burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Yucatán

Yucatán alebo Yucatánsky polostrov () je polostrov v Strednej Amerike, oddeľujúci Mexický záliv od Karibského mora. Má plochu . Najväčšia časť polostrova patrí Mexiku, na juhu leží Belize a časť Guatemaly. Od Kuby polostrov oddeľuje Yucatánsky prieliv.
Rozprestierala sa na ňom časť ríše Mayov, až do dobytia polostrova španielskym conquistadorom Franciscom de Montejom v rokoch 1541 až 1545. V rokoch 1546 až 47 došlo k poslednému veľkému mayskému povstaniu na Yucatáne (tzv. Východná vojna), ktoré bolo potlačené, hoci vzbury indiánov pokračovali až do konca 16. storočia. Pozostatkom je mnoho archeologických nálezísk v tunajších lesoch, predovšetkým pyramíd (napr. Chichen Itzá).
Yum Kaax

Yum Kaax (staršie Yum Caax; iné písania: Yum K'ax, Yum Kax , Yum K'aax) alebo Boh E je v mayskej mytológii boh žatvy (ochranca polí) a boh/pán lesa (divých rastlín a lovnej zveri), často zobrazovaný v súvislosti s kukuricou a s obeťami. Niekedy je (podľa niektorých názorov mylne) považovaný za Boha kukurice, na ktorého Európania často narážali v 16. storočí.
Agresia

Agresia môže byť:
Babeufizmus

Babeufizmus bolo revolučné hnutie vo Francúzsku v 18. storočí za 'Republiku rovných' - jednot-, všeľudovú, centrálne riadenú komúnu. Hnutie dostalo meno podľa svojho vodcu a najdôslednejšieho teoretika - G. Babeufa.
Babeufizmus nadväzuje na francúzsky materializmus 18. stor., na Meslierove idey o ľudovej revolúcii, Morellyho racionalistický komunizmus, na organizátorské a ideové skúsenosti krajne ľavičiarskych smerov Francúzskej revolúcie.
Bebeufisti sa pokúsili premeniť socializmus z teorie na prax revolučného hnutia; zdôraznili myšlienku nevyhnutnosti zachovať diktatúru pracujúcich po víťaznej revolúcii; tvrdili, že dejiny sú bojom medzi bohatými a chudobnými, patricijmi a plebejcami, pánmi a sluhami, sýtymi a hladnými.
François-Noël Babeuf

François-Noël Babeuf, známy ako "Gracchus Babeuf" (* 23. november 1760, Saint-Quentin, Francúzsko – † 27. máj 1797, Vendôme) bol francúzsky novinár, vodca a najdôslednejší teoretik babeufizmu.
Bábka

Bábka je hmotný objekt, ktorým bábkoherec vytvára javiskovú postavu. Bábky môžu byť
troj- a dvojrozmerné (plošné - tieňové alebo transparentné), ovládané bábkovodičom zhora, zboku, alebo zozadu, priamo (prstová, dlaňová, maňuška) alebo sprostredkovane (závesná - marioneta; tyčová, javajka).
Babylon

Babylon (-slovenský kodifikovaný tvar; v slov. prekladoch Biblie: Bábel; po česky, po grécky a nesprávne po slovensky "Babylón"; zahraničné varianty mena pozri nižšie) bolo mesto v starovekej Mezopotámii pri rieke Eufrat, centrum Babylonie.
Jeho ruiny ležia 88 kilometrov južne od Bagdadu pri meste Al-Hilla pri Eufrate.
Zrúcaniny Babylonu odhalili v rokoch 1898 až 1917, dnes sú čiastočne zreštaurované, napríklad Ištarina brána, Cesta procesií, babylonský zikkurat (pravdepodobne Babylonská veža), chrámy a paláce.
Architektúra mesta.
Vykopávky pochádzajú najmä z obdobia novobabylonskej ríše. Vtedy mesto vyzeralo takto:
Mesto obklopovali mohutné hradby z tehál (vonkajšie boli 6,5 m široké, vnútorné boli 4 m hrubé, priestor medzi nimi široký 7 m vypĺňala voda). Hradby mali brány zasvätené rôznym bohom (napríklad Ištarina brána, dnes v Berlíne), brány chránili bašty. Do Ištarinej brány ústila Cesta procesií (16 m široká cesta) pokrytá pálenými tehlami a farebnou polevou s maľbami a reliéfmi. Neďaleko Ištarinej brány stál zikkurat Etemenanki (Babylonská veža), ktorý zničil Kýros Veľký pri dobýjaní Babylonu. Je to stupňovitá pyramída so štvorcovou základňou a hranou 90 m a 7 poschodiami, vysoká 90 m. Vedľa nej kedysi stál chrám zasvätený Mardukovi (Esangilovi) so zlatou sochou tohto boha na tróne (Herodotos udáva, že mohla vážiť 20 ton !). Okrem toho vedľa Ištarinej brány stáli tzv. Semiramidine visuté záhrady. Medzi Cestou procesií a Eufratom napokon stál palác, v ktorom kedysi babylonskí panovníci uchovávali cennosti...
Dejiny.
Založený bol asi v 2. polovici 3. tis. pred Kr. (predpokladáme že môže byť aj starší, lebo nižšie vrstvy sú dnes zaplavené). Hlavným mestom sa stal až za Chammu-rabiho. Počas druhej (strednej) babylonskej dynastie (1595 pred Kr. – 1157 pred Kr.). Počas nej bol Babylon najväčšie mesto na svete. Po jej páde nastalo obdobie zmätkov a politického vákua. Väčšinou bol Babylon pod asýrskou nadvládou. V rokoch 689 pred Kr. – 678 pred Kr. bol vypálený.
Trocha neskôr mala Novobabylonská ríša opäť centrum v Babylone. Bol tu jeden zo 7 divov sveta: Semiramidine visuté záhrady. V roku 539 pred Kr. mesto dobyl Peržan Kýros II. Veľký, čím vyvrátil Novobabylonskú ríšu. Babylon sa stal hlavným mestom najbohatšej satrapie Perzskej ríše. V roku 331 pred Kr. Babylon dobyl Alexander Veľký. Mesto ho veľmi prekvapilo a vedomý si jeho významu a polohy v rámci svojej ríše z neho urobil svoje budúce sídlo. V roku 323 pred Kr. tu po návrate z výpravy na východ zomrel. Po boji diadochov sa mesto najprv stalo centrom seleukovského kráľovstva (312 pred Kr. – 64 pred Kr.). Význam Babylonu skončil vybudovaním Seleukeie na Tigride. V roku 130 pred Kr. bol Babylon vypálený a obyvateľstvo odvlečené do Médie. Vypálením Seleukeie v roku 165 po Kr. končí v Mezopotámii helenizmus. Pri budovaní Bagdadu sa použil materiál z oboch miest.
Babylončania

Babylončania boli semitskí obyvatelia starovekej Babylonskej ríše (Amorejci). Začiatkom 2. tisícročia pred Kr. prenikli zo Sýrie do Mezopotámie. Ich jazyk, babylončina (neskoršie vývinové štádium akkadčiny) bola aj diplomatickým jazykom Blízkeho východu.
Alexander Bach

Barón Alexander von Bach (* 4. január 1813, Loosdorf – † 12. november 1893, Schöngrabern) bol rakúsky politik, po potlačení revolúcie roku 1848 prešiel na stranu reakcie, v rokoch 18491859 ako minister vnútra hlavný predstaviteľ absolutizmu (Bachov absolutizmus), centralizácie a germanizácie.
Život.
Narodil sa v Loosdorfe v Rakúsku. Ako mešťan patril k tretiemu stavu a neskôr sa stal vyhľadávaným viedenským advokátom. Už v roku 1848 získal miesto ministra vnútra. Titul baróna získal za zásluhy o trón roku 1852. Najprv sa usiloval „minister brigád” o premenu monarchie so silnými pozostatkami feudalizmu na demokratický štát s modernou správou. Vo funkcii ministra vnútra ho do svojho normalizačného kabinetu prizval knieža Schwarzenberg a od rozpustenia kroměřížskeho snemu v roku 1849 bol Bach nazývaný „muž budúcnosti”. Bol veľmi schopný a povahou karierista.
Po októbrovom krvipreliatí vo Viedni zbabelo utiekol preoblečený z mesta. Potom, čo za zosnulého Franza Stadiona prevzal ministerstvo vnútra v lete 1849, predstavoval Bach hlavného obnoviteľa „starých poriadkov”.
Po smrti Schwarzenberga roku 1852 sa Bach stal všemohúcim absolutistom. Toto obdobie sa často označuje ako "Bachov absolutizmus". Opovrhovaný minister vnútra zostal až do roku 1859 hneď po cisárovi druhým najmocnejším mužom štátu, ktorý však tento štát ťažko zadĺžil (za éry Bacha vzrástol dlh ríšskej pokladnice na 1 800 miliónov zlatých). Bach zvýšil priame dane o 143 %, vrátil do života mnohé staré metternichovské praktiky, najmä ostrú cenzúru, policajné špehovanie a pod.
Na druhej strane sa za odsudzujúcou nálepkou absolutizmu skrývali aj pokroky v hospodárstve, technike a štátnej správe. Rozvíjal sa priemysel a obchod, budovali sa železnice a cesty, boli zrušené colné bariéry a zavedené okresy a kraje. Po prehratej vojne v roku 1859 bolo pomerne jednoduché pripísať Bachovi zásadnú a rozhodujúcu úlohu pri rozvrate ríše.
Po zvrhnutí bol Bach v rokoch 18591867 veľvyslancom v pápežskej kúrii. Roku 1893 zomiera v ústraní v rakúskom Schöngraberne.
Bádanie

Bádanie je odborné, vedecké skúmanie. Osoba zaoberajúca sa bádaním sa nazýva bádateľ, hoci frekventovanejším výrazom s obdobným významom je vedec či výskumník. Výraz bádateľ sa naďalej používa v archivistike, kde označuje osobu študujúcu (bádajúcu) archívne dokumenty.
Vedecké bádanie

Vedecké bádania je bádanie (vedecké je odborné skúmanie) vykonávané vedeckým spôsobom alebo v rámci určitej vednej disciplíny.
Baddha padmásana

Baddha padmásana (sans.) je zovretý sed, jedna z ásan.
Bahiranga sádhaná

Bahiranga sádhaná (sans.) je vonkajšie hľadanie.
Báhja

Báhja (sanskrit) znamená vonku.
Báhja kumbhaka

Báhja kumbhaka (sanskr.) je vôľou kontrolované zadržanie dychu po výdychu.
Bahno

Bahno môže byť:
Agnózia

Agnózia môže byť:
Bajkalit

Bajkalit je tmavozelená odroda diopsidu so zvýšeným obsahom Fe, nachádzajúca sa v okolí jazera Bajkal (kameňolom blízko Sľuďanky).
Ján Bakoš

Prof. PhDr. Ján Bakoš, DrSc. (* 2. marec 1890, Modra – † 24. január 1967, Kolín) bol slovenský semitológ, arabista, vysokoškolský pedagóg a prekladateľ. Stal sa zakladateľom modernej slovenskej orientalistiky. Vychoval prvú generáciu slovenských arabistov.
Životopis.
Teológiu a semitológiu študoval v Göttingene, filozofiu semitských národov v Berlíne, Paríži a Ríme. V rokoch 1921-1946 pôsobil ako profesor starozákonných vied na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte, kde bol v rokoch 1944-1945 dekanom. V rokoch 1934-1959 pôsobil aj ako profesor semitských jazykov a kultúr na Filozofickej fakulte UK v Bratislave, kde bol v rokoch 1945-1946 dekanom. Od roku 1953 bol akademikom Slovenskej akadémie vied a od roku 1965 akademikom Československej akadémie vied. V roku 1960 založil Kabinet orientalistiky SAV.
Komentoval a prekladal diela starých sýrskych, arabských a hebrejských filozofov. Preložil z arabčiny do francúzštiny dielo Ibn Sínu (Avicena).
Balch

Balch (staršie Baktra; po perzsky بلخ) je mesto v rovnomennej provincii v severnom Afganistane, predmestie najväčšieho severoafgánskeho mesta Mazár-e Šaríf. Balch je najväčšie pútnické miesto Afganistanu. Počet obyvateľov: 11 300 (odhad 2003). Historicky to bolo významné mesto vo Veľkom Chorasáne.
Programový balík

Programový balík (slangová angl. "package") je počítačová aplikácia skladajúca sa z jedného alebo viacerých počítačových programov určených na vykonávanie určitého typu prác (napr. pre účtovnictvo).
Balistika

Balistika je odbor mechaniky, ktorý sa zaoberá pohybom striel; je to náuka o pohybe striel a rakiet.
Ľuba Ballová-Králiková

PhDr. Ľuba Ballová-Králiková, CSc. (* 20. november 1934, Košice – † 30. november 2019, Bratislava) bola slovenská hudobná historička.
Životopis.
Štúdium hudobnej vedy na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave absolvovala v roku 1958.
V rokoch 1958-59 pôsobila ako asistentka Ústavu hudobnej výchovy na Pedagogickej fakulte v Prešove. V rokoch 1961-65 bola redaktorkou Česko-slovenského rozhlasu v Bratislave. Od roku 1965 bola pracovníčka hudobného oddelenia Slovenského národného múzea v Bratislave.
Výskum.
Zaoberala sa výskumom historických tancov na Slovensku a históriou pobytu Ludwiga van Beethovena na Slovensku. Výsledky výskumu uverejnila v publikácii "Ludwig van Beethoven a Slovensko" (Martin, 1972). Vo svojej špecializácií sa zameriavala najmä na hudbu slovenského baroka a klasicizmu. Spolu s Darinou Múdrou a Pavlom Polákom je jednou zo zakladateľov "Slovenského katalógu hudobnohistorických prameňov".
Výstavy.
Koncepčne pripravila výstavy s názvom "Beethoven a Slovensko" (1966, 1974) a "Rané tlače z diel Ludwiga van Beethovena na Slovensku" (Dolná Krupá, 1978) taktiež v roku 1970 organizovala konferenciu venovanú osobnosti Ludwiga van Beethovena.
Bola autorkou scenárov k výstavám ako: "Poklady hudobnej minulosti" (1968), pri príležitosti "festivalu Pražská jar", ako aj autorkou scenára k "Pamätníku Ludwiga van Beethovena" v areáli Kaštieľa v Dolnej Krupej (1992). Zároveň bola autorkou scenára výstavy "Putovanie Daniela Speera po Šariši a Zemplíne" (1988).
Charles Bally

Charles Bally (* 4. február 1865, Ženeva, Švajčiarsko – † 10. apríl 1947, tamže) bol švajčiarsky jazykovedec, žiak a nasledovník F. de Saussura, po ktorom aj prebral katedru všeobecnej jazykovedy a sanskritu na univerzite v Ženeve.
Spolu s A. Sechehayom publikoval Saussurovo hlavné dielo "Cours de linguistique générale", podľa svojich zápiskov.
Banda

Banda môže byť:
Bandha

Bandha je uzáver telovej dutiny.
Báňezianizmus

Báňezianizmus je filozofickoteologické učenie Dominga Báñeza o pomere Božej všemohúcnosti (božského predvídania, všeobecnej božskej kauzality) a ľudskej slobody. Toto učenie vzniklo ako reakcia na molinizmus.
Báňez sa odvolával na Tomáša Akvinského a so zvláštnou prísnosťou obhajoval jeho učenie.
Banka dát

Banka dát alebo banka údajov alebo databanka môže byť:
Emisná banka

Emisná banka môže byť:
Bankár

Bankár môže byť:
Bankovka

Bankovky (zastarano: bankové papiere, bankové cedule; angl. "bank(-)notes") sú papierové peniaze vydávané (komerčnou alebo centrálnou) bankou (a nie štátom - pozri štátovka). Ide o (ale dnes väčšinou už len formálne) vlastnú zmenku, ktorú vydáva banka, a ktorá je splatná na doručiteľa a na požiadanie. V užšom zmysle sa niekedy pojem bankovka obmedzuje na papierové peniaze (vlastné zmenky) vydávané bankou, vymeniteľné za drahý kov (t.j. opak papierových peňazí v užšom zmysle).
Bankovky spolu s mincami tvoria základné nástroje hotovostného peňažného obehu. Zaoberá sa nimi notafília a numizmatika.
Prvé bankovky sa objavili v 60. rokoch 17. storočia v Anglicku a Švédsku. Staršie papierové peniaze v Číne neboli bankovky, pretože ich nevydávali ozajstné banky.
Bankovníctvo

Bankovníctvo je:
Baptizmus

Baptizmus je protestantská, evanjelikálna cirkev. Prvý baptistický zbor na svete vznikol v Holandsku, v Amsterdame, v roku 1609. Baptizmus je rozšírený po celom svete, ale najmä v USA. 
Baptizmus uznáva jedinú autoritu - Bibliu ako produkt Božieho zjavenia, praktizuje krst po rozhodnutí nasledovať Ježiša Krista a po verejnom vyznaní svojej viery. Krst je vykonávaný ponorením. Krstení bývajú zvyčajne dospelí (alebo dospievajúci) ľudia. Baptisti majú kongregacionálne zriadenie, a zastávajú odluku cirkvi a štátu a slobody svedomia. 
Centrom bohoslužieb je kázeň, doprevádzaná spevom duchovných piesní a podstatnou časťou bohoslužieb sú aj spoločné modlitby. Baptisti nevysluhujú žiadne sviatosti, pretože podľa všeobecného chápania kresťanstva je sviatosť (sakramentum) niečím, čo je nevyhnutnou podmienkou pre spasenie. Krst a Večera Pánova (sväté prijímanie), ktorá je praktizovaná pod obojím (tzn. prijímanie chleba a vína spravidla všetkými členmi zboru), sú úžasnou výsadou Božích detí a zároveň vyjadrením ľudskej poslušnosti Bohu. 
Keďže baptisti vyznávajú slobodu svedomia a slobodu každého zboru, ich teologické a praktické dôrazy sa čiastočne odlišujú podľa miestnych pomerov. Teologicky sú vo výklade Biblie považovaní za konzervatívnych. 
Na svete sú baptisti združení do viacerých zoskupení. Najvýznamnejšími sú Svetová baptistická aliancia (angl. Baptist World Alliance) s 80 miliónmi členov, Európska baptistická federácia (EBF) a v USA Južná baptistická konvencia (angl. Southern Baptist Convention) so 16 miliónmi členov. Na Slovensku je predstaviteľom baptizmu Bratská jednota baptistov.
Bardo (budhizmus)

Bardo (z tibetčiny) je medzistav, extrémna situácia, ktorú treba využiť. Pojednáva o ňom Tibetská kniha mŕtvych.
Barnabáš (apoštol)

Barnabáš (* ?, Cyprus, † 61, Cyprus) bol apoštolský otec, misionár a mučeník. 
Podľa niektorých bádateľov podal kresťanský výklad Starého zákona v liste, ktorý mal pomôcť oslobodiť cirkev od judaizmu s jeho bohoslužbou a politickým behom. Prvá časť listu vznikla asi roku 130 pred povstaním Bar Kochbovým, druhá, závislá od katechizmového spisu o dvoch cestách, ceste svetla a ceste tmy, bola napísaná neskôr. Jeho autorstvo je však predmetom sporov. Bol prítomný na Apoštolskom koncile v Jeruzaleme.
John David Barrow

John David Barrow (* 29. november 1952, Londýn, Spojené kráľovstvo† 26. september 2020, Cambridge) bol významný britský kozmológ, teoretický fyzik, a matematik, nositeľ Templetonovej ceny za rok 2006. 
Pôsobil ako profesor na univerzite v Cambridge.
Hans Barth

Hans Barth (* 25. február 1904, Winterthur, Švajčiarsko – † 12. február 1965, Zürich) bol švajčiarsky filozof, ktorý sa zameriaval najmä na otázky identity švajčiarskej filozofie a problémy vzťahu filozofie a politiky.
Bartolomej Angličan

Bartolomej Angličan alebo Bartholomeus Anglicus (* koniec 12. storočia – † po 1250) bol stredoveký francúzsky filozof, ktorý vo svojej encyklopédii 
"De proprietatibus rerum" (prvej encyklopédie stredoveku), podal prehľad a spracovanie nových názorov v oblasti teórie poznania a
filozofie prirody: je to prehľad celej vtedajšej vedy urobený na základe výťahov textov s osobitným prihliadnutím na problematiku filozofie prirody, ktorá v tých casoch budila najviac rozpakov a neistoty. V tomto prehľade sa Bartolomej vo veľkej miere opiera o arabskú literatúru.
Akreditív

Akreditív môže byť:
Generálny bas

Generálny bas alebo basso continuo, taktiež číslovaný bas, (francúzsky: "basse cifrée", nemecky: "Generalbass",) bol do konca 16. storočia označovaný ako spôsob tvorby harmonického základu akordickou hrou na
sprievodnom nástroji ako kontrast pre melodický hlas. V 17. a 18. storočí to bol spôsob notácie pre najnižší hlas. Je udaný notami, akordami a číslami.
Dnes týmto pojmom označujeme spôsob vytvárania (realizácie) harmonickej štruktúry skladby, pri ktorej nástroj alebo skupina nástrojov hrá basovú líniu a nad ňu improvizuje harmóniu podľa číselných údajov skladateľa.
Báseň

Báseň je literárne dielo vo veršoch, väčšinou krátkeho rozsahu a lyrického ladenia. Predstavuje celok esteticky svojbytnej výpovede o svete, zjednotenej postojom autora ku skutočnosti a zacielenej na spoločenské pôsobenie.
Podľa druhu básne delíme na:
Až do 18. storočia tvorili literárnu umeleckú tvorbu najmä básnické diela.
Podľa Bohuslava Tablica: „Báseň má v sebe čosi, čo chytá človeka za srdce až v jeho najhlbšom vnútri. Roznecuje ten svätý oheň lásky k literatúre a vzdelaniu, ktorý ak sa rozblčal raz v srdci človeka, stáva sa v ňom neuhasiteľným a pomaly tak opanuje celého človeka, že potom dychtí po knihách ako smädný po nápoji, hľadá príležitosť čítať ich a týmto užitočným zamestnaním vypĺňa voľné hodiny mimo povolania.“
Bruno Bauer

Bruno Bauer (* 6. september 1809, Eisenberg, vojvodstvo Sachsen-Altenburg, dnes Durínsko – † 13. apríl 1882, Rixdorf pri Berlíne) bol nemecký filozof, teológ, historik, predstaviteľ mladohegelovstva.
Bavori

Bavori alebo staršie Bavorovia môže byť:
Niektorí bádatelia považujú germánskych Bavorov za identických s Bajuvariami
Báza

Báza môže byť:
Báza znalostí

Báza znalostí alebo znalostná báza je databáza používaná v expertných systémoch, ktorá obsahuje akumulované
znalostí ľudí - expertov, špecialistov v konkrétnych odboroch. Báza znalostí je spravidla rozsiahla dátová štruktúra, ktorá obsahuje symbolickú reprezentáciu expertných znalostí zo zvolenej problémovej oblasti.
Bdelosť

Bdelosť môže byť:
Monroe Beardsley

Monroe Curtis Beardsley (* 10. december 1915, Bridgeport, Connecticut, USA – † 18. september 1985, Philadelphia, Pensylvánia) bol americký estetik, predstaviteľ analytickej estetiky (nadväzoval na Austinovu teóriu rečových aktov). 
Beardsley nadviazal aj na Deweyho teóriu estetickej skúsenosti a spôsobu myslenia. Estetiku chápal ako metakritiku, čiže analýzu pojmov a postupov umeleckej kritiky.
Oskar Becker

Oskar Becker (* 5. september 1889, Lipsko, Saské kráľovstvo – † 13. november 1964, Bonn, Západné Nemecko) bol nemecký filozof a matematik, predstaviteľ fenomenológie.
Nadväzoval na M. Heideggera, patril k žiakom Edmunda Husserla.
Behaviorizmus

Behaviorizmus je smer americkej psychológie 20. storočia, ktorý neuznáva vedomie ako predmet vedeckého výskumu a redukuje psychiku na rozličné formy správania, chápaného ako súhrn reakcií organizmu na stimuly vonkajšieho prostredia. Predmetom vedeckého skúmania by malo byť iba pozorovateľné, merateľné správanie organizmu.
Behaviorizmus vznikol začiatkom 20. stor. v USA zásluhou J. B. Watsona ako reakcia na psychológiu vedomia s jej hlavnou metódou - introspekciou.
Behaviorizmus dominoval v 30. - 50. rokoch najmä v USA, kde ovplyvnil napríklad sociológiu, pedagogiku a do istej miery aj lingvistiku. Filozoficky vychádzal z pozitivizmu, historicky bol reakciou na psychológiu opierajúcu sa o introspekciu.
Podľa Koestlera sa behaviorizmus vo svojich názoroch na dušu podobá názoru, že zem je plochá. Behaviorizmus nahradil antropomorfný blud, ktorý pripisoval zvieratám ľudské schopnosti a city, práve opačným bludom: upiera človeku všetky schopnosti, ktoré u nižších zvierat nenachádza. Nahradil pôvodný antropomorfný pohľad na krysu "krysomorfným" pohľadom na človeka.
Belemnofóbia

Belemnofóbia (iné názvy: belenofóbia, aichmofóbia) je chorobný strach z ihiel a ostrých predmetov. Názov pochádza zo starogréčtiny, pričom "beleno" označuje ihlu a "fobos" strach. Existuje blízky termín trypanofóbia, ktorý sa výhradne používa pre chorobný strach z injekčných ihiel a striekačiek.
Bellum omnium contra omnes

Bellum omnium contra omnes je latinský výraz, ktorý znamená „vojna všetkých proti všetkým“. Podľa Thomasa Hobbesa je to prirodzený stav ľudskej spoločnosti pred vznikom štátu.
Rád svätého Benedikta

Rád svätého Benedikta alebo benediktíni alebo staršie Rehoľa svätého Benedikta (lat. "Ordo Sancti Benedicti") sú najstarší (začiatok VI. storočia) dodnes existujúci katolícky mníšsky rád. Založil
ho Benedikt z Nursie, ktorý pôsobil najprv ako pustovník v Subiacu a v roku 529
zriadil prvý konvent rádu na Monte Cassine.
Má najstaršie kláštory v Európe (v Taliansku Monte Cassino, vo Francúzsku Cluny, v Čechách v Břevnove, Emauzy na Slovanech a i.).
Hoci rád vznikol v nepokojnom období sťahovania národov dáva sa v ňom dôraz na umiernenosť, stabilitu miesta a dôraz sa kladie okrem modlitby aj na manuálnu prácu.
Benediktínski mnísi boli najstaršími misionármi britského súostrovia, germánskych kmeňov a Slovanov. Ich kláštory sa stávali dôležitými centrami vzdelanosti, umenia a hospodárstva.
V priebehu svojho vývoja prešiel rád benediktínov niekoľkými reformami, z ktorých vzišli vlastne ďalšie samostatné rády, napr. cisterciáni a kamalduli. Trápisti sú rovnako súčasťou benediktinskej reformovanej rodiny ( klástor Nový Dvor pri Plzni). Z reformných hnutí staršieho obdobia to bolo najmä clunyjské hnutie.
Každý benediktínsky kláštor vytvára samostatné spoločenstvo vedené opátom/abatysou. Niektoré významné kláštory majú udelený titul arciopátstva (napr. Praha-Brevnov, Pannonhalma v Maďarsku, Monte Casino v Taliansku a pod).
Okrem manuálnej práce sa mnoho kláštorov zaoberá aj teologickou činnosťou, cirkevnou hudbou a dejinami.
Benediktínskym heslom je "pax" (latinsky "pokoj"), ako aj "ora et labora" (latinsky "modli sa a pracuj").
Kandidatúra na prijatie do rádu trvá zvyčajne pol roka. Po nej nasleduje ročný noviciát. Po jeho skončení kandidát zloži dočasné sľuby na jeden rok. Tieto sľuby sa ešte dvakrát obnovia. Napokon nasledujú slávnostné sľuby.
Na Slovensku dnes majú benediktíni kláštor v Sampore. V histórii bolo niekoľko benediktinskych kláštorov na Slovensku (napr. Hronský Beňadik, Zobor pri Nitre, Spišská Kapitula - Pažica). Ženský kláštor benedktiniek sa nachádza v Horných Oresanoch pri Trnave.
Friedrich Eduard Beneke

Friedrich Eduard Beneke (* 17. február 1798, Berlín, Nemecko – † asi 1. marec 1854, Berlín) bol nemecký filozof. Zastával názor, že psychológia tvorí základ filozofie. Psychológia je podľa Benekeho zároveň metódou umožňujúcou oprieť filozofiu o údaje vnútornej skúsenosti a z nej odvodzovať (indukciou) rozumové poznávacie konštrukcie.
Filozofia je podľa Benekeho teóriou poznania, ktorú považoval za metafyziku, čiže vedu spočívajúcu na rozumovom pretváraní vnemov – týmto sa Beneke stal zakladateľom smeru nazývaného induktívna metafyzika, ktorej úlohou bolo spojiť Kantov kriticizmus so skúsenosťou a vytvoriť systém protikladný absolútnemu idealizmu. Spáchal samovraždu.
Walter Benjamin

Walter Bendix Schönflies Benjamin (* 15. júl 1892, Berlín – † 27. september 1940, Port Bou) bol nemecký esejista, literárny a sociálny vedec, prekladateľ a prozaik.
Študoval vo Freiburgu, Mníchove a Berne, pôsobil ako nezávislý literát, priateľsky sa stýkal s B. Brechtom a T. W. Adornom. V roku 1933 emigroval do Francúzska, žil v Paríži. Od roku 1935 bol vo Francúzsku spolupracovníkom Ústavu pre sociálny výskum vo Frankfurte (frankfurtská škola). Po nevydarenom pokuse ujsť do Španielska spáchal samovraždu.
Vo svojom diele, docenenom až po druhej svetovej vojne, sa inšpiroval marxizmom. Hlavnou oblasťou záujmu Benjamina bola sociológia kultúry a nemecká a francúzska literatúra.
Dietrich Benner

Prof. Dr. Dietrich Benner (* 1. marec 1941, Neuwied, Nemecko) je nemecký pedagóg, venuje sa všeobecnej pedagogike a dejinám pedagogiky; rozpracoval problémovohistorickú systematiku základných otázok novovekej pedagogiky a z pozícií teórie konania vymedzil vzájomný vzťah teórie, empírie a praxe.
Pôsobí na Humboldtovej univerzite v Berlíne.
Émile Benveniste

Émile Benveniste (* 27. máj 1902, Aleppo, Sýria – † 3. október 1976, Versailles, Francúzsko) bol francúzsky jazykovedec, profesor indoeuropeistiky, jeden z najvýznamnejších lingvistov 20. storočia.
Okrem indoeuropeistiky sa venoval porovnávacej jazykovede, do ktorej zaviedol štruktúrne metódy a všeobecnej jazykovede. Začal ako iranista. Je autorom originálnej teórie rekonštrukcie štruktúry indoeurópskeho koreňa. Žiak Antoina Meilleta.
Bernard Berelson

Bernard Berelson (* 2. jún 1912, Spokane, Washington, USA – † 1979) bol americký sociológ, ktorý vypracoval výskumnú techniku obsahovej analýzy.
Luciano Berio

Luciano Berio (* 24. október 1925, Oneglia, Taliansko – † 27. máj 2003, Rím) bol taliansky hudobný skladateľ. 
S K. Stockhausenom, P. Boulezom a mnohými ďalšími patril ku generácii povojnovej hudobnej moderny.
Brit (zmluva)

Brit (hebr. ברית) alebo berit je spoločensky aj právne platná zmluva, ktorá mala na starovekom Východe predovšetkým spoločenský význam a uzatvárala sa určitými obradmi. Jej uzavretie posväcovala prítomnosť Boha pri prinášaní obetí. Podľa predstáv Biblie Boh uzavrel brit s človekom.
Karel Berka

Karel Berka (* 4. máj 1923, Břeclav - † 24. november 2004) bol český logik. Je autorom štúdií o dejinách logiky.
Bernolákovci (hnutie)

Bernolákovci boli jedným z hlavných prúdov slovenského národného obrodeneckého hnutia. Išlo o katolícky prúd pomenovaný po Antonovi Bernolákovi.
Prvá generácia bernolákovcov pôsobila od 80. rokov 18. storočia do 20. rokov 19. storočia v týchto centrách: Bratislava, Trnava (sídlo Slovenského učeného tovarišstva). Jej naj závažnejším činom je uzákonenie slovenčiny ako národného spisovného jazyka (bernolákovčina) a jej uvedenie do krásnej, náučnej a náboženskej literatúry.
Predstaviteľmi prvej generácie bernolákovcov sú okrem A. Bernoláka: J. Fándly, O. Mesároš, M. Hamuljak, A. Rudnai, A. Radlinský a ďalší. Jeho stúpencov spájala najmä bernolákovská spisovná slovenčina, koncepcie slovenskej národnej svojbytnosti a idea rovnosti národov.
Organizačným jadrom bernolákovcov v 90. rokoch 18. storočia bolo Slovenské učené tovarišstvo, ktoré vzniklo v roku 1792. Spolok propagoval bernolákovčinu a rozširoval v nej literatúru (najmä osvetovú a náboženskú).
Druhá generácia bernolákovcov pôsobila v 20. a 30. rokoch 19. stor. v centrách: Ostrihom, Budín, Pešť.
Snažili sa rozvíjať slovenský jazyk a prekonať jazykovú a konfesionálnu rozdvojenosť slovenských národných novorodeneckých síl. Tomuto cieľu slúžil aj Spolok milovníkov reči a literatúry slovenskej založený Martinom Hamuljakom.
Mladobernolákovská generácia sa názorovo zblížila so štúrovcami, prijala ich koncepciu i nový, štúrovský spisovný jazyk. 
Najvýznamnejšími predstaviteľmi druhej generácie bernolákovcov sú: Juraj Palkovič, J. Hollý, M. Hamuljak, Ján Herkeľ, Ján Koiš.
Prínos.
Podľa autorov najnovšej knihy o bernolákovcoch sú (na základe kulturologického výskumu Lukáša Perného na podklade dát Martiny Matečkovej) ich prvenstvá nasledovné:
Beryl

Beryl je minerál kryštalizujúci v hexagonálnej sústave, chemicky kremičitan berýlnato-hlinitý (hlinitokremičitan berylnatý) - Be3Al2(SiO3)6.
Charakteristika.
Vyskytuje sa najmä vo forme stĺpcovitých kryštálov. Poskytuje veľa drahokamových odrôd: 
Vznik a výskyt.
Beryl sa nachádza hlavne v granitových pegmatitoch, kde môže pri vhodných kryštalizačných podmienkach vytvárať aj niekoľkometrové kryštály. Okrem toho sa beryl náchádza aj v greisenoch, v hydrotermálnych žilách a tzv. žilách alpského typu.
Lokality.
Na Slovensku.
Na Slovensku sa beryl v posledných rokoch objavil na viacerých lokalitách v Bratislave (Kamzík, Líščie údolie, Dúbravka, Rösslerov lom v mestskej časti Nové Mesto) - ide však prevažne o veľmi malé nálezy, až mikrokryštály, okrem toho sa našiel na Prašivej a v Dúbrave v Nízkych Tatrách, na lokalite Sklené v Žiari. Najväčšie kryštály berylu zo Slovenska pochádzajú z lokality Striebornica pri Moravanoch nad Váhom v Považskom Inovci.
Vo svete.
Najznámejšie lokality sa nachádzajú v Brazílii - štáty Minas Geraes, Bahia, Goiás, USA - Maine, Pala v Kalifornii, Rusko - Adun Čilon a Nerčinsk v Čitinskej oblasti na Sibíri, Tokovaja na Urale, Muzo a Chivor v Kolumbii, kde sa nachádzajú najkrajšie smaragdy, významný producent drahokamových berylov je aj Madagaskar a Pakistan.
V Česku sa nachádzal najmä v Poběžovicích a Otove na Šumave v Čechách, Dolních Borech na Morave, pri Písku (heliodor aj akvamarín) a na lokalite Schreibengraben pri Sobotíne v Jeseníkoch (akvamarín).
Albert-Maria Besnard

Albert-Maria Besnard (* 26. marec 1926, Toulouse – † 6. február 1978, Paríž) bol francúzsky kazateľ, člen dominikánskeho rádu a náboženský spisovateľ.
Bessarion

Bessarion (iné mená: Vissarión Trapezuntský, Bessarion Trapezuntský; * 2. január 1403, Trabzon, Turecko – † 18. november 1472, Ravenna,Taliansko ) bol byzantský (grécky) filozof, učenec a cirkevný politik, od roku 1437 nicejský arcibiskup, účastník delegácie na koncile vo Ferrare a Florencii (1438-39), od roku 1439 kardinál. 
Po dobytí Konštantinopolu Turkami sa presťahoval do Talianska. Ako filozof bol Plethonovým žiakom a obhajoval platonizmus proti aristotelizmu.
Bezprávie

Bezprávie je systematické porušovanie zákonov najmä zo strany štátu v nedemokratických politických a štátnych režimoch. Možné je zákonné bezprávie (prijímanie perzekučných zákonov) a nezákonné bezprávie (faktické porušovanie formálne demokratických zákonov).
Bezpredpokladovosť

Bezpredpokladovosť () je nezávislosť od svetonázorových, náboženských a politických vplyvov, od súkromných želaní, mienok a zámerov, od nepreverených a vecne neoverených
predpokladov.
Bezvedomie

Bezvedomie je porucha (strata) vedomia a strata schopnosti reagovať na podnety z okolia (svetlo, zvuk, bolesť) ako následok poruchy funkcie mozgu, ale je to aj strata schopnosti reagovať na vnútorné podnety. Je to život ohrozujúci stav, pretože môže spôsobiť poruchy dýchania alebo môže dôjsť k vdýchnutiu (aspirácii) obsahu žalúdka.
Bezvedomie neúrazového pôvodu.
Príčiny neúrazového bezvedomia sú napríklad opitosť, epilepsia, mdloba, hypoglykémia, cievne mozgové príhody alebo otravy liekmi a inými chemikáliami.
Bezvedomie úrazového pôvodu.
Príčiny úrazového bezvedomia bývajú poranenia lebky a mozgu, poškodením kostí lebky alebo obalov mozgu.
Prvá pomoc.
Treba skontrolovať, či postihnutý dýcha. Dýchanie sa kontroluje po spriechodnení dýchacích ciest, čiže po záklone hlavy a nadvihnutí brady postihnutého. Následne treba počas záklonu hlavy aspoň na 10 sekúnd priložiť ucho k ústam postihnutého a sledovať očami, či sa hrudník postihnutého dvíha a zároveň počúvať, či je počuť vydychovanie (pri dýchaní je aj cítiť prúd vydychovaného vzduchu). Ak dýcha, tak je potrebné dať postihnutého do stabilizovanej polohy. Ak nedýcha, tak je potrebné začať s kardiopulmonálnálnou resuscitáciou, tzn. so stláčaním hrudníka a záchrannými vdychmi.
Podľa možnosti sa snažíme zistiť, z čoho bezvedomie vzniklo, teda či nie sú v okolí obaly liekov, fľaše, striekačky a podobne.
Bhadrásana

Bhadrásana (sanskr.) je sed blaženosti, jedna ásan.
Mukund Vinájak Bhólé

Mukund Vinájak Bhólé je indický lekár, riaditeľ pre výučbu v najznámejšom jogovom výskumnom ústave Kaivaljadháma v Lónavle v Indii.
M. V. Bhólé sa zameriava na výskum a výučbu védickej pránajamy a jogovej terapie prostrednictvom psychofyziologického pôsobenia jogových techník a na ďalšie aspekty jogy, ktoré sa vyučujú v
Lónávle.
Jeho workshopy umožňujú teoretické aj praktické zvládnutie danej témy prostredníctvom vnútornej skúsenosti.
2.-4. 7. 1996 v Bratislave sa seminár/workshop dr. Bhólého orientoval na tieto tematické okruhy:
1. Všetky naše činnosti sú v podstate nervovosvalové.
2. Všetky naše činnosti možno rozdeliť na dýchacie a nedýchacie.
3. Dôležitosť výcviku a vzdelávania vzhľadom na tieto dva typy aktivít
od detstva a ich výsledok.
4. Analýza napätí, ktoré si vytvárame v súvislosti s nervovosvalovou aktivitou.
5. Prínos poznania nervovosvalových aktivít v sebauvedomovaní.
6. Pochopenie kvality sebauvedomovania v jogínskej terminológii v súvislosti s modernými medicínskymi termínmi.
7. jogínsky spôsob pohľadu na atma džnana, možnosti vo výučbe jogy a v ovládaní stresu v jogovej terapii.
8. Vysvetlenie dôležitosti pránajámy. Ozrejmenie jogínskych konceptov ako nádí šudhi, deha šudhi, prána šudhi, ahar šudhi, manas šudhi a vyskúšanie si ich experimentálne. V spojení s pránjámou poukážeme na dôležitosť ásan, krijí, mudier a bándh. Praktické skúsenosti nás presvedčia o význame individuálneho zážitku týchto praktík.
9. Pochopenie konceptu kanda, nádí, nasika, ghrana prostredníctvom vlastného zážitku. Kapalabháta a udijána. Použiteľnosť týchto techník pri ovládaní stresu a v jogovej terapii. Čakry.
10. Ezoterickosť/exoterickosť s prihliadnutím sa fyzické, emocionálne, intelektuálne, realizačné aspekty rôznych jogových cvičení.
Bhutavada

Bhutavada je jedna z koncepcií staroindického materializmu. Spomína sa už v upanišadách a v epose Mahábhárata. V niektorých neskorších prameňoch vystupuje ako druh lókájaty.
Podľa učenia bhutavady všetky rozdiely medzi predmetmi, pokiaľ ide o ich vlastnosti, pramenia z rozdielu v spájaní materiálnych prvkov, ktoré tvoria tieto predmety.
Vedomie je výsledkom osobitného spojenia materiálnych prvkov, ktoré, keď už raz vznikne, môže reprodukovať sebe podobné spojenia, no iné spojenia nikdy nemôžu viesť k vzniku vedomia.
Tak ako prívrženci Lókájaty, aj stúpenci bhutavady boli v gnozeológii senzualistami a v etike hedonistami.
Rané texty bhutavady sa nezachovali.
Bibličtina

Bibličtina alebo biblická čeština je český spisovný jazyk, ktorý zaviedli českobratskí vzdelanci prekladom Kralickej biblie (odtiaľ názov bratský pravopis). Používal sa ako jeden zo spisovných jazykov v 16. stor. - 19. stor. aj na Slovensku.
Pravopis bibličtiny sa od staršieho Husovho pravopisu odlíšil úpravou diakritických znamienok, písaním y a ý a iných písmen (mäkčene, u za pôvodné uo, y, ý po c, z, s, napr. cyzý, sýla atď.).
Bibličtinu s takýmto pravopisom prevzali na Slovensku už v 16. stor. slovenskí evanjelici ako bohoslužobný jazyk. Do 18. stor. bibličtinu so slovenskými prvkami používali ako jeden zo spisovných jazykov mnohí slovenskí vzdelanci oboch vyznaní. V bibličtine vyšlo viac vydaní spevníka Cithara sanctorum (Tranoscius 1636), katechizmov a iných náboženských evanjelických kníh. V období protireformácie po bitke na Bielej hore českí exulanti na Slovensku sa starali o dodržiavanie normy spisovnej bibličtiny v tlačených publikáciách. Niektorí slovenskí evanjelickí vzdelanci sa v určitých obdobiach prikláňali viac k jej slovakizovanej, ľudu zrozumiteľnejšej forme (Horčička, Masník), v období prenasledovania sa dôslednejšie pridržali bibličtiny.
V 18. stor. sa novým vydaním biblie (Halle 1722) a ďalších kníh (Daniel Krman, Matej Bel a ďalší) upevnilo sa u slovenských evanjelikov používanie bibličtiny, kým katolíci najmä v trnavskom kultúrnom centre slovakizovanie bibličtiny ďalej prehĺbili (západoslovenská kultúrna slovenčina), a od 1787 používali bernolákovčinu.
V roku 1803 bola pri evanjelickom lýceu v Bratislave založená osobitná Katedra ŕeči a literatúry česko-slovenské spojená s Ústavom ŕeči s literatúry česko-slovenskej. Viedol ju J. Palkovič. V knihách a časopisoch, ktoré vydával v bibličtine, bránil bratský pravopis. Časť slovenských spisovateľov v 1. pol. 19. stor. (J. Kollár a P. J. Šafárik) začala používať modernú češtinu a od 1844 (Ľ. Štúr) slovenčinu stredoslovenského typu.
Bibličtina na slovensku sa v 19. a 20. stor. udržala v evanjelických náboženských obradoch, čiastočne v evanjelickej náboženskej pisbe.
Na gramatický základ bibličtiny nadväzovalo prvé kodifikovanie slovenčiny ako spisovného jazyka.
Bibliografia

Bibliografia (angl. "bibliography"; gréc. "biblos", "biblion" kniha + "graphein" písať) je oblasť vedeckej a praktickej činnosti zameraná na komunikáciu bibliografických informácií o dokumentoch; inak povedané, je to veda o bibliografickej komunikácii.
Historický a súčasný význam slova bibliografia.
Pôvodne sa slovo bibliografia vzťahovalo na "pisárske práce" a "prepisovanie kníh." Za bibliografov sa považovali v antickom Grécku tí, ktorí sa zaoberali ručným opisovaním kníh. V období humanizmu sa pôvodné používanie slova bibliografia – v zmysle "písať knihu", "opisovať knihu" – postupne zmenilo na "popisovať knihu" a nadobúdalo význam vzťahujúci sa na "zoznam (súpis) kníh". Ako prvý použil pomenovanie bibliografia vo význame "súpis kníh" v roku 1633 vo Francúzsku Gabriel Naudé, tajomník a knihovník kardinála Mazarina, v názve diela "Bibliografia politica."
V súčasnosti sa slovo bibliografia používa jednak vo význame "popis" a "súpis" dokumentov, a tiež ako pomenovanie "disciplíny" zameranej na bibliografickú komunikáciu a praktické riešenie problémov výmeny bibliografických údajov.
Profilovanie základných druhov bibliografie.
Najväčší rozvoj bibliografie, pokiaľ ide o množstvo a druhy bibliografických diel, nastal od konca 18. stor. V podstate už v tomto období sa začali profilovať základné druhy bibliografie: univerzálna bibliografia, národná bibliografia, špeciálna bibliografia, kníhkupecká bibliografia, medzinárodná bibliografa.
Významy termínu bibliografia na Slovensku.
Na Slovensku sa termín bibliografia používa najmä v troch významoch:
Definovanie bibliografie v medzinárodných normách.
Termín bibliografia sa definuje:
Činnosť bibliografov.
Bibliografia je oblasť, ktorou sa profesionálne zaoberajú bibliografi.
Bibliolatria

Bibliolatria je prehnané, prílišné uctievanie kníh.
Bibliológia

Bibliológia alebo knihoveda (iné názvy: zriedkavo bibliognózia, zriedkavo bibliosofia, zastarano bibliografia) je vedný odbor, ktorý skúma knihu a knižnú kultúru. Je to náuka o knihách a literárnych dokumentoch.
Bibliopedagogika

Bibliopedagogika je aplikovaná pedagogika, ktorá sa zaoberá vplyvom čítania na výchovu a rozvoj osobnosti.
Biblioterapia

Biblioterapia je metóda psychoterapie, využívajúca čítanie na liečbu duševne chorých, alebo drogovo závislých ľudí. Pri liečení sa používa individuálna alebo skupinová terapia.
Ako liečebná metóda sa začala používať už v starovekom Grécku a Alexandrii. V 18. a 19. storočí bolo jej praktizovanie rozšírené v Anglicku, Nemecku, Francúzsku a Škótsku.
Biblistika

Biblistika je veda, respektíve presnejšie, označenie viacerých vied tvoriacich relatívne samostatný vedný odbor (synonymum: biblické vedy), zaoberajúci sa Bibliou (Svätým Písmom). Biblistika je teologickou i profánnou (svetskou, napríklad historickou a filologickou) vedou. Jej cieľom je jednak priniesť nové poznatky o Biblii, jej náboženskom, spoločensko-kultúrnom a historickom pozadí, prameňoch, pôvode, obsahu či jazyku, ako aj (z hľadiska „vnútrocirkevného“) "„určiť text a správne výklady obsahu Božieho zjavenia obsiahnutého v Biblii“". Znalec v biblistike sa nazýva biblista a znalkyňa biblistka.
Biblistika zahŕňa (literárnu) biblickú kritiku (historicko-kritické metódy výskumu) i biblickú teológiu, ktorá skúma teologický obsah, v dôsledku čoho na Bibliu nazerá aj z pohľadu konfesionálnej doktríny a interpretácie, a jej cieľom je aj pochopenie a vysvetlenie náboženského posolstva z hľadiska konkrétnej vierouky. Veľká časť biblistiky má preto síce nadkonfesionálny charakter, existujú však aj rozdiely týkajúce sa biblického kánonu, vnímania biblickej inšpirácie či výkladu. Niektoré cirkvi Bibliu vykladajú v zmysle cirkevnej tradície či cirkevného magistéria (učiteľského úradu cirkvi), iné voľnejšie (napríklad niektoré protestantské cirkvi). Jedným z hlavných nástrojov biblistiky je biblická exegéza (výklad) Biblie.
Pomocnými biblickými vedami sú biblická archeológia, biblická geografia, biblická história či oblasti intertestamentárnej literatúry. Úzko s ňou súvisí štúdium apokryfov, rabínskej literatúry, mimobiblických textov starovekého Blízkeho východu, gnostických spisov či patristickej literatúry. Odborné štúdium Biblie predpokladá tiež znalosť starovekých jazykov: starogréčtiny, hebrejčiny, aramejčiny, latinčiny, sýrčiny, koptčiny a ďalších.
Biblistika sa vyvinula z teológie, ktorej hlavnou úlohou bola interpretácia biblického textu. Už v patristickom období sa však pri teologickom výklade začali využívať aj niektoré svetské vedy (napríklad štúdium biblických jazykov, textová kritika a filológia). Už v staroveku badať začiatky biblickej hermeneutiky a štúdia rôznych významov Svätého Písma (alexandrijská exegetická škola, antiochijská exegetická škola). Cirkevní otcovia sa zaoberali Starým aj Novým zákonom spoločne a vo svojich komentároch upozorňovali na teologický obsah, ktorý využívali na liturgické, homiletické, katechetické a pastoračné účely. Servilný postoj biblistiky k teológii bol prekonávaný len postupne, pričom k veľkému pokroku došlo v novoveku, keď sa začali formovať špeciálne disciplíny ako biblická filológia či textová kritika.
Gabriel Biel

Gabriel Biel (* okolo 1425 – † 7. december 1495) bol nemecký filozof, predstaviteľ nominalizmu.
Biena

Biena alebo dvojročná rastlina je bylina s dvojročnou dĺžkou života.
Biliarda

Biliarda je tisíc biliónov, čiže 1015. V USA, bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa biliarda označuje ako kvadrilión.
Bilingvizmus

Bilingvizmus môže byť:
Zmiešaný bilingvizmus

Zmiešaný bilingvizmus je bilingvizmus, pri ktorom boli obidva jazyky osvojené v tom istom prostredí, najčastejšie v rodine, kde sa rovnocenne používajú obidva jazyky.
Bilión

Bilión je:
Bina

Bina je podľa kabaly tretia z desiatich sfirot, inteligencia alebo rozum.
Binárnosť

Binárnosť (lat.) môže byť:
Alfred Binet

Alfred Binet (* 11. júl 1857, Nice, Francúzsko – † 18. október 1911, Paríž) bol francúzsky psychológ; tvorca prvých testov inteligencie. 
Bol poverený vládou, aby vytvoril široko použiteľnú jednoduchú skúšku, dovoľujúcu vydeliť v školách deti, ktoré nestačia na bežnú výuku, a tým jednak brzdia žiaduce tempo postupu, jednak trpia pre nich neprimeranými požiadavkami. Binet pracoval na úlohe sedem rokov, aby v roku 1905 zverejnil výsledok - prvý inteligenčný test.
Riadil laboratórium na Sorbone.
Bingo (lotéria)

Bingo je lotéria s výhrami v hotovosti.
Bingočeská televízna lotéria.
Bingo bol český televízny program vysielaný v rokoch 19941996 v televízii Nova. Išlo o lotériu formou „zábavnej súťažnej hry“. Na jeseň 1995 zverejnili "Lidové noviny" podozrenie, že je hra zmanipulovaná. Súťaž bola na jar 1996 ukončená a po svojom obnovení pod názvom "Nové Bingo" už nedosiahla pôvodnej popularity a následne bola definitívne ukončená.
V roku 2005 bol za ovplyvnenie súťaže v období máj až september 1995 v neprítomnosti odsúdený nepodmienečne na 5 rokov zmluvný pracovník a programátor Pavel Fantyš. Niekoľko ďalších komplicov bolo odsúdených podmienečne. V roku 2017 sa Fantyš po dolapení v USA k činu priznal (uviedol však, že nebol hlavným organizátorom).
Dvojčlen

Dvojčlen alebo binóm alebo mnohočlen s dvoma členmi je mnohočlen, ktorý má dva členy; súčet dvoch jednočlenov (monómov). Napr. formula_1.
Dvojčleny a vzorce s nimi spojené patria k základným matematickým nástrojom. Dvojčleny nachádzajú uplatnenie v rôznych výpočtoch počnúc kvadratickými rovnicami až po výpočet pravdepodobnosti. S dvojčlenmi súvisia vzorce pre skrátené násobenie, ktoré sa často používajú pri úpravách rôznych algebraických výrazov. V zhode s vyššie uvedenou definíciou sú dvojčleny výrazy formula_2 a formula_3, pričom formula_4 a formula_5 môžu byť čísla, parametre alebo algebraické výrazy.
Nasledujúci príklad ukazuje, ako rozdielne môžu byť dvojčleny.
formula_2, formula_7, formula_8,formula_9
V príklade formula_7 sú oba členy dvojčlenu súčiny, a to formula_11 (prvý člen dvojčlenu) a formula_12 (druhý člen dvojčlenu).
V poslednom príklade formula_9 je prvým členom výraz formula_14 a druhým členom je výraz formula_15.
Stupeň dvojčlenu.
Stupňom dvojčlenu rozumieme exponent u vonkajších zátvoriek.
Dvojčleny druhého stupňa.
Vzorce skráteného násobenia uľahčujú počítanie s mnohočlenmi druhého stupňa i stupňov vyšších. Najznámejšie sú vzorce týkajúce sa dvojčlenov druhého stupňa, ktoré pracovne nazveme prvým, druhám a tretím vzorcom. Obecný vzorec pre výpočet dvojčlenu n-t=ho stupňa nachádza uplatnenie vo formulácii a riešení obecnejších matematických problémov. 
Tri zmienené vzorce:
Prvé dva vzorce skráteného násobenia sä v zásade vzorcom jediným, stačí v druhom vzorci zapísať výraz formula_24 v tvare formula_25 a na tento tvar použíť prvý vzorec skráteného nasobenia. Dostávame:
Realizácia počtových výkonov obvyklym spôsobom vyjasní, ako uvedené vzorce vznikli:
Analogicky pre druhý vzorec:
Tretí vzorec odvodíme následovne:
Porovnanie prvého riadku výpočtu tretieho vzorca s druhými riadkami výpočtu prvého a druhého vzorca ukazuje všetky možné kombinácie znamienok v zátvorkách, ktoré sa môžu vyskytnúť.
Dvojčleny vyšších stupňov.
Vyššie uvedené vzorce odvodíme podobne ako prví až tretí vzorec. O výraze na pravej strane uvedených rovností hovoríme ako o rozvoji dvojčlenu.
Činitele pred jednotlivými výrazmi formula_40,formula_41,formula_42, formula_43, formula_44 (jednočleny) nazývame binomické koeficienty (koeficienty dvojčlenu, napr. koeficient formula_45 pred formula_40, koeficient formula_47 pred formula_41 a pod.
Ak zapíšeme rozvoj dvojčlena formula_49 so všetkými exponentami členov formula_4 a formula_5, dostávame 
Všimnite si:
Vzorce pre dvojčleny formula_64 dostaneme tak, že člen b nahradíme výrazom formula_65. Pre dvojčlen tretieho stupňa dostávame 
Podobne v prípade dvojčlena štvrtého stupňa
Všimnime si, že členy obsahujúce nepárne mocniny základu (-b) majú záporné koeficienty, takže sa odčítajú.
Biobibliografia

Biobibliografia je:
Bioblast

Bioblast (gr.) je hypotetická jednotka živej zrnitej hmoty v protoplazme, ktorá je schopná sa rozmnožovať.
Biocenológia

Biocenológia (gr.) je náuka o rastlinných a živočíšnych spoločenstvách.
Biocentrizmus

Biocentrizmus je filozofický názor, ktorý redukuje spoločenskú a mravnú podstatu človeka na podstatu biologickú.
Bioelektrina

Bioelektrina (gr.) je elektrická energia, ktorá vzniká v živom organizme v súvislosti s jeho životnými procesmi a v závislosti od aktivity a celkového stavu organizmu.
Bioenergetika

Bioenergetika je odbor biochémie, náuka o chemických procesoch, ktoré slúžia na
zabezpečovanie energie v živých systémoch.
Biofília

Biofília je pud sebazáchovy.
Biofor

Biofor (gr.) je v genetike najmenšia predpokladaná jednotka tej časti živej protoplazmy, ktorá určuje dedičnosť. Bližšie pozri článok: Gén.
Biofyzika

Biofyzika je hraničný vedný odbor medzi biológiou a fyzikou skúmajúci živé systémy z fyzikálneho a fyzikálnochemického hľadiska. Často využíva matematické modely.
Biogenealógia

Biogenealógia (gr.) je náuka zaoberajúca sa vznikom a vzťahmi živočíšnych spoločenstiev.
Biogenetický

Biogenetický (gr.) znamená týkajúci sa vývinu života. Porovnaj biogénia a biogenéza.
Biogenéza

Biogenéza môže byť:
Biogénia

Biogénia (gr.) je náuka o vzniku a vývine živých organizmov.
Biogénny

Biogénny (gr.) znamená nevyhnutne potrebný pre život; zúcastňujúci sa na životnych javoch; životodarný, životoplodný, organogénny; opak: abiogénny.
Biogeocenológia

Biogeocenológia (gr.) je veda o biogeocenózach, v podstate zhodná s biocenológiou, ale s ťažiskom v chorologickej zložke a v odvetví, ktoré sa týka vonkajších vplyvov.
Biogeografia

Biogeografia (gr.) alebo biologický zemepis je vedný odbor zemepisu, ktorý sa zaoberá organickou časťou prírody. Skúma rastlinstvo a živočíšstvo ako súčasť krajiny. Delí sa na fytogeografiu a zoogeografiu. 
Biogeografia dokumentuje, že aj približne rovnaký typ prostredia je v odlišných končinách Zeme obývaný nepríbuznými druhmi pôvodných organizmov.