burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Wood Lake (Nebraska)

Wood Lake je obec v Cherry County v štáte Nebraska v USA. Počet obyvateľov je 72 (v roku 2000). Rozloha osady je 0,9 km² (0,3 mi²) z toho 3,3% voda. Má 36 domácností a 24 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 89,9 ob./km². Rasovo sú obyvatelia z 95,83% belosi, 1,39% pôvodní Američania (Indiáni) a 2,78% je inej rasy.
V 25% domácností boli deti do 18 rokov, v 61,1% žili zosobášený manželia žijúci spolu, v 8,3% žili osamelé ženy. V 25% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek 59 rokov. Na 100 žien pripadá 89,5 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 87,1 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 24 375 $ (ročne), na rodinu 28 333 $. Muži 22 083 $, ženy 38 750 $. Priemerný zárobok na osobu 15 063 $. 46,4% rodín, a 44,7% obyvateľov žilo pod hranicou minima včítane 60% mladistvých a 36% starších 64 rokov.
Tomáš Uhorčík

Tomáš Uhorčík (* 1674† 21. apríl 1713) bol druh Juraja Jánošíka a vodca zbojníckej družiny v oblasti Kysúc.
Pochádzal z Predmiera (dnes súčasť Turzovky). Zbojníkom bol celkom 9 rokov a do svojej družiny prijal roku 1711 Juraja Jánošíka s ktorým sa zoznámil ako väzeň na Bytčianskom zámku, z ktorého mu pravdepodobne Jánošík dopomohol k úteku v neskorú jeseň roku 1710, po ktorom sa ukryl na lazoch vo Veľkom Rovnom (samota u Pavlíkov). S Jánošíkom sa stretol na jarmoku v Liptovskom Mikuláši. Neskôr s ním pašoval kone z Poľska. Taktiež sa spolu zúčastnili viacerých zbojníckych akcií na Morave. Uhorčík sa však skoro na to oženil s dcérou jablunkovského baču Stoligu a vedenie svojej zbojníckej družiny prenechal Jánošíkovi. 
Uhorčík prijal meno Martin Mravec a odsťahoval sa do Klenovca, kde sa stal tiež miestnym hajdúchom. Choval stádo oviec, vyrábal súkno, hrával na gajdách, preto ho možno niekedy spomínali pod menom „Gajdošík“. Situácia sa radikálne zmenila po ozbíjaní nemeckej grófky Von Schardonovej ("manželky vyššieho cisárského dôstojníka") so sprievodom medzi Východnou a Važcom, počas leta roku 1712, ktoré podnikol Jánošík.
Prvou stopou k vypátraniu Uhorčíka spolu s Jánošíkom bolo prezradenie ich pravdepodobného pobytu zbojníkom Mikulášom Šustekom, keď ho mučili. Popravili ho 10. októbra 1712 v Žiline. Koncom mesiaca toho istého roku (možno náhodne) drábi chytili aj Uhorčíka (spolu s Jánošíkom). Dňa 26. októbra 1712 ich uväznili v kaštieli v Hrachove. Keďže Uhorčíka pokladal malohontský podžupan Pavol Láni za priateľa, (on sám sympatizoval s Kuruckým povstaním, aj sa v ňom angažoval), pred súdom sa obidvoch aktívne zastával, takže zakrátko boli prepustení na slobodu. 
Keďže stoličný zved Kubínyi napokon Jánošíka definitívne vypátral, boli na jar v roku 1713 v Klenovci v Uhorčíkovom dome v lokalite Mravcov Vŕštek, počas noci, asi tridsiatimi drábmi pod velením zemana Andreánskeho obkľúčení a zatknutí. Uhorčík bol zatknutý spolu s Jánošíkom len preto, že ho ukrýval. Po Jánošíkovej smrti bola odhalená jeho pravá identita a Uhorčík sa pri mučení priznal aj ku zbojníctvu. Bol popravený mesiac po poprave Jánošíka „lámaním na kolese“.
Zo súdneho zápisu z vypočúvania Tomáša Uhorčíka v Liptovskom Mikuláši, vyplýva, že Uhorčík na mučidlách prezradil, že Jánošík „nechal Ondrišovi v Klenovci osem zlatých, Gregorovi Vargovi požičal desať zlatých a jeho bratovi Martinovi poskytol osem zlatých“. Na Uhorčíka pamätajú tiež niektoré Jánošíkovské povesti, niekedy mu omylom a nespravodlivo bola pripisovaná zrada Jánošíka.
L.A. Woman

L.A. Woman je šiestym štúdiovým albumom americkej rockovej skupiny Doors vydaný v apríli 1971. Je taktiež posledným albumom od kapely, na ktorého nahrávaní sa zúčastnil Jim Morrison. Žánrovo spadá pod blues rock.
Zoznam skladieb.
Autormi piesní je celá kapela The Doors okrem uvedených výnimiek.
The Soft Parade

The Soft Parade je štvrtý štúdiový album americkej rockovej skupiny The Doors nahraný v rokoch 1968 a 1969 a oficiálne vydaný 25. júna 1969. Fanúšikovia aj hudobní publicisti ho prijali kriticky, keďže skupina na ňom použila strunové a plechové nástroje, ktoré sa príliš nehodili ku zvuku The Doors. Po jeho vydaní sa skupina v nasledujúcich albumoch "Morrison Hotel" a "L.A. Woman" vrátila k svojmu pôvodnému štýlu hrania.
Je to prvý album The Doors, na ktorom sú pri jednotlivých piesňach uvedení konkrétni autori.
The Doors (album)

The Doors je debutový album skupiny The Doors. Obsahuje ich prvý úspešný hit „Light My Fire“ a taktiež známu epickú skladbu „The End“. Piesne sú prevažne vlastná tvorba, nachádzajú sa tu ale aj prevzaté ako „Alabama Song“ alebo „Back Door Man“.
V roku 2003 bol tento album časopisom "Rolling Stone" zaradený na 42. miesto zoznamu najlepších albumov všetkých čias.
Zoznam skladieb.
Autormi piesní je celá kapela okrem uvedených výnimiek.
Strange Days

Strange Days je album americkej skupiny The Doors natočený koncom roku 1967. Obsahuje ich prvú zloženú skladbu „Moonlight Drive“. Skladba bola napísaná ešte v roku 1965. Finálna verzia sa však dostala až na album "Strange Days". 
Album bol #3 v US hitparáde roku 1967, a #407 v Rolling Stone's 500 Najlepších albumov v histórii. „People Are Strange“ je #12 v US chart a „Love Me Two Times“ ju nasleduje.
Zoznam skladieb.
Autormi piesní sú Jim Morrison, Ray Manzarek, Robby Krieger a John Densmore.
Morrison Hotel

Morrison Hotel je piaty štúdiový album skupiny The Doors.
Wood Lake

Wood Lake môže byť:
John Paul Densmore

John Paul Densmore (* 1. december 1944, Santa Monica, Kalifornia, USA) je americký hudobník. Preslávil sa ako hrač na bicie nástroje v skupine The Doors v rokoch 1965 – 1973.
Životopis.
Od desiatich chodil na lekcie hrania na piano. Na strednej škole v dvanástich dostal bicie a začal hrať v stredoškolskom orchestri. Neskôr sa preorientoval na jazz. Často menil školy (chodil na Santa Monica, Los Angeles i San Fernando, Valley State). Jazz hral tri roky a jeho prvými skupinami boli "Terry Driscoll And The Twiglighters" a "Psychodelic Rangers". Do skupiny The Doors nastúpil po odchode dvoch bratov Raya Manzareka. Okrem bicích skladal texty a aranžoval skladby spolu so skupinou. Jeho najvýraznejším prínosom do sveta rockovej hudby, je využitie bossanovy-beatu v skladbe Break On Through (To the Other Side). Po smrti Jima Morrisona hral s ostatnými členmi The Doors až do rozpadu. Spolu s Robbym Kriegerom založili neskôr skupinu The Butts Band, ktorá bola orientovaná na reggae. Po rozpade Butts Bandu sa Densmore dlhší čas hudbe nevenoval. Stal sa filmárom a spisovateľom. Do hudby sa krátkodobo vrátil pri comebackoch The Doors. Prvý bol v roku 1978, keď nahrali zhudobnenú poéziu Jima Morrisona (album An American Prayer). S The Doors vystupoval už iba v roku 1993 (pri uvedení do Rock'n'rollovej siene slávy) a v roku 2001 (vystúpenie vo VH1 Storytellers).
V roku 2006 vyhral súdny spor s pozostalými žijúcimi členmi The Doors, klávesistom Rayom Manzarekom a gitaristom Robbym Kriegerom. Podľa Densmora ich projekt obnovenia skupiny nemal používať názov The Doors a všetky ich zárobky museli zaradiť do majetku tejto rockovej skupiny. Súd vyhral a skupina, ktorú tvorí Ray Manzarek, Robby Krieger a ich priatelia, používa názov Riders On The Storm. 
John začal spolupracovať s Reza Darkashanim, kde sa preorientoval z rockovej do indicko-ázijskej, experimentálnej hudby. Neskôr založil svoj vlastný projekt Tribal Jazz , kde hrá indiánsko-jazzovú hudbu.
Waiting for the Sun

Waiting for the Sun je tretí album kapely The Doors vydaný v roku 1968.
Zoznam skladieb.
Autormi všetkých piesní je Jim Morrison, Robby Krieger, Ray Manzarek a John Densmore.
Ray Manzarek

Raymond Daniel Manzarek známy ako Ray Manzarek (* 12. február 1939, Chicago, Illinois, USA – † 20. máj 2013, Rosenheim, Nemecko) bol americký hudobník, preslávil sa ako člen skupiny The Doors v rokoch 1965–1973.
Mladosť.
Narodil sa v Chicagu v robotníckej rodine. Už od mladosti ho rodičia matka Helena a otec Raymond učili hrať na klavír. Popri štúdiu klasickej hudby na Chicagskom konzervatóriu chodil do klubov na Chicago South Side, a počúval ako hrajú a spievajú blues tí najlepší.
Štúdium.
Začaté štúdium ekonomiky na "De Paul University" nedokončil. Odcestoval na západ do Los Angeles, kde dva týždne navštevoval prednášky práva na University of California, Los Angeles (UCLA). Po prerušení školy v roku 1961 a nastúpil na vojenskú službu, kde hral na klavír vo vojenskej kapele na Okinave. Rok pred riadnym odchodom ho prepustili na základe rozhodnutia psychiatra do civilu. Vrátil sa do Los Angeles, kde na UCLA začal študovať kinematografiu. Počas štúdia sa stretol s Jimom Morrisonom.
The Doors.
Jim a Ray sa spoznali cez Johna de Belle (bol pri nakrúcaní Jimovho jediného filmu na UCLA) a rýchlo sa spriatelili. Napriek tomu, že mali úplne odlišné povahy, spájala ich spoločná filozofia Nietzscheho. Ray bol vždy elegantne oblečený v čistej košeli, zato Jim nosil stále džínsy, ľahkú košeľu (neskôr kožené nohavice). V roku 1965 sa začal Ray zaoberať myšlienkami východných kultúr: začal študovať meditáciu, jogu u Mahariši Mahéša.
Sólová kariéra.
Po rozpade The Doors sa Manzarek dal na sólovú kariéru a natočil albumy ako "The Golden Scarab", "Nite City", "Carmina Burana", "The Whole Thing Started With Rock &amp; Roll".
Nity City.
V rokoch 1977 až 1978 bol Manzarek členom rockovej skupiny Nite City, ktorá pôsobila v Los Angeles a jej členmi boli napríklad basgitarista skupiny Blondie, Nigel Harrison alebo spevák Noah James
Filmy.
V osemdesiatych rokoch Ray Manzarek produkoval filmy a dokumenty o skupine The Doors: "No One Here Gets Out Alive", "Dance On Fire" a "Doors Are Open". V 90. rokoch "Soundstage Performances".
Manzarek-Krieger.
Od roku 2001 bol členom skupiny The Doors of the 21st Century, ktorá bola premenovaná po súdení sa s Johnom Densmorom (o pôvodný názov The Doors) na Riders On The Storm. Spor sa však urovnal a zostávajúci traja členovia The Doors ostali priateľmi. Názov kapely bol neskôr zmenený na Manzarek-Krieger Band. 
Smrť.
Ray Manzarek zomrel v nemocnici v bavorskom Rosenheime vo veku 74 rokov na rakovinu žlčovodu, s ktorou už dlhšie bojoval.
Tórium

Tórium ("thorium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Th a protónové číslo 90. Tórium je 2. člen z rady aktinoidov, je to rádioaktívny kovový chemický prvok. Vďaka veľmi dlhému polčasu rozpadu jadier tória je možné tento prvok nájsť v horninách zemskej kôry a je potenciálnym palivom v jadrovej energetike.
Je to veľmi slabo rádioaktívny kovový prvok, žiarič žiarenia alfa, ktorý však nemá žiadny stabilný izotop.
Je to striebrobiely kov, ktorý sa na vzduchu pomaly pokrýva vrstvou šedého oxidu. Zahriatím na vzduchu sa kovové tórium môže aj vznietiť. V bežných minerálnych kyselinách sa rozpúšťa len pomaly, koncentrovaná kyselina dusičná ho pasivuje vytvorením inertnej vrstvičky oxidu tóričitého ThO2 na povrchu kovu. V zlúčeninách sa vyskytuje iba v mocenstve Th+4 .
Adams (Nebraska)

Adams je obec v Gage County v štáte Nebraska v USA. Počet obyvateľov je 489 (v roku 2000). Rozloha osady je 1,6 km² (0,6 mi²). Má 187 domácností a 123 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 314,7 ob./km². Rasovo sú obyvatelia z 99,18 % belosi, 0,82 % udávajú dve a viac rás, 1,23 % je Hispáncov, Latinskoameričanov a inej rasy.
V 31% domácností boli deti do 18 rokov, v 55,6% žili zosobášení manželia žijúci spolu, v 6,4% žili osamelé ženy. V 23% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek je 45 rokov. Na 100 žien pripadá 76,5 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 73 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 35 625 $ (ročne), na rodinu 44 792 $. Muži 30 139 $, ženy 17 139 $. Priemerný zárobok na osobu 15 243 $. 1,7% rodín, a 3% obyvateľov žilo pod hranicou minima, včítane 10% starších 65 rokov avšak žiadni mladiství.
Robert Alan Krieger

Robert Alan Krieger známy aj ako Robby Krieger (* 8. január 1946, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americký gitarista. Preslávil sa ako člen skupiny The Doors v rokoch 1965–1973.
Je na 91. mieste v rebríčku "100 najlepších gitaristov všetkých čias" časopisu "Rolling Stone".
Protaktínium

Protaktínium ("protactinium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Pa a protónové číslo 91. Je to 3. člen z radu aktinoidov, rádioaktívny kovový prvok striebrobielej farby, ktorá sa pôsobením vzdušného kyslíka mení na šedú. Hlavný izotop protaktínia 231Pa je α-žiarič.
V zlúčeninách sa vyskytuje v mocenstve od Pa+3 po Pa+5, pričom najstálejšie sú zlúčeniny s valenciou Pa+5, ktoré sa svojim chemickým správaním podobajú tantalu alebo nióbu.
Čistý kov je možné pripraviť redukciou fluoridu protaktínia kovovým báriom pri teplote okolo 1 400 °C.
Neptúnium

Neptúnium ("lat. Neptunium"), chemická značka Np, je chemický prvok s protónovým číslom 93 a je prvým z radu transuránov a piatym prvkom z radu aktinoidov. Syntetizovaný bol v roku 1940 E. M. McMillanom a P. H. Abelsonom na Californskej univerzite v Berkeley. Neptúnium bolo syntetizované podľa schémy
Jadro formula_2 pohltí neutrón, pričom sa premení na ťažší, ale nestabilný izotop uránu, ktorý sa β premenou premení na formula_3. Prvýkrát sa podarilo izolovať makroskopické množstvo neptúnia formula_4 v roku 1944 L. B. Magnusonovi a T. J. La Champelovi. Neptúnium dostalo meno podľa poslednej planéty slnečnej sústavy, Neptúna. Ide o umelý rádioaktívny kov striebornej farby.
Prvé pokusy na prípravu jeho izotopov boli vykonané skôr, už v polovici 30. rokov 20. storočia. Navrhnutá metóda využívala fakt, že zachytením neutrónov často vzniká beta-aktívny izotop a následne ťažší prvok.
Amerícium

Amerícium (lat. "Americium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Am a protónové číslo 95. Je to 7. člen z radu aktinoidov, 3. transurán, silne rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v jadrových reaktoroch predovšetkým z plutónia.
Je kovový prvok striebrobielej farby, ktorá sa pôsobením vzdušného kyslíka mení na šedastú. Po mechanickej stránke je tvárnejší ako urán alebo neptúnium. Vyžaruje žiarenie alfa a gama a je preto potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi.
V zlúčeninách sa vyskytuje v mocenstve od Am2+ po Am6+, pričom najstálejšie sú zlúčeniny s valenciou +3.
Curium

Curium, čita sa [kü-] príp. [ki-], (lat. "curium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Cm a protónové číslo 96. Je 8. členom z radu aktinoidov, 4. transurán a silno rádioaktívny kovový prvok, pripravovaný umelo v jadrových reaktoroch predovšetkým z plutónia.
Je striebrosivej farby, ktorá sa pôsobením vzdušného kyslíka mení na sivú. Vyžaruje alfa a gama žiarenie, preto je potrebné s ním manipulovať s dodržaním bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi.
V prírode sa nevyskytuje. Je to umelo pripravený kovový prvok.
Berkélium

Berkélium (lat. "berkelium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Bk a protónové číslo 97. Je 9. člen z radu aktinoidov, 5. transuránom, silno rádioaktívny kovový chemický prvok pripravovaný umelo ožarovaním jadier amerícia.
Je to prvok, ktorý dosiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho vlastnosti. Predpokladá sa, že má striebrobielu farbu a pôsobením vzdušného kyslíka pozvoľna oxiduje.
Vyžaruje alfa a gama žiarenie a preto je nutné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi.
O jeho zlúčeninách a ich chemickom správaní je známe zatiaľ veľmi málo.
The London Dungeon

The London Dungeon je turistická atrakcia v Londýne na "Tooley Street". Pripomína rôzne udalosti z histórie z ktorých ide strach a hrôza. Je určené hlavne pre deti a mladšiu generáciu.
Kalifornium

Kalifornium (lat. "californium") je chemický prvok v periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Cf a protónové číslo 98. Je 10. členom z radu aktinoidov, 6. transuránom, silne rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo ožarovaním jadier curia.
Tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočnom množstve na určenie všetkých jeho vlastností. Predpokladá sa, že má striebrobielu farbu a pôsobením vzdušného kyslíka na povrchu oxiduje.
Vyžaruje alfa a gama žiarenie a je silným zdrojom neutrónov, preto je potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi.
O jeho zlúčeninách a ich chemickom správaní je známe zatiaľ veľmi málo.
Fermium

Fermium (lat. "fermium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Fm a protónové číslo 100. Je 12. člen z radu aktinoidov, 8. transurán, silno rádioaktívny kovový chemický prvok pripravovaný umelo ožarovaním jadier plutónia.
Zatiaľ nebol izolovaný v dostatočnom množstve, aby bolo možnú určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Vyžaruje alfa a gama žiarenie a je silným zdrojom neutrónov, preto je potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi. O jeho zlúčeninách a ich chemickom chovaní je známe zatiaľ veľmi málo.
Mendelévium

Mendelévium, číta sa mäkko [menďelév-], (lat. "mendelevium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Md a protónové číslo 101. Je 13. člen z radu aktinoidov, 9. transurán, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo ožarovaním jadier einsteinia.
Zatiaľ nebol izolovaný v dostatočnom množstve, aby bolo možnú určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Vyžaruje alfa a gama žiarenie a je silným zdrojom neutrónov, preto je potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi. O jeho zlúčeninách a ich chemickom chovaní je známe zatiaľ veľmi málo. Predpokladá sa, že najstabilnejšie mocenstvo mendelévia je Md+3 a zlúčeniny Md+2 sú málo stále.
Nobélium

Nobélium (lat. "nobelium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku No a protónové číslo 102. Je 14. člen z radu aktinoidov, 10. transurán, silne rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo ožarovaním jadier curia. Svoj názov získal na počesť Alfreda Nobela.
Zatiaľ nebol izolovaný v dostatočnom množstve, aby bolo možnú určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Vyžaruje alfa a gama žiarenie a je silným zdrojom neutrónov, preto je potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi. O jeho zlúčeninách a ich chemickom chovaní je známe zatiaľ veľmi málo.
Lawrencium

Lawrencium, číta sa [lórens-], (lat. "lawrencium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Lr a protónové číslo 103. Je 15., posledný člen z radu aktinoidov, 11. transurán, silno rádioaktívny kovový chemický prvok pripravovaný umelo ožarovaním jadier kalifornia.
Zatiaľ nebol izolovaný v dostatočnom množstve, aby bolo možnú určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Vyžaruje alfa a gama žiarenie a je silným zdrojom neutrónov, preto je potrebné s ním manipulovať pri dodržaní bezpečnostných opatrení na prácu s rádioaktívnymi materiálmi. O jeho zlúčeninách a ich chemickom správaní je známe zatiaľ veľmi málo.
Dubnium

Dubnium (lat. "dubnium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Db a protónové číslo 105. Je to 13. transurán a 2. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok pripravovaný umelo v urýchľovači častíc alebo jadrovom reaktore.
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorý zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mohol pripomínať tantal.
Jeho najstabilnejší izotop 268Db má polčas rozpadu 16 hodín.
Seaborgium

Seaborgium, číta sa [síborg-], (lat. "seaborgium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Sg a protónové číslo 106. Je to 14. transurán a 3. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorý zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mohol pripomínať volfrám.
FC Internazionale Miláno

Football Club Internazionale Miláno je taliansky futbalový klub Serie A sídliaci v Miláne. Je známy tiež pod skratkou Inter, alebo Inter Miláno. Je to jediný taliansky klub, ktorý hral všetky sezóny v Serii A. Klub vznikol v roku 1908.
Klub hrá svoje domáce zápasy na štadióne San Siro spoločne s mestským rivalom AC Miláno. Futbalisti Interu majú prezývku "nerazzuri" ("čierno-modrí").
Tituly.
Serie A – 20x – 1909/1910, 1919/1920, 1929/1930, 1937/1938, 1939/1940, 1952/1953, 1953/1954, 1962/1963, 1964/1965, 1965/1966, 1970/1971, 1979/1980, 1988/1989, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2020/21, 2023/24
Taliansky pohár – 7x – 1938/1939, 1977/1978, 1981/1982, 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2010/2011
Taliansky superpohár – 5x – 1989, 2005, 2006, 2008, 2010
Liga majstrov UEFA – 3x – 1963/1964, 1964/1965, 2009/2010
Európska liga UEFA – 3x – 1990/1991, 1993/1994, 1997/1998
Majstrovstvá sveta klubov – 1x – 2010
Hásium

Hásium (lat. "hassium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Hs a protónové číslo 108. Je to 16. transurán a 5. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorá zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mohol pripomínať osmium.
Meitnérium

Meitnérium, číta sa [majt-], (lat. "meitnerium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Mt a protónové číslo 109. Je to 17. transurán a 6. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v urýchľovačoch ťažkých iónov. Podľa polohy v periodickej tabuľke by vlastnosťami mohol pripomínať irídium.
Meitnérium, pomenované na počesť rakúskej fyzičky Lise Meitnerovej, syntetizovala v roku 1982 v Ústave pre výskum ťažkých iónov v Darmstadte skupina fyzikov vedená P. Armbrusterom a G. Münzenbergom. Ostreľovali terč bizmutu-209 iónmi železa-58,
 209Bi + 58Fe = 266Mt + n 
Táto reakcia sa vyznačuje nízkou excitačnou energiou zloženého jadra (1020 MeV) a charakterizuje sa preto ako „studená syntéza“. 
Technikou priestorovej detekcie boli schopní zaregistrovať a identifikovať jediný atóm meitnéria-266, ktorého stredná doba života je 2,5 ms. Syntéza bola zopakovaná v rokoch 1988 a 1997, po čom IUPAC uznala prioritu prípravy a názov prvku.
Darmštátium

Darmštátium (lat. "darmstadtium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ds a protónové číslo 110. Je to 18. transurán a 7. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Najstabilnejší izotop darmštátia, 281Ds, má polčas rozpadu 14 sekúnd. Na základe toho tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne vlastnosti. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by mohol pripomínať platinu.
Röntgénium

Röntgénium (lat. "roentgenium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Rg a protónové číslo 111. Je to 19. transurán a 8. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne vlastnosti. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by mohol pripomínať zlato.
Kopernícium

Kopernícium (lat. "copernicium") je chemický prvok v periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Cn a protónové číslo 112. Je to dvadsiaty transurán a deviaty transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Medzinárodná únia pre čistú a aplikovanú chémiu (IUPAC) schválila medzinárodný (anglický) názov prvku 20. februára 2010. Predtým bol prvok dočasne pomenovaný ako ununbium. Prvok je pomenovaný po vedcovi Mikulášovi Kopernikovi. 
Tento prvok zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne vlastnosti. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by mohol pripomínať ortuť.
Prvú prípravu prvku s atómovým číslom 112 oznámili nemeckí fyzici 9. februára 1996 z ústavu na výskum ťažkých iónov v nemeckom Darmstadte. Bombardovaním izotopu olova jadrami zinku získali izotop 277Cn.
Najstálejší známy izotop kopernícia je 285Cn s polčasom rozpadu 30 sekúnd.
Nihónium

Nihónium (angl. "Nihonium") je superťažký umelý chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Nh a protónové číslo 113. Je to transurán a transaktinoid, pripravený alfa rozpadom moskóvia.
1. februára 2004 publikoval tím ruských a amerických vedcov správu o príprave nihónia a moskóvia. 28. septembra tieto výsledky potvrdili japonskí vedci.
Názov.
28. novembra 2016 pridelila IUPAC prvku názov Nihonium. Názov navrhli vedci z laboratórií RIKEN v Japonsku, v ktorom bol prvok syntetizovaný. Nihon je názov Japonska v japončine, v preklade znamená "Krajina vychádzajúceho slnka". Správny názov prvku v slovenčine bol oznámený Slovenským národným komitétom IUPAC tlačovou správou 5. decembra 2016.
Fleróvium

Fleróvium (lat. "flerovium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Fl a protónové číslo 114. Je to transurán a transaktinoid. Je rádioaktívny. Predtým bol prvok dočasne pomenovaný ako ununquadium.
Prvá príprava tohto prvku bola neoficiálne oznámená v januári 1999 skupinou vedcov z Dubny. Rovnaká skupina o tri mesiace neskôr pripravila iný izotop tohto prvku. Odvtedy sa neobjavili žiadne nové správy.
Príprava.
Fleróvium bolo pripravené bombardovaním 244Pu prúdom iónov 48Ca.
Moskóvium

Moskóvium (angl. "Moscovium"), v minulosti provizórne pomenované aj Ununpentium, je superťažký umelý chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Mc a protónové číslo 115. Je to transurán a transaktinoid. 
1. februára 2004 publikoval tím ruských a amerických vedcov správu o príprave ununpentia (moskóvia) a ununtria (nihónia). 28. septembra tieto výsledky potvrdili aj japonskí vedci. Vyhlásením IUPAC bol 28. novembra 2016 prvok oficiálne pomenovaný na počesť moskovskej oblasti, kde sídlia pracoviská, ktoré ho objavili. V angličtine dostal meno Moscovium, správny názov v slovenčine, moskóvium, bol oznámený Slovenským národným komitétom IUPAC tlačovou správou 5. decembra 2016.
Príprava.
Atómy amerícia boli bombardované atómami vápnika. Produktom boli štyri atómy moskóvia. Tieto atómy sa počas sekundy rozpadli na nihónium. Vzniknuté nihónium existovalo 1,2 sekundy, potom rozpad pokračoval.
Výskyt v bežnom živote.
Moskóvium leží teoreticky pri takzvanom ostrovčeku stability. Autori science-fiction ho už pred jeho skutočným objavením často uvádzali ako jeden z materiálov známych iba vyspelým mimozemským civilizáciám. V skutočnosti je aj moskóvium veľmi nestály rádioaktívny prvok. Zatiaľ bolo celkom pripravených len asi 100 atómov tohto prvku.
Livermórium

Livermórium (lat. "livermorium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Lv a protónové číslo 116. Je to transurán a transaktinoid. Predtým bol prvok dočasne pomenovaný ako ununhexium.
Dejiny.
V roku 1999 oznámili vedci z Lawrence Berkeley National Laboratory objav prvkov ununhexia a ununoctia, článok bol publikovaný v časopise "Physical Review Letters". O rok neskôr svoj objav stiahli späť, na základe faktu, že sa prípravu nepodarilo zopakovať v inom laboratóriu. V roku 2001 publikovali vedci z Joint Institute for Nuclear Research v Dubne prípravu 292Lv ostreľovaním atómov 248Cm atómami 48Ca. Jeho polčas rozpadu je 18 milisekúnd a rozpadá sa na 288Fl. 11. mája 2001 inštitút oznámil prípravu druhého atómu. Zistené vlastnosti potvrdili oblasť zvýšenej stability, tzv. ostrovček stability.
Oganesón

Oganesón (angl. "oganesson") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Og a protónové číslo 118. Je to transurán a transaktinoid (18. skupina, 7. (Q) perióda). Očakáva sa, že jeho vlastnosti budú podobné ako vlastnosti ľahších inertných plynov. Pravdepodobne to bude druhý rádioaktívny plyn.
Bez ohľadu na nestabilitu spôsobenú rádioaktivitou sa očakávajú vedci nasledovné vlastnosti:
Oganesón bol pomenovaný na počesť ruského vedca Jurija Colakoviča Oganesjana. V angličtine je prvok pomenovaný v súlade s anglickým prepisom tohto mena z azbuky. V slovenčine píšeme v mene Oganesjan aj v názve prvku oganesón len jedno s – ako v pôvodnom azbukovom pravopise.
Dejiny.
V roku 1999 oznámili vedci z Lawrence Berkeley National Laboratory objav prvkov livermórium a oganesón (dočasné názvy: 116Uuh ununhexium a 118Uuo ununoctium; článok o objave bol publikovaný v časopise "Physical Review Letters"). O rok neskôr svoj objav na základe faktu, že sa prípravu nepodarilo zopakovať, stiahli späť. V máji roku 2002 oznámil vedúci laboratória, že predčasná správa o objave týchto dvoch prvkov pomocou reakcie 
bola založená na nekorektnom výskume V. Ninova. V roku 2006, existenciu jadra s počtom protónov 118 oznámila experimentálna skupina medzinárodného laboratória SÚJV Dubna (Ruská federácia). Spoločne s americkými vedcami však tentoraz použili inú reakciu:
Aj keď v súčasnosti neexistuje iné laboratórium schopné potvrdiť (alebo vyvrátiť) výsledok experimentov z SÚJV z Dubny roku 2006, existencia prvku 118 je zatiaľ medzinárodne uznávaná.
Vlajka Írska

Vlajka Írska je trikolóra ktorá má zvislé pruhy vo farbe zelenej, bielej a oranžovej. Zelená symbolizuje „smaragdový“ ostrov s katolíckou väčšinou obyvateľstva, oranžová, odvodená z farieb kráľovského rodu oranžsko-nasavského, pripomína protestantskú časť, zatiaľ čo biely pruh uprostred znamená potrebu mieru a dorozumenie medzi oboma náboženskými skupinami; preto je táto vlajka výslovne označovaná ako unionistická. Podľa niektorých návrhov mala však byť biela farba rezervovaná menšine írskych presbyteriánov.
Vlajka sa prvýkrát objavila roku 1830 (skôr sa používala vlajka zelená zo žltou harfou uprostred), viac sa rozšírila až roku 1848, kedy sa vešala súčasne s trikolórou francúzskou na oslavu februárovej revolúcie; vtedy ju priviezol vodca Maloirov T. F. Meagher priamo z revolučného Paríža. Poradie jej farebných pruhov však bývalo ešte obrátené. Symbolom slobodného Írska sa definitívne stala až po veľkonočnom povstaní roku 1916; v roku 1920 bolo záväzne stanovené jej dnešné poradie farieb a od roku 1922 bola táto trikolóra národnou vlajkou domínia nazvaného Slobodný írsky štát. Po vyhlásení nezávislosti krajiny pod menom "Eire" v roku 1937 bola vlajka oficiálne potvrdená a používa sa bez zmien dodnes, aj po zriadení Írskej republiky v roku 1949.
Vlajka Nigérie

Vlajka Nigérie má tri zvislé pruhy - zelený, biely a zelený. Zelená reprezentuje poľnohospodársky charakter štátu a biela mier a jednotu zeme. Vlajka bola oficiálne prijatá v roku 1960.
Václav Vavřinec Reiner

Václav Vavřinec Reiner (* 8. august 1689, Praha – † 9. október 1743, Praha) patrí k najvýznamejším českým maliarom vrcholného baroka. Ako vnuk staviteľa a syn sochára mal ideálne predpoklady na rozvoj úspešnej umeleckej kariéry. Okrem krajín, obrazov bitiek a portrétov vytváral mimoriadne fresky (dotváral nimi najmä architektúru kostolov Kiliána Ignáca Dienzenhofera). Medzi jeho najznámejšie fresky patrí mohutná Gigantomachia nad schodiskom Černínskeho paláca a freska posledného súdu v kopuli kostola sv. Františka na Křížovnickom námestí v Prahe.
Bol ovplyvnený tvorbou Michala Václava Halbaxa, Petra Brandla a Kryštofa Lišku. Jeho raná tvorba sa vyznačuje tajomným šerosvitom, neskôr sa prejasnila a získala na monumentálnosti. Záverečná fáza jeho diela už predznamenáva nastupujúce rokoko. Reinerove fresky ovplyvnili celú nasledujúcu generáciu českých freskárov (Ignác Raab, Petr Jan Molitor, Johann Lucas Kracker, Josef Kramolín a iných).
Jeho diela sa nachádzajú v Prahe, Oseku, Duchcove, Dobrej vode alebo vo Vroclave.
Václav Vavřinec Reiner je pochovaný v kostole sv. Egídia na Starom meste v Prahe.
Zápalná teplota

Zápalná teplota môže byť:
Britolit

Britolit (minerál prvkov vzácnych zemín) môže byť:
Stužica

Stužica je národná prírodná rezervácia, pôvodný karpatský prales, ktorý sa rozprestiera v hlbokom údolí okolo Stužickej rieky na rozhraní Slovenska, Poľska a Ukrajiny v Bukovských vrchoch – v národnom parku Poloniny – neďaleko najvýchodnejšej slovenskej obce Nová Sedlica. 
Národná prírodná rezervácia nachádzajúca sa v okolí vrchu Kremenec bola vyhlásená v roku 1965 a novelizovaná v rokoch 1974 a 1993 na výmere . Ochraňuje komplex prírodných bukových a jedľovo-bukových porastov pralesovitého charakteru so štruktúrou lesa vo všetkých štádiách jeho vývoja. Osobitým vzrastom a vekom sa tu vyznačuje jedľa, ale aj buk a javor horský. V pralese žije mnoho pôvodných karpatských a aj niekoľko endemických druhov rastlín, húb a živočíchov. Stužica patrí medzi najvýznamnejšie chránené územia na Slovensku. Územie má aj veľký medzinárodný význam.
Územím preteká Stužická rieka a jej prítok Kamenistý potok. Rozkladá sa v rozmedzí nadmorských výšok od 620 do 
UNESCO: Stužica – Bukovské Vrchy.
Stužica – Bukovské Vrchy je názov územia, ktoré bolo zapísané do zoznamu Svetového dedičstva. Toto územie sa nerovná územiu NPR Stužica. Je z časti rovnaké avšak s väčšou výmerou chráneného územia, konkrétne a ochranné pásmo (OP nie je súčasťou Svetového dedičstva). Chránené územie tak zahŕňa celé územie NPR vrátane územia pozdĺž hraníc s Poľskom smerom na západ. Stužycia-Užok hraničí s NPR Stužica a pokrýva územie z ukrajinskej strany, od spoločného vrchu Kremenec smerom na východ. Stužica – Bukovské Vrchy bola zaradená ako 6. z 10. nominovaných pralesov. Ukrajinský aj slovenský prales tvoria jeden spoločný bióm a lesný komplex.
Wynot

Wynot môže byť:
WYNOT

WYNOT "(Wyoming New Option in Technology)" bol celoštátny program (vo Wyomingu), navrhnutý k integrovaniu ľudí s telesným postihnutím. Zameral sa na stály prístup obyvateľov k informáciám, školeniam, pomoci s podpornými technologickými zariadeniami a službami. Federálne zákonodarstvo a združené financovanie pre programy ako WYNOT ukončilo financovanie tohto projektu, preto skončil. Plánovalo sa pokračovanie (do leta 2005), nebolo však obnovené financovanie. Výsledkom mala byť webová stránka pre telesne postihnutých s požadovanými informáciami o možných službách a možnostiach.
Alda

Alda môže byť:
Southwark (stanica metra)

Southwark [vyslov suh"th"-erk] je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa na South Bank, v londýnskej mestskej časti Southwark. Východy zo stanice sa nachádzajú na ulici The Cut a na Blackfriars Road. Stanica je súčasťou predĺženia Jubilee Line, otvoreného v roku 1999. Na stanici je možnosť prestupu na železničnú stanicu Waterloo East. Nachádza sa v tarifnej zóne 1.
História.
Stanica Southwark bola navrhnutá architektom Richardom MacCormacom z firmy MacCormac Jamieson Prichard. Na rozdiel od ostatných staníc na Jubilee Line Extension, pri tejto stanici nebolo dosť miesta na okázalé architektonické výpovede. Vstup do stanice tvorí skromná, nízkopodlažná budova, postavená so zámerom ďalšej podlažnej výstavy s komerčným využitím. 
Taktiež, stanica musela byť postavené popod a okolo viktoriánskeho viaduktu, cez ktorý prechádzajú vlaky zo staníc Waterloo East a Charing Cross. Tento fakt spôsobil ďalšie technické a architektonické komplikácie a vyžiadal si výstavbu dvoch vestibulov na dvoch úrovniach. 
Prvý vestibul tvorí jadro stanice. Pozostáva z priestoru vysokého 16 metrov, so sklenenou strechou, ktorá prepúšťa do stanice denné svetlo. Taktiež sa tu nachádza sklenená stena dlhá 40 metrov, ktorá pozostáva zo 660 špeciálne vyrezaných kusov modrého skla. Autorom návrhu steny je Alexander Beleschenko. 
Odtiaľto vedú eskalátory na druhý, spodný vestibul a nástupištia. 
Podľa architekta stanice, Richarda MacCormaca, pri návrhoch vestibulov sa inšpiroval návrhmi pruského architekta Karla Friedricha Schinkela, ktorý pôsobil v 19. storočí. 
Stanica bola otvorená 24. septembra 1999 a náklady na jej výstavbu dosiahli 70 miliónov libier.
Linky.
Stanicu obsluhuje iba jedna linka londýnskeho metra, a to Jubilee Line. Stanica Southwark sa nachádza medzi stanicami Waterloo a London Bridge.
Alda (Nebraska)

Alda je obec v Hall County v štáte Nebraska v USA. Počet obyvateľov je 652 (v roku 2000). Rozloha osady je 0,9 km² (0,3 mi²). Má 237 domácností a 172 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 719,3 ob./km². Rasovo sú obyvatelia z 95,55 % belosi, 0,31 % černosi, 0,31 % pôvodní Američania (indiáni), 0,15 % Ázijčania, 2,91 % iné rasy a 0,77 % udáva dve a viac rás.
V 42,6 % domácností boli deti do 18 rokov, v 54% žili zosobášený manželia žijúci spolu, v 13,1% žili osamelé ženy. V 3,8 % domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek je 33 rokov. Na 100 žien pripadá 105,7 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 99,6 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 34 583 $ (ročne), na rodinu 39 219 $. Muži 24 375 $, ženy 19 722 $. Priemerný zárobok na osobu 18 259 $. 7,6 % rodín, a 8,6 % obyvateľov žilo pod hranicou minima, vrátane 11,5 % mladistvých a 1,9 % starších 65 rokov.
Zoznam miest v Minnesote

Zoznam miest v Minnesote, zoradené podľa abecedy.
Najľudnatejšie.
"*"mesto Saint Cloud zasahuje do okresov (okrem Stearns), Benton County a Sherburne
Sčítanie obyvateľstva sa uskutočnilo v roku 2005.
Mostar

Mostar je mesto v Bosne a Hercegovine v moslimsko-chorvátskej časti štátu. Má 128 000 obyvateľov a leží na rieke Neretva.
Je vzdialené približne dve hodiny jazdy autom (120 km) od hlavného mesta Bosny a Hercegoviny - Sarajeva. V súčasnosti je obľúbenou turistickou destináciou najmä počas hlavnej turistickej sezóny. Počas leta sem prichádza veľa turistov, ktorí trávia dovolenku v prímorských letoviskách v Čiernej Hore.
Philip Labonte

Philip Labonte (* 15. apríl 1975, Chicopee, Massachusetts, USA) je zakladateľ, textár a spevák skupiny All That Remains. Predtým ako založil túto kapelu bol vokalistom skupiny Shadows Fall.
Vyštudoval Comprehensive High school v Chicopee, Massachusetts (1989 - 1993). Phil suploval na koncertoch spriatelenej formácie Killswitch Engage po tom, čo náhle kapelu opustil spevák Jesse Leach. Takisto sa podieľal aj ako background vokalista na ich dvoch albumoch.
José Manuel Barroso

José Manuel Durão Barroso (* 23. marec 1956, Lisabon, Portugalsko) je portugalský politik, v rokoch 2004-2014 predseda Európskej komisie.
V roku 1980 vstúpil do portugalskej sociálno-demokratickej strany Partido Social Democrata, v rokoch 1992–1995 bol portugalským ministrom zahraničných vecí a v rokoch 2002–2004 portugalským premiérom. 23. novembra 2004 sa stal oficiálne 11. predsedom Európskej komisie a vystriedal svojho predchodcu, Romana Prodiho.
Zelené riasy

Zelené riasy (lat. "Chlorophyta") sú veľkou skupinou rastlín, ktorá je tradične zaraďovaná medzi riasy. Zahrňujú široké spektrum organizmov od jednobunkových až po veľké druhy s diferencovanou stielkou. Sú predkami suchozemských rastlín s ktorými zdieľajú mnohé biochemické pochody, vrátane fotosyntézy.
Fylogenéza zelených rias.
Zelené riasy vznikli primárnou endosymbiózou eukaryotickej bunky so sinicou, ktorá umožnila ich autotrofiu.
Prvé fosílie, ktoré môžeme spoľahlivo zaradiť k zeleným riasam sú známe z kambria (existujú aj staršie fosílie, ktoré by mohli patriť zeleným riasam, ale ich zaradenie ja zatiaľ nejasné). V minulosti bola diverzita zelených rias oveľa väčšia, ako v súčasnosti. Najznámejším fosílnym taxónom sú "Dasycladales" z Ordoviku až Kriedy.
Znaky zelených rias.
Fotosyntetickými farbivami zelených rias (podobne ako u suchozemských rastlín) sú chlorofyly a a b, α- a β-karotény a xanthofyly. Chloroplasty majú dve membrány s tylakoidmi. Hlavnou zásobnou látkou je väčšinou škrob.
Bunková stena je celulózová, niekedy môže byť nahradená glykoproteínovou vrstvou, alebo môže chýbať.
Typická pre zelené riasy je prítomnosť dvoch rovnakých bičíkov. Pri mnohobunkových druhoch majú niekedy bičíky iba ich spóry.
Rozmnožovanie rias je v jednotlivých skupinách veľmi variabilné. Typické je striedanie pohlavnej a nepohlavnej generácie ("Rodozmena").
Ekológia.
Nachádzajú sa v moriach (hlavne v tropických), aj v sladkých vodách. V sladkých vodách sú dominantnou skupinou rias.
Hospodársky význam.
Druhy rodu "Chlorella" alebo "Dunaliella" sa niekedy používajú ako zdroj potravinárskych farbív alebo ako potrava pre ľudí alebo hospodárskych zvierat. Niektoré riasy sa často pestujú ako okrasné rastliny v akváriách.
Systematické členenie.
Toto členenie je podľa Systému živých organizmov používaného v slovenskej Wikipédii. V starých systémoch sa triedy Zynematophyceae (ako trieda Conjugatophyceae) aj Charophyceae zaraďovali medzi zelené riasy (preto sú nižšie uvedené).
Španielska občianska vojna

Španielska občianska vojna môže byť
Blackfriars Bridge

 
Blackfriars Bridge je most pre cestnú dopravu a pre peších ponad rieku Temžu. Nachádza sa medzi mostami Waterloo Bridge a Blackfriars Railway Bridge. Na jeho severnom konci sa nachádzajú Inns of Court, Temple Church a železničná stanica Blackfriars, v blízkosti jeho južného konca je galéria Tate Modern, Oxo Tower a divadlo Globe Theatre. Most spojuje londýnsky mestský obvod Southwark a City of London. 
História.
Prvým spojením brehov rieky pri Blackfriars bol dlhý most, na ktorom sa za jeho prekročenie vyberalo mýto. Autorom jeho návrhu bol Robert Mylne. Most obsahoval deväť semieliptických oblúkov a bol postavený z portlandského vápenca. Jeho stavba trvala dovedna deväť rokov a otvorený bol v roku 1796. Most bol pomenovaný po britskom ministerskom predsedovi Williamovi Pittovi – William Pitt Bridge. Avšak neskôr most premenovali po dominikánskom kláštore v Blackfriars, ktorý v minulosti stál pri rieke neďaleko mosta. 
Súčasný most bol dokončený v roku 1869 a je tvorený päťoblúkovou kovovou konštrukciou, ktorú navrhol Joseph Cubitt. Most je vo vlastníctve a správe trustu Bridge House Estates, ktorý je pod správou Corporation of London. S ohľadom na dopravné zaťaženie bol most v rokoch 1907 až 1910 rozšírený z pôvodných 21 na 32 metrov. 
Pylóny mosta zdobia reliéfy vodných vtákov, ktorých autorom je sochár John Birnie Philip. Na východnej strane mosta (bližšie k ústiu) sú to reliéfy morských živočíchov a vtákov, na západnej strane sú to sladkovodné vtáky. Na severnom brehu sa nachádza socha kráľovnej Viktórie, ktorej bol most venovaný, v snahe ospravedlniť náklady na jeho výstavbu. 
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice londýnskeho metra:
Najbližšie železničné stanice:
Tears for Fears

Tears for Fears sú anglickou populárnou hudobnou skupinou. Dvojica Roland Orzabal a Curt Smith založila skupinu v roku 1981. Predtým už spoločne hrali v power-popovej skupine Graduate (1979 – 1980). Skupina dodnes predala vyše 20 miliónov albumov po celom svete.
Ich prvý album "The Hurting" vyšiel v marci 1983. Pre tento album boli súčasťou skupiny aj Ian Stanley a bubeník Manny Elias. Kapela postupne menila zloženie, po albume "The Seeds of Love", ktorý vyšiel v roku 1989 sa skupina rozpadla, opätovne sa spojila v roku 2000. 
Diskografia.
Albumy:
It’s Understood

It's Understood je debutový album skupiny Estradasphere, ktorý vyšiel 26. júna 2000. Nachádza sa na ňom 12 skladieb. Prvých 11 skladieb je štúdiovou záležitosťou, posledná skladba na albume je nahrávaná koncertne so sprievodom husľového recitálu. Album je veľmi energický, autentický, kompozične masovo prepracovaný a ponúka vitálnu injekciu v podobe eklektického etno-džezového hudobného zážitku. Na albume sú dominantné dychové a sláčikové nástroje.
Catania (provincia)

Catania je provincia v autonómnom regióne Sicília v Taliansku. Jej hlavné mesto je Catania.
Provincia má rozlohu , a 1 115 704 obyvateľov. Nachádza sa tu Università degli Studi di Catania, najväčšia sicílska univerzita.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Catania (rozlišovacia stránka)

Catania môže byť:
Tenerife

Tenerife je najväčší ostrov Kanárskych ostrovov patriacich Španielsku, nachádzajúcich sa v Atlantickom oceáne neďaleko pobrežia Afriky. 
Rozloha ostrova je , najvyšší bod je Pico de Teide (), ktorý je zároveň najvyšší vrch Španielska. Krištof Kolumbus tu urobil poslednú zastávku, aby doplnil zásoby pred objavnou cestou na západ, pri ktorej objavil Ameriku. 
Na Tenerife chodí tretina turistov, navštevujúcich Kanárske ostrovy (9 276 963), čím je ostrov významnou turistickou destináciou. Na južnej, záveternej strane ostrova je minimum zrážok, zatiaľ čo na severnej - náveternej sú zrážky pravidelné. Je to spôsobené sopkou, ktorá zrážky zachytáva.
Na bývalom vojenskom letisku Los Rodeos sa v roku 1977 odohralo letecké nešťastie. Išlo o najväčšiu leteckú katastrofu v dejinách, ak nepočítame teroristické útoky z 11. septembra 2001.
Administratívne členenie.
Delí sa na 31 obcí (municipios):
Riders on the Storm (The Doors)

„Riders on the Storm“ je rocková balada americkej rockovej skupiny The Doors, z ich albumu "L.A. Woman". Dosiahla 14. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100, 22. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a 7. miesto v Holandsku.
Kompozícia.
Skladba je hraná v dórskom móde stupnice E dur a obsahuje reálne zvukové efekty búrky a dažďa, spolu s hrou Raya Manzareka na elektrickom klavíri Fender Rhodes, ktorý napodobňuje zvuk dažďa.
Hlavné vokály v skladbe naspieval Jim Morrison, tie nahral tiež šepotom, čo vytvorilo efekt ozveny. Podľa Robbyho Kriegera bola inšpirovaná skladbou „“. Ako singel bola vydaná v roku 1971, krátko po smrti Morrisona.
AVSE

AVSE môže byť:
Jožko Piťo

Jožko Piťo (* okolo roku 1800, Tekovské Lužany, Slovensko – † 22. marec 1886, Liptovský Mikuláš, Slovensko) bol slovenský primáš, huslista rómskeho pôvodu.
Životopis.
V detstve ho učil hrať na husle jeho strýc. Podľa súhlasného tvrdenia viacerých osôb bol Piťo v období keď žil takým husľovým virtuózom že ho nik neprekonal. Všeobecne platilo, že Piťo bol slovenský primáš akého nebolo ani nebude. Jeho účinkovanie v Martine a na Liptove malo mimoriadny význam a dosah v dejinách slovenského národa a v dejinách slovenskej hudby. Vynikal svojim naturizmom z oblasti hudobnej tvorby a hry. Najviac mu učarovali ľudové piesne z okolia Liptova, ktoré chodil počúvať na polia kde pracovali slovenské ženy. Keďže mal vynikajúci hudobný sluch a pamäť dokázal si na prvé počutie zapamätať veľké množstvo melódií a s ľahkosťou ich interpretovať. 
Jeho kapela sa volala "banda" a mala 12 až 14 členov. Svojou výnimočnou hrou dokázal dokonale zapojiť mnohých zabávajúcich do spevu, dokonca aj takých čo nezvykli spievať. Jeho veľkým obdivovateľom bol aj Hodža. 
Piťo chodil hrávať aj na predstavenia “"ľubčianskeho slovenskjeho narodnjeho divadla"“ založeného v roku 1840. Hrával pre všetky spoločenské vrstvy, výnimkou neboli ani roľníci a remeselníci. 
Piťova najznámejšia pieseň je "Švihrovská duma". Skomponoval ju spolu so zemanom Lubym. Pieseň bola vzácna lebo ju hrával len zriedka pri zvláštnych príležitostiach. So svojou tvorbou súperil na súťaži aj so známym maďarským hudobníkom Karolom Bokom, ale neuspel. Piťove životné husle získalo v roku 1986 Literárne múzeum Matice Slovenskej v Martine aj s originálnou dokumentáciou. Jeho syn Šándor zharmonizoval jeho ľudové piesne a pre klavír ich upravil Polášek. Vydané boli pod názvom "Trávnice" na začiatku 20. storočia. Niektorí hudobní kritici nepovažujú "Trávnice" za prelomové kvôli tomu, že vykradli melódie známych ľudových piesní. 
Veľmi svojským a alternatívnym prínosom pre hudbu bola tvorba Piťovho syna Gustáva. Uplatnil tu maďarský vplyv cigánskych orchestrov. Piťovu tvorbu zväčnil aj básnik Andrej Sládkovič v diele "Svätomartiniáda". 
S manželkou Veronikou Verešovou mal Piťo 12 detí, známi huslisti Jozef, Gustáv a Šándor pokračovali v otcových šľapajach. Jozef Piťo zomrel vo veku 83 rokov dňa 22. marca 1886. 
Referencie.
Arne B. Mann – Neznámi rómovia
Kobyla (samica)

Kobyla je samica najmä koňa, ale aj niektorých iných koňovitých či nepárnokopytníkov (najmä tiav).
Róbert Pukalovič

Róbert Pukalovič môže byť:
Nymphetamine

Nymphetamine je šiesty štúdiový album skupiny Cradle of Filth, vydaný 28. Septembra 2004.
Branislav Kšiňan

Branislav Kšiňan je slovenský hudobník a textár.