burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Trieda presnosti

Trieda presnosti trieda meracích prístrojov, ktoré spĺňajú metrologické požiadavky zamerané na udržanie chýb v špecifikovaných medziach s poznámkou, že trieda presnosti sa zvyčajne udáva dohodnutým číslom alebo symbolom a nazýva sa značka (index) triedy.
Udáva sa ITx kde x je číslo od 0 do 18. Čím menšie číslo, tým vyššia presnosť.
Odchýlka nie je pre danú triedu konštantná ale relatívna k veľkosti obrábacieho rozsahu (t. j. aký maximálne veľký obrobok je možné vyrobiť). To preto,lebo napr. 1 mm sa 1 cm veľkom obrobku dokáže rozvibrovať zariadenie ale pri 10 m veľkom sa prakticky neprejaví.
Napríklad bežný sústruh zvládne IT8-IT11, vrták IT12-IT13. Pri IT6 je obrobok hladký aj pod mikroskopom.
Omega Scorpiidy

Omega Scorpiidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 2. júna.
Arietidy

Arietidy je označenie meteorických rojov, ktoré sa objavujú v súhvezdí Baran. Medzi ne patria:
Sagittaridy

Sagittaridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 19. júna.
Zeta Puppidy

Zeta Puppidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 13. novembra.
Južné Iota Aquaridy

Južné Iota Aquaridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 4. augusta.
Delta Aurigidy

Delta Aurigidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 10. októbra.
Orionidy

Orionidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 21. októbra, kedy produkuje približne 15 meteoritov za hodinu. Jeho zdrojom je Halleyova kométa. Je pomenovaný po súhvezdí Orión. Jeho radiant sa nachádza medi súhvezdiami Orión a Blíženci.
Leo Minoridy

Leo Minoridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 22. októbra.
Alfa Capricornidy

Alfa Capricornidy je letný meteorický roj, ktorý je aktívny od 15. júla do 10. augusta. Nachádza sa v súhvezdí Kozorožca. Roj bol objavený maďarským astronómom Miklósom Kónkoly-Thegom v roku 1871. Tento roj má malú početnosť, ale pomerne jasné meteory, občas aj bolidy. Materské teleso je kométa 169P/NEAT.
Peter Jenniskens a Jeremie Vaubaillon identifikovali materské teleso ako asteroid 2002 EX12, ktorý bol pri návrate v roku 2005 uznaný slabo aktívnym blízko afélia. Tento objekt je dnes nazývaný kométou 169P/NEAT.
Podľa Jenniskensa a Vaubaillona bol meteorický roj vytvorený pred asi 3 500 až 5 000 rokmi, kedy sa zhruba polovica materského tela rozpadla a premenila na prach. Oblak prachu sa rozvinul pozdĺž obežnej dráhy Zeme v poslednej dobe, čo spôsobuje roj s maximálnou frekvenciou 25 meteorov za hodinu, niekedy s výbuchmi jasne planúcich meteorov.
Väčšina z prachu bude v ceste Zemi ešte v 24. storočí. Očakáva sa, že Alfa Capricornidy budú hlavným meteorickým rojom zhruba v rokoch 22202420, kedy budú počentnejšie, ako akýkoľvek súčasný roj.
Severné Delta Aquaridy

Severné Delta Aquaridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 8. augusta. International Metor organization ho vyčiarkla z pracovného zoznamu v roku 2006 kvôli neistej existencii.
Tau Aquaridy

Tau Aquaridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 28. júna.
Theta Ophiuchidy

Theta Ophiuchidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 29. júna.
Júlové Pegasidy

Júlové Pegasidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 10. júla.
Júlové Phoenicidy

Júlové Phoenicidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 13. júla.
Alfa Cygnidy

Alfa Cygnidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 18. júla.
Sigma Capricornidy

Sigma Capricornidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 20. júla.
Pisces Austrinidy

Pisces Austrinidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 28. júla.
Kappa Cygnidy

Kappa Cygnidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 17. augusta.
Severné Iota Aquaridy

Severné Iota Aquaridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 20. augusta.
Pí Eridanidy

Pí Eridanidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 25. augusta.
Gama Doradidy

Gama Doradidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 28. augusta.
Alfa Aurigidy

Alfa Aurigidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 1. septembra. Roj je aktívny od 25. augusta do 6. septembra.
Tento meteorický roj bol prvýkrát popísaný v noci z 31. augusta na 1. septembra 1935. Pri pozorovaní v nemeckom Sonnenbergu si ho prrvýkrát všimli Cuno Hoffmeister a A. Teichgraeber.
Septembrové Perzeidy

Septembrové Perzeidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 9. septembra. Je aktívny od 5. septembra do 17. septembra. V maxime dosahuje okolo 5 meteorov za hodinu. Vniká do atmosféry zeme rýchlosťou 65 km/s. V roku 2008 prekvapil vysokou aktivitou s vysokým počtom bolidov. Na roj naväzuje aktivita delta Aurigíd. Či tieto dva roje súvisia nie je známe.
Piscidy

Piscidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 20. septembra. Jeho radiant sa nachádza v súhvezdí Ryby (Pisces).
Októbrové Arietidy

Októbrové Arietidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 8. októbra.
Alfa Monocerotidy

Alfa Monocerotidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 21. novembra.
Chí Orionidy

Chí Orionidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 2. decembra.
Phoenicinidy

Phoenicinidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 6. decembra.
Monocerotidy

Monocerotidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 9. decembra.
Sigma Hydridy

Sigma Hydridy sú meteorický roj, ktorý má maximum 12. decembra.
Puppid-velidy

Puppid-velidy sú meteorický roj, ktorý má maximum 6. decembra.
Frézovačka

Frézovačka (frézka) je obrábací stroj, ktorý obrába povrch obrobku pomocou rotujúceho rezného nástroja - frézy. Proces odoberania triesky z obrobku pomocou frézy sa nazýva frézovanie. Nástroj sa môže pohybovať horizontálne i vertikálne a obrába materiál upevnený na pracovnej ploche. Pracovná plocha je pohyblivá, pri obrábaní sa však môže pohybovať zároveň iba jedným smerom.
Frézová hlava sa väčšinou otáča okolo Z-osi (zvislej). Pri "deliacej fréze" je hlava vodorovná a priečne na jej os sa pohybuje predmet, ktorý sa frézuje (tzv. obrobok). Tento typ je v súčasnosti v priemysle málo používaný.
Pri malých obrobkoch sa spravidla pohybuje len obrobok v osiach "x" a "y" a hlava v osi "z". Ďalšia možnosť je lineárno-radiálny pohyb hlavy. Pri veľkých obrobkoch je obrobok upnutý a hlava sa pohybuje vo všetkých troch osiach. Frézová hlava sa pri zložitejších frézovačkách môže aj nakláňať od zvislej osi.
Pohyb hlavy vzhľadom na obrobok sa pri malých frézovačkách riadi ručne. Pri veľkých pohyb zabezpečujú elektromotory riadené elektromechanicky, alebo servopohonami s krokovými motormi riadené numericky (CNC).
História frézovačiek.
Prvý frézovací prístroj vznikol pravdepodobne v roku 1818. Vo svojej dobe však stroj nebol docenený a užívaný vo významnejšej miere.
 V praxi sa uplatnila až univerzálna frézovačka z roku 1862, ktorá slúžila predovšetkým na frézovanie skrutkových vrtákov. Mala všetky znaky novodobých frézovačiek, deliaci prístroj a otočný stôl.
Chris Gueffroy

Chris Gueffroy (* 21. jún 1968, Pasewalk, Nemecko – † 6. február 1989, Berlín) bol posledný človek, ktorý bol zastrelený pri pokuse prekročiť hranice medzi východným a Západným Nemeckom cez Berlínsky múr. Nemal vtedy ani 21 rokov.
Spoločne so svojim priateľom Christianom Gaudianom sa pokúsil v noci z 5. na 6. februára 1989 prejsť z východného do Západného Berlína. Keď sa šplhali cez posledné zamrežované oplotenie, zbadala ich pohraničná stráž a spustila na nich paľbu. Gueffroy bol zasiahnutý do hrudníka desiatimi strelami a zomrel na hraničnej čiare. Jeho priateľ Gaudian bol ťažko zranený a bol odsúdený na tri roky do väzenia za pokus o ilegálne prekročenie hraníc. V septembri 1989 bol prepustený na kauciu a 17. októbra 1989 mu bolo dovolené odísť do Západného Berlína.
Štyria príslušníci pohraničnej stráže, ktorí sa podieľali na zavraždení Chrisa Gueffroya, získali vyznamenanie a odmenu 150 mariek. Po zjednotení Nemecka sa dostali pred súd. Dvaja z nich boli oslobodení a tretí dostal podmienečný trest. Posledný z nich, Ingo Heinrich, ktorý spôsobil Gueffroyovi smrteľné zranenia, bol najskôr odsúdený na tri a pol roka do väzenia. Po odvolaní na najvyšší súd mu bol trest znížený na dva roky podmienečne.
V roku 2000 boli obvinení zo smrti Gueffroya a ďalších dvoch mladých mužov funkcionári vládnej komunistickej Zjednotenej socialistickej strany Nemecka Siegfried Lorenz a Hans-Joachim Böhme. Boli však oslobodení vzhľadom na to, že súd nezískal dôkazy, že mohli byť schopní zrušiť príkaz na streľbu do osôb unikajúcich cez Berlínsky múr. Súd bol opäť obnovený v roku 2004 a tentoraz ich súd odsúdil na 15 mesiacov podmienečne. 
21. júna, v deň nedožitých 35. narodenín Chrisa Gueffroya bol v blízkosti miesta kde bol zavraždený umiestnený pamätník berlínskeho umelca Karla Biedermanna.
Thread (multithreading)

Thready (z angl. vlákno; súvislosť) alebo hovorovo vlákna v informatike sú nezávisle bežiace úlohy, na ktoré je pri tzv. multithreadingu rozdelený jeden program.
Použitie threadov je spôsob, ako rozdeliť program na dve alebo viac rovnocenne vykonávaných úloh. Viaceré vlákna môžu byť vykonávané naraz – nazýva sa to multithreading (porovnaj s multiprogramovanie). Multithreading sa obyčajne zabezpečuje buď rozdeľovaním času (kde jeden procesor prepína medzi vykonávaním rôznych vlákien) alebo paralelné spracovanie dát - multiprocessing (kde sú vlákna vykonávané na viacerých procesoroch (SMP) či jadrách procesora (CMP)). Vlákno sa podobá procesu, odlišný je spôsob zdieľania prostriedkov a súvisiaci kontext.
Veľa moderných operačných systémov priamo podporuje obidva spôsoby – rozdeľovanie času aj multiprocessing s plánovaním procesov (scheduling). Jadro operačného systému dovoľuje programátorom manipulovať s vláknami cez vyvolania systému. Niektoré implementácie sa nazývaju vlákna jadra (kernel threads) alebo odľahčené procesy. Program môže mať vlákna implementované aj bez podpory operačného systému pomocou časovačov, signálov, alebo inak. Je však potrebné prerušiť vlastné vykonávanie a odtiaľ urobiť vlastné rozdeľovanie času. Tieto vlákna sa niekedy nazývaju používateľské.
Porovnanie vlákien a procesov.
Procesy v tradičných viacúlohových operačných systémoch sa od vlákien odlišujú najmä tým, že procesy:
Na druhej strane viacero vlákien priamo zdieľa stavové informácie procesu, ako aj pamäť a ďalšie zdroje. Zmena kontextu medzi vláknami jedného procesu je spravidla rýchlejšia ako zmena kontextu medzi procesmi. Systémy ako Windows NT alebo OS/2 majú "lacné" vlákna a "drahé" procesy; v ostatných operačných systémoch nie je medzi vláknami a procesmi taký veľký rozdiel.
Ulica 9. mája (Hlohovec)

Ulica 9. mája je ulica v Hlohovci v časti Nová Štvrť. Je pomenovaná na počesť Dňa víťazstva nad fašizmom druhá svetová vojna (koniec vojny 8. mája 1945).
Ulica Československej armády (Hlohovec)

Ulica Československej armády je ulica v Hlohovci v mestskej časti Hlohovec. Je pomenovaná na počesť vojakov bojujúcich v česko-slovenskej armáde.
Dilongova ulica

Dilongova ulica je ulica v Prešove v mestskej časti Táborisko neďaleko Fakultnej nemocnice s poliklinikou. Pomenovaná je podľa slovenského básnika, prozaika, dramatika a publicistu Rudolfa Dilonga. Na tejto ulici sa nachádza Hvezdáreň a planetárium v Prešove.
Duklianska ulica

Duklianska ulica je ulica:
Ulica Františka Lipku

Ulica Františka Lipku je ulica v Hlohovci v mestskej časti Nová štvrť. Nachádza sa na nej Stredné odborné učilište strojárske a verejné basketbalové ihrisko a tenisové kurty.
Ulica Fraňa Kráľa

Ulica Fraňa Kráľa je ulica:
Fraštacká ulica

Fraštacká ulica je ulica v meste Hlohovec na Slovensku. Jej názov je odvodený od staršieho nemeckého názvu mesta Hlohovec - Frašták ("Freistadt"). Spája ulice Hlohová a Nábrežie Andreja Hlinku. Nachádza sa tu známe miestne pohostinstvo a lekáreň.
Hlohová ulica (Hlohovec)

Hlohová ulica je ulica v Hlohovci.
Hlohová ulica v Hlohovci leží blízko centra mesta. Je pomenovaná podľa rastliny hloh, ktorá rastie v okolí Hlohovca, a ktorej vďačí za meno aj toto mesto. Je to jedna z najfrekventovanejších ulíc v Hlohovci. Nachádzajú sa tu obchody, pohostinstvá i rodinné domy a paneláky.
Na tejto ulici sa nachádza aj turistické informačné centrum
Ulica Ľuda Zúbka

Ulica Ľuda Zúbka je ulica: 
Pomenovaná je podľa slovenského prozaika Ľuda Zúbka.
Krátka ulica

Krátka ulica je ulica:
Jarmočná ulica (Hlohovec)

Jarmočná ulica je ulica v Hlohovci.
Jarmočná ulica v Hlohovci svoje pomenovanie získala preto, že v minulosti bola tradičným miestom konania jarmokov. Dnes sa na tejto ulici nachádza Špeciálna stredná škola.
Ulica M. R. Štefánika (Hlohovec)

M. R. Štefánika je ulica v Hlohovci.
Je pomenovaná podľa slovenského astronóma, politika a generála francúzskej armády Milana Rastislava Štefánika. 
V Hlohovci sa táto ulica nachádza v tesnej blízkosti Námestia sv. Michala. V roku 2005 bola na tejto ulici vybudovaná pešia zóna. Nachádzajú sa tu najmä rôzne obchody a pohostinstvá. Na ulici sa však tiež nachádza I. Základná škola, mestský úrad, mestská polícia a kino. Za komunizmu niesla meno Leninova ulica.
Ulica M. Benku (Hlohovec)

M. Benku je ulica v Hlohovci v časti Nová Švtrť. Nachádza sa tu najmä Združená stredná škola (M. Benku 3).
Manckovičova ulica

Manckovičova ulica sa na Slovensku nachádza iba v Hlohovci. Pomenovaná je podľa hlohovského kníhtlačiara Valentína Manckoviča.
Ulica Mateja Bela

Ulica Mateja Bela je ulica:
Michalská ulica

Michalská ulica je ulica:
Ulica kpt. Nálepku

Ulica kpt. Nálepku je ulica:
Kamenná

Kamenná môže byť:
Kukučínova ulica

Kukučínova ulica je ulica:
Nábrežie A. Hlinku

Nábrežie A. Hlinku je ulica v Hlohovci, ktorá vedie popri Váhu. Je to jedna z najfrekventovanejších a najdlhších ulíc v meste. Spája mestskú časť Sihoť s centrom mesta. Pomenovaná je podľa katolíckeho kňaza a politika Andreja Hlinku.
Koperníkova ulica (Hlohovec)

Koperníkova je ulica v Hlohovci situovaná na úpätí kopca v južnej časti mesta.
Základné informácie.
V spodnej časti ulice sa nachádzajú štyri panelové obytné domy. Vrchnú časť tvoria rodinné domy, prevažne v radovej zástavbe.
Na Koperníkovej ulici v Hlohovci sa nachádza Základná škola Koperníkova, centrum voľného času Dúha a Hotel Stofing.
Pôvod názvu.
Ulica je pomenovaná podľa slávneho poľsko-nemeckého astronóma, filozofa a humanistu Mikuláša Koperníka.
Opuch

Opuch alebo edém (lat. "oedema") je stav, pri ktorom sa v tkanive alebo orgáne vyskytuje viac tekutiny, ako za normálnych, fyziologických okolností. Príčiny môžu byť miestne - napríklad zápal alebo úraz, alebo celkové - napríklad zlyhávanie srdca alebo obličiek. Zvyčajne je sprevádzaný zvýšenou lokálnou teplotou tkaniva.
Thread

Тhread (z angl. vlákno; súvislosť) alebo hovorovo vlákno môže byť:
Nekróza

Nekróza (lat. "necrosis") je patologicko-anatomický pojem, ktorý označuje odumretú oblasť tkaniva s reakciou okolitého živého tkaniva. Bunka alebo bunky pri nekróze na rozdiel od apoptózy zanikajú "násilne", poškodením cytoplazmatickej membrány. To má za následok edém, enzymatické poškodenie a nekontrolovaný rozpad bunky, s možnou indukciou nekrózy i ďalších okolitých buniek a následným vznikom zápalovej reakcie.
Geografická poloha

Geografická poloha by sa dala charakterizovať ako poloha určitého objektu (bodu) v geografickom priestore (na Zemi). Z hľadiska vzťahov k iným objektom možno rozlíšiť polohu absolútnu a relatívnu.
Z hľadiska typu objektov, ku ktorým sa relatívna poloha určuje, možno rozlíšiť:
Z hľadiska mierky možno rozlíšiť ešte mikropolohu a makropolohu, príp. mezopolohu.
Toba

Toba môžu byť:
Guajkurovia

Guajkurovia alebo Guaikuru alebo Guaycurúovia (po španielsky "Guaycurú(es), Guaykuru, Waikurú, Guaikurú, Guaicurú, Guaycuru") je skupina indiánskych kmeňov (okolo 25 000 ľudí) v pohraničnej oblasti Argentíny, Bolívie a Čile. Patria sem napríklad Tobovia a Kaduvejovia.
Guaraníjčina

Guaraníjčina alebo guaraní alebo guarani, vlastným označením "avañe'ẽ", je juhoamerický domorodý jazyk, patriaci do rodiny tupijských jazykov a v jej rámci do skupiny tupi-guaraníjske jazyky (táto podrodina je veľmi členitá s obtiažnym rozdelením). 
Hovorí ním v podobe nazývanej "jopará", viac či menej ovplyvnenej španielskou slovnou zásobou, asi 6 milionov ľudí (94 %) v Paraguaji, kde je spolu so španielčinou úradným jazykom. Ďalší zhruba milión hovoriacich predstavujú obyvatelia priľahlých oblastí okolitých krajín a paraguajskí emigranti v Buenos Aires.
Guaraní

Guaraní alebo guarani môže byť:
Collovia

Collovia alebo Kollovia alebo Colla, Kolla, Coya (z kečuánskeho "coya" alebo "pjolla") je všeobecné označenie obyvateľov kečuánskeho, aymarského alebo iného domorodého pôvodu na rovine Altiplano, najmä v provincii Jujuy. Označujú sa tak aj Bolívijci zo spomenutých etník žijúci v mestách. V Argentíne sa slovo používa aj pejoratívne.
Španielske slovníky slovo vykladajú rôzne, napr.:
Pôvodne išlo o spoločný názov, ktorým Inkovia označovali všetkých Aymarov.
Napokon sa slovenské Collovia môže vzťahovať aj na slovo Collao, čo je indiánsky kmeň, ktorý v 11. – 12. storočí žil na severnom pobreží jazera Titicaca (dnes Peru a Bolívia).
Indiánske jazyky

Indiánske jazyky sú jazyky amerických Indiánov (teda praobyvateľov Ameriky okrem Eskimákov a Aleutov – tí patria do eskimácko-aleutských jazykov).
Ako celok asi nie sú príbuzné, ide iba o umelo vytvorenú skupinu.
Delia sa na:
Severoamerické indiánske jazyky

Severoamerické indiánske jazyky sú indiánske jazyky, ktorými sa hovorí, alebo hovorilo v oblastiach severne od Mexika (niektoré však presahujú aj do Mexika).
Pôvodne ich bolo 300, dnes ich už je menej ako 200. 
Delia sa na 55, resp. 57, alebo 59 rodín. Tieto rodiny sú vzájomne nepríbuzné, napriek tomu sa združujú aspoň do voľných skupín, tzv. fýl. Delenie na fyly (ak sa vôbec uskutočňuje) sa rôzni podľa zdroja, tu je uvedené azda najbežnejšie delenie.
Delenie bežné na Slovensku.
Uvedené sú fyly a rodiny, na ktoré sa delia:
A) Fyla na-dene (na-dené):
B) Makroalgonkinská fyla
C) Makrosiouská fyla (makrosiouxská fyla, makrosiuxská fyla)
D) Hokaská fyla (hokánska fyla, hoka)
E) Penutijská fyla (penuti)
F) Aztécko-tanoská fyla (azték-tano)
G) Nezaradené rodiny:
Delenie podľa anglickej wiki.
V zátvorke je uvedený počet jazykov:
2005 BS1

2005 BS1 je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže veľmi priblížiť k Zemi, bola zaradená medzi potenciálne nebezpečné telesá (PHA). Jej dráha nie je dosiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba krátko počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 16. januára 2005 okolo 08:20 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory ETS. Dňa 13. januára 2005 v 10:11 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 269 tis. km od stredu Zeme.
Pretože neboli nájdené žiadne záznamy o jej pozorovaní v minulosti, sú parametre jej dráhy veľmi neisté a preto bude aj ťažké ju nájsť pri budúcich návratoch do blízkosti Zeme.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 57 tis. km. K najbližšiemu veľkému priblíženiu k Zemi na vzdialenosť 11,0 mil. km má dôjsť 21. januára 2016. V 21. storočí dôjde k podobným priblíženiam ešte v rokoch 2073 a 2096. Kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou do konca 21. storočia nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 8,2×10−5. Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej −4,51. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne /s. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
2005 FN

2005 FN je planétka zo skupiny Aten, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba necelé dva dni počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 17. marca 2005 okolo 10:34 svetového času (UTC) jednometrovým ďalekohľadom s CCD kamerou na Lincoln Laboratory Observatory v rámci programu LINEAR astronómovia M. Blythe, F. Shelly, M. Bezpalko, R. Huber, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, M. McCleary, H. Stange a A. Milner. Stalo sa tak iba 35 hodín pred jej priblížením k Zemi. Dňa 18. marca 2005 o 21:43 UTC preletela rýchlosťou 10,62 km/s v minimálnej vzdialenosti 150 tis. km od stredu Zeme.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 99 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 12,2 mil. km sa očakáva 18. marca 2014. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to najmä v rokoch 2039, 2051, 2066 a 2095, ale žiadne z nich nebude už tak veľké ako v roku 2005. Okrem toho preletí tiež dvakrát okolo Venuše a to 27. marca 2006 (vo vzdialenosti 4,4 mil. km) a v roku 2090. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
2005 CM7

2005 CM7 je planétka zo skupiny Amor, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže veľmi priblížiť k Zemi, bola zaradená medzi potenciálne nebezpečné telesá (PHA). Jej dráha nie je dosiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba šesť dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a pretože nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 4. februára 2005 okolo 06:57 svetového času (UTC) jednometrovým ďalekohľadom na Lincoln Laboratory Observatory astronomove M. Blythe, F. Shelly, M. Bezpalko, R. Huber, L. Manguso, D. Torres a R. Krack. Dňa 1. februára 2005 v 18:42 UTC preletela v minimálnej vzdialenosti 1 062 tis. km od stredu Zeme. Na jej sledovaní sa podieľalo tiež observatórium na juhočeskej Kleti.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalostí súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 458 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 10,8 mil. km sa očakáva 28. januára 2014. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2023, 2067, 2070 a 2079. Okrem toho minie v rokoch 2027 a 2083 planétu Venuša. Kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou v 21. storočí nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 9,53−9. Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej −8,12. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
Vtáčnik (opereta)

Vtáčnik (Der Vogelhändler) je opereta, ktorú skomponoval Carl Zeller. Premiéra sa konala 10. januára 1891 v Theater an der Wien. Libreto napísali Moritz West a Ludwig Held. Opereta plná valčíkových melódií bola najväčším autorovým svetovým úspechom.
Obsah.
I. dejstvo.
Dej operety sa odohráva na Tirolskom vidieku, kam má doraziť knieža na lov. Privítanie má zabezpečiť barón Weps, ktorý v tom vidí možnosť získať peniaze z obecnej kasy pre svojho zadlženého synovca Stanislava. Keď dôjde depeša, v ktorej knieža návštevu odvolá, rozhodna sa situáciu zachrániť tak, že knieža zahrá jeho syn Stanislav.
V oblasti žije aj vtáčnik Adam, ktorý je zaľúbený do poštárky Kristy, potreboval by však riadnu prácu. Krista chce využiť návštevu kniežača, aby u neho žiadala prácu inšpektora kniežacej menažérie pre Adama. Stanislav ju zavedie do Pavilónu, kde ju chce zviesť - čo sa nestretne s úspechom. Do dediny prichádza aj kňažná Mária, ktorá chce inkognoto prekvapiť manžela. Padnú si s Adamom do oka. Keď Adam prichytí Kristu so Stanislavom v pavilóne, cíti sa podvedený. Svoje srdce chce teraz venovať Márii.
II. dejstvo.
Adam sa s minimálnym nadšením dostaví na vstupný pohovor inšpektora menažérie. Skúšajú ho dvaja profesori, ktorí však už boli vopred podplatení kňažnou, aby Adam tú prácu dostal. Do paláca príde aj Krista, ktorá sa zverí kňažnej že „knieža“ ju zvádzal, ale ona mu nedovolila ani jeden bozk. Kňažnú jej úprimnosť presvedčí a navyše aj vysvitne, že „knieža“ v skutočnosti tentoraz nebol jej záletnícky manžel, ale rovnako záletnícky Stanislav. Adam však Kriste stále neverí a trvá na tom, aby Stanislav požiadal Kristu o ruku, keď ju skompromitoval.
III. dejstvo.
Krista sa pripravuje na svadbu so Stanislavom, ale je veľmi nešťastná, pretože miluje Adama. Stanislava prenasleduje aj dvorná dáma Adelaide, ktorá je síce škaredá, ale zato bohatá.
Adam už vie, že Mária je kňažná a nakoniec predsa len udobrí s Kristou, ktorá veľmi rada prenechá Stanislava Adelaide. Nakoniec však Stanislav so šťastím unikne aj jej, lebo si ju kvôli peniazom vezme jeho strýko.
Substancia (filozofia)

Substancia alebo podstata (lat. substantia) je niečo, čo spočíva v základe, podstata, zložka reálne existujúcich vecí, ktorá nie je na inom, ale je sama v sebe.
Ivan Brndiar

Ing. Ivan Brndiar (* 26. september 1944, Revúca† 21. november 2005) bol poslancom Slovenskej národnej rady zvoleným za Demokratickú stranu vo volebnom období 19901992. Pôsobil vo Výbore Slovenskej národnej rady pre národnostnosti, etnické skupiny a ľudské práva. V rokoch 19981999 bol predsedom Demokratickej strany.
2005 FA

2005 FA je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba tri dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavil 16. marca 2005 okolo 05:58 svetového času (UTC) na Steward Observatory Catalina Station, ležiacom 20 km severovýchodne od Tucsonu, AZ (USA), 0,68metrovým Schmidtovým ďalekohľadem vybaveným CCD kamerou v rámci programu Catalina Sky Survey astronóm R. Hill. Dňa 19. marca 2005 o 05:59 UTC preletela rýchlosťou 15,05 km/s v minimálnej vzdialenosti 898 tis. km od stredu Zeme. Uskutočnilo sa tiež rádiolokačné sledovanie tejto planétky rádioteleskopom Arecibo v Portoriku dňa 24. marca 2005.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 703 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 27,9 mil. km sa očakáva 8. júna 2021. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2050, 2066, 2082 a 2098, všetky vo vzdialenosti niekoľko desiatok miliónov kilometrov. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
Božena Badálová

Božena Badálová, rod. Lapšanská (* 25. september 1940, Dobšiná) bola poslankyňou SNR zvolenou za Demokratickú stranu vo volebnom období 1990-1992.
Anna Martvoňová

Anna Martvoňová, (Hornungová), rodená Mányiová, (* 3. október 1922, Nitra – † 16. december 1990, Bratislava) bola slovenská operná speváčka, dlhoročná sólistka Slovenského národného divadla. Manželka sólistu Slovenského národného divadla Juraja Martvoňa.
V rokoch 1941-1942 pôsobila ako členka zboru opery SND, 1943-1945 ako členka divadla v Nitre, od 1. mája 1946 opäť ako členka zboru opery SND a od 1. júla 1951 až do svojho odchodu do dôchodku (31. decembra 1985) ako sólistka opery SND.
2005 GA120

2005 GA120 je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba jeden deň počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 16. marca 2005 okolo 03:12 svetového času (UTC) 0,8 metrovým ďalekohľadom vybaveným CCD kamerou v Steward Observatory na Kitt Peak astronómovia A. S. Descour a R. C. Klein. Dňa 6. apríla 2005 o 11:25 UTC preletela rýchlosťou 12,15 km/s v minimálnej vzdialenosti 703 tis. km od stredu Zeme.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 592 tis. km. Najbližšie väčšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 6,42 mil. km sa očakáva 4. apríla 2059. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, ale budú to menej blízke, vo vzdialenostiach nad 15 mil. kilometrov, a uskutočnia sa v rokoch 2024, 2026, 2040, 2045, 2061, 2075, 2080, 2094 a 2096.. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
Júlia Liptáková

Júlia Liptáková (* 8. apríl 1984, Nová Dubnica, Slovensko) je slovenská modelka.
Narodila sa a takmer celé svoje detstvo prežila v Novej Dubnici. Navštevovala gymnázium v Dubnici nad Váhom. 
V roku 2000 zvíťazila na súťaži Miss dievča v Novej Dubnici. V roku 2004 získala v Malajzii titul "Miss Body Beautiful of the World" a v Číne špeciálnu cenu "Miss Bikini of the World". Na svetovom finále súťaže "Model Of The Year" v septembri 2005 v Južnej Kórei získala titul "2. vicemiss" a vyhrala v kategórii "Best Body In Swimsuit". V priamo nadväzujúcej súťaži "Global Beauty Queen", ktorá sa konala v Číne sa umiestnila na 4. mieste (3rd runner up) a vyhrala v kategórii "Miss Disco Queen". Koncom novembra 2006 získala v Číne prestížny titul "Miss Bikini International" a vyhrala v kategórii "Miss Body Beautiful".
Počas troch rokov (2008, 2009 a 2010) sa zúčastnila, spolu s Gabrielou Kořínkovou, väčšiny podnikov seriálu MotoGP ako Paddock Girl.
Je vysoká, jej miery sú 90-61-89; má blond vlasy a modrozelené oči.
Plebiscit

Plebiscit alebo ľudové hlasovanie je nástroj priamej demokracie, v ktorom všetci občania s volebným právom môžu hlasovať o závažnej politickej otázke, ktorá sa týka územnej organizácie, napríklad hraníc (štátu, obce), zmien územia a pod.
Na rozdiel od referenda sa plebiscit nevyhlasuje vo vopred ústavou určených prípadoch, ale podľa potreby alebo požiadaviek občanov (petícia). V rôznych štátoch môže okrem občianskej iniciatívy iniciovať plebiscit aj hlava štátu, vláda alebo parlament.
Štefan Babjak

Štefan Babjak (* 7. október 1931, Humenné – † 27. apríl 2008, Bánska Bystrica), bol slovenský operný (barytón), operetný a muzikálový spevák. Spevu sa venujú aj štyri z jeho piatich deti - Martin Babjak, Štefan Babjak, Ján Babjak a Terézia Kružliaková. Dcéra Anna je zdravotnou laborantokou. 
Člen DJGT v Banskej Bystrici od roku 1959. Vynikol najmä ako predstaviteľ postáv Verdiho opier (Posa v "Donovi Carlosovi", Luna v "Trubadúrovi", Jago v "Othellovi"). Z ďalších rolí: "Eugen Onegin" (Piotr Iľjič Čajkovskij), Escamillo (G. Bizet - "Carmen"). Uplatnil sa tiež v operete a venoval sa aj koncertnej činnosti.
Zo života.
Spolu s manželkou Teréziou majú päť detí: Martin (* 1960), Štefan (* 1966), Ján (* 1968), Anna, Terézia (* 1978).
Lívia Ághová

Lívia Ághová (* 7. október 1963, Kráľová nad Váhom) je slovenská operná speváčka (soprán).
Zo života.
V roku 1984 absolvovala na Konzervatóriu v Bratislave. Začínala v Slovenskom národnom divadle v Bratislave (1985). Z postáv Mimmi (G. Puccini "Bohéma"), Micaela (G. Bizet "Carmen"), Pamina (W. A. Mozart, Čarovná flauta), Zuzanka (W. A. Mozart, "Figarova svadba"), Donna Elvíra (W. A. Mozart, "Don Giovanni"). Od roku 1988 je sólistkou opery ND v Prahe, kde vystupovala o. i. v rolách: Nedda (R. Leoncavallo "Komedianti"), Júlie (Ch. Gounod "Romeo a Júlia"), Bystrouška (L. Janáček "Liška Bystrouška"), Žofia (R. Strauss, "Ružový gavalier"). Hosťovala takmer na všetkých významných operných scénach Európy, V Rakúsku, Nemecku, Francúzsku France, Taliansku .
10P/Tempel

10P/Tempel je periodická kométa. Objavil ju Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 4. júla 1873. Obieha okolo Slnka v perióde 5,382 rokov.
28P/Neujmin

28P/Neujmin je periodická kométa, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 3. septembra 1913. Okolo Slnka obieha v perióde 18,17 rokov.
31P/Schwassmann-Wachmann

31P/Schwassmann-Wachmann je periodická kométa, ktorú objavili Arnold Schwassmann a Arno Arthur Wachmann 17. januára 1929. Jej orbitálna perióda je 8,705 rokov.
36P/Whipple

36P/Whipple je periodická kométa, ktorú objavil Fred Lawrence Whipple 15. októbra 1933. Jej orbitálna perióda je 8,501 rokov.
37P/Forbes

37P/Forbes je periodická kométa, ktorú objavil Alexander F. I. Forbes 1. augusta 1929. Jej orbitálna perióda je 6,349 rokov.
39P/Oterma

39P/Oterma je periodická kométa, ktorú objavila Liisi Oterma 8. apríla 1943. Jej orbitálna perióda je 19,43 rokov.
41P/Tuttle-Giacobini-Kresák

41P/Tuttle-Giacobini-Kresák je periodická kométa, ktorú objavili Horace Parnell Tuttle, Michel Giacobini a Ľubor Kresák. Bola objavená 3. mája 1858. Jej orbitálna perióda je 5,419 rokov.
42P/Neujmin

42P/Neujmin je periodická kométa, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 2. augusta 1929. Jej orbitálna perióda je 10,71 rokov.
47P/Ashbrook-Jackson

47P/Ashbrook-Jackson je periodická kométa, ktorú objavili Joseph Ashbrook a Cyril V. Jackson. Bola objavená 26. augusta 1948. Jej orbitálna perióda je 8,301 rokov.
48P/Johnson

48P/Johnson je periodická kométa, ktorú objavil Ernest Leonard Johnson 15. augusta 1949. Jej orbitálna perióda je 6,963 rokov.
49P/Arend-Rigaux

49P/Arend-Rigaux je periodická kométa, ktorú objavili Sylvain Julien Victor Arend a Fernand Rigaux. Prvýkrát bola objavená 5. februára 1951. Jej orbitálna perióda je 6,625 rokov.
52P/Harrington-Abell

52P/Harrington-Abell je periodická kométa, ktorú objavili Robert G. Harrington a George Ogden Abell. Prvýkrát bola objavená 22. marca 1955. Jej orbitálna perióda je 7,538 rokov.
53P/Van Biesbroeck

53P/Van Biesbroeck je periodická kométa, ktorú objavil George Van Biesbroeck 1. septembra 1954. Jej orbitálna perióda je 12,53 rokov.
56P/Slaughter-Burnham

56P/Slaughter-Burnham je periodická kométa, ktorú objavili Charles D. Slaughter a Robert Burnham. Prvýkrát bola objavená 27. januára 1959. Jej orbitálna perióda je 11,54 rokov.
60P/Tsuchinshan

60P/Tsuchinshan je periodická kométa, ktorá bola objavená na observatóriu Tsuchinshan 11. januára 1965. Jej orbitálna perióda je 6,785 rokov.
65P/Gunn

65P/Gunn je periodická kométa, ktorú objavil James E. Gunn 17. októbra 1970. Jej orbitálna perióda je 6,803 rokov.
71P/Clark

71P/Clark je periodická kométa, ktorú objavil Michael Clark 9. júna 1973. Jej orbitálna perióda je 5,521 rokov.
Panvová kosť

Panvová kosť (lat. "os coxae") tvorí tzv. pletenec dolnej končatiny (lat. "cingulum membri inferioris"); vzniká spojením troch pôvodne samostatných kostí:
V detstve sú tieto kosti pospájané chrupavkou v tvare písmena "„Y“" (lat. "cartilago ypsiloformis"), ktorá okolo 14.–16.roka osifikuje. Jej stred je v oblasti jamky bedrového kĺbu.
Pravá a ľavá panvová kosť sa vpredu spájajú v lonovej spone (lat. "symphisis pubica"), vzadu sa kĺbom spájajú s krížovou kosťou (lat. "os sacrum"). Vzniká tak kostený prstenec, ktorý tvorí bázu trupu a na ktorý sa pripájajú kosti dolných končatín - panva (lat. "pelvis").
74P/Smirnovová-Černych

74P/Smirnovová-Černych je periodická kométa, ktorú objavili Tamara Michajlovna Smirnovová a Nikolaj Stepanovič Černych. Prvýkrát bola objavená 4. marca 1975. Jej orbitálna perióda je 8,524 rokov.
77P/Longmore

77P/Longmore je periodická kométa, ktorú objavil Andrew Jonathan Longmore 10. júna 1975. Jej orbitálna perióda je 6,835 rokov.
78P/Gehrels

78P/Gehrels je periodická kométa, ktorú objavil Tom Gehrels 23. septembra 1973. Jej orbitálna perióda je 7,22 rokov.
84P/Giclas

84P/Giclas je periodická kométa, ktorú objavil Henry L. Giclas 8. septembra 1978. Jej orbitálna perióda je 6,965 rokov.
88P/Howell

88P/Howell je periodická kométa, ktorú objavil Ellen Howell 29. augusta 1981. Jej orbitálna perióda je 5,5 rokov.
91P/Russell

91P/Russell je periodická kométa, ktorú objavil Kenneth S. Russell 14. júna 1983. Jej orbitálna perióda je 7,663 rokov.
98P/Takamizawa

98P/Takamizawa je periodická kométa, ktorú objavil Kesao Takamizawa 30. júla 1984. Jej orbitálna perióda je 7,4 rokov.
99P/Kowal

99P/Kowal je periodická kométa, ktorú objavil Charles Thomas Kowal 24. apríla 1977. Jej orbitálna perióda je 15,06 rokov.
2005 QP87

2005 QP87 je planétka zo skupiny Amor, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba jeden mesiac počas jej najväčšieho priblíženia k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétka bola objavená 31. augusta 2005 okolo 03:07 svetového času (UTC) na snímkach získaných 0,9-metrovým ďalekohľadom s CCD kamerou na Steward Observatory, Kitt Peak, v rámci programu FMO (Fast Moving Object) Spacewatch. Planétku objavil Štefan Kürti zo Slovenska on-line cez internet a ďalšie pozície získal profesionálny astronóm M. T. Read. Dňa 31. augusta 2005 o 21:49 UTC preletela rýchlosťou 2,73 km/s v minimálnej vzdialenosti 1,122 mil. km od stredu Zeme. Na jej sledovaní sa podieľalo tiež observatórium na juhočeskej Kleti.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 895 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 4,92 mil. km sa očakáva 18. septembra 2031. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2042, 2071 a 2082. Aj keď patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
2005 TA

2005 TA je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže priblížiť k Zemi, bola zaradená tiež medzi potenciálne nebezpečné planétky (PHA). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba päť dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavil 1. októbra 2005 okolo 14:15 svetového času (UTC) na Siding Spring Observatory blízko mestečka Coonabarabran v Novom Južnom Walese asi 400 km severozápadne od Sydney v Austrálii v rámci programu Siding Spring Survey polmetrovým ďalekohľadem Uppsala Schmidt s CCD kamerou astronóm R. H. McNaught. Dňa 3. októbra 2005 o 17:31 UTC preletela rýchlosťou 5,04 km/s v minimálnej vzdialenosti 763 tis. km od stredu Zeme.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 277 tis. km. Najbližšie veľké priblíženie k Zemi na vzdialenosť 441,3 tis. km sa očakáva 4. októbra 2034. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2018, 2041, 2053, 2070 a 2088. Nebezpečnejšie priblíženie k Zemi sa očakáva 5. októbra 2099; ďalšie potom v rokoch 2100 a 2102, ale pravdepodobnosť zrážky so Zemou nie je príliš vysoká a jej kumulatívna hodnota v období do roku 2102 bola vyčíslená na 1,8×10-6 (tj. 1:556 000). Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej -7,30. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne 12,14 km/s. Vzhľadom k odhadovaným rozmerom by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
2005 TK50

2005 TK50 je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže priblížiť k Zemi, bola zaradená tiež medzi potenciálne nebezpečné planétky (PHA). Jej dráha nie je dosiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba niekoľko hodín počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 9. októbra 2005 okolo 04:12 svetového času (UTC) v Steward Observatory na Kitt Peak v rámci programu Spacewatch deväťdesiatcentimetrovým ďalekohľadem s CCD kamerou astronómovia T. H. Bressi a J. J. Gomez. Druhý menovaný bol dobrovoľník-amatér zo Španielska, ktorý sa zapojil do programu hľadania veľmi rýchlo sa pohybujúcich telies v blízkosti Zeme FMOP (Fast Moving Objects Program). Dňa 10. októbra 2005 o 04:01 UTC preletela planétka rýchlosťou /s v minimálnej vzdialenosti 135 tis. km od stredu Země. Vizuálne vyhodnotenie záznamu z CCD kamery však trvalo určitú dobu a objav bol tak nahlásený Stredisku pre malé planéty MPC (Minor Planet Center) až 12. októbra 2005, čo znemožnilo zapojenie ďalších hvezdární do sledovania tohto objektu, ktorý medzitým zmizol ďaleko od Zeme. Preto bude ťažké pri ďalších návratoch do blízkosti Zeme tento objekt znova objaviť.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenost medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 117 tis. km. Najbližšie väčšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 28,7 mil. km sa očakáva 27. septembra 2013. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2027, 2051, 2054, 2059, 2090 a 2098. Okrem toho planétka v roku 2072 preletí okolo Marsu (vo vzdialenosti 7,4 mil. km a v roku 2098 okolo Venuše (6,8 mil. km). Tieto dva prelety však príliš neovplyvnia elementy dráhy tohto telesa. Prelety v rokoch 2027 a 2054 sú klasifikované ako veľmi blízke, ale so zanedbateľným rizikom kolízie. O niečo vyššie nebezpečenstvo znamená prelet 7. marca 2100. Kumulatívna pravdepodobnosť zrážky so Zemou v 21. storočí nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 1,3×10−8 (t. j. 1:76 923 000). Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej -9,50. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne /s. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.
2005 TC51

2005 TC51 je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Jej dráha nie je doposiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba jeden deň počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 12. októbra 2005 okolo 06:08 svetového času (UTC) na Lincoln Laboratory Observatory jednometrovým ďalekohľadem s CCD kamerou v rámci programu LINEAR astronómovia M. Bezpalko, L. Manguso, D. Torres, R. Kracke, A. Milner a H. Love. Dne 14. októbra 2005 o 20:30 UTC preletela rýchlosťou 9,25 km/s v minimálnej vzdialenosti 568 tis. km od stredu Zeme. 
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 531 tis. km. Najbližšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 10,1 mil. km sa očakáva 16. októbra 2006. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to každoročne v apríli až máji 2019 až 2024 a potom v septembri až októbri 2087 až 2094. Väčšie priblíženie na 920 tis. km nastane 14. októbra 2089. 
Dlhé série každoročných približení sú0 dané skutočnosťou, že obežná doba tejto planétky okolo Slnka je iba o niekoľko dní dlhšia ako jeden rok.
Aj keď objekt patrí k blízkozemským planétkam, nemôže Zem ohroziť.
2005 UA1

2005 UA1 je planétka zo skupiny Apollo, patriaca súčasne medzi objekty pravidelne sa približujúce k Zemi (NEO). Pretože sa v budúcnosti môže priblížiť k Zemi, bola zaradená tiež medzi potenciálne nebezpečné planétky (PHA). Jej dráha nie je dosiaľ definitívne určená, preto jej nebolo doteraz pridelené katalógové číslo.
Popis objektu.
Vzhľadom na to, že bola pozorovaná iba devätnásť dní počas najväčšieho priblíženia sa k Zemi, nebolo možné uskutočniť spektroskopický výskum. Preto o jej chemickom zložení nie je nič známe. Jej priemer je odhadovaný na základe hviezdnej veľkosti a keďže nie je známe ani albedo jej povrchu, je preto do veľkej miery neistý rovnako ako údaje o hmotnosti a strednej hustote, uvedenej v pripojenej tabuľke.
História.
Planétku objavili 23. októbra 2005 okolo 07:42 svetového času (UTC) v Steward Observatory Catalina Station, ležiacom severovýchodne od Tucsonu, AZ (USA), 0,68metrovým Schmidtovým ďalekohľadom vybaveným CCD kamerou v rámci programu Catalina Sky Survey astronómovia E. J. Christensen a R. E. Hill. O tri dni skôr, 20. októbra 2005 o 23:03 UTC planétka preletela rýchlosťou /s v minimálnej vzdialenosti 1,092 mil. km od stredu Zeme.
V minulosti, 2. júla 1965, planétka preletela vo vzdialenosti 0,7 až 4,8 mil. km od Marsu a 16. novembra 1987 vo vzdialenosti približne 2,3 mil. km od planétky 4 Vesta. Skôr ako bola objavená, sa k Zemi priblížila na niekoľko málo desiatok miliónov kilometrov v rokoch 1999 a 2002.
Výhľad do budúcnosti.
Zo znalosti súčasných elementov dráhy planétky vyplýva, že minimálna vypočítaná vzdialenosť medzi jej dráhou a dráhou Zeme je 206 tis. km. Najbližšie priblíženie k Zemi na vzdialenosť 28,0 mil. km sa očakáva 5. júna 2036. V 21. storočí dôjde ešte k ďalším priblíženiam tohto telesa k Zemi, a to v rokoch 2042, 2073 a 2076. Nebezpečnejšie priblíženie sa očakáva októbra 2036; ďalšie problematické, ale menej nebezpečné prelety sa ešte čakajú v rokoch 2048 a 2051. Aj tak kumulatívna pravdepodobnosť zrážky tohto objektu so Zemou v 21. storočí nie je príliš vysoká a bola vyčíslená na 7,8×10−8 (t. j. 1:12 821 000). Na turínskej stupnici je preto klasifikovaná stupňom 0, na palermskej -7,46. Ak by však ku kolízii došlo, bola by rýchlosť stretu telesa so Zemou približne /s. Vzhľadom na odhadované rozmery by jej kolízia so Zemou nespôsobila pravdepodobne žiadne škody.