devy.
V diele môžeme nájsť aj ďalšie témy, a síce myšlienka všeslovanskej vzájomnosti, obraz utrpenia Slovanov, ponemčovanie slovanských kmeňov, oslava slobody.
Vydania.
Prvé vydanie vyšlo v roku 1824, malo 140 sonetov rozčlenených do 3 spevov. V roku 1832 vyšla nová verzia rozšírená na 615 sonetov rozčlenených v 5 spevoch. Túto verziu označil Kollár za úplnú. V roku 1845 vyšla Slávy dcéra, ktorá mala 622 sonetov. Vydanie z roku 1852, po smrti autora, malo až 645 sonetov.
Obsah.
Predspev.
Predspev je napísaný časomierou a skladá sa zo 106 veršov. Použité je v ňom elegické distichon (žalospevný dvojverš), ktoré vzniká striedaním pentametra a hexametra. Predspev mal 2 podoby.
V tejto elégii je zakotvená myšlienka všeslovanskej vzájomnosti, obraz utrpenia Slovanov, ponemčovanie slovanských kmeňov, oslava slobody. Verše sú plné mladíckeho nadšenia z lásky a krásy. Na konci spevu sa lúči s Mínou:
1. spev – Sála.
Obsahuje väčšinou ľúbostné verše, ústrednou témou je láska ku Míne, ktorá spĺňa ideál slovanskej devy. Táto láska však nie je sebecká, ale je ohniskom lásky k národu. Básnik si tu kladie otázku, či miluje viac Mínu alebo svoju vlasť a odpovedá si, že polovicu srdca dá vlasti a druhú Míne.
2. spev – Labe, Rén, Vltava.
Básnik prechádza územím, kde žijú Slovania (Česi). Žiali nad tým, že krajina s takou minulosťou musí teraz prijímať rozkazy od iných (Nemcov), ale nevidí vinu len v Nemcoch, vyčíta Čechom pasivitu, vyzýva ich, aby bojovali za svoj národ. Spomína na Mínu so žiaľom, lebo je ďaleko.
3. spev – Dunaj.
Kollár prichádza na Slovensko ("kraj od Tatier po Tokaj"), kde prežil mladosť. Trpí, keď vidí biedu, krivdy, utrpenie. Znova ospevuje Mínu, ktorá sa mu zjavuje ako mŕtva. Túži zomrieť.
4. spev – Lethe.
Lethe – slovanské nebo
Do neho nechal básnik vchádzať vlastencov, hlavne spisovateľov. Sprevádza ho Mína, ktorá sa stala vílou, bola symbolom idey Slovanstva, spojením krásy, pravdy, citu.
5. spev – Acheron.
Acheron znamená v tomto speve slovanské peklo. Aj tu autora sprevádzala víla Mína. Sem Kollár posiela nepriateľov, odrodilcov a neprajníkov Slovanov.
Preklady.
"Slávy dcéra" bola preložená do viacerých jazykov, napr. angličtiny, nemčiny a polštiny. Slovenský preklad urobil Ľubomír Feldek a vyšiel pod názvom Dcéra Slávy v roku 1979 a v roku 2018.