burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Izobarický dej

Izobarický dej je termodynamický dej, pri ktorom sa nemení tlak termodynamickej sústavy. Pri izobarickom deji je teda formula_1, teda formula_2.
Ideálny plyn.
Zo stavovej rovnice možno pre ideálny plyn odvodiť Gay-Lussacov zákon
kde formula_4 je objem a formula_5 je termodynamická teplota plynu. Pri izobarickom deji je podiel objemu "V" a termodynamickej teploty plynu "T" stály.
Izobara.
Závislosť tlaku na objeme pri izobarickom deji je v p-V diagrame vyjadrená priamkou rovnobežnou s osou "V", ktorá sa nazýva izobara.
Vlastnosti.
Pri izobarickom deji sa s teplotou mení objem plynu, a preto plyn koná prácu. Podľa prvého termodynamického zákona sa dodané teplo spotrebuje na zvýšenie vnútornej energie i na vykonanie práce.
Podľa prvého termodynamického zákona je možné s využitím stavovej rovnice ideálneho plynu napísať
kde formula_7 je látkové množstvo, formula_8 je tlak, formula_4 je objem, formula_5 je termodynamická teplota, formula_11 je univerzálna plynová konštanta
formula_12 reprezentuje molárnu tepelnú kapacitu pri stálom objeme a formula_13 označuje molárnu tepelnú kapacitu pri stálom tlaku.
Vnútornú energiu možno pri izobarickom deji určiť pomocou mernej tepelnej kapacity ako
Z predchádzajúcich vzťahov je jasné, že práca konaná pri izobarickom deji je určená vzťahom
Ak dodáme sústave pri izobarickom deji rovnaké množstvo tepla ako pri izochorickom deji, bude prírastok teploty plynu pri izobarickom deji menší ako pri izochorickom deji. Pre molárne tepelné kapacity teda platí formula_16.
Vzťah medzi formula_13 a formula_12 určuje Poissonova konštanta a Mayerova rovnica.
Pre entropiu pri izobarickom deji platí
Gay-Lussacov zákon

Gay-Lussacov zákon alebo Zákon objemových zlučovacích pomerov je termodynamický vzťah pre izobarický dej prebiehajúci v ideálnom plyne. Definoval ho francúzsky chemik a fyzik Joseph Louis Gay-Lussac.
"Podiel objemu a termodynamickej teploty je konštantný."
alebo inak
"Medzi objemom a teplotou plynu existuje lineárna závislosť ak tlak plynu je konštantný, za súčasného predpokladu konštantného látkového množstva plynu." 
Objemy plynov, ktoré sa spolu zlučujú, ako aj objemy vzniknutých látok v plynnom skupenstve, sú pri rovnakej teplote a rovnakom tlaku v takom vzájomnom pomere, že ich možno vyjadriť malými celými číslami.
Gay-Lussacov zákon je vyjadrený rovnicou
kde formula_2 je objem plynu a formula_3 je jeho termodynamická teplota a formula_4 je konštanta.
alebo tiež
Pre "p" = konšt:
kde formula_2 je objem plynu a formula_3 je jeho termodynamická teplota.
Konštanta na pravej strane rovnice sa označuje ako teplotná rozpínavosť.
Teplotná rozpínavosť

Teplotná rozpínavosť je jav v plynoch, prejavujúci sa zmenou tlaku plynu pri zmene teploty pri konštantnom objeme.
Teplotná rozpínavosť sa prejavuje pri izochorickom deji.
Pri konštantnom objeme sa tlak daného množstva plynu mení s teplotou lineárne, čo vyjadruje Charlesov zákon. Pre formula_1 teda platí
Súčiniteľ formula_3 sa nazýva "koeficient teplotnej rozpínavosti (rozpínavosť)" a je pre všetky plyny približne rovnaký. 
Pri zohrievaní plynu s určitou hmotnosťou tak aby jeho objem ostal stály, zväčšuje sa jeho tlak. Závislosť tlaku ideálneho plynu od jeho termodynamickej teploty pri izochorickom deji možno získať zo stavovej rovnice, ak platí
potom
Charlesov zákon hovorí, že pri izochorickom deji s ideálnym plynom stálej hmotnosti je tlak plynu priamo úmerný jeho termodynamickej teplote. Pre skutočné plyny však platí Charlesov zákon iba približne. Odchýlky vznikajú hlavne pri nízkych teplotách a vysokých tlakoch.
Vyjadrenie rovnice základného stavu s veličinami p0, T0 (pri 0°C):
pri dosadení formula_10, kde formula_11 je termodynamická teplota a formula_12 je teplota
alebo
kde formula_15 koeficient teplotnej rozpínavosti plynu, čo je priemerná hodnota platná pre interval teplôt 0°C až t°C. Skutočný koeficient formula_15 pri teplote 0°C je definovaný vzťahom
Pre ideálny plyn je priemerný koeficient teplotnej rozpínavosti plynu rovný skutočnému koeficientu rozpínavosti. Pre reálny plyn sa tieto koeficienty líšia, pretože závislosť p a t nie je lineárna.
Command &amp; Conquer 3

Command &amp; Conquer 3 môže byť:
Luděk Sobota

Luděk Sobota (* 27. máj 1943, Praha) je český filmový a divadelný herec.
Luděk Sobota vyštudoval dopravnú priemyslovku, potom absolvoval herectvo na pražskej DAMU. Mal schopnosť hrať dobre aj charakterové roly, jeho vlastnou parketou sa stala komika, predovšetkým autorská, založená na vlastných textoch a improvizácii.
Tú nasal v kolektívnom duchu súboru Ypsilon pod vedením Jana Schmida, kde hral od roku 1968. V rokoch 1973–1990 pôsobil v pražskom divadle Semafor, kde v scénkach s Miloslavom Šimkom a Petrom Nárožným doviedol k dokonalosti typ svojho „přitroublého popletu“. Niektoré z týchto skečov boli vydané aj na gramofónových platniach firmy Panton.
V rokoch 2006 až 2008 viedol vlastné „Směšné divadlo“ (v Prahe na námestí I. P. Pavlova), kde bol hercom, režisérom i autorom a kde hrála aj jeho manželka "Adriana".
Filmografia.
Svoj osobitý herecký typ zúročil aj vo filmoch :
Hry.
Polda (počítačová hra) od Zima Software - hlavná rola, 1998-2021
Pavol Szinyei Merse

Pavol apoštol Krištof Augustín Ulrich Félix Szinyei Merse alebo Pavol Sinei Merše de Szinye (po nemecky "Paul von Szinyei-Merse", po maďarsky "Szinyei Merse Pál") (* 4. júl 1845, Chminianska Nová Ves – † 2. február 1920, Jarovnice) bol uhorský maliar slovenského pôvodu.
Narodil sa v Chminianskej Novej Vsi do šľachtickej rodiny Félixa Merse de Szinye (teda Merse zo Svinie) a Valérie, rod. Jekelfalussy ako tretie dieťa z osmich tohto páru. Pokrstený bol štyri dni po narodení vo farnosti Svinia menami "Paulus Ap(ostolus) Cristophorus Augustinus Udalricus Felix"; Augustín podľa krstného otca - Augustína Mariássyho, Félix podľa otca.
Maliarstvo študoval na Akadémii v Mníchove. Patril k priekopníkom impresionizmu v Uhorsku a celej strednej Európe.
Angažoval sa aj politicky. V roku 1896 bol zvolený do uhorského snemu za vládnu Liberálnu stranu vo volebnom okrsku Lipany, kde sa usiloval o modernizáciu vzdelávania.
Pochovaný je na cintoríne v Lipanoch
John Singer Sargent

John Singer Sargent (12. január 1856, Florencia – 14. apríl 1925, Londýn) bol jeden z najúspešnejších amerických portrétistov vo svojej dobe, neskôr pôsobil skôr ako nadaný krajinkár. Sargent sa narodil vo Florencii v Taliansku americkým rodičom. Zo začiatku študoval v Taliansku a Nemecku, neskôr v Paríži u Emile Auguste Carolus-Durana.
Tvorba.
Zhruba od roku 1880 začal Sargent pravidelne vystavovať svoje portréty, predovšetkým žien ("Madame Edouard Pailleron", 1880; "Madame Ramón Subercaseaux", 1881; "Dáma s Rose", 1882) v salóne. V jeho diele možno rozpoznať predovšetkým vplyv jeho učiteľa a Velázqueza. Väčšina jeho diel sú portréty, z čoho vytvoril zhruba 900 olejomalieb a viac ako 2 000 akvarelov, rovnako ako množstvo náčrtkov. Od roku 1907 sa Sargent rozhodol opustiť portrétovanie a zameral sa skôr na krajinomaľby, ktoré tvoril až do konca svojho života; neskôr začal tiež vyrezávať. Jeho portréty sú jemné, dôkladne vypracované a medzi najznámejšie diela patrí "Madame X" (1884), "Portrét Fredericka Law Olmsteda" (1895), "Portrét Gabriela Faurého" (1889) alebo "Portrét markízy Curzon z Kedlestonu" (1925).
John Singer Sargent zomrel v roku 1925 v Londýne a je pochovaný na Brookwoodskom cintoríne blízko Wokingu v Surrey.
Transatlantický tunel

Transatlantický tunel je stavba, ktorá by spojila Európu a severnú Ameriku suchou nohou. Plány na realizáciu sa však nedostali za fázu náčrtu konceptu a žiadna spoločnosť ani vláda sa o projekt aktívne nezaujímajú. Väčšina konceptov hovorí o spojení severnej Ameriky a Spojeného kráľovstva. Hlavnými zábranami v realizácii sú cena a hranice súčasného materiálu. S jeho návrhom už prišli niektorí futurológovia, filmári (natočené boli dva filmy o tuneli v rokoch 1913 a 1935) i stavitelia. Tiež bol uvedený i v programe "Extreme engineering" televíznej stanice Discovery Channel.
Prípadný tunel by meral zhruba a vzhľadom na charakter morského dna pod Atlantickým oceánom by bol najskôr zavesený v tubuse, umiestnenom hlboko pod hladinou mora, určite však nie pod zemou (tunel razený pod zemou by sa potýkal s extrémnym tlakom a tektonickými problémami v oblasti stredoatlantického chrbátu, navyše by musel byť založený niekoľko kilometrov hlboko pod hladinou mora).
Hornojasenská dolina

Hornojasenská dolina leží na západnej strane Veľkej Fatry. Je to zároveň horná časť Jasenskej doliny.
Preteká ňou potok Vôdky. Prechádza ňou asfaltová cesta a modro-značená cyklotrasa.
Men of Valor

Men of Valor je akčná počítačová hra vyvinutá firmou 2015 a vydaná spoločnosťou Vivendi Universal 19. októbra 2004 pre hernú konzolu XBox a 29. októbra 2004 pre platformu PC. Titul zachytáva pechotný boj počas vojny vo Vietname.
Gustave Doré

Paul Gustave Doré (* 6. január 1832, Štrasburg, Francúzsko – † 23. január 1883, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky umelec, rytec a ilustrátor. Doré primárne pracoval tiež s drevorytom a oceľorytom.
Tvorba.
Doré sa narodil v Štrasburgu a v roku 1847 boli vydané jeho prvé ilustrované príbehy. Najprv pracoval ako literárny ilustrátor v Paríži, kde bol poverený ilustrovať práce od Rabelaisa, Balzaca, Miltona a Alighieriho. Veľký úspech zožala novo ilustrovaná "Anglická Biblia" z roku 1866, ktorá bola po prvýkrát vystavená v roku 1867 v Londýne. Doré ilustroval najrôznejšie knihy až do svojej smrti v Paríži v roku 1883. Bol pochovaný na cintoríne Cimetière du Père-Lachaise.
Za svoj život ilustroval Doré viac ako 90 kníh či iných materiálov. Medzi jeho najvýznamnejšie patrí Danteova "Božská komédia" (1861), v roku 1863 "Don Quijote" od Miguela de Cervantesa alebo v roku 1866 "Stratený raj" od Johna Miltona.
Skleníkový plyn

Skleníkové plyny sú plyny, ktoré sa vyskytujú v atmosfére Zeme a absorbujú dlhovlnné infračervené žiarenie, vďaka čomu je ohrievaná dolná vrstva atmosféry a zemský povrch.
Jean-Léon Gérôme

Jean-Léon Gérôme (* 11. máj 1824, Vesoul, Francúzsko - † 10. január 1904, Paríž) bol francúzsky maliar a sochár 19. storočia, ktorého maliarske dielo tvoria prevažne historické scény a portréty.
Život a dielo.
Narodil sa vo Vesoule (Haute-Saône) 11. mája 1824. O maľovanie sa zaujímal už od detstva a na základnej škole patril medzi najnadanejších žiakov. V roku 1841 začal študovať v Paríži a pracoval pod vedením Paula Delachora, ktorého neskôr sprevádzal do Talianska (1844-1845). Prvý väčší úspech získal pri svojom návrate do Francúzska, kedy vystavil v Parížskom salóne obraz "Kohúti zápas", ktorý získal bronzovú medailu. Ďalšie skvelé diela vystavil v roku 1848 a to konkrétne obrazy "Panna s Ježišom, Svätý Ján a Anacreon" a "Bacchus a Cupid". Medzi ďalšie vystavované diela patrila aj "Paestum" (1852) alebo "An idyla" (1853).
V roku 1854 sa Gérôme vydal na cesty po Turecku a po Dunaji, v roku 1857 navštívil Egypt.
Archipel

Archipel alebo archipelág môže byť:
Archipelagos

Archipelagos (zastarano aj archipelagus či archipel(ág)) môže byť:
Xoanón

Xoanóny (z gr.xeó- vyrezávať, otesávať) sú najčastejšie drevené, ale tiež kamenné, príp. slonovinové sochy božstiev z archaického obdobia gréckej civilizácie. Vytvárali sa približne od 8. stor. pred Kr. do začiatku tzv. daidalského štýlu, na ktorý mali vplyv. 
Drevené sochy boli vytvárané z pňov stromov olivovníka, boli len nahrubo otesané, mali oválnu hlavu a naznačené oči, nos a ústa. Nahrubo pritesané boli aj ramená a nohy. Xoanóny boli určené na prísne frontálny pohľad. Sochy boli často povrchovo upravované farbami, prípadne zlátením. Niekedy mali sochy aj prídavky s plechu a ušľachtilého kovu. Neskôr vplyvom antropomorfizácie božstiev postupne pridávané tvary, približujúce sa ľuďom. 
Hoci umenie už výrazne pokročilo v stvárnení ľudského tela, uctievali sa tieto sochy napriek svojej archaickosti a primitívnosti až do klasického obdobia, ako mimoriadne vzácne pamiatky. Príkladom je Aténina socha z olivového dreva v chráme Erechteion na aténskej Akropole, ktorá sa podľa báje zniesla z neba. K tejto soche smerovala počas Veľkých panatenájskych slávností procesia, prinášajúca novo utkanú šafránovú rízu (cirkevné slávnostné rúcho - peplos ) do ktorej ju obliekli. 
Všetky xoanóny boli opradené legendami o svojom zázračnom vzniku, preto boli vo veľkej úcte. Postupne boli však nahradzované dokonalejšími mramorovými sochami a boli vytláčané na okraj chrámov, neskôr prenesené do menej významných druhoradých chrámov, menej dôležitých bohov. 
Vďaka materiálu z ktorého boli zhotovené sa nám nezachovali, sú o nich však písomné zmienky.
Lipa veľkolistá

Lipa veľkolistá ("Tilia platyphyllos") je strom z čeľade slezovité ("Malvaceae").
Opis.
Dorastá do výšky 40 metrov, kôra má šedú farbu. Kvety sú žltkasté.
Použitie.
Lipa je považovaná za liečivú rastlinu. Z kvetov sa robí napríklad čaj, ktorý posilňuje imunitný systém.
Fonseca (záliv)

Fonseca (šp.: "Golfo de Fonseca") je záliv v Tichom oceáne, na západnom pobreží Strednej Ameriky. O jeho pobrežie sa delia Salvádor (29 km), Honduras (185 km) a Nikaragua (47 km). V zálive sa nachádza niekoľko malých ostrovov. Najväčší z nich je El Tigre, ktorý patrí Hondurasu. 
Prírodné podmienky.
Záliv Fonseca je plytká depresia na tichomorskej strane stredoamerickej šije o rozlohe približne 3200 km². 
Približne 80% z celkového ročného úhrnu zrážok (1400–1600 mm) spadne v období dažďov, ktoré trvá od mája do novembra. Teploty sa tu pohybujú medzi 25 až 30 °C, pričom marec a apríl sú najteplejšie a november a december najchladnejšie mesiace. 
Typickým porastom miestnych mokraďových ekosystémov je mangrovník. V zálive žijú početné druhy morských živočíchov, ako napríklad kraby a krevety.
Tradičným zdrojom obživy je chov dobytka, rybolov, chov kreviet a ťažba morskej soli. 
Dejiny.
Ostrovy nachádzajúce sa v zálive boli dlho predmetom sporu všetkých troch štátov, ktorým patrí pobrežie. V roku 1992 Medzinárodný súdny dvor stanovil, že právo plavby majú všetky tri štáty, zatiaľ čo Salvádoru pririekol ostrovy Meanguera a Meanguerita a Hondurasu ostrov El Tigre.
Henry Hudson

Henry Hudson (12. september 1570 – † 1611) bol anglický moreplavec a objaviteľ.
Životopis.
Presné miesto narodenia, ani jeho mladosti nie je známe. Predpokladá sa však, že sa narodil v Londýne a už v mladosti sa začal plaviť na lodiach. Miesto a čas smrti možno tiež len približne odhadnúť, podľa roku a miesta, kde bol vysadený na čln vzbúrenou posádkou svojej lode.
V roku 1607 bol vyslaný anglickou "Moskovskou obchodnou spoločnosťou" na výpravu severným smerom, aby sa pokúsil objaviť severnú morskú cestu do Ázie. Pri tejto ceste sa pravdepodobne dostal len od severného pólu a objavil aj ostrov Jan Mayen.
V roku 1609 sa vydal na ďalšiu výpravu v službách holandskej Východoindickej spoločnosti. Opäť sa pokúsil plávať pozdĺž severného pobrežia Ruska, ale zastavil ho ľad. Preto preplával Atlantik a pokúsil sa nájsť cestu okolo severnej Ameriky. Pretože ani táto cesta sa nevidela priechodná, zabočil k juhu a pri dnešnej rieke Hudson založil základy Nového Amsterdamu.
V roku 1610 vyplával na ďalšiu výpravu, tentoraz pod anglickou vlajkou. Pokúsil sa opäť hľadať cestu okolo severnej Ameriky. Na lodi "Discovery" objavil dnešný Hudsonov záliv a domnieval sa, že je už na Tichom oceáne. Po niekoľkých mesiacoch prieskumu tu bol nútený prezimovať. 
V júni 1611 vypukla na jeho lodi vzbura. Hudson bol spolu so svojim sedemnásťročným synom a siedmimi ďalšími členmi posádky vysadený na čln a ponechaný osudu. Nie sú o ňom známe žiadne ďalšie správy. Zvyšok posádky sa pokúsil vrátiť domov, čo sa podarilo po mnohých ďalších peripetiách len ôsmim námorníkom. Za vzburu však neboli potrestaní – stali sa cenným zdrojom informácií pre ďalšie výpravy.
Guitar World

Guitar World je americký hudobný časopis venovaný gitaristom. Jeho náplňou sú originálne rozhovory, recenzie albumov. Vychádza trinásťkrát do roka (každý mesiac a trináste, prázninové číslo) 
Prvé číslo časopisu vyšlo v júli 1980; na jeho obale sa objavil bluesový gitarista Johnny Winter. Vo svojej 27 ročnej histórii "Guitar World" priniesol rozhovory s najvplyvnejšími rockovými gitaristami: Jimmy Page, Tom Morello, John Frusciante, David Gilmour, Angus Young, Ace Frehley, Tony Iommi, Ritchie Blackmore, Joe Satriani, Slash, Eric Clapton, Steve Vai, Zakk Wylde, Dimebag Darrell, Joe Perry, a Eddie Van Halen.
100 najlepších gitarových sól.
Desať najlepších z rebríčka 100 najlepších gitarových sól časopisu Guitar World:
Lappajärvi

Lappajärvi môže byť:
Amapala

Amapala je obec v departmente Valle v Hondurase. Je administratívnym strediskom ostrova El Tigre a patria pod ňu aj ďalšie ostrovčeky v zálive Fonseca, z ktorých jediný celoročne obývaný je Isla Comandante. Vďaka hlbokému dnu, aj napriek nedostatku modernej infraštruktúry bola Amapala dlho hlavným prístavom Hondurasu v Tichom oceáne.
Koncom 19. storočia ju nahradil prístav San Lorenzo na pobreží kontinentu.
Do Amapaly premávajú z kontinentálnej časti Hodnurasu člny z Coyolita, ktoré je približne 30 km od San Lorenza.
Amapala bola krátko aj sídelným mestom Veľkej stredoamerickej republiky (november – december 1898).
El Tigre

El Tigre môže byť:
Peisistratos (aténsky politik)

Peisistratos ("Peisistratos"); * okolo 600 pred Kr. - † 527 pred Kr.) bol aténsky politik - tyran, za ktorého vlády sa v prvej polovici 6. stor. pred Kr. riešili sociálne problémy obyvateľov a nastal prvý veľký rozkvet Atén.
Životopis.
Peisistratos pochádzal z bohatej aristokratickej rodiny. Údajne sa poznal ešte s reformátorom Solónom. Pokračoval v sociálnych reformách, pretože v prvej polovici 6. stor. pred Kr. sa v Aténach rozmáhala remeselná výroba (predovšetkým výroba keramiky) a obchod, ale politickú moc vo svojich rukách sústreďovala rodová aristokracia (obsadzovala úrad archontov a radu starších areopág). Peisistratos sa pokúsil dvakrát nastoliť vládu jednotlivca (gr. tzv. "tyranos"), ale dvakrát bol neúspešný (pravedpodobne v r. 567 a 561 pred Kr.).
V roku 547 uskutočnil tretí - úspešný pokus o nastolenie tyranidy. Za pomoci ozbrojenej družiny, ktorú mu ľudové zhromaždenie odsúhlasilo po fingovanom ozbrojenom útoku, sa zmocnil vlády v Aténach. Všetky úrady podliehali jeho kontrole, pričom do úradov dosadzoval svojich ľudí. Uvalil mimoriadne dane na rodovú aristokraciu a finančné prostriedky použil pre zlepšenie postavenia chudobných ľudových vrstiev.
Peisistratos podporoval rozvoj umenia a kultúry. Na Akropole začal stavať chrám, zasvätený ochrannej bohyni Aténe (tzv. "hekatómpedón" - stostopý chrám - meral na dĺžku 100 stôp=asi 30m). Takisto dal prvýkrát zapísať Homérove eposy, ktoré sa dovtedy šírili ústnou tradíciou. Za jeho vlády bol v Aténach postavený prvý verejný vodovod, razili sa mince s portrétom Athény a sovou ako jej symbolom.
Obdobie Peisistratovej vlády znamenalo ďalší rozvoj remeselnej výroby a obchodu.
Po Peisistratovej smrti v roku 527 pred Kr. nastúpili po ňom jeho synovia Hipparchos a Hippias, ktorí zneužívali svoju moc a postavenie. V roku 514 pred Kr. bol pri pokuse zvrhnúť tyranidu zabitý Hipparchos. Hippias ešte viac pritvrdil svoju vládu a v roku 510 pred Kr. bol z Atén vyhnaný. V nasledujúcom roku (alebo v r. 508 pred Kr.) uskutočnil Kleisthenes reformu aténskej ústavy a bola zavedená demokratická ústava.
Zakk Wylde

Zakk Wylde, vlastným menom "Jeffrey Phillip Wielandt", (* 14. január 1967, Bayonne, New Jersey, USA) je americký gitarista a spevák.
20. mája 1987 sa stal členom sprievodnej skupiny Ozzyho Osbourna, bývalého speváka Black Sabbath. 
Keď v roku 1993 ohlásil Ozzy Osbourne ukončenie svojej hudobnej kariéry, založil Wylde vlastnú skupinu Pride and Glory. V roku 1994 vyšiel skupine album "Pride and Glory". O rok neskôr sa Ozzy Osbourne vrátil na hudobnú scénu, a Wylde sa znovu pripojil k sprievodnej skupine. 
V roku 1998 založil skupinu Black Label Society, zároveň však naďalej hrá so skupinou Ozzyho Osbourna.
S manželkou Barbaranne Marie vychovávajú tri deti: synov Jesse a Hendrixa a dcéru Hayley-Rae.
Izochorický dej

Izochorický dej je termodynamický dej, prebiehajúci pri konštantnom objeme tepelnej sústavy. Pre izochorický dej je formula_1, teda formula_2.
Pri dej v ideálnom plyne ze stavovej rovnice platí Charlesov zákon
kde formula_4 je tlak a formula_5 je termodynamická teplota plynu. Pri izochorickom deji je teda podiel tlaku a teploty ideálneho plynu stály.
Izochora.
Závislosť tlaku a objemu pri izochorickom deji je v p-V diagrame vyjadrená priamkou rovnobežnou s osou "p". Táto priamka sa nazýva izochora.
Vzťahy.
Keďže sa pri izochorickom deji nemení objem formula_6, bude podľa prvého termodynamického zákona platiť vzťah
kde formula_8 je teplo a formula_9 je vnútorná energia.
Pretože formula_10 je práca vykonaná plynom (dodaná plynu), dá sa povedať, že formula_11. To znamená, že pri izochorickom deji plyn nevykonáva (ani neprijíma) žiadnu prácu. 
Pri izochorickom deji je všetko dodané (alebo odovzdané) teplo použité na zvýšenie (zníženie) vnútornej energie formula_9.
Teplo dodané plynu zvýši jeho teplotu o formula_13. Ku kvantifikovaniu tohoto tepla použíjeme molárnu tepelnú kapacitu pri stálom objeme formula_14, teda
kde formula_16 je látkové množstvo.
Integráciou dostaneme
Vzťah pre entropiu pri izochorickom deji môžeme potom rozpísať v tvare
Ak sústave pri izobarickom deji dodáme rovnaké množstvo tepla ako pri izochorickom deji, bude prírastok teploty plynu pri izobarickom deji menší než pri izochorickom deji. Pre molárne tepelné kapacity teda platí formula_19.
Vzťah medzi formula_20 a formula_14 určuje Poissonova konštanta a Mayerova rovnica.
Nišinošima

Nišinošima je menší, široký ostrov vulkanického pôvodu pod správou Japonska, nachádzajúci sa v Tichom oceáne. Vznikol spojením niekoľkých menších ostrovčekov, vytvorených počas erupcie v roku 1974. Ostrov je centrálny vrchol masívneho podmorského vulkánu, ďalšie vyčinevajúce relikty sa nachádzajú v jeho okolí.
DB2

DB2 je relačná databáza firmy IBM, ktorá je dostupná vo viacerých verziách alebo licenčných dohodách. Nakonfigurovaním verzie s redukovanými vlastnosťami IBM dovoľuje zákazníkom neplatiť za vybrané vlastnosti, ktoré nepotrebujú. Vzorové edície zahŕňajú Express, Workgroup a Enterprise Edíciu. Najviac sofistikovaná edícia na Linux/UNIX/Windows je DB2 Data Warehouse Enterprise Edition (DB2 DWE). Táto edícia určená pre zmiešané pracovné zaťaženie (OLTP a dátové skladovanie) alebo business intelligence (BI) implementácie. DB2 DWE zahŕňa rozličné "BI" črty ako ETL, data mining, OLAP, a in-line analytics.
DB2 pre z/OS je dostupná pod jej vlastnými licenčnými podmienkami. Začínajúc verziou 8, IBM prinesla DB2 pre z/OS a ostatné platformy navzájom zblížila (predtým tu boli významné rozdiely v SQL slovníkoch, napríklad). DB2 pre z/OS má niektoré exkluzivity – znateľné Multi-Level Security (MLS), extrémne veľké rozmery tabuliek a hardvérovo asistovaná kompresia – kvôli špecíalnemu prostrediu a požiadavkám zákazníkov. DB2 pre z/OS bola vždy známa pre jej vedúci OLTP výkon a schopnosti, a pre jej spoľahlivosť a dostupnosť podpory najdôležitejších operácii pre podnikanie, ale z/OS verzia teraz začína získavať BI črty ako aj materialized query tables (MQTs) a hviezdicovú schému. Larry Ellison z Oracle komentoval, že DB2 pre z/OS je jedna konkurenčná databáza ktorá si zaslúži obdiv a rešpekt.
30. januára 2006 IBM vypustilo bezpoplatkovú verziu DB2 tiež nazývanú DB2 Express-C. Touto cestou očakávalo odpoveď na nedávno oznámené voľné verzie Oracle 10g a Microsoft SQL Server. Na rozdiel od Microsoft SQL Serveru alebo voľných edícií Oracle, Express-C nemá limit na počet používateľov alebo na veľkosť databázy. Zatiaľ čo verzie 8.2 a 9.1 DB2 Express-C má predpísany hardvérový limit na server na ktorom beží, DB2 Express-C 9.5 môže bežať na windowsových aj linuxových strojoch rôznej veľkosti, ale databáza nevyužije viac ako 2 CPU jadrá a 2GB RAM. V roku 2007, IBM predstavilo ročné paušálne predplatné (Fixed Term Licence FTL), ktorá ponúka ročnú telefónnu podporu pre Express-C za 3000 USD za jeden server. Nákup FTL tiež dovoľuje DB2 Express-C databáze využiť až do štyroch CPU jadier a 4GB RAM. Používatelia DB2 Express-C ktorý si nekúpia FTL predplatné môžu dostať podporu a asistenciu zadarmo, verejné web fórum udržiavané IBM technikmi a ostatnými DB2 používateľmi.
Charlesov zákon

Charlesov zákon v termodynamike a fyzikálnej chémii je vzťah pre izochorický dej prebiehajúci v ideálnom plyne.
"Tlak plynu pri stálom objeme sa mení priamo úmerne s jeho termodynamickou teplotou."
Inak povedané: 
"Medzi tlakom a teplotou existuje lineárna závislosť, za predpokladu že sa nemení látkové množstvo plynu a jeho objem je konštantný".
Rovnica.
Charlesov zákon je možné vyjadriť rovnicou
kde formula_2 je tlak plynu a formula_3 je jeho termodynamická teplota.
Konštanta sa označuje ako teplotná objemová rozaťažnosť.
História.
Teplotnú rozpínavosť vzduchu popísal francúzsky fyzik Jacques Alexandre César Charles v roku 1787 nezávisle od Gay-Lussaca a Daltona. Tieto vzťahy boli publikované na základe Gay-Lussacovho článku, preto bývá tento zákon niekedy označovaný ako "Gay-Lussacov izochorický zákon".
Legionellaceae

Legionellaceae je čeľaď baktérií z radu Legionellales.
Charakteristika.
Príslušníci tejto čeľade sú gramnegatívne, pohyblivé, nesporulujíce, štíhle tyčky, väčšinou vláknitého tvaru. Sú aeróbne, majú schopnosť prežiť aj pri teplotách vyšších ako 50°C, spóry však netvoria.
Systematika.
Podľa NCBI (stav september 2021):&lt;br&gt;
čeľaď Legionellaceae:
Podľa GTDB (verzia 06-RS202 z apríla 2021):&lt;br&gt;
čeľaď Legionellaceae:
Stuart Sutcliffe

Stuart Fergusson Victor Sutcliffe (* 23. jún 1940 – † 10. apríl 1962) bol dva roky hráčom na basovú gitaru v začiatkoch hudobnej kariéry skupiny The Beatles. Spolu s Johnom Lennonom vymysleli názov skupiny "The Beatles", s ktorou začali hrávať v nemeckom Hamburgu. Tu sa Sutcliffe stretol s fotografkou Astrid Kirchherr, s ktorou sa neskôr zasnúbil. 
V Hamburgu začal Sutcliffe navštevovať umeleckú školu "Hamburg College of Art", kde študoval u Eduarda Paolozziho, jedného z neskorších predstaviteľov umeleckého štýlu, známeho pod názvom pop art. Obrazy Stuarta Scliffa sú charakterizované ako diela v štýle abstraktného expresionizmu. 
Stuart Sutcliffe počas štúdia v Hamburgu trpel silnými bolesťami hlavy, ktorých príčinu nemeckí lekári nedokázali presnejšie diagnostikovať. Iba 21-ročný zomrel na vnútorné krvácanie 10. apríla 1962 v aute vedľa Astrid Kirchherr počas prepravy na lekárske vyšetrenie.
Na kompilácii "Anthology 1" od kupiny The Beatles z roku 1995 sa nachádza viacero predtým nepublikovaných nahrávok. Na obale tohto albumu je vpravo hore Sutcliffova fotografia, jeho postava sa nachádza aj na obale albumu "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" z roku 1967. 
Ako hráč na basovú gitaru je Sutcliffe uvedený v troch nahrávkach, ktoré skupina urobila v roku 1960. Sú to skladby „Hallelujah, I Love Her So“, „You'll Be Mine“, a „Cayenne“.
Pseudomonadaceae

Pseudomonadaceae je čeľaď baktérií z radu Pseudomonadales.
Hygienicky najvýznamnejší je druh Pseudomonas aeruginosa gram-negatívna tvar rovnej, až mierne zahnutej tyčinky, s rozmerom približne 5 - 1 µm × 1,5 - 6 µm. Sú nesporulujúce, pohyblivé pomocou bičíka, tvorí obaly, extraceulárne baktéria produkuje enzýmy typu exotoxínov, tým zvyšuje svoju ochranu voči fagocytóze a vonkajším vplyvom. Druh je tolerantný k teplote 5 - 42 °C, kultivuje sa pri teplote 37°C, keďže pri kultivácii sa sledujú vlastnosti mikroorganizmov pri podmienkach čo najbližších ľudskému telu.
V starých kultúrach vznikajú oxidačné deriváty, npr. alfaoxifenazin, ktoré majú výrazný antibiotický účinok proti grampozitivnym a niektorým gramnegatívnym baktériám. Tieto látky boli nesprávne zaradené medzi enzýmy a označené ako pyocyanáza. Českí mikrobiológovia ich využívali k liečbe lokálnych infekcíí už pred II. svetovou vojnou . Po osídlení organizmu produkuje látku pyocyanin je modrý pigment ktorý farbí kolónie do modrastá, žltozelený fluorescein umožňuje, že kolónia fluoreskuje pod UV lampou. Ak sa táto baktéria vyskytuje napríklad v kožnej rane, tiež možno pozorovať modrasté zafarbenie hnisu.
Aerobné baktérie ako zástupcovia čeľade Pseudomonadaceae využívajú ako zdroj energie napríklad glukózu, ktorú oxidujú, potom nasledujú chemické deje, látky vzniknuté sa dostávajú do krebsovho cyklu, energia je získavaná prostredníctvom ATP.
Kaikata

Kaikata je podmorský vulkán v Pacifiku, so základňou v hĺbke 2 350 m a vrcholom 162 m pod hladinou mora. Vrchol je tvorený dvoma štítmi, umiestnenými na severovýchodnom a juhozápadnom konci, juhozápadný štít je vyšší. Vulkán je tvorený prevažne bazaltami a dacitmi, od roku 1988 je vďaka zvýšenej hydrotermálnej aktivite preklasifikovaný Japonskou meteorologickou agentúrou ako aktívny.
Eric Clapton

Eric Patrick Clapton, CBE (* 30. marec 1945), prezývaný ako "Slowhand" ("Pomalá ruka"), je jeden z najúspešnejších anglických rockových a bluesových gitaristov, spevákov a skladateľov 20. a 21. storočia. Je držiteľ ceny Grammy Award, a dosiahol aj to, že bol trikrát uvedený do Rokenrolovej siene slávy (nielen ako osobnosť, ale aj ako člen skupín The Yardbirds a Cream).
Často ho hudobná kritika aj verejnosť označuje za jedného z najlepších gitaristov. V rebríčku 100 najlepších gitaristov všetkých čias časopisu Rolling Stone sa umiestnil na štvrtom mieste a v zozname 100 najväčších umelcov všetkých čias má 54. pozíciu.
Aj keď sa Claptonov hudobný štýl sa v priebehu jeho kariéry menil, všeobecne ho považujú za jedného z predstaviteľov interpreta bluesovej hudby. Považujú ho za inovátora v štýle hry na gitare, vrátane blues-rocku (so skupinami John Mayall &amp; the Bluesbreakers a The Yardbirds) či psychedelického rock (so skupinou Cream). Clapton dosiahol úspechy v hudobných rebríčkoch aj v žánroch, ktoré pochádzajú z Delta blues (blues z delty rieky Mississippi) (album "Me and Mr. Johnson" z roku 2004), či popmusic (skladba „Change the World“) alebo aj reggae (s coververziou skladby „I Shot the Sheriff“ od Boba Marleyho z roku 1974). Slávna je aj skladba „Layla“, ktorú nahral so skupinou Derek and the Dominos, či balada „Tears in Heaven“ z roku 1992.
Žilinská diecéza

Žilinská diecéza alebo Žilinské biskupstvo, v úradnom styku Rímskokatolícka cirkev, Žilinská diecéza () je diecéza rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku so sídlom v Žiline. 
Zriadená bola pápežom Benediktom XVI. dňa 14. februára 2008 na sviatok sv. Cyrila a Metoda, ktorí sú zároveň aj diecéznymi patrónmi. Katedrálnym chrámom je Farský chrám Najsvätejšej Trojice. Žilinská diecéza je tiež sufragánnou diecézou Západnej cirkevnej provincie - Arcibiskupstvá a metropolitného úradu v Bratislave. 
Za prvého diecézneho žilinského biskupa bol menovaný Mons. doc. ThDr. Tomáš Galis, PhD., banskobystrický pomocný biskup. Do nového úradu diecézneho biskupa bol inaugurovaný dňa 15. marca 2008 bratislavským arcibiskupom metropolitom Mons. Stanislavom Zvolenským v Mestskej hale v Žiline.
V roku 2013 bol biskupom Mons. Tomášom Galisom ustanovený Diecézny misijný seminár Redemptoris Mater Žilinskej diecézy so sídlom v Bratislave. Budúci kňazi diecézy sa tiež pripravujú na kňazskú službu v Kňazskom seminári sv. Gorazda v Nitre a na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave. 
Činnosti diecézy.
Biskupská činnosť.
Pastoračnú činnosť vedie diecézny biskup Mons. Tomáš Galis.
Kňazská, farnícka a komunitná činnosť.
Všetci vysvätení kňazi diecézy konajú svoje kňazské, pastoračné a osvetové, cirkevno-sviatostné i humanitárne činnosti. Základom Žilinskej diecézy je vedenie samotných jej 12 farností.
Rehole a ďalšie.
V diecéze pôsobia rehoľné komunity saleziánov, dominikánov, kapucínov, verbistov, saletínov a Misionárov Najsvätejších sŕdc Pána Ježiša a Panny Márie. Zo ženských komunít sú to Inštitút dcér Márie pomocnice (saleziánky), františkánky, Misionárky lásky (sestry Matky Terezy), Spoločnosť dcér kresťanskej lásky sv. Vincenta de Paul (vincentky), Kongregácia sestier Božského Vykupiteľa (vykupiteľky), Školské sestry sv. Františka, Spoločnosť Máriných dcér, Kongregácia sestier sv. Cyrila a Metoda, Congregatio Jesu.
Erb diecézy.
Autorom erbu Žilinskej diecézy je Ing. Miroslav Glejtek. Základom erbu je dvojkríž z erbu Nitrianskej diecézy na pamiatku toho, že Žilinská diecéza vznikla odčlenením z Nitrianskej diecézy. Dvojkríž je tiež symbolom mesta Žiliny, sídla biskupa. Božie oko v ľavom rohu erbu znamená, že titulom Katedrálneho chrámu je Najsvätejšia Trojica. Mušľa v pravom rohu erbu je prevzatá z erbu pápeža Benedikta XVI., ktorý Žilinskú diecézu zriadil. Modrá farba štítu symbolizuje preukazovanú mariánsku úctu po celom území diecézy. Mitra symbolizuje, že ide o erb biskupstvá.
Diecézne vyznamenanie.
Od roku 2018 má diecéza vlastné záslužné vyznamenanie – Strieborný kríž Žilinskej diecézy. Vyznamenanie založil diecézny biskup Mons. Tomáš Galis pri príležitosti 10. výročia zriadenia diecézy. Vyznamenanie je zriadené v jedinej triede a všetci laureáti sú zapísaní do osobitnej matriky. Prvý krát bolo vyznamenanie udelené 9. februára 2018, kedy vyznamenanie dostalo deväť laureátov.
Activision Blizzard

Activision Blizzard, Inc. je americká firma, jedna z najväčších spoločností, ktorá sa zaoberá vývojom, obchodom a distribúciou počítačových a video hier. Spoločnosť má centrálu v kalifornskej Santa Monica a bola založená v roku 2008 zlúčením firiem "Vivendi Games" a "Activision".
Activision Blizzard v súčasnosti zahŕňa päť obchodných značiek: Activision, Blizzard Entertainment, Major League Gaming, Activision Blizzard Studios a King Digital Entertainment.
Petr Nárožný

Ing. arch. Petr Nárožný (* 14. apríl 1938, Praha) je český herec a zabávač, ktorý vystupoval v desiatkach televíznych diel. V roku 1973 získal angažmán v divadelnom spolku Semafor.
Vyštudoval fakultu architektúry a pozemného staviteľstva na ČVUT v Prahe. V roku 2019 načítal audioknihu Černošský Pán Bůh a páni Izraeliti / Starej zákon a proroci (vydala Audiotéka).
Gary Reed

Gary Reed (* 25. október 1981, Corpus Christi, Texas, USA) je kanadský atlét. Na MS v atletike 2007 získal striebornú medailu v behu na 800 metrov. Reed je aj kanadským rekordérom na tejto trati.
Externé odkazy.
profil atléta
Tomáš Hubočan

Tomáš Hubočan (* 17. september 1985, Žilina) je slovenský futbalový obranca. Od septembra 2023 hrá za klub MŠK Žilina. Je známy pre svoju schopnosť hrať na viacerých obranných pozíciách, najmä na ľavej strane obrany.
Kariéra.
Hubočan začal svoju profesionálnu kariéru v slovenskom klube MŠK Žilina a neskôr pôsobil v rôznych európskych kluboch, vrátane Zenitu Petrohrad, Olympique de Marseille a iných. 
V prvom zápase v Lige majstrov, 29. septembra 2008 proti Realu Madrid, si strelil vlastný gól. 
Vo februári 2009 si zlomil v priateľskom zápase proti klubu FC Chimki kľúčnu kosť. Musel ísť na operáciu a dva mesiace nemohol trénovať.
Dňa 3. októbra 2012 proti AC Miláno si dal vlastný gól opäť. Jeho tím prehral 2:3.
Hubočan sa po úspešných rokoch v zahraničí rozhodol, že svoju kariéru ukončí tam, kde to všetko začalo, v klube MŠK Žilina. V Žiline je veľkým mentorom a vzorom pre mladých hráčov, s ktorými môže zdieľať svoje skúsenosti z medzinárodného futbalu.
Karnitín

Karnitín je kvartérna amónna soľ, ktorá sa účastní metabolizmu cicavcov, rastlín a niektorých baktérií.
Názov "karnitín" je odvodený od latinského slova "caro""," mäso. Čistý karnitín je biely prášok, silne priťahujúci vodu, takže aj na vzduchu sa rýchlo mení na roztok. Označuje sa i ako karnitín báza alebo tiež čistý karnitín. Má dve optické formy, ale len ľavotočivá (-karnitín) má liečebný účinok. V predaji je preto výlučne -forma. Prírodným izomérom je iba -karnitín.
Izoméry.
Karnitín sa vyskytuje v dvoch izoméroch, a to ako -karnitín a -karnitín. -karnitín, označovaný i ako vitamín Bt, sa v poslednom čase hojne využíva ako potravinový doplnok (pri chudnutí, športovaní či prevencii). -karnitín nemá v ľudskom tele žiadnu funkciu, pri veľkom množstve môže byť toxický.
-karnitín.
-karnitín je látka, ktorá zintenzívňuje premenu tukov tým, že na seba viaže mastné kyseliny obsiahnuté v tukoch a umožňuje ich prechod cez mitochondrionálnu membránu bunky, kde sa z nich tvorí energia.
Prírodné zdroje.
Zastúpenie karnitínu v potrave je rôzne. Najviac ho obsahuje ovčie mäso, potom jahňacie a hovädzie, menej už bravčové a králičie. Oveľa menej ho je v kuracom mäse, jahňacej pečeni a v kravskom mlieku. Až 75% dennej potreby karnitínu u človeka musí byť dodávaných stravou, zvyšok je vlastná tvorba z esenciálnych aminokyselín lyzínu a metionínu v tele. 
Karnitín sa spätne resorbuje v obličkách - až 98-99 %. Po prijatí v bežnej strave (mäso, mlieko) sa dokáže vstrebať zo 75 %, z umelých doplnkov len asi 5-10 %.
Joe Perry

Joe Perry, vlastným menom Anthony Joseph Perry, (* 10. september 1950, Lawrence, Massachusetts, USA) je americký gitarista a jeden zo zakladajúcich členov hardrockovej skupiny Aerosmith. 
Skupinu založil so spevákom (pôvodne bubeníkom) Stevenom Tylerom a basgitaristom Tomom Hamiltonom v roku 1970. Kvôli nezhodám s Tylerom ju opustil v r. 1979 (nahradil ho Jimmy Crespo), následne na čo založil vlastnú kapelu s názvom The Joe Perry Project s ktorou nahral tri sólové albumy. Do Aerosmith sa vrátil roku 1984. 
V roku 2001 hosťoval na sólovom albume Micka Jaggera "Goddess in the Doorway", o štyri roky neskôr vydal sólový album s názvom "Joe Perry" (2005). 
Vybavenie.
Perry hrá prevažne na gitarách značky Gibson. Firma vyprodukovala aj sériu výrobkov, tzv. signature modely "Gibson Joe Perry Les Paul". 
Diskografia.
S Aerosmith:
Sólová:
Svit

Svit môže byť:
Advanced Host Controller Interface

Advanced Host Controller Interface (AHCI) je hardvérový mechanizmus, ktorý umožňuje softvéru komunikovať so zariadeniami Serial ATA (SATA), ktoré sú navrhnuté tak, aby umožňovali vlastnosti, ktoré nie sú dostupné v Parallel ATA (PATA). Okrem vyššej rýchlosti je to možnosť odpájania zariadení za chodu a "native command queuing". Aktuálna verzia špecifikácie je v1.3 z júna 2008.
Väčšina SATA radičov umožňuje zapnúť AHCI samostatne alebo v kombinácii s podporou RAID.
AHCI je plne podporované vo Windows Vista a v systéme Linux od jadra 2.6.19. Staršie operačné systémy vyžadujú ovládač pre daný radič.
Neudorf

Neudorf (nem. for "nová dedina") môže byť:
Brittas

Brittas môže byť:
Brittas (rieka)

Brittas je krátka rieka vo východnom Írsku. Je to pravostranný prítok Liffey a meria .
Pramení v pohorí Wicklow Mountains na západnom svahu Ballymorefinn Hill (), v nadmorskej výške približne V pramennej oblasti tečie zalesneným územím na sever, následne sa oblúkom stáča na juhozápad, neskôr na západ a tvorí hranicu medzi správnymi jednotkami Dublin a Kildare. Južne od obce Brittas sa stáča na juh, vteká na územie grófstva Kildare a výrazne meandruje. Na dolnom toku už pokračuje vo výraznejšie rozšírenom koryte a preteká mestečkom Kilbride. V blízkosti mesta ústi do Liffey.
Shankill

Shankill môže byť:
Shankill (rieka)

Shankill je vodný tok vo východnom Írsku. Je to pravostranný prítok Liffey a meria . Preteká neobývaným územím grófstva Kildare.
Pramení v pohorí Wicklow Mountains na juhovýchodnom svahu vrchu Seahan (), v nadmorskej výške cca Sprvu tečie juhozápadným smerom až po sútok s prítokom zo severného svahu Seefinganu (), odtiaľ pokračuje viac-menej na západ cez lokalitu Shankill. Ďalej už pokračuje juhozápadným smerom a zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Seefinu () a tiež Cloghoge Brook. Napokon podteká cestu R759 a východne od mestečka Kilbride sa vlieva do Liffey.
Belisar

Belisar alebo Belisarios (, vlastným menom po latinsky "Flavius Belisarius"; * cca 505, † 13. marec 565) bol byzantský vojvodca za vlády cisára Justiniána I. V rokoch 533 – 534 zničil ríšu Vandalov v Afrike, roku 540 dobyl Ravennu, roku 548 ho odvolali, roku 562 uväznili, o rok neskôr rehabilitovali. 
Flavius Belisarius bol jeden z najväčších generálov Byzantskej ríše a jeden z najvychvaľovanejších generálov v histórii. Bol nástrojom odvážneho plánu cisára Justiniána I. na znovuzískanie väčšiny Západorímskej ríše. Tento plán bol po necelom storočí odvolaný ako neúspešný.
Bol síce menej známy ako iní slávni generáli ako Hannibal, Gaius Iulius Caesar, Alexander Veľký alebo Napoleon Bonaparte, ale jeho skúsenosti a schopnosti boli prekonané veľmi malým počtom vojvodcov v histórii a vďaka nim patrí do pätice najvýznamnejších generálov v dejinách.
Niektorí jeho muži ho nazývali „Posledný Riman“.
Bratislavská arcidiecéza

Bratislavská arcidiecéza alebo Arcibiskupstvo Bratislava, v úradnom styku Rímskokatolícka cirkev, Bratislavská arcidiecéza () je metropolitnou arcidiecézou Západnej provincie rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku so sídlom v Bratislave.
História arcidiecézy.
Bratislavská arcidiecéza bola zriadená pápežom Benediktom XVI. na slávnosť spolupatrónov Európy sv. Cyrila a Metoda 14. februára 2008 odčlenením od Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy, ktorá bola zároveň premenovaná späť na Trnavskú arcidiecézu. Vyhlásením týchto dekrétov poveril pápež Benedikt XVI. pápežského legáta kardinála Jozefa Tomku. Vznik arcidiecézy v Bratislave odôvodnil hlavne dvomi faktmi: výrazným vzrastom obyvateľstva a významným postavením Bratislavy ako hlavného mesta Slovenskej republiky.
Zároveň bola vyhlásená za metropolu Západnej cirkevnej provincie a ako sufragánne biskupstvá jej boli podriadené Trnavská arcidiecéza a Banskobystrická, Nitrianska a novozriadená Žilinská diecéza. 
Za prvého arcibiskupa metropolitu bol menovaný Stanislav Zvolenský. 
Patrónom Bratislavskej arcidiecézy sa stal sv. Martin z Tours, biskup. Jeho sviatok sa slávi 11. novembra. V ustanovujúcom dekréte bol za Katedrálu určený Dóm svätého Martina v Bratislave, bývalá Konkatedrála Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy. Tento kostol zároveň plní aj funkciu farského kostola farnosti sv. Martina v Bratislave.
Územie arcidiecézy.
Arcidiecéza sa nachádza v západnej časti Slovenska. Rozprestiera sa na území troch krajov. Okrem celého Bratislavského kraja patria k arcidiecéze aj okresy Senica, Skalica a severozápadná časť okresu Dunajská Streda v Trnavskom kraji a okres Myjava v Trenčianskom kraji.
Dekanáty.
Bratislavská arcidiecéza je rozčlenená na 10 dekanátov.
Poznámky.
Kňazi a diakoni spolu
Vydrica (Bratislava)

Vydrica (nem. "Weidritz", niekedy aj "Wödritz", maď. "Vödric") je bývalá osada pod Bratislavským hradom v Starom Meste.
Vznikla najneskôr okolo roku 1360, pravdepodobne presťahovaním obyvateľov bývalej rovnomennej osady z dnešnej južnej Mlynskej doliny, pozri Vydrica (Mlynská dolina). Nová Vydrica bola pôvodne jednoulicová osada za bránou mestských hradieb (od 15. storočia podľa tejto osady nazývanou Vydrická brána). Bola to jedna zo štyroch mestských brán a vychádzala cez ňu stredoveká obchodná cesta.
Od 18. storočia do druhej svetovej vojny bola Vydrica s okolím známa prostitúciou. Prevažná väčšina domov Vydrice bola zbúraná okolo roku 1960 a okolo roku 1970 v súvislosti s výstavbou Mosta SNP, prebieha jej opätovné zastavanie.
Neudorf bei Parndorf

Neudorf bei Parndorf (, , ) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Neusiedl am See.
Žije tu obyvateľov ().
Geografia.
Nachádza sa asi 20 km juhozápadne od centra Bratislavy pri obci Potzneusiedl a obciach Gattendorf a Parndorf.
Dejiny.
Neudorf patrí medzi miesta, kde sa usadila pred rokmi chorvátska menšina. Aj dnes je tu možné naraziť na dvojjazyčné nemecko-chorvátske názvy, napr. na škole alebo budove obecného úradu. Do prvej svetovej vojny bol Neudorf súčasťou Uhorska, po jej skončení sa po Trianonskej zmluve stal súčasťou Burgenlandu, ktorý bol začlenený do nového Rakúska. Podľa niekoľkých návrhov malo byť okolie Neudorfu a ostatných obcí pri Bratislave na rakúskej strane pričlenených k Česko-slovenskej republike.
Ashtabula

Ashtabula je mesto v USA, v štáte Ohio. Významný uhoľný prístav pri Erijskom jazere (Lake Erie) v ústí rieky Ashtabula, severovýchodne od Clevelandu. Podľa sčítania ľudu v roku 2000 malo 20 962 obyvateľov. Partnerským mestom Ashtabuly na Slovensku je Bardejov.
Ocicat

Ocicat je hybridné plemeno, vyšľachtené z siamských a habešských mačiek. Vznikla v roku 1964 z náhodného spojenia.
Charakteristika.
Ocicat je vzhľadom na telo nesmierne ťažký. Zovňajškom vykazuje veľa zhôd s egyptskou mau. Mačky sú menšie ako kocúry. Patrí medzi mačky s tzv. aguti faktorom (bodkovaná kresba). Dokážu chodiť na vôdzke ako psy. Veľa ľudí si ich mýli s domácimi nečistokrvnými mačkami.
Povaha.
Ocicaty sú veľmi aktívne, hravé, inteligentné mačky a majú veľmi veľkú potrebu spoločnosti a pozornosti. Sú rafinované a dôvtipné. Ťažko znášajú samotu.
Legionellales

Legionellales je rad baktérií z taxónu gama-proteobaktérie (Gammaproteobacteria). Patrí sem rad patogénov.
Systematika.
Podľa NCBI (stav v septembri 2021):&lt;br&gt;
rad Legionellales:
Podľa GTDB (verzia 06-RS202 z apríla 2021):&lt;br&gt;
Rad Legionellales zahŕňa jedinú čeľaď Legionellaceae. V tomto systéme:
Podľa práce Solbach et al. 2021 do radu Legionellales patria aj rody "Pokemonas" (príbuzný s rodom "Aquicella"), "Fiscibacter" (príbuzný s rodom "Berkiella") a "Ovatusbacter" (príbuzný s rodom "Berkiella"). Solbach et al. 2021 tieto rody zaraďujú do čeľade Coxiellaceae [v širšom zmysle].
Lučenec (vrch)

Lučenec () je vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne východne od Martina, v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra. 
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lysec. Leží v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územie obcí Sklabinský Podzámok
a Sklabiňa. Lučenec sa nachádza nad obcou Sklabinský Podzámok, v bočnom hrebeni, ktorý západným smerom vybieha z Jarabinej (), situovanej v turčianskej vetve hlavného hrebeňa. 
Popis.
Lučenec leží mimo hlavného hrebeňa medzi Kantorskou dolinou na severe a Sklabinskou dolinou na juhu. Dolinami prúdia potoky, odvodňujúce masív; severné časti hrebeňa odvádzajú vodu Kantorským potokom do Váhu, južné Sklabinským potokom do Turca. Západným smerom susedí Tlstý diel (), južným Tisové () a Lysec (), východne sa v hlavnom hrebeni nachádza Jarabiná () a Vyšná Lipová () a severnými susedmi sú Prieložnica () a Katova skala (). Juhozápadné časti vrchu majú formu horských lúk.
Výhľady.
Poloha vrchu na okraji pohoria a nesúvislý porast na vrchole umožňujú dobrý výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry. Veľmi dobre viditeľná je tiež veľká časť Turčianskej kotliny a pohoria Žiar. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať tiež .
Prístup.
Vrch je prístupný po značke zo Sklabine a odbočením na značku v Sklabinskej doline. Chodník začína na rázcestí "Medzi mníchmi" a cez vrchol Lučenca vytvára okruh, končiaci v doline na rázcestí "Na jame", kde sa pripája na modrú značku.
Eduard Petiška

Eduard Petiška (* 14. máj 1924, Praha – † 6. jún 1987, Mariánské Lázně) bol český spisovateľ, básnik, dramatik a prekladateľ. Venoval sa hlavne tvorbe pre deti a mládež. Jeho knihy boli preložené do niekoľko desiatok jazykov.
Jeho syn Martin je tiež spisovateľ. Používa umelecké meno Eduard Martin.
Ploská (vrch vo Veľkej Fatre)

Ploská () je výrazný vrch v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry. Vedú na ňu značkované chodníky z Liptovských Revúc, Belej-Dulíc a Necpál. Z vrcholu je kruhový rozhľad.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Masívom Ploskej vedie hranica okresov Martin a Ružomberok a stretávajú sa tu katastrálne územia obcí Belá-Dulice a Liptovské Revúce. Pod masívom končí Necpalská a Ľubochnianska dolina, ktorými vedú lesnými cestami aj značkované trasy. Vrcholom vedie do sedla na západnom úpätí Veľkofatranská magistrála, ktorú tu križujú viaceré značené turistické chodníky. V tejto lokalite stojí aj Chata pod Borišovom. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Prírodné podmienky.
Vrch budujú spodnokriedové sliene príkrovu fatrika. Hôľnu, mierne uklonenú časť tvorí široká, mierne sklonená plošina, porastená subalpínskymi lúkami a pasienkami. Obvod lemujú veľké svahové poruchy a lavínovité ryhy.
Výhľady.
Hôľnatý vrchol Ploskej a značná nadmorská výška umožňujú ďaleké výhľady. Poloha v centrálnej časti Veľkej Fatry poskytuje výhľad na mnohé veľkofatranské vrcholy, no tiež na susedné pohoria. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať vrcholy Malej Fatry, Chočské vrchy, Vysoké a Nízke Tatry, no nezriedka aj Poľanu, Babiu horu či Lysú horu.