burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vere Gordon Childe

Vere Gordon Childe (* 14. apríl 1892, Sydney, Austrália – † 19. október 1957, Blackheath) bol austrálsky archeológ, historik a lingvista. Vďaka vedeckej všestrannosti na poli histórie a archeológie je považovaný za jedného z najvýznamnejších archeológov 20. storočia. Centrom jeho vedeckého záujmu bol vzťah Blízkeho východu a Európy v dobe neolitu. Je tvorcom termínu „neolitická revolúcia“ ("Neolithic Revolution") a „urbánna revolúcia“ ("Urban Revolution"). Bol tvorcom difuzionistickej teórie (pozri neolit).
Mladosť a politika.
Po ukončení klasických štúdií na univerzite v Sydney v roku 1913 odišiel do Spojeného kráľovstva na Univerzitu v Oxforde ("Queen´s College"), kde sa jeho záujem sústredil na európsky pravek. Po návrate do Austrálie sa stal osobným tajomníkom Johna Storeyho, člena Zákonodarnej rady ("Legislative Council") Nového Južného Walesu. V roku 1921, keď John Storey zomrel, sa vrátil do Európy odhodlaný naďalej sa venovať archeológii. V roku 1923 ešte napísal knihu "How Labour Governs", ktorá vychádzala z jeho politických skúseností, ale v tom čase už cestoval nielen po Európe, ale aj po Blízkom východe.
Vedecká činnosť.
V roku 1925 vyšla ako výsledok jeho rozsiahlych študijných ciest a v rámci edície "The History of Civilisation" (editor G. K. Ogden) jeho kniha "The Dawn of European Civilisation", ktorá ho vďaka do tej doby nepoužitej koncepcii okamžite preslávila nielen vo vedeckých kruhoch. Zaoberal sa v nej vývojom v neolitickej Európe vo vzťahu k vývoju na blízkom Východe. V súvislosti s týmto sa zaujímal aj o vzťah archeológie a etymológiu indoeurópskych jazykov, súhrnne výsledok tejto štúdie publikoval v roku 1926 v knihe "The Aryans: A study of Indo-European origins". V roku 1927 sa stal profesorom archeológie na Univerzite v Edinburghu a v tejto pozícii zostal až do roku 1946. V roku 1928 v knihe "The Most Ancient East" sledoval vznik a vzostup blízkovýchodných civilizácií. O rok neskôr vyšla ďalšia kniha, tentoraz sa vzťahujúca k pravekým dejinám Dunaja "The Danube in Prehistory". Keď odišiel z univerzity v Edinburghu, stal sa riaditeľom Archeologického inštitútu v Londýne, kde pôsobil až do odchodu na dôchodok v roku 1956.
Práce v teréne.
V polovici 20. rokov začal výskum neolitického sídliska Skara Brae na Orknejských ostrovoch potom, keď silná búrka odkryla ďalšie pozostatky skôr známeho náleziska. Childe, napriek tomu, že bol činný hlavne ako teoretik, bol poverený dohliadať nad prebiehajúcimi prácami. Výsledky výskumu boli publikované v roku 1931.
Popularizácia.
Childe publikoval tiež diela určené širokej verejnosti. Medzi najznámejšie patria "What Happened in History" (1942) a "Man Makes Himself" (1951).
Smrť.
Po odchode z Archeologického inštitútu sa vrátil do Austrálie, kde zahynul po páde z "Mont Victoria" v Blue Mountains v roku 1957. Mohlo ísť o nehodu, objavili sa aj špekulácie o samovražde.
Nepravidelná premenná hviezda

Nepravidelná premenná hviezda je typ premennej hviezdy, ktorej zmeny jasnosti nevykazujú žiadnu periodicitu. Tieto premenné hviezdy sa delia na dve skupiny.
Johann Joachim Winckelmann

Johann Joachim Winckelmann (* 9. december 1717, Stendal, Nemecko – † 8. jún 1768, Terst, Taliansko) bol nemecký archeológ, znalec antického umenia, zakladateľ teórie klasicizmu. Autor prvej veľkej syntézy dejín výtvarného umenia.
Vývin umenia je podmienený prírodnými faktormi (podnebím), ako aj spoločenskými faktormi (napr. vplyvom štátneho zriadenia) a nimi vyvolaného spôsobu myslenia.
Starogrécke umenie stelesňuje vznešenú prostotu a pokojnú majestátnosť; zrodilo sa v slobode a je estetickým ideálom hodným nasledovania. O gréckom umení tiež tvrdil: "Študovať dejiny gréckeho umenia znamená študovať dejiny umenia celého ľudstva." Winckelmannova teória o úrovni tohto umenia, ktoré bolo dlhodobo aj jediným známym umením, však mala za následok, že umenie dovtedy nepoznaných kultúr ako Egypta či Orientu boli dlhodobo pokladané za nižšie a barbarské.
Dlhoperiodická premenná hviezda

Dlhoperiodická premenná hviezda je typ premennej hviezdy, ktorej zmeny jasnosti prichádzajú v dlhých časových periódach, v mesiacoch alebo rokoch. Toto označenie sa všeobecne používa pre hviezdy typu Mira, teda pomaly pulzujúcich červených obrov, hoci existujú aj iné typy premenných hviezd premenných hviezd s veľmi dlhou periódou.
Lewis Henry Morgan

Lewis Henry Morgan (* 21. november 1818, Aurora, New York, USA – † 17. december 1881, Rochester) bol americký antropológ. Štúdiom života Indiánov nazhromaždil rozsiahly faktografický materiál o dejinách pravekej spoločnosti. Ako jeden z prvých stanovil, že rodina je historický jav, meniaci sa spolu s vývojom spoločnosti.
Morgan je autor evolucionistickej teórie vývoja spoločnosti: divošstvo - barbarstvo - civilizácia.
Florian Znaniecki

Florian Witold Znaniecki (* 15. január 1882, Świątniki, Ruská ríša, dnes Poľsko – † 23. marec 1958) bol americký sociológ a filozof poľského pôvodu. Venoval sa sociálnej psychológii, študoval sociálne prispôsobenie, postoje a hodnoty.
Spolu s W. I. Thomasom pracoval na prípadových štúdiách imigrantov. Štúdium antropologických zmien štruktúry osobnosti poľských emigrantov, ktorí sa usídlili v Amerike.
Mária Hájková

Mária Hájková, vyd. Mihálková (* 18. január 1920, Nové Sady, okr. Nitra – † 28. máj 1989) bola slovenská herečka.
V roku 1939 absolvovala štúdium herectva a spevu na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave. Od 1939-1945 roku bola členkou činohry SND a od 1946-1979 členkou činohry Novej scény v Bratislave, od 1979 na dôchodku. Stvárnila veľa postáv na javisku, vo filme a v televízii, ale aj v rozhlase a dabingu. 
Najznámejšie sú jej postavy na javisku v Ženskom zákone 1941, 1944 (Dora Kalinová), Keď jubilant plače 1967 (Dojka), Všetko naopak 1964 (Trasorítka), Ploštica 1965 (pani Rozália), Kaviár alebo šošovica 1967 (Matilda), Čaj u pána senátora 1976 (pani ministrová), vo filmoch Kozie mlieko 1950, Štvorylka 1955, Andel na horách 1955, Štyridsatštyri 1957, Dáždnik sv. Petra 1958, Zmluva s diablom 1967, v televíznom seriáli Spadla z oblakov 1980 a v televíznych inscenáciách Výnosné miesto 1965, Čarokrásna pani majstrová 1968, Dlhé blúdenie 1972, Prvý deň sviatočný 1974, Prípad z Amagerskej lúky 1974 a iných.
R Andromedae

