burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Centraľnoje televidenije SSSR

Centraľnoje televidenije SSSR (, ЦT СССР) bola štátna sovietska televízna spoločnosť, resp. spoločnosť na výrobu televíznych programov a vysielanie na štátnej a čiastočne na regionálnej úrovni. Bola súčasťou Štátneho výboru pre televíziu a vysielanie ZSSR (). Sovietska televízia vznikla po druhej svetovej vojne zjednotením technických a iných zdrojov Moskovskej a Leningradskej televízie, ktoré začali fungovať v roku 1938. Po vojne patrili tieto dve televízie medzi svetovo prvé, ktoré používali 625-riadkový obrazový štandard. Televízna stanica s názvom Centrálna televízia ZSSR vznikla v roku 1951 a existovala do konca roku 1991.
CT ZSSR začala vysielať denné televízne okruhy začiatkom roku 1955 a v nasledujúcom roku, 1956, ďalší okruh. Tretí okruh vznikol v roku 1965 a štvrtý v roku 1967. V tom istom roku začal prvý okruh vysielať farebne (ako štvrtá televízia v Európe) a od začiatku roku 1977 sa všetky okruhy vysielali farebne.
Od roku 1965 stanica vysielala cez satelit.
Centrálna televízia ZSSR zanikla počas rozpadu ZSSR. Jeho technické zdroje prevzali novovzniknuté televízne stanice Ruska.
Kuna (rod)

Kuna (lat. "Martes") je rod z podčeľade Guloninae čeľade lasicovité (Mustelidae). Alternatívne (najmä staršie) sa rod zaraďuje do podčeľade Mustelinae (po slovensky lasice/lasicorodé).
V závislosti od autora majú druhy z tohto rodu v slovenčine buď len rodové meno kuna, alebo majú rodové mená kuna a soboľ, alebo majú rodové mená kuna a charza (a prípadne aj soboľ). Pozri kapitolu Systematika.
Starší názov rodu.
V 19. stor. (sčasti ešte začiatkom 20. storočia) sa tento rod u niektorých autorov neoznačoval latinským názvom "Martes" ale latinským názvom "Mustela", alebo sa považoval za súčasť rodu "Mustela". Podrobnosti a zdroje pozri v článku Mustela.
Systematika.
rod kuna ("Martes") ["uvedené sú tu len recentné druhy"]:
Presné vzájomné vzťahy medzi uvedenými druhmi sú sporné. 
Podrod "Charronia" sa podľa niektorých novších názorov (a rovnako u niektorých autorov v prvej polovici 20. storočia) odčľeňuje od rodu "Martes" ako samostatný rod "Charronia".
V minulosti sa do rodu "Martes" (vrátane "Charronia") zaraďoval aj podrod "Pekania", ktorý od roku 2008 tvorí samostatný rod "Pekania". Do tohto (pod)rodu "Pekania" patrí okrem niekoľko vyhynutých druhov len druh "Pekania pennanti" (=do r. 2008: "Martes penannti"), ktorého slovenské názvy sú: kuna pekan, kuna rybárska, kuna rybárka, kuna vtáčia, kuna ilka (a zastarano tchor virgínsky).
Pekan

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;parentid&gt;7206122&lt;/parentid&gt;
 &lt;timestamp&gt;2021-05-21T07:28:42Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;Vasiľ&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;minor /&gt;
 &lt;comment&gt;úprava citácie&lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;7206134&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Pekan môže byť:
Metrový koláč

Metrový koláč (iné názvy: metrové rezy, metrová roláda; hovorovo "metrák", "tunelový koláč") je dvojfarebný múčnik podobný roláde zo žltého a kakaového korpusu a maslového alebo pudingového krému, ktoré sú zaliaté čokoládovou polevou. Pečie sa vo forme v tvare srnčieho chrbta a podáva nakrájaný na plátky.
Názov koláča je často hyperbolou odvodenou od jeho dĺžky, ktorá je zväčša menšia ako meter, ale radí ho medzi najdlhšie pečené koláče. Metrový koláč sa tradične podáva ako zákusok počas Vianoc alebo Veľkej noci.
Príprava.
Pripravíme si piškótové cesto na korpus, ktorého časť prifarbíme kakaom. Oba korpusy upečieme a neskôr nakrájame na rezy podľa formy na pečenie. Medzitým sa pripraví plnka, buď z maslového, alebo pudingového krému. Po jednom rezy natierame plnkou a striedavo prikladáme k sebe svetlé a tmavé rezy. Zvyšok plnky použijeme na potretie celého povrchu koláča a odložíme ho do chladu. Neskôr sa celý koláč poleje čokoládovou polevou a nechá sa stuhnúť.
Šuhajda (koláč)

Šuhajda je slovenský sviatočný nepečený zákusok resp. bonbón, v papierovom košíčku. Zvrchu a zospodu je tvorený čokoládou a stredná vrstva je šťavnatá, orechová, s rumovou príchuťou.
Na Slovensku a v Česku sa šuhajdy tradične pripravujú počas vianočných a veľkonočných sviatkov.
Zoznam sediel vo Veľkej Fatre

Zoznam sediel vo Veľkej Fatre zahŕňa pomenované veľkofatranské sedlá.
Slavomír Sabol

Mgr. Slavomír Sabol (* 10. október 1967, Kuková) je slovenský evanjelický kňaz a emeritný biskup východného dištriktu Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku.
Životopis.
Slavomír Sabol sa narodil 10. októbra 1967 v Kukovej, okres Svidník.
Absolvoval Slovenskú evanjelickú bohosloveckú fakultu v Bratislave, Evanjelickú teologickú fakultu v Lipsku a ďalšie štúdiá v Mníchove a v Prešove.
Za kňaza bol ordinovaný v roku 1990 v Poprade-Matejovciach.
Zastáva funkcie seniorálneho a generálneho presbytera, ako aj konseniora Šarišsko-zemplínskeho seniorátu; je predsedom Bohoslužobného výboru ECAV a predsedom Združenia evanjelických duchovných.
Slavomír Sabol sa stal najmladším biskupom v histórii ECAV na Slovensku. V roku 2008 sa v Evanjelickom chráme Božom Svätej Trojice v Prešove konala slávnostná inštalácia Slavomíra Sabola do úradu biskupa Východného dištriktu ECAV na Slovensku.
Medzinárodná asociácia zimného plávania

