Mníšske, laické a apoštolské bratstvá Jeruzalem

Mníšske, laické a apoštolské bratstvá Jeruzalem /Fraternita Jeruzalem/ (francúzske oficiálne meno bratstiev znie: "Les Fraternités Monastiques de Jérusalem") je to katolícky mníšský rád založený v roku 1976 bratom Pierrom Marie Delfieuxom.
Mníšske bratstvá.
Mníšske bratstvá Jeruzalem sú tvorené dvoma rehoľnými inštitútmi mníšskeho charakteru:
V roku 1979 boli bratstvá ustanovené ako spoločenstvá "pia unio" a prijali meno Jeruzalem. V roku 1991 boli kardinálom Jeanom Marie Lustigerom ustanovené ako "rehoľné inštitúty mníšskeho charakteru" a v roku 1996 potom jeho rukami dostali tiež konštitúcie schválené rímskou Kongregáciou pre náuku viery. Ide o rehoľné inštitúty diecézneho práva pôsobiace v Európe, Amerike a Afrike.
Jednotlivé inštitúty majú svoje vlastné, aj keď skoro rovnaké konštitúcie. V čele bratstva stojí generálny prior a v čele sestier generálna priorka. Mnísi a mníšky majú každú liturgiu spoločnú. Nijako tu však nejde o zmiešanú formu mníšstva. Obidve spoločenstvá bratov a sestier, bývajú vo vlastných domoch s nezávislou samosprávou a oddelenými financiami.
V súčasnej dobe majú približne viac ako päťsto členov z viac ako dvadsiatich národov. 
Laické bratstvá Jeruzalem.
Vedľa mníšskych bratstiev boli založené aj laické bratstvá Jeruzalem. 
Medzi nimi napr.: "Les Fraternités Évangéliques" – Evanjeliové spoločenstvá. Ďalšie spoločenstvá združujú svojich členov podľa ich veku, zájmu, povolania či stavu. To sú napr.:
Nachádzajú sa napr. v Paríži, Ríme, Florencii, Montreale, Vezelay, Štrasburgu, Bruseli, Kolíne, Varšave, Prahe, Bratislave, Žiline i v Košiciach.
Apoštolské bratstvá Jeruzalem.
Apoštolské bratstvá Jeruzalem združujú kňazov, bohoslovcov a rehoľníčky, žijúcich podľa duchovnej cesty mníšskych bratstiev. Sú im však zverené farnosti alebo cirkevné inštitúcie, podľa poverenia miestnym biskupom, ktorému aj priamo podliehajú. V súčasnej dobe ale i tieto bratstvá sú začlenené do rehoľných inštitútov Jeruzalem. Apoštolské bratstvá Jeruzalem pôsobia vo farnosti Ossun, diecéze Lourdes-Tarbes vo Francúzsku a vo farnosti Santo Marco, diecéza Pistoia v Taliansku.
Všetky uvedené bratstvá tvoria spolu "Rodinu Jeruzalemskú", ich symbolom je štylizovaná margarétka, vyjadrujúca ich vzájomné spoločenstvo.
Charizma.
Mníšske bratstvá Jeruzalem majú ako svoju misiu život "v srdci miest – v srdci Boha". 
Ježišovu modlitbu:
„Otče, neprosím aby si ich vzal zo sveta, ale aby si ich zachoval od zlého...“ (Ján 11, 15)
a tak aj orientujú svoje povolanie. Opierajú sa o západnú i východnú kresťanskú mníšsku tradíciu, o zakladateľov ako sú svätý Bazil, otec východného mníšstva, svätý Benedikt a jeho Rehoľa, svätý Martin – ktorý ako prvý začlenil mníšsky život do miest a spája život bratov a sestier, a život komunitný s pustovníckym. Inšpiráciou je im rovnako blahoslavený brat Charles de Foucauld.
Od ostatných mníšskych reholí sa Bratstva Jeruzalem odlišujú len v dôraze, aký kladú na život uprostred moderných veľkomiest. S tradičným mníšstvom majú spoločné rehoľné sľuby (chudoby, čistoty a poslušnosti) a modlitbu, mlčanie, pokoru, radosť, prácu i pohostinnosť.
Päť charakteristík tohoto mnišského povolania:
Mnísi z mesta nesú meno „Jeruzalem“. Lebo Jeruzalem je starobylá cirkevná tradícia označovaná za patróna všetkých miest.
Kniha života Mnišských bratstiev Jeruzalem.
Jej autorom je zakladateľ Pierre – Marie, vyjadruje a objasňuje duchovnú cestu Bratstiev. Hovorí o podstate ich mníšskeho života a o tom, čo je charakteristickým rysom ich charizmy. Je rozdelená do 15 kapitol:
Fundácie.
Miesta kde pôsobia Mníšske bratstvá Jeruzalem:
A v dvoch dedinských lokalitách určených k duchovným cvičeniam:
Revue "Sources Vives".
Raz za dva mesiace Bratstvá Jeruzalem editujú revue "Sources Vives" (Živé Pramene), zamerané k určitej duchovnej téme, často v spojení s liturgickým obdobím.