R Andromedae je premenná hviezda typu Mira Ceti súhvezdí Androméda. Leží blízko malého trojuholníka zloženého z hviezd théta, sigma a ró na súradniciach rektascenzia = 00h 24´, deklinácia = +38° 35´. Pri maximálnej magnitúde 5,8 je v dosahu triédra, ale v minime klesá jej jasnosť až na 14,9 mag. Perióda zmien je 409 dní.
Theta Apodis

Theta Apodis (θ Aps / θ Apodis) je polopravidelná premenná hviezda v súhvezdi Rajka.
R Aquilae

R Aquilae je premenná hviezda v súhvezdí Orol.
V Aquilae

V Aquilae je premenná hviezda v súhvezdí Orol.
Johannes Diderik van der Waals

Johannes Diderik van der Waals (* 23. november 1837, Leiden, Holandsko – † 8. marec 1923, Amsterdam) bol holandský fyzik, nositeľ Nobelovej ceny (r. 1910) za prácu na stavovej rovnici plynov a kvapalín.
Život.
V rokoch 1862 – 1865 študoval na univerzite v Leydene. Od 1864 učil fyziku a matematiku na strednej škole v Deventeri a o dva roky neskôr v Haagu.
Doktorskú dizertačnú prácu s názvom "Over de Continuiteit van den Gas - en Vloeistoftoestand" obhájil v roku 1873. V roku 1876 sa stal profesorom fyziky na univerzite v Amsterdame, kde sa zaoberal problémom spojitosti plynného a kvapalného stavu látok. Podarilo sa mu nájsť vzťah medzi objemom, tlakom a teplotou plynov a kvapalín. Dokázal existenciu síl, ktoré pôsobia na úrovni molekúl a spôsobujú vnútorný tlak v kvapalinách. Dnes sú známe ako van der Waalsove sily. Sformuloval tiež tzv. van der Waalsovu rovnicu platnú pre kvapaliny i plyny a teda i zmenu skupenstva s platnosťou pre kvapaliny rovnakého zloženia. Bola to práve táto práca, ktorá mu priniesla Nobelovu cenu a poskytla Sirovi Jamesovi Dewarovi a Heike Kamerlinghovi Onnesovi údaje potrebné pre výrobu kvapalného hélia.
V roku 1893 publikoval hlavné myšlienky termodynamickej teórie kapilarity, ktorých hlavným predpokladom bola existencia pozvoľnej, následne veľmi prudkej, zmeny hustoty na rozhraní medzi kvapalinou a parou.
V roku 1910 boli jeho práce ocenené Nobelovou cenou za fyziku.
R Aquarii

R Aquarii je premenná hviezda v súhvezdí Vodnár.
R Arietis

R Arietis je premenná hviezda v súhvezdí Baran.
U Arietis

U Arietis je premenná hviezda v súhvezdí Baran.
R Aurigae

R Aurigae je premenná hviezda v súhvezdí Povozník.
AE Aurigae

AE Aurigae je premenná hviezda v súhvezdí Povozník. Táto masívna hviezda, najmenej 17-krát ťažšia ako Slnko, patrí do zriedkavého spektrálneho typu O. Pri svojom putovaní vesmírom AE Aurigae práve prechádza cez nesúvisiace prachové mračno IC 405, ktoré osvetľuje a zároveň vybudzuje k žiareniu. 
Astronómovia predpokladajú, že AE Aurigae je zložka bývalej dvojhviezdy, ktorej spoločníkom bola mí Columbae. AE Aur sa od oblasti Orióna vzďaľuje opačným smerom rýchlosťou takmer 200 km/s voči mí Col. Okrem toho sa mí Col a AE Aurigae na seba podobajú. Dvojica sa rozpadla vplyvom blízkeho prechodu okolo inej hviezdy.
Julius Wagner-Jauregg

Julius Wagner von Jauregg (* 7. marec 1857, Wels, Rakúsko – † 27. september 1940, Viedeň) bol rakúsky lekár, neurológ a psychiater.
V roku 1927 dostal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objav liečenia progresívnej paralýzy naočkovaním malárie.
Gita Skoumalová

Gita Skoumalová (* 12. jún 1929), rod. Spevárová, je slovenská filmová fotografka.
Vyštudovala na FAMU v Prahe. Spolu so svojim manželom, českým fotografom Karolom Skoumalom, stála pri zrode slovenského filmu a filmových ateliérov na Kolibe, kde dlhší čas pracovala. Fotografovala predovšetkým vo Vysokých Tatrách, pracovala na filmoch s tematikou Vysokých Tatier a detskou tematikou. Spolupracovala s poprednými hercami a režisérmi svojej doby, napr. Karol Plicka, Július Pántik a iní.
Momentálne sa venuje písaniu kníh predovšetkým pre deti.
R Bootis

R Bootis je premenná hviezda v súhvezdí Pastier.
W Bootis

W Bootis je premenná hviezda v súhvezdí Pastier.
X Camelopardalis

X Camelopardalis je premenná hviezda v súhvezdí Žirafa.
VZ Camelopardalis

VZ Camelopardalis je premenná hviezda v súhvezdí Žirafa.
L Carinae

L Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
R Carinae

R Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
S Carinae

S Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
S Cassiopeiae

S Cassiopeiae je premenná hviezda v súhvezdí Kasiopeja, je to tridsiata najväčšia známa hviezda.
R Centauri

R Centauri je premenná hviezda v súhvezdí Centaurus.
S Centauri

S Centauri je premenná hviezda v súhvezdí Centaurus.
T Centauri

T Centauri je polopravidelná premenná hviezda v súhvezdí Centaurus, jedna z najjasnejších na oblohe. V maxime dosahuje piatu magnitúdu. Nachádza sa vo vzdialenosti zhruba 1 370 svetelných rokov.
S Cephei

SS Cephei je premenná hviezda v súhvezdí Cefeus.
T Cephei

T Cephei je premenná hviezda v súhvezdí Cefeus.
SS Cephei

SS Cephei je premenná hviezda v súhvezdí Cefeus.
AR Cephei

AR Cephei je premenná hviezda v súhvezdí Cefeus.
U Ceti

U Ceti je premenná hviezda v súhvezdí Veľryba.
R Chamaeleontis

R Chamaeleontis je premenná hviezda v súhvezdí Chameleón.
R Canis Majoris

R Canis Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľký pes.
FW Canis Majoris

FW Canis Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľký pes.
S Canis Minoris

S Canis Minoris je premenná hviezda v súhvezdí Malý pes.
R Cancri

R Cancri je premenná hviezda v súhvezdí Rak. Je to bežná premenná hviezda typu Mira Ceti a má súradnice rektascenzia = 08h 16,5´, deklinácia = +11° 43´. Zmeny magnitúdy sú od 6,1 do 11,8 s periódou 362 dní.
X Cancri

X Cancri je premenná hviezda v súhvezdí Rak. Jej jasnosť sa mení od 5,6 mag do 7,5 mag s približnou periódou 195 dní. Je nápadne červenej farby a nachádza sa v blízkosti jasnejšej hviezdy Asellus Australis.
T Columbae

T Columbae je dlhoperiodická premenná hviezda v súhvezdí Holubica. Mení svoju magnitúdu od 6,6 po 12,6 v perióde 225,2 dňa.
R Comae Berenices

R Comae Berenices je premenná hviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky.
S Coronae Borealis

S Coronae Borealis je premenná hviezda v súhvezdí Severná koruna.
T Coronae Borealis