Medzinárodná asociácia zimného plávania (), skrátene IWSA, je mimovládna organizácia registrovaná v Lotyššku, ktorá je riadiacim orgánom hlavne týchto svetových podujatí zimného plávania: Majstrovstvá sveta v zimnom plávaní (skrátene WSWC), ktoré sa majstrovstvami typu "masters" vo vekových kategóriách mužov a žien (A až J2) a konajú sa v dvojročnom intervale a "Svetový pohár IWSA" (), ktorý v zimnej sezóne pozostáva z približne desiatich pretekov v rôznych lokalitách sveta. IWSA vznikla v roku 2006 a jej zakladajúcimi členmi boli plavci z Fínska, Spojeného kráľovstva, Ruska a Slovenska.
Rada asociácie.
Rada asociácie je štvorčlenná, vedie ju prezidentka IWSA a má dvoch zástupcov - viceprezidentov. Rada predovšetkým riadi výber lokalít pre podujatia organizované IWSA, spoluprácu s vedením lokalít, kde budú IWSA-podujatia organizované, za súvisiace finančné náležitosti a za koordináciu termínov akcií zimného plávania. Základným cieľom činnosti rady a IWSA je zaistenie bezpečnosti a zdravia zimných plavcov na podujatiach zimného plávania. 
Pravidlá.
Východiskovým pravidlom je klasifikácia vody v mieste IWSA-podujatí na tri teplotné kategórie: kategória A označuje vodu s teplotou po 2 °C (vrátane), kategória B označuje vodu s teplotou nad 2 °C po 5 °C (vrátane) a kategória C označuje vodu s teplotou nad 5 °C. Tomu potom zodpovedá aj to, v ktorej z vôd sa môžu konať aké preteky: pre súťaže do 200 m je prípustná aj kategória A, pre tzv. vytrvalostné preteky () 450 m sú prípustné kategória B aj C a preteky na 1 000 m sa konajú vo vode kategórie C. Od kategórie vody závisí aj bodovanie za poradie v súťažiach. Súťaženie na majstrovstvách sveta v zimnom plávaní má podrobné pravidlá zverejnené na webovom sídle IWSA. Pre účely klasifikácie v súťažiach a evidencie si každý súťažiaci vytvorí IWSA-konto, kde si spravuje informácie o sebe a je mu pridelené príslušné identifikačné číslo IWSA (IWSA-ID) slúžiace na evidenciu plavcov a na ich bodovanie na pretekoch. Na webových stránkach IWSA sú zverejnené výsledky z pretekov, ktoré sa konali od roku 2015.
Pre realizované IWSA-šúťaže sa evidujú najlepšie dosiahnuté časy v každej vekovej kategórii a registrujú sa aj absolútne rekordy na jednotlivých tratiach mužov a žien. S mottom: "Žiadna voda nie je príliš studená." 
Zdravotné požiadavky na plavcov.
Pre súťaže na 450 m a 1 000 m musia plavci splniť požiadavku absolvovania kvalifikačných pretekov na trati 200 m (pre súťažné plávanie na 450 m) resp. 450 m (pre súťažné plávanie na 1 000 m) vo vode do 5 °C, čo sa preukazuje na tlačive vyhlásenia AFFIDAVIT. Naviac, deň pred týmito pretekmi je spravidla povinná zdravotná kontrola spočívajúca v meraní tlaku krvi súťažiaceho a aj vyšetrenia EKG (často aj s požiadavkou mať pri sebe výsledok skoršie vykonaného EKG-vyšetrenia zo svojho bydliska).
Ku 10. výročiu IWSA bolo vytvorené video IWSA - 10 years (je publikované na YouTube).
Zoznam sediel v Nízkych Tatrách

Zoznam sediel v Nízkych Tatrách zahŕňa pomenované nízkotatranské sedlá.
Mnohožráč

Mnohožráč môže byť zastarano:
Brejk (ľadový hokej)

Brejk je v ľadovom hokeji situácia, v ktorej sú splnené nasledujúce podmienky:
V prípade, že je útočiaci hráč v brejku faulovaný protihráčom zozadu alebo súperovym brankárom, nariadi sa trestné strieľanie (s výnimkou prípadu, keď napriek faulu dokáže udržať puk pod kontrolou). Rovnako sa nariadi trestné strieľanie v prípadoch, keď hráč počas brejkovej situácie úmyselne posunie bránku z jej základnej polohy, keď hráč alebo funkcionár tímu nelegálne vstúpi na ľadovú plochu a bráni útočiacemu hráčovi v brejku v hre alebo keď hodí, vystrelí alebo usmerní akýkoľvek predmet smerom k puku alebo k útočiacemu hráčovi v brejku. 
V prípade, že sa faul na útočiaceho hráča v brejku, bránenie v hre útočiacemu hráčovi v brejku alebo posunutie brány stanú v dobe, keď brániaci sa tím odvolal brankára z ľadovej plochy, namiesto trestného strieľania sa prizná gól.
Brejk

Brejk môže byť:
Donovaly (sedlo)

Donovaly alebo Donovalské sedlo () je horské sedlo na rozhraní Veľkej Fatry a Starohorských vrchov. Je súčasťou horského priechodu medzinárodného významu, ktorým vedie Európska cesta 77, spájajúca Budapešť a Krakov.
Poloha.
Sedlo sa nachádza na rozhraní dvoch pohorí v centrálnej časti Slovenska; severnú a západnú časť tvorí úpätie Novej hole () a Zvolena (), patriace do geomorfologického podcelku Zvolen na východnom okraji Veľkej Fatry, východnú a južnú časť tvorí miernejšie sa dvíhajúce úpätie vrchu Baník (), ležiace v Starohorských vrchoch.
Hranica Banskobystrického a Žilinského kraja a teda i okresov Banská Bystrica a Ružomberok, vedie severnejšie od sedla, nakoľko širší priestor priesmyku zaberá obec Donovaly a jej zázemie. Severovýchodné svahy odvádzajú vodu riečkou Korytnica do Revúcej, čoby prítoku Váhu, juhozápadné svahy odvádzajú vodu Starohorským potokom do Bystrice a následne Hrona.
Doprava.
Sedlom vedie významná cestná spojnica Liptova s Pohroním, Európska cesta 77 v trase cesty I/59. Trasa súčasnej cesty sa začala používať až po tom, ako bola v rokoch 1958 až 1962 cesta medzi Banskou Bystricou a Ružomberkom rozšírená a vyasfaltovaná. Bol vybudovaný celý úsek medzi obcami Motyčky a Liptovská Osada, ktorý viedol práve cez Donovaly. Pôvodne viedla hlavná cesta cez sedlo Veľký Šturec () a obec Liptovské Revúce, no keďže tá bola príliš úzka a mala nebezpečné zákruty, bola doprava presunutá na novú trasu.
Turizmus.
Horské sedlo je vďaka hlavnej ceste ľahko prístupné. Prechádza ním tiež významná Cesty hrdinov SNP (E8) z Krížnej na Chopok. V sedle i jeho okolí končí i niekoľko značených trás z okolitých obcí.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1997

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1997 boli 30. juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 12. do 20. apríla 1997 v českých mestách Znojmo a Třebíč.
Skupina "A" ME 1997.
O udržanie.
Ukrajina vyhrala 2 : 1 na zápasy a skončila na 7. mieste.
Zostava Majstrov Európy - Fínska.
Brankári: Mika Noronen, Mika Lehto
Obrancovia: Marko Kauppinen, Ilkkka Mikkola, Pasi Kuusisto, Karo Koivunen, Juha Gustafsson, Mikko Jokela, Väinö Kurtilla, Tomi Källarsson
Útočníci: Teemu Elomo, Eero Somervuori, Olli Ahonen, Timo Koskela, Mikka Männikkö, Teemu Virkkunen, Marco Tuokko, Zommi Hannus, Mikko Kainulainen, Tomasz Valtonen, Janne Hauhtonen, Jussi Pesonen
Skupina "B" ME 1997.
Turnaj Skupiny "B" ME 1997 sa hral v Maribore a Celje v Slovinsku od 21. do 30. marca 1997.
O udržanie.
Taliansko vyhralo 2 : 0 na zápasy a skončilo na 7. mieste.
Skupina "C" ME 1997.
Turnaj Skupiny "C" ME 1997 sa hral v Miercurea Ciucu a Gheorgheni v Rumunsku od 12. do 16. marca 1997.
Play-off.
Zápas o 7. miesto
Zápas o 5. miesto
Zápas o 3. miesto
Finále
Skupina "D" ME 1997.
Turnaj Skupiny "D" ME 1997 sa hral v Belehrade v Juhoslovanskej zväzovej republike od 4. do 9. marca 1997.
Norica

Norica môže byť v zoológii zastarano:
Nurek

Nurek môže byť:
Imunoanalýza

Imunoanalýza je biochemický test, ktorý meria prítomnosť alebo koncentráciu makromolekuly alebo malej molekuly v roztoku pomocou protilátky (zvyčajne) alebo antigénu (niekedy). Molekula zistená imunoanalýzou sa často označuje ako "analyt" a v mnohých prípadoch je to proteín, hoci to môžu byť aj iné druhy molekúl rôznych veľkostí a typov, pokiaľ sú vyvinuté vhodné protilátky, ktoré majú požadované vlastnosti pre analýzu. Analyt v biologických tekutinách, ako je sérum alebo moč, sa často meria pomocou imunoanalýz na lekárske a výskumné účely.
Varianty imunoanalýz.
Imunoanalýzy majú mnoho rôznych formátov a variantov. Imunoanalýzy môžu prebiehať vo viacerých krokoch, pričom činidlá sa pridávajú a odplavujú alebo oddeľujú v rôznych bodoch analýzy. Viacstupňové testy sa často nazývajú separačné imunoanalýzy alebo heterogénne imunoanalýzy. Niektoré imunoanalýzy sa môžu vykonávať jednoducho zmiešaním činidiel a vzorky a fyzikálnym meraním. Takéto testy sa nazývajú homogénne imunoanalýzy alebo menej často neseparačné imunoanalýzy.
Kalibrátor.
Pri imunoanalýzach sa často používa kalibrátor. Kalibrátory sú roztoky, o ktorých je známe, že obsahujú príslušný analyt, a koncentrácia tohto analytu je všeobecne známa. Porovnanie odozvy testu na skutočnú vzorku s odozvou testu vytvorenou kalibrátormi umožňuje interpretovať silu signálu v zmysle prítomnosti alebo koncentrácie analytu vo vzorke.
Obora Holedná

Obora Holedná je „účelové poľovnícke zariadenie, ktoré slúži na chov muflónov a danielov vo zvernici.“ Cieľom zvernice je tiež poskytovať rekreáciu obyvateľom. Nachádza sa v Brne, medzi Jundrovom, Žebětínom a Bystrcom. Nazýva sa podľa vrchu Holedná. Rozloha je 327 ha.
S vyššou zverou sa dá prísť do kontaktu aj osobne, divoké prasiatka sú v zvláštnej ohrade. Zvernicou vedie aj náučná cesta.
Lokalita U Jezírka obsahuje jazierka a studničku. Úpravu lokality v 60. rokoch 20. storočia vykonal lesník a krajinár Rudolf Gola. Nachádza sa tu jeho pamätník. Nad lokalitou sú dochované hraničné kamene z letopočtom 1589 a značkami vtedajších vlastníkov pozremku. Značka KK označuje kláštor Králové na Starém Brně, značka SM označuje územie Jundrova, ktoré patrilo kláštoru pri kostole Panny Márie.
Od decembra 2020 je pri zvernici vyhliadková veža s výškou 35 metrov.
Zvernica je otvorená celoročne a vstup je zdarma.
Štítova ulica (Bratislava)

Štítova ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa len so Spätnou ulicou.
Lomnická ulica (Bratislava)

Lomnická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 3 ulicami: K zlatému rohu, Nad záhradami a Pri lesostepi.
Spätná cesta (Bratislava)

Spätná cesta je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ścinawka Średnia

Ścinawka Średnia (po nemecky "Mittelsteine", po česky "Střední Stěnava") je dedina v gmine Radków v okrese Kłodzko v Dolnosliezskom vojvodstve v Poľsku.
V rotoch 19731976 bola dedina súčasťou gminy Ścinawka Średnia, v rokoch 19751998 sa administratívne nachádzala vo Wałbrzychskom vojvodstve.
Železničná stanica Vlkanová

Železničná stanica Vlkanová je železničná stanica vo Vlkanovej. Leží na trati 170 Zvolen – Vrútky. Je elektrifikovaná 25 kV striedavého prúdu.
Doprava.
Na stanici sa nachádzajú 3 dopravné, 1 manipulačná a 2 ostatné koľaje. Stanica patrí pod stanicu Banská Bystrica. Je stanicou zmiešanou a medziľahlou. Má jedno ostrovné nástupište.
Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Zvolen.
Hradná ulica (Bratislava)

Hradná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 5 ulicami: Hutnícka, Brigádnická, Mládežnícka, Solúnska a Kozičova.
Brigádnická ulica (Bratislava)

Brigádnická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Štrbská a Sonntagova.
Mládežnícka ulica (Bratislava)

Mládežnícka ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Solúnska ulica (Bratislava)

Solúnska ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Kozičova ulica (Bratislava)

Kozičova ulica je jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Sonntagova ulica (Bratislava)

Sonntagova ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Slovienska ulica (Bratislava)

Slovienska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Hutnícka ulica (Bratislava)

Hutnícka ulica je jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa len s Rytierskou ulicou.
Bociania ulica (Bratislava)

Bociania ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Včeláriková ulica (Bratislava)

Včeláriková ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Galská ulica (Bratislava)

Galská ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Zelené terasy (Bratislava)

Ulica K zlatému rohu je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 3 ulicami: Kavyľová, Bociania a Včeláriková.
Kavyľová ulica (Bratislava)

Kavyľová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
K zlatému rohu (Bratislava)

Ulica K zlatému rohu je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa s 3 ulicami: Lomnická, Kavyľová a Zelené terasy.
Teledu

Teledu môže byť:
Poznámka.
V minulosti sa oba vyššie uvedené taxóny niekedy zaraďovali spolu do jedného rodu "Mydaus" (v širšom zmysle).
Námestie práce (Bratislava)

Námestie práce alebo Námestie sv. Cyrila a Metoda je námestie v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Na námestí sa nachádza Kostol svätého Kríža, DK Devín a reštaurácie.
Slovanské nábrežie (Bratislava)

Slovanské nábrežie je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu so 4 ulicami: K zlatému rohu, Kremeľská, Hutnícka a Kozičova.
Borsuk

Borsuk môže byť:
Pri lesostepi (Bratislava)

Pri lesostepi je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu so 4 ulicami: Kamenná, Ostricová, Pri parku a Halštatská.
Ostricová ulica (Bratislava)

Ostricová ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Kamenná ulica (Bratislava)

Kamenná ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Halštatská ulica (Bratislava)

Halštatská ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Pri parku (Bratislava)

Pri parku je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Nad záhradami (Bratislava)

Ulica Nad záhradami je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Viničná ulica (Bratislava)

Viničná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Podkorunská a Korunská.
Dolnokorunská ulica (Bratislava)

Dolnokorunská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Úvozná a Gronárska.
Úvozná ulica (Bratislava)

Úvozná ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Gronárska ulica (Bratislava)

Gronárska ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa spolu s 3 ulicami: Nad Gronárom, Medová a Viničná.
Nad Gronárom (Bratislava)

Ulica Nad Gronárom je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Medová ulica (Bratislava)

Medová ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Podkorunská ulica (Bratislava)

Podkorunská ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Korunská ulica (Bratislava)

Korunská ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Proteazóm

Proteazómy sú bielkovinové komplexy umožňujúce rozklad nepotrebných alebo poškodených bielkovín proteolýzou. Tento typ hydrolytickej reakcie katalyzujú enzýmy zvané proteázy. 
Proteazómy sú súčasťou hlavných mechanizmov, ktorými sa bunka zbavuje chybných, nepotrebných alebo zle zložených bielkovín. Bielkoviny sú označené na degradáciu ubikvitínom pomocou enzýmov ubikvitínových ligáz. Po naviazaní niekoľkých molekúl ubikvitínu je vzniknutý polyubikvitínový reťazec naviazaný na proteazóm, kde prebehne hydrolytické štiepenie peptidových väzieb, ktorého vysledkom sú oligopeptidy dlhé sedem až osem aminokyselín.
Proteazómy sú prítomné vo všetkých bunkách eukarytockých organizmov, archeónov a aj v niektorých baktériach.
V štruktúre je proteazóm valcovitý komplex obsahujúci jadro zo štyroch na sebe uložených krúžkov tvoriacich stredový pór. Každý kruh je zložený zo siedmich jednotlivých bielkovín. Vnútorné dva kruhy sú vyrobené zo siedmich β podjednotiek, ktoré obsahujú tri až sedem aktívnych miest proteázy. Tieto miesta sú umiestnené na vnútornom povrchu krúžkov, takže cieľový proteín musí vstúpiť do centrálneho póru skôr, ako dôjde k jeho degradácii. Každý z vonkajších dvoch prstencov obsahuje sedem podjednotiek α, ktorých funkciou je udržiavať „bránu“, cez ktorú proteíny vstupujú do valca. Tieto a podjednotky sú riadené väzbou na „viečkové“ štruktúry alebo regulačné častice, ktoré rozpoznávajú polyubikvitínové reťazce pripojené k bielkovinovým substrátom a iniciujú proces degradácie. Celkový systém ubikvitinácie a proteazomálnej degradácie je známy ako ubikvitín-proteazómový systém. 
Za objasnenie mechanizmu, ktorým bunka degraduje proteíny pomocou ubikvitínu, bola v roku 2004 udelená Nobelova cena za chémiu Aaronovi Ciechanoverovi, Avramovi Herškovi a Irwinovi Roseovi.
Habánska ulica (Bratislava)

Habánska ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa len s Výriou ulicou.
Výria ulica (Bratislava)

Výria ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Zlaté schody (Bratislava)

Ulica Zlaté schody je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Križuje sa len s Habánskou ulicou.
Raman Dzmitryjevič Pratasevič

Raman Dzmitryjevič Pratasevič (, ; * 5. máj 1995, Minsk, Bielorusko) je bieloruský novinár a disident.
Je kritikom bieloruského režimu a spoluzakladateľom informačného kanálu "Nexta" na sociálnej sieti "Telegram". Ten bol jedným z hlavných zdrojov správ o protestoch proti vládnucemu režimu, ktoré v Bielorusku vypukli po prezidentských voľbách v roku 2020. V roku 2020 sa dostal na bieloruský zoznam ľudí „zapojených do teroristických aktivít“.&lt;ref name="aktu 23/5"&gt;&lt;/ref&gt;
Podľa opozičnej vodkyne Sviatlany Cichanovskej pracoval ako fotograf pre veľké bieloruské média a bol zapojený do žurnalistického programu Václava Havla.
Zatknutie v Minsku.
Dňa 23. mája 2021 cestoval letom Ryanair 4978 z Atén do litovského hlavného mesta Vilniusu. Bieloruské úrady prinútili lietadlo pristáť v Minsku, aby mohli Prataseviča zatknúť. Bieoruská armáda vyslala stíhačku, aby lietadlo zadržala. Úrad bieloruského prezidenta Alexandra Lukašenka uviedol, že dôvodom k odklonu lietadla bolo podozrenie, že je na palube bomba. Na palube nič neobvyklé nebolo.&lt;ref name="Lid 23/5"&gt;&lt;/ref&gt; Poľské úrady zahájili vyšetrovanie incidentu, lebo lietadlo bolo registrované v Poľsku.
Riaditeľ spoločnosti Ryanair Michael O'Leary a tiež írsky minister zahraničných vecí Simon Coveney označili bieloruský postup za štátom podporované pirátstvo. Bieloruský postup ostro odsúdila Európska únia, NATO, Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Nemecko či Poľsko. K prepusteniu Prataseviča vyzval aj český minister zahraničných vecí Jakub Kulhánek. Média informovala o hroziacom treste 15 rokov väzenia. Podľa Sviatlany Cichanovskej mu hrozí v Bielorusku trest smrti.
Svíbová ulica (Bratislava)

Svíbová ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Za bránou (Bratislava)

Ulica Za bránou je najkratšia a zároveň slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Kameňolom (Bratislava)

Ulica Kameňolom je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devín. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Habánska ulica

