burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Cannon Street Railway Bridge

Cannon Street Railway Bridge je most cez rieku Temža v Londýne medzi mostami Southwark Bridge a London Bridge. Je určený pre železničnú dopravu do stanice Cannon Street na severnom brehu rieky. Pôvodne sa volal "Alexandra Bridge" po Alexandre Dánskej, manželke kráľa Eduarda VII..
Cannon Street Railway Bridge navrhli John Hankshaw a John Wolfe Barry pre "South Eastern Railway". Výstavba trvala tri roky a most bol otvorený roku 1866. Pôvodný most bol tvorený piatimi oblúkmi posadenými na liatinových dórskych stĺpoch. Krátko po otvorení, v rokoch 1886 až 1893, bol Francisom Bradym rozšírený a v rokoch 1979 až 1982 bol renovovaný. Pri tejto rekonštrukcii boli odstránené niektoré ornamentálne ozdoby a most má od tej doby civilnejší vzhľad.
Tracker (Linux)

Tracker je vyhľadávací systém pre Linux a iné UNIXové systémy napísaný v C. Umožňuje používateľom hľadať dokumenty podobným spôsobom ako Spotlight v Mac OS X alebo Google Desktop pod Microsoft Windows.
Nautilus podporuje aj Tracker aj Beagle.
Tracker

Tracker môže byť:
Desktopové vyhľadávanie

Desktopové vyhľadávanie (angl. desktop search) je činnosť/súhrnné označenie vyhľadávacích nástrojov, ktoré prehľadávajú používateľove vlastné súbory, na rozdiel od vyhľadávania na Internete. Tieto nástroje sú navrhnuté pre vyhľadávanie informácií na používateľovom PC, vrátane histórie prehliadača, emailových archívov, textových dokumentov, zvukových súborov, obrázkov a videa.
Jednou z hlavných výhod programov pre desktopové vyhľadávanie je to, že výsledky hľadania sú dostupné v priebehu niekoľko sekúnd od zadania dotazu.
Technológie.
Desktopové vyhľadávacie stroje budujú a udržujú indexové databázy pre dosiahnutie primeranej výkonnosti pri prehľadávaní viacerých gigabajtov údajov. Indexovanie sa väčšinou vykonáva keď počítač nie je zaťažený a 
väčšina vyhľadávacích aplikácií sa dokáže, aby šetrili elektrickú energiu, pozastaviť ak prenosný počítač beží na batérie. Počas indexovania súborov, desktopový vyhľadávací nastroj zbiera tri druhy informácií o súboroch:
Dom kultúrnej rekreácie

Dom kultúrnej rekreácie v súčasnosti hotel Sorea je hotel v Bratislave, postavený v roku 1966 architektmi Ferdinandom Končekom, Ľubomírom Titlom a Iľjom Skočekom. V období druhej polovice 20. storočia sa do popredia dostával a zároveň sa aj najviac rozvíjal modernizmus . Modernizmus sa pokladá za veľký kultúrny zlom od renesancie a za prvý krok k svetovej kultúre .
Dom kultúrnej rekreácie je dôkazom toho, že aj v slovenskom prostredí sa objavili moderné tradície, ktoré v období šesťdesiatych a deväťdesiatych rokov boli ovplyvnené predovšetkým funkcionalistickým tvaroslovím . Jeho odľahčená forma, plynule splýva s okolitým prostredím a svojou hmotou a tvarom nenarúša okolie prírody, ale naopak ju dopĺňa. Bezprostredný kontakt človeka z interiéru s exteriérom je zabezpečený pomocou veľkých zasklených plôch smerujúcich so záhrad. Architekti upravili aj náročný terén, do ktorého je vhodne zakomponovaný členitý pôdorys. Pri tvorbe objektu sa nepodieľali len architekti, ale dôležitú úlohu tam zohrávajú aj diela významných slovenských umelcov.
V hoteli sa 3. augusta 1968 konalo rokovanie delegácií komunistických strán ZSSR, NDR, PĽR, MĽR, BĽR a ČSSR, na ktorom bola sformulovaná Bratislavská deklarácia. Ani tá však neodvrátila vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska.
V súčasnosti sa objekt využíva ako priestor pre ubytovanie, oddych, rekreáciu, zábavu a upevnenie zdravia. Sídli v ňom hotel Sorea, ktorý návštevníkom ponúka ubytovanie v apartmánoch a v dvojlôžkových izbách, možnosti konferencíí v štyroch kongresových miestnostiach a salónikoch pre 198 osôb, nachádza sa tam reštaurácia, denný aperitív bar, vináreň, fitnescentrum, sauna a priestory pre masáže.
Prameň

Prameň alebo žriedlo môže byť:
Prameň môže byť aj:
Alb-Donau

Alb-Donau () je krajinský okres v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (z juhu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Biberach, Reutlingen, Göppingen a Heidenheim, a dvoma bavorskými okresmi Günzburg a Neu-Ulm, a s nezávislým mestským okresom mestom Ulm.
Geografia.
Okres Alb-Donau má na severe časť pohoria Švábska Jura. Cez južné územie okresu tečie rieka Dunaj od juhozápadu na severovýchod. Dunaj vstupuje do okresu pri obci Obermarchtal a opustí ho pri meste Ulm.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Alb-Donau od roku 1973:
Premietanie

Premietanie alebo premietnutie alebo projekcia môže byť:
Premietanie alebo premietnutie môže byť:
Projekcia

Projekcia môže byť:
Nacistická architektúra

Nacistická architektúra sa formovala v období medzi svetovými vojnami v Nemecku a Taliansku pod vplyvom totalitného štátneho zriadenia. 
Totalitná architektúra.
Monumentálna architektúra sa počas dejín neustále využívala na šírenie politických ideológií. Totalitná architektúra, ktorá vznikla v období medzi dvoma svetovými vojnami v Taliansku, neskôr v Sovietskom zväze a napokon v Nemecku mala za účel posilniť národné povedomie návratom k tradičným hodnotám. Z tohto dôvodu bola architektonická moderna v týchto štátoch odsudzovaná, až potláčaná.
Nacistická architektúra v Nemecku.
V roku 1933 dal Hitler po svojom nástupe k moci zatvoriť Bauhaus, čím jasne vyjadril postoj režimu k modernej architektúre. Architekti moderny z Nemecka emigrovali, alebo boli vyhnaní. Za svojho poradcu pre architektúru Hitler vymenoval Paula Ludwiga Trootsa, ale až Albert Speer, ktorý ho 1934 nahradil, sa stal ideálnym interpretom vodcových myšlienok.
Hlavné princípy.
Námety hľadala v antickej, egyptskej, babylonskej aj neoklasicistickej architektúre. Využívala monumentalitu, prehnanú mierku, zjednodušovanie, symetriu, opakovanie, leštené plochy, bežné boli symboly ríše či strany na nábytku či priečeliach budov. Okrem štátnej architektúry vznikala aj vidiecka architektúra a bytová výstavba. Vyznačovala sa tradičnými šikmými strechami, regionálnymi prvkami a rustikálnou jednoduchosťou. Táto „regionálna“ architektúra však bola vytvorená umelo a nebola viazaná na žiadne konkrétne miesto.
Fašistická architektúra v Taliansku.
V Taliansku nebola architektúra moderny zo strany vlády potlačovaná. Talianski architekti totiž rozhodli nezabúdať vo svojej tvorbe na slávu minulosti, ale zároveň rozvíjať nové postupy. To umožnilo rozvoj osobitého štýlu, ktorý odsudzoval eklektizmus tradičného štýlu aj antihistorický postoj modernizmu. Určujúce slovo v architektúre v tej dobe v Taliansku malo zoskupenie architektov pod názvom „Gruppo 7“ založená roku 1927. Mussoliniho poradcom pre architektúru bol Marcello Piacentini.
Hlavné princípy.
Kulisou pre demonštráciu fašistickej moci v Taliansku bol hlavne Rím a preto bola veľká pozornosť venovaná prestavbám na zvýraznenie monumentálnych stavieb minulosti. Nová architektúra inšpirovaná neoklasicizmom bola prostá a mala symbolizovať pokojný život pod vládou fašizmu a syntézu sedliackej a vojenskej cti, pripomínajúc rímsku tradíciu. Modernistická architektúra dokázala skĺbiť historizujúcu formu s využitím moderných materiálov a postupov čoho dobrým príkladom je fabrika spoločnosti Fiat v Turíne. Objavujú sa však aj vyslovene modernistické stavby s výrazným vplyvom Le Corbusiera.
Predmet

Predmet alebo objekt môže byť:
Predmet môže byť aj:
Objekt môže byť aj:
Pieta (úcta)

Pieta (z tal. pobožnosť, súcit) je zbožná úcta. Názov je odvodený od bohyne Piety z rímskeho panteónu, ktorá bola symbolom zbožnosti. Jej znakom bol bocian.
Aristippos

Aristippos alebo Aristipp (alebo zriedkavo "Aristippus") môže byť:
Tabu (náboženstvo)

Tabu (z polynézs. "tapu" - posvätný, nedotknuteľný; predmet alebo bytosť, ktorého/ktorej meno sa nesmie vysloviť, aby sa neprivodilo nešťastie) je v rôznych oblastiach sveta systém magicko-náboženských a rituálnych zákazov, ktorých porušenie sa trestá nadprirodzenými silami. Tabu znamená zákaz aj ochranu tabuizovaného predmetu/organizmu/činnosti/územia.
Norma (sociológia)

Norma je súbor pravidiel správania sa v určitej situácii, ktorý definuje formy sociálnych aktivít zameraných na dosiahnutie sociálnych cieľov. 
Normy simulujú a determinujú priebeh sociálnych činov, vymedzujú systém povoleného a zakázaného. Existujú v každej kultúre. Môžu byť spísané alebo vžité. Tí, čo ich porušujú sú sankcionovaní alebo vyčlenení zo skupiny. Kvalita noriem závisí od rozvoja danej kultúry, ktorá ich vytvorila. Príklady noriem: zákony, mravy, zvyky, obyčaje, tabu.
Tabu

Tabu môže byť:
Turbínová hala továrne AEG

Montážna hala továrne AEG (Allgemeine Elektrizitäts Gesellschaft) na výrobu turbín v Berlíne bola prvou typovo modernou továrňou, navyše výtvarne úplne doriešenou.
Pôvod vzniku továrne.
Továreň postavili v rokoch 1908-1909 podľa návrhu nemeckého architekta Petra Behrensa (1868-1940), ktorý od roku 1907 vykonával funkciu umeleckého poradcu vo "Všeobecnej elektrickej spoločnosti" (AEG). Jeho prínos sa týkal aj návrhov priemyselných budov podniku. V spolupráci s inžinierom Karlom Bernhardom bol v roku 1908 poverený úlohou navrhnúť priestor pre montáž turbín, ktorý by dovoľoval dvíhať a premiestňovať obrovské súčiastky v rôznych etapách výroby a zaistil by prístup železničným vagónom. Ďalšou požiadavkou bolo maximálne využitie prirodzeného osvetlenia.
Výsledkom bol 127 m dlhý a 25 m široký obdĺžnikový hranol ležiaci strategicky na južnom rohu továrenského komplexu pozdĺž ulíc "Huttenstrasse" a "Berlichingenstrasse". Pôsobivá čelná fasáda bola výkladom prosperujúceho nemeckého koncernu.
Architektonické riešenie.
Stavba je zastrešená jediným oblúkom, tvoreným priehľadnou oblúkovou klenbou s mnohouholníkovým profilom. Konštrukcia zo železa a skla je na rohoch ukončená masívnymi naklonenými stenami, ktorých povrchy pripomínajúce rustikované kamenné murivo akoby popierali ich schopnosť niesť zaťaženie.
Exteriér vypovedá o významnej úlohe spoločnosti AEG v Nemecku. Architekt použil výrazové prostriedky a monumentalitu starovekého Grécka. Budova, označovaná ako "„moderný Partenón“", odkazuje na klasické chrámy. Štítové priečelie je lemované dvoma nahor sa zužujúcimi pylónmi, s tympanónom polygonálneho tvaru, ktorý je umiestnený nad veľkou zasklenou plochou a je doňho vytesaný symbol podniku.
Nosný systém trojkĺbových oblúkov s tiahlami má výšku 25,60 m. Bočné steny sú rozčlenené pravidelným rytmom smerom dole sa zužujúcich železných výstuh.Sú tvorené kontinuálnou sklenenou plochou,ktorá je rozdelená do oddielov a ktorá spočíva na železobetónovom základe. Piliere sú podoprené priskrutkovanými oceľovými spojmi. Chrámový vzhľad tejto haly je však len chytro realizovanou ilúziou. Mohutne pôsobiace prvky fasády pozostávajú z ľahkého betónového obalu, ktorý je zachytený na oceľovej mrežovine. Sú zakončením priestoru,ale nemajú nosnú funkciu. Úzke železné pásy v špárach rohových pylónov a jemné kovové rámovanie tympanónu prezrádzajú umelecký zámer použitých prostriedkov. Interiér ,presvetlený veľkými oknami,je rýdzo funkčný.
Továreň na výrobu turbín je skvelým pokusom zjednotiť klasickú kultúru a históriu s novou realitou priemyselného obchodu a výroby.Reprezentuje uvedomelé zhmotnenie priemyslu. Vzdialená priamočiaremu návrhu z ocele a skla (typická hala 19. storočia) je umeleckým dielom.
Biberach (krajinský okres)

Biberach () je krajinský okres v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (z juhu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Ravensburg, Sigmaringen, Reutlingen a Alb-Donau, a dvoma bavorskými okresmi Neu-Ulm a Unterallgäu, a s nezávislým mestským okresom mestom Memmingen.
Geografia.
Okres leží v kopcovitej krajine medzi riekami Dunaj a Iller. Dunaj križuje okres v jeho najzápadnejšej časti a tečie smerom z juhu na sever. Iller tvorí východnú hranicu okresu. Ďalšou riekou je Riß, pravý prítok Dunaja, križuje okres z juhu na severu.
Federsee je jazierko na juhozápade okresu. Jeho rozloha je len 1,4 km², ale je známe pre neolitické nálezy a vzácne vtáctvo.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Biberach od roku 1973:
Turion 64

Turion 64 je typ x86-64 procesora od spoločnosti AMD. Je to procesor prispôsobený na prevádzku s nízkym odberom elektrickej energie, je označený kódovým označením K8L. Turion 64 a Turion 64 X2 sú určené ako priama konkurencia mobilných procesorov od Intelu, najskôr Pentium M a neskôr Intel Core a Intel Core 2.
Prvé verzie boli kompatibilné so socketom 754, novšie verzie Richmond sú navrhnuté pre Socket S1. Sú vybavené 512 alebo 1024 kB vyrovnávacej pamäte typu L2, 64-bitovým jednokanálovým integrovaným pamäťovým radičom a 800 MHz zbernicou HyperTransport. Disponujú technológiou PowerNow! na úsporu elektrickej energie.
Turion 64 X2

Turion 64 X2 je x86-64 procesor od spoločnosti AMD. Je to dvojjadrový mobilný procesor určený ako priama konkurencia pre procesory Intel Core a Intel Core 2. Turion 64 X2 bol uvedený 17. mája 2006 po niekoľkých odkladoch. Používa socket S1 a pamäte DDR2. Disponuje virtualizačnou technológiou spoločnosti AMD a viacerými funkciami na šetrenie elektrickej energie.
Kamenná vila

Kamenná vila je secesná vila v Banskej Bystrici na Hornej ulici 69. V súčasnosti je objekt sídlom pobočky ČSOB. Nachádza sa v zozname kultúrnych pamiatok SR.
Historická budova.
Objekt ľudovo nazývaný Kamennou vilou je jednou z niekoľkých hodnotných secesných pamiatok v Banskej Bystrici. Bol postavený v roku 1920, architektom a firmou Alois Peierbergera, ktorý vilu neskôr predal rodine podnikateľa Leopolda Munelsa, ktorý v meste vlastnil likérku. Priečelie svojím bohatým výtvarným a plastickým prejavom je prehliadkou obľúbených architektonických prvkov secesie.
Rekonštrukcia.
Architektonická súťaž na rekonštrukciu pôvodnej budovy bola v roku 1995, realizovala sa v roku 1997. Autorom víťazného projektu sa stal Ing. arch. Branislav Somora
"„Ak architekt dostane zákazku, mal by si najmä ctiť prostredie, do ktorého vstupuje“" Ing. arch. Branislav Somora
Autorov prístup k rekonštrukcii bol citlivý a dokazuje, že prístavba nemá konkurovať ale dopĺňať pôvodnú hmotu prostredníctvom prostriedkov svojej doby. A takisto by pozorovateľ nemal byť zahltený informáciami, ale mal by pocítiť harmóniu. Zámerom bolo existujúci objekt zachovať a doplniť v pôvodnej secesnej estetike. Dostavbu nechať vyznieť ako samostatný autonómny prvok, ktorý celú stavbu ozvláštňuje. V realizácii sa stretá bohatosť secesie a tendencie neskorej moderny.
Rekonštrukcia historickej časti.
Autor pamiatkársky príkladne akceptuje priečelie historickej budovy a nevstupuje doň novými prvkami. Inšpiruje sa ňou pri chápaní dostavby i detailov. Priestory historickej budovy slúžia pre kontakt s verejnosťou nad ktorými sa nachádzajú riaditeľské priestory. Pre presvetlenie podkrovia bol použitý secesný motív druhej rímsy v podobe pásového radu okien. Za zmienku stojí, že takýto prístup i komunikáciu s architektom si pochvaľujú zainteresovaní pamiatkári.
Dostavba.
Autor svojím riešením preukázal zmysel pre výtvarnú bohatosť a tradičný remeselný detail. Uličná fasáda prístavby nesie v sebe rovnováhu medzi bankovou honosnosťou a materiálmi okolia, čím je viditeľne elegantnejšou ako okolité stavby. Okolie pritom nedegraduje ale nasadzuje vyššiu úroveň pre budúci vývoj okolia. Pôdorysný tvar L pôvodného objektu bol dopovedaný do štvorca. Už v treťom podlaží však v oblúku ustupujúca nová hmota odkrýva pohľad na pôvodnú fasádu, a zároveň vytvára priestor pre terasu doplnenú o zeleň.
Prístavba má plochú strechu s výrazne vyloženou rímsou, pod ktorou sa nachádzajú prevýšené štrbinové okná. Dominantne pôsobiacu plnú stenu fasády dopovedá vertikálny prvok preskleného arkieru, dvoch lodžií a šikmý stĺpový prvok. Ideové prepojenie s historickým objektom sa odráža v náznaku pásovej rímsy nad druhým nadzemným podlažím, či v použití výrazne prevýšených secesných okien. Fasádu ozvláštňujú konzolovité, zakrivené lampy. A nachádza sa tu i vjazd pre dotačné vozidlo.
Moskva (rozlišovacia stránka)

Moskva môže byť:
AMD K8L

AMD K8L môže byť:
Hrdinské mesto

Titul hrdinské mesto alebo mesto-hrdina (; ; ) bol najvyšší stupeň vyznamenania Sovietskeho zväzu. Bol udelený mestám, o ktoré počas bojov na východnom fronte prebiehali najťažšie obranné boje a ich obyvatelia a obrancovia pre ich udržanie vykonali obrovské úsilie, alebo mali významný vplyv na priebeh bojov. Titul bol tak istou obdobou osobného vyznamenania Hrdina Sovietskeho zväzu.
Celkovo bol tento titul udelený 12 mestám v ZSSR v období po skončení druhej svetovej vojny (1941 - 1945). Ocenenie malo byť ekvivalentom osobného vyznamenania Hrdina Sovietskeho zväzu. Okrem štatútu hrdinského mesta, bol mestu udelený aj Rad Lenina, Zlatá hviezda a certifikát (gramota) Prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR. V meste bol zároveň pri tejto príležitosti postavený pomník.
Okrem tohto titulu Najvyšší soviet ZSSR udeľoval aj tzv. vyznamenanie hrdinská pevnosť. Dodnes bola takto vyznamenaná iba Brestská pevnosť na západe dnešného Bieloruska.
Vznik titulu.
Prvými mestami, ktoré boli nazvané hrdinskými mestami podľa príkazu Prezídia Najvyššieho Sovietu ZSSR zo dňa 1. mája 1945 boli Leningrad, Stalingrad, Sevastopoľ a Odesa.
Oficiálne bol názov titul uzákonený 8. mája 1965, kedy ho Prezídium Najvyššieho Sovietu ZSSR potvrdilo zákonom. V tento deň titul získali Moskva, Leningrad (v súčasnosti Petrohrad), Stalingrad (Volgograd), Kyjev, Odesa a Sevastopoľ.
Zachariáš Zarevúcky

Zachariáš Zarevúcky (lat. "Zarewutius, Zarevutius", * 1605?, Brezovica nad Torysou – † 20. február 1667, Bardejov) bol hudobný skladateľ, významný predstaviteľ európskej barokovej polyfónie. Pôsobil v Bardejove.
Život a tvorba.
Zarevúckeho skladby sú súčasťou tzv. Bardejovskej zbierky hudobnín, ktorá je od roku 1916 uložená v Széchényiho knižnici v Budapešti. Zachovalo sa deväť kompletných Zarevúckeho skladieb (motetá a magnifikaty). Ďalšie skladby (omša, ofíciá a príležitostné skladby) sa zachovali vo fragmentoch alebo v podobe správ o ich existencii.
Böblingen (krajinský okres)

Böblingen () je krajinský okres uprostred spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo západu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Calw, Enz, Ludwigsburg, mestským okresom mestom Stuttgart a okresmi Esslingen, Reutlingen a Tübingen.
Geografia.
Do časti okresu Böblingen zasahuje výbežok pohoria Schwarzwald, vo východnej časti sa rozkladá Schönbuch. Na území okresu sa nevyskytujú žiadne väčšie rieky. Pramení tu menšia rieka Aich pri meste Holzgerlingen. Tu existujúce všetky menšie toky ústia všetky do rieky Neckar alebo do Enz.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Böblingen od roku 1973:
Thomas Howard

Thomas Howard, 21. gróf z Arundelu, 4. gróf zo Surrey a 1. gróf z Norfolku (* 7. júl 1585 – † 4. október 1646, Padova, Taliansko) bol anglický diplomat za vlády Jakuba I. a Karloa I..
Preslávil sa ako zberateľ umenia. Keď zomrel, vlastnil asi 700 malieb spolu s rytinami, knihami a antickými šperkami. Jeho zbierka mramorových diel pripadla po jeho smrti Oxfordskej univerzite.
Životopis.
Narodil sa v aristokratickej rodine, ktorá bola ku koncu vlády kráľovnej Alžbety I. v jej nemilosti. Bol synom Philipa Howarda, 20. grófa z Arundelu, a Anne Dacre. Svojho otca, ktorý bol zatknutý ešte pred jeho narodením, nikdy nepoznal.
Po nástupe kráľa Jakuba I., v roku 1604, boli Howardovi vrátené tituly a časť jeho majetku. Zvyšok majetku dostali jeho strýkovia, ktorí mu pomohli v jeho opätovnom získaní. O rok neskôr sa oženil s Lady Alatheiou Talbot, dcérou Gilberta Talbota, 7. grófa zo Shrewsbury, dedičkou veľkých pozemkov v Nottinghamshire, Yorkshire a Derbyshire spolu so Sheffieldom, ktorý bol hlavnou časťou rodinného bohatstva. Napriek obrovskému majetku priviedla Howarda jeho zberateľská činnosť k veľkým dlhom. Niekoľkokrát slúžil ako vyslanec na najväčších dvoroch v Európe. Tieto výlety ho povzbudzovali v jeho zberateľskej vášni.
V roku 1642 sprevádzal princeznú Máriu na svadbu s Viliamom II. Oranžským. Kvôli problémom, ktoré viedli k občianskej vojne, sa do Anglicka už nevrátil, ale usadil sa v Padove v Taliansku. V roku 1646 tam zomrel.
Zberateľstvo.
Zozbieral kresby od Leonarda Da Vinciho, oboch Holbeinovcov, Raffaela a Václava Hollara. Taktiež mal veľkú zbierku antických sôch, prevažne rímskych.
Dvorana Vysokej školy múzických umení

Dvorana Vysokej školy múzických umení je dostavba časti areálu VŠMU na Zochovej ulici v Bratislave. Pod projekt sa podpísal autorský kolektív ateliéru BKU (Michal Bogár, Ľubomír Králik a Ľudovít Urban). Slúži pre tanečný projekt "Ateliér pohybu DVORANA".
Urbanistické riešenie.
Objem Dvorany sa nachádza vo vnútrobloku uzavretom pôvodným objektom VŠMU a novostavbou Filmovej a Televíznej fakulty VŠMU a neprejavuje sa vo výzore okolia prístupného pre verejnosť.
Architektonické, funkčné a dispozičné riešenie.
Architektúra.
Vstup do časti Dvorany je z hlavného vstupu do objektu. Celé komunikačné napojenie Dvorany je riešené z hlavného schodiska pôvodného objektu. Schodisko sa otvára a spolu s uvoľneným objemom dostavby vytvára veľkorysejší priestor, pričom sa obidva objekty vzájomne prepájajú. Povrchové úpravy fasád, omietky, kov (hliník rámov okenných otvorov a žalúzií) sklo boli navrhnuté s použitím tlmenej farebnosti v zmysle odporúčaní pamiatkovej správy a doplnených dreveným obkladom plátku strechy baletnej sály.
Interiéry.
Vo veľkej miere sa uplatnil princíp a prvky stavebného interiéru. Jednotlivé prevádzky boli odlíšené podľa zvukovo-akustických a svetelných potrieb a funkčného využitia.
Exteriéry.
Sú príbuzné riešeniu Filmovej a Televíznej fakulty. Prevádzka si vyžiadala úpravu a doplnenie rampy. Koncepcie múrikov ako žardiniér s popínavou zeleňou prispela k akcentovaniu výškového predelu. Dlažba dvoru ostala v zmysle Filmovej a televíznej fakulty.
Znak Moskvy

Znak Moskvy v súlade so zákonom mesta Moskva zo dňa 11. júna 2003 č. 39 "O erbe mesta Moskva" moskovský tvorí tmavočervený heraldický štvorec v dolnej časti zaoblený a v strede špicatý. Na erbe je vyobrazený jazdec - svätý Juraj Drakobijec - v striebornom brnení s modrým plášťom na striebornom koni so striebornou hrivou ako zlatou kopijou poráža čierneho draka.
Vlajka Moskvy

Vlajka Moskvy podľa zákona č. 38 zo dňa 11. júna 2003 predstavuje tmavočervenú pravouhlú vlajku v pomere 2 : 3 s obojstrannýou ilustráciou základného znaku erbu Moskvy - svätým Jurajom Drakobijcom na koni, porážajúcim kopijou draka, ktorý je umiestnený v strede. Znak Moskvy na vlajke zaberá 2/5 dĺžky vlajky Moskvy.
Michal Bogár

Ing. arch. Michal Bogár (* 1. august 1960, Bratislava) je slovenský architekt a člen Spolku architektov Slovenska.
Štúdium.
Absolvoval dnešnú Fakultu architektúry Slovenskej technickej univerzity v roku 1984 na Katedre typológie obytných a občianskych stavieb.
Produkt (ekonómia)

Produkt alebo produkcia alebo output je v ekonomickej teórii, národnom účtovníctve a ekonometrii súhrn výsledkov výrobnej činnosti, t. j. výrobkov a služieb vytvorených alebo poskytnutých určitou výrobnou alebo územnou jednotkou (najčastejšie štátu) za určitý časový úsek. 
Uvádza sa buď bez odpočítania medzispotreby, t.j. podľa vyššie uvedenej definície (v ESA 95 sa to volá produkcia - angl. output), alebo po odpočítaní medzispotreby (v ESA 95 a literatúre sa to volá hrubá pridaná hodnota alebo po ďalších menších úpravách hrubý domáci produkt či hrubý národný dôchodok).
Zaužívaná značka je Q alebo (najmä po odpočítaní medzispotreby) Y.
Hymna Moskvy

Hymna Moskvy je hudobné dielo, pochádzajúce z pera I. O. Dunajevského, ktorý ju zložil na verše básne Moja Moskva (Моя Москва) od S. I. Agranjana. Hudbu skomponoval Isaak Osipovič Dunajevskij v roku 1941.
Россия — священная наша держава,
Россия — любимая наша страна.
Могучая воля, великая слава —
Твоё достоянье на все времена!
"Припев":
Славься, Отечество наше свободное,
Братских народов союз вековой,
Предками данная мудрость народная!
Славься, страна! Мы гордимся тобой!
От южных морей до полярного края
Раскинулись наши леса и поля.
Одна ты на свете! Одна ты такая —
Хранимая Богом родная земля!
"Припев"
Широкий простор для мечты и для жизни
Грядущие нам открывают года.
Нам силу даёт наша верность Отчизне.
Так было, так есть и так будет всегда!
"Припев"
Administratívna budova firmy Baťa v Zlíne

Administratívna budova firmy Baťa v Zlíne je jedným z vrcholných diel modernej česko-slovenskej konštruktivistickej architektúry medzi dvoma vojnami, dokončená v Zlíne v roku 1938 podľa projektu Vladimíra Karfíka. O stavbe novej administratívnej budovy sa uvažovalo už od roku 1936, v dobe, keď počet úradníckych miest prekročil 2000 pracovníkov. Pôvodne sa uvažovalo s tromi podlažiami, vzájomne prepojenými objektmi. Keď Vladimír Karfík navrhol výškovú budovu, Jan Antonín Baťa sa pre túto budovu nadchol. Táto 77 a pol metra vysoká budova bola pred vojnou najvyššou budovou v Česko-Slovensku a zároven aj druhá najvyššia v Európe.
Umiestnenie.
Je pozoruhodná z hľadiska architektonického aj urbanistického. Situovaná je v tradičnej rade továrenských budov. Bezprostredne ovplyvňuje námestie Práce a uzatvára jeho severnú stranu. Stáva sa tak typickou dominantou a symbolom modernej koncepcie mesta.
Hmota a dispozícia.
Z dispozičného hľadiska ide o trojtrakt, koncipovaný na rovnakej modulovej sieti (6,15 x 6,15 m) ako výrobné objekty. Budova je 77 metrov vysoká a 6,5 metrov pod úrovňou terénu. Pôdorysná plocha je 1 850 m2, kubatúra 120 000 m3, plocha podláh 30 000 m2, plocha omietok 40 000 m2. Celé podlažie je veľkopriestorová kancelária s rozmermi 80 x 20 metrov, kde pracuje asi 200 ľudí. Táto – ako sa neskôr v odbornej terminológii nazývala „kancelárska krajina“ – bola bez priečok. Ak sa niekde priečka nachádzala, bola montovaná z dielcov a zasklená. Tá dovoľovala maximálnu pružnosť v zmenách dispozície, pretože vo firme sa udalosti vyvíjali rýchlym tempom. Pracovná plocha zostala čistá , vzhľadom na to, že vertikálna komunikácia ( schodište a výťahy), hygienické zariadenia a klimatizačné komory boli vytlačené mimo tento priestor.
Konštrukčné riešenie.
Nosná konštrukcia objektu je železobetónová. Obvodový plášť tvoria oceľové dvojité okná. Materiálom sa mal plášť priblížiť charakteru priemyselných budov. Po technickej stránke bola budova skonštruovaná na špičkovej úrovni. Vykurovanie a vetranie bolo riešené vzduchotechnikou. Budova je plne klimatizovaná systémom CARRIER. Okná sú neotvárateľné, umývateľné zvonku pomocou výťahovej klietky zavesenej hore na koľajnicovej rímse. Klietka má 4 možnosti pohybu: hore - dole, dopredu - dozadu. Ak je zadaný príkaz napr. hore - dopredu, ide klietka nahor pod štyridsaťpäť percentným sklonom. Aby sa zavesená klietka pri umývaní od priečelia neodtláčala, je pridržiavaná k oceľovým oknám slabými elektromagnetmi. 
Všetkých 16 podlaží je prepojených štyrmi automatickými rýchlovýťahmi, ktoré dosahujú rýchlosť 3,5 m/s s kapacitou 100 osôb, paternostrom, nákladným výťahom a výťahom pre návštevy. Skutočnou technickou lahôdkou je výťah – kancelária šéfa firma o rozmeroch 6 x 6 metrov, klimatizovaná, s umývadlom. Samozrejmosťou je potrubná pošta či podlahové zásuvky elektrického prúdu a telefónu v každom štvorci 3 x 3 metra.
Toto vrcholné Karfíkove dielo je považované za národnú kultúrnu pamiatku v období funkcionalizmu. Stavba dokázala v priebehu rokov vysokú variabilitu využitia a estetickú hodnotu.
Zdroje.
články v časopisoch
Output

Output alebo výstup môže byť:
Alitalia

Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A (doslova: "Alitalia – Talianska letecká spoločnosť"), vystupovala pod značkou Alitalia, bola taliansky národný letecký dopravca. Názov spoločnosti je slovnou hračkou, pričom "Ali" znamená krídla, "Italia" je Taliansko. Alitalia sídla v meste Fiumicino v metropolitnej oblasti Ríma. Hlavnou základňou dopravcu bolo Letisko Leonarda da Vinci-Fiumicino v Ríme. Na regionálnych linkách spoločnosť lietala pod značkou Alitalia CityLiner.
Pôvodná "Alitalia – Linee Aeree Italiane S.p.A" vznikla 16. septembra 1946 pod názvom "Aerolinee Italiane Internazionali" (doslova: "Talianske medzinárodné aerolínie") na základe anglo-talianskej dohody, pričom spoločnosť financovala talianska vláda a dopravca British European Airways. Spoločnosť Alitalia začala svoju činnosť 5. mája 1947. Inauguračný let dopravcu sa uskutočnil z Turína do Catanie a Ríma lietadlom Fiat G.12, ktoré pilotoval Virginio Reinero. Dňa 31. októbra 1957 sa Alitalia spojila s Linee Aeree Italiane, čím vznikla "Alitalia – Linee Aeree Italiane". Od roku 2001 bola Alitalia členom aliancie leteckých spoločností SkyTeam. Dňa 19. septembra 2008 pôvodná Alitalia zbankrotovala, ale v januári 2009 začala svoju činnosť „nová“ "Alitalia – Compagnia Aerea Italiana S.p.A.", ktorá sa v roku 2015 zreorganizovala do dnešnej spoločnosti. Od 17. marca 2020 je dopravca v úplnom vlastníctve talianskej vlády. Dňa 10. októbra 2020 talianska vláda podpísala dekrét, ktorým sa umožnila reorganizácia spoločnosti pod názov "Alitalia – Italia Trasporto Aereo S.p.A.". Po mnohých finančných problémoch, ktoré boli ešte viac prehĺbené pandémiou Covid-19, nakoniec ukončila Alitalia svoju prevádzku 15. októbra 2021. Veľkú časť flotili, letiskových slotov a zamestnancov prevzala nová štátna spoločnosť Italia Transporto Areo (ITA).
Destinácie.
Alitalia v lietala do 100 pravidelných a sezónnych destinácií v Európe, Ázii, Afrike, Severnej a Južnej Amerike.
Codeshare.
Alitalia mala tzv. codeshare dohodu a prevádzkovala spoločné lety so spoločnosťami: 
Flotila.
Bývalá flotila.
Flotila spoločnosti Alitalia pozostávala v novembri 2020 z nasledujúcich lietadiel:
Ľudovít Urban

Ing. arch. Ľudovít Urban (* 18. február 1960, Košice) je slovenský architekt a člen Spolku architektov Slovenska. Je zakladateľom a šéfom "Ateliéru Urban".
Štúdium.
Absolvoval Fakultu architektúry Slovenskej technickej univerzity v roku 1984 na Katedre typológie obytných a občianskych stavieb.
Bodensee (krajinský okres)

Bodensee () je krajinský okres na juhovýchode spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo západu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Konstanz, Sigmaringen, Ravensburg a s bavorským okresom Lindau. Na juhu tvorí hranicu so Švajčiarskom a Rakúskom Bodamské jazero. 
Geografia.
Okres leží na severnom brehu Bodamského jazera (), po ktorom je tento okres pomenovaný. Krajinu okresu tvoria pahorkatiny nazývane "Oberschwabisches Hügelland" a "Westallgauer Hügelland", a ako už meno naznačuje je to väčšinou kopcovitá krajina.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Bodensee od roku 1973:
Ľubomír Králik

Ing. arch. Ľubomír Králik (* 18. august 1961, Čadca) je architekt a člen Spolku architektov Slovenska.
Štúdium.
Absolvoval Fakultu architektúry Slovenskej technickej univerzity v roku 1984 na Katedre urbanizmu.
Tvorba pred BKU.
1986
ŠTÁTNE DIVADLO KOŠICE – Ondriaš, Králik, Králiková, Závodná, Závodný; celoštátna anonymná súťaž – tretia cena
NÁRODNÉ DIVADLO TOKYO, JAPONSKO Majchrák, Literáková, Vavrica, Kodoň. Králik medzinárodná anonymná súťaž
HORNÉ PRŠANY – Králik vnútropodniková súťaž – prvá cena
DIPLOM MV SSR Králik grafická súťaž – prvá cena
LÍŠČiE ÚDOLIE – Kodoň, Gáborová, Králik urbanisticko-archltektonická štúdia
1987
PLAYHOUSE IN AMSTERDAM, HOLANDSKO' Kodoň, Králik, Heger; medzinárodná súťaž OISTAT
VEĽ-KÉ KAPUŠANY' Králik vnútropodniková súťaž – prvá cena
PRIEVIDZA – CENTRUM' Králik, Haviar vnútropodniková súťaž – druhá cena
PRIEVOZ – OBYTNÁ ŠTVRŤ' Kodoň, Gáborová, Králik; urbanlstlcká štúdia
PREDNÁDRAŽNÝ PRIESTOR – KOŠICE' Kodoň, Gáborová, Králik; súťaž ZSA
1988
BIRMINGHAM. Kodoň, Králik medzinárodná súťaž
STANICA V BRATISLAVE' Zibrín, Králik, Jágerský, Kolomijec, Lamačka; anonymná súťaž – štvrtá cena
MODRA – Králik; vnútropodniková súťaž – druhá cena
REANIMÁCIA HRADNÉHO VRCHU – BRATISLAVA. Králik, Havrilla; urbanistická štúdia
KOMÁRNO – Kodoň, Gáborová, Králik vnútropodniková sú/až – tretia cena
1989
MILWAUKEE, USA – Jágerský, Kodoň, Králik medzinárodná súťaž
NOVÉ HLAVNÉ MESTO A VLÁDNA ŠTVRŤ ST. PÖLTEN – Kalesný, Králik, Mihálik, Žitňanský medzinárodná súťaž
PEŠIA ZÓNA – PIEŠŤANY – Gáborová, Králik súťaž ZSA – prvá cena
SLUŠOVICE – OBYTNÁ ŠTVRŤ – Králik, Ondriaš, Sádovský, Závodný urbanisticko-architektonická štúdia
1990
MESTSKÝ BLOK – STOCKERAU, RAKÚSKO' Bogár, Králik, Urban &amp; K.G. Musil urbanisticko-architektonická štúdia
ŠTÁTNY ZNAK ČSFR' Bogár, Králik, Urban grafický návrh (iniciatívny poslanecký návrh)
STREDNÁ HOTELOVÁ ŠKOLA – VILLACH, RAKÚSKO' Králik, Urban &amp; K.G. Musil architektonická súťaž
Bodensee

Bodensee môže byť:
Pieta

Pieta môže byť:
Bogár Králik Urban, ateliér architektúry a designu

Bogár Králik Urban, ateliér architektúry a designu, skrátene BKU, je ateliér založený v lete 1990. Projekty architektonického tria (Michal Bogár, Ľubomír Králik a Ľudovít Urban) zahŕňajú témy od urbanizmu, cez konkrétny dom až k interiéru, od scény cez expozíciu až po plagát či bulletin. 
Tvorba.
V ranej tvorbe ateliéru pozorovať inklináciu k očistnej forme a k sofistikovanej umeleckej výpovedi. Na výraze projektov spred roku 1995 vidno prvky moderného hnutia od 20tych po 60te roky. Pohybujú sa kdesi medzi individuálnou modernou, funkcionalizmom až abstraktnou niemeyerovskou expresívnou modernou. Inklináciu a obdiv k modernému hnutiu neskrývajú a radi ho vkladajú do svojich projektov.
Breisgau-Hochschwarzwald

Breisgau-Hochschwarzwald () je krajinský okres na juhu spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí s okresmi Emmendingen, Schwarzwald-Baar, Waldshut, Lörrach a s francúzskym departementom Haut-Rhin. Okresom je obklopený nezávislý mestský okres, mesto Freiburg.
Geografia.
Breisgau Hochschwarzwald je okres ktorý ponúka najmenej tri hlavné scenérie:
Okres Breisgau-Hochschwarzwald je turisticky zaujímavá oblasť. Charakteristické pre tento okres sú víno a lesy.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Breisgau-Hochschwarzwald od roku 1973:
Kvapalinové chladenie (elektronika)

Kvapalinové chladenie je chladenie, pri ktorom sa ako médium na odvod tepla od chladenej súčiastky používa kvapalina.
Skladá sa z nasledujúcich súčastí:
Vo všeobecnosti má vyššiu účinnosť ako vzduchové. Avšak je nutné tiež zabezpečiť vzduchové chladenie pre sekundárny výmenník tepla. Tento spôsob chladenia je vhodný na použitie v počítačoch, kde je nutné odoberať teplo z veľmi malých plôch. Jednou z jeho výhod je, že je možné teplo jednoducho odvádzať mimo priestor kde sa chladená súčiastka nachádza takmer bez vyžarovania do okolia.
Oceanborn

Oceanborn je druhý štúdiový album Nightwish, vydaný v októbri 1998. Oceanborn je jeden z temnejších albumov, kde sa objavuje aj drsný mužský vokál Tapio Wilska v piesňach ako „The Pharaoh Sails To Orion“ a „Devil &amp; the Deep Dark Ocean“.
Väčšia časť albumu má fantasticko-epický charakter v piesňach ako „Swanheart“ a „Walking In The Air“, niektoré piesne majú náboženský charakter, napr. „Gethsemane“. Piesne doplňujú skladby s divadelným nádychom ako „Devil &amp; the Deep Dark Ocean“.
Vektorový procesor

Vektorový procesor () je procesor navrhnutý tak, aby dokázal robiť matematické operácie nad celou množinou čísel v tom istom čase. Je opakom skalárneho procesora, ktorý vykonáva jednu operáciu s jedným číslom v tom istom čase. Zrodili sa pri návrhoch superpočítačov, kde našli aj svoje prvotné uplatnenie v 80. a 90. rokoch. Dnes sa využívajú úplne bežne napríklad ako GPU grafických kariet počítačov.
V súčasnosti je už veľmi zložité stanoviť hranicu medzi skalárnymi a vektorovými procesormi. Ako príklad možno uviesť inštrukčnú sadu SSE alebo procesor CELL, ktorý ma niekoľko skalárnych a 8 vektorových jadier.
COOP Himmelb(l)au

COOP Himmelb(l)au je rakúska skupina založená roku 1968, ktorá sa zaoberá architektúrou, urbanizmom a dizajnom v štýle dekonštruktivizmu
Tvorivý manifest.
Chceme architektúru, ktorá má viac! Architektúru, ktorá krváca, ktorá vysiluje, ktorá sa hoci aj láme. Architektúru, ktorá svieti, pichá a ktorá sa rozpína až do prasknutia. Architektúra musí byť priepastná, ohnivá, hladká, tvrdá, hranatá, surová, okrúhla, farebná, obscénna, nemravná, snová, vlhká, suchá a srdcervúca. Ak má byť studená, tak potom ako blok ľadu. Keď je horúca, potom je horúca ako plameň. Architektúra musí horieť.
Stručné dejiny.
COOP Himmelb(l)au založili roku 1968 vo Viedni v Rakúsku páni Wolf D. Prix a Helmut Swiczinski. Tretím členom bol Rainer M. Holzer, ktorý však skupinu po troch rokoch opustil. Spočiatku sa skupina zaoberala experimentálnou architektúrou, napríklad pneumatické priestorové koncepcie (projekt pohyblivého nafukovacieho obytného oblaku v rokoch 1968-1972) 
Prechod k svojráznemu výrazu začal stavbou Reiss Baru vo Viedni roku 1977. Od tej doby sa radia k zástupcom a priekopníkom dekonštruktivizmu, rovnako ako Zaha Hadid, či Gunther Behnisch. V roku 1988 vznikla dcérska kancelária v Los Angeles v USA
Typické tvarosloné prvky.
Otvorená geometria, šikmé zasklenia, zalomené rúry vystupujúce z fasády, špicaté a kľukaté formy na pohľadoch, prieniky masívnych betónových prvkov a ľahkých sklených hmôt, snaha o prelínanie interiéru a exteriéru.
Calw (krajinský okres)

Calw () je krajinský okres uprostred spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Karlsruhe, Enz, nezávislým mestským okresom mestom Pforzheim, okresmi Böblingen, Tübingen, Freudenstadt a Rastatt.
Geografia.
Do okresu Calw patrí severná časť pohoria Schwarzwald. Medzi významnejšie rieky v okrese patria Nagold a Enz.
Obyvateľstvo.
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Calw od roku 1973:
Viktor Alexandrovič Vesnin

Viktor Alexandrovič Vesnin (; * 9. apríl 1882, Jurievec – † 17. september 1950, Moskva) bol ruský architekt, ktorý tvoril v duchu konštruktivizmu.
Životopis.
Vesnin absolvoval strednú školu v Moskve, neskôr pokračoval v štúdiu na Technickom inštitúte v Petrohrade (1912).
V rokoch 1906 – 1909 pracoval v architektonickom ateliéri I. A. Ivanova – Šica a R. I. Klejna v Moskve. 
V rokoch 1908 – 1914 sa  podieľal spoločne so svojimi bratmi Alexandrom (1883 – 1959) a Leonidom (1880 – 1933), na viacerých architektonických návrhoch. K májovým oslavám v roku 1919 robil návrh na úpravu Červeného námestia. 
Po prvej svetovej vojne a v ďalších rokoch po revolúcii pracoval väčšinou sám a špecializoval sa na oblasť priemyselnej architektúry. Od roku 1923 vyučoval architektúru na Moskovskej vysokej škole technickej. 
V tridsiatych a štyridsiatych rokoch zohral značnú úlohu pri zakladaní Zväzu sovietskych architektov. V tomto období zastával viacero dôležitých funkcií. V roku 1932 bol predsedom organizačného výboru, neskôr (1937 – 1949) tajomníkom Zväzu sovietskych architektov. V rokoch 1938 – 1949 vykonával funkciu prezidenta Akadémie architektúry v ZSSR. 
Referencie.
"Hladká, prirodzeným kameňom obložená stena horizontálnej hmoty, zdôraznená pozdĺžnym zaskleným arkierom, bude mať pokojný výraz, ktorý bude objekt zdôrazňovať a  zároveň kompozične viazať s celým komplexom." Viktor Vesnin, (vyjadrenie k Dneperskej hydroelektrárni)
UFA Kristallpalast

UFA Kristallpalast je jedno z najvýraznejších diel rakúskej skupiny COOP Himmelb(l)au, postavené v rokoch 1993 – 1998 v Drážďanoch v Nemecku. V roku 1999 bola táto budova ocenená "Nemeckou cenou za architektúru".
Architektonický zámer.
Zámerom bolo vytvoriť priestor, ktorý by nielen priťahoval pozornosť a vzbudzoval emócie, ale ktorý by sa stal dôstojným miestom stretávania miestnych obyvateľov.
Kompozičné a dispozičné riešenie.
Budova pozostáva z dvoch opticky aj funkčne diferencovaných celkov: masívny betónový blok, obsahujúci osem kinosál rôznych veľkostí s 2 600 miestami na sedenie a transparentný sklený „kryštáľ“ slúžiaci ako vstupný priestor ku kinosálam a mestské fórum zároveň. „Kryštáľ“ obsahuje aj voľne zavesenú dvojkuželovitú hmotu, ktorá slúži ako kaviareň a bar.
Konštrukčný systém.
Kryštalická forma je tvorená oceľovým nosným skeletom so sklenými výplňami. Kinoblok je z oceľobetónu.
Leonid Alexandrovič Vesnin

Leonid Alexandrovič Vesnin (* 10. december 1880, Jurievec – † 8. október 1933, Moskva), bol sovietsky architekt, tvoriaci v duchu konštruktivizmu.
Životopis.
Po absolvovaní strednej školy v Moskve, študoval Vesnin na Akadémii výtvarných umení v Petrohrade /1900 – 1909/.
Od roku 1922 bol podpredsedom Moskovskej architektonickej spoločnosti (MAO).
V roku 1923 spolu s M. Ginzburgom vydával časopis "Architektúra". Po založení VChUTEMAS tam pôsobil ako profesor. Od roku 1925 bol členom Združenia súčasných architektov (OSA).
Spolu so svojimi bratmi Alexandrom a Viktorom patrili medzi vedúce osobnosti konštruktivistickej architektúry v Sovietskom zväze.
Nehnuteľnosť

Nehnuteľnosť, taktiež nehnuteľná vec alebo (mimo práva) realita, je pozemok a stavba spojená so zemou pevným základom (§ 119 Občianskeho zákonníka). Je to opak hnuteľnej veci.
Podľa § 120 Občianskeho zákonníka nie je stavba, vodný tok ani podzemná voda súčasťou pozemku, a teda ani nehnuteľnosti. V slovenskom práve neplatí zásada superficies solo cedit.
Hnuteľná vec

Hnuteľná vec alebo hnuteľnosť je v občianskom práve každá vec, ktorá nie je nehnuteľnosťou. Je to teda stavba, ktorá nie je vôbec spojená so zemou (už keď je položená, nie je so zemou spojená) alebo s ňou nie je spojená pevným základom.
Pozemná stavba

Pozemná stavba je priestorovo sústredená zastrešená budova vrátane podzemných priestorov, ktorá je stavebnotechnicky vhodná a určená na ochranu ľudí, zvierat alebo vecí; nemusí mať steny, ale musí mať strechu. 
Podľa účelu sa člení na:
Inžinierska stavba

Inžinierska stavba je (podľa Stavebného zákona) niektorá z týchto stavieb:
Bytová budova

Bytová budova je (podľa Stavebného zákona) pozemná stavba, ktorej najmenej polovica podlahovej plochy je určená na bývanie. Medzi bytové budovy patrí:
Bytový dom

Bytový dom je (podľa Stavebného zákona) budova určená na bývanie, ktorá sa skladá zo štyroch a z viacerých bytov so spoločným hlavným vstupom z verejnej komunikácie.
Bytové domy sa rozlišujú podľa rozličných znakov, ktoré umožňujú ich určenie z pohľadu tvaru, podlažnosti, konštrukčného riešenia, tepelnoizolačnej schopnosti, fasád a podobne. Všetky tieto odlišnosti existujúcej zástavby obytných budov sa na Slovensku dajú opisovať charakteristickými znakmi jednotlivých stavebných sústav a ich reprezentantov bodových (vežových) a radových domov.
Nebytová budova

Nebytová budova je (podľa Stavebného zákona) pozemná stavba, v ktorej je viac ako polovica ich využiteľnej podlahovej plochy určená na nebytové účely. 
Medzi nebytové budovy patria:
Rodinný dom

Rodinný dom je (podľa Stavebného zákona) bytová budova určená predovšetkým na rodinné bývanie so samostatným vstupom z verejnej komunikácie, ktorá má najviac tri byty, dve nadzemné podlažia a podkrovie.
Obytná miestnosť

Obytná miestnosť je podľa Stavebného zákona miestnosť, ktorá svojím stavebnotechnickým riešením a vybavením spĺňa podmienky na trvalé bývanie.
Niko Kapanen

Niko Kapanen (* 29. apríl 1978, Hattula, Fínsko) je bývalý fínsky hokejový center.
Klubový hokej.
Kapanen začínal s hokejom vo fínskej Hämeenlinne, kde pôsobil až do roku 2000 a v jej drese získal tri bronzové medaily. Ďalší rok strávil v Turku, s ktorým dosiahol na majstrovský titul. Draftovaný bol v roku 1998 z celkového 173. miesta klubom Dallas Stars. V tíme Stars odohral v štyroch nasledujúcich ročníkoch 257 zápasov a získal 85 bodov, prvý hetrik v NHL zaznamenal v januári 2006. V sezóne 2006-2007 obliekal dres Atlanty, záver ročníka dohrával už v Phoenixe. Pred sezónou 2008-09 ho zlákal do svojich radov Ak Bars Kazaň, ktorého dres obliekal päť rokov. Patril k hviezdam tímu, keď v 346 stretnutiach získal spolu 211 bodov. Dvakrát zdvihol nad hlavu Gagarinov pohár. Pred sezónou 2013-2014 sa na rok upísal tímu HC Lev Praha. 
Reprezentačná kariéra.
Reprezentoval Fínsko:
Schodňa

Schodňa () je rieka pretekajúca Moskvou () a moskovskou oblasťou (). Je ľavým prítokom rieky Moskva a pramení v pohorí Alabuševo.
Vodstvo.
Rieka je nížinného typu, zamŕza v období prelomu novembra a decembra a rozmŕza koncom marca a začiatkom apríla.
Pamätihodnosti.
Krásna príroda v okolí rieky už dávno vzbudzovala v návševníkoch Moskvy pozornosť. Do konca Veľkej vlasteneckej vojny to bolo výletné miesto, ktoré sa tešilo veľkej návštevnsti.
V súčasnosti sa na brehoch rieky nachádzajú obytné domčeky a chatky obyvateľov Moskvy. Jej prítokom je rieka Goretovka, ktorá je vo veľkom počte v zimných mesiacoch navštevovaná lyžiarmi.
Goretovka

Goretovka () je rieka pretekajúca moskovskou oblasťou. Je pravým prítokom rieky Schodňa.
Vodstvo.
Rieka je dlhá a je nížinného typu. Zamŕza v období prelomu novembra a decembra a rozmŕza koncom marca a začiatkom apríla.
Pamätihodnosti.
Brehy rieky sú pokryte zmiešanými lesmi. V minulosti bola rieka centrom turistického oddychu. Na ľavom brehu rieky sa nachádzajú chatky, ktoré návštevníkom poskytujú oddych. Nahádza sa tu starobylý park a usadlosť Serednikovo, kde sa nachádza múzeum Michaila Jurieviča Lermontova, ktorý tu mal svoju letnú rezidenciu.
Ike Turner

Ike Turner vlastným menom Izear Luster Turner Jr. alebo Ike Wister Turner (* 5. november 1931, Clarksdale, Mississippi, USA – † 12. december 2007, San Marcos, Kalifornia) bol americký hudobník a hudobný producent. 
Koncom päťdesiatych rokov začala jeho spolupráca so začínajúcou speváčkou Annou Mae Bullock. Po svadbe v roku 1958 si zmenila meno na umelecké Tina Turner a následne začali vystupovať ako "Ike and Tina Turner Revue" s rhythm and bluesovým repertoárom. Ike mal extravagantný životný štýl. Bol alkoholovo a drogovo závislý, agresívne a brutálne sa správal k Tine, fyzicky ju napádal a tak manželstvo v roku 1976 skončilo rozvodom.
V roku 1991 boli Ike a Tina Turner uvedení do Rock and Roll Hall of Fame, a v roku 2001 ho uviedli do St. Louis Walk of Fame. 
V roku 2007 získal hudobné ocenenie Grammy za album "Risin' with the Blues", ktorý bol ohodnotený ako najlepší tradičný bluesový album.
Ike Turner zomrel vo svojom dome v San Marcos (Kalifornia) 12. decembra 2007 vo veku 76 rokov.
Chimka

Chimka (do 19. storočia Chinka; ) je rieka na severe Moskvy. Je ľavým prítokom rieky Moskva a pramení pri dedine Chimki.
Vodstvo.
Na rieke sa nachádza Chimkinská vodná nádrž, ktorá zaberá z dĺžky rieky.
Nokia (mesto)

Nokia je malé fínske mesto postavené na brehoch rieky Nokianvirta (Kokemäenjoki). Nachádza sa v regióne Pikanama v Západnom Fínsku, asi od juhofínskeho mesta Tampere. Nokia má približne 30 000 obyvateľov.
Dejiny mesta.
Nokia je vo Fínsku dostatočne známym mestom. Názov Nokia pochádza z archaickej fínčiny od slova "nois" (pl. "nokia"), alebo "nokinäätä" čo znamená "čierny soboľ, alebo norka". Prvé historické upomenutia o meste Nokia sú z roku 1505 v dokumente o Nokijskokm panskom sídle.
Mesto Nokia bolo bojiskom jedného z najväčších bojov Klubovej vojny, keď v 1596 sa poddaní postavili proti nadvláde švédskych feudálov. Vazali, ktorým kluby poskytovali zbrane sa zmocnili Nokijského panského sídla a podarilo sa im vyhrať niekoľko bitiek. 1. - 2. januára 1957 boli Klausom Flemingom definitívne porazení. Tisícky členov kluba boli popravení. Ich vodca, Jaakko Ilkka, ktorému sa podarilo utiecť bol o niekoľko týždňov na to chytený a popravený. Klubová vojna bola posledným povstaním nevoľníkov vo Fínsku. Počas Fínskej občianskej vojny (1918), mesto Nokia (spolu s neďalekým mestom Tampere) bolo oporným bodom komunistických kruhov vďaka čomu sa aj stalo svedkom niekoľkých bojov.
Časťou Nokijskej Suur-Pirkkala zemi bola aj teritória Pispali. Suur-Pirkkala bola neskôr rozdelená na Pohjois- a Eteläis-Pirkkala (Severnú a Južnú). V 1938 Severná-Pirkkala bola premenovaná na mesto Nokia a Južná-Pirkkala si vzala späť svoje nazvanie Pirkkala.
V dnešných dňoch je Pispala jedno z najnavštevovanejších susedstiev v Tampere. Zaujímavosťou sú tu na strmých kopcoch porostrúsené domčeky.
Súčasnosť.
V dnešnej dobe je Nokia známa svojimi kúpeľami, továrňami a podujatiami rôzneho druhu. Nokia je križovatkou pozemných, vzdušných a morských ciest. Z religiózneho uhlu pohľadu, je Nokia svojím charizmatickým Znovuzrodením Nokia ktoré sa začalo datovať v roku 1990. Je predstavované v prácach Marka Koivista a Nokia misionárov.