T Coronae Borealis alebo Planúca hviezda je premenná hviezda v súhvezdí Severná koruna. Je to takzvaná rekurentná nova. Skladá sa z červeného obra a z modrobieleho trpaslíka. Hmota z horných vrstiev červeného obra dopadá na trpaslíka, kde sa ukladá, až kým nedosiahne kritickú hranicu. Potom jeho vrchné vrstvy divoko explodujú, pričom sústava vyžaruje 10 000-krát viac energie ako v normálnom stave. Po vzplanutí sa obe hviezdy vracajú do normálneho stavu a cyklus sa môže zopakovať.
U Coronae Borealis

U Coronae Borealis je premenná hviezda v súhvezdí Severná koruna.
R Crucis

R Crucis je premenná hviezda v súhvezdí Južný kríž.
R Corvi

R Corvi je premenná hviezda typu Mira v súhvezdí Havran. V maxime dosahuje 6,7 mag, v minime klesá jej jasnosť až na 14,4 mag.
U Cygni

U Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
W Cygni

W Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
RT Cygni

RT Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
SS Cygni

SS Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
SU Cygni

SU Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
CH Cygni

CH Cygni je premenná hviezda v súhvezdí Labuť.
R Delphini

R Delphini je premenná hviezda v súhvezdí Delfín.
U Delphini

U Delphini je premenná hviezda v súhvezdí Delfín.
EU Delphini

EU Delphini je premenná hviezda v súhvezdí Delfín.
Beta Doradus

Beta Doradus (β Dor) je premenná hviezda v súhvezdí Mečiar.
R Draconis

R Draconis je premenná hviezda v súhvezdí Drak.
T Eridani

T Eridani je premenná hviezda v súhvezdí Eridanus.
R Fornacis

R Fornacis je premenná hviezda v súhvezdí Pec.
R Geminorum

R Geminorum je premenná hviezda typu Mira Ceti v súhvezdí Blíženci. Kolísanie magnitúd je v rozsahu 6,0 až 14,0 v perióde 370 dní. Leží zdanlivo neďaleko hviezdy Wasat, na súradniciach rektascenzia = 7h 07,4min, deklinácia = +22° 42´.
U Geminorum

U Geminorum je premenná hviezda v súhvezdí Blíženci, prototyp kataklizmickej premennej hviezdy. Je to tesná dvojhviezdna sústava zložená z červenej hviezdy hlavnej postupnosti, ktorá obieha a zakrýva bieleho trpaslíka. Hmota padá z hviezdy hlavnej postupnosti na trpaslíka, vytvára akréčny disk a v mieste dopadu sa zahrieva. Z tohto dôvodu rastie jasnosť bieleho trpaslíka v rozsahu troch až piatich magnitúd. Priemerná magnitúda dvojhviezdy je 8,8 a nachádza sa vo vzdialenosti 250 svetelných rokov. Podľa U Geminorum sa nazýva druh nepravidelných premenných hviezd, ktoré vykazujú náhly vzrast jasnosti.
S Gruis

S Gruis je premenná hviezda v súhvezdí Žeriav.
S Herculis

S Herculis je premenná hviezda v súhvezdí Herkules. Mení svoju jasnosť od 6,4 do 13,8 mag v perióde 307 dní. Má súradnice rektascenzia = 16h 52´, deklinácia = +14° 56,5´.
U Herculis

U Herculis je premenná hviezda v súhvezdí Herkules.
X Herculis

X Herculis (X Her) je premenná hviezda v súhvezdí Herkules. Jej priemerná zdanlivá hviezdna veľkosť je 6,58 a vzdialenosť od Slnka 450 svetelných rokov. Možno si ju pomýliť s jasnejšou Chí Herculis, ktorá leží v jej zdanlivej blízkosti.
Bola siedmou objavenou premennou hviezdou v súhvezdí Herkules. Je to červený obor patriaci medzi polopravidelné premenné hviezdy. Jej jasnosť kolíše medzi šiestou a siedmou magnitúdou.
R Horologii

R Horologii je premenná hviezda v súhvezdí Hodiny.
U Horologii

U Horologii je premenná hviezda v súhvezdí Hodiny.
U Hydrae

U Hydrae je premenná hviezda v súhvezdí Hydra.
VW Hydrae

VW Hydrae je premenná hviezda v súhvezdí Hydra.
RX Leporis

RX Leporis je premenná hviezda v súhvezdí Zajac. Patrí medzi pulzujúce červené obry.
R Leonis Minoris

R Leonis Minoris je premenná hviezda typu Mira v súhvezdí Malý lev.
RU Lupi

RU Lupi je premenná hviezda v súhvezdí Vlk.
R Lyrae

R Lyrae je polpravidelná premenná hviezda v súhvezdí Lýra. Patrí do spektrálnej triedy M a má magnitúdu 3,9 až 5,0.
Súradnice (epocha 2000,0)
U Microscopii

U Microscopii je premenná hviezda v súhvezdí Mikroskop.
R Normae

R Normae je premenná hviezda v súhvezdí Pravítko.
R Octantis

R Octantis je premenná hviezda v súhvezdí Oktant.
V Ophiuchi

V Ophiuchi je premenná hviezda v súhvezdí Hadonos.
X Ophiuchi

X Ophiuchi je premenná hviezda v súhvezdí Hadonos.
U Orionis

U Orionis je premenná hviezda v súhvezdí Orión.
W Orionis

W Orionis je premenná hviezda v súhvezdí Orión.
VV Orionis

VV Orionis je premenná hviezda v súhvezdí Orión.
CK Orionis

CK Orionis je premenná hviezda v súhvezdí Orión.
R Pegasi

R Pegasi je premenná hviezda v súhvezdí Pegas.
X Pegasi

X Pegasi je premenná hviezda v súhvezdí Pegas.
R Pictoris

R Pictoris je premenná hviezda v súhvezdí Maliar.
TX Piscium

TX Piscium alebo 19 Piscium je premenná hviezda v súhvezdí Ryby. Má spektrálny typ C ležiaci mimo základnej spektrálnej klasifikácie. Je to nepravidelne premenný červeno sfarbený obor.
RR Scorpii

RR Scorpii je premenná hviezda v súhvezdí Škorpión.
RS Scorpii

RS Scorpii je premenná hviezda v súhvezdí Škorpión.
R Scuti

R Scuti je pulzujúca premenná hviezda v súhvezdí Štít. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť sa podľa rôznych zdrojov pohybuje medzi 4,2 mag v maxime až po 8,2 mag v minime, a to dosť nepravidelne. Zmeny jasnosti sprevádza zmena spektrálneho typu z G0 na M5. Je to najjasnejšia premenná hviezda typu RV Tauri. Vzdialenosť hviezdy od nás je podľa revízie údajov sondy Hipparcos z roku 2007 až 3 433 ly.
Ide o umierajúcu hviezdu meniacu sa pravdepodobne z červeného nadobra na bieleho trpaslíka. Má okolo seba atmosféru bohatú na vodnú paru a uhlík.
R Serpentis

R Serpentis je premenná hviezda typu Mira Ceti v súhvezdí Had. Rozpätie magnitúd má od 5,1 (uvádza sa aj 5,6) do 14,4 (14,0) a periódu 356 dní.
S Serpentis

S Serpentis je premenná hviezda v súhvezdí Had.
U Sagittae

"U Sagittae"" je premenná hviezda v súhvezdí Šíp.
WZ Sagittae

WZ Sagittae je premenná hviezda v súhvezdí Šíp.
RR Sagittarii

RR Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec.
R Sagittarii

RR Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec.
U Sagittarii

U Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec. Je súčasťou otvorenej hviezdokopy M25. Jej jasnosť sa mení od 6,3 po 7,1 mag s periódou 6,745 dňa. Zmeny jasnosti sa dajú pozorovať aj bežným triédrom. 
Je to pulzujúci nadobor, typická cefeida I. typu a v ďalekohľade má nápadnú žltú farbu. Jej premenlivosť bola objavená v roku 1866, medzi cefeidy ju zaradil J. B. Irwin v roku 1956. Vek hviezdy je iba 90 miliónov rokov. Vďaka U Sagittarii sa podarilo veľmi presne zmerať vzdialenosť celej hviezdokopy M25 od nás, ktorá je 2000 svetelných rokov.
RT Sagittarii

RT Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec.
RU Sagittarii

RU Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec.
VX Sagittarii

VX Sagittarii je premenná hviezda v súhvezdí Strelec, je to desiata najväčšia známa hviezda.
SU Tauri

SU Tauri je premenná hviezda v súhvezdí Býk.
R Trianguli

R Trianguli je premenná hviezda v súhvezdí Trojuholník.
R Ursae Majoris

R Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
T Ursae Majoris

T Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
U Ursae Majoris

U Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Z Ursae Majoris

Z Ursae Majoris je premenná hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
R Virginis

R Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
S Virginis

S Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
W Virginis

W Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
SS Virginis

SS Virginis je premenná hviezda v súhvezdí Panna.
R Vulpeculae

R Vulpeculae je premenná hviezda v súhvezdí Líška.
Z Vulpeculae

Z Vulpeculae je premenná hviezda v súhvezdí Líška.
Mary Wollstonecraftová

Mary Wollstonecraftová (* 27. apríl 1759, Hoxton, Spojené kráľovstvo – † 10. september 1797, Londýn) bola britská spisovateľka, filozofka, feministka a sociálna reformátorka.
Biografia.
Mary žila od decembra 1792 v Paríži a bola svedkom prelomových udalostí Veľkej francúzskej revolúcie – okrem iného aj popravy bývalého kráľovského páru. V Paríži sa stretávala najmä s umiernenými girondistami, k politike radikálnych jakobínov sa v listoch viackrát vyjadrila kriticky (odpudzoval ju najmä teror, ktorý jakobíni rozpútali). Sama bola pre revolučné orgány v roku 1793 podozrivou osobou, ale podarilo sa jej vyhnúť väzeniu, a to aj vďaka ochrane zo strany amerického obchodníka a diplomata Gilberta Imlaya. 
V roku 1793 nadviazala s Imlayom milenecký vzťah, Imlay ju dokonca prehlásil za manželku, ale k sobášu nikdy nedošlo. Z tohto vzťahu sa narodila dcéra Fanny Imlayová (1794 – 1816). Mary s dcérou napokon začiatkom apríla 1795 opustili Francúzsko a odišli do Londýna. Z dôvodu rozchodu s milencom Imlayom sa Mary dvakrát pokúsila o samovraždu (prvýkrát sa v máji roku 1795 otrávila ópiom, neskôr sa pokúsila utopiť v Temži, ale zachránil ju náhodný okoloidúci).
Jej manželom sa 29. marca 1797 stal politický filozof William Godwin (1756 – 1836). Z manželstva sa narodila dcéra Mary, ktorá sa neskôr stala manželkou romantického básnika Percy Bysshe Shelleyho. Po narodení dcéry dňa 30. augusta 1797 dostala Mary Wollstonecraftová popôrodnú horúčku (lat. febris puerperalis) a o desať dní neskôr zomrela.
V roku 1792 vydala svoje dielo - Obhajoba práv žien. Jej práca "Obhajoba ženských práv" je jedným z prvých spisov, ktoré požadovali rovnoprávnosť žien a ich právo na vzdelanie. 
Jej dcéra Mary Shelleyová bola spisovateľkou, preslávila sa hororovým románom Frankenstein alebo Moderný Prometeus.
Operačná pamäť

Operačná pamäť počítača je pamäťou, v ktorej sa ukladajú dáta, ktoré procesor počítača momentálne nespracováva, ale budú potrebné neskôr.
Veľkou prednosťou operačnej pamäte oproti ostatným druhom pamätí (napr. oproti pevnému disku) je jej rýchlosť. Dáta do nej totiž možno uložiť/z nej načítať niekoľkonásobne rýchlejšie, ako by to bolo možné napríklad pri použití pevného disku. Procesor a ostatné komponenty počítača, ktoré sa potrebujú k uloženým informáciám dostať, tak nemusia na prístup k nim príliš dlho čakať. 
Operačná pamäť je štruktúrovaná pomocou stĺpcov a riadkov. Do oblastí, ktoré vznikli takýmto rozdelením pamäte sa zmestí len určité množstvo údajov. Operačná pamäť každého počítača je "energeticky závislá", čo v praxi znamená, že po prerušení dodávky elektrického prúdu alebo po vypnutí počítača, sa všetky údaje, ktoré obsahovala, vymažú. Príčinou tejto energetickej závislosti sú použité moduly operačnej pamäte. Ich nahradenie inými modulmi, ktoré by boli energeticky nezávislé (tzv. MRAM moduly) však v súčasnosti ešte nie je možné. Takéto moduly sú totiž príliš pomalé a to by znižovalo výkon počítačov.
Operačnú pamäť nájdeme v počítači najčastejšie v podobe pamäťového modulu. Časom sa podarilo vyrobiť niekoľko druhov operačných pamätí. Hlavne v 90-tych rokoch prevažovali pamäte s označením SIMM ale objavovala sa aj tzv. EDO-RAM pamäť. V dnešných počítačoch nájdeme prevažne moduly s označením DIMM, SDR, DDR. Najnovším typom operačnej pamäte je DDR4-SDRAM.
Sufražetky

Sufražetky ( od "suffrage"„volebné právo“) boli príslušníčky emancipačného militantného hnutia za zrovnoprávnenie žien, ktoré vzniklo okolo roku 1900 predovšetkým v anglosaskom prostredí, pričom najsilnejšie sa presadzovalo v Spojenom kráľovstve.
Hnutie sufražetiek často používalo až extrémne formy boja (hladovky, zapaľovanie poštových schránok ap.). Hoci pred prvou svetovou vojnou ešte nedosiahlo svoje ciele, pripravilo podmienky pre rozšírenie volebného práva na ženy v medzivojnovom období (napr. v Spojených štátoch v roku 1920, v Spojenom kráľovstve v roku 1920 pre majetné a v roku 1928 pre všetky ženy).
Ferozliatina

Ferozliatina je špeciálne surové železo – zliatina s obsahom železa od 4 do 50 %, uhlíkom a jedným alebo viacerými prvkami. Ferozliatiny obvykle nie sú kujné. Vyrábajú sa vo vysokých peciach – tzv. "vysokopecné ferozliatiny" alebo v oceliarskych elektrických peciach. Vyrábajú sa v rôznych formách, napríklad vo forme bochníkov, ingotov alebo kusov, v tvaroch získaných kontinuálnym liatím, vo forme granúl, prášku alebo aglomerované.
Zloženie.
Jednotlivé prvky, ak sú vo ferozliatine prítomné, musia dosiahnuť aspoň tieto minimálne podiely:
Výnimkou je meď, ktorej obsah nesmie prevýšiť 10 %.
Rozdelenie podľa zloženia.
Ferozliatiny sa delia podľa počtu prvkov prevyšujúcich vyššie uvedené minimálne podiely (prítomnosť uhlíka sa do úvahy neberie) na:
Niektoré ferozliatiny nemusia byť pomenované špecificky podľa obsahu prvkov.
Výroba.
Z výrobného hľadiska sa ferozliatiny delia do dvoch skupín:
V nasledujúcej tabuľke je uvedené odhadované množstvo celosvetovej produkcie ferozliatin v miliónoch ton.
Suroviny pre výrobu.
Suroviny pre výrobu ferozliatin sú:
Nerastné zdroje sú rozdelené nerovnomerne. Ruda obsahujúca chróm (chromit) pochádza z Južnej Afriky a Kazachstanu. Menšie ložiská sa nachádzajú aj v Európe: vo Fínsku, Turecku, Albánsku a Grécku. Rudy s obsahom mangánu sa nachádzajú v Južnej Afrike, na Ukrajine, v Gabone a Austrálii. Menšie ložiská sú v Brazílii, Indii, Mexiku a Mjanmarsku. Rudy s obsahom molybdénu sa nachádzajú v Severnej Amerike, Čile a Číne. Rudy s obsahom nióbu sa nachádzajú v Brazílii.
Feromangán

Feromangán je binárna ferozliatina s obsahom mangánu nad 30 %. Má tvar neopracovaných kusov s bielym leskom v lome. Je krehký a veľmi tvrdý. Podobný materiál je surové železo s obsahom 6 až 30 % mangánu mangánu ktoré sa nazýva zrkadlovina.
Rozdelenie.
Podľa obsahu uhlíka sa rozlišuje:
Použitie.
Používa sa na deoxidáciu, desulfurizáciu, pridávanie uhlíka do ocele a pridávanie mangánu ako legujúceho prvku. Feromangán s nízkym obsahom uhlíka sa používa pri výrobe mangánových legovaných ocelí vyžadujúcich nízky obsah uhlíka.
Výroba.
Vyrába sa zahrievaním zmesi oxidov MnO2 a Fe2O3 s uhlíkom v peci. Zložky realizujú termálnu dekompozičnú reakciu. Menšia časť objemu výroby feromangánu sa vyrába vo vysokých peciach, väčšia v elektrických oblúkových peciach (v roku 1977 nad 75 % s rastúcim trendom).
Feromangán patrí medzi najviac produkované ferozliatiny s podielom nad 20 % na celkovom objeme výroby. V nasledujúcej tabuľke je uvedené odhadované množstvo celosvetovej produkcie feromangánu v miliónoch ton.
V Európe sa feromangán vyrába vo veľkých objemoch vo Francúzsku (386 000 ton v roku 1997) a Nórsku. V menších objemoch v Španielsku (35 000 ton v roku 1997), Belgicku a Nemecku.
Ferochróm

Ferochróm je ferozliatina obsahujúca 60 až 75 % chrómu a zvyčajne od 4 do 10 % uhlíka, ktorého však môže byť aj veľmi málo len 0,01 % na redukciu krehkosti. Má tvar a formu veľmi tvrdej kryštalickej hmoty, niekedy s veľmi vyvinutými kryštálmi.
Používa sa, na výrobu tzv. "chrómových ocelí".
Výroba.
Ferochróm patrí medzi najviac produkované ferozliatiny s podielom nad 25 % na celkovom objeme výroby. V nasledujúcej tabuľke je uvedené odhadované množstvo celosvetovej produkcie ferochrómu v miliónoch ton.
V Európe sa ferochróm vyrába vo veľkých objemoch vo Fínsku (236 652 ton v roku 1997), Nórsku a Švédsku. Vo výrazne menších objemoch v Nemecku (25 856 ton v roku 1997), Taliansku a Španielsku.
Ferosilícium

Ferosilícium je ferozliatina - zliatina železa a kremíka. Má vysoký obsah silicidov železa, a celkový obsah kremíka nad 6 %. Reálne je obsah kremíka v rozmedzí od 10 % až do
takmer 96 %. Ferosilícium zároveň obsahuje aj malý podiel uhlíka (0,1 až 0,2 %). Jeho bod tavenia je asi 1200 °C, v lome je lesklo sivý, je magnetický a krehký. Vyrába sa v elektrických peciach.
Vlastnosti.
Hustota ferosilícia závisí od jeho zloženia. Pri obsahu 12 % Si je 6,8 g.cm-3, pri 18 % Si je 6,5 g.cm-3 a pri 25 % Si je 6,36 g.cm-3. Pri nižšom obsahu kremíka má ferosilícium vysokú hustotu, ale má aj vysokú tvrdosť. Pri vyššom obsahu kremíka sa znižuje hustota a magnetickosť. 
Použitie.
Ferosilícium sa používa:
Andrej Ďurkovský

Ing. Andrej Ďurkovský (* 5. september 1958, Bratislava) je bývalý poslanec NR SR a bývalý primátor Bratislavy. Po medializácii tém prideľovania mestských bytov, výkonu akcionárskych práv v Bratislavskej vodárenskej spoločnosti a búrania PKO ho KDH vyzvalo o vysvetlenie svojich krokov. Po rokovaní predsedníctva KDH 24. januára 2010 oznámil, že sa vzdá členstva v strane, čím sa stal prvým nezávislým poslancom NR SR v období 20102012.
Andrej Ďurkovský je ženatý, s manželkou Františkou majú tri deti a Karpatskú pekáreň.
30 Herculis

30 Herculis je premenná hviezda v súhvezdí Herkules.
68 Herculis

68 Herculis alenbo u Herculis je zákrytová premenná hviezda v súhvezdí Herkules.
Mení jasnosť v rozsahu od 4,7 do 5,4 mag. Skladá sa z dvoch silne sploštených takmer rovnako veľkých hviezd, ktoré sa navzájom obehnú za 2,051 dňa. Ich svietivosť je však rozdielna, pričom dosahuje u jednej 260-násobok a u druhej 100-násobok svietivosti Slnka. Ich hmotnosti sú 7,5-násobok a 2,9 násobok Slnka, pričom sú ale obe zhodne asi 6-krát väčšie ako Slnko.
RR Lyrae

RR Lyrae je premenná hviezda v súhvezdí Lýra, prototyp premenných hviezd typu RR Lyrae. Je to krátkoperiodická cefeida, voľným okom neviditeľná. Periódu zmien jasnosti má kratšiu než jeden deň. Pomocou premenných hviezd tohto typu sa určuje vzdialenosť guľovch hviezdokôp.
RS Ophiuchi

RS Ophiuchi je rekurentná nova v súhvezdí Hadonos. Vybuchla v rokoch 1898, 1933, 1958 a 1967 a dosiahla hviezdnu veľkosť +5.
T Pyxidis

T Pyxidis je rekurentná nova v súhvezdí Kompas. Je to tiež dvojhviezda vzdialená od Slnka 6000 ly. Skladá sa z bieleho trpaslíka so 70 % hmotnosti Slnka a jeho plazmového sprievodcu s iba 14 % hmotností Slnka, ktorého hmota sa zhromažďuje na trpaslíkovi, až kým nedôjde k výbuchu novy.
L² Puppis

L² Puppis je premenná hviezda typu Mira Ceti v súhvezdí Korma. Tvorí optickú dvojhviezdu s L1 Puppis.
R Leporis

R Leporis, známa aj ako Hindova hviezda, je premenná hviezda typu Mira v súhvezdí Zajac, v blízkosti hranice so súhvezdím Eridanus. Je to uhlíková hviezda, ktorá sa javí ako červená. Pomenovaná je po známom britskom astronómovi menom J. R. Hindovi, ktorý ju pozoroval v roku 1845. Jej zdanlivá magnitúda sa mení od +5,5 do +11,7 s hlavnou periódou 427432 dní, hoci môže mať aj iné periodické komponenty.
BL Lacertae

BL Lacertae je vysoko premenlivé galaktické jadro alebo aktívna galaxia, o ktorej sa pôvodne myslelo, že je to nepravidelná premenná hviezda v našej Galaxii. Preto dostala v roku 1941 označenie ako premenná hviezda. V roku 1968 bol objekt identifikovaný ako jasný a premenlivý rádiový zdroj.
Je to veľmi vzdialená obria eliptická galaxia s kompaktným a divoko premenným jadrom, ktoré obklopuje slabé difúzne halo. Žiari na všetkých vlnových dĺžkach. Jej žiarivosť niekedy vzrastie na niekoľko týždňov 10- až 100-krát. Ide o objekt podobný kvazarom, zdrojom jej žiarivosti je pravdepodobne obria čierna diera s hmotnosťou niekoľko miliónov hmotností Slnka. BL Lacertae sa stal prototypom podobných objektov, ktorým sa bežne hovorí blazary alebo lacertidy. Dnes ich poznáme asi 50. Rozdiel medzi kvazarmi a blazarmi spočíva v hostiteľskej galaxii. Zatiaľčo objekty typu BL Lacertae sú obrie čierne diery v eliptických galaxiách, kvazary sú obrie čierne diery v špirálových galaxiách. Nesmierne množstvo žiarenia z malých kompaktných jadier kvazarov a blazarov dokáže uvoľniť len gravitácia obrích čiernych dier v strede ich jadra. BL Lac sa nám na oblohe javí ako bežná slabá hviezda s jasnosťou 14 magnitúd, pričom jej absolútna magnitúda je -22,9.
Lambda Tauri

Lambda Tauri (λ Tau/λ Tauri) je dvojhviezda a zároveň zákrytová premenná hviezda typu Algol v súhvezdí Býk. Jej magnitúda kolíše v intervale 3,3 až 3,8 s periódou 3,95 dňa. 
Dvojicu tvorí jasný trpaslík spektrálneho typu B3 a obor spektrálneho typu A4. Tento obor je v skutočnosti je oveľa svietivejší ako Algol, ale nachádza sa v oveľa väčšej vzdialenosti ako Algol. Hviezdy sú od seba vzdialené len 15 miliónov kilometrov. V dôsledku vzájomnej blízkosti hviezd slapové sily deformujú ich tvar a zrejme medzi nimi dochádza aj k prenosu hmoty. Preto sa jasnosť tejto dvojhviezdy nepatrne mení aj vtedy, keď sa jej zložky navzájom nezakrývajú. Zákryty sú čiastočné, čiže len časť kotúča jednej hviezdy býva zakrývaná druhou. Pokles jasnosti sa dá postrehnúť aj voľným okom. Vhodnými porovnávacími hviezdami sú gama alebo Haydum (magnitúda 3,6), pí (4,3), omikrón (3,6) a zeta (3,7).
Kappa Pavonis

Kappa Pavonis (κ Pav) je premenná hviezda v súhvezdí Páv. Patrí medzi krátkoperiodické premenné hviezdy typu delta Cephei a je to jedna z najjasnejších hviezd tohto typu.
X Persei

X Persei je premenná hviezda v súhvezdí Perzeus. Je to röntgenová dvojhviezda v nepresne určenej vzdialenosti medzi 1 400 – 4 200 ly od nás.
Blazar

Blazar je galaxia s veľmi kompaktným a veľmi premenlivým rádiovým zdrojom v strede galaxie. Rádiovým zdrojom je pravdepodobne čierna diera uprostred galaxie. Z pólov čiernej diery vychádzajú tzv. výtrysky, ktoré končia v rádiových lalokoch. Niekedy hovoríme o nadsvetelných výtryskoch, kedy sa nám zdá, že výtrysky sa pohybujú rýchlosťou väčšou, ako je rýchlosť svetla. Je to iba optický klam spôsobený tým, že výtrysky sa pohybujú rýchlosťou asi 99 % rýchlosti svetla. Pomenovanie blazar dostal tento typ objektov podľa svojho prvého objaveného zástupcu, BL Lacertae.
Snem Slovenskej republiky

Snem Slovenskej republiky (predchádzajúce názvy: december 193814. marec 1939: Snem Slovenskej krajiny, 14. marec 193921. júl 1939 Slovenský snem, príp. Snem Slovenského štátu) bol zákonodarný orgán Slovenskej republiky a do vzniku Slovenského štátu 14. marca 1939 najvyšší zákonodarný orgán autonómnej Slovenskej krajiny v rámci Česko-Slovenskej republiky. Snem bol ustanovený na základe nedemokratických volieb z 18. decembra 1938 a jeho prvá schôdza sa konala 18. januára 1939. Bez zmeny v zložení sa po vyhlásení samostatnosti pretransformoval na zákonodarný a ústavodarný orgán Slovenského štátu.
Právomoci a história snemu.
Parlament sa po vyhlásení nezávislosti Slovenska 14. marca 1939 sformoval z fungujúceho Snemu Slovenskej krajiny. Podľa novoprijatej slovenskej ústavy z júla 1939 bol Snem najvyšším zákonodarným zborom štátu a mal byť zložený z 80 poslancov, volených vo všeobecných voľbách na obdobie piatich rokov. V skutočnosti bol snem zložený až na malé obmeny aj naďalej z poslancov zvolených v decembri 1938 a nové voľby sa nekonali. Keď funkčné obdobie pôvodného snemu v roku 1943 vypršalo, bolo predĺžené rozhodnutím samotného snemu až do 31. decembra 1946.
Poslanci Snemu Slovenskej republiky.
Snem zasadal v rokoch 19381945 v zložení: Štefan Beniak, Vincent Boleček, Michal Boňko, František Bošňák, Jozef Buday, Pavol Čarnogurský, Rudolf Čavojský, Matúš Černák, Konštantín Čulen, Štefan Danihel, Jozef Drobný, Ferdinand Ďurčanský, János Esterházy, Ján Ferenčík, Eugen Filkorn, Pavol Florek, Roman Fraštia, Gejza Fritz, Jozef Fundárek, Adalbert Gabriel, Tido J. Gašpar, Andrej Germuška, Eugen Guzikiewicz, Anton Hancko, Štefan Haššík, Ján Hollý, Vojtech Horák, Gejza Horňák, Koloman Horniš, František Hrušovský, Anton Hudec, Vojtech Hudec, Vojtech Husárek, Matej Huťka, František Jankovič, Franz Karmasin, Sigmund Keil, Michal Klimko, Ferdinand Klinda, Aladár Kočiš, Karol Körper, Ján Líška, Emil Boleslav Lukáč, Alexander Mach, Július Maguth, Andrej Martvoň, Karol Mederly, Gejza Medrický, Ferdinand Mondok, Ján Mora, Vladimír Moravčík, Martin Morháč, Štefan Mušák, Pavol Opluštil, František Orlický, Ján Petrovič, Vojtech Plechlo, Štefan Polyák, Mikuláš Pružinský, Gejza Rehák, Ernest Rosival, Andrej Schlosser, Rudolf Schwarz, Karol Sidor, Anton Simko, Jozef Sivák, František Slameň, Martin Sokol, Július Stano, Josef Steinhübl, Josef Stemmbl, Štefan Suroviak, Anton Šalát, Jozef Šrobár, Pavol Teplanský, Jozef Tiso, Teodor Turček, Vojtech Tvrdý, Ján Uška, Ján S. Vančo, Miloš Vančo, Peter Zaťko.
Predsedníctvo Snemu Slovenskej republiky.
Prvým predsedom sa stal Martin Sokol, ktorý funkciu zastával ešte počas československého štátu v Sneme Slovenskej krajiny a úrad zastával až do rozpustenia snemu v apríli 1945.
Karlovarský program

Karlovarský program bol program (požiadavky na česko-slovenskú vládu), ktorý vyhlásil Konrad Henlein na zjazde Sudetonemeckej strany v Karlových Varoch 24. apríla 1938. Tomuto dátumu predchádzal anšlus Rakúska k Ríši (13. marca), ktorý vyvolal opojné nadšenie úplnej väčšiny sudetských Nemcov. 28. marca sa potom Hitler stretol s Henleinom a dohodli sa na ďalšom postupe voči Česko-Slovensku. Bezprostrednou udalosťou, ktorá karlovarskému zjazdu predchádzala, boli Hitlerove narodeniny (20. apríla) a 22. apríla začala nemecká armáda pripravovať plán „Grün“, vojenské zničenie Česko-Slovenska.
Kralovarský program obsahoval 8 bodov a vychádzal z rokovaní Henleina s Adolfom Hitlerom 28. marca v Berlíne.
Znel takto:
Tieto požiadavky československá vláda pod tlakom udalostí 5. septembra 1938 v podstate prijala, predložiac „Návrh o postupe jednania ohľadne úpravy národnostných otázok.“ S týmto súhlasil britský vyjednávač lord Runciman o vyjednávači SdP. Cieľom Hitlera ani Henleina však nebolo riešenie sudetonemeckej národnostnej otázky, ale rozbitie Česko-Slovenska a jeho úplné ovládnutie. Preto už za púhe dva dni prišla ostravská provokácia, následne prerušenie rokovania zo strany Henleina a rozhlasový prejav Hitlera, ktorý vyprovokoval ozbrojený puč sudetských Nemcov v Česko-Slovensku.
Sudetonemecká strana

Sudetonemecká strana (, "SdP") bola fašistická nemecká politická strana v Česko-Slovensku v rokoch 1933–1938.
Založil ju 1. októbra 1933 Konrad Henlein (nar. r. 1898 v nemecko-českej rodine, pôvodne bankový úradník, neskôr učiteľ telesnej výchovy v Aši, funkcionár Turnerverbandu) pod názvom Sudetonemecká vlastenecká fronta (Sudetendeutsche Heimatfront, SHF), neskôr (30. apríla 1935) bola premenovaná na Sudetonemecká strana.
Strana vznikla ako nástupkyňa po Nemeckej národnosocialistickej strane práce (Deutsche nationalsozialistische Arbeiterpartei, DNSAP) a Nemeckej národnej strane (Deutsche Nationalpartei, DNP), ktorým hrozil úradný zákaz. SHF sa hlásila k “nemeckému kultúrnemu a osudovému spoločenstvu”, vystupovala lojálne k ČSR a hlásila sa k dodržiavaniu demokratických pravidiel. Podpredsedom strany bol K. H. Frank.
Od leta 1934 prichádzala finančná podpora pre SHF z Nemecka. Tlačovým orgánom strany bol denník Die Zeit. 6. októbra 1934 K. Henlein v denníku Večer odsúdil fašizmus, nacizmus, bezbrehý liberalizmus, panslavizmus, pangermanizmus, reštauráciu Habsburgovcov a vyslovil sa za jednotu česko-slovenského štátu. 21. októbra na zjazde SHF v Českej Lípe sa Henlein prihlásil k republikánskej štátnej forme, vyslovil sa odmietavo k talianskemu i nemeckému fašizmu a vyhlásil, že SHF nemá záujem o revíziu hraníc.
30. apríla 1935 sa SHF premenovala na Sudetonemecká strana (Sudetendeutsche Partei,SdP), keďže úrady ju pod starým názvom odmietli zaregistrovať do volieb. Členská základňa SdP sa vyvíjala nasledovne: SHF mala v októbri 1933 9 500 členov, SdP v októbri 1935 384 982 členov a v júni 1938 1 349 180 členov.
Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1935 strana vďaka podpore veľkej väčšiny Sudetských Nemcov a fragmentácii česko-slovenského politického spektra dosiahla strana prvé miesto pred agrárnou stranou. To jej umožnilo nastoliť program autonómnych Sudet, zmenený v auguste 1938 na požiadavku pripojenia sudetonemeckých území k Nemecku.
Po pripojení Sudiet k Nemecku sa 5. novembra 1938 strana zlúčila s nemeckou NSDAP.
Svätopluk

Svätopluk (po česky a zastarano niekedy aj po slovensky "Svatopluk") môže byť:
Thomas Hunt Morgan

Thomas Hunt Morgan (* 25. september 1866, Lexington, Kentucky, USA – † 4. december 1945, Pasadena, Kalifornia) bol americký biológ (zoológ a genetik), zakladateľ chromozómovej teórie dedičnosti (modernej genetiky), ktorá priniesla objav cytologických mechanizmov Mendelových zákonov.
Objavením súvislosti génov s vnútrobunkovými procesmi - delením bunky, gametogenézou a oplodňovaním položil Morgan základy učenia o genetickej determinácii vývoja organizmov.
Po Morganovi je nazvaná teória dedičnosti nadväzujúca na mendelizmus.
Morgan dostal v roku 1933 Nobelovu cenu za vysvetlenie funkcie chromozómov pri dedičnosti.
Roger Wolcott Sperry

Roger Wolcott Sperry (* 20. august 1913, Hartford, Connecticut, USA – † 17. apríl 1994, Pasadena, Kalifornia, USA) bol americký zoológ, neurobiológ, neurofyziológ. 
V roku 1981 mu bola udelená Nobelova cena za odhalenie špecifickej úlohy jednotlivých hemisfér u človeka.
Georges Cuvier

Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert, Baron de Cuvier (* 25. august 1769, Montbéliard, Francúzsko – † 13. máj 1832, Paríž) bol francúzsky zoológ a paleontológ, zakladateľ porovnávacej anatómie, odporca evolučných názorov Lamarcka.
Bol jeden z prvých, čo sa usilovali na prelome 18. a 19. storočia vysvetliť vznik nových organizmov na zemskom povrchu. Vypracoval náuku o vzájomnom vzťahu (korelácii) orgánov, podľa ktorej určitému vývinovému tvaru jedného orgánu pri určitom spôsobe života, musia zodpovedať podobné orgány.
Cuvier na podklade vykopávok zvyškov kostí usiloval sa dokázať, že vymreté organizmy sú iné
druhy ako dnes žijúce. Tento správny poznatok však vysvetľoval obrovskými katastrofami (kataklizmami), ktoré v minulosti viackrát postihli našu Zem, čím zanikol všetok život; jeho zvyšky sa zachovali v skamenelinách. Po každej katastrofe (potope) prišiel nový život, „zjavili sa" nové dokonalejšie organizmy, ktoré sa vôbec nepodobali predchádzajúcim. Až po poslednom geologickom prevrate (podľa Cuviera asi pred 5 – 6 tisíc rokmi) sa zjavil človek.
Pre niektoré svoje tvrdenia mal Cuvier veľa vedeckých odporcov, a preto ani jeho racionálne myšlienky o vývoji organizmov neboli všeobecne prijaté. Neskôr na jeho počesť pomenovali embryológovia žilu ústiacu do srdca embrya, ktoré vzniká spojením oboch hlavných žíl, na "ductus Cuvieri".
Ernst Theodor Amadeus Hoffmann

Ernst Theodor Amadeus Hoffmann (* 24. január 1776, Kaliningrad, Rusko – † 25. jún 1822, Berlín, Nemecko) bol nemecký romantický spisovateľ, hudobný skladateľ, dirigent, kritik, maliar a režisér. Autor groteskných strašidelných príbehov a románov.
Životopis.
Pochádzal z pruskej úradníckej rodiny z Kráľovca, kde vyštudoval právo. Ťahalo ho to však k umeniu, predovšetkým k hudbe.
Po štúdiách pracoval v rôznych funkciách na súde, okrem iného vo Varšave. Po obsadení mesta napoleonskými vojskami odmietol zložiť sľub poslušnosti, a preto ho prepustili zo štátnych služieb.
Jeho hry boli uvádzané najmä v divadle v bavorskom meste Bamberg, kde strávil časť svojho života.
Literárny smer.
Hoffman písal v čase nemeckého romantizmu. Znaky romantizmu môžeme jasne badať v jeho dielach, napríklad v románe "Sandman" - postava večne snívajúceho mladého Nathanaela, ktorého málokto chápe a jeho život sa končí tragicky. Hoffman však doplnil typický romantizmus o hororové, absurdné prvky, s väčšinou symbolickým významom. Opäť môže slúžiť ako príklad jeho najznámejšie dielo Sandman a v ňom strašidelný, odpudivý advokát Coppelius, ktorý sa neskôr "prevtelil" do úlohy sklára Coppolu.
Jeho ďalší známy román, "Slečna zo Scuderi", sa považuje za predchodcu moderného kriminálneho románu.
Vplyvyneskorších.
Hoffman ovplyvnil mnohých neskorších významných spisovateľov, ku ktorým patrili napríklad: Nikolaj Vasilievič Gogoľ, Edgar Allan Poe, Fiodor Michajlovič Dostojevskij, Charles Dickens či Franz Kafka, Honoré de Balzac atď.
Max Reger

Max Reger (celé meno: Johann Baptist Joseph Maximilian Reger; * 19. marec 1873, Brand, Nemecko – † 11. máj 1916, Lipsko) bol nemecký hudobný skladateľ, organista, dirigent a hudobný pedagóg. Od roku 1907 pôsobil ako profesor lipského konzervatória.
Študoval na konzervatóriu v Sondershausene a Wiesbadene u H. Riemanna.
Vo svojej tvorbe vyšiel z hudobných foriem baroka a klasicizmu, pričom sa odklonil od opery a programovej hudby novoromantizmu smerom k absolútnej hudbe. Dospel k vlastnému štýlu, ktorý má zložitú polyfonickú štruktúru, komplikovanú harmóniu a rytmiku. Hlavná časť jeho tvorby sú organové a komorné skladby.
Fanny Lewaldová

Fanny Lewaldová (* 24. marec 1811, Königsberg, Rusko – † 5. august 1889, Drážďany, Nemecko) bola nemecká spisovateľka židovského pôvodu.
Dvory (Bratislava)

Dvory sú bratislavská miestna časť v mestskej časti Petržalka.
Nachádza sa v severozápadnej časti Petržalky. Názov 'Dvory' je odvodený od majerov bratislavskej kapituly, mesta a mešťanov, ktoré sa tu nachádzali. Pôvodne tu boli obytné domy, územie bolo považované za centrum Starej Petržalky. V roku 1982 začala asanácia pôvodnej zástavby, postupne nahradzovaná panelovými domami, ktorá trvala až do roku 1989, kedy boli asanované posledné rodinné domy na vtedajšej Engelsovej (nachádzala sa na mieste dnešnej Incheby a diaľničného obchvatu na Einsteinovej ulici) a ulíc Pri sade, Koševého, Platanovej a Dostihovej (dnes nákupné centrum Aupark).
Z pôvodnej zástavby sa v tejto miestnej časti nachádza Kostol Povýšenia svätého Kríža, postavený v roku 1932, budova niekdajšej základnej školy, dnes súkromné Gymnázium Mercury na Zadunajskej ulici a Gymnázium na Einsteinovej ulici.
Kopčany (Bratislava)

Kopčany (, ) je dnes lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka, medzi Bratskou ulicou, Kopčianskou ulicou a diaľnicou (ako obývané územie vznikla v 20. rokoch 20. storočia pod názvom Kolónia Kopčany). Historicky boli ale Kopčany pôvodne slovenský názov obce Kittsee/Köpcsény a po pripojení časti tejto obce k novo vzniknutému Česko-Slovensku (1920/1923) boli Kopčany aj občas názov (nielen Kolónie Kopčany, ale aj) celého tohto pripojeného územia obce Kittsee (napríklad Janíkov dvor, ktorý predtým patril pod Kittsee, sa volal aj Kopčiansky nový majer) .
Pričlenenie územia k Slovensku.
Chotár obce Köpcsény/Kittsee/Kopčany patril pôvodne do Uhorska (resp. od jesene 1918 do Maďarska). V roku 1923 (ale sčasti už predtým v rokoch 1919 - 1921) bol chotár obce rozdelený na viacero častí: 
Podrobnejšie vysvetlenie pozri aj v článkoch Kittsee a Bratislava - mestská časť Petržalka#Dejiny.
Dnešná lokalita Kopčany v Bratislave (čiže Kopčany v užšom zmysle) je len veľmi malá časť tohto územia pričleneného v 20. rokoch k Česko-Slovensku (a teda k dnešnej Bratislave).
Kopčany v užšom zmysle (t.j. medzi Bratskou a Kopčianskou).
Kopčany sú v roku 1928 evidované ako Kolónia Kopčany, usadlosť vtedajšieho chotára obce Petržalka medzi dvomi ramenami železničnej trate. 
Od roku 1913 tu bola vybudovaná výpravná budova a depo (výmenná stanica) elektrickej železnice medzi Bratislavou a Viedňou, tzv. Viedenskej električky, ktorá bola v prevádzke od roku 1914 do roku 1945. Oba objekty sú v súčasnosti zachované. Niekdajšia stanica Köpcsény (Kopčany) je v súkromnom vlastníctve, depo (výmenná stanica) slúži ako Stredisko miestnej správy a údržby železničných tratí a stavieb (Mechanizačno-dopravnému stredisko Bratislava ŽSR). Pamiatkový úrad Slovenskej republiky svojim rozhodnutím 10. júna 2015 vyhlásil niekdajší objekt depa (výmennej stanice) Viedenskej električky za Národnú kultúrnu pamiatku. Objekt sa ale prísne vzaté dnes nachádza tesne za hranicou Kopčian, v lokalite Matador.
Háje (Bratislava)

Háje sú bratislavská miestna časť v severovýchodnej časti mestskej časti Petržalka. 
Je to územie medzi oficiálnymi územiami (v smere hodinových ručičiek) Dvory, Petržalka-Sever, Petržalka-Východ, Draždiak a Lúky; inými slovami je to územie medzi nasledujúcimi ulicami (resp. ich časťami): Rovniankova ulica (západná časť), Gessayova ulica (západná časť), Jantárová cesta (južná časť), Šustekova ulica, Májová ulica (približne), Dolnozemská cesta (časť pri Dostihovej dráhe) a Kutlíkova ulica.
Dejiny.
Pomenovanie vzniklo v 70. rokoch 20. storočia zovšeobecnením jednotlivých menších hájov na pravom brehu Dunaja (t.j. názvov Starý háj, Zrkadlový háj a pod.). Pôvodne tu bol ostrov s nivami, hájmi a luhmi. Dnes je tu sídlisková zástavba (paneláky vybudované primárne v rokoch 1976 – 1982), dostihová dráha a rôzne háje.
Delenie na menšie celky.
Z hľadiska moderného delenia sa Háje delia na lokality:
Spočiatku (t.j. v 70. rokoch) sa dnešná Ekonomická univerzita v širšom zmysle nepovažovala za súčasť Hájov, ale patrila do toho, čo sa dnes nazýva Petržalka-Sever (vtedajší názov: Centrum). 
Pokiaľ ide o delenie na tradičné štvrte: