Robert Owen

Robert Owen (* 14. máj 1771, Newtown, Wales – † 17. november 1858, Newtown, Wales) bol anglický utopista, humanista, sociálny reformátor, zakladateľ komunistických kolónií v USA, pedagóg, spiritualista, iniciátor družstevného hnutia.
Svoje idey presadzoval v praxi prostredníctvom 1. vybudovania sociálneho podniku v New Lanark, 2. založením komunistickej kolónie New Harmony v USA, 3. zakladaním družstevných bánk/výmenných bázarov (burzy pre spravodlivú pracovnú zámenu), 4. pokusmu o štrukturálnu zmenu spoločnosti prostredníctvom odborov (prostredníctvom "Veľkej národnej konsolidovanej odborovej únie výrobcov") a 5. zakladaním vzdelávacích inštitúcií. V Británii presadil obmedzenie detskej a ženskej práce, zaslúžil sa o reformu vzdelávania (presadil výchovné osnovy pre dospievajúcu mládež, založil aj prvú verejnú škôlku na svete, inicioval vznik národného školstva a všeobecnej školskej povinnosti a duálne vzdelávanie). V podniku New Lanark presadil 10 ½-hodinový pracovný čas; inicioval tiež zavedenie 8-hodinového času. V New Lanark robotníkom zabezpečil jedlo, bývanie, vzdelanie, a zlepšil pracovné podmienky. Ako opatrenie pred pauperizáciou, chudobou a nezamestnanosťou z automatizácie výroby navrhol vedecky riadené, sebestačné a dlhodobo udržateľné robotnícke komúny. Družstevné obce by postupne vstupovali do súťaže so starým režimom. Práca, pôda a kapitál by v družstevnom systéme dokázali vyživiť podľa Owena štvornásobne viac ľudí.
Owenizmus sa spolu s fourierizmom a ikarským hnutím stali prvými populárnymi socialistickými ideológiami. Owen okrem toho, že založil kolóniu New Harmony, inšpiroval zakladanie ďalších kolónií v USA (Forestwille, Franklin, Kendal, Hunt, Yellow Springs, Nashoba, Haverstraw, Forestville, Blue Spring, Valley Forge, Goose Pond, Promisewell), Spojenom kráľovstve (Spa Fields, Orbitson, Ralahine, Queenwood Farm) a Kanade (Maxwell). V práci Owena pokračovali aj jeho synovia, predovšetkým Robert Dale Owen, ktorý v Indiane presadil zákon o štátnom školskom systéme.
Filozofické, ekonomické a pedagogické postoje.
Filozofické a pedagogické postoje publikoval v článkoch, spisoch, prejavoch, či už v rámci svojho časopisu "The Crisis" (1832), či v rozsiahlych knižných dielach. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria "O novom pohľade na spoločnosť alebo eseje..." (1813; o princípe formovania ľudského charakteru), "Správa o priebehu verejných zhromaždení" (1823, o činnosti továrne New Lanark), "Výklad zásad a plánov na vybudovanie svojpomocných osád v tuzemsku" (1841; návod na budovanie utopických komunít) a "Kniha o novom mravnom svete" (1842). 
V Owenovom odkaze, ktorý je viazaný na jeho život, môžeme nájsť tri vývojové fázy: filantropickú, komunisticko-družstevnú, mystickú (konvertovanie na spiritualizmus). Owen takmer necituje filozofov a svoje myšlienky formuje ako originálne postoje.
Lukáš Perný v knihe "Utopisti, vizionári sveta budúcnosti" zdôrazňuje, že Owenova filozofia dejín je optimistická, nakoľko verí, že univerzálna harmónia (utópia) je historickou nutnosťou. Doterajšie dejiny ľudstva, sú podľa Owena dejiny omylov a považuje ich za nerozumné obdobie ľudskej existencie. To, že sa hromadil omyl za omylom, Owen dokladá dobovými dokumentami, štatistikami a citáciami o biede, chudobe a úpadku.
Owen je principiálny pacifista, komunitarista, odmieta individualizmus a súkromno-vlastnícky egoizmus. Zdôrazňuje, že spravodlivá spoločnosť musí byť usporiadaná tak, aby rozvoj výrobných síl opierajúcich sa o vedu bol využitý pre celospoločenské blaho. Charakter človeka je pre Owena výsledkom predispozícií a pomerov (prostredia), teda základom jeho tézy je, že človek je determinovaný prostredím (je jeho pasívnym produktom). Charakter človeka je teda produktom z jednej strany vrodených predispozícií a zo strany druhej okolností, ktoré ho obklopujú. Ak sa nezmení prostredie, teda materiálne a duchovné podmienky rozvoja, nezmení sa ani človek. Zlé spoločenské zriadenie je preto dôsledkom nesprávnej výchovy a zlého utvárania charakteru človeka. Navrhuje spoločnú výchovu detí, kde sa k nim bude pristupovať s rovnakou starostlivosťou, láskavosťou, pozornosťou, bez akejkoľvek privilegovanosti na základe majetku. Owen sa usiloval o pedagogickú reformu v troch rovinách: na úrovni komunity pri fabrike New Lanark, na úrovni komunistických kolónií (New Harmony) a na úrovni celokrajinných reforiem. Owen požadoval zavedenie všeobecnej školskej povinnosti a národného školstva. Zákon bol vydaný až po Owenovej smrti v roku 1870.