Habánska ulica je ulica:
Včeláriková ulica

Včeláriková ulica je ulica:
Alibaba Group

Alibaba Group Pchin-jin: ālǐbābā jítuán, znaky: 阿里巴巴集团 taktiež známy ako Alibaba.com, je čínska technologická spoločnosť špecializujúca sa na elektronický obchod, maloobchod, Internet a technológie. Bola založená 4. Júna 1999 v Chang-čou, Če-ťiang, bývalým učiteľom angličtiny Jack Ma. Spoločnosť poskytuje svojim zákazníkom predajné služby prostredníctvom ich webových portálov, takisto ako aj elektronické platobné služby, nákupné vyhľadávače a služby cloud computingu. Vlastní a prevádzkuje rozmanité portfólio spoločností po celom svete v mnohých obchodných odvetiach.
Najväčší podiel vo firme vlastní japonská holdingová spoločnosť Softbank Group (25%), druhý najväčší podiel vlastní spoluzakladateľ Jospeh Tsai (11.9%) a za nim nasleduje zakladateľ Jack Ma (4.8%). Alibaba Group patrí mezi tri čínske internetové „giganty“ spolu so spoločnosťami Baidu a Tencent.
Pomenovanie.
Názov spoločnosti je inšpirovaná postavou Ali Baba zo zbierky ľudových rozprávok Stredného východu Tisíc a jedna noc, kvôli jej svetovej popularite. Ako vysvetlil Jack Ma, jeden zo zakladateľov: „Jedného dňa som bol v San Franciscu v kaviarni, premýšľal som , či je Alibaba dobré meno pre spoločnosť. V tom prišla čašníčka a ja som jej opýtal: „Poznáš Alibabu?“ A ona povedala, že áno. Znova som sa jej opýtal: „Čo o ňom vieš?“ A ona odpovedala: „Sezam, otvor sa!“. V tom som si povedal: „Áno, toto je to meno!“ Potom som vyšiel na ulicu a opýtal som sa ďalších 30 ľudí otázku: „Poznáš Alibabu?“ Či už ľudia z Indie, Nemecka alebo ľudia z Tokia, Číny ... všetci vedeli o Alibabe. Alibaba - Sezam, otvor sa! Ali baba je láskavý a inteligentný človek v podnikaní a pomáhal ľuďom v dedine. Takže ... ľahko vysloviteľné a globálne známe. Alibaba otvára sezam pre malé a stredné firmy. Zaregistrovali sme tiež meno „Alimama“ pre prípad, že by si nás niekto chcel vziať!” 
História.
V roku 1999 Jack Ma a jeho tím 17 priateľov a študentov založili web Alibaba.com. V tom istom roku oficiálne založili i spoločnosť. V roku 2003 spustil aukčný server Taobao. 11. augusta 2005 Yahoo! oznámilo, že chce získať 40% podiel v spoločnosti za miliardu dolárov. V rokoch 2004-2005 vznikli dalšie služby Alipay, Alisoft a Alimama. V apríli 2007 firma vstúpila na burzu, v roku 2012 kvôli tlaku trhu odišla. V Máji 2012 začala Yahoo postupne späť predávať firme Alibaba polovicu zo svojho 40% podielu za 7,1 miliardy dolárov. Transakcia bola uzatvorená v septembri 2012. Od 19. septembra 2014 sú akcie spoločnosti zapísané na New York Stock Exchange. Pri vstupe na burzu Alibaba predala akcie v hodnote 21,8 miliárd dolárov. Na konci prvého dňa na burze cena za jednu akciu vzrástla o 36%. Avšak akcionári nevlastnia priamy podiel v čínskej spoločnosti Alibaba Group, ale v holdingu sídliacim na Kajmanských ostrovoch. 
V utorok 10. septembra 2019 Jack Ma oficiálne odstúpil z funkcie predsedy spoločnosti Alibaba Group. Vtedajší výkonný riaditeľ Daniel Zhang prevzal pozíciu Jacka Ma ako nový predseda predstavenstva Alibaba Group.
Travný

Travný () je mohutný vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave, približne východne od Frýdlantu nad Ostravicí. Svojou výškou je siedmym najvyšším vrchom pohoria a leží v CHKO Beskydy.
Poloha.
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v Lysohorskej rázsoche geomorfologického podcelku Lysohorská hornatina. Vrch leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a katastrálnom území obcí Krásná a Morávka. Travný je údolím riečky Mohelnice oddelená od západne situovanej Lysej hory, ktorá je najvyšším vrchom Beskýd. Východné svahy masívu klesajú do údolia Morávky, ktorý oddeľuje vysoký Slavíč. 
Opis.
Vrch leží v atraktívnej centrálnej časti pohoria a značná nadmorská výška umožňuje ďaleké výhľady. Strmé svahy však sťažujú výstup na čiastočne zalesnený vrchol a aj s prispením ochranárov patrí Travný k menej navštevovaným vrchom pohoria. Východným smerom vybieha hrebeň, ukončený výškovo nevýrazným pahorkom Malý Travný (). Západné svahy patria do rovnomennej prírodnej rezervácie, východné svahy patria prírodnej rezervácii Travný potok. Chránené územia sú domovom veľkých šeliem ako je medveď hnedý, rys ostrovid a občas i vlk dravý, z vtákov sa vyskytuje tesár čierny, jariabok hôrny či vzácny tetrov hlucháň. Práve kvôli vytvoreniu vhodného prostredia pre hlucháňa boli v máji 2020 zrušené značkované chodníky, smerujúce na vrchol. 
Západné svahy odvodňujú prítoky Mohelnice, severné a východné zasa prítoky Morávky. 
Výhľady.
Vďaka značnej nadmorskej výške je z vhodných lokalít vrcholovej časti ďaleký výhľad. Unikátny je výhľad na susednú Lysú horu a okolité vrchy i celé Ostravsko. Východný smer ponúka sčasti obmedzený výhľad na Sliezske Beskydy, Malú Fatru, Javorníky či Kysucké Beskydy. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné aj Oravské Beskydy, Západné Tatry, Strážovské vrchy či Veľká Fatra.
Prístup.
Napriek tomu, že v minulosti boli na vrchol značené trasy, tie boli v roku 2020 zrušené. Chodníky sú však i naďalej voľne prístupné verejnosti. Prístup je možný:
Polesská štátna radiačno-ekologická rezervácia

Polesská štátna radiačno-ekologická rezervácia () je prírodná rezervácia v Bielorusku, zriadená na území ktoré bolo najviac zasiahnuté rádioaktívnym spadom z jadrovej elektrárne Černobyľ po jej havárii. Rezervácia susedí s ukrajinskou zónou, ktorá bola vytvorená z rovnakého dôvodu.
História.
Dva roky po černobyľskej havárii bola bieloruská časť černobyľskej zóny rozšírená o ďalšie, vysoko kontaminované územie. V Bielorusku následne vznikla uzavretá prírodná rezervácia o rozlohe . Rezervácia bola založená 18. augusta 1988 a jej oficiálny názov znie Polesská štátná radiačno-ekologická rezervácia (PSRER). Vykonávajú sa v nej rôzne opatrenia, aby sa minimalizoval prenos rádioaktívnych látok mimo rezerváciu a tiež tu prebieha výskum a štúdium ionizujúceho žiarenia a jeho vplyv na faunu a flóru. V roku 1993 bola rozšírená o ďalších na celkových , po čom sa stala najväčším bieloruským územím chrániacim prírodu a jednou z najväčších rezervácií v celej Európe.
Vznik rezervácie.
Rezervácia vznikla v najviac postihnutých oblastiach pri obciach Brahin, Naroŭlja a Chojniki v Homeľskej oblasti. Pred haváriou tu bývalo viac ako 22 tisíc obyvateľov v 96 obciach. Správa PSRER sa nachádza v meste Chojniki, zamestnáva viac ako 700 ľudí a ročné náklady na správu sa pohybujú okolo 4 miliónov dolárov (2,95 miliónov eur).
Hlavné ciele.
Hlavným cieľom PSRER je chrániť verejnosť pred nepriaznivými účinkami ionizujúceho žiarenia zamoreného priestoru. Zamestnanci, vedci a biológovia majú preto za cieľ vykonávať na území rezervácie tieto hlavné činnosti:
Fauna a flóra.
Uzavretá rezervácia je pod stálym dohľadom vedcov a biológov. Ľudský zásah je minimálny a prebiehajú tu iba najnutnejšie práce spojené s ochranou lesov pred škodcami a požiarmi. Od svojho založenia vzniklo v rezervácií približne nových lesov, ktoré boli vysadené mladými dubmi, borovicami a pod. Svojou uzavrenosťou a obmedzeným prístupom ľudí sa stala rezervácia domovom mnohých vzácnych a ohrozených druhov fauny a flóry.
Správa PSRER uvádza, že tu žije približne 7 druhov plazov, 11 druhov obojživelníkov, 46 druhov cicavcov, 213 druhov vtákov a 25 druhov rýb. Z tohto celkového množstva je viac ako 70 druhov vzácnych a sú uvedené v bieloruskej, alebo svetovej červenej knihe ohrozených druhov a sú teda chránené medzinárodnými dohodami. Vyskytujú sa tu napríklad medvede, líšky, jazveci, kone Przewalského, slimáky, bizóni, bociany čierne, korytnačky bahenné, orly skalné a tiež orly morské. Je tu tiež zaznamenaných cez 1 250 druhov rastlín, z ktorých 18 je vzácnych.
Ordre des Arts et des Lettres

Ordre des Arts et des Lettres (doslova "Rad umenia a literatúry") je francúzsky rad, ktorý udeľuj minister kultúry.
Rad bol navrhnutý 2. mája 1957, prezident Charles de Gaulle ho schválil pri reštrukturalizácii francúzskych vyznamenaní v roku 1963. Je udeľovaný za významné zásluhy na poli literatúry a umenia. Držiteľ nemusí byť francúzsky občan.
Rad je udeľovaný v troch stupňoch:
Max Theiler

Max Theiler (* 30. január 1899, Pretória, JAR – † 11. august 1972, New Haven, Connecticut, USA) bol juhoafrický lekár a virológ. 
V roku 1951 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za vyvinutie vakcíny proti žltej zimnici.
Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2015

Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2015 boli v poradí 2. majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov, ktoré organizuje Medzinárodná nohejbalová únia (UNIF). Konali sa v dňoch od 9.10. októbra 2015 v Kluži, v Rumunsku, za účasti 6 ženských a 7 juniorských tímov. Nováčikom turnaja boli obe družstvá Poľska. Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj ženské družstvo Kanady a juniorské družstvá Anglicka a Turecka, ktoré odstúpili až po vyžrebovaní skupín. Pre Rumunsko to bol prvý svetový šampionát žien a juniorov, ktoré organizovalo; predtým však hostilo turnaj mužov, ešte pod federáciou FIFTA v roku 2006. Zápasy sa odohrali v troch halách: Sala Sporturilor Horia Demian s kapacitou 3 000 divákov, Sala Sporturilor Gheorghe Roman s kapacitou 200 divákov a Sala Sporturilor Vasile Geleri s kapacitou 50 divákov. Vo všetkých kategóriách sa víťazmi stali české družstvá. 
UNIF rozhodla o organizátorovi MS 2015 po úspešných rokovaniach s nohejbalovou asociáciou Rumunska v júli 2015.
Účastníci a ich nasadenie do výkonnostných košov.
Komisia UNIF nasadila družstvá (prvé 4) na základe ich umiestnenia na predchádzajúcich MS v roku 2012. Žrebovanie skupín prebehlo 25. septembra 2015.
Výsledky.
Ženy.
Dvojice.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Trojice.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Play off.
&lt;br&gt;
Juniori.
Dvojice.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Trojice.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Rue Bichat

Rue Bichat ("Bichatova ulica") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 10. obvode.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s "Rue du Faubourg-du-Temple" a končí na "Quai de Jemmapes". Ulica je orientovaná od juhu na sever. Od križovatky s "Rue Alibert" sa stáča k severozápadu.
Dejiny.
Prvá časť ulice pod názvom "Rue Care-Prenant" bola otvorená 4. augusta 1824, nasledovalo predĺženie v roku 1836. V máji 1840 získala súčasný názov s ohľadom na blízku hôpital Saint-Louis. Marie-François-Xavier Bichat (* 1771† 1802) bol francúzsky lekár.
Rue de la Fontaine-au-Roi

Rue de la Fontaine-au-Roi ("ulica Kráľovskej fontány") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 11. obvode. Je pomenovaná podľa bývalej fontány zo 17. storočia, ktorá bola napájaná z prameňov na návrší Belleville.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s "Rue du Faubourg-du-Temple" a "Rue de la Folie-Méricourt", končí na "Boulevardu de Belleville". Ulica je orientovaná zhruba zo západu na východ.
Dejiny.
Názov ulice "Chemin du Mesnil" sa prvýkrát objavil v roku 1652. Neskôr bol zmenený na "Rue des Fontaines-du-Roi", za Veľkej francúzskej revolúcie na "Rue de la Fontaine-nationale" a v rokoch 1806 – 1814 na "Rue Fontaine".
Ulica vstúpila do francúzskych dejín tým, že tu počas Parížskej komúny odolávala posledná barikáda komunardov, ktorá padla 28. mája 1871.
Reese Witherspoonová

Reese Witherspoonová, celým menom Laura Jeanne Reese Witherspoon (* 22. marec 1976, New Orleans, Louisiana, Spojené štáty) je americká herečka a filmová producentka, ktorá sa tiež zaoberá charitatívnymi projektmi.
Životopis.
Narodila sa v New Orleanse ako druhé dieťa Belly Reese, profesorky s mnohými titulmi, vrátane PhD v odbore pediatrie, a Johna Witherspoona, chirurga pôsobiaceho v armádnych rezervách a profesora ošetrovateľstva. Krátko po narodení sa jej rodina presťahovala kvôli otcovej práci do nemeckého mesta Wiesbaden. Po návrate na americký kontinent, keď mala Reese štyri roky, sa usadili v Nashville.
V siedmich rokoch sa vďaka rodinnému priateľovi dostala do reklamy na jedno nashvillské kvetinárstvo. Podpora rodičov i túžba stať sa herečkou ju priviedla k vystupovaniu v "Ten-State Talent Fair", kde sa umiestnila na prvom mieste. Vyštudovala strednú školu "Harding Academy" a tiež nejakú dobu študovala na dievčenskej škole "Harpet Hall School" v Nashville, kde robila roztlieskavačku. Jeden rok študovala anglickú literatúru na Leland Stanford Junior University, potom odišla a začala sa viac venovať hereckej kariére.
Jej prvá veľká rola bola vo filme "V mesačnom svite". Časom získavala lepšie postavy, prvá väčšia príležitosť prišla vo filme "Pravá blondínka". Nemenej úspešné bolo aj jeho pokračovanie. V roku 2005 získala rolu June Carter Cash v snímke "Walk the Line", ktorá jej priniesla aj Oscara za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe. Medzi jej ďalšie známe filmy patrí napríklad "Unesený", "Penelope" a "Voda pre slony, Toto je vojna! či Divočina".
Jej prvým manželom bol v rokoch 19992007 herec Ryan Phillippe. S ním má dve deti, dcéru Avu Elizabeth a syna Deacona Reese. V roku 2011 sa druhýkrát vydala za agenta Jima Totha. Vlastní tiež produkčnú spoločnosť "Type A Films". V roku 2007 bola najlepšie platenou herečkou v Hollywoode. Na začiatku decembra 2010 dostala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Psaumis z Kamariny

Psaumis ("Psaumis") bol spoluzakladateľ novej Kamariny na ostrove Sicília a olympijský víťaz v tethrippe v rokoch 456 a 452 pred Kr.
Psaumis, syn Akróna, pochádzal z bohatej aristokratickej rodiny (pravdepodobne zo sicílskej Gely). O jeho živote sú známe len strohé informácie z básní od starovekého lyrického básnika Pindara, ktorý vo svojich "Olympijských ódach" oslavuje jeho olympijské víťazstvá v tethrippe na 81. a na 82. hrách (4. a 5. óda). Pindaros v týchto ódach vyzdvihuje jeho dobré ľudské vlastnosti, a z jeho slov:„"A hlavne si na ňom cením to, že vrúcne miluje mier, priateľa štátu."" Svoju ľudskosť prejavil aj okolo roku 460 pred Kr., keď sa so svojimi finančnými prostriedkami vďačne spolupodieľal na výstavbe mesta Kamariny, ktorú v roku 484 pred Kr. zničil tyran Gelón z Gely.
Kamarinu podľa historika Thukydida kolonizovali Syrakúzania približne stotridsaťpäť rokov po založení Syrakúz. Keďže sa následne Kamarinčania proti Syrakúzam vzbúrili, boli vyhnaní. Územie Kamariny bolo opätovne osídlené novými kolonistami za vlády tyrana Hippokrata z Gely. Keď jej obyvateľov neskôr vyhnal tyran Gelón, tak Gelčania po jeho smrti osídľovali mesto už po tretí raz.
V Olympii sa tethrippon, t. j. preteky na dvojkolesových vozoch so štvorzáprahom koní, zaradil do programu hier v roku 680 pred Kr. Prvým víťazom tejto jazdeckej disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Pretekársky voz sa podobal vojnovému, ale odlišoval sa od neho hlavne ľahkosťou. Vozataj pri pretekoch stál a na rozdiel od účastníkov atletických súťaží nebol nahý. Kone poháňal dlhým pevným prútom. Na rovine hipodrómu viedol kone vo vyrovnanom rade a pred obrátkou, ktorá bola vždy ľavosmerná, zošikmil ich líniu tak, že vonkajší kôň predbiehal o celú dĺžku tela. Víťazný vozataj bol po pretekoch ale "iba tým druhým" za majiteľom voza, ktorý sa stal olympijským víťazom ovenčeným olivovou ratolesťou.
Ammónios z Alexandrie

Ammónios z Alexandrie môže byť:
Jamie Foxx

Jamie Foxx, vlastným menom Eric Marlon Bishop (* 13. december 1967, Terrell, Texas, USA) je americký herec, komik a spevák. 
Za úlohu vo filme "Ray" získal cenu BAFTA a Oscara za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe. Získal tiež Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon v muzikáli/komédii a bol nominovaný na niekoľko cien Grammy.
Životopis.
Vychovali ho adoptívni rodičia jeho matky. Od mladosti hral na klavír a na strednej škole hral basketbal a americký futbal. Na vysokej škole študoval vážnu hudbu.
Od roku 1989 pracoval ako komik a v tej dobe si zmenil meno na Jamie Foxx. Jeho filmový debut bol v roku 1992 vo filme "Hračky". Nasledovali úlohy vo filmoch ako "Víťazi a porazení", "Ali", "Ray", "Collateral", "Miami Vice", "Dreamgirls" alebo "Ctihodný občan".
Jeho hudobná kariéra začala v roku 1994, kedy vydal svoj prvý album "Peep This". V roku 2005 vydal druhý album "Unpredictable", ktorého sa predalo len v USA cez 1,98 miliónov kópií a získal dvojnásobnú platinovú platňu.
Isamu Akasaki

Isamu Akasaki (, * 30. január 1929, Ciran, Japonsko – † 1. apríl 2021, Nagoja, Japonsko) bol japonský fyzik, odborník na technológiu polovodičov.
Spolu s Hirošim Amanom a Šúdži Nakamurom získal Nobelovu cenu za fyziku za rok 2014. Bola udelená za vývoj modrých svetelných diód umožňujúcich vytvorenie nového, ekologického svetelného zdroja.
Životopis.
Akasaki absolvoval roku 1952 Kjótsku univerzitu a po štúdiu pracoval vo firme Kobe Kogyo Corporation, teraz začlenenej do firmy Fujitsu. Doktorát získal na univerzite v Nagoji roku 1964, kde potom začal učiť, od roku 1981 ako riadny profesor. Zároveň pôsobil v Macušitovom výskumnom ústave v Tokiu, kde sa koncom šesťdesiatych rokov začal zaoberať svetelnými diódami a neskôr urobil zásadné objavy, umožňujúce konštrukciu súčasných modrých svetelných diód. Emeritovaný bol ako profesor roku 1992, v októbri 2006 vznikol pri univerzite v Nagoji Akasakiho inštitút. Bol nositeľom "Kjótskej ceny za moderné technológie" (2009) a Edisonovej medaily (2011), udeľovanej americkým Inštitútom elektrického a elektronického inžinierstva (IEEE).
Hiroši Amano

Hiroši Amano (, * 11. september 1960, Hamamacu, Japonsko) je japonský fyzik a odborník na technológiu polovodičov. Spolu s Isamu Akasakim a Šúdžim Nakamurom získal Nobelovu cenu za fyziku za rok 2014. Bola udelená za vývoj modrých svetelných diód umožňujúcich vytvorenie nového, ekologického svetelného zdroja.
Hiroši Amano vyštudoval na Nagojskej univerzite, kde získal doktorát z elektrotechniky roku 1989 a potom ešte niekoľko rokov po štúdiu pracoval ako výskumník. Roku 1992 prešiel na Univerzitu Mejdžó v Nagoji, kde sa roku 2002 stal riadnym profesorom. Roku 2010 sa vrátil na Nagojskú univerzitu.
Takaaki Kadžita

Takaaki Kadžita (, * 9. marec 1959, Higašimacujama, Japonsko) je japonský fyzik, známy vďaka experimentom s neutrínami v podzemnom laboratóriu Kamiokande a jej nástupcovi Super-Kamiokande. Spolu s Arthurom B. McDonaldom získal Nobelovu cenu za fyziku za rok 2015. Bola udelená za objav oscilácie neutrín, ktorý dokazuje, že neutrína majú hmotnosť.
Absolvoval Saitamskú univerzitu a doktorát získal v roku 1986 na Tokijskej univerzite, kde pracoval od roku 1988 v Inštitúte pre výskum kozmického žiarenia (ICRR), od roku 1999 ako profesor a šéf jedného z pracovísk inštitútu. Teraz pôsobí na fyzikálnom a matematickom inštitúte Tokijskej univerzity a súčasne je riaditeľom ICRR. Za vedeckú činnosť dostal početné ocenenia.
Arthur B. McDonald

Arthur Bruce „Art“ McDonald (* 29. august 1943, Sydney, Kanada) je kanadský astrofyzik, riaditeľ kanadských neutrínových laboratórií SNOLAB v Sudbury a profesor na Queen’s University v Kingstone v provincii Ontário. 
Spolu s Takaaki Kadžitom získal Nobelovu cenu za fyziku za rok 2015. Bola udelená za objav oscilácie neutrín, ktorý dokazuje, že neutrína majú hmotnosť.
Životopis.
V roku 1965 absolvoval štúdium fyziky na Dalhousie University, doktorát získal na Kalifornskom technologickom inštitúte. V rokoch 1970 až 1982 pôsobil ako výskumný pracovník v nukleárnych laboratóriách Chalk River severozápadne od Ottawy. Potom bol až do roku 1989 profesorom fyziky na Princetonskej univerzite. Od tej doby vedie oddelenie výskumu na kráľovninej univerzite v Kingstone. V roku 2011 mu Kanadská kráľovská spoločnosť udelila Medailu Henryho Marshalla Toryho za výnimočný vedecký prínos.
Jim Broadbent

Jim Broadbent (* 24. máj 1949, Lincoln, Spojené kráľovstvo) je britský herec. Je držiteľom britskej filmovej ceny BAFTA, Zlatého glóbusu i Oscara za vedľajšiu úlohu v snímke "Iris" z roku 2001.
Pochádza z umelecky založenej rodiny, matka bola sochárka, otec nábytkový návrhár. Po štúdiách herectva na Londýnskej akadémii dramatických umení sa stal divadelným hercom. Vo filme sa objavuje od začiatku 70. rokov, avšak zo začiatku hral iba malé a epizódne roličky a natáčal predovšetkým v televízii, postupne sa ale vypracoval k väčším úlohám a nakoniec aj k hlavným úlohám, ktoré vytvoril napríklad v snímke "Život je sladký" z roku 1990. Jeho prvý veľký hollywoodsky úspech sa dostavil v roku 2001 v snímke "Moulin Rouge!", v tom istom roku potom snímka "Iris", za ktorý dostal Zlatý glóbus i Oscara.
Arboristika

Arboristika () je vedná disciplína zaoberajúca sa štúdiom, ošetrovaním, komplexnou špeciálnou starostlivosťou a kultiváciou jednotlivých stromov, kríkov a iných perenálnych drevnatých rastlín, vyskytujúcich sa mimo lesa v špecifických umelých výsadbách (osamotené stromy, parky, aleje...).
Opis.
Arboristika ako taká je súhrnom znalostí mnohých biologických odborov, vďaka čomu sa jej náplň pohybuje na hrane medzi lesníctvom a okrasným záhradníctvom. Skúsený a kvalifikovaný odborník z oblasti arboristiky musí okrem vynikajúcich lezeckých a technických zručností (certifikát odbornej spôsobilosti pre práce vo výškach pomocou horolezeckej techniky) ovládať aj znalosti odborov dendrológie, fytopatológie, fyziológie, mechaniky a pedológie. Potvrdenie o spôsobilosti vykonávať prácu arboristu je možné na území Slovenska získať zvládnutím skúšok ISA Slovensko, alebo získaním medzinárodných certifikátov "EAC european treeworker/treetechnician", "ISA certified arborist" alebo "FLL zertifizierter Baumkontroleur".
Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 2004

Ázijská kvalifikácia v hádzanej na LOH 2004 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej na Letné olympijské hry 2004 v Aténach, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Kóbe, v Japonsku od 23.28. septembra 2003. Zúčastnili sa jej 4 mužské a 4 ženské družstvá a zápasy sa odohrali v aréne Kobe Green Arena. 
Na hádzanársky turnaj LOH 2004 postúpili iba víťazné družstvá.
Ján Rombauer

 Ján Rombauer (* 28. máj 1782, Levoča – † 12. február 1849, Prešov) bol maliar-portrétista nemeckého pôvodu, ktorý pôsobil v Petrohrade a neskôr v Prešove.
Životopis.
Jeho otcom bol Dávid Rombauer (17421806), levočský remeselník, a matkou Anna Mária Groszová (cca 17551836). Pochádzal z deviatich detí a ako etnický Nemec bol evanjelického vyznania. Jeho manželkou bola od roku 1818 Amália Baumannová (cca 17951843), rodáčka z Petrohradu. Mali spolu len jednu dcéru, Annu Reginu Matildu Rombauerovú (18291848).
Rombauer pôsobil od počiatku 19. storočia ako maliar v Levoči, pričom sa hneď zameriaval na portrétnu tvorbu (z roku 1802 sú známe dve jeho miniatúry). V roku 1805 sa pravdepodobne v Bardejovských Kúpeľoch zoznámil s poľským aristokratom (bol v ruských službách) grófom Józefom Augustom Ilińskim (17661844), ktorý ho pozval na svoje panstvo v Romanove (nazývané aj "Roma Nuova"; dnes Romaniv na Ukrajine). Už v roku 1806 začal žiť a pôsobiť v Petrohrade, kde zostal až do roku 1824. V Petrohrade sa aj oženil. Napokon od roku 1825 až do svojej smrti žil a tvoril v Prešove. Keďže nemáme záznam o vlastníctve nehnuteľnosti v meste, je veľmi pravdepodobné, že žil v dome svojho brata Samuela Rombauera (nar. 1798). Jeho ďalší brat Matej Rombauer (17761840) bol prešovským zlatníkom.
Rombauer vytvoril mnoho portrétov príslušníkov najvyššej ruskej, ale aj uhorskej (najmä spišskej a šarišskej), šľachty, prípadne mešťanov z mesta Prešov. Okrem portrétov, ktoré sa vyznačujú značným realizmom, vytvoril aj niekoľko náboženských diel (pre kostoly na východnom Slovensku). Biografia z roku 2010 eviduje 248 jeho diel, z ktorých sú však niektoré nenávratne stratené. Mnoho jeho diel sa v súčasnosti nachádza v zbierkach Ermitáže, Štátneho ruského múzea v Petrohrade, Tretiakovskej galérie v Moskve, Šarišskej galérie v Prešove a Slovenskej národnej galérie.
Rombauer bol členom "Akadémie umení" v Petrohrade.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2008

Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2008 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia mužov v hádzanej na Letné olympijské hry 2008 v Pekingu, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Tojote, v prefektúre Aiči, v Japonsku od 1.6. septembra 2007. Zúčastnilo sa jej 5 družstiev a zápasy sa odohrali v aréne Sky Hall Toyota. 
Na hádzanársky turnaj LOH 2008 postúpilo iba víťazné družstvo. V Poradí ďalšie družstvo postúpilo na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Výsledky.
1. turnaj.
Pozn: Výsledky prvého turnaja boli neskôr vyhlásené za neplatné a musel sa uskutočniť druhý turnaj.
2. turnaj.
Prihlásili sa naň iba 2 družstvá.