burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
František II. (Francúzsko)

František II. (* 19. január 1544, Fontainebleau – † 5. december 1560, Orléans), francúzsky kráľ v rokoch 1559 – 1560, od roku 1558 formálne aj škótsky kráľ.
Život.
Roku 1558 si zobral za manželku Máriu Stuartovú, nedospelú škótsku kráľovnú a príbuznú Guisovcov, čím sa stal formálne škótskym spolukráľom. Keď v júli 1559 na následky zranení utŕžených pri turnaji zomrel Henrich II. stal sa František aj francúzskym kráľom. Korunovaný bol 19. septembra 1559 v Reims. 
Mladučký a chorľavý panovník nebol schopný vlády, čo využili katolícki Guisovci (vojvoda František de Guise a kardinál Karol de Guise), ktorí získali rozhodujúci vplyv na kráľovskom dvore a na ktorých strane stála okrem Františkovej manželky Márie aj ctižiadostivá kráľovná-matka Katarína Medicejská. Ich protivníkmi boli tzv. princovia krvi ("princes du sang") z rodu Bourbon, z vedľajšej línie rodu Valois, ktorého niektorí členovia (Ľudovít de Condé) boli náchylní ku kalvinizmu. 
Guisovci naliehali na Františka, aby pokračoval v tvrdej línii svojho otca proti protestantom. To vyvolalo radikalizáciu protestantov, v ktorých radoch bolo množstvo šľachty. Do ich čela sa postavil Ľudovít de Condé. S jeho vedomím sa začala pripravovať ozbrojená akcia, ktorá mala zbaviť vplyvu Guisovcov, nebola však namierená proti kráľovi. Keď sa kráľ dozvedel o sprisahaní, stiahol sa z ľahko prístupného zámku Blois na zámok Amboise. 16. marca 1560 oddiely protestantov zaútočili na zámok Amboise (tzv. sprisahanie v Amboise). Kráľovské vojsko ich však porazilo.
Napriek neúspechu protestantov sa začala následne praktikovať politika náboženského zmierenia, o ktorú sa zasadila najmä Katarína Medicejská, ktorá videla, že politika Guisovcov ohrozuje kráľovskú korunu. Tiež však chcela dostať pod kontrolu princov krvi, a preto spoločne s Guisovcami prinútila Františka, aby povolal na dvor Condého a jeho staršieho brata, navarrského kráľa Antona de Bourbon, aby sa ospravedlnili z obvinenia z velezrady.
31. októbra 1560 prišli Ľudovít de Condé a Anton de Bourbon do Orleánsu na zasadnutie generálnych stavov. František Condého uväznil a postavil pred mimoriadny súd, ktorý ho odsúdil na smrť. K exekúcii však nedošlo. Krátko nato František počas lovu ochorel, začal chradnúť bez nádeje na vyliečenie. Katarína Medicejská, obávajúc sa regentstva Bourbonovcov za neplnoletého Františkovho brata Karola, pri zinscenovanom rozhovore obvinila z velezrady navarrského kráľa a uprela mu právo regentstva. Ten, aby dokázal svoju nevinu, sa radšej regentstva vzdal v prospech Kataríny. Od umierajúceho kráľa ešte kráľovná-matka vymohla prehlásenie, že pri zatknutí a odsúdení Condého konal z vlastnej vôle, čím boli Guisovci zbavení zodpovednosti za tieto činy. 5. decembra 1560 František zomrel.
Jozef Klein

Jozef Klein je bývalý poslanec Národnej rady SR a predseda Hnutia poľnohospodárov SR.
Jozef Klein bol predsedom politickej strany Hnutie poľnohospodárov SR. Pred parlamentnými voľbami v roku 1994 utvorila táto strana predvolebnú koalíciu s názvom Spoločná voľba spolu so Stranou demokratickej ľavice, Sociálnodemokratickou stranou Slovenska a Stranou zelených na Slovensku. Koalícia Spoločná voľba získala vo voľbách 10,41 % hlasov, čo bolo len veľmi tesne nad hranicou 10 % hlasov, potrebných na vstup do parlamentu pre koalíciu tvorenú štyrmi politickými stranami. Jozef Klein bol zvolený za poslanca NR SR za túto koalíciu.
Koalícia Spoločná voľba sa počas volebného obdobia 1994 - 1998 rozpadla. V novembri 1997 Hnutie poľnohospodárov SR vedené Jozefom Kleinom zaniklo zlúčením s Roľníckou stranou Slovenska (RSS) a vytvorím novej politickej strany pod názvom Nová agrárna strana.
Karol IX. (Francúzsko)

Karol IX. (* 27. jún 1550, Saint-Germain-en-Laye, Francúzsko – † 30. máj 1574, Vincennes) bol francúzsky kráľ.
Narodil sa ako syn Henricha II. a Kataríny Medicejskej. Po tom, ako jeho starší brat František II. v roku 1560 zomrel, zdedil trón a bol korunovaný za francúzskeho kráľa 15. mája 1561 v katedrále v Remeši. Keďže mal len 10 rokov vládla zaňho jeho matka Katarína Medicejská.
Pre jeho vládu (vlastne vládu jeho matky) sú charakteristické najmä tzv. hugenotské vojny v rokoch 1562 až 1598. Stála v nich proti sebe katolícka strana na čele s rodom de Guise (zo začiatku František de Guise) a protestantskí hugenoti (na ich čele stál zo začiatku Ľudovít de Condé a admirál de Coligny). V roku 1570 dostali protestanti St. Germainským mierom slobodu vyznania a zmier bol potvrdený naplánovaným sobášom Henricha Navarrského (syn Antona Bourbónskeho) a Margaréty z Valois (dcéra Kataríny Medicejskej).
V roku 1572 sa však odohrala tzv. bartolomejská noc. Pri príležitosti svadby dala Katarína Medicejská po dohode s Guisovcami vyvraždiť hugenotov (30000 osôb vo Francúzsku). Henrich Navarrský sa zachránil prestupom na katolícku vieru, ale neskôr utiekol z kráľovského dvora a postavil sa na čelo hugenotov.
Jeho manželkou bola habsburská princezná Alžbeta; svadba v zastúpení sa uskutočnila v roku 1569. Mali jediné dieťa – dcéru Marie-Élisabeth (* 1572 – † 1578).
Spoločná voľba

Spoločná voľba bola predvolebná koalícia štyroch politických strán utvorená pred voľbami do Národnej rady SR v roku 1994.
Koalíciu Spoločná voľba vytvorili štyri politické strany ľavicovej orientácie: Strana demokratickej ľavice, Sociálnodemokratická strana Slovenska, Strana zelených na Slovensku a Hnutie poľnohospodárov Slovenskej republiky. Spoločná voľba získala vo voľbách 10,41 % hlasov a 18 kresiel v parlamente. Získaných 10,41 % hlasov bolo len veľmi tesne nad hranicou 10 % hlasov, potrebných na vstup do parlamentu pre koalíciu tvorenú štyrmi politickými stranami. Strany koalície sa stali opozičnými politickými stranami po vytvorení koaličnej vlády stranami Hnutie za demokratické Slovensko, Slovenská národná strana, Združenie robotníkov Slovenska a Roľnícka strana Slovenska. Koalícia Spoločná voľba sa počas volebného obdobia rozpadla.
Jiří Kodet

Jiří Kodet (* 6. december 1937, Praha – † 25. jún 2005, Praha) bol český divadelný a filmový herec.
Život.
Syn herečky Jiřiny Steimarovej, brat herečky Evelyny Steimarovej a otec herečky Barbory Kodetovej. V jazdeckom učilišti v Kladruboch sa vyučil za džokeja. V roku 1961 ukončil DAMU. Svoju divadelnú kariéru začal v pardubickom divadle. Od roku 1966 hral v Činohernom klube, v roku 1991 sa stal členom činohry Národného divadla. Z divadelných rolí: Chlesťakov (N. V. Gogoľ, Revízor), strýko Váňa (A. P. Čechov), učiteľ (A. P. Čechov, Čajka), šťastlivec (A. N. Ostrovskij, Les). Za postavy vo filmoch Knoflikáři a Pelíšky získal Českého leva.
Messier 55

Messier 55 alebo M 55 alebo NGC 6809 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Strelec. M 55 objavil Nicolas-Louis de Lacaille v roku 1751. Nachádza sa vo vzdialenosti približne 17 300 ly od Zeme, má zdanlivú hviezdnu veľkosť +6,3 a na pozemskej oblohe rozlohu 19' × 19'.
Pre svoju veľkú južnú deklináciu je táto guľová hviezdokopa zo strednej Európy len ťažko pozorovateľná.
791 pred Kr.

791 pred Kr. (DCCXCL) bol druhý rok 90. rokov 8. storočia pred Kr.
776 pred Kr.

Udalosti.
1. rok 1. olympiády = r. 776 pred Kr., 
2. rok 1. olympiády = r. 775 pred Kr., 
3. rok 1. olympiády = r. 774 pred Kr., 
4. rok 1. olympiády = r. 773 pred Kr., 
1. rok 2. olympiády = r. 772 pred Kr.,
atď.
752 pred Kr.

Udalosti.
Diokles z Messénie zvíťazil na 7. olympijských hrách v behu na jedno stadion
717 pred Kr.

Udalosti.
Posledná chetitská pevnosť Karchemiš bola dobytá asýrskym kráľom Šarrukínom (Sargonom II).
704 pred Kr.

Udalosti.
Menos z Megary zvíťazil na 19. olympijských hrách v behu na jedno stadion.
680 pred Kr.

Udalosti.
Na olympijských hrách zaviedli tethripon (preteky so štvorzáprahom koní). Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
485 pred Kr.

Udalosti.
Gelský vládca Gelón sa stal tyranom v Syrakúzach.
450 pred Kr.

Udalosti.
V Ríme bola vytvorená druhá desaťčlenná komisia pre spísanie zvykového práva ("decemviri legibus scribundis"). Tvorilo ju päť patricijov a päť plebejcov. Pokračovala v činnosti komisie z roku 451 pred Kr. a jej členovia pridali k prvým desiatim tabuliam ešte ďalšie dve tabule. 
Pretože členovia komisie zneužívali svoje postavenie a odmietali ukončiť svoju činnosť v predpísanom termíne, vznikli nepokoje medzi rímskymi plebejcami a činnosť komisie bola násilne skončená.
Česká a Slovenská Federatívna Republika

Česká a Slovenská Federatívna Republika (skr. ČSFR; po česky "Česká a Slovenská Federativní Republika") bol oficiálny názov Česko-Slovenska (podľa zákona 101/1990 Zb.) od 23. 4. 1990 do zániku Česko-Slovenska 31. 12. 1992. Česko-Slovensko bolo v tom čase demokratický federatívny štát na území Česka a Slovenska. Názov sa v rozpore s vtedajšími Pravidlami slovenského pravopisu a Pravidlami českého pravopisu úmyselne píše s veľkými začiatočnými písmenami vo všetkých slovách názvu (v neskorších Pravidlách slovenského pravopisu bol názov uvedený ako výnimka z bežných pravidiel).
Zemepisný názov ČSFR znel v slovenčine "Česko-Slovensko" a v češtine "Československo". ČSFR mala v rokoch 1990 – 1992 dve zemepisné mená i pri prekladoch do cudzích jazykov: so spojovníkom v prekladoch zo slovenčiny (napr. anglicky "Czecho-Slovakia", francúzsky "Tchéco-Slovaquie", nemecky "Tschecho-Slowakei" atď.) a bez spojovníka v prekladoch z češtiny (napr. anglicky "Czechoslovakia", francúzsky "Tchécoslovaquie", nemecky "Tschechoslowakei" atď.).
Ďalšie podrobnosti pozri v článku Česko-Slovensko a jeho podčlánkoch, najmä článku Dejiny Česko-Slovenska.
428 pred Kr.

Udalosti.
Druhé víťazstvo Dóriea z Rodu na olympijských hrách v pankratiu.
424 pred Kr.

Udalosti.
Tretie víťazstvo Dóriea z Rodu na olympijských hrách v pankratiu.
380 pred Kr.

Úmrtia.
Aristofanes – antický tvorca komédií.
ČR

ČR môže byť:
SR

SR môže byť:
Sr môže byť:
324 pred Kr.

Udalosti.
Alexander Veľký založil v januári tohoto roku ďalšiu Alexandriu ktorá sa teraz volá Golashgerd
295 pred Kr.

Udalosti.
Rimania porazili samnitské vojsko v bitke pri Sentine počas tretej samnitskej vojny
258 pred Kr.

Udalosti.
Koniec dynastie Hong Bang vo Vietname, podľa legendy.
Anton Štefánek

Prof. PhDr. Anton Štefánek (* 15. apríl 1877, Veľké Leváre – † 29. apríl 1964, Žiar nad Hronom) bol slovenský politik a zakladateľ slovenskej sociológie.
Život.
Narodil sa v rodine Antona Štefánka a jeho manželky Antónie rodenej Filustekovej. Študoval vo Viedni históriu, filozofiu a geografiu, štúdium dokončil neskôr v Bratislave. Už v predvojnovej Viedni sa zapájal do činnosti slovenských akademických spolkov a politických skupín, publikoval články o slovenskej otázke, kontaktoval sa so zahraničnými intelektuálmi (napr. Robert William Seton-Watson), cez ktorých ovplyvňoval zahraničnú verejnú mienku o Slovensku.
Ideovo bol blízky hlasistom a bol výrazne ovplyvnený myslením Tomáša Garrigua Masaryka. Ako jeden z prvých slovenských politikov začal preferovať česko-slovenskú národnú jednotu, ešte dávno pred vznikom Česko-Slovenska. V prvej republike nadviazal na túto činnosť v praktickej politike a publicistike. Bol členom agrárnej strany, ktorú reprezentoval ako poslanec Národného zhromaždenia, krátko aj vo vláde ako minister školstva a národnej osvety.
V publikačnej činnosti obhajoval ideu "československého politického národa", pričom akceptoval určité kultúrne a jazykové rozdiely medzi Slovákmi a Čechmi. Snažil sa formovať slovenskú sociológiu ako vedný predmet. Roku 1924 získal titul PhDr. na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v odbore filozofia. Od roku 1937 bol profesorom aplikovanej sociológie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1942 získal titul profesor v tomto odbore. V rokoch 1945 až 1946 bol jej rektorom. Po roku 1949 bol donútený odísť do ústrania a bol perzekvovaný.
Biely Kostol

Biely Kostol je obec na Slovensku v okrese Trnava.
Polohopis.
Obec leží v blízkosti mesta Trnava.
Dejiny.
Obec bola osídlená už v neolite, svedčí o tom sídlisko volútovej kultúry. V chotári obce sa nachádza sídlisko z doby po Veľkej Morave. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1332, je uvedená v súpise pápežských desiatkov. Biely kostol v stredoveku zmenil viac ráz svojho majiteľa. V roku 1387 bola obec vo vlastníctve zemianskej rodiny z Lefantoviec. V roku 1497 daroval "Benedikt z Lefantoviec" polovicu tohto majetku "Jurajovi Čechovi" a "Jánovi Ruchenthurstovi". Tí svoje podieli v Bielom Kostole potom darovali trnavským klariskám. Donáciou Vladislava II. sa v roku 1493 sa majiteľom obce stal "Peter", gróf zo Svätého Jura a Pezinka. Začiatkom 17. storočia bol Biely kostol vo vlastníctve Esterháziovcov, ktorí ho v roku 1630 darovali trnavským jezuitom. Jezuiti tu v roku 1719 postavili letné sídlo nazývané "Albanus" (nazvaného podľa jezuitskej vily neďaleko Ríma) a prestavali pôvodný kaštieľ. Budovu kaštieľa ohradili múrom s bránou orientovanou smerom ku kostolu. V roku 1711 obec vyhorela. Po roku 1768, keď vstúpil do platnosti Tereziánsky urbár, zostala obec aj naďalej vo vlastníctve trnavských jezuitov. Keď v roku 1773 rehoľu zrušili, odkúpil majetky v Bielom Kostole "Anton Brunswick" z Dolnej Krupej. V roku 1715 mala obec 11 daňovníkov, v roku 1828 31 domov a 229 obyvateľov, ktorí zaoberali poľnohospodárstvom a tkáčstvom.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol Krista Kráľa z roku 1941 a barokový kaštieľ z roku 1719.
Príroda.
V roku 2020 bocianie hniezdo bolo preložené na samostatný stĺp s podložkou. V roku 2023 boli sčítané 2 mláďatá.
Boleráz

Boleráz je obec na Slovensku v okrese Trnava. V 1960 bola k Bolerázu administratívne pričlenená susedná obec Klčovany.
Dejiny.
Prvé známky osídlenia sú známe zo staršej doby kamennej. Z tejto doby pochádza aj pevnosť „Zámok“, ktorá sa nezachovala. Z doby bronzovej pochádzajú charakteristické archeologické nálezy celého regiónu, takzvaná Bolerázska skupina. 
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z 11. mája 1240. Uhorský kráľ Belo IV. vtedy daroval dôchodky Bolerázu trnavským františkánkam. 
Anababtisti - habáni prišli zo Švajčiarska v polovici 16.storočia a založili tu habánsky dvor. Natrvalo poznačili kultúrny, spoločenský a hospodársky život tohto kraja, aj humanistické reformačné myslenie 17. storočia. 
Obyvateľstvo sa živilo pastierstvom a roľníctvom, pestovaním ovocia a zeleniny. Pod vplyvom zručných habánskych remeselníkov rozkvitalo remeslo tkáčske (najmä vlnárske), krajčírske, mäsiarske, pekárske, obuvnícke, nožiarske, kožušnícke a slávne hrnčiarske a keramikárske. Príklady pestrofarebnej habánskej keramiky 17. - 18. storočia sú vo zbierkach Historického múzea v Trnave i Umeleckopriemyselného múzea v Prahe. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala Archanjela z roku 1787. V Klčovanoch sa nachádza kostol Narodenia Panny Márie z roku 1856. 
Obec Klčovany bola pričlenená k Bolerázu v roku 1960. V roku 1963 sa začala výstavba vodnej nádrže a v roku 1977 spustila prevádzku tehelňa. 
V blízkosti obce sa nachádza Letisko Boleráz.
Erb, pečať.
Prvá pečať obce mala nad štítom stuhu s nápisom „Belarh“. V neskorogotickom štíte je hlava svätca na tanieri (sv. Ján Krstiteľ), pod ňou nejasné písmená JOH a vedľa štítu písmená r a v. Dnešný erb obce: v hornej polovici zeleného štítu zlatostrieborné váhy, pod nimi zo špice štítu vyrastajúca strieborná klčovnica na zlatom porisku, prevlečená cez peň s koreňmi. Pri väčšom erbe je nositeľom štítu sv. Michal, ľavicou držiaci ľavý zlatý roh štítu, v pravici plamenný meč. 
Kultúrny život obce.
Tak ako viaceré dediny na Slovensku aj v Boleráze je mnoho kultúrnych spolkov a združení. Najznámejšie zoskupenie je detská ľudová hudba Brezinka pôsobiaca v obci nepretržite or roku 1990. Popri Brezinke funguje aj ľudová hudba Brezina zložená prevažne z rodičov detí pôsobiacich v detskom súbore. Od roku 2016 funguje v obci hudobný súbor Podzámok.
Čierna kronika obce.
Boleráz je známy troma celoštátnymi tragickými udalosťami.
Borová (okres Trnava)

Borová je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Štefana kráľa z roku 1675.
Opoj

Opoj je obec na Slovensku v okrese Trnava.
Obec je vzdialená približne od Trnavy, cesta autobusom do Trnavy trvá 10 minút. Vzdialenosť centra Bratislavy od Opoja predstavuje a po diaľnici trvá cesta približne 30 minút. 
Chotár obce Opoj sa rozprestiera na úrodnej Podunajskej nížine. Väčšia časť katastrálneho územia sa nachádza na Trnavskej tabuli, ktorá je z geomorfologického hľadiska súčasťou Podunajskej pahorkatiny. Administratívne obec Opoj patrí do okresu Trnava.
Opoj možno zaradiť medzi klimaticky teplejšie oblasti, ktoré charakterizuje teplé a suché podnebie s miernou zimou a dlhším slnečným svitom. Priemerná ročná teplota vzduchu je cca 9 °C.
V obci je rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice z roku 1775.
Okolie obce Opoj bolo v praveku vďaka všadeprítomnej vode vhodným miestom na osídlenie. Najstaršími pozostatkami ľudskej aktivity v okolí Opoja sú nálezy zo staršej doby kamennej, z obdobia približne 38 000 rokov. Priamo z katastrálneho územia Opoja pochádzajú prvé nálezy až z mladšej doby kamennej, vymedzenej rokmi 5000 až 3300 rokov pred Kristom. Od roku 550 po Kristovi prenikli na toto územie prví Slovania. V roku 833 vznikol spojením Nitrianskeho a Moravského kniežatstva nový štátny útvar Veľká Morava. Tento útvar je mimoriadne dôležitý aj pre poznanie histórie okolia Opoja, pretože práve v tomto období založili Slovania pri Dudváhu veľké nížinné hradisko. Prvá dosiaľ známa písomná zmienka o Opoji sa nachádza na listine nitrianskej kapituly z roku 1266. Obsah listiny sa týka predaja časti majetku Majcichova. V listine Bratislavskej kapituly z roku 1278, kde sa opisujú hranice Zelenča, sa spomína “terra Opoy” ako vlastníctvo Bratislavského hradu.
Pôvodná je však zvonica - z prvej polovice 19. storočia. Stavba so štvorcovou pôdorysnou dispozíciou, ihlanovou strechou a oblúkovitými oknami vyčnieva z radu domov na najstaršej opojskej ulici, ktorá končí pri soche sv. Jána Nepomuckého. Dnes sa už nepoužíva, ale aj napriek jej súčasnému stavu (podmočené steny), fungovala do skončenia druhej svetovej vojny, pokým na pohrebnej kaplnke v areáli cintorína nepostavili vežu.
Vo zvonici sa nachádzajú tri zvony - malý, stredný a veľký. Malý zvon so spodným priemerom 300 mm je nedatovaný a ani jeho miesto uliatia nie je známe. Stredný zvon so spodným priemerom 450 mm uliali Bratia Fischerovci v Trnave v roku 1902. Najstarším zvonom je veľký zvon z roku 1692. Jeho autorom je Ján Achamer z Bratislavy.
Severozápadnú časť obce uzatvára rímskokatolícky Kostol Najsvätejšej Trojice - pôvodne spomínaná baroková, neskôr klasicisticky upravená, jednoloďová pohrebná kaplnka s podzemnou kryptou pre rodinu grófa Szásyho v roku 1775. Objekt však bol dvakrát rekonštruovaný (1982, 2001)
Vzdialenosť:
Slovenská Nová Ves

Slovenská Nová Ves je obec na Slovensku v okrese Trnava. Obec leží na juhovýchodnom okraji Trnavskej pahorkatiny na nive potoka Gidra. Takmer celý kataster obce je odlesnený. S obcou prakticky splynula staršia osada Kortuelus.
História.
Archeologické nálezy potvrdili osídlenie lokality už v eneolite. Veľkomoravské osídlenie potvrdilo pohrebisko, objavené v intraviláne obce, kedy sa počas záchranného archeologického výskumu podarilo odkryť 5 hrobov z 9. storočia. 
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1245. Obec často menila zemepánov – v 16. storočí patrila kláštoru klarisiek v Trnave a polovica Földesovcom, neskôr patrila Farkasovcom, Zichyovcom, Pálffyovcom a Batthányiovcom. Obec bola väčšinu histórie poľnohospodárskym sídlom, tento charakter si zachovala aj po roku 1918. Roku 1934 štrajkovali poľnohospodárski robotníci na miestnom veľkostatku. V roku 1952 tu bolo založené JRD, v roku 1962 bolo zlúčené s JRD vo Voderadoch. V obci bola vybudovaná cestná radová zástavba. 
Nachádza sa tu neskorobarokový rímskokatolícky kostol sv. Jozefa z 18. storočia.
Osobnosti.
Bronislav Ignác Kramár, OPraem - opát kláštora premonštrátov v Želive, rodák z obce. Narodený 31. októbra 1945, zomrel 20. júna 2020 v Želive.
Ružindol

Ružindol je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Bartolomeja apoštola z roku 1215.
Razna, Vallis, Rosarum, Rusren, Rosenthal, Rossindol, Rozsavölgy, Rošindol – takto sa nazývala táto dedina v starých listinách, spisoch a mapách. Človek sa tu usídlil, len čo začal obrábať zem.
Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1215. Matej Bel uviedol Ružindol do literatúry: „Ružindolčania sú do jedného Slováci a ich manželky sa venujú čarám.“ Veľké požiare, povodne, infekčné choroby priniesli do rodín našich predkov veľa nešťastia, smútku a sĺz.
Krátky prierez minulosti obce je svedectvom ako žil zo dňa na deň a celé stáročia ubiedený poddaný ružindolský sedliak, najprv neznámy a anonymný, neskôr s presným menom. Tento sedliak sadil ovocné stromy, kultivoval vinice, obrábal žírnu pôdu svojho veľkého chotára a padal pod ťažkým údelom poddaného. Pred touto tvrdou, ale tvorivou prácou skláňame sa v úcte my generácie, ktoré sme zdedili úrodnú zem, chotár, v ňom kosti našich predkov a ich i našu materinskú reč.
Zavar

Zavar je obec na Slovensku v okrese Trnava. V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1907.
Z dvoch tretín leží v Zavarskom katastri nová fabrika firmy PSA Peugeot Citroën. Vďaka nej sa Zavar rozširuje, v najbližšej dobe má zdvojnásobiť svoj počet obyvateľov, a to jednak kvôli presťahovaniu usadlosti Prílohy do Zavara, a jednak aj kvôli novým obyvateľom z iných častí Slovenska, ktorí pracujú. Nová miestna časť, tzv. Poronda, má pojať väčšinu z týchto nových obyvateľov.
Od mája 2004 funguje v Zavare bezdrôtová Wi-Fi sieť Zavarnet, ku ktorej je pripojených viac ako 50 domácností zo Zavara a blízkeho okolia. Od mája 2006 sa stala súčasťou väčšej siete firmy TopComp, ktorá zahŕňa susedné Lovčice, Brestovany a Bučany a ďalšie okolité obce. Aktuálne v obci pôsobí spoločnosť Westcom s.r.o., ktorá poskytuje internetové pripojenie v tejto lokalite pre viac ako 1000 domácností z Trnavského kraja a okolia.
Zvončín

Zvončín je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Anny z roku 1794.
Poloha.
Obec sa nachádza v Trnavskej pahorkatine v blízkosti rieky Parná, asi 8 km severozápadne od mesta Trnavy, vo výške 
Dejiny.
História obce Zvončín je písomne zdokumentovaná až od roku 1539. V tej dobe bol pripojený k Suchej. Obec patrila k panstvu Červený Kameň.
Organizácie.
Zelená pre krajší svet, o. z..
Občianske združenie Zelená pre krajší svet so sídlom vo Zvončíne vyvíja svoju činnosť najmä vo svojej obci a v trnavskom regióne. V prípade cezhraničnej spolupráce aj mimo územia SR.
Poslanie a činnosť.
Cieľom občianskeho združenia je  zvyšovanie kvality a úrovne v oblasti kultúry, športu, aktívneho odpočinku a spoločenského života v obci a v trnavskom regióne.
Najčastejšie formy ktorými združenie pôsobí:
Kontaktné údaje.
Zelená pre krajší svet, o. z.
IČO: 42 163 269
E-mail: zdruzeniezelena@gmail.com
Facebook: www.facebook.com/zelenaprekrajsisvet
Instagram: www.instagram.com/zelenaprekrajsisvet/
Občianske združenie bolo zaregistrované na Ministerstve vnútra SR dňa 24. septembra 2010
Trstín

Trstín (, v minulosti len "Nádas, " ) je obec na Slovensku v okrese Trnava. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. apoštolov Petra a Pavla z roku 1763 a kostol Sedembolestnej Panny Márie z roku 1245. Nachádzajú sa tu dve pekárne ("KPK" a "Mlyn a pekáreň Školuda").
V Trstíne sa 7. decembra 1897 narodil Mons. ThDr. Ambróz Lazík, biskup. († 1969). Pochovaný je na miestnom cintoríne v centre obce (za kostolom sv. Petra a Pavla).
Obec má asi 1 300 obyvateľov.
Buková (okres Trnava)

Buková je obec na Slovensku v okrese Trnava.
Poloha.
Obec Buková sa nachádza v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty a je známou rekreačnou oblasťou, vďaka vodnej nádrži Hrudky (rybolov a individuálna rekreácia) a vďaka peknej okolitej prírode. Obec leží severozápadne od mesta Trnavy, vo výške 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci Buková sa nachádza v listine kráľa Belu IV. z roku 1256, kedy mala názov Byk. Pomenovanie Bygzaad sa objavuje v roku 1394, Biksárd v roku 1773 a Buková od roku 1948. Pri zriadení fary v r. 1787 na pečati bolo meno Bikszárd, alebo foneticky písané Bixard a Bixárd. Cez Bukovú prechádzala známa Česká cesta.
Horná Krupá

Horná Krupá (; ) je obec na Slovensku v okrese Trnava. V obci je rímskokatolícky kostol svätého Mikuláša z roku 1741.
Naháč (okres Trnava)

Naháč je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1596.
Obyvateľstvo.
Etnické zloženie.
1773: slovenská obec
1796: chorvátsko-slovenská obec
1851: slovenská obec
196 pred Kr.

Udalosti.
Rosetská doska
164 pred Kr.

Udalosti.
Prvé zo štyroch víťazstiev Leónida z Rhodu na olympijských hrách v behu na jedno stadion, behu na dve stadiá a behu ťažkoodencov.
160 pred Kr.

Udalosti.
Leónidas z Rodu zvíťazil na olympijských hrách v behu na jedno stadion, behu na dve stadiá a behu ťažkoodencov.
156 pred Kr.

Udalosti.
Leónidas z Rodu bol na olympijských hrách víťazom v behu na jedno stadion, behu na dve stadiá a behu ťažkoodencov.
152 pred Kr.

Udalosti.
Leónidas z Rodu bol na olympijských hrách víťazom v behu na jedno stadion, behu na dve stadiá a behu ťažkoodencov.
63 pred Kr.

Udalosti.
Rímsky rečník a politik Cicero zastával úrad konzula, odhalil a zlikvidoval tzv. Catilinovo sprisahanie.
55 pred Kr.

Udalosti.
Rímski konzuli:
42 pred Kr.

Narodenia.
16. november – Tiberius, rímsky cisár
Ostrý Roháč

Ostrý Roháč (; ) je turisticky atraktívny vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Leží v závere Jamníckej doliny nad Pribylinou, približne severovýchodne od Liptovského Mikuláša.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Roháče. Juhovýchodným úbočím vedie hranica Liptovských Tatier. Leží na pomedzí Oravy a Liptova, v Žilinskom kraji, na hranici okresov Liptovský Mikuláš a Tvrdošín. Severozápadná časť hrebeňa patrí do katastra oravskej obce Zuberec, juhovýchodná zasahuje na územie Jamníka v Liptove. Najbližšími sídlami sú južne situované Podbanské, Jakubovany a Konská, juhozápadne leží obec Žiar, severozápadne Zverovka, čoby osada obce Zuberec, severne Oravice a severovýchodne Witów a Kościelisko. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a severozápadná časť zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Roháčske plesá. 
Opis.
Výrazný Ostrý Roháč leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Volovcom () a Plačlivým (). Má dva vrcholy a je podľa neho pomenovaná táto časť Západných Tatier, od Brestovej po Volovec. Vrcholová časť je zo žuly, severné strmé steny a žľaby sú často lámavé. Východným smerom vybieha ostroh, oddeľujúci hornú časť Jamníckej doliny od južne ležiaceho kotla Kokavské záhrady. Túto oblasť odvodňuje Jamnícky potok, smerujúci do Račkovej a Belej v povodí Váhu. Severozápadné svahy padajú do Smutnej doliny v závere Roháčskej doliny, ktorou vodu z tejto časti pohoria odvádza Studený potok do Oravy. Severozápadne sa nachádzajú Roháčske plesá, severne aj Ťatliakovo jazero s Ťatliakovou chatou.
Západným smerom sa nachádza Predný Salatín (), Brestová (), Salatín (), Spálená (), Pachoľa (), Baníkov (), Hrubá kopa (), Tri kopy () a sedlom oddelené Plačlivé (), južným leží Baranec (), Smrek (), Malý Baranec (), Mládky (), Nižná Magura () a Ostredok (), východným Vyšná Magura (), Jakubina (), Hrubý vrch (), Deravá () a Czerwony Wierch () a severným Volovec (), Lúčna (), Rákoň (), Roh (), Osobitá () a Predná Zábrať (). Vrcholom prechádza značený turistický chodník. 
Výhľady.
Výrazný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier a okolité doliny, pri vhodných podmienkach aj Oravské Beskydy, Oravská Magura a Nízke Tatry.
Turizmus.
Ostrý Roháč patrí medzi najexponovanejšie vrcholy tejto časti Tatier, najťažšie časti trasy sú istené fixnými reťazami. Z vrcholu je nádherný výhľad na Volovec, Plačlivé ale i na Roháčske a Jamnické plesá v dolinách. V tejto časti je pomerne hustá sieť značených chodníkov.
Live 8

Live 8 je séria koncertov, ktoré zorganizoval írsky spevák, hudobník, herec a politický aktivista Bob Geldof. Koncerty sa uskutočnili 2. júla 2005. Tento termín je zhodný s dvadsiatym výročím legendárneho Live Aid koncertu. V roku 1985 Geldof zorganizoval dvojkoncert Live Aid v Londýne a Philadelphii, ktorého výťažok bol viac ako 100 miliónov dolárov na pomoc hladomorom postihnutej Etiópii. Live Aid sledovalo približne 1,5 miliardy divákov.
Charakteristika.
Bob Geldof zorganizoval týchto deväť koncertov zadarmo, bez zbierania peňazí. Jeho cieľom bolo zvýšiť povedomie o chudobe v Afrike a vyvinúť tlak na svetových lídrov, aby túto situáciu riešili. Koncerty sa uskutočnili niekoľko dní pred škótskym samitom skupiny G8, siedmich najviac priemyselne vyspelých krajín sveta a Ruska. Koncerty sa uskutočnili v Tokiu, Berlíne, Paríži, Ríme, Philadelphii, Johannesburgu, Toronte a Londýne. Deviate pódium bolo postavené v Moskve. Samostatný koncert sa uskutočnil 6. júla v Edinburghu. Na koncertoch vystúpilo viac ako 1000 hudobníkov. Koncerty vysielalo 182 televíznych a okolo 2000 rozhlasových staníc.
Messier 18

Messier 18 alebo M 18 alebo NGC 6613 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Strelec. Objavil ju Charles Messier v roku 1764. Nachádza sa medzi Hmlovinou Omega M17 a Hviezdnym oblakom Strelec. Jej vek sa odhaduje na 32 miliónov rokov.
Travis

Travis je škótska rocková skupina, ktorá hrá v zložení Andy Dunlop (gitara), Francis Healy (spev a gitara), Dougie Payne (basová gitara) a Neil Primrose (bicie). Skupina má názov podľa hlavnej postavy filmu „Paríž, Texas“, režiséra Wima Wendersa.Svoj prvý klip nakrútili v roku 1997 k piesni U16 girls,druhý ku All i want to do is rock a tretí k Tied to the 90´s.Tieto piesne ako aj niektoré novšie sa zaraďujú do kategórie Indie."Ak neviete kto Travis sú, musíte byť Američan." píše sa na internetovom portáli.
15.9.2008 im vyšiel nový klip k pesničke Somethin Anything.
Suchá nad Parnou

Suchá nad Parnou je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Martina z Tours z roku 1708.
Horné Dubové

Horné Dubové je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Martina z roku 1720.
Obec Horné Dubové leží v severnej časti okresu Trnava. Je vzdialená 19 km od okresného mesta severným smerom a 3 km od úpätia Malých Karpát severozápadným smerom. Leží na Trnavskej pahorkatine, ktorú zo západu a zo severu ohraničujú Malé Karpaty, zo severovýchodu Považský Inovec a z juhu Podunajská pahorkatina. Nachádza sa v plytkej doline Dubovského potoka s nadmorskou výškou 200 – 
Kataster obce má takmer tvar štvorca a jeho celková výmera predstavuje 728 ha. 
Chotár dediny tvoria ploché chrbty pokryté mocnou prikrývkou spraše a okrem lužných porastov v doline je odlesnený. Na spraši chrbtov sú černozemné a hnedozemné pôdy, v doline lužné. Okrem zastavanej plochy objektívne neplodných plôch a 2 ha lesa je všetka pôda poľnohospodársky využitá. 
Obec leží v teplej klimatickej oblasti s mierne suchým podnebím a miernymi zimami. Priemerná dlhodobá ročná teplota predstavuje 9 °C. Dlhodobý priemer ročného úhrnu zrážok je asi 700 mm. 
Horné Dubové patrilo do Bratislavskej župy. Dnes je súčasťou Trnavského kraja a Trnavského okresu.
Cífer

Cífer je obec na Slovensku v okrese Trnava. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1935 a kaplnka sv. Jána Nepomuckého z 18. storočia.
K obci Cífer patria aj dve miestne časti - Pác a Jarná. Nachádzajú sa tu aj lokality Háj (uvádzaná aj Karlov dvor) a Horný mlyn, kde v súčasnosti prebieha výstavba novostavieb.
Cez Cífer preteká potok Gidra. 
V miestnej časti Pác je rímskokatolícky kostol svätých apoštolov Petra a Pavla zo 17. storočia.
Šport.
Futbalový klub ŠK Cífer, v plnom tvare Športový klub Cífer. Futbal v Cíferi má počiatky už v roku 1925, kedy miestni študenti zostavili futbalovú jedenástku. Zohrala niekoľko priateľských zápasov a skončila svoju činnosť. V októbri 1929 bol založený futbalový klub pod názvom ŠK Cífer. Prvý futbalový zápas sa hral s AC Modra na ich ihrisku a Cífer prehral 3:2 (2:0).
V obci od roku 1948 pôsobí hádzanársky klub TJ Sokol Cífer, ktorý momentálne hrá 1. slovenskú ligu.
Košolná

Košolná je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža z roku 1732.
Dlhá (okres Trnava)

Dlhá je obec na Slovensku v okrese Trnava. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Margity z roku 1390 a kaplnka sv. Antona Paduánskeho z roku 1909.
Dobrá Voda (okres Trnava)

Dobrá Voda je v súčasnosti obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1820 a kaplnka Najsvätejšej Trojice z roku 1730. Dobrá voda bola centrom Dobrovodského panstva, neskôr bola spravovaná z Chtelnice (rod Erdödy) a následne zo Smolenického zámku (rod Pálffy). Administratívne patrila pod Trnavské biskupstvo, Ostrihomské arcibiskupstvo a Nitriansku župu v Rakúsko-Uhorsku.
Nad obcou sa nachádza zrúcanina hradu Dobrá voda.
Zaujímavosti.
Lokalita Dobrá Voda bola najaktívnejšou slovenskou seizmickou oblasťou v 20. storočí. V roku 1906 tu zaznamenali aj najsilnejšie zemetrasenie na území Slovenska v minulom storočí. Zároveň je to najbližšie seizmické územie k jadrovej elektrárni Jaslovské Bohunice z 1958.
V katastri obce bol odvŕtaný štruktúrny vrt DV-1 Dobrá Voda, hlboký 1140,8 m.
Archeologické nálezy.
Skamenelé schránky lastúrnikov makroskopických veľkostí sanašli na kamennom zábradlí terasy Smolenického zámku, ktoré je zhotovené z karbonátového dobrovodského zlepenca. Pochádzali z lomu za kostolom v obci Dobrá voda, ktorý má názov Kostolná Hôrka.
Vodstvo.
V obci pramení prameňa Hlávka.
Školstvo.
Jednotriedna škola bola zriadená v roku 1754, 23 rokov pred tereziánskym Ratio Educationis. Prvým učiteľom bol richtár a potom jeho syn Ján Šmeringa. Vyučoval po slovensky.
Po ňom nastúpil Anton Nižňanský (1853-1898). Bol dobrým učiteľom a založil v obci dychový orchester.
Cirkev.
Schematické zobrazenie kňazov pôsobiacich vo farnosti (farári a administrátori):
Lošonec

Lošonec (, ) je obec na Slovensku v okrese Trnava. V rokoch 1976 - 1990 bol súčasťou obce Smolenice.
Pamiatky.
V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol svätej Anny, ktorý má staršie jadro a jeho baroková podoba pochádza z roku 1714.
Dolné Dubové

Dolné Dubové je obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci sa nachádza rímskokatolícky Kostol Panny Márie Nanebovzatej z 13. storočia.
Dolné Lovčice

Dolné Lovčice sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Obec leží na východnom okraji Trnavskej pahorkatiny. Stred obce leží 135 m n. m. Východná časť chotára je rovina na nive Blavy a Dudváhu, západná časť s mocnými uloženinami spraše sa rozprestiera na svahu Trnavskej pahorkatiny.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1292, keď ju Michal, syn komesa Bacha daroval Nitrianskej kapitule. Zachovala sa pečať s nápisom SIGILLUM PAGI INFERI LOVSCZIC z roku 1633 ako dôkaz o existencii vlastnej obecnej správy. V pečati je na modrom štíte čerieslo a lemeš, pod ktorým je kytička so štyrmi stonkami ďateliny ako dôkaz poľnohospodárskeho charakteru obce. Terajší názov Dolné Lovčice sa datuje od roku 1920.
Kátlovce

Kátlovce sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol Svätého Ducha z roku 1720 a futbalové ihrisko.
V obci boli na začiatku 21. storočia nájdené historické vykopávky, z obdobia neskoršieho neolitu. V obci sa nachádza základná škola spolu s materskou školou Pavla Ušáka Olivu.
Šúrovce

Šúrovce je obec na Slovensku v okrese Trnava.Staršia literatúra spomína, že pomenovanie obce pochádza podľa močiarov a šúrov -  rozbahnených mokrých miest, kde boli na spevnených miestach predné stráže – varty. Ležala na dôležitej ceste smerujúcej od Baltu a Čiech cez Holič, Šaštín, Trnavu a pokračovala k Štúrovu a Budínu na Balkán.
Polohopis.
Časti obce.
Obec vznikla spojením pôvodných obcí Veľké Šúrovce, Valtov Šúr, Varov Šúr a Zemianske Šúrovce. Názvy častí Valtov Šúr a Varov Šúr sa neoficiálne používajú dodnes.
Vodné toky.
Približne 1 km na východ od obce preteká rieka Váh.
Hrnčiarovce nad Parnou

Hrnčiarovce nad Parnou sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Polohopis.
Obec leží na rozhraní Trnavskej pahorkatiny a Podunajskej roviny v plytkej doline potoka Parná. 
Dejiny.
Pôvodné obyvateľstvo v tejto lokalite (osady) patrilo medzi zamestnanancov veľkomoravského "majcíchovského hradiska". Bolo zamestnané hlavne hrnčiarstvom. Z tohto obdobia sa zachovalo aj pohrebisko. V obci sa nachádza aj radové pohrebisko z 11. - 12. storočia. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1267. V roku 1241 ju zničili Tatári (Mongoli), 1601 "Bočkajovci", v roku 1619 "Betlemovci", v roku 1704 ju vydrancovali "Rákocziovci". Neďaleko obce sa 26. decembra v roku 1704 odohrala bitka medzi Rákocziho a cisárskymi vojskami. Obec mala v 16. storočí 42 port, v roku 1715 vinice a 59 daňovníkov, v roku 1828 145 domov a 1037 obyvateľov, zaoberajúcich sa hlavne poľnohospodárstvom a zhotovovaním výrobkov zo slamy.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Martina biskupa zo 14. storočia (pôvodne gotický, v roku 1623 poškodený).
Šport.
V obci sídli futbalový klub "ŠK RAPID Hrnčiarovce". Hrá v okresnom futbalovom zväze Trnava.
Organizovaný futbal sa oficiálne začal v roku 1928 zaregistrovaním ŠK RAPID Hrnčiarovce. O dva roky neskôr vznikol ďalší futbalový klub ŠK SLÁVIA. V roku 1933 došlo k zlúčeniu hliníkarskej ŠK Slavia s dedinským ŠK Rapid, ktorý hrával na Solčányho pozemku. V roku 1938 sa stal majstrom maloklubov Slovenska. V roku 1943 bol klub premenovaný na RŠK (Robotnícky športový klub) Hrnčiarovce.
V 50-tych rokoch sa názov klubu TJ RŠK zmenil na TJ SOKOL a neskoršie na TJ Družstevník Hrnčiarovce. V roku 1973 sa TJ Družstevník Hrnčiarovce zlúčil s TJ Skloplast Trnava. Odvtedy niesol názov TJ Skloplast Trnava-Hrnčiarovce.
V súčasnosti pôsobí pod názvom ŠK RAPID Hrnčiarovce.
V obci od roku 2002 pôsobí občianske združenie Cykloklub Hrnčiarovce.
Špačince

Špačince sú obec na Slovensku v okrese Trnava. 
Polohopis.
Leží v centrálnej časti Trnavskej tabule, na Krupskom potoku, približne severne od Trnavy. Stredom obce vedie cesta II/560, vedúca od okraja Trnavy do Dechtíc.
Symboly.
V znaku obce je svätá Panna Mária. 
Dejiny.
Pravek.
Objavené archeologické nálezy potvrdili osídlenie tohto územia už v praveku. Z mladšej doby kamennej sa našli artefakty v lokalite "Peňažité", v tejto časti chotára boli objavené i nálezy zo strednej doby bronzovej. Črepy keramiky z tohto obdobia boli nájdené aj v centre dnešnej obce, pri kostole. Popolnicové pohrebisko z Halštatského obdobia bolo lokalizované aj v severnej časti obce, pri ceste do Dolného Dubového. 
Stredovek.
Na územie dnešnej obce Špačince prišli v 6. stor. Slovania a natrvalo sa tu usadili.
Pravdepodobne mongolským vpádom v roku 1241 bola zničená osada ležala juhovýchodne od obce v polohe "Za sýpkou" alebo "Pri dolnom mlyne", ktorá je stotožňovaná s pôvodnou obcou. 
Najstaršia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1111, kedy sa v Zoborskej listine spomína osada Spacha (Špača). Uhorský kráľ Ondrej III. ju v roku 1292 daroval županovi Goethovi, ktorý si následne ako zemepán Špačiniec k menu Comes Geth začal pridávať de Spacha (zo Špačiniec). Tento rod vlastnil územie obce až do jeho vymretia v roku 1751, kedy jej posledný potomok Pavel Spacai, svätiaci biskup, zomrel v Ostrihome. Z konca stredoveku (15. stor.) pochádza vzácny nález strieborných mincí, ktoré boli uložené v džbáne v hĺbke asi 60-70 cm. Poklad obsahoval denáre uhorských panovníkov, hlavne Ferdinanda I., ďalej drobné mince rakúske, nemecké, sliezske, mince miest a kniežat.
Novovek.
V roku 1699 získali Špačince mestské výsady a jarmočné právo. Od roku 1785 získal časť majetkov v obci gróf Pavol Révay a po jeho smrti v roku 1816 mala jeho dcéra 1780 jutár rôľ, kaštieľ, dva majere, 14 domov, mlyn, pivovar a krčmu. 
Moderná doba.
V roku 1828 mali Špačince 147 domov a 1039 obyvateľov. V roku 1838 začala v špačinskom chotári komasácia (sceľovanie) polí, kedy bola scelená poddanská a panská pôda. Majetky Márie Ujgyörgyovej vrátane polí a majera v roku 1895 darovala mestu Trnava."
Pamiatky.
Aj rímskokatolícky kostol z roku 1939, postavený s využitím častí gotického chrámu, je zasvätený Narodeniu Panny Márie. 
Kultúra.
V obci pôsobí niekoľko dobrovoľných organizácií, medzi ktoré patrí hlavne folklórna skupina Špačinčanka. 
Priemysel.
Medzi hlavné podniky pôsobiace v obci patrí Biogal a firma Jaf Holz. 
Vzdelávanie.
Okrem základnej školy s materskou školou sa v Špačinciach nachádza tiež pracovisko Fakulty prírodných vied Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave.
Bíňovce

Bíňovce sú obec na Slovensku v okrese Trnava. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1788.
Bohdanovce nad Trnavou

Bohdanovce nad Trnavou sú obec na Slovensku v okrese Trnava. 
Bohdanovce nad Trnavou susedia s katastrami obcí Dolná Krupá, Špačince, Boleráz, Šelpice a mestom Trnava. Od tohto mesta sú vzdialené 6 kilometrov smerom na severozápad. V blízkosti obce sa nachádzajú dôležité dopravné trasy - železnica a cesta I. triedy smerujúca do Senice. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Petra a Pavla apoštolov zo 14. storočia a kaplnka sv. Jána Nepomuckého z roku 1770.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1332, kedy kráľ Karol Róbert nariadil vykonať prvú konskripciu. Obec Bohdanovce bola do súpisov uvedená ako Podans. Neskôr, v roku 1373 uvádza dochovaný záznam obec ako Bogdanch. Toto pomenovanie je zložené z osobného mena Bogdan a vecného ves. Čiže Bohdanova Ves. Tento názov potvrdzuje prítomnosť slovenského obyvateľstva v obci. 
V roku 1974 sa Bohdanovce zlúčili s neďalekou obcou Šelpice. Tento stav trval až do roku 1990, kedy sa konalo referendum, v ktorom občania oboch obcí rozhodli o ich rozdelení. 
V súčasnosti pôsobia v obci spolky ako Dobrovoľný hasičský zbor, Združenie poľovníkov Jarabica a Miestny spolok Červeného kríža. 
Reprezentáciu obci robí folklórny súbor Žofia, ktorý vznikol v roku 2000. Členovia skupiny organizujú mnohé kultúrne podujatia v obci. V roku 2008 úspešne účinkovali v programe STV Kapura.
Horné Orešany

Horné Orešany (, ) sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci sa nachádza rímskokatolícky Kostol Mena Panny Márie z roku 1770.
Dejiny.
Horné Orešany sú písomne doložené v listine z roku 1296 pod menom "Dious". Potvrdzuje to "Vlastivedný slovník obcí na Slovensku". Obec vznikla na okraji stráženého hraničného priesmyku. Na jeho druhej strane vznikli obce Plavecké Podhradie a Plavecký svätý Mikuláš. Týmto priesmykom prechádzala Česká cesta. Kráľovské mýto sa vyberalo pri osade Biksard - Buková. Kráľ Karol Róbert vydal v roku 1336 osobitný spis o zvláštnej úlohe a ochrane tohto priesmyku. Platnosť spisu sa vzťahovala aj na hrad Korlátka, pod ktorý Horné Orešany patrili.
Margita, vdova po kráľovi Ľudovítovi dostala v roku 1356 Horné Orešany a pozvala kolonistov z Nemecka, z Lotrinska – od Rýna. Obec sa na konci 14. a v 15. storočí volala "Nemecké Orešany" ("villa Nucum theutonicalis") a patrila k Smolenickému panstvu. V roku 1363 dal kráľ Ľudovít súhlas, aby kráľovské mesto malo právo lámať kameň a rúbať drevo v horách patriacich pod panstvá Dobrá Voda, Korlátov Kameň, Chtelnica, Smolenice a Orešany. Túto donáciu znovu potvrdil listinou palatín Uhorska Mikuláš z Gory. 
V roku 1388 daroval kráľ Žigmund Modru, Smolenice a Horné Orešany poľskému šľachticovi Stiborovi. Tieto obce sa v darovacej listine uvádzali ako Villa Regáli – kráľovská dedina.
V roku 1547 sa tu usadili anabaptisti, vybudovali si tu habánsky dvor a zaoberali sa hrnčiarstvom. V 16. storočí získala obec ráz mestečka v súvislosti s trhovými privilégiami Rudolfa II. z roku 1582. V mestečku boli cechy mlynárov a ševcov (obuvníkov). V 18. storočí tu bolo sedem múčnych mlynov. Koncom 18. storočia tu bola manufaktúra na vínny ocot a vínny kameň. V roku 1872 tu Pálffyovci postavili továreň na farby a laky (dnešný Chemolak). V rokoch 19361952 bolo na letisku pri obci stredisko bezmotorového lietania. Panstvo malo v chotári obce tri rybníky. 
Víno.
V blízkych regiónoch sa začalo vinohradníctvo rozširovať v čase vzniku obce, teda už v 12.13. storočí, odkedy pochádza prvá písomná zbierka o Horných Orešanoch. Spomínajú sa ako čisto vinohradnícka obec "Villa Nucum Teutonicalis" v roku 1296. Vo väčšej miere sa v obci vinohradníctvo rozšírilo až po roku 1356. Margita, vdova po kráľovi Ľudovítovi, dostala v roku 1356 Horné Orešany a pozvala kolonistov z Nemecka, z Lotrinska – od Rýna. V roku 1388 ju daroval kráľ Žigmund Stiborovi neskôr obec patrila panstvu Smolenice, ktoré evidovalo a vyberalo desiatky vína. Mnoho vinohradov tu mali trnavskí mešťania.
Turistika.
Na náučnom chodníku Majdan sa na desiatich zastávkach možno dozvedieť množstvo zaujímavých informácií o prírodných a historických zaujímavostiach tejto lokality. Dĺžka trasy je s prevýšením a vedie cez južný svah vrchov Rekompek a Dlhý Vrch po lokalitu Močiar.
Z obce vychádza (modrá) turistická trasa 2445 na rázcestie Zabité.
Šelpice

Šelpice sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol Krista Kráľa z roku 1946.
Obec Šelpice leží severozápadne od krajského mesta Trnavy. Jej katastrálne územie bolo intenzívne osídlené už na sklonku staršej doby kamennej. Aj artefakty z neolitu a následných kultúr ju radia medzi významnú archeologickú lokalitu.
Prvú dochovanú písomnú zmienku o existencii nachádzame v listine českého kráľa Václava z roku 1249, ktorou daruje obec cisterciátskemu kláštoru v Tišnove. Dejiny Šelpíc sú neodmysliteľne spojené s dejinami hradu Červený Kameň, ktorý dala postaviť okolo roku 1230 kráľovná Konštancia, manželka Přemysla Otakara I. V Michalskom týždni 1530 obec prepadli Turci. Nič tak nedokumentuje tragiku udalosti ako skutočnosť, že zostala iba vyľudneným spáleniskom. Opätovne ju osídlili až v máji 1539 noví majitelia Červenokamenského panstva – Fuggerovci a to zväčša kolonistami chorvátskeho pôvodu, opúšťajúcimi Balkán pred tureckou expanziou. V roku 1777 mali Šelpice 356 obyvateľov. Cholerová epidémia si tu v roku 1831 vyžiadala 34 obetí na ľudských životoch. 
Cirkevne patrili a patria Šelpice do starobylej farnosti Bohdanovce nad Trnavou, kde je známe meno kňaza už v roku 1332. V katastrálnom území leží majer Nemečianka. Ide o bývalú obec Nemčín založenú Nemcami, ktorí tu našli svoje domovy po tatárskom vpáde. Už v roku 1393 bola vyľudnená. V roku 1540 tam správca panstva Červený Kameň usídlil 5 chorvátskych rodín. Miesto čoskoro opustili a listina z roku 1618 o ňom hovorí ako o pustatine.
Stredom Šelpíc viedla v minulosti významná európska tepna – Česká cesta, ktorá je totožná s dnešnou hlavnou ulicou. V roku 1994 pri príležitosti 745. výročia prvej písomnej zmienky vydal Obecný úrad monografiu, ktorej autorom je Marián Babirát.
Brestovany

Brestovany sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Názov obce je odvodený od stromu brest, ktorý v minulosti rástol v jej okolí vo veľkom množstve. Brestovany majú niečo cez 2 500 obyvateľov. Významnými budovami sú novozrekonštruovaná budova základnej školy, ktorá sa nachádza v priestoroch kaštieľa, ďalej je to rímskokatolícky kostol zasvätený sv. Jánovi Krstiteľovi, postavený v roku 1776 a kaplnka sv. Martina, datovaná do roku 1767. Brestovany má relatívne mladých obyvateľov. 
Podľa ostrihomských štatútov bola v Brestovanoch fara už v roku 1397, teda aj kostol. Vizitácia v roku 1561 uvádza, že miestny starý kostol i cintorín sú v dobrom poriadku. No roku 1634 vizitátor konštatuje, že starobylý brestovanský kostol je v dezolátnom stave. Ide tu pravdepodobne o najpôvodnejšiu budovu, ktorá spustla za tureckých vpádov. Správa sa však môže týkať i kostolíka na malobrestovanskom cintoríne, aj keď ho spomína až vizitácia z roku 1783 za miestneho farára Martina Palsoviča, bernolákovca a člena Slovenského učeného tovarišstva. Budova fary tu stála od roku 1752, no trnavský patronát roku 1783 schválil rozpočet na novú faru, ktorú miestni kňazi používali do nedávnej minulosti. 
Kaštieľ bol v minulosti obývaný grófmi Wielopolskými, ktorých častým hosťom bol skladateľ Chopin.