burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Matej Kocák

Matej Kocák (, * 3. december 1882, Gbely, Uhorsko – † 4. október 1918, Argonnský les, Champagne, Francúzsko) bol príslušník Námornej pechoty USA počas prvej svetovej vojny, ako jeden z 19 vojakov v histórii USA bol dvakrát ocenený Kongresovou Medailou cti, pričom získal námornú aj armádnu verziu tejto medaily za zásluhy v boji 18. júla 1918.
Život.
Narodil sa v obci Gbely na Slovensku v rodine Mateja Kocaka a jeho manželky Rozálie rod. Vlkovej. V roku 1906 emigroval do USA a 16. októbra 1907 vstúpil do Námornej pechoty v meste Pittsburgh v Pensylvánii. Slúžil na League Islande v Pennsylvánii. 16. októbra 1911 odišiel po skončení svojej služby zo zboru námornej pechoty, ale už 26. decembra 1911znovu nastúpil do služby, teraz do Navy Yard v štáte New York. Žil v Binghamtone v štáte New York, na mieste, kde žila veľká slovenská komunita. Bol členom slovenského Katolíckeho sokola.
Od 30. apríla do 23. novembra 1914 slúžil spolu s jednotkami armády v mexickom štáte Veracruz. Po skončení druhej služby sa znovu zapísal do jednotiek námornej pechoty. Bol vyslaný do Santo Domingo v Dominikánskej republike, kde sa zúčastnil bojov s miestnymi banditmi. 23. marca 1917 získal hodnosť desiatnika (corporal). Následne sa vrátil do USA a slúžil v 12. rote v Quanticu vo Virgínii.
31. decembra 1917 bol prepravený do francúzskeho St. Nazaire. 23. januára 1918 nastúpil k 66. rote 5. pluku námornej pechoty. 1. júna 1918 bol povýšený do hodnosti seržanta (čatára). Zúčastnil sa bojov v okolí Bois De Belleau Bouresches severozápadne od Château-Thierry. 18. júla 1918 sa zúčastnil útoku na Villers-Cotterêtský les južne od Soissons. Za odvahu počas týchto bojov bol neskôr vyznamenaný. V citáciách k jeho námornej aj armádnej medaile cti sa uvádzalo, že sám a neskôr s pomocou ďalších vojakov vyradil dve nepriateľské guľometné hniezda.
Padol v boji 4. októbra 1918 počas bitky o Argonnský les vo francúzskej Champagne. Bol pochovaný na vojenskom cintoríne Meuse-Argonne v Romagne-sous-Montfaucon vo Francúzsku.
Václav Babka

Václav Babka (* 11. august 1927, Praha – 1. júl 2010, Olomouc) bol český herec.
Išlo o herca samouka, ktorý sa vyučil ako sústružník. V divadle začínal ako elév v čase druhej svetovej vojny v roku 1943 v Hradci Králové. Po vojne hral štyri roky v Stredočeskom divadle v Mladej Boleslavi, potom absolvoval v rokoch 1949 – 1950 základnú vojenskú službu. V rokoch 1951 – 1962 pôsobil v Divadle pracujúcich v Gottwaldove (dnes Zlín). Od roku 1962 potom hral v olomouckom Divadle Oldřicha Stibora.
Vo filme začínal v roku 1954, prvá väčšia rola prišla v roku 1957 v dnes už svetoznámom Zemanovom filme "Vynález zkázy" (premiéra 1958). Objavil sa takmer v 50 českých a slovenských filmoch, kde veľmi často hral usadlejšie postavy otcov, úradníkov, policajtov alebo učiteľov. Medzi jeho najznámejšie filmy patria "Až přijde kocour" a "Všichni dobří rodáci" režiséra Vojtěcha Jasného, alebo "Psi a lidé" Evalda Schorma či "Ružové sny" Dušana Hanáka".
Zomrel 1. júla 2010 v ranných hodinách v olomouckej nemocnici na zlyhanie srdca vo veku 82 rokov.
Štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskom spoločenstve

Štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskom spoločenstve, skratka NACE (), je štandardizovaný klasifikačný systém v európskom priemysle, ktorý pozostáva zo 6 znakov. 
V EÚ je záväzný. Zavedený bol nariadením z roku 1990 (NACE Rev. 1), upravený nariadením z roku 2002 (NACE Rev. 1.1) a potom značne zmenený s platnosťou od roku 2008 (NACE Rev. 2 ). 
Slovensko.
Na Slovensku existovala slovenská implementácia NACE spočiatku pod názvom odvetvová klasifikácia ekonomických činností (skratka OKEČ), neskôr (od roku 2003) pod názvom štatistická odvetvová klasifikácia ekonomických činností .
Implementácia platná na Slovensku od roku 2008 sa nazýva Štatistická klasifikácia ekonomických činností SK NACE Rev. 2 . 
Využitie.
NACE používajú napríklad katalógy firiem, ktoré klasifikujú spoločnosti do kategórií.
Happy gabber

Happy Gabber (známy tiež ako Bouncy Techno, Funcore, Donk, Scouse House alebo Tartan Techno) je štýl elektronickej tanečnej hudby, ktorý vznikol okolo roku 1992 vo Veľkej Británii a Holandsku.
Happy Gabber je omnoho drsnejší a temnejší ako Happy Hardcore a jeho hudba neobsahuje toľko páuz so zvukmi ako je tlieskanie a činely, ako Happy Hardcore. Navyše Happy Gabber sa viaže predovšetkým ku krajinám Beneluxu a už nie je viacej produkovaný, zatiaľčo Happy Hardcore sa stále hrá. Happy Gabber obsahuje krátke "happy" melódie (melódie by mali byť viac vtipné, zatiaľčo u Happy Hardcore by vám mali dodať pocit šťastia) a vysoko posadené vokály, často spievajúce o láske a šťastí. Rytmus Happy Gabberu sa pohybuje okolo 180 BPM a nahrávky sú často vydávané v štýle popových skladieb s refrénmi a spevom, ktorý často spieva o "žúroch".
Hod kladivom

Hod kladivom je atletická disciplína, v ktorej sa športovci snažia odhodiť tzv. kladivo do čo najväčšej vzdialenosti. Športové náčinie označované ako kladivo nemá podobu bežného kladivá, ide o kovovú guľu pripevnenou silným kovovým drôtom k držadlu.
Pri hode sa atlét-kladivár najprv postaví do vyznačeného spevneného kruhu s priemerom , chrbtom k výseči, uchopí držadlo oboma rukami a roztočí ho okolo tela. Potom sa zväčša štyrikrát otočí okolo svojej osi a vo vhodný okamih náradie vypustí. To potom dopadne do kruhovej výseče a vzdialenosť od kruhu k prvému dotyku kladiva so zemou sa hodnotí.
Guľa na konci kladiva je identická ku guli používanej pri vrhu guľou, tzn. u mužov a u žien. Dĺžka kladiva sa pohybuje medzi 117- u mužov a 116,0 –  u žien.
Good Luck Charlie

Good Luck Charlie je americký sitkom vysielaný na stanici Disney Channel od 4. apríla 2010 do 16. februára 2014. Seriál vytvorili Phil Baker a Drew Vaupen, ktorí chceli vytvoriť seriál, ktorý by bavil celú rodinu. Dej sa točí okolo rodiny Duncanových, ktorí sa snažia prispôsobiť narodeniu svojho štvrtého a piateho dieťaťa, Charlotte "Charlie" (Mia Talerico) a Tobyho (Logan Moreau). V každej epizóde si Teddy (Bridgit Mendler) vedie video-denník obsahujúci rady pre Charlie od svojej rodiny v živote teenagera.
Seriál mal premiéru na Disney Channel v USA 4. apríla 2010. V Česku sa vysiela od 5. júna 2010 na Disney Channel pod názvom "Hodně štěstí, Charlie" s českým dabingom. Na Slovensku sa v súčasnosti nevysiela.
Obsadenie.
Hlavné postavy.
Teddy Duncanová.
Teddy R. Duncanová (Bridgit Mendler), je Charlina jediná sestra a zároveň druhá najstaršia zo súrodencov. Vedie si video-denník, ktorý obsahuje rady pre Charlie, v živote teenagera. 
Amy Duncanová.
Amy B. Duncanová – (rod. Blankenhooperová) (Leigh-Allyn Baker) jej Bobova manželka a matka piatich detí – PJ, Teddy, Gabe, Charlie a Toby. Pracuje v nemocnici ako zdravotná sestra a je zobrazovaná ako oddaná, starostlivá a komediálna matka.
Gabe Duncan.
Gabriel "Gabe" Duncan (Bradley Steven Perry) je mladší brat Teddy a PJ a starší brat Charlie a Tobyho. Je vtipkár a výtržník, často býva sarkastický a lenivý, ale občas je aj poslušný alebo odhodlaný. Známy je svojimi konfliktami s ich susedou pani Dabneyovou.
Charlie Duncanová.
Charlotte "Charlie" Duncanová (Mia Talerico) je hlavnou postavou seriálu a je druhé najmladšie dieťa v rodine. Vo všeobecnosti je vykresľovaná ako šťastné dieťa. 
Bob Duncan.
Bob William Duncan (Eric Allan Kramer) je otec rodiny a manžel Amy. Vlastní firmu na hubenie škodcov, "Bob's Bugs Be Gone". 
PJ Duncan.
PJ Duncan (Jason Dolley) je najstarší zo súrodencov. Často sa háda so svojou sestrou Teddy aj keď sa majú radi. Zvyčajne si dobre vychádza s jeho mladším bratom Gabeom.
Vedľajšie postavy.
Toby Duncan.
Toby Duncan (Logan Moreau) je piatym a najmladším dieťaťom Amy a Boba.
Ivy Wentz.
Ivy Renee Wentz (Raven Goodwin) je Teddyna najlepšia kamarátka.
Spencer Walsh.
Spencer Walsh (Shane Harper) je Teddyin ex-priateľ / priateľ.  
Emmett.
Emmett (Micah Stephen Williams) je PJov najlepší kamarát, zamilovaný do Teddy.
Pani Dabneyová.
Pani Estelle Dabneyová (Patricia Belcher) je otravná suseda Duncanovcov.
Lech Poznań

Lech Poznań je poľský futbalový klub. Sídli v meste Poznaň a názov Lech je podľa legendy Poľska.
Lech Poznań v európskych pohároch.
zdroj: kassiesa.net
Tech trance

Tech trance je podžáner elektronickej tanečnej hudby, ktorý čerpá zo žánrov Trance a Techno ako napovedá názov. Tech Trance bol propagovaný Oliverom Liebom v polovici 90. rokov. Iní skorší producenti tech trance sú Humate, Chris Cowie a Marmion. Tech trance neskôr okolo roku 2000 vzal nový smer a hlavnými predstaviteľmi tohto žánru sa stali Marco V a Randy Katana.
Tech trance zahŕňa tradičné prvky techna so silnými basovými údermi a melodickými prvkami trance. Tempo skladieb je od 135 do 150 BPM. Tech trance má tendenciu využívať riadený zvuk, zatiaľ čo sa bežne používa skreslenie. Frekvencie sú krátke a opakujúce sa a obsahujú menej zmien než trance. Často majú rovnaký tón v zaujímavej postupnosti.
Kým v mnohých elektronických žánroch sú dôležité pauzy a špičky, v tech trance neprevládajú. Vokály sú takisto zriedkavé, zvyčajne sú to len krátke frázy alebo jednotlivé slová.
Tatra 128

Tatra 128 je nákladný automobil vyrábaný firmou Tatra po roku 1950. 
História.
História vzniku Tatry 128 vychádza z požiadaviek armády, ktorá potrebovala špeciál strednej tonáže. Pôvodný koncept V3T s rámovou konštrukciou a tuhými nápravami nenaplnil očakávania a tiež jeho výroba by bola problematická. Konštruktéri v Tatre vyriešili problém tak, že za jedinú noc navrhli model, vychádzajúci z Tatry 111. Tatra 128 má tak rovnakú časť podvozku, karosérie, motora i rozvodového ústrojenstva. Nová Tatra prekonala očakávania v teréne, no nevýhodou bola vyššia hmotnosť, plynúca z dimenzovania dielov na oveľa väčšie vozidlo.
Motor.
Konštruktéri použili motor T-108, odvodený od motora v T-111 (boli odobraté 4 valce z motora V12). Ide o vzduchom chladený 4-taktný motor s priamym vstrekovaním nafty:
Prevodovka.
Prevodovka mala oproti T-111 zmenené pomery a 5 + 1 prevodových stupňov sa dalo pomocou redukčnej prevodovky zdvojnásobiť. Prakticky mal tak vodič k dispozícii 10 + 2 prevodových stupňov.
Podvozok.
Podvozok modelu vychádzal z klasickej tatrováckej konštrukcie s centrálnou nosnou rúrou a výkyvnými polonápravami. Oproti modelu T-111 mal vzadu jednu nápravu a jednoduchú montáž kolies. Pohon prednej nápravy bol vypínateľný, zadná mala uzávierku diferenciálu. Brzdová sústava bola jednookruhová, ručná brzda pôsobila mechanicky na zadné kolesá. 
Tatra 131.
Na základe Tatry 128 vznikla dvojnápravová verzia Tatra 131 a trojnápravová Tatra 130. Od spomenutých modelov sa T131 odlišovala iba konštrukciou použitej zadnej nápravy, ktorá mala dvojmontáž kolies.
Uplifting trance

Uplifting trance (iné názvy: anthem trance, epic trance, emotional trance alebo euphoric trance) je výraz pre jeden zo štýlov trance hudby vyznačujúci sa silným dôrazom na melódiu a prerušovaním hlavného tempa počas celej dĺžky skladby. Tento štýl sa zrodil okolo roku 1997 v Nemecku a jeho základom bol progressive trance. Vďaka svojej melódii a tempu často poslucháčom navodzuje tzv. „epické až pohlcujúce stavy“. To bol tiež jeden z dôvodov prečo sa tento štýl nazval „uplifting“ - povznášajúci. V súčasnej dobe je uplifting trance celosvetovo veľmi populárny a jeho prvky sa prelínajú do súčasnej tanečnej hudby. Zástupcovia tohto štýlu sú napr. Armin van Buuren, Aly &amp; Fila, Paul van Dyk, John O’Callaghan.
Charakteristika.
Všeobecne je uplifting trance omnoho jemnejší než ostatné trance štýly ako napr. goa trance, ktorý má výrazne temnejšie podanie tónov použitých v skladbe. Namiesto goa trance používa uplifting trance podobný akordový základ ako progressive trance, ale s odlišným priebehom. Jeho základom je hlavný durový kvintakord a v pozadí ďalšie podružené akordové tóniny tvoriace „epickú“ medódiu. Týmto striedaním akordov a tónin je možné dosiahnuť buď pozitívneho pocitu skladby „happy“ alebo naopak negatívneho „sad“. Veľmi výrazným znakom tohoto štýlu sú tzv. „breakdowny“ - zlomy a spomalenia, kde je hlavná rýchla časť tempa často dosahujúca okolo 150 BPM nahradená len melódiou. Existuje veľmi úzky vzťah medzi uplifting trance a uplifting house, ale obyčajne čokoľvek dosahuje tempo nad 136 BPM sa dá považovať za trance.
História a súčasnosť.
Najväčšej popularite sa tešil uplifting Trance na konci 90. rokov a začiatkom roku 2000. DJovia hrajúci tento štýl nemali veľkú klubovú podporu a preto sa stal uplifting trance skôr undergroundovou záležitosťou. Tento trend sa však od roku 2006 začal meniť a usporiadatelia veľkých halových akcií ako Sensation White alebo Transmission začali na svoju show umelcov hrajúcich predovšetkým tento štýl pozývať. Veľkej popularite sa uplifting trance vždy tešil a teší v Poľsku a ostatných východoeurópskych krajinách. Celkovo je poľská uplifting trance scéna veľmi aktívna a tvorba producentov ako napr. Nitrous Oxide, Nucvise zaraďujú na svoj zoznam aj také hviezdy ako Armin van Buuren, Above &amp; Beyond a Aly &amp; Fila. Za dobu svojej existencie sa trance scéna rozdrobila na mnoho rôznych štýlov a žánrov. Napríklad môžeme menovať kríženca medzi goa trance a uplifting trance, ktorý sa nazýva nitzhonot. Až na začiatku roku 2006 sa stretla uplifting scéna s opätovnou vlnou záujmu či už starších alebo mladších trance fanúšikov a tento vzostup pokračoval aj v roku 2009. Tento štýl sa tak opätovne zaradil na pevné miesto na poli tanečnej a klubovej hudby.
Freeform hardcore

Freeform hardcore (nezamieňať s Trancecorom) je podžáner eurobeatu a hardcore techna, ktorý vznikol v roku 1999. Názov "Freeform" mu dal DJ Sharkey z Nu Energy. Jeho charakteristikou je vysoká rýchlosť (nad 170 BPM), melodickosť Hard dance. Je navyše obohatený o prvky Hard housu, hard trance, Goa trance, post-disco, Broken beatu alebo Wonky techna. Prvá Freeform hardcorová skladba bola „Ultraworld 5“ od DJ Eclipse a bol vydaný na kompilácii Bonkers 2.
North American F-86 Sabre

North American F-86 Sabre, niekedy nazývané ako Sabrejet, bolo americké prúdové stíhacie lietadlo, vyvíjané od polovice 40. rokov 20. storočia. Stalo sa jedným z najrozšírenejších západných prúdových lietadiel v prvom období studenej vojny. Varianty F-86 vyrábala vo veľkých sériách kanadská firma Canadair pod označením Canadair Sabre. U týchto variantov bol väčšinou inštalovaný výkonnejší motor Orenda. Kanadské F-86 používalo aj mnoho štátov NATO. Americký variant F-86 bol licenčne vyrábaný aj v Taliansku a Japonsku. Výrazne upravenú verziu F-86 vyrábala austrálska továreň CAC pod označením CAC Sabre.
Vznik a vývoj.
Firma North American zareagovala na požiadavku USAAF na vývoj stíhacieho lietadla stredného doletu, schopného sprievodu bombardérov aj útokov na pozemné ciele. Na projekte NA-140 začali konštruktéri firmy pracovať v novembri 1944. Vychádzali pritom z projektu NA-134, ktorý sa do sériovej výroby dostal ako typ North American FJ Fury. 
Dňa 18. mája 1945 firma získala objednávku USAAF na postavenie trojice prototypov označených XP-86. Maketa lietadla bola schválená 20. júna 1945. Výsledky meraní z aerodynamického tunela ale ukázali, že lietadlo v navrhovanej podobe nedosiahne požadovanú rýchlosť 600 míľ/h (965 km/h). Riešenie sa podarilo nájsť využitím poznatkov o šípovitom krídle z ukoristených nacistických výskumov. Potom bolo pre lietadlo zvolené krídlo so šípovitosťou 35° (rovnakú šípovitosť mali aj chvostové plochy), štíhlosťou 4,79, hrúbkou profilu 11% pri koreni a 10% na konci, vybavené automatickými slotmi na nábežnej hrane. Praktické využitie krídla si však vyžiadalo mnoho skúšok, čo stavbu prototypov oddialilo. 
V decembri 1946 objednalo letectvo štartovaciu sériu 33 lietadiel P-86A. Prvý prototyp XP-86 vzlietol zo základne Muroc dňa 1. októbra 1947. Pilotoval ho George Welch. Dňa 26. apríla 1948 prekonal prototyp rýchlosť zvuku, ako druhé americké lietadlo. Stalo sa tak v zostupovom lete. Ďalšie dva prototypy nasledovali začiatkom roku 1948. Prvý sériový F-86A-1 bol letectvu odovzdaný 28. mája 1948.
Bojové nasadenie.
F-86 bol prijatý do služby v americkom letectve v roku 1949. Známym sa stal najmä pre svoje nasadenie v kórejskej vojne, v ktorej bol hlavným americkým stíhacím lietadlom a pravidelne sa stretával so stíhacími lietadlami sovietskej konštrukcie typu MiG-15. Výkony sovietskeho typu boli pre sily OSN nepríjemným prekvapením a donútili USAF k nasadeniu nových F-86 v Kórei. Oblasť častých stretov s lietadlami MiG-15 sa dnes označuje ako „Aleja MiGov“. Pakistanské F-86 tiež bojovali v indicko-pakistanskej vojne v roku 1965.
Love the Way You Lie

„Love the Way You Lie“ je druhý singel amerického rappera Eminema z jeho siedmeho štúdiového albumu "Recovery". Skladba obsahuje vokály barbadoskej speváčky Rihanny. Jej producentom je Alex da Kid. Pieseň je pre Eminema štvrtou a pre Rihannu siedmou piesňou na 1. mieste. Taktiež sa umiestnila na vrchole šiestich ďalších rebríčkov.
Videoklip.
Oficiálny videoklip k skladbe debutoval 5. augusta 2010 na internetových stránkach VEVO a YouTube. Video zachytáva dvojicu, ktorá sa navzájom ľúbi a zároveň nenávidí. Vo videoklipe sa striedajú scény v ktorých sa hádajú, rozbíjajú veci a bojujú, so scénami zo šťastnejších čias ich vzťahu. Dvojicu stvárnili hollywoodski herci Dominic Monaghan a Megan Fox.
Okrem toho sa vo videu objavujú zábery na Rihannu spievajúcu refrén na pozadí horiaceho domu, a Eminema rapujúceho v parádnom kukuričnom poli. Video sa hneď po uvedení stalo internetovou senzáciou a za prvých 24 hodín získalo na stránke VEVO 6,6 milióna pozretí. Zároveň zlomilo rekord za najviac pozretí v priebehu 24 hodín na YouTube. 13. októbra 2018 je celkový počet pozretí na YouTube viac ako 1,6 miliardy.
Rebríčky.
Singel sa prvýkrát objavil v rebríčku Billboard v týždni 10. júla a debutoval na druhom mieste. Prvé miesto v tomto rebríčku dosiahol ešte pred uvedením videa a stal sa tak štvrtým Eminemovým „number one“ singlom. Pre Rihannu to bol siedmy „number one“ singel od začiatku jej kariéry v roku 2005. Singel tiež debutoval na prvom mieste v rebríčku Billboard Digital Songs s predajom 338 000 kópií za prvý týždeň. Celkový počet predaných kópií v USA dosiahol 6. februára 2011 hranicu 4 432 000.
Vo Veľkej Británii singel vstúpil do rebríčka UK Singles Chart 4. júla a debutoval na siedmom mieste. Singel sa odvtedy vyšplhal na druhé miesto, čo bolo jeho najvyššie umiestnenie. Hoci singel nikdy nedosiahol prvé miesto v UK Singles Chart, stal sa najpredávanejšou skladbou roka 2010 s celkovým predajom 854 000 kópií.
„Love the Way You Lie“ sa stal tretím najpredávanejším singlom roka od zahraničného interpreta v Južnej Kórei, kde dosiahol počet 1 200 653 stiahnutí. V Kanade sa skladba stala druhým najpredávanejším singlom roka s predajom 318 000 kópií.
Part II.
Eminem a Rihanna nahrali alternatívnu verziu „Love the Way You Lie“, tentokrát s Rihannou ako vedúcou vokalistkou a so zameraním na ženskú perspektívu. „Part II“ sa objavuje na Rihanninom piatom štúdiovom albume "Loud" ako posledná skladba.
Ocenenia.
Skladba vyhrala cenu za najlepšiu Rap/Hip-Hop nahrávku na Teen Choice Awards 2010. Okrem toho získala 5 nominácií na 53. ročníku udeľovania cien Grammy.
Minimal techno

Minimal techno je forma elektronickej tanečnej hudby. Je považovaná za minimalistický subžáner techna. Tento štýl sa všeobecne stotožňuje s heslom "menej je niekedy viac". Minimal techno vzniklo začiatkom 90-tych rokov a ako zakladatelia štýlu sa uvádzajú Robert Hood a Daniel Bell.
Charakteristika.
Minimal techno sa zameriava na rytmus, opakovanie melódií a lineárne progresy. Obsahuje slučky jemných perkusií či hypnotický slučkový aranžmán. Pôsobí celkovo ľahším nádychom a chladnejšie. Minimal Techno ctí tradíciu poctivo pravidelnej periódy, obmedzeného množstva použitých výrazových prostriedkov, nemennej harmónie, meditatívnosti až statickosti, nie však apatie a agónie. Aj takto matematicky presná hudba však nemusí nutne byť odsúdená a pár interpretov dokáže, že vedia pootvoriť a rozšíriť kruh, ktorý má inak presne odmeraný priemer. V posledných rokoch sa v minimal techne objavujú aj vplyvy z microhousu. Popularita tohoto štýlu od roku 2004 stúpa predovšetkým v krajinách a oblastiach ako sú Holandsko, Francúzsko, Nemecko, Belgicko, Španielsko, Taliansko, Južná Afrika, Írsko a Spojené kráľovstvo.
Hudáček

Hudáček je priezvisko, pozri Hudáček (priezvisko), napr.:
Metamorfný kôrový komplex

Metamorfný kôrový komplex () je geologická štruktúra tvorená vyklenutým vysokometamorfovaným jadrom, ktoré v nadloží obklopujú nízkouhlové strižné zóny, ktoré majú vo svojom nadloží nemetamorfované horniny. Štruktúry tohto typu sa bežne nachádzajú v rozpadávajúcich sa orogénoch.
Termín metamorfný kôrový komplex zaviedli v priebehu 60. a 70. rokov 20. storočia pre pomenovanie charakteristických štruktúr výskytu vysokometamorfovaných hornín obklopených nemetamorfovanými mladšími sedimentmi v severoamerických Kordilierach.
Stavba.
Metamorfované kôrové komplexy predstavujú oblasť rozsiahlej nemagmatickej extenzie v kolíznom orogéne, obvykle predstavovaná exhumovanými duktilne (plasticky) deformovanými premenenými horninami strednej a spodnej kôry, ktoré sa dostali extenziou pozdĺž nízkouhlových strižných zón na zemský povrch, zatiaľ čo ich nemetamorfované nadložie bolo deformované prevažne krehko až krehko-plasticky.
Metamorfované kôrové komplexy tvoria horniny amfibolitovej, granulitovej alebo eklogitovej fácie, ktoré sa vynárajú pozdĺž nízkouhlových mylonitových strižných zón spopod nemetamorfovaného alebo iba slabo metamorfovaného nadložného bloku. Oba bloky sa líšia nielen charakterom metamorfózy ale aj deformácie. Zatiaľ čo vyššie metamorfované horniny podložného bloku sú deformované duktilne (plasticky), nemetamorfované horniny v nadložnom bloku sú metamorfované krehko-plasticky až krehko. Tento proces je typický pre Wenickeho model extenzie.
Ako dochádza k postupnému odstrešovaniu a vzďaľovaniu nadložného bloku. Podložný blok je mechanický odľahčovaný, čo má za následok jeho izostatický výzdvih a vyklenutie.
Vznik.
Dodnes nie je celý ich mechanizmus celkom pochopený, predpokladá sa niekoľko typov procesov, ktoré ich formujú alebo rozhodným spôsobom ovplyvňujú. Nie je napríklad známe či a ako v jednotlivých prípadoch dochádzalo k vzniku nízkouhlových strižných zón, alebo či neboli rotované zo svojej pôvodne strmšej orientácie pri deformácii. Niekedy sú ich súčasťou aj syndeformačné granitoidné plutóny.
K vzniku metamorfných kôrových komplexov dochádza najčastejšie v oblastiach, kde reologické vlastnosti hornín umožňujú bočný tok v spodnej kôre, prípadne i plášti, čo má za následok extenziu nadložia takejto oblasti a vznik rovnobežných zón extenzie. Ďalším možným procesom je gravitačný rozpad, kedy zhrubnutá kôra orogénu môže byť v niektorých smeroch nestabilná, rozchádza sa pod vlastnou tiažou čo spôsobuje tvorbu veľkých extenzných zlomov. Často sa šíri priečne.
Výskyt.
Najmenej jeden metamorfný kôrový komplex je známy aj zo Západných Karpát, kde tvorí podstatnú časť veporika. Iné metamorfné kôrové komplexy sú známe z Álp; Turecka a Grécka hlavne z pobrežia Egejského mora (Menderes); zo Severných Kordilier a mnohých ďalších oblastí.
Galdhøpiggen

Galdhøpiggen je najvyšší vrch Nórska. Jeho výška je . Leží v samosprávnom území Lom, v kraji Oppland. Je súčasťou horskej oblasti Jotunheimen. 
Prístup.
Dostupnosť vrcholu nie je obzvlášť náročná, výstup z Juvasshytta () trvá približne 4 hodiny podľa podmienok a zdatnosti, zostup trvá okolo 2 hodín. Tri hodiny z výstupu zaberie chôdza a 45 minút príprava k prechodu cez Styggebreen („stygge“ znamená škaredý, nie nebezpečný), hodinu možno stráviť na vrchole a dve hodiny cesty späť na Juvasshytta. Z vrcholu možno pozorovať oblasť s rozlohou . 
Prvovýstup.
Na Galdhøpiggen prvýkrát vystúpili v júli 1850 Steinarom Sulheimom, S. Flaattenom a L. Arnesenom.
Výška.
Galdhøpiggen nebol vždy považovaný za najvyšší vrch Nórska, o pozíciu najvyššieho nórskeho vrcholu súperil s Glittertindom. Niektoré merania nadmorskej výšky naznačovali, že Glittertind je vďaka svojmu ľadovcu na vrchole nepatrne vyšší. Ľadovec sa o niečo zmenšil a dnes Glittertind meria vrátane ľadovca. Dnes je teda jednoznačne za najvyšší vrch považovaný Galdhøpiggen.
Turizmus.
Galdhøpiggen je populárnym cieľom turistiky. Väčšina turistov sa pohybuje vo veľkých skupinách s horskými vodcami, 
vzhľadom k nebezpečiu pádu do trhlín naviazaných na lane.
Microhouse

Microhouse (tiež známy ako buftech, clicks &amp; Cuts, glitchy tech house alebo minimal house) je subžáner housu.
História.
Microhouse má svoje korene v žánroch techno, house a glitch. Prvýkrát sa tento termín objavil v roku 1993, v rámci recenzií na album od nemeckého glitchového umelca Oval. Takisto ako mnoho súčasných štýlov, aj microhouse má veľa vplyvov, obzvlášť z minimal techna, tech housu, ale tiež z glitchu. Prvá microhouse skladba, ktorá zaznamenala úspech a bola zároveň od „nie-glitchového“ interpreta, bola skladba "Beau Mot Plage" (1999) od "Isoleeho".
Charakteristika.
Podobne ako house a techno, aj microhouse je postavený na 4/4 takte. Obsahuje typické kopáky, hi-haty a iné efekty používané na bicom automate, tiež ako u glitchu rôzne cvakanie a pípanie. Microhouse umelci experimentujú s rôznymi formami zvuku, aby dosiahli tento efekt.
Prízračným rysom je silné použitie rôznorodých samplov, napr. využívaníe veľmi krátkych nahrávok ľudského hlasu, hudobných nástrojov, rôznych zvukov z okolia (napr. chôdza, šušťanie igelitových sáčkov, údery do rôznych predmetov atď.), alebo počítačom vytvorených zvukových vĺn. Veľmi často sú tieto sample spracované pomocou rôznych efektov, alebo sú rozstrihané, a to do takej miery, že s pôvodnou podobou samplu nemajú prakticky nič spoločného a vytváraju v podstate úplne nový zvuk. Tieto sample sa kombinujú vo výsledku tak, aby vytvorili zložité melódie alebo perkusívne pasáže. Vokály sú v microhouse často jednoduché, bez hlbšieho zmyslu a monotónne.
Ghettotech

Ghettotech či Ghetto-Tech (tiež známy ako Techno Bass alebo Detroit Bass) je forma elektronickej tanečnej hudby pochádzajúcej z Detroitu. Kombinuje Booty House s Electrom, Hip-hopom, Technom a s vokálmi prevzatými zo štýlov ako napr. Miami Bass. Je obvykle rýchlejší než väčšina iných tanečných hudobných žánrov, zhruba 145-170 BPM, a často obsahuje až pornografické texty. Ghettotech bol vytvorený niekoľkými Detroitskými DJmi a producentmi, s výrazným vplyvom Miami Bassu a Booty Housu okolo roku 1994.
Kura domáca

Kura domáca (iné názvy: kur domáci, v poľnohospodárstve a chovateľstve aj sliepka; lat. "Gallus gallus" f. "domestica", ďalšie lat. názvy pozri nižšie) je domestikovaný taxón z rodu kura ("Gallus"). Presnejšie je spravidla hodnotený ako forma (alebo staršie poddruh či varieta) druhu kura divá ("Gallus gallus") alebo staršie ako samostatný druh kury.
Je jedným z najrozšírenejších domácich zvierat. V roku 2003 žilo v chovoch asi 24 miliárd jedincov tohto druhu. 
Vedecké názvy.
Vedecké názvy tohto taxónu z literatúry sú:
Terminológia.
Samec sa volá "kohút" (vykastrovaný kohút chovaný na mäso sa nazýva "kapún"), samica "sliepka" (v užšom zmysle) a mláďa "kura" (v užšom zmysle) alebo "kurča".
Domestikácia a rozšírenie.
Kura domáca je vyšľachtená z kury divej ("Gallus gallus", synonymum: "Gallus bankiva"), ktorá pochádza z oblasti Indie alebo Juhovýchodnej Ázie, kde ich domestikácia prebiehala asi 4 000 rokov pred Kr. Z Indie sa zdomácnené kury dostali do Lýdie v západnej časti Malej Ázie a neskôr v 5. storočí pred Kr. aj do Grécka. V starovekom Egypte sú skrotené kury známe od obdobia 18. dynastie. Dostali sa tam zrejme zo Sýrie a Babylonu.
Kury sú chované hlavne ako zdroj potravy, prevažne ich mäso a vajcia.
Spôsob života.
Patrí medzi hrabavce, je prispôsobená životu na zemi.
Newstyle hardcore

Newstyle Hardcore (alebo tiež Nu Style Gabber, Mainstyle či Mainstyle Hardcore) je hudobný štýl, ktorý vznikol koncom 90. rokov, kedy Hardcore prechádzal krízou a stál na pomyselnej križovatke. Pár producentov začalo skladať nový, pomalší, ale tvrdší hardcore, ktorému dominuje veľmi tvrdý kopák a vyvrátil tak pravidlo, že čím je skladba pomalšia, tým má menšiu energiu. Prvá skladba, ktorá sa dá označiť za Newstyle Hardcore skladbu je "Intelligence Hardcore" od Darkraver &amp; DJ Vince. BPM sa spravidla pohybuje medzi 150 až 170. Pre Newstyle Hardcore sú typické tvrdé basy a veľmi výrazné, energické lead medódie, či už vo forme rýchlych nasekaných melódií alebo tiahlych hýmn (napr. Neophyte - "I Will Have That Power"). Centrom tohoto štýlu je Holandsko a Taliansko. V dnešnej dobe je to najrozšírenejšie odvetvie hardcoru. Svedčí o tom napr. kompilácia Masters Of Hardcore alebo megaakcia rovnakého názvu.
Electronica

Electronica je širší názov pre hudbu s elektronickými prvkami. Electronica zahŕňa širokú škálu súdobej elektronickej hudby určenej pre širokú škálu použitia, vrátane výstupu na počúvanie, niektoré formy tanca, a hudbu na pozadí na iné činnosti, ale na rozdiel od elektronickej tanečnej hudby, nie je špeciálne vyrobené pre tanec. Termín bol prvýkrát použitý v USA na začiatku roku 1990, pokiaľ ide o globálne ovplyvnenú elektronickú tanečnú hudbu. Do skladby sú vkladané nahrané zvuky (sample) pomocou elektronických zariadení, skladba je elektronickými zariadeniami upravovaná (syntetizovaná) alebo je celá skladba vytvorená pomocou elektronického zariadenia (napr. hudobným softvérom v počítači). Electronica žánrovo zasahuje pomalé elektronické hudobné štýly (Downtempo, Chill-out), rýchlejšie tanečné (Trance, Techno, Dance) až alternatívnu a populárnu hudbu.
Karyatída

Karyatída (z ) je socha ženskej postavy, ktorá slúži ako nosný prvok nahrádzajúci stĺp alebo pilier podopierajúci architráv. Sú osobitým príkladom kóry, špecifického sochárskeho diela, ktoré predstavuje sochu zobrazujúcu mladú ženu.
Mužský ekvivalent karyatídy je atlant alebo nenosný voľne stojací kúros. Karytída, na rozdiel od atlanta, väčšinou nepodopiera ostatné nosné prvky rukami, ale priamo na hlave.
Folktronica

Folktronica alebo electrofolk je hudobný žáner, ktorý v sebe spája viaceré prvky folku a electronica, často sa v ňom používa sampling akustických hudobných nástrojov - predovšetkým sláčikových nástrojov - a tiež začleňuje hip-hopové alebo tanečné rytmy. Počítače sa použivajú prevažne pri nahrávacom procese.
História.
Žáner folktronica bol vytvorený hudobným spisovateľom Jimom Byersom na dnes už zaniknutých stránkach BurnitBlue.com počas rozširovania vydavateľstiev ako Twisted Nerve Records v Manchestri, ktoré dopomohlo Badly Drawn Boyovi, ale s pôvodom v žánri electronica. Ten bol neskôr použitý pri opise hudby Kieranom Hebdenom a jeho projektom Four Tet z roku 2001. V roku 2001 postmoderný popový umelec Momus vydal album s názvom "Folktronic", ktorý zámerne skúmal (a zosmiešňoval) fusion. Podobný žáner je "Laptop folk", ktorý odkazuje na viacej minimalistický elektronický folk.
Medzi jednoznačné albumy tohto žánru patria Bethove Ortonove albumy "Trailer Park" (1996), "Central Reservation" (1999) a "Daybreaker" (2002), Four Tetov album "Pause" (2001), album skupiny Tunng "Mother's Daughter and Other Songs" (2005), album Cariboua "The Milk of Human Kidness" (2005) a albumy skupiny Goldfrapp "Seventh Tree" (2008) a "Tales of Us" (2013).
AIA Gold Medal

AIA Gold Medal (Zlatá medaila AIA) je ocenenie, ktoré udeľuje American Institute of Architects a riadi sa zborom riaditeľov AIA, ktorý túto cenu udeľuje významnej práci s trvalým vplyvom na teóriu a prax v architektúre. Je to najvyššia cena, ktorú tento inštitút udeľuje. V posledných rokoch toto ocenenie zatieňuje lepšie populárnejšia Pritzkerova cena.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Country rap

Country rap ( iné názvy: country-rap, hick-hop, hill hop, hip hopry a väčšinou crap) je subžáner populárnej hudby, kde je zmiešané country s hip-hopovým štýlom - rap. Žáner bol určený ako žáner pred 20 rokmi.
Medzi známych umelcov, ktorí praktizujú tento žáner patria Boondoxx, Bubba Sparxxx, Cowboy Troy, Nappy Roots, Colt Ford.
Ďalšie príklady.
Niektoré jednotlivé hudobné skladby Country ukazujú na vplyv Rapu, ako sú skladby Tonyho Keitha „Getcha Some“ a „I Want To Talk about Me“, ktorých súčasťou sú hovorené slovné verše recitované vytrvalým rytmom. Rovnaký štýl sa vzťahuje na skladbu skupiny The Bellamy Brothers - „Country Rap“ z roku 1987. Neal McCoy tiež nahral rap verziu ústrednej melódie k The Beverly Hillbillies s názvom „Hillbilly Rap“, ktorá obsahuje vzorky z iných rapových skladieb.
Dubtronica

Dubtronica je hudobný žáner, ktorý spája Electro a Dub. Pôvodná myšlienka vznikla vo vydavateľstvách On-U Sound Records a Mad Proffesor chcela vytvoriť buď experimentálny anglický dub alebo Nemecké Glitch Techno v roku 1990. Všimnite si, že výraz Glitch Techno nie je všeobecne prijatý oboma stranami umelcov a poslucháčov, a mnohí zvolili jednoducho názov "Dub" alebo "Techdub".
Dubtronica sa skladá z elektronických beatov, hraných temným spôsobom. Má oveľa nižšiu rýchlosť ako Techno a všeobecne zahrieva viac než tanečne orientovaný žáner Electronica. Žáner sa opakuje, ale odmeňuje dôkladnú pozornosť poslucháča. Niektoré skladby používajú raggae deejaying alebo speváci vytárajú viac prístupnú hudbu.
Niva (syr)

Niva je syr s modrou plesňou vnútri hmoty. Tento kravský syr je obdobou francúzskeho ovčieho syra Roquefort. Obsahuje 52 % sušiny, 50 % tuku v sušine a 5 % NaCl (kuchynskej soli) a 1,5 % cukru. 100 gramov syra obsahuje využiteľnú energiu 1500 kJ.
Názov.
V štyridsiatych rokoch 20. storočia sa názov "Roquefort" stal chráneným názvom, a preto tento podobný syr musel dostať iné meno. Technológovi, ruskému (donskému) Kozákovi, Charitonovi z mliekárne v Českom Krumlove (neskôr Jihočeské Mlékárny (JČM), dnes Madeta) napadlo niva, pretože modrozelená farba syra mu pripomínala úrodnú lúku. Vtedy skúšal, ktorý syr by bol vôbec najvhodnejší pre výrobu v českokrumlovskej pobočke. Zistil, že najvhodnejšie bude vyrábať syr s modrozelenou plesňou vnútri všeobecne známy pod názvom "Roquefort".
Vzhľad.
Syr má farbu smotanovú až syrovo žltú. Povrch je svetlo hnedý a celistvý so zreteľnými vpichmi a na reze s mramorovitým porastom svetlej až tmavo zelenej ušľachtilej plesne. Farba na povrchu je znakom vyzretosti syrov a neovplyvňuje ich zdravotnú neškodnosť. Vnútorný porast plesne môže byť aj mierne drobivý alebo roztierateľný podľa stupňa zrelosti syra. Konzistencia syra je polomäkká. Ku koncu trvanlivosti sa pod obalom môže objaviť slabo oranžový maz alebo porast plesne. Tento jav je prirodzený a nie je škodlivý. Chuť syra je slaná, výrazne pikantná a má príchuť po ušľachtilej plesni.
Jihočeská niva.
Nivu ako zavedený názov používajú výrobcovia v Česku a na Slovensku. V roku 2004 Česko požiadalo o ochranné označenie „Jihočeská Niva“, ktoré napriek výhradám Slovenska bolo v EÚ zaregistrované.
Výroba.
Syr sa vyrába z týchto surovín:
Výrobný proces:
Európska cesta 3

Európska cesta 03 ("E03") je európska cesta, ktorá sa nachádza vo Francúzsku. Začína v meste Cherbourg a končí v meste La Rochelle. Jej celková dĺžka je 459 km.
Mestá.
Cherbourg – Valognes – Montebourg – Sainte-Mère-Église – Carentan – Saint-Jean-de-Daye – Saint-Lô – Torigni-sur-Vire – Pont-Farcy – Villedieu-les-Poêles – Avranches – Pontaubault – Saint-James – Saint-Sauveur-des-Landes – Saint-Aubin-du-Cormier – Liffré – Rennes – Crevin – Bain-de-Bretagne – Derval – Nozay – Nantes – Montaigu – Bournezeau – Saint-André-Goule-d'Oie – Sainte-Hermine – Marans – La Rochelle
Schranz

Schranz je hudobný štýl ležiaci zhruba medzi Trance, New beat a Technom, veľmi podobný štýlu Hardcore techno. Hrá sa rýchlosťou 150-170 BPM, ale môže byť aj pomalší.
Vznik.
Termín vznikol v roku 1994 v Nemecku z dvoch nemeckých podstatných mien "Schrei" (výkrik) a "Tanz" (tanec).
Charakteristika.
Originálny zvuk Schranzu je tvrdšie techno, inšpirované štýlom Hardcore techno, ale s obmedzenými melodickými elementami a dôrazom na perkusie. Známkou tohoto štýlu sú silne komprimované a filtrované slučky, často striedané pestrými breakmi. V modernom techno svete sa už veľmi názov Schranz nepoužíva, nahradil ho používanejší názov Hardtechno. V súčasnosti je zvuk hardtechna hutnejší a menej presýtený výškami. Hardtechno producenti využívajú často euforické melódie, či prvky iných žánrov ako drum'n'bass, dubstep, alebo hip-hop.
Súčasný trend.
Po dosiahnutí vrcholu popularity v roku 2001 sa zo Scranzu vyvinul ešte rýchlejší štýl všeobecne označovaný ako Hardcore techno prekračujúci 150 BPM a prechádzajúci niekedy až do štýlu Hardcore (predovšetkým Industrial hardcore). Tento štýl je najviac reprezentovaný DJmi a producentmi ako DJ Amok, DJ Rush a Linda Pearl. Umelci ako Chris Liebing a Adam Beyer zostávajú zhruba pri 130 BPM. Ďalšími dôležitými producentmi sú Mario Ranieri a Luke Slater.
SK Sigma Olomouc

SK Sigma Olomouc je český futbalový klub, ktorý v súčasnosti hráva v najvyššej českej futbalovej súťaži. Najväčším medzinárodným úspechom klubu je štvrťfinále Pohára UEFA zo sezóny 1991-92.
Európska cesta 5

Európska cesta 05 ("E05") je európska cesta, ktorá začína v Škótsku pokračuje cez Francúzsko a končí v Španielsku. Začína v meste Greenock a končí v meste Algeciras. Jej celková dĺžka je 3281 km.
Electro

Electro (iné názvy: electro-funk alebo electro-boogie) je žáner post-disco elektronickej hudby, ktorý je ovplyvnený použitím syntetizátorov TR-808 a funkom. Tento štýl zaznamenal rýchly rozvoj v 80. rokoch a do dnešných dní sa rozvetvil do ďalších hudobných smerov napr. Miami Bass, Electro Bass, Freestyle, Breakbeat a ďalších. Electro je charakterizované použitím viacmenej elektronických hudobných prístrojov typu vocoder a podobne.
Charakteristika.
Electro je žáner elektronickej hudby, ktorý je rozšírený po celom svete. Klasické Electro z 80. rokov minulého storočia tvoria bicie automaty a syntetizátory. To všetko môže byť doplnené spevom, rapom alebo robotickým hlasom známym ako vocoder. Medzi interpretmi tohoto žánru sa najviac obľúbili bicie automaty Roland TR-808 vďaka ich špecifickému zvuku (ich poznávacie znamenie je dunivý zvuk kopáku). Medzi hardvérovými vocodermi sú veľmi obľúbené modulátory značky Korg. 
Čo sa týka tém, akými sa interpreti prezentovali, škála je pestrá. Obľúbenou témou bolo už od zrodu tohoto žánru science fiction, roboti a vesmír. Hip-hop do Electra vniesol aj vážnejšie témy, ale najčastejšie sa týkali tanca, zábavy a žien. Pre zmenu "Kraftwerk" sa napríklad od začiatku zaoberajú vedou a technikou z reálneho a súčasného pohľadu.
História.
Prvou známou skupinou, ktorá nesie na rozvoji tohoto žánru veľkú zásluhu, je "Kraftwerk" - skupinu založili absolventi hudobného konzervatória Florian Schneider a Ralf Hütter v roku 1971. Za jednu z prvých electro skladieb je považovaná „Trans Europe Express“ z roku 1977. 
Z obdobia 1980 v USA sú za pionierov tohoto štýlu označovaní "Jonzun Crew", Arthur Baker a Dave Storrs z New Yorku. "Jonzun Crew" sú autormi legendárnych skladieb "Pack Jam", "Space Is The Place" alebo "We Are The Jonzun Crew". 
Arthur Baker s Afrikou Bambaatou aranžovali podklad a melódie z „Trans Europe Express“ a bubny z ďalšej skladby od Kraftwerk, "Numbers" do tvrdšieho zvuku TR808 automatu, prekladanými klasickými elektronickými kravskými zvoncami a údermi syntetizátoru Moog a v roku 1982 vznikla legendárna „Planet Rock“ a vznikol Electro-Funk v New Yorku. 
V New Yorku v tejto dobe tiež našiel Dave Storrs, prezývaný „mimozemšťan“. Nahral spolu s raperom Ice-T skladby ako „Coldest Rap“, „Reckless“, „Tibetan Jam“ a „Speed“, a s Kid Frostom vydal 12 palcové vinyly „Terminator“, „Rough Cut“ a „Commando Rock“. 
Známym bol aj Harold Faltermeyer s jeho hitom „Axel F“. V roku 1983 debutoval newyorský hudobník Hashim, čo je pseudonym speváka Jerryho Callista Jr, ktorý sa preslávil 12 palcovým vinylom „Soul (Al-Naafyish)“ od Cutting Records. Zmienku si ďalej zaslúžia Man-Parish so skladbou „Boogie Down Bronx“, „Hip-Hop Bee-Bop“ alebo Grandmaster Flash a Grandmaster Melle Mel. Potom sa na scéne v roku 1985 objavil Kurtis Mantronik a MC Tee, známy ako Mantronix, ktorý už sa pozvoľna oddeľuje od electra a robí tzv. Hardcore hip-hop.
Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej

Chrám Ikony Matky Božej Kazanskej ("Собо́р Каза́нской ико́ны Бо́жией Ма́тери, Каза́нский собо́р") je chrámom ruskej pravoslávnej cirkvi, ktorý sa nachádza na Červenom námestí. Patrí medzi nohé sakrálne stavby, ktoré boli barbarsky zničené počas Stalinovej vlády a od základu obnovené po páde komunistického režimu na začiatku deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia.
História.
Presný dátum vzniku chrámu nie je známy (1625,1630). Poznáme však rok jeho slávnostného posvätenia. Moskovský patriarcha ho posvätil v roku 1636 a chrám mal pripomínať víťazstvo Rusov nad poľsko-litovskými vojskami. Bol postavený v tradičnom ruskom architektonickom štýle. Niekoľkokrát bol rekonštruovaný. Veľká rekonštrukcia sa uskutočnila aj v rokoch 1925 až 1930 pod vedením architekta P.D. Baranovského. Napriek tomu z rozhodnutia Stalina v roku 1936 zničený.
Súčasnosť.
Po páde komunistickej diktatúry sa ozvali hlasy po obnove chrámu, čo sa aj podarilo. V rokoch 1990 až 1993 pod vedením Baranovského žiaka bol chrám opäť postavený. V roku 1993 ho slávnostne posvätil moskovský patriarcha Alexej II. Dnes chrám opäť zdobí Červené námestie a patrí k jeho okrasám.
Gordon Strachan

Gordon David Strachan OBE (* 9. február 1957, Edinburgh) je škótsky futbalový tréner a bývalý futbalista. 
Počas svojej kariéry hrával za kluby Dundee, Aberdeen, Manchester United, Leeds United a Coventry City. Odohral 50 stretnutí za .
Strachan zíksal ocenenie škótkseho futbalistu roka FWA v sezóne 1990-91. Počas pôsobenia v Celticu ho niekoľkokrát vyhlásili za manažéra roka v Škótsku. V roku 2007 bol Strachan uvedený do Siene slávy škótskeho futbalu. Je otcom Craiga Strachana a Gavina Strachana a starým otcom Luka Strachana, ktorí sú tiež futbalisti.
Strachan bol vymenovaný za dôstojníka Rádu Britského impéria (OBE) v roku 1993 na novoročných vyznamenaniach za zásluhy v oblasti futbalu.
Marek Hollý

Marek Hollý (* 20. august 1973, Martin) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Počas svojej kariéry pôsobil štyri sezóny v českom SK Sigma Olomouc a štyri roky v Rusku.
Reprezentoval Slovensko v mládežníckych kategóriach a za seniorov odohral jeden zápas proti .
Externé odkazy.
http://pfc-cska.com/en/player/?id=29
Manuel Rivera-Ortiz

Manuel Rivera-Ortiz (* 23. december 1968, Pozo Hondo, Guayama, Portoriko) je americký fotograf najlepšie známy pre jeho dokumentárne fotografie životných podmienok ľudí v menej rozvinutých krajinách.
Jeho diela patria medzi stále zbierky niekoľkých múzeí, vrátane George Eastman House (Medzinárodné múzeum fotografie a filmu). V roku 2004 vyhral cenu En foco Photography Award a v roku 2007 získal ocenenie Umelec roka od Rady umenia a kultúry pre Greater Rochester (Arts and Cultural Council for Greater Rochester).
Príchod vlaku do stanice La Ciotat

Príchod vlaku do stanice La Ciotat (franc. "L'arrivée d'un train à La Ciotat" (originál) alebo "L'Arrivée d'un train en gare de la Ciotat") je nemý, krátkometrážny čiernobiely dokumentárny film vyrobený a distribuovaný bratmi Lumiérovcami.
Dej.
Celý päťdesiat-sekundový film zobrazuje príchod vlaku na stanicu vo francúzskom prímorskom meste La Ciotat. Podobne ako väčšina vtedajších filmov bratov Lumiérovcov sa skladá z jedného záberu každodenného života.
Premiéra.
Film bol prvýkrát premietaný 6. januára 1896 v podzemí, v Indickom salóne parížskej kaviarne Grand Café. Vstupné bolo 1 frank. Celkom sa premietalo 10 filmov s priemernou dĺžkou 1 minúta. Táto krátkometrážna snímka je jedným z prvých nakrútených a zverejnených filmov na svete. Podľa jednej historky sa diváci sledujúci približujúci sa rušeň začínali báť a niektorí s krikom vybiehali z divadelných sedadiel.
V roku 2020 bola vytvorená rozšírená a zvučná verzia klasického čiernobieleho filmu: Príchod vlaku do La Ciotat, The Lumière Brothers, 1896 v rozlíšení 4K a 60 fps.
Porto Alegre

Porto Alegre je jedno z najväčších miest v Brazílii a hlavné mesto spolkového štátu Rio Grande do Sul.
Mesto je jedno z najdôležitejších kultúrnych, politických a ekonomických centier v južnej časti Brazílie. 
Porto Alegre bolo založené v roku 1742 prisťahovalcami z Azorských ostrovov. Na konci 19. storočia mesto prijalo veľa prisťahovalcov z iných častí sveta, najmä z Nemecka, Talianska a Poľska. Prevažná väčšina populácie je európskeho pôvodu.
Zoznam posádok stanice Mir

Toto je chronologicky zoradený zoznam posádok stanice Mir. Základné posádky boli dvoj alebo trojčlenné tímy kozmonautov zabezpečujúce trvalé obývanie stanice, striedali sa po štyroch až šiestich mesiacoch. Okrem základných posádok na stanicu prileteli na krátkodobé pobyty návštevné posádky loďami Sojuz a Space Shuttle.
Základné posádky Miru sa skladali z veliteľa (v tabuľke uvedený tučne) a jedného alebo viacerých palubných inžinierov. Jednotlivé základné posádky () boli pomenované iba číselným označením poradia posádky, skrátene EO-[číslo]; prvá, označená EO-1 ("1-я основная экспедиция"), sa vydala do vesmíru 13. marca 1986 a až do júna 2000 na stanici pracovalo celkom 28 základných posádok.
S jedinou výnimkou (3. návštevná expedícia (EP-3) na lodi Sojuz TM-5) návštevná expedícia nelietal samostatne. Na trojmiestnych lodiach Sojuz dopravujúcich striedajúcich členov základných posádok totiž zvyčajne zostalo jedno alebo dve voľné miesta, ktoré boli obsadzované kozmonautmi vracajúcimi sa o týždeň neskôr s vystriedanou expedíciou. Títo kozmonauti boli označovaní za návštevnú expedíciu, najčastejšie jednočlennú. Analogicky sa základnými posádkami boli návštevná expedícia (), skrátene EP-[číslo], pomenované číselným poradím, lety so zahraničnou účasťou boli tiež označované názvom programu v rámci ktorého let prebehol. Prvá návštevná expedícia ("1-я экспедиция посещения") odštartovala k Miru 22. júla 1987, sedemnásta a posledná (slovenský kozmonaut Ivan Bella) 20. februára 1999.
Od roku 1995 stanicu Mir v rámci programu Shuttle-Mir deväťkrát navštívili americké raketoplány.
Zoznam základných a návštevných posádok Miru.
Označenie posádok:
Za menom kozmonauta je uvedená funkcia v posádke – veliteľ, palubný inžinier, kozmonaut- výskumník, pilot alebo letový špecialista – a materská organizácia alebo agentúra – Stredisko prípravy kozmonautov (CPK), RKK Energija, Inštitút lekársko-biologických problémov (IMBP) a Letecko-výskumný inštitút (LII) u sovietskych/ruských kozmonautov. Ostatní kozmonauti boli do vesmíru vyslaní spravidla štátnou vesmírnou agentúrou – francúzskou CNES, nemeckou DLR, kanadskou CSA a NASA Spojených štátov – alebo šlo o vojakov vybraných vládou (Sýrčan, Slovák, a ďalšie). Členovia záložných posádok mali rovnaké funkcie a materské organizácie ako zodpovedajúci kozmonauti v hlavných posádkach (s výnimkami v 15. a 16. základnej expedícii).
Prvé osídlenie.
Po vypustení základného bloku Miru 19. februára 1986 k nemu vzápätí odštartovala prvá posádka. Po 51 dňoch pobytu na stanici kozmonauti preleteli na stále slúžiacu stanicu Saľut 7.
Druhé osídlenie.
Po sedemtýždennom pobyte na Saľute 7 sa Kizim a Soloviov vrátili na Mir s nákladom prístrojov a výsledkov experimentov.
Podklady na zostavenie zoznamu.
Zoznam bol zostavený na základe údajov zo stránok encyklopédia ASTROnote, kapitola Orbitálne lety ("Орбитальные полеты"), oddiel Pilotované kozmické lety ("Пилотируемые космические полёты"). Údaje boli overené v encyklopédii MEK. Malá encyklopedie kosmonautiky, článok Mir, kapitola Mir – lety, a v encyklopédii SPACE 40.
Zoznam častí seriálu Panelák

Nasledujúci zoznam je zoznam častí slovenského seriálu "Panelák".
Časti.
1. séria (2008).
Scenáre písali Andy Kraus a Tomáš Jančo.Réžiu mali na starosti Tomáš Jančo, Marián Tutoky a Miloš Volný.
2. séria (2008).
Scenáre k druhej sérii písali Andy Kraus, Tomáš Jančo, Michaela Materáková, Radka Reviláková a Bronislava Balašková. Druhú sériu režírovali opäť Miloš Volný, Marián Tutoky a Tomáš Jančo.
11. séria (2013).
Scenáre v 11. sérii písali Andy Kraus, Tomáš Jančo, Karolína Magnusová, Radka Reviláková, Bronislava Balašková a Michaela Materáková. V réžii sa striedali Tomáš Jančo, Marián Tutoky a Miloš Volný.
12. séria (2013).
Jesenná 12. séria bola spočiatku presunutá do neskoršieho vysielacieho času o 21:30, no neskôr sa vrátila do pôvodného času o 20:30.
Město Brno

Město Brno je katastrálne územie, jedno zo štyridsaťosem katastrálnych území štatutárneho mesta Brna. Celé katastrálne územie je súčasťou mestskej časti Brno-střed. Má rozlohu 119,43 ha, je tu evidovaných 89 ulíc a 596 adries.
Zoznam postáv seriálu Joan z Arkádie

Nasledujúci zoznam je zoznam fiktívnych postáv seriálu Joan z Arkádie.
Európska cesta 7

Európska cesta 07 ("E07") je európska cesta, ktorá začína vo Francúzsku a končí v Španielsku. Začína v meste Pau a končí v meste Zaragoza. Jej celková dĺžka je 259 km.
Európska cesta 9

Európska cesta 09 ("E09") je európska cesta, ktorá začína vo Francúzsku a končí v Španielsku. Začína v meste Orléans a končí v Barcelone. Jej celková dĺžka je 967 km.