burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
DOXXbet liga 2014/2015

DOXXbet liga 2014/15 je 22. ročník druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Organizuje ju Slovenský futbalový zväz. Po prvýkrát je rozdelená na dve skupiny po 12 družstiev.
Systém súťaže.
Družstvá v skupinách odohrajú každý s každým 22 kôl základnej časti, pričom šesť najlepších tímov postúpi do celoslovenskej nadstavbovej časti, v ktorej odohrajú dvanásť zápasov (doma - vonku) s postupujúcimi družstvami druhej skupiny. Do finálnej tabuľky sa budú počítať iba duely proti tímom, ktoré utvorili celoslovenskú nadstavbu. Víťaz priamo postúpi do najvyššej súťaže. Tímy, ktoré v základnej časti budú figurovať na 7. - 12. mieste, odohrajú medzi sebou ďalších desať stretnutí. Klub, ktorý skonči na poslednom mieste, automaticky zostúpi do nižšej súťaže.
Účastníci.
Súťaž vytvorili vypadávajúci z Corgoň ligy, 2. až 11. družstvo z II. ligy, víťazi oboch skupín III. ligy, zaradené družstvá z oboch III. líg, ktoré doplnia počet účastníkov podľa územnej príslušnosti a víťaz kvalifikačného stretnutia medzi posledným z II. ligy a posledným zaradeným družstvom z III. ligy podľa územnej príslušnosti.
Zaradenie družstiev do skupín bolo vykonané v súlade s geografickou hranicou medzi II. ligou Západ a II. ligou Východ, vedúcou cez mestá Čadca, Žilina, Martin, Turčianske Teplice, Banská Bystrica, Zvolen a Krupina, ktorú schválil VV SFZ. Družstvá ležiace od uvedenej hranice na západ, vrátane vymenovaných miest, sú zaradené do skupiny Západ a všetky ostatné do skupiny Východ.
Skupina Západ:
Skupina Východ:
Petit motet

Petit motet () bol žáner cirkevnej (duchovnej) komornej hudby, populárny vo Francúzsku v období baroka. Ide o ekvivalent svetskej kantáty a náprotivok (menšieho rozsahu) veľkého moteta ("Grand motet").
Hasištejn

Hrad Hasištejn () leží na českej strane Krušných hôr na Kadaňsku pri kráľovskom meste Kadaň nad obcou Místo v nadmorskej výške 627 metrov. Je jedným z najstarších hradov severozápadných Čiech, tiež rodiskom a sídlom významného aristokrata a humanistu Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic.
Dejiny.
Pôvod Hasištejn nie je známy, na hradisku boli nájdené stopy pohanského pohrebiska, čo svedčí o veľmi dávnom osídlení. Prvá písomná zmienka o kráľovskom hrade bola v Majestas Carolina z 14. storočia, hoci na tomto mieste sa spomína opevnené miesto už v storočí dvanástom. Poskytovalo ochranu obchodnej ceste medzi Kadaňou a nemeckým mestom Zwickau. Pre stavbu bola vybraná oválna plocha nad prudkým svahom k údoliu Prunéřovského potoka. Na najvyššom mieste bola vysoká veža s cisternou na vodu, o niečo nižšie obytné budovy a vežovitý palác. Celý areál bol obohnaný hradbami a hlbokou priekopou. Súčasťou hradieb bola obranná valcová veža s britom smerujúcim k vstupu do hradu.
Je možné, že gotický hrad tu nechal postaviť sám kráľ Václav II. Od roku 1348 bol hrad v držbe rodu pánov zo Schönburg. Cisár a kráľ Karol IV. im jeho držbu roku 1351 predĺžil i s panstvami Přísečnice a Schlettau. V ním vydanom zákonníku Majestas Carolina ho uvádza medzi kráľovskými hradmi, ktoré panovníci nesmú predať a založiť ho smeli nanajvýš na 9 rokov. Od roku 1392 ho po dobytí svojim vojskom vlastnil kráľ Václav IV. A ten ho značne poškodený po roku 1418 daroval Mikulášovi z Lobkovic. Jeho vnuk, príslušník rodu Lobkovic vzdelaný humanista Bohuslav Hasištejnský tu žil trvalo od roku 1490, hrad rozšíril a opatril hradbami. Potom v ňom založil jednu z najväčších knižníc českého kráľovstva. Knižnica bola neskôr presťahovaná do Chomutova, kde roku 1598 zhorela.
Po bitke na Bielej hore a počas tridsaťročnej vojny sa majitelia menili a stavba začala chátrať. V záznamoch z roku 1622 bol hrad uvádzaný ako opustený. Na začiatku 18. storočia zrúcaninu hradu nechal upraviť Emanuel Karsch, postavil tu hostinec. Je na ňom pamätná tabuľa, pripomínajúca návštevu J. W. Goetha v roku 1810..
Dnešný stav.
Zachovala sa veľká veža, ktorá slúži ako rozhľadňa, ďalej zvyšky dvoch palácov a časť hradieb. Vrch je čiastočne zarastený. Prístup je najbližšie z obce Místo zhruba 1 km vzdialenej. Pre cestujúcich vlakom je najlepšie vystúpiť na stanici Prunéřov a 5 km dôjsť pešo. Od motorestu Ušák sem vedie modrá značka, z obce Místo žltá..
Obec Místo, ktorej hrad patrí, tu usporadúva každoročne rad spoločenských akcií (napr. Fesťáček) pre verejnosť a plánuje sprístupniť bývalú koniareň, kde chce vybudovať stálu výstavku.
Legenda.
Podľa najvýznamnejšej povesti bola hradná veža Mučírna vystavaná ako žalár pre padlé dievčatá a ich zvodcov. Prvá sa previnila dcéra prísneho hradného pána a bola zamurovaná do základov veže, zatiaľ čo jej milenca pred vežou popravili. Povesť je spomienkou na barbarský zvyk stredoveku obetovať novým stavbám, aby boli pevné a nedobytné, živých ľudí.
Ystad

Ystad je mesto v južnom švédskom regióne Skåne na pobreží Baltského mora. Región Skåne patril až do roku 1658 Dánsku, ale na základe podpísania tzv. roskildského mieru pripadol Švédsku. Mesto Ystad je hlavným mestom rovnomenného okresu.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1244, ale mesto Ysted bolo osídlené už skôr. Hlavný kostol mesta, kostol sv. Márie (Sancta Maria kyrka), pochádza z prvej polovice 13. storočia. Františkánsky kláštor sv. Petra (Gråbröderklostret) je jedným z najlepšie zachovaných stredovekých kláštorov vo Švédsku a dnes v ňom sídli mestské múzeum. V starej časti mesta je mnoho zachovalých domov zo 17. a 18. storočia. Ekonomickým základom pre rozvoj mesta bolo rybárčenie a obchodovanie so sleďmi. Slede sa v južných častiach Baltského mora v neskorom stredoveku vyskytovali vo veľkom množstve, ale ich stav sa náhle prudko znížil v roku 1500.
Doprava.
Do mesta Ystad sa dá pricestovať trajektom z dánskeho ostrova Bornholm a poľského Świnoujście. Ystad je tiež zastávkou na železničnej trati Malmö - Tomelilla - Simrishamn. Autobusom sa dá dôjsť do významného prístavného mesta Trelleborg, odkiaľ premávajú trajekty do Sassnitzu, Rostocku a Lübecku.
Ystad ako pútnické miesto pre fanúšikov detektívok.
Do mesta Ystad umiestnil dej svojich detektívok spisovateľ Henning Mankell, ktorý vymyslel postavu policajta Kurta Wallandera. Námestie, ulice a reštaurácie, ktoré sú uvedené v knihách, existujú tiež v reálnom svete v meste Ystad. Napr. dom Kurta Wallandera, postavený z červených tehál, sa nachádza v ulici Mariagatan č. 10. Z tohto dôvodu sa stal Ystad od roku 1990 obľúbeným pútnickým miestom pre čitateľov detektívok spisovateľa Henninga Mankella.
Šport.
Ystad býval dejiskom pretekov v hode diskom, ktorých sa zúčastnili aj bývalí svetoví rekordmani a olympijskí medailisti Ricky Bruch a Jay Silvester, ktorí sa tu snažili o prekonanie svetových rekordov a dosiahli hodnotných výkonov. Jay Silvester tu 10. júna 1971 hodil 70,04 m a Ricky Bruch tu 27. októbra 1984 hodil 69,86 m. Ricky Bruch, ktorý neďaleko Ystad býval, v tunajšej nemocnici dňa 30. mája 2011 zomrel.
Európska cesta tehlovej gotiky

Európska cesta tehlovej gotiky () je turistická trasa, ktorá pokrýva európske mestá s tehlovou gotickou architektúrou v celkom troch krajinách okolo Baltského mora. Ide o tieto krajiny: Dánsko, Nemecko a Poľsko.
Na trase sú gotické kostoly, kláštory, brány, veže a radnice v mestách, ktoré vo svojej histórii boli spojené s Hanzou.
Európska cesta tehlovej gotiky je spolufinancovaná Európskou úniou z Európskeho fondu regionálneho rozvoja v rámci Interreg.
Severin Nilsson

Johan "Severin" Nilsson (* 14. január 1846 - † 24. november 1918) bol švédsky maliar a fotograf. Študoval na Kráľovskej švédskej akadémii umení v Štokholme v rokoch 1865-1871 a potom tri roky u Léona Bonnata v Paríži.
Životopis.
Maľoval portréty, krajiny a žánrové výjavy. Bol plodným umelcom, zúčastnil sa mnohých výstav a zanechal po sebe veľké množstvo rôznorodých diel. Bol tiež jedným z prvých švédskych dokumentárnych fotografov. Inšpirovaný Arthurom Hazeliom fotografoval žánrové štúdie z verejného života, a to najmä v obci Asige v Hallande, kde sa narodil.
Ferdinand Zirkel

Ferdinand Zirkel (* 20. marec 1838, Bonn, Nemecko - † 12. jún 1912, Bonn) bol nemecký geológ. Spoločne s H. Rosenbuschom bol priekopníkom mikroskopického skúmania minerálov a hornín a je považovaný za zakladateľa modernej petrografie. 
Životopis.
Zirkel promoval v roku 1861 na univerzite v Bonne. Pôsobil ako profesor geológie na univerzite vo Ľvove (1863) a univerzite v Kieli (1868) taktiež bol od roku 1870 profesorom mineralógie a geológie na univerzite v Lipsku. V roku 1882 sa stal korešpondenčným členom Bayerische Akademie der Wissenschaften.
V roku 1898 bol za svoj prínos geológii londýnskou Geological Society of London vyznamenaný Wollastonovou medailou.
Meno Ferdinanda Zirkela nesie:
Jeu de paume

Jeu de paume (fra. doslova "hra dlaňou") je pôvodne francúzska stredoveká loptová hra, predchodca tenisu. Napriek francúzskemu názvu sa jeu de paume hrá s pálkou. Jej označenie vychádza z toho, že sa hra spočiatku hrala holými rukami alebo v rukaviciach.
Jeu de paume bola olympijským športom iba na hrách v Londýne v roku 1908.
Dnes túto hru prevádzkuje vo svete asi 10 000 športovcov, z čoho je asi tretina žien. Šport sa v rôznych krajinách označuje rôzne - v Spojenom kráľovstve "Real Tennis", v USA "Court Tennis" a v Austrálii "Royal Tennis".
Výraz "jeu de paume" je vo Francúzsku tiež prenesený výraz pre telocvičňu, kde sa hra hrala.
Človek a spoločnosť

Človek a spoločnosť () je slovenský internetový vedecký časopis pre pôvodné teoretické a výskumné štúdie z oblasti spoločenských vied. Časopis je vydávaný Spoločenskovedným ústavom Slovenskej akadémie vied v Košiciach od roku 1998, v štvrťročnej periodicite.
Forum Historiae

Forum Historiae je vedecký recenzovaný internetový časopis zameraný na témy o dejinách stredoeurópskeho priestoru. Akcentuje skúmanie sociálnych javov a procesov od najstarších čias po súčasnosť. Vychádza od roku 2007, jeho vydavateľom je Historický ústav Slovenskej akadémie vied.
Časopis.
Časopis Forum Historiae vychádza dvakrát ročne. Publikuje monotematické čísla venované témam z rôznych historiografických perspektív s dôrazom na multidisciplinaritu. Podiel autorov zo zahraničia predstavuje približne 30 %. Obsahuje texty v slovenskom, českom a anglickom jazyku. V súčasnosti je indexovaný v databázach CEEOL (Central and Eastern European Online Library), ERIH PLUS (European Reference Index for the Humanities and the Social Sciences), EZB (Elektronische Zetschriftenbibliothek) a Scopus. Časopis reflektuje dôležité historiografické aj spoločenské otázky, čo sa prejavilo napr. pri zostavovaní čísla 02/2011 Korupcia, 02/2012 Etnické stereotypy v historickom výskume, či 01/2017 Krajina, príroda a životné prostredie v minulosti.
Portál.
Portál Forum Historiae obsahuje aj e-knižnicu, ktorá sprístupňuje vyše 200 elektronických verzií vydaných kníh a periodík z oblasti dejín a príbuzných spoločenských vied. Nachádza sa tu tiež archív odkazov na audio-vizuálne programy v slovenských a českých verejnoprávnych médiách, ktoré sa týkajú dejín Slovenska a regiónu strednej Európy.
Koroibos (syn Mygdóna)

Koroibos ("Koroibos") je v gréckej mytológii syn frýgijského kráľa Mygdóna. 
Koroibos prišiel do Tróje po vypuknutí trójskej vojny, aby sa oženil s Kassandrou, dcérou trójskeho kráľa Priama. Aj napriek varovaniu svojej snúbenice sa do vojny zapojil a v boji zahynul. Antickí autori sa nezhodujú na tom, že kto ho usmrtil. Uvádzajú niekoľko mien jeho vraha. Podľa Pausania ho zabil Achilleov syn Neoptolemos, podľa Lescha (uvedené Pausaniom) a Quinta zo Smyrny ho prebodol kopijou Tydeov syn Diomedes a rímsky básnik Vergílius uvádza, že ho usmrtil achájsky hrdina Péneleós.
Gásem Solejmání

Gásem Solejmání (iné prepisy: Qásem/Ghásem/Kásem Solejmáni/Sulajmání/Sulejmání; výslovnosť [gáseme solejmáni]; prezývaný aj "tieňový veliteľ" a "žijúci mučeník"; * 11. marec 1957, Rábor, Irán† 3. január 2020, Bagdad, Irak) bol iránsky vojak, ktorý od roku 1998 zastával funkciu veliteľa špeciálnych jednotiek Kuds Iránskych revolučných gárd (IRG). Všeobecne bol považovaný za jedného z najvplyvnejších predstaviteľov Iránu. V októbri 2007 bol ako popredný predstaviteľ IRG zaradený vládou Spojených štátov do zoznamu osôb hľadaných za podporu terorizmu.
Solejmání zahynul pri americkom vzdušnom útoku na iránsky konvoj v blízkosti Medzinárodného letiska Bagdad v Iraku .
Život.
Podľa údajov Ministerstva vnútra Spojených štátov sa narodil v meste Gom (Qom, Kumm), avšak perzské zdroje uvádzajú ako jeho rodnú obec horskú dedinu Rábor v provincii Kermán. Jeho otec bol roľník. Zrejme hneď po ukončení povinnej päťročnej školskej dochádzky, vo veku trinástich rokov (1970), odišiel spolu s príbuzným Ahmedom Solejmáním do mesta Kermán, kde pracovali ako stavební robotníci, aby získali financie na splatenie otcovho dlhu. V roku 1975 začal pracovať v tunajšej vodárenskej distribučnej spoločnosti, v ktorej pôsobil do februára 1979.
V roku 1977 sa zapojil do revolučného hnutia proti vláde šacha Mohammada Rezá Šáha Pahlavího. Po zavŕšení revolúcie v roku 1979 vstúpil do novovytvorených ozbrojených oddielov Iránskych revolučných gárd (IRG) v meste Kermán. Po výcviku a počiatočnom pôsobení ako inštruktor na základni IRG sa zúčastnil expedície do mesta Mahabad v provincii Východného Azerbajdžanu, za účelom potlačenia miestneho kurdského povstania (1979).
V rámci jednotiek Iránskych revolučných gárd sa v rokoch 19801988 zúčastnil iránsko-irackej vojny. Postupoval vo vojenskej hierarchii a na sklonku vojny velil divízii. V roku 1988 bol poverený vedením špeciálnych jednotiek Kuds.
Po teroristických útokoch na USA v septembri 2001 rokoval s americkými predstaviteľmi o akciách proti Talibanu a Al-Káide. Po invázií medzinárodnej koalície pod vedením USA do Iraku sa podieľal na organizovaní šiitskych milícií, ktoré bojovali proti USA. Neskôr organizoval podporu šiitskych vojsk v krajine.
V októbri 2007 bol ako popredný predstaviteľ IRG zaradený vládou Spojených štátov do zoznamu osôb hľadaných za podporu terorizmu, na základe exekutívneho príkazu č. 13382.
V júli 2015 viedol tajné rozhovory s ruskými predstaviteľmi a údajne presvedčil Putina k zásahu v občianskej vojne v Sýrií a pomoci Assadovmu režimu.
Zahynul v nočných hodinách 3. januára 2020 pri leteckom útoku na kolónu automobilov na medzinárodnom letisku v Bagdade. Spolu s ním zahynulo ďalších 8 ľudí, vrátane iránskeho generála Hosejna Purdžafarího a vodcu proiránskych milícií Abú Mahdí al-Muhandisa. Jeho zabitie bolo eskaláciou napätia, ktoré začalo zabitím amerického kontraktora a útokom na americké veľvyslanectvo v Bagdade niekoľko dní predtým.
Bol pochovaný v meste Kermán 8. januára 2020. Pri smútočnom zhromaždení na pamiatku jeho smrti došlo k tragickej tlačenici, v ktorej bolo ušliapaných 53 a zranených asi 200 ľudí.
Literatúra.
Monografie
Štúdie
Články
Edward John Dent

Edward John Dent (* 19. august 1790, Londýn, Spojené kráľovstvo - † 8. marec 1853, Londýn) bol britský hodinár, ktorý sa preslávil návrhmi a konštrukciami presných hodín a chronometrov.
Patenty.
Za svojho života zrealizoval množstvo riešení jemnej hodinovej mechaniky, ktoré si nechal patentovať. Napríklad vlások zotrvačníka, použitie diamantu ako ložiska osičiek, dvojité ozubenie hodinového kolesa, plávajúci kompas (kompas uložený v tekutine), v roku 1846 samonaťahovacie hodinky a iné.
Piast

Piast (iné mená: "Past", "Pazt"; † okolo 890?) je legendárny zakladateľ dynastie poľských vládcov Piastovcov. Prvýkrát ho spomína kronika "Gesta principum Polonorum" (Skutky poľských kniežat, lib. I. c. 2) od Galla Anonyma (1115).
Ak Piast naozaj existoval, bol predkom (praprastarým otcom) kniežaťa Meška I. († 992), prvého historického vládcu Poľska. Samotný názov dynastie Piastovci však vznikol až na prelome 17. a 18. storočia. Stredoveká literatúra hovorí iba o poľských vládcoch či kniežatách.
Legenda.
Podľa legendy Galla Anonyma bol Piast synom Chościuska a ako sedliak žil so svojou manželkou Rzepkou v blízkosti poľského mesta Gniezdo. Neskoršia verzia od Wincenta Kadlubeka miesto nespomína a Poľsko-sliezska kronika z konca 13. storočia hovorí o Popielovej smrti v Kruszwici a Piastovo bydlisko nespomína.
Legenda zachytáva príbeh, v ktorom mala Piastova rodina sláviť postrižiny (rituál pri prvom strihaní vlasov dieťaťa) Piastovho syna, pričom rovnaký sviatok mala sláviť aj rodina hniezdenského kniežaťa Popiela. Mesto navštívili tajomní pútnici, ktorých však pyšný knieža odmietol pohostiť, v dôsledku čoho hľadali pohostenie u chudobného Piasta.
Spolu s hosťami mala do domu prísť i hojnosť jedla a nápojov, vďaka čomu mohla Piastova rodina pozvať na oslavu i knieža Popiela a jeho hostí. Pútnici postrihali Piastovho syna a dali mu meno Siemowit (Ziemowit, Semovit). Predpovedali mu zároveň veľkú budúcnosť. Po dospetí a Popielovom neblahom konci sa mal Piastov syn zároveň stať sa kniežaťom. Podľa neskoršej kroniky z konca 13. alebo začiatku 14. storočia sa mal stať kniežaťom najprv sám Piast. Siemowitovým synom mal byť Lešek a jeho vnukom Siemomysł, ktorý bol otcom prvého známeho poľského kniežaťa Meška I.
Legendu ďalej upravujú aj neskoršie pramene, ktoré ju ďalej upravujú, napríklad z Piasta robia kolára.
Výskum legendy.
V legende sa vyskytuje viacero mytologických posolstiev. Napríklad v menách Piast a Rzepka možno vidieť stopy ľudového kultu plodnosti, na druhú stranu niektoré prvky (hostia, rozmnoženie jedla) pripomínajú aj biblické príbehy. Onomasticky meno Piast môže odkazovať na nástroj na mliaždenie a Rzepka na repu, obe mená však nie sú známe poľskej nomenklatúre a najmä ich neprebrala piastovská dynastia. Zvyky v legende (postrižiny) možno vychádzajú z ruského vzoru. Banszkiewicz príbeh interpretuje ako odraz starej koncepcie prechodu moci z nehodného rodu na rod vyvolený Bohom.
Najodvážnejšie hypotézy (T. Wojciechowski) uvažujú o Piastovi ako o majordómovi, ktorý sa vzbúril proti pôvodnej dynastii a dosadil na trón svoj rod (termín "piastun" tiež označuje správcu či strážcu). Objavili sa tiež snahy zasadiť príbeh do kontextu konfliktu medzi dvomi mocenskými centrami v Gniezde a Ostrówe Lednickom, respektíve do konfliktu medzi kmeňmi Goplanov (Popiel) a Poľanov (Piast), ktorí ich porazili. Dnes prevládajú skôr opatrné a skeptickejšie hypotézy.
Odkaz.
V neskoršom období sa stal Piast symbolom „poľskosti“, čoho príkladom bolo napríklad politické heslo „kráľ Piast“ používané v 16.18. storočí pri vyjadrovaní vôle, aby bol za poľského kráľa zvolený Poliak.
Raasiku (obec)

Raasiku () je obec v Estónsku, patriaca do kraja Harjumaa.
Pozostáva z miestnych častí Aruküla a Raasiku a 13 dedín:
Hádanka (album)

Hádanka je debutový album slovenskej skupiny Lublau z roku 2009. Vyšiel 3. februára 2009, v nahrávacom štúdiu studio7 recording pod vydavateľstvom Slnko records. 
Album obsahuje 14 skladieb, ako bonus obsahuje aj videoklip ku skladbe „Zvon“. Najpopulárnejšimi skladbami z tohto albumu sa stali skladby ako „Nikdo nikdy“, „Vianočná“, „Zvon“ či „Len náhodou“.
Autorstvo.
Hudba, texty, spev, vokály, basgitary: Millas Groove
Mygdón (Frýgia)

Mygdón ("Mygdón") je v gréckej mytológii syn a následník frýgijského kráľa Akmóna.
Kráľ Mygdón spolu s frýgijským vodcom Otreom a trójskym kráľom Priamom viedli jednu generáciu pred trójskou vojnou vojenskú výpravu proti Amazonkám. Jeho syn Koroibos sa neskôr zamiloval do Priamovej dcéry Kassandry a prišiel do Tróje po vypuknutí trójskej vojny, aby sa s ňou oženil. V Tróji sa však namiesto sobáša dočkal smrti, krátko potom, ako sa zapojil do bojov. 
O frýgijskom kráľovi Mygdónovi sa zmienil aj rímsky básnik Horatius, ktorý vo svojom diele "Ódy" vyzdvihol bohatstvo jeho úrodnej krajiny.
Akmón

Akmón ("Akmón") môže byť v gréckej mytológii:
Revolúcia (album)

Revolúcia je druhý a zároveň posledný album slovenskej skupiny Lublau z roku 2010. Vyšiel 20. septembra 2010, v nahrávacom štúdiu studio7recording pod vydavateľstvom Slnko records. 
Album obsahuje 10 skladieb, vrátane cover-verzie skladby „Comedown“ od kapely Bush. Celkovo sa tento album hodnotí ako album zo žánrom punk-rock.
Zoznam informatických článkov/0

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
0.
0 A.D.
Lysenkova ulica

Lysenkova ulica (do roku 1950 Leninova ulica, v roku 1931 Dlhá ulica) bola ulica v bratislavskej mestskej časti Petržalka. Bola pomenovaná podľa sovietskeho botanika Trofima Denisoviča Lysenka (1898 – 1976)
Koncom 80. rokov 20. storočia bola zrušená v súvislosti s asanáciou pôvodnej zástavby rodinných domov a výstavbou panelového sídliska. Nachádzala sa v miestach dnešných ulíc Pečnianska, Kapicova, Gercenova. Budova základnej školy Lysenkova 64 ostala zachovaná a bola priradená k existujúcej Záporožskej ulici, dnes v nej sídli Bulharská základná škola a gymnázium Christa Boteva (Záporožská 8).
Mygdón (syn Poseidóna)

Mygdón ("Mygdón") je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna. Bol kráľ Bebrykov.
Mygdón bol kráľ národa Bebrykov, ktorí žili v Bithýnii. Podľa antického autora Strabóna Bebrykovia patrili medzi trácke kmene, ktoré prišli do Malej Ázie z Európy.
Deviatou úlohou hrdinu Herakla, zadanou mykénskym kráľom Eurystheom, bola výprava do krajiny Amazoniek, odkiaľ mal priniesť pás kráľovnej Hippolyty. Cestou sa so svojim oddielom verných druhov zastavil v Mýsii, kde vládol kráľ Lykos. Kráľ sa ich návšteve potešil a vystrojil im veľkolepú hostinu. Zatiaľ čo hodovali, na mesto ich hostiteľa zaútočili diví Bebrykovia a začali ho drancovať. Herakles vstal od stola a so svojimi druhmi po krvavom boji Bebrykov zahnal. Bebrykovia stratili mnoho bojovníkov a smrti neunikol aj ich kráľ Mygdón. Herakles následne celú ich krajinu daroval Lykovi, ktorý ju na jeho počesť nazval "Hérakleiou".
Námestie Republiky (Bratislava)

Námestie Republiky je námestie v Bratislave, v mestskej časti Petržalka,v miestnej časti Dvory. 
Nachádza sa medzi Chorvátskym ramenom, Tupolevovou, Jiráskovou ulicou a zastávkou MHD Markova. 
Vzniklo na území niekdajšieho Námestia Májového povstania českého ľudu, ktoré malo názov podľa českého protifašistického povstania. Toto námestie bolo 1. apríla 1991 zrušené. 12. decembra 2013 bolo obnovené. Názov získalo po tom, ako mestská časť Petržalka usporiadala internetové hlasovanie, pričom ďalšími návrhmi boli "Námestie svornosti" a "Námestie mládeže".
Na území námestia sa pravidelne konajú spoločenské a kultúrne akcie. Nachádza sa na ňom jeden z najznámejších skateparkov na Slovensku.
Koroibos z Élidy

Koroibos ("Koroibos") bol v roku 776 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Antickí autori uvádzajú, že Koroibos z Élidy bol prvým víťazom starovekých olympijských hier. Zvíťazil v behu na jedno stadion, jedinej disciplíne v ktorej sa na hrách súťažilo. Zavedenie ďalšej disciplíny behu na dve stadiá (diaulos) sa uskutočnilo na 14. hrách v roku 724 pred Kr. Prvým víťazom behu na dve stadiá sa stal Hypénos z Pisy. Vzdialenosť stadia (600 stôp) sa pohybovala zhruba od 175 do 200 metrov (olympijské stadion 192,27 metra).
Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, uvádza, že Koroibovu sochu nevidel, ale jeho hrob sa nachádzal na hraniciach Élidy. Na náhrobnom kameni mal nápis, že bol prvým človekom, ktorý vyhral v Olympii.
Panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov 2014

Panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov 2014 boli v poradí 16. Panamerické majstrovstvá v hádzanej mužov, ktoré organizuje Panamerická hádzanárska federácia (PATHF). Konali sa v meste Canelones, v Uruguaji v dňoch od 23.29. júna 2014, za účasti 8 tímov. Pôvodne malo byť na turnaji 10 krajín, ale sa z finančných dôvodov odhlásila. Rovnako tak učinil aj neskôr oslovený , a na poslednú chvíľu sa z turnaja odhlásila kvôli finančným problém aj . Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo . Uruguaj bol siedmou krajinou, ktorá hostila panamerický šampionát mužov. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Estadio Sergio Matto. Hádzanári Argentíny obhájili titul. 
Tieto panamerické majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Katare. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Kvalifikácia.
PATHF zaviedla v roku 2012 nový kvalifikačný kľúč pre panamerické majstrovstvá, v ktorej vytvorila 3 regionálne kvalifikačné oblasti.
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom medzinárodnom rebríčku k novembru 2013.
Belasé kladivko

Belasé kladivko () je detektívny príbeh amerického spisovateľa Rossa Macdonalda (1915 – 1983) z roku 1976, ktorý je mnohými kritikmi považovaný za jednu z najlepších autorových detektívok.
Obsah.
Detektív a hlavná postava príbehu Lew Archer pátra po ukradnutom obraze známeho maliara Richarda Chantryho. Pri jeho pátraní vychádzajú najavo nové okolnosti a niektorí z predošlých majiteľov obrazu zaplatia najvyššiu daň - svojim životom. Detektívovi pomáha jeho atraktívna priateľka, novinárka Betty Jo Siddonová. Rozuzlenie prípadu je samozrejme prekvapivé, ba priam šokujúce.
Bambucké maslo

Bambucké maslo (iné názvy: maslo z maslovca, maslovcové maslo, maslo z orieškov maslovca, maslo z maslovcových orieškov) je tuk žltej až slonovinovej farby, ktorý sa získava z orechov Bambuckého stromu (Vitellaria paradoxa ) Je to triacylglycerol, zložený najmä z kyseliny stearovej a kyseliny olejovej. Má široké využite v kozmetike a v potravinárstve. Názov bambuckého masla () pochádza zo slova s´í, čo je meno tohto stromu v jazyku Bambara v Mali. Vo francúzštine sa zas bambucké maslo označuje ako „karité“, čo je odvodené od slova ghariti, senegalského výrazu pre bambucký strom (konkrétne z jazyka wolof).
Výroba.
Proces výroby bambuckého masla je nasledovný:
Zloženie.
Bambucké maslo je zložené z nasledujúcich mastných kyselín:
Zastúpenie jednotlivých mastných kyselín sa líši podľa územia, z ktorého sa konkrétne maslo získava. Okrem mastných kyselín obsahuje bambucké maslo aj vitamíny A a E a fenoly, ktoré majú antioxidačné účinky.
Použitie a vlastnosti.
Bambucké maslo sa hojne využíva najmä v kozmetike, a to ako samostatný produkt, alebo ako súčasť mnohých kozmetických výrobkov (lesky na pery, hydratačné krémy a emulzie, vlasové balzamy a kondicionéry...). Obľúbené je aj pri výrobe mydiel, keďže obsahuje čistiace zložky. Bambucké maslo sa taví pri telesnej teplote a dobre sa vstrebáva do pokožky. Pleti dodáva hydratáciu a premasťuje ju. Lieči však aj kožné problémy, ako sú psoriáza, akné a jazvy po poranení, či kozmetické problémy ako strie a celulitída. 
Keďže má bambucké maslo protizápalové, zvláčňujúce a zvlhčujúce vlastnosti, je častou prísadou liečivých mastí. Má tiež schopnosť absorbovať ultrafialové žiarenie a preto sa používa aj ako slabší opaľovací krém. 
Bambucké maslo je obľúbené aj ako kadernícky vosk. Vlasom dodáva lesk a hydratáciu, čím zlepšuje ich kvalitu a vzhľad. Pred slnečným žiarením chráni nielen pokožku, ale aj vlasy. Tie dokáže chrániť aj pri nadmernom fénovaní, kulmovaní, či žehlení. 
V niektorých afrických krajinách sa používa aj na ochranu tradičných drevených afrických hudobných nástrojov a na zvýšenie odolnosti dreva, z ktorého sú vyrobené. Známa je aj výroba sviečok z bambuckého masla. 
Bambucké maslo je obľúbené aj v kuchyni, kde sa používa na varenie. Občas sa používa aj pri výrobe čokolády, a to ako náhrada kakaového masla.
Typy a klasifikácia.
Existuje viacero typov bambuckého masla. Agentúra Spojených štátov pre medzinárodný rozvoj, Gasselte Consulting a mnoho iných spoločností navrhlo klasifikačný systém, ktorý ho delí na 5 typov: 
Bežne sa užívajú typy A, B a C, z ktorých najkvalitnejšie je bambucké maslo typu A. To má slonovinovú až sivasto žltú farbu a silnú orechovú vôňu, čím sa líši od všetkých ostatných typov. Odporúča sa používať práve typ A bambuckého masla, pretože ostatné typy môžu rafináciou stratiť až 95% obsahu účinných látok.
Ben Hur (kniha)

Ben Hur (ang. Ben-Hur: A Tale of the Christ, doslovný preklad "Ben-Hur: Príbeh Kristov") je historický román odohrávajúci sa v 1.storočí v rímskej provincii Judea, ktorý napísal Lew Wallace. Kniha vyšla v roku 1880.
Obsah.
Napínavý a dramatický dej, ktorého ústrednou postavou je posledný člen jeruzalemského, kniežacieho rodu Hurovcov, Ben Hur. Ten sa zhodou nepriaznivých okolností dostáva na galeje a celá jeho rodina končí vo väzení. Majetok jeho rodu získava jeho bývalý priateľ Messala. 
Po návrate z galejí v ňom dozrieva myšlienka odplaty za všetky príkoria. Tá naráža na novú ideu Kristovho učenia mieru a odpúšťania, ktorú si Ben Hur osvojuje.
Autor v tomto románe zobrazil sýtymi farbami a pútavou fabulou obdobie a krajinu zrodu kresťanstva.
Film.
Román bol viackrát sfilmovaný. Najznámejšie filmové spracovanie je z roku 1959. V hlavnej úlohe Bena Hura sa predstavil Charlton Heston.
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2014

Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2014 boli v poradí 8. majstrovstvá sveta juniorov do 20 rokov a 4. majstrovstvá sveta juniorov do 18 a 16 rokov v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v Bratislave, na Slovensku v dňoch od 24.29. júna 2014, za účasti 8 tímov do 20 rokov, 6 tímov do 18 rokov a 6 tímov do 16 rokov. Jediným nováčikom bolo družstvo Poľska. Šampionát bol druhýkrát spoločným podujatím všetkých juniorských vekových kategórií. Slovensko bolo organizátorom juniorského svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo turnaje v rokoch 2004, v Martine a 2008 (kategória U16 a U18), vo Zvolene. Zápasy sa hrali v dvoch halách Zimného štadióna Vladimíra Dzurillu.
Vo všetkých troch kategóriách zvíťazili slovenské družstvá. Hokejbalisti USA získali pri svojej prvej účasti v kategórii do 18 rokov bronzové medaily.
Into the Unknown

Into the Unknown môže byť:
Back to the Known

Back to the Known je druhé EP od Bad Religion. Jeho názov („Návrat ku známemu“) je narážkou na predchádzajúci album Into the Unknown („Do neznáma“), kde sa skupina neúspešne pokúsila o progresívny rock a následný návrat k punk rocku na tejto nahrávke. Hoci Brett Gurewitz produkoval album, na gitare tu nehral, namiesto toho ho nahradil Greg Hetson.
Kollárovci

 
Kollárovci sú slovenská hudobná skupina. Vznikla v roku 1997 a ich hlavný zdroj repertoáru pozostáva zo slovenskej ľudovej piesne, ktorú sa snažia obohatiť a oživiť vlastnou hudobnou úpravou. 
Kollárovci pochádzajú z malej goralskej obce Kolačkov v okrese Stará Ľubovňa. Kapelu tvoria siedmi členovia,z toho traja bratia Kollárovci: Tomáš Kollár Husle primáš veduci Štefan Kollár najmladší Marek Kollár. Nástrojové obsadenie tvoria husle, saxofón, cimbal, akordeón, kontrabas, bicie, gitara, klávesy. Bratia Kollárovci sa tešia veľkej obľube na Slovensku a Česku.
Základom ich repertoáru je ľudová pieseň obohatená ich goralským temperamentom. Repertoár zahŕňa skladby aj z iných žánrov, ako je klasická hudba, populárna hudba, alebo vlastná tvorba, ktorá túto kapelu charakterizuje a odčleňuje od iných kapiel podobného žánru. Autorské piesne zložili: Štefan Kollár, Tomáš Kollár, Marek Kollár, Štefan Repka, ale spolupracovali aj s Martinom Sarvašom. 
Kapela Kollárovci začiatkom roku 2021 prešla zmenami. Kapelu opustil Štefan Repka (kontrabas, spev [dnes basgitara]), ktorého nahradil Juraj Švedlár. 
Kollárovci vydali 11 hudobných CD a 4 hudboné DVD CD. Každoročne absolvujú viacero vystúpení, v zahraničí účinkovali na folklórnom festivale v Chambly (Francúzsko) a v ďalších krajinách ako Rumunsko, Ukrajina, Česko, Nemecko, Rakúsko. V Česku pravidelne účinkujú v Šlágr TV. Jedným z najväčších festivalov je Stretnutie Goralov v Pieninách, ktorý sa koná každý rok v Červenom Kláštore.
Videoklipy.
V septembri 2015 uviedli videoklip k piesni Daj mi lásku, daj . Režisérsky, kameru a produkciu na klipe vytvorili: Marian Mihy Mihalov, Marek Bernát, Peter Suľovský, Michal Kotora.
V máji 2017 uviedli vo videoklipe pieseň Anka, Anka. Pieseň hudobne zaranžovali Kollárovci z ľudovej piesne Anka, Anka rád ťa mám. Scenár vytvoril Marek Kollár, réžia a kamera: Franky Stružák, kameraman: Marko Procházka. Hercké obsadenie vidoklipu: Lívia Soroková, Pavol Borko, MUDr. Ladislav Socháň, Mária Ovčárová a hasiči z Liptovského Mikuláša. Pieseň vyšla v tom istom roku na albume: "Neúprosný čas".
Pred letným turné v lete 2019 s názvom "Mega turné open air 2019", ktoré sa koná po celom Slovensku od 22. júna do 18. augusta nahrali spolu s kapelou Kandráčovci novú pieseň - Chlapci spod Tatier . Videoklip k piesni zverejnila televízia Joj na svojom oficiálnom youtube kanáli 20. júna 2019 . Videoklip vyrobila P &amp; C - Super Media Group. Producentmi pesničky sú Zoli Tóth a Braňo Jančich. Hudbu a text k piesni napísal Braňo Jančich.
V roku 2022 mali pieseň s Mafiou Corner "„Pusa”" 
 4.7. 2024 video klip ľub že dievča
Černý Most (stanica pražského metra)

Černý most je dlhodobo koncová stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa v katastrálnom území Černý Most na sídlisku Černý most neďaleko obchodného centra Černý Most. Bola otvorená s úsekom IV.B 8. novembra 1998.
Charakteristika stanice.
Stanica je povrchová. Nakoľko je trať do nej vedená nadzemným tubusom, koľajisko je umiestnené uprostred. Dve oddelené bočné nástupištia sú spojené nadchodom. Obklad stanice je tvorený bielymi dlaždicami. Na odstavných koľajach za stanicou je možné vykonávať jednoduché opravy vlakov.
Stanica nemá vestibuly. Odjazdové nástupište prilieha k výstupnej hrane autobusového terminálu. Príjazdové nástupište naväzuje na dve odjazdové hrany autobusového stanovišťa a prechody smerujúce na sídlisko a k obchodnému centru CČM. Priľahlý autobusový terminál je určený pre diaľkovú dopravu prevažne do severovýchodných Čiech, pre neintegrovanú prímestskú dopravu, prímestské linky Pražskej integrovanej dopravy a pre špeciálne mestské linky k obchodným centrám.
Tashi Air

Tashi Air alebo Bhutan Airlines je prvá súkromná letecká spoločnosť Bhutánu. 10. októbra 2013 spoločnosť zahájila prevádzku svojich prvých pravidelných letov, ktoré smerovali do Indie a Thajska. Tashi Air obsluhoval v Bhutáne okrem letiska v Paro aj letiská v Jakare a Trashigangu, avšak momentálne z dôvodu zlej finančnej situácie spoločnosti ich Tashi Air neobsluhuje.
Destinácie.
Letisko Paro.
Bagdogra, Bangkok, Dháka, Dubaj, Hongkong, Kalkata, Káthmandu, Singapur, Sittwe
Flotila.
Flotilu spoločnosti tvoria nasledujúce lietadlá:
Letisko Paro

Letisko Paro (IATA:PBH, ICAO:VQPR) je jediné medzinárodné letisko v Bhutáne. Letisko sa nachádza 6 km od mesta Paro, v hlbokom údolí na brehu rieky Paro Chhu v nadmorskej výške S okolitými vrchmi dosahujúcimi výšku až sa radí medzi najnáročnejšie letiská na svete. Lety sú tu povolené iba na základe aktuálnych meteorologických podmienok a sú obmedzené na vybrané denné hodiny.
Vybavenie letiska.
Letisko má jednu, 1946 m dlhú asfaltovú vzletovú/pristávaciu dráhu. Medzi ďalšie vybavenie patrí terminál pre cestujúcich so štyrmi odbavovacími prepážkami (check-in) a jednou bránou (gate). Ďalej má letisko jeden nákladný terminál a dva hangáre.
Blaha (priezvisko)

Blaha je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najrozšírenejšie v Skalici, Žiline a Bratislave. Častejšie je v Česku, predovšetkým na Morave, najviac v mestách Uherské Hradiště, Hodonín a Brno.
Známi nositelia.
Pozri v článku Blaha.
Pavel Blaho

Pavel Blaho môže byť:
Letisko Gelephu

Letisko Gelephu (IATA:GLU, ICAO:VQGP) je vnútroštátne letisko v Bhutáne. Nachádza sa 3 km od mesta Gelephu, v okrese Sarpang. Letisko bolo vystavané na ploche s rozlohou viac ako 2 km2.
Letisko Yongphulla

Letisko Yongphulla (IATA:YON, ICAO:VQTY) alebo Letisko Trashigang je malé vnútroštátne letisko v Bhutáne. Letisko sa nachádza v blízkosti mesta Trashigang, v okrese Trashigang.
Letisko s pôvodne nespevnenou pristávacou dráhou, bolo v roku 2010 zrekonštruované tak, aby bolo schopné príjmať vnútroštátne lety.
Volajú ma Earl

Volajú ma Earl (v origináli "My Name Is Earl)" je americký televízny sitkom, ktorý vysielala americká televízia NBC od 20. septembra 2005 do 14. mája 2009. Seriál ma 4 série a 96 častí.
Dej.
Earl je zlodej, ktorý jedného dňa vyhrá v lotérii 100 000 dolárov. Vzápätí ho zrazí auto a o výherný tiket príde. Skončí v nemocnici a uvidí program, kde sa dozvie o karme a rozhodne sa zmeniť svoj život. Urobí si zoznam všetkých zlých vecí, ktorých sa v živote dopustil a rozhodne sa ich odčiniť. Verí, že je to jediný spôsob, ako získať dobrú karmu. Potom, čo urobí prvý dobrý skutok, jeho výherný tiket sa k nemu vráti. Earl to chápe ako znamenie a za pomoci svojich novo nadobudnutých peňazí a hlúpeho brata Randyho sa rozhodne postupne škrtať veci zo svojho zoznamu.
Letisko Bathpalathang

Letisko Bathpalathang (IATA:BUT, ICAO:VQBT) alebo Letisko Jakar je malé vnútroštátne letisko v Bhutáne. Letisko sa nachádza v blízkosti mesta Jakar, v okrese Bumthang. Jeho prevádzka bola začatá 17. decembra 2011 s letmi do Paro.
Cerys Matthewsová

Cerys Elizabeth Matthewsová, MBE (; * 11. apríl 1969) je waleská speváčka.
Vo svojich deviatich rokoch začala hrať na gitaru a svoju kariéru začala začiatkom deväťdesiatych rokov ako zakladajúca členka skupiny Catatonia. So skupinou vystupovala až do jej rozpadu v roku 2002. Mimo to v roku 1999 spievala s Tomom Jonesom v piesni „Baby, It's Cold Outside“ z jeho albumu "Reload". O dva roky neskôr hosťovala v piesni „Cyclops Rock“ z albumu "Mink Car" skupiny They Might Be Giants. Neskôr vydala niekoľko sólových albumov. V rebríčku 100 waleských hrdinov sa umiestnila na 71. priečke.
V roku 2014 bola ocenená Rádom britského impéria.
Wales Coast Path

Wales Coast Path () je diaľková cesta, ktorá prechádza cez celé pobrežie Walesu. Otvorená bola 5. mája 2012 a je dlhá 1 400 kilometrov; jej počiatočný bod sa nachádza v meste Chepstow na juhu Walesu a posledný potom v obci Queensferry na severe.
Wales je prvou krajinou na svete, ktorá poskytuje špecializovanú cestu pozdĺž svojho celého pobrežia. Cesta vedie cez jedenásť národných prírodných rezervácií a iných prírodných rezervácií, vrátane tých, ktoré sú spravované organizáciami The Wildlife Trusts a Royal Society for the Protection of Birds.
V knihe "Lonely Planet" bola cesta zaradená medzi desať najlepších cestovných regiónov na rok 2012.
Lady Bianca

Lady Bianca, rodným menom Bianca Thorntonová (* 8. august 1953) je americká bluesová speváčka.
Svoju profesionálnu kariéru začala vo svojich sedemnástich rokoch. V roku 1976 odohrala turné s Frankom Zappom (záznam z tohto turné vyšiel v roku 2009 na albume "Philly '76").
Počas osemdesiatych rokov vystupovala s Vanom Morrisonom v jeho skupine ako sprievodná speváčka. Počas svojej kariéry spolupracovala aj s ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patrí napríklad Country Joe McDonald, Jon Hendricks, Taj Mahal, Maria Muldaur alebo Sly and the Family Stone. Tri z jej sólových albumov boli nominované na cenu Grammy.
Joseph Parry

Joseph Parry (* 21. máj 1841, Merthyr Tydfil − † 17. február 1903, Penarth) bol waleský hudobný skladateľ.
V roku 1854, keď mal trinásť rokov, sa s rodinou odsťahoval do Spojených štátov. Neskôr, keď odišiel do Anglicka, začal študovať hudbu na Univerzite v Cambridgei, kde bol jeho profesorom hudobný skladateľ William Sterndale Bennett. On sám sa v roku 1873 stal profesorom hudby na University of Wales v Cardiffe.
Medzi jeho piesne patrí napríklad „Myfanwy“, ku ktorej napísal text Richard Davies. V roku 1978 bol o ňom nakrútený film "Off to Philadelphia in the Morning", ktorému bola predlohou rovnomenná kniha od Jacka Jonesa.
So Long, Marianne

„So Long, Marianne“ je pieseň kanadského hudobníka a básnika Leonarda Cohena, prvýkrát vydaná na jeho debutovom albume "Songs of Leonard Cohen" v roku 1968. Server Pitchfork Media pieseň zaradil na 190. miesto medzi 200 najlepších piesní šesťdesiatych rokov. Neskôr pieseň nahralo mnoho ďalších hudobníkov, medzi ktorých patria Beck, Brian Hyland alebo skupina James. V roku 1999 vyšla pieseň na albume "" v podaní Johna Calea v duete so speváčkou Suzanne Vega. V roku 1989 vyšiel kompilačný album pomenovaný podľa tejto piesne.
Grant Gee

Grant Gee (* 24. október 1964, Plymouth, Anglicko) je britský režisér.
Narodil sa v Plymouthe a študoval geografiu na St Catherine's College v Oxforde. V roku 1998 nakrútil dokumentárny film "Meeting People Is Easy" o rockovej skupine Radiohead. V roku 2003 natočil krátky dokumentárny film "JC-03", ktorý zachytával waleského hudobníka Johna Calea pri práci v štúdiu. Roku 2007 potom natočil film "Joy Division" o rovnomennej rockovej skupine. Je tiež režisérom série hudobných videoklipov (Gavin Bryars, Coldplay, Nick Cave and the Bad Seeds a ďalších umelcov).
Jan Sahara Hedl

Jan Sahara Hedl, niekedy skrátene iba Sahara (* 9. január 1957, Praha) je český spevák, textár a pesničkár, niekdajší člen skupín Precedens a Duševní hrob. Sám vydal niekoľko albumov, z ktorých sa s najväčším úspechom stretol tretí album "Matka zebra".
Od detstva hral na klavír. Neskôr študoval výtvarnú činnosť na Strednej umeleckopriemyselnej škole v Prahe, kde sa stretol s Martinom Nemcom. Spolu s ním založil Duševní hrob a nedlho potom Precedens. Hedl zo skupiny odišiel v roku 1984. O desať rokov neskôr vydal svoj prvý sólový album nazvaný "Tajnej svatej" a hneď v nasledujúcom roku sa opäť spojil s kapelou Precedens a za jej sprievodu nahral album "Šílené pondělí". Jeho posledným albumom je "Matka Zebra" z roku 2001.
Ďalej je tiež autorom textov k muzikálom "Excalibur" (2003) a "Obraz Doriana Graye" (2006). Rovnako je autorom niekoľkých textov pre Luboša Pospíšila.
V roku 2015 predstavil Jan Sahara Hedl s bývalou speváčkou kapely Tichá dohoda Blankou Šrůmovou nový projekt s názvom Něžná noc. V roku 2016 vydali album "Neměj strach", po 15 rokoch nový autorský album.
Jaromír Tůma

Jaromír Tůma (* 26. apríl 1946, Mělník) je český hudobný publicista, dramaturg a moderátor.
Život.
Po absolvovaní mělnického gymnázia v roku 1964 pokračoval štúdiom ekonomiky zahraničného obchodu na Vysokej škole ekonomickej v Prahe, z ktorej odišiel v 4. ročníku, v roku 1968. Časť obsahu diplomovej práce na tému "Hit-Parades, charts, žebříčky" napriek tomu uverejnil v zborníku "Taneční hudba a jazz 1968–69" (Praha, s. 162-175). 
Od roku 1965 sa zameriava na publicistiku, pôsobil v časopisoch "Melodie", neskôr "Mladý svět" (stránka "Echo"), ako dramaturg spolupracoval na pražských beatových festivaloch, uvádzal relácie v Česko-slovenskom rozhlase a televízii a pôsobil v Supraphone. Na singloch sa objavoval aj v pozícii rapera a do roku 1991 pracoval ako diskdžokej. 
V rokoch 19911993 zastával post šéfredaktora časopisu "Melodie", od septembra 1993 potom šéfdramaturga hudobných relácií na TV Nova, v rokoch 1995-2002 bol zamestnaný v českej mutácii "Playboya", potom prispieval do rôznych periodík, okrem iného bol redaktorom TEP regiónu. V súčasnej dobe (2014) moderuje reláciu "Větrník" na Rádiu Beat
Bane Vyšné a Nižné Rudno v Ľubochnianskej doline

Bane Vyšné a Nižné Rudno v Ľubochnianskej doline je lokalita bývalých železných baní.
Nachádzal sa na mieste dnešnej Ľubochnianskej píly. Erárna železná huta s hámrom tu fungovala pred rokom 1806. Spracovávalo sa tu hlavne surové železo, vyrobené najmä erárnou hutou v Liptovskom Hrádku, no aj železo z miestnych hôr. To sa ťažilo v lokalitách Vyšné a Nižné Rudno (niekedy "Rudné" alebo "Rudnô"). Dátum ich vzniku nie je známy. V iných častiach doliny sa podľa Mateja Bela a jeho Notícií ťažilo zlato, no dnes nie je známe, kde (niektorí historici dokonca považujú túto informáciu za pochybnú).
Poloha.
Nachádza sa asi 3 km vo vnútri doliny na mieste s názvom Huty. Budova je v súčasnosti využívaná ako horáreň. Strmou cestou hore popri záreze potoka, erodujúcom najmä červené, menej zelenkavé a žlté usadeniny karpatského keuperu možno prejsť k lokalite Vyšné Rudno. Južne od vrcholu Tlstého dielu (990,4 m n. m.) sa nachádza stará pinga', ktorá je dnes už veľmi zarastená. Podľa všetkého ide o povrchový lom. Severovýchodne od tohto miesta je malá plošina a v nej asi hlboký prepadový otvor do hlbšieho zasypaného priestoru. Asi 40 metrov nižšie je zavalená štôlňa.
Horniny a minerály lokality.
Štôlňa bola vykopaná medzi vrstvami karpatského keuperu, fatranského súvrstvia a piesčitých hornín spodnej jury. V piesčitých vápencoch možno pozorovať ojedinelé vrstvičky limonitu. Obsah železa je vo zvyškovej hornine nízky a ekonomicky nerentabilný pre ťažbu.
Lili Marlene

Lili Marlene je česká rocková skupina, ktorú vedie hráč na klávesové nástroje Martin Němec. Skupinu vedľa Nemca tvorí speváčka Dáša Součková, gitarista Jan Šobr, klávesista Pavel Nedoma, basgitarista Petr Kohut, bubeník Radek Doležal a trubkár Miroslav Barabáš. Skupina vznikla v roku 2002 a prvý album nazvaný "Tango desolato" vydala o šesť rokov neskôr. Svoj druhý album nazvaný "Vrány a havrani" skupina vydala v roku 2014 a jeho producentom bol Milan Cimfe.
Horáreň Huty

Horáreň Huty je historická a pamiatkovo chránená budova v Ľubochnianskej doline, vo vzdialenosti asi troch kilometrov od píly v Ľubochni. Je trvale osídlená.
História.
Budova bola postavená pravdepodobne v 17. – 18. storočí. Slúžila ako sklársky dom a patrila panstvu Likava. Skláreň v obci fungovala už roku 1629, podľa zmluvy majiteľa hradu Likava Gabriela Illezházyho so skelmajstrom Bartolomejom vo veci dodávky tovaru (originál by sa mal nachádzať v múzeu Dr. Brančíka v Trenčíne). Dnes slúži ako horáreň. V dolinke oddeľujúcej sa od hlavnej doliny sa nachádzajú pozostatky dolovania železa.
Koroibos (Argos)

Koroibos ("Koroibos") je v gréckej mytológii hrdina z Argu. Bol zakladateľ mesta Tripodiskos v Megaride.
Psamathé, dcéra argejského kