burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jakušima

Jakušima (jap.: 屋久島) je japonský ostrov ležiaci 60 km na juh od Kjúšú. Tvar ostrova pripomína nepravidelný päťuholník s rozlohou 503 km², obvodom 132 km a priemerom 28 km. Najvyššie položeným bodom na ostrove je 1 935 m vysoká hora Mijanóra-dake.
Ostrov je súčasťou prefektúry Kagošima a domovom pre 13 698 obyvateľov (v roku 1995).
Každoročne Jakušimu navštívi viac než 300 000 turistov. Na ostrove je jedno letisko a dva prístavy.
Hovorí sa, na Jakušime prší 35 dní v mesiaci. V nížinách spadne ročne okolo 4 000 mm zrážok a na horách až 10 000 mm. Najdaždivejším mesiacom je apríl. V zime síce teplota neklesá pod 10 °C, ale na vrcholoch hôr napadne sneh. V lete teplota dosahuje 30 °C.
V roku 1993 bolo vnútrozemie ostrova zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO. Dôvodom bola ostrovná flóra zahŕňajúca viac než 1 900 druhov a poddruhov rastlín, vrátane dlhovekých japonských cédrov ("Cryptomeria japonica") v Japonsku známych ako Jaku-sugi.
Sokkuram

Sokkuram (kórejsky 석굴암) je buddhistická jaskynná pustovňa v Kórejskej republike, neďaleko mesta Kjongdžu. 
Jaskyňa bola umelo vytvorená v polovici 8. storočia na príkaz prvého ministra kráľovstva Silla (57 pred Kr. – 935), Kim Te-songa, ako súkromná svätyňa. Pôvodne niesla meno Sokpulsa (kór. 석불사). Po dlhých storočiach v zabudnutí bola znovu objavená až na začiatku 20. storočia. O jej reštaurovanie sa skoro po jej objavení zasadili Japonci, s podporou UNESCO potom kórejská vláda v 60. rokoch. V hlavnej z dvoch siení sa nachádza 3 a pol metra vysoká socha Budhu v lotosovej pozícii, vytesaná z granitu. Okolo nej potom ďalších 38 sôch bódhisattvov. 
V roku 1995 bola pustovňa spolu s neďalekým kláštorom Pulguksa zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Heřman Landsfeld

Heřman Landsfeld (* 12. august 1899, Malenovice, Rakúsko-Uhorsko † 18. október 1984, Strážnice, ČSSR) bol tvorca modranskej keramiky narodený na Morave - džbánkar, zberateľ, amatérsky archeológ a popularizátor. Je pochovaný v Modre.
Život.
Narodil sa v Malenoviciach na Morave v rodine pekára Karla Landsfelda. V roku 1913 vstúpil do učenia v keramickej dielni v Modre. Od roku 1923 pôsobil už ako majster. V tomto období bol už aj jednou z najvýznamnejších osobností „slovenskej majoliky“ v Modre. Vytvoril tu vzorkovník, podľa ktorého sa až dodnes maľujú vzory na majoliku. Zaradil doň tradičné slovenské folklórne a habánske vzory. V období jeho pôsobenia dosiahla modranská keramika veľmi vysokú úroveň a výrobňa „Slovenská majolika“ prežívala konjunktúru.
Od roku 1932 ako nadšený obdivovateľ habánskej keramiky a starého džbankárskeho umenia začal skúmať zaniknuté dielne a črepové jamy v obciach na západnom Slovensku – v Košolnej, Sobotišti, Veľkých Levároch, Dechticiach, Častej, Chtelnici, neskôr i na blízkej Morave. Svoje nálezy spracovával a inventarizoval. Poznatky porovnával s literatúrou o keramike a konzultoval s odborníkmi. Publikoval o keramike nespočetné množstvo článkov v dennej tlači i odborných periodikách.
V roku 1939 odišiel spolu s manželkou keramikárkou Alžbetou Gajdovou na Moravu do Strážnice. Tu si založil keramickú dielňu. Tiež sa naplno začal venovať archeologickému prieskumu, zberateľstvu a tvorivej práci pri keramickom kruhu. Po skončení druhej svetovej vojny sa často vracal na Slovensko. V rozhlase a televízii propagoval hrnčiarske remeslo, zúčastňoval sa výstav a robil prednášky.
Jeho zbierka zahŕňa habánsku fajansu, slovenskú ľudovú fajansu, produkciu modranskej keramickej dielne. Obsahuje aj zadymovanú keramiku, hrnčinu a hrnčiarske nástroje a pomôcky.
Četníctvo

Četníctvo () alebo neoficiálne a zriedkavo žandárstvo bol vojensky organizovaný ozbrojený strážny zbor Česko-Slovenska v rokoch 19181945, ktorý mal za úlohu udržiavať verejný poriadok a verejnú bezpečnosť na celom území štátu. Zbor bol pôvodne založený v 19. storočí a po vzniku Česko-Slovenska recipovaný novovzniknutým štátom a následne upravený viacerými právnymi predpismi (najmä zákonom čís. 299/1920 Zb. z. a n. o četníctve). Príslušník četníctva sa nazýva četník.
Pôsobnosť.
Četníctvo v Česko-Slovensku riadil Úrad generálneho veliteľstva četníctva a správne spadalo pod Ministerstvo vnútra ČSR. V každom sídle krajinského úradu pôsobili krajinské četnícke veliteľstvá (KČV), resp. . Po územnosprávnej reforme v roku 1927 pôsobili v Česko-Slovensku tieto KČV:
Pod tieto veliteľstvá spadali okresné četnícke veliteľstvá, ktorým podliehalo niekoľko ďalších četníckych staníc. Stanice boli najnižším článkom v organizácii česko-slovenského četníctva a spravidla pôsobili na území štyroch až piatich obcí, kde četnícke hliadky vykonávali pochôdzkovú činnosť. Koncom 30. rokov sa príslušníci četníctva stali súčasťou jednotiek Stráže obrany štátu.
Činnosť po rozpade Česko-Slovenska.
Po rozpade Česko-Slovenska v roku 1939 zaniklo aj česko-slovenské četníctvo. Na území Protektorátu Čechy a Morava boli jednotky začlenené do okupačnej správy, na území Slovenska pôsobili ďalej pod názvom žandárstvo. Veľké množstvo príslušníkov bývalého československého četníctva sa aktívne zúčastnilo Slovenského národného povstania. Po konci druhej svetovej vojny sa četníctvo transformovalo do Zboru národnej bezpečnosti.
Cornelius Alvetan Arnsrodius

Cornelius Alvetan Arnsrodius (* 15. storočie, Taliansko – † 1550, Francúzsko, Paríž) bol alchymista z prelomu 15. a 16. storočia.
Za svojho života veľa cestoval po Európe. Napísal pojednanie - zašifrovaný postup výroby Kameňa filozofov - "Kvintesencie prima materia", získanú z Oleja filozofov (Lat. Oleum philosophorum) a Semena kovov (Lat. Sperma metallorum). "Prvý má mohutný liečivý účinok na telá organické a druhý lieči choroby kovov a drahokamov". Kameň filozofov vyrobil v Paríži takzvanou "vlhkou alchymistickou cestou".
Zdroj.
De Lasenic, Pierre : Alchymie, její teorie a praxe. 1. vydanie Universalia 1936, Praha, reedícia Půdorys 1997. Autor článku na Wikipedia : Afrodias.
Djeravica

Djeravica (, ; ) je najvyšší vrch Srbska. 
Nachádza sa v juhozápadnom Srbsku, blízko hraníc s Čiernou Horou a Albánskom a je druhým najvyšším vrchom pohoria Prokletije. 
Niektoré zdroje uvádzajú ako najvyšší vrch krajiny 2169 m vysoký Midžur, ktorý sa nachádza v pohorí Stara planina a teda mimo sporného územia regiónu Kosovo.
Torre

Torre () je najvyšší vrch kontinentálneho Portugalska a po azorskom vulkáne Ponta do Pico celkovo druhým najvyšším. 
Nachádza sa v centrálnom Portugalsku, v pohorí Serra da Estrela. Na jeho svahoch sa nachádzajú lyžiarske trate a na vrchole sa nachádza vyhliadková veža, observatórium a reštaurácia.
Bosanski Maglić

Bosanski Maglić () je najvyšší vrch Bosny a Hercegoviny.
Nachádza sa v juhovýchodnej časti krajiny, na hranici s Čiernou Horou, v pohorí Maglić, ktoré je súčasťou Dinárskej horskej sústavy.
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2004

Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2004 boli v poradí 5. majstrovstvá sveta FIFA vo futsale, ktoré organizuje Medzinárodná futbalová federácia (FIFA). Konali sa v dňoch od 21. novembra do 5. decembra 2004 v mestách Tchaj-pej a Linkou, na Taiwane, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli tímy Česka a domáceho Čínskeho Tchaj-peja. Zápasy sa odohrali v dvoch dejiskách: National Taiwan University Sports Center a Linkou Gymnasium. obhájilo titul, keď vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Maglić (pohorie)

Maglić je pohorie na juhozápade Balkánskeho polostrova, na hraniciach Bosny a Hercegoviny a Čiernej Hory. Je súčasťou Dinárskej horskej sústavy a výškové maximum dosahuje vrchom Crnogorski Maglić.
Pulguksa

Pulguksa (kórejsky 불국사, čínsky 佛國寺; doslova "Chrám Budhovej krajiny") je budhistický kláštor v juhokórejskej provincii Severný Kjongsang, neďaleko mesta Kjongdžu. 
Ide o významnú pamiatku, ktorá vznikla v čase juhokórejského kráľovstva Silla (57 pred Kr. – 935). Hoci niektorí umiestňujú jej pôvod už do 6. storočia, zvyčajne sa uvádza, že ho založil v roku 751 ako verejnú svätyňu na počesť svojich rodičov vo vtedajšom živote prvý minister Kim Te-song. Súčasne dal o 4 km ďalej vybudovať aj súkromnú jaskynnú pustovňu Sokkuram na uctenie rodičov zo svojho predošlého života.
Kláštor postavili na kamenných terasách a mal okolo dvesto drevených budov. Na konci 16. storočia ho takmer zrovnali so zemou Japonci, v ďalších storočiach bol opakovane obnovovaný. Poslednou dôkladnou rekonštrukciou prešiel celý komplex v rokoch 1969 - 1973. V kláštore sa nachádza sedem tzv. národných pokladov – pagody Tabotchap a Sokkatchap, tri kamenné mosty symbolizujúce prechod do duchovného, Budhovho sveta, a dve pozlatené bronzové sochy z 8. storočia. 
V roku 1995 bol kláštor spolu s neďalekou pustovňou Sokkuram zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Cynizmus (psychológia)

Cynizmus je bezohľadné, hrubé, bezcitné správanie; bezcitný výsmech, vyzývavé opovrhovanie všeobecne prijatými pravidlami mravnosti a duchovnými hodnotami.
Cynizmus je aj názorová pozícia alebo stav mysle, charakterizovaný všeobecným odmietaním alebo nedôverou k motívom druhých na základe podozrenia, že sú vo svojej podstate sebecké.
Motorový rušeň 742

Rušne radu 742 (pôvodné označenie T 466.2) boli v rokoch 1977 až 1986 vyrábané v pražskej vagónke ČKD. Ide o dieselelektrické štvornápravové kapotové rušne, určené pre nákladnú dopravu a posun, ktorých konštrukcia vychádza z radu 740.
Prevádzka.
Boli to posledné dieselové rušne, ktoré v prevádzke priamo nahrádzali parné rušne, v období výroby tiež vytlačili z prevádzky väčšinu starších, menej spoľahlivých strojov radu 725 a 726. Neskôr v 90. rokoch došlo ku značnému poklesu výkonov na železnici a zároveň postupovala elektrifikácia tratí, čo spôsobilo nadbytok strojov nezávislej trakcie. V tom čase preto dochádzalo k hromadnému vyraďovaniu starších alebo menej spoľahlivých strojov a znižovali sa stavy strojov s vyšším výkonom, keďže sa ich prevádzková potreba znížila. Rušne 742 sa tak rozšírili aj do oblastí, kam pôvodne ani neboli dodané. Jazdia často spojené do dvojíc kvôli zväčšeniu ťažnej sily. Týmto spôsobom mohli nahradiť aj výkonnejšie stroje rád 751, 753 alebo 781. V súčasnosti ide o prakticky najpočetnejšie rušne na území Slovenska.
Opis.
Rušeň je poháňaný rychlobežným stojatým štvortaktovým radovým šesťvalcovým motorom ČKD K 6 S 230 DR. Ten poskytuje maximálny výkon 883 kW pri 1250 ot./min. Voľnobežné otáčky majú hodnotu 510 ot./min.
East of the Sun, West of the Moon

East of the Sun, West of the Moon je v poradí štvrtý štúdiový album nórskej kapely A-ha, vydaný v roku 1990. Znamenal odklon od rádiovej k temnejšej, osobnejšej hudbe. Album je nazvaný podľa nórskej rozprávky East of the Sun, and West of the Moon.
Zoznam skladieb.
Auromi skladieb je dvojica Waaktaar-Savoy/Furuholmen okrem pesničiek, kde sú uvedení autori.
Skladbu "The Way We Talk" spieva Magne Furuholmen.
Häinsa

Häinsa (kórejsky 해인사) alebo Häinsa Čanggjong Pchandžon je budhistický kláštor v Kórejskej republike, v ktorom je uložená zbierka drevených tlačiarenských dosiek z 13. storočia s úplným prekladom budhistických kanonických spisov.
Kláštor stojí na hore Kaja a bol založený už na začiatku 9. storočia. Na príkaz kráľa Kodžonga boli budhistické texty vyryté obojstranne do drevených dosiek v dobe mongolskej invázie, lebo Mongoli zničili podobný, starší súbor s textami Tripitaky z 11. storočia. Text je vyrytý v čínštine. Zbierka vytvorená v rokoch 1236 - 1251 obsahuje celkovo 81 258 drevených matríc a je cenená nielen ako vzácna dejinná (tlač poznali Kórejčania dlho pred Gutenbergom) a náboženská pamiatka, ale aj ako hodnotné umelecko-remeselné dielo. Súbor dosiek býva nazývaný "Tripitaka Koreana".
V roku 1995 bol kláštor ako jedna z prvých kórejských pamiatok zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
János Wettstein

János Wettstein (; * 20. jún 1887, Budapešť – † 21. október 1972, Locarno) bol maďarský diplomat a právnik.
Životopis.
Wettstein študoval právo na univerzitách v Budapešti, Berlíne, Paríži a Oxforde. V roku 1911 získal titul doktor práva a pracoval vo verejnej správe. Od roku 1912 bol zamestnaný na notárskom úrade v Peštiansko-pilišsko-šoltsko-malokumánskej župe. V novembri 1913 absolvoval diplomatickú skúšku a ďalej pracoval ako koncipient.
Od 7. apríla 1914 až do vypuknutia prvej svetovej vojny bol zamestnaný na pomocnom veľvyslanectve v albánskom meste Drač. Následne narukoval na vojnu do roku 1917 bojoval na srbskom fronte, neskôr bol prevelený na ruský front, kde dosiahol hodnosť nadporučíka.
Po skončení vojny najprv pracoval ako tajomník ministerstva zahraničných vecí Maďarska, potom ako chargé d’affaires vyslanectva v Haagu. Na prelome 20. a 30. rokov pôsobil ako zástupca vedúceho diplomatickej misie v Helsinkách, v rokoch 1933 až 1939 ako veľvyslanec Maďarska v Česko-Slovensku. Po rozpade ČSR bol z Prahy odvolaný a jeho novým pôsobiskom sa stalo veľvyslanectvo vo švajčiarskom Berne, kde pracoval až do svojho odchodu do dôchodku v novembri 1943.
Wettstein sa usadil v Locarne, kde zotrval aj po skončení druhej svetovej vojny až do svojej smrti v roku 1972. Pochovaný je v meste Ascona.
Andor Jaross

Andor Jaross de Nemesmiticz (; * 23. máj 1896, Čechy – † 11. apríl 1946, Budapešť) bol česko-slovenský a maďarský politik, poslanec Národného zhromaždenia ČSR, minister vnútra Maďarska zemianskeho pôvodu.
Životopis.
Narodil sa v rodine Stefana Jarossa de Nemesmiticz a jeho manželky Ireny rod. Močáryovej. Po parlamentných voľbách v roku 1935 sa stal poslancom Národného zhromaždenia ČSR za Maďarskú národnú stranu. V rámci tejto strany predstavoval krídlo s radikálnejším postojom voči ČSR. Poslanecké kreslo stratil po Viedenskej arbitráži v roku 1938.
Jaross sa stal štátnym občanom Maďarska. Počas druhej svetovej vojny bol aktívnym pronacistickým kolaborantom a v roku 1944 počas vlády Döme Sztójaya aj ministrom vnútra Maďarska.
Po skončení vojny bol Jaross súdený ako vojnový zločinec a v roku 1946 bol v Budapešti popravený.
Motorová jednotka 840

Motorové jednotky radu 840 sú prevádzkované od roku 2003 v počte šesť kusov dopravcom ZSSK (do roku 2005 ŽSR). Všetky jednotky boli vyrobené v roku 2003 v spolupráci firiem Stadler, Bombardier Transportation a ŽOS Vrútky. Ich koncepcia typu GTW 2/6 je zhodná s elektrickými jednotkami radu 425.95 dodanými na Tatranské elektrické železnice v predchádzajúcich rokoch rovnakými firmami.
Konštrukcia.
Konštrukcia jednotiek radu 840 vychádza z typu GTW 2/6, ktorý v prvej polovici 90-tych rokov 20. storočia vytvorili firmy Stadler Bussnang, SLM Winterthur a ADtranz Zürich. Každú jednotku tvoria prechodný stredný hnací modul, ktorý môže byť podľa požiadavky zákazníka elektrický alebo dieselový (pre rad 840 bol použitý dieselový variant). Ten je osadený na dvojnápravovom hnacom podvozku. Z oboch strán na hnací modul nadväzujú riadiace, čiastočne nízkopodlažné vozne, každý je osadený na jednom bežnom dvojnápravovom podvozku, ktorý sa nachádza v predných častiach riadiacich vozov. Vozová skriňa riadiacich vozov je vyrobená z hliníka, stredný modul je z ocele. Do oboch riadiacich vozov vedú z oboch strán vždy jedny dvojkrídlové dvere, ktoré ústia do nízkopodlažného priestoru. Nízkopodlažné časti jednotky sú veľkopriestorovo usporiadané, v jednom riadiacom voze je umiestnené WC. Čelné časti riadiacich vozov, kde sa nachádzajú menšie oddiely pre cestujúcich, majú podlahu vo vyššej úrovni a sú prístupné dvoma schodmi. Úplne v čelách sú umiestnené kabíny pre rušňovodiča. Interiér jednotiek je klimatizovaný.
Dieselový motor sa spoločne so všetkými ďalšími agregátmi a elektrickou výzbrojou nachádza v strednom module, iba trakčný menič s IGBT prvkami sa nachádzajú na streche.
Vývoj, výroba a prevádzka.
Dodávka jednotiek radu 840 tvorila opciu k nákupu elektrických jednotiek radu 425.95 pre Vysoké Tatry, ktorých koncepcia GTW 2/6 je zhodná s jednotkami radu 840. Šesť jednotiek radu 840 bolo objednaných v roku 2000. O výrobu sa podelili firmy Stadler (stredný modul a podvozky), Bombardier Transportation (elektrická výzbroj) a ŽOS Vrútky (riadiace vozy a kompletizácia). 
Prvá jednotka bola do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi zaradená v septembri 2003, pravidelná prevádzka bola zahájená v decembri toho istého roku, kedy už bolo dodaných všetkých šesť objednaných jednotiek. Aj keď boli pôvodne určené pre dopravu v okolí Vysokých Tatier, boli deponované vo Zvolene, kde prevládali vo vozbe zrýchlených vlakov medzi Zvolenom a Žilinou. 
Od konca roku 2007 do konca novembra 2020 boli dislokované v Poprade, nasadzované na trate Poprad - Kežmarok - Stará Ľubovňa - Plaveč - Muszyna, Studený Potok - Tatranská Lomnica a príležitostne i na trate Spišská Nová Ves - Levoča a Spišské Vlachy - Spišské Podhradie. 
Od decembra 2020 sú dislokované v Bratislave. Medzi rokmi 2020 a 2023 boli nasadzované na trasu Bratislava hl. st. - Dunajská Streda - Komárno, od decembra 2023 jazdia na tratiach Skalica - Kúty - Senica a Bratislava-Nové Mesto - Hegyeshalom.
Často sa objavuje v dvojiciach, výnimočne aj v trojiciach kvôli zvýšeniu ich kapacity.
Čongmjo

Čongmjo (kórejsky: 종묘) je konfuciánska svätyňa v Kórejskej republike zasvätená spomienkovým obradom za zomrelých kráľov a kráľovné kórejskej dynastie Čoson. 
Podľa UNESCO je svätyňa najstaršou dochovanou kráľovskou konfuciánskou svätyňou a miestne rituálne obrady pokračujú v tradícii založenej už v 14. storočí. Podobné svätyne existovali počas existencie Troch kráľovstiev, ale len svätyne čosonských vládcov sa dochovali.
V roku 1995 bola svätyňa zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2008

Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2008 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta FIFA vo futsale, ktoré organizuje Medzinárodná futbalová federácia (FIFA). Konali sa v dňoch od 30. septembra19. októbra 2008 v mestách Brazília a Rio de Janeiro, v Brazílii, za účasti 20 tímov. Počet účastníkov za oproti minulým MS zvýšil o 4, čo FIFA oznámila iba necelý rok pred konaním turnaja. Nováčikmi turnaja boli tímy Líbye a Šalamúnových ostrovov. Zápasy sa odohrali v 2 dejiskách: Ginásio do Maracanãzinho a Ginásio Nilson Nelson. Domáce družstvo získalo svoj štvrtý titul. Víťaz posledných 2 majstrovstiev, družstvo , skončilo na striebornej priečke.
Oficiálne rozhodnutie o udelení MS 2008 padlo počas zasadnutia výkonného výboru FIFA v nemeckom Lipsku v decembri 2005.
Na turnaji bol dosiahnutý strelecký rekord, keď v zápase () bol prekonaný rekord v najvyššom rozdiele a v najvyššom počte gólov v jednom zápase na majstrovstvách sveta. Dovtedy držala rekord Brazília, ktorá na MS 2000 vyhrala nad pomerom .
Elektrická jednotka 420.95

Elektrická jednotka 420.95 je úzkorozchodná elektrická jednotka, ktorá sa používala na tratiach Tatranských elektrických železníc v rokoch 1967 až 2003.
História.
Potreba výroby nových moderných jednotiek pre Tatranské elektrické železnice sa prejavila pri prípravách na usporiadanie majstrovstiev sveta v lyžovaní v roku 1970, pretože vtedajšie jednotky neboli už kapacitne ani technicky postačujúce.
Prvý prototyp "EMU 89.0001" vyrobila v roku 1965 smíchovská ČKD Tatra, ktorá vyrábala električky. Cena prototypu bola 890 050 Kčs a od polovice apríla roku 1965 sa začali s nimi testovacie jazdy. Po približne polročnom testovaní bol prototyp prevezený späť do Prahy, kde do neho boli dosadené nové kompresory a uskutočnené drobné úpravy napríklad na vykurovaní. Do pravidelnej prevádzky sa prvý prototyp dostal 5. mája 1967.
V poradí druhá jednotka so sériovým číslom "0002" bola dodaná v januári roku 1969 a v rýchlom slede za ňou nasledovalo ďalších dvanásť jednotiek s číslami "0003–0014". Zostávajúce štyri jednotky "0015" až "0018" boli dodané v priebehu roka 1970. V začiatkoch svojej prevádzky mali jednotky problémy s izoláciou medzi jednotlivými časťami jednotky a s gumovou izoláciou strechy. Vrátane prototypu bolo vyrobených spolu 18 kusov.
Počas preznačovania hnacích vozidiel v roku 1988 boli jednotky z radu "EMU 89.0" preznačené na rad "420.95".
Rad 420.95 bol v Tatrách prevádzkovaný až do rokov 20012003, kedy začal byť postupne nahrádzaný modernými jednotkami radu 425.95. V súčasnosti sa v rušňovom depe Poprad nachádzajú dve jednotky starého radu, konkrétne 420.953 a 420.959 v starostlivosti klubu Veterán klub železníc Poprad o.z., určené pre muzeálne účely.
Vlastnosti.
Celá koncepcia jednotky vychádza z vtedajších električiek radov T a K. Jednotka sa skladá z troch oceľových článkov, ktoré sú kĺbovo spojené do jedného prechodného celku. Kĺby nesú Jakobsove podvozky. Dvere sú umiestnené po oboch stranách krajných článkov. V jednom z krajných článkov je umiestnený batožinový priestor. Celá jednotka ponúka 134 miest na sedenie (32 (+7 sklopných) + 48 + 40 (+ 7 sklopných)) a 156 miest na státie. Sedenie je na rozdiel od prototypu 2+2 proti sebe na plastikovaných sedačkách. Trakčné motory s výkonom 320 kW sú umiestnené v podvozkoch. Jednotka má rozchod 1 000 mm. Pantografové zberače sú umiestnené nad krajnými podvozkami.
Východný palác

Východný palác môže byť:
Bystřice (prírodná rezervácia)

Bystřice je prírodná rezervácia s rozlohou 43,61 ha. Leží juhozápadne od obcí Babylon a Pec. Predmetom ochrany je zmiešaný horský les.
Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR, správa CHKO Český les.
Hwasong (pevnosť)

Hwasong ( 화성 - Hwasong - doslova: "pevnosť (alebo hradby) rozkvetu") je pevnosť v juhokórejskom Suwone, asi 30 km na juh od Soulu. Dal ju postaviť kráľ Čongdžo (1776 – 1800), 22. panovník éry Čoson (dynastia I, 1392 – 1910). Stavba trvala 34 mesiacov a bola dokončená v septembri 1796.
Pevnosť zaberá celkovú plochu 130 hektárov, dĺžka hradieb je 5,76 kilometra a ich výška 4 – 6 m. Pôvodne bola koncipovaná ako hradby okolo mesta, Suwon sa však neskôr rozrástol i mimo hradieb. Pevnosť má štyri hlavné a mnoho menších brán. Mala byť čo najúčelnejšia z obranného, t. j. vojenského hľadiska (hliadkové veže, cimburie, bunkre), ale zároveň slúžiť aj každodenným funkciám rozvíjajúceho sa urbanistického a obchodného centra. Vo vnútri opevnenia stál okrem iného aj kráľovský palác. Okrem praktických účelov má však pevnosť aj svoje architektonické a estetické kvality. Pri jej stavbe sa uplatnila znalosť západných aj východných technológii, kombináciou ktorých vznikla na svoju dobu veľmi moderná pevnosť, ktorá nemala obdobu ani inde vo svete. Okrem iného tu boli po prvý raz v Kórei použité z Európy prevzaté kladkové mechanizmy. Stavitelia pevnosti využili kopcovitý terén, ktorý im svojim reliéfom umožnil posilniť obranyschopnosť mesta uprostred okolitej skôr rovnej krajiny. Priamo cez opevnené mesto pretekala riečka Suwončchon.
V neskorších dvoch storočiach bola pevnosť Hwasong veľmi zničená, v 70. rokoch 20. storočia bola kompletne rekonštruovaná. 
V roku 1997 bola zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Tacht-e Solejmán

Tacht-e Solejmán/Tachte Solejmán alebo Tacht-e Solajmán/Tachte Solajmán alebo zastarano Tacht-e Sulejmán/Tachte Sulejmán (doslova "Šalamúnov trón") môže byť:
Šalamúnov trón

Šalamúnov trón môže byť:
Hwasong

Hwasong môže byť:
Oikles

Oikles alebo Oikleus alebo Oiklés (starogr. "Οἰκλς" – "Oikles"/iný prepis "Oiklés", alebo "Οἰκλεύς" – "Oikleus", ) je v gréckej mytológii syn argejského kráľa Antifata a jeho manželky Zeuxippy, dcéry Hippokoóna.
Nástupcom argejského kráľa Antifata sa stal jeho syn Oikles, ktorý sa oženil s Hyperméstrou, dcérou Thespia.(v inej verzii dcéra Thestia) Manželom sa narodili syn Amfiaraos a dcéry Ifianeira a Polyboia. 
Oikles sa vypravil s Heraklom proti trójskemu kráľovi Laomedónovi. Kým Herakles šiel bojovať do Tróje, Oikles mal na starosti jeho loďstvo. Lode potom Oikles ubránil proti útoku Trójanov, ktorí chceli po smrti svojho kráľa zabrániť Heraklovi v odchode, ale stálo ho to život. Podľa inej tradície Oikles prežil a usadil sa po vojne v Arkádii. Pausanias uvádza, že videl jeho hrob v Arkádii.
Železničná stanica Čadca

Železničná stanica Čadca je hlavná železničná stanica v Čadci. 
Nádražie v Čadci patrí medzi významné budovy v bruselskom štýle. Bolo postavené 1967-69 podľa návrhu architekta Josefa Hrejsemnou, autora blízkej a nedávno rekonštruovanej stanice Havířov. Autorom plastík je sochár Miroslav Rybička.
Stanica sa nachádza v severnej časti mesta a tvorí dôležitý dopravný uzol kysuckého regiónu. Vybudovanie Košicko-bohumínskej železnice v roku 1871 vytvorilo dopravné spojenie dovtedy zaostalých Kysúc s priemyselným Ostravskom a Považím. Význam Čadce ešte viac stúpol vybudovaním trate do Poľska v roku 1884 a krátko pred začiatkom prvej svetovej vojny aj otvorením trate do Makova. 
Hlavná trať do Bohumína tvorila dôležitú tranzitnú tepnu s medzinárodným významom, preto bola medzi prvými zdvojkoľajnená (1898) aj elektrifikovaná (1963). V súčasnosti po nej prebieha veľká časť osobnej i nákladnej prepravy do Česka i Poľska a trať cez Čadcu patrí medzi najvyťaženejšie na Slovensku.
Koľajisko stanice tvorí spolu 17 dopravných, 5 manipulačných, 7 odstavných a 4 ostatné koľaje. Päť dopravných koľají hlavnej časti stanice má nástupné hrany pre osobnú dopravu (dve ostrovné nástupištia s prístupom cez podchod a jedno pri staničnej budove). Samostatnú časť stanice tvorí takzvané "makovské nástupište", odkiaľ odchádzajú vlaky smerom na Makov. Obsahuje dve dopravné koľaje s nástupnými hranami a dve odstavné koľaje. Prechod vlaku do hlavnej časti stanice je možný iba posunom cez žilinské zhlavie.
Trate a doprava.
Hlavnou tepnou je trať 127 (Žilina – Čadca – Mosty u Jablunkova). V stanici zastavujú všetky diaľkové vlaky Železničnej spoločnosti Slovensko a spoločností Leo Express a RegioJet na linkách medzi Prahou, Ostravou a Žilinou (prípadne Košicami). V regionálnej doprave premávajú osobné vlaky medzi Čadcou a Žilinou v hodinovom intervale (v špičkách pracovných dní v intervale 30 minút) a jeden pár osobných vlaky do Mostov u Jablunkova v nočných hodinách.
Na odbočnej trati 128 (Čadca – Makov) jazdia vlaky v pracovných dňoch každú hodinu (s výnimkou predpoludnia) a cez víkend každé dve hodiny. Na trati 129 (Čadca – Zwardoń) jazdia vlaky prevažne každú hodinu v pracovných dňoch (s posilovými spojmi v rannej špičke) a každé dve hodiny cez víkend ako priame spoje z/do Žiliny.
V nákladnej doprave tvorí Čadca dôležitú pohraničnú prechodovú stanicu medzi Českom a Slovenskom a leží na 6. paneurópskom koridore zo Žiliny k Baltskému moru.
Majstrovstvá Ázie v softbale

Majstrovstvá Ázie v softbale je najvyššie ázijské podujatie národných družstiev v softbale, ktoré riadi Ázijská softbalová konfederácia (SCA). Jeho história siaha do roku 1967, kedy sa na Filipínach konal prvý turnaj žien, a o rok neskôr, rovnako na Filipínach, aj prvý turnaj mužov. Majstrovstvá sa konajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú na nich družstvá a u mužov a tímy a u žien.
Majstrovstvá Ázie tiež slúžia ako kvalifikácia ázijských družstiev na majstrovstvá sveta, príp. na softbalový turnaj Ázijských hier.
WrestleMania 29

WrestleMania 29 bol 29. ročník wrestlingovej šou WrestleMania, ktorá je produkovaná spoločnosťou WWE. Uskutočnila sa 7. apríla 2013 na MetLife Stadium v meste East Rutherford, New Jersey.
Po piaty raz sa WrestleMania uskutočnila v metropolitnej oblasti New York. V Madison Square Garden sa konali WrestleMania I, X, XX, časť WrestleManie 2 sa odohrávala v Nassau Coliseum. 
Zároveň to bola tretia WrestleMania konajúca sa v štáte New Jersey po WrestleManii IV a V, ktoré boli usporiadané v Trump Plaza v meste Atlantic City.
Hartmanice (okres Svitavy)

Hartmanice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. Obec má rozlohu a tu žilo obyvateľov.
Anurádhapuraja

Anurádhapuraja alebo Anurádapuram alebo Anurádhapura je starobylé mesto na Srí Lanke ktorého začiatky siahajú až do 4. storočia pred Kr. Po určitej dobe sa na dlhé storočia stalo centrom politického i náboženského života celého ostrova. Nachádza sa tu množstvo budhistických kláštorov a najrôznejších pozostatkov starovekých budov, čo z neho robí významnú srílanskú archeologickú lokalitu. 
V roku 1982 bolo mesto zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Rangiri Dambulu Viháraja

Rangiri Dambulu Viháraja (-po sinhálsky; doslova „Dambulský chrám [/Dambulská svätyňa] zlatej skaly“) alebo Dambulu Viháraja (-po sinhálsky; doslova „Dambulský chrám/Dambulská svätyňa“) je budhistický chrám ležiaci v centrálnej časti Srí Lanky neďaleko mesta Dambula (-po sinhálsky; po tamilsky Dambullaj). 
Chrám sa nachádza 148 km východne od Kolomba a 72 km severne od Kandy. Bol miestom bojov v rokoch 1919 a 1984. Je to jeden z najrozsiahlejších a najlepšie zachovaných jaskynných chrámov na Srí Lanke. Je tu veľké množstvo väčšinou budhistických nástenných malieb, ale i hinduistických sôch. 
V roku 1991 bol chrám zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Čistá (okres Svitavy)

Čistá je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. Obec má rozlohu a tu žilo obyvateľov.
Desná (okres Svitavy)

Desná je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. Obec má rozlohu a tu žilo obyvateľov.
Sinharadža

Sinharadža alebo Singarádžá je národný park na Srí Lanke. Miestny dažďový prales je jeden z posledných srílanských parkov a poskytuje prirodzené prostredie pre šelmy, ktorých prirodzené prostredie na Srí Lanke už takmer zaniklo. 
Pre svoju bohatú faunu i flóru bol celý prales v roku 1988 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Sígirija

Sígirija alebo Sígiri je archeologické nálezisko na Srí Lanke. Jadro náleziska tvoria pozostatky palácového komplexu, ktorý vznikol v 5. storočí. Nachádza sa tu veľké množstvo nástenných malieb a pozostatky rozľahlých záhrad. 
V roku 1982 bola lokalita zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Dambula

Dambula (-po sinhálsky; po tamilsky transkripcia: Dambullaj; po tamilsky transliterácia: "Tampullai"; po anglicky "Dambulla") môže byť na Srí Lanke:
Národný park Al-Aškal

Al-Aškal (-v spisovnej arabčine; po francúzsky: "(El-)Ichkeul") je národný park v Tunisku. Zahŕňa najmä jazero a mokrade, ktoré každoročne hostia obrovské množstvá migrujúceho vtáctva. 
V roku 1980 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO, v rokoch 1996 – 2006 bol vedený aj na zozname svetového dedičstva v ohrození.
Al-Aškal

Al-Aškal (-v spisovnej arabčine; po francúzsky "(El-)Ichkeul") môže byť:
Kupka

Kupka môže byť:
Kupková

Kupková je ženská podoba priezvisk Kupka alebo Kupko, napr.:
Amfithea

Amfithea (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Viliam Kosa

Viliam Kosa (* 25. november 1986, Žilina) je bývalý slovenský basketbalista. Jeho najväčším doterajším úspechom je bronzová medaila zo sezóny 2010/11 s BK Váhostav-SK Žilina. 
Basketbalové začiatky.
Basketbal začal hrať v Žiline, ktorú nakoniec v sezóne 2008/09 ako kapitán priviedol k postupu do basketbalovej extraligy.
Pôsobenie v extralige.
V basketbalovej extralige pôsobí od sezóny 2009/2010. Ako kapitán mužstva získal v sezóne 2010/11 aj svoju doposiaľ jedinú extraligovú medailu. Po tejto sezóne bol na skúške v českom klube BK Breda &amp; Weinstein Opava, po ktorej sa však vrátil do Žiliny.
Počas sezóny 2011/12 bol viackrát zranený a Žilina nepostúpila z prvého kola Play-Off.
Pred začiatkom sezóny 2012/13 prestúpil do klubu BK EDYMAX SPU Nitra, keďže Žilina sa kvôli finančným problémom neprihlásila do extraligy.
Majstrovstvá Ázie v softbale mužov 2012

Majstrovstvá Ázie v softbale mužov 2012 boli v poradí 9. majstrovstvá Ázie v softbale mužov, ktoré organizuje Ázijská softbalová konfederácia (SCA). Konali sa v meste Niimi, v prefektúre Okajama, v Japonsku od 25.28. októbra 2012, za účasti 6 tímov. V Japonsku sa konali majstrovstvá Ázie mužov tretíkrát, keď predtým to bolo v rokoch 1985 a 2006 (v Kitakjúšú). Titul po šiestykrát (piatykrát po sebe) získali softbalisti Japonska.
Tieto majstrovstvá Ázie boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2013, ktoré sa uskutočnia na Novom Zélande. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie tímy.
Brusné (okres Kroměříž)

Brusné je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 360 obyvateľov, z toho 187 mužov a 173 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 41,0 roka, ženy 46,3 roka).
Ľudovít Bakoš

Ľudovít Bakoš môže byť:
Príbeh (singel)

„Príbeh“ je singel slovenskej speváčky Tiny a slovenského rapera Rytmusa, ktorý vyšiel 29. novembra 2009 v hudobnom vydavateľstve Tvoj Tatko Records a EMI Czech Republic. Singel je vôbec najúspešnejšou skladbou v novodobej histórii slovenskej hudby, pričom prvenstvo dosiahol v štyroch z piatich československých kategórií spoločnosti IFPI. Do roku 2009 žiadna iná skladba v Česku a na Slovensku nedosiahla štyri prvenstvá v tejto hitparáde.
Ocenenia.
V roku 2011 získala trojica autorov skladby Tomi Popovič, Alexandra Okálová a Patrik Vrbovský cenu SOZA za Najhranejšiu skladbu. Singel zaznel v slovenskom éteri v predošlom roku celkom 24.308 minút, to znamená, že pesnička bola odohraná 6347-krát, čo je v priemere 17-krát denne.
Shalom

Shalom bola česká hudobná skupina hrajúca v rokoch 1992–1996. Tvorili ju Petr Muk, Petr Kučera a Petr Hons, ktorí spolu pôsobili už v českobudejovickej skupine Oceán, ktorá sa rozpadla v roku 1993. Trio hudobníkov doplňovali vokalistky Jana Benetová, Jana Feriová a Jana Badurová.
Ocenenia.
Skupina získala tieto ocenenia:
Skupina Ladislava Štaidla

Skupina Ladislava Štaidla bola sprievodná skupina Karla Gotta, s ktorým precestovala mnoho štátov sveta. Stala sa víťazom medzi skupinami v ankete Zlatý slávik koncom 70. rokov. Vznikla roku 1965 a zanikla v roku 1989.
Vznik kapely.
Vznik skupiny je spojený so založením hudobného divadla Apollo, ktoré spoločne s bratmi Štaidlovými založil v roku 1965 Karel Gott. Poznali sa už od roku 1963 z Divadla Semafor. V roku 1967 bolo divadlo uzavreté a celá trojica i so sprievodom odcestovala na 7 mesiacov do USA do Las Vegas v Nevade. V roku 1973 tragicky zahynul Jiří Štaidl, skupina pokračovala v hraní po boku Karla Gotta, tak mnoho ďalších spevákov, napr. Jitky Zelenkovej 19731987 alebo Vlasty Kahovcovej.
Zlatý slávik.
V populárnej ankete časopisu "Mladý svět" Zlatý slávik túto trofej získala v rokoch 1977, 1978 a v ďalších rokoch až do svojho rozpadu sa umiestňovala dlho na popredných pozíciach populárnej hudby. V roku 1979 bola druhá, roku 1980 tretia, 1981 opäť druhá, 1983 tretia.
Filmová hudba.
Skupina nahrala filmovú hudbu k mnohým filmom. Autorom filmovej hudby bol Ladislav Štaidl. Písať ju začal v roku 1964.
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2012

Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2012 boli v poradí 8. panamerické majstrovstvá v softbale mužov, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA). Konali sa v Medellíne, v Kolumbii od 16.22. septembra 2012, za účasti 10 tímov. Pôvodne malo tento panamerický šampionát organizovať mexické Hermosillo. Rozhodnutie o mieste dejisku turnaja padlo na kongrese CONPASA v Buenos Aires 4. februára 2012. Kolumbia bola organizátorom panamerického šampionátu druhýkrát, keď prvý turnaj hostila v roku 1985. Svoj tretí titul získali softbalové družstvo Kanady.
Tieto panamerické majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2013, ktoré sa uskutočnili na Novom Zélande. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších tímov.
Výsledky.
Základná skupina.
štadión Estadio Oswaldi Osorio, Medellín
štadión Estadio Luis Alberto Villegas, Medellín
Vrbice (okres Prachatice)

Vrbice sú obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 64 obyvateľov, z toho 31 mužov a 33 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,0 roka (muži 46,3 roka, ženy 47,6 roka).
Hracholusky (okres Prachatice)

Hracholusky sú obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 465 obyvateľov, z toho 241 mužov a 224 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,4 roka, ženy 41,2 roka).
Záblatí (okres Prachatice)

Záblatí je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 366 obyvateľov, z toho 186 mužov a 180 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 39,5 roka, ženy 41,9 roka).
Jivina (okres Mladá Boleslav)

Jivina je obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 451 obyvateľov, z toho 234 mužov a 217 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 36,5 roka, ženy 39,8 roka).
Vinařice (okres Mladá Boleslav)

Vinařice sú obec v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 278 obyvateľov, z toho 131 mužov a 147 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 40,5 roka, ženy 40,5 roka).
Vinary (okres Ústí nad Orlicí)

Vinary sú obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 129 obyvateľov, z toho 58 mužov a 71 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 39,6 roka, ženy 44,4 roka).
Dětřichov (okres Svitavy)

Dětřichov je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 332 obyvateľov, z toho 169 mužov a 163 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 37,4 roka, ženy 37,9 roka).
Chotovice (okres Svitavy)

Chotovice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 133 obyvateľov, z toho 67 mužov a 66 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 35,2 roka, ženy 39,1 roka).
Morašice (okres Svitavy)

Morašice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 696 obyvateľov, z toho 355 mužov a 341 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 39,3 roka, ženy 40,1 roka).
Sádek (okres Svitavy)

Sádek je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 488 obyvateľov, z toho 239 mužov a 249 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,6 roka, ženy 41,2 roka).
Němčice (okres Svitavy)

Němčice sú obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 950 obyvateľov, z toho 501 mužov a 449 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 36,8 roka, ženy 39,3 roka).
Curlie

Open Directory Project (ODP, podľa pôvodnej domény "directory.mozilla.org" tiež DMOZ) je projekt otvoreného viacjazyčného adresára, ktorého vlastníkom je spoločnosť Netscape Communications Corporation. Spustený bol 5. júna 1998. Na jeho tvorbe môže participovať každý zaregistrovaný užívateľ, ktorý má chuť nezištne pracovať, ochotu spolupracovať s inými ľuďmi a vôľu dodržovať smernice. Spôsob práce je teda obdobný ako na Wikipédii. Každý redaktor (editor) musí spĺňať tieto požiadavky. Stará sa potom o kategórie, ku ktorým má redakčné práva - pridáva odkazy na stránky, vykonáva požadované zmeny v ich popise a ruší odkazy ktoré už zanikli.
Július Adamiš

Dr. Július Adamiš (* 28. máj 1883, Senica – † 26. máj 1971, Bratislava) bol slovenský evanjelický kňaz a cirkevný historik.
Životopis.
Pochádzal z rodiny Michala Adamiša a Terézie (rod. Janovičeková). V rodnom meste získal základné i stredoškolské vzdelanie. Študoval na evanjelickom lýceu a teologickej fakulte v Bratislave. Po viacerých pôsobiskách sa na štyridsaťpäť rokov stal farárom v Bratislave. Bol jedným zo spoluzakladateľov prvého slovenského evanjelického cirkevného zboru v meste. Je známy svojou bohatou publikačnou činnosťou: v roku 1924 sa zúčastnil prekladu "Nového zákona", je autor učebnice "Dejiny cirkvi kresťanskej" (Liptovský Mikuláš, Tranoscius, 1939) a "Evanjelická vierouka a mravouka" (1943), životopisov, pamätníc a prekladov.
Londýnske letiská

Medzi Londýnske letiská v súčasnosti patrí 5 medzinárodných a 2 menšie regionálne letiská. Sú to:
Stansted.
Letisko Londýn Stansted () je medzinárodné letisko, vzdialené približne 55 km severovýchodne od centra Londýna. Využívajú ho hlavne nízkonákladové letecké spoločnosti, ako napr. Ryanair alebo easyJet. Je tretím najrušnejším letiskom v dosahu Londýna, hneď po letiskách Heathrow a Gatwick.
Letisko bolo pomenované po dedine Stansted Mountfitchet. Najbližším mestom je Bishop's Stortford. Naplánovaný je jeho rozvoj, vrátane výstavby ďalšej vzletovej a pristávacej dráhy tak, aby do roku 2030 bolo schopné odbaviť 74 miliónov cestujúcich.
Luton.
Letisko Londýn Luton (, predtým "Luton International Airport") je letisko vzdialené približne 55 km na sever od centra Londýna, v meste Luton, v grófstve Bedfordshire. Je to štvrté najväčšie letisko v blízkosti Londýna po Heathrow, Gatwick a Stansted.
Gatwick.
Letisko Londýn Gatwick () je počtom odbavených cestujúcich druhé najrušnejšie letisko v Londýne a v Spojenom kráľovstve. Nachádza sa v grófstve West Sussex, asi 40 km južne od Londýna a približne rovnako ďaleko od Brightonu.
Heathrow.
Letisko Londýn Heathrow () je letisko nachádzajúce sa na západe Londýna, v mestskej časti Hillingdon. Názov nesie podľa osady Heathrow, ktorá bola v roku 1944 kvôli výstavbe letiska zrovnaná so zemou. Podľa počtu odbavených cestujúcich je najvyťaženejšie letisko v Európe a po letiskách Hartsfield-Jackson v Atlante a Capital v Pekingu tretie na svete (podľa údajov z roku 2011); vďaka veľkému počtu medzinárodných letov je podľa počtu cestujúcich odbavených na medzinárodných letoch najväčšie na svete.
Adamiti

Adamiti (prívrženec sa nazýva adamita) je všeobecný názov náboženských siekt, ktoré hlásajú návrat k nevinnosti, v akej žili Adam a Eva v Rajskej záhrade. Svoje obrady vykonávali nahí, odmietali manželstvo a klasickú formu rodiny a obhajovali voľný pohlavný styk. Prvé zmienky o adamitoch pochádzajú už z 2. storočia, objavili sa napr. aj v 15. storočí v Čechách medzi táboritmi.
Aigialé (dcéra Adrasta)

Aigialé alebo Aigiala alebo Aigialeia (starogr. "Αἰγιάλη, Αἰγιάλεια – Aigialé, Aigialeia", ) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Adrasta a jeho manželky Amfithey, alebo podľa inej verzie dcéra Aigialea, syna Adrasta.
Aigialé sa vydala za argejského kráľa Dioméda, ktorý keď zistil po návrate z trójskej vojny, že mu bola neverná, opustil ju a z Argu sa vysťahoval do Itálie. Usadil sa v krajine kráľa Dauna, oženil sa s jeho dcérou a založil mestá Argyripu a Arpu.
Podľa Lucia Septima Aigialé uverila nepravdivej správe, že sa Diomédes vracia s trójskou ženou, preto ho s pomocou občanov po príchode do Argu vyhostila.
Klinická lykantropia

Klinická lykantropia alebo lykantropia je zriedkavá psychická choroba prejavujúca sa mylnou predstavou postihnutého človeka, že sa môže premeniť na zviera alebo bol premenený na zviera alebo je zviera. Najčastejšie sa identifikuje s vlkom, ale môže to byť aj krava, medveď a iné zvieratá. Podľa toho sa aj prejavuje zvukmi, zmätenosťou a podobne. 
Existuje množstvo medicínskych štúdií, ktoré sa venujú tejto problematike - niektorí pacienti dokonca postupne prejavovali správanie rôznych zvierat a niektorí ani nevedeli špecifikovať na aké zviera sa „zmenili“. 
Najčastejšie býva považovaná za prejav inej choroby - schizofrénie, bipolárnej afektívnej poruchy a klinickej depresie.
Jedným z najznámejších prípadov lykantropie v historických záznamoch je babylonský kráľ Nebukadnesar. Symptómy jeho správania popísané v Biblii zodpovedajú klinickej lykantropii.
Ďalší známy, aj keď spochybňovaný prípad je opísaný v Homérovej Odysee a týka sa posádky Odyseovej lode.
From Afar

From Afar je štvrtý štúdiový album folk metalovej hudobnej skupiny Ensiferum.
Lykantropia

Lykantropia môže byť:
Bohuňovice

Bohuňovice môžu byť:
Panamerické majstrovstvá v softbale

Panamerické majstrovstvá v softbale je najvyššie panamerické podujatie národných družstiev v softbale, ktoré riadi Panamerická softbalová konfederácia (WBSC Americas Softball, predtým CONPASA). Jeho história siaha do roku 1981, kedy sa vo Venezuele konali prvé majstrovstvá mužov, a o 6 rokov neskôr v Peru aj prvé majstrovstvá žien. Konajú sa so 4-ročnou periodicitou. Dominujú na nich družstvá Kanady, Venezuely a USA.
Panamerické majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta, softbalový turnaj Panamerických hier či softbalový turnaj Stredoamerických a karibských hier.
Tasov

Tasov môže byť:
Brumovice

Brumovice môže byť:
Budkov

Budkov môže byť:
Červený Újezd

Červený Újezd môže byť:
Dlouhá Loučka

Dlouhá Loučka môže byť:
Dolní Újezd

Dolní Újezd môže byť:
Drslavice

Drslavice môžu byť:
Horní Újezd

Horní Újezd môže byť:
Hrušky

Hrušky môže byť:
Chrášťany

Chrášťany môžu byť:
Jankov

Jankov môže byť:
Křepice

Křepice môžu byť:
Miřetice

Miřetice môžu byť:
Mnichovice

Mnichovice môžu byť:
Olbramovice

Olbramovice môžu byť:
Opatov

Opatov môže byť:
Písková Lhota

Písková Lhota môže byť:
Popovice

Popovice môžu byť:
Přepeře

Přepeře môže byť:
Radošovice

Radošovice môžu byť:
Rataje

Rataje môžu byť:
Rozstání

Rozstání môže byť:
Skorkov

Skorkov môže byť:
Smilovice

Smilovice môžu byť:
Študlov

Študlov môže byť:
Tehov

Tehov môže byť:
Všechlapy

Všechlapy môžu byť:
Zdětín

Zdětín môže byť:
Železničná stanica Zwardoń

Železničná stanica Zwardoń je železničná stanica v dedine Zwardoń (časť obce Rajcza) v Poľsku.
Termotechna

TERMOTECHNA a.s. Bratislava, založená v roku 1992, je následnou organizáciou š.p. Termostav. Pôvodne bol š.p. Termostav založený ako účastnícka spoločnosť v roku 1926.
Spoločnosť pôsobí prevažne na Slovensku, v Česku, Maďarsku, Rakúsku, Nemecku, ale aj v ostatných krajinách Európy.
Hlavnou činnosťou spoločnosti TERMOTECHNA a.s. sú izolácie tepla a chladu technologických zariadení a stavieb, protipožiarne a protihlukové izolácie, stavebné zatepľovanie obvodových a strešných plášťov a strešné konštrukcie, izolácie turbín a likvidácie azbestov.
Spoločnosť Termotechna a.s. sa zaoberá analýzou a vývojom tkanivových komponentov na izolačné prvky, ako aj na výrobu kompenzátorov. Spoločnosť Termotechna a.s. ešte ako Termostav š.p. realizovala izolácie Atómovej Elektrárne EBO a prvých dvoch blokov Atómovej Elektrárne EMO. Spoločnosť Termotechna a.s. spĺňa najprísnejšie kritériá na špeciálne izolácie vyhovujúce pre jadrovú energetiku. Plánovaná realizácia izolácií dostavby druhých dvoch blokov Atómovej elektrárne Mochovce bude taktiež spoločnosťou Termotechna a.s.
Thrasydaios (Akragas)

Thrasydaios ("Thrasydaios", ) bol tyran v starovekých sicílskych mestách Akragas a Himera. Bol synom a nástupcom tyrana Théróna. 
Životopis.
Už za života svojho otca bol poverený vedením mesta Himera, kde si kvôli svojej násilnej a svojvoľnej vláde znepriatelil miestnych občanov tak, že uvažovali o vzbure. Obrátili sa o pomoc na Hieróna I. Syrakúzskeho, ten ich však zradil a udal Thérónovi. Thérón odsúdil ich vodcov na smrť a obnovil svoju autoritu. Nie je známe, či si po tomto Thrasydaios podržal svoju pozíciu v Himere. Po Thérónovej smrti roku 472 pred Kr. sa ujal bez odporu vlády nad oboma mestami. Jeho tyranská a násilnícka povaha sa však čoskoro prejavila a urobila ho v Akragante rovnako nepopulárnym, ako bol v Himere.
Najprv obnovil vojnu s Hierónom, proti ktorému už vystúpil za vlády svojho otca. Zhromaždil veľkú armádu žoldnierov a brancov z Akragantu a Himery a vyrazil proti nemu. Bol ale porazený v krvavej a úpornej bitke, čoho okamžite využili obyvatelia Akragantu a vyhnali ho z mesta. Utiekol do Grécka, bol ale zajatý v Megare a verejne popravený.
Majstrovstvá sveta v horseballe 2008

Majstrovstvá sveta v horseballe 2008 boli 1. majstrovstvá sveta v horseballe mixu, ktoré organizuje Medzinárodná horseballová federácia (FIHB). Konali sa od 28. júla2. augusta 2008 v meste Ponte de Lima, v Portugalsku, za účasti 11 tímov. Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj družstvo USA. Titul získali hráči Francúzska.
The Jerusalem Post

The Jerusalem Post je izraelský veľkoformátový po anglicky písaný denník, ktorý založil novinár Geršon Agron, 1. decembra 1932 ako The Palestine Post (v roku 1950 premenovaný na súčasný názov). Počtom čitateľov síce The Jerusalem Post neprevyšuje ostatné hlavné po hebrejsky písané denníky, presahuje ich však svojim záberom a skutočnosťou, že publikuje celosvetovo. Medzi jeho čitateľov patria izraelskí politici, zahraniční novinári a turisti. 
V minulosti bol denník považovaný za ľavicové noviny, avšak koncom 80. rokov zaznamenal zmenu a posun k pravej časti politického spektra. Po získaní nového majiteľa a nástupe nového šéfredaktora Davida Horovitza v roku 2004 sa denník posunul do centristickej pozície. Príkladom tohto posunu môže byť podpora Šaronovho plánu stiahnutia z Gazy v auguste roku 2005 a obhajoba privatizácie izraelských náboženských inštitúcií.
Externé odkazy.
Oficiálne internetové stránky
Zdeněk Fiala

Zdeněk Fiala (* 5. máj 1922, Praha – † 8. marec 1975, Praha) bol český historik, ktorý sa zaoberal prevažne históriou českého stredoveku. 
Od roku 1951 pôsobil na FF UK, v roku 1963 bol menovaný za profesora pomocných vied historických a o rok neskôr bol poverený vedením novovzniknutej katedry pomocných věd a archivního studia.
Václav Novotný

Václav Novotný (* 5. september 1869, Ivančice – † 14. júl 1932, Řevnice) bol český historik, žiak Gollovej školy. Zaoberal sa prevažne históriou českého stredoveku.
Aristomachos

Aristomachos ("Aristomachos", ) môže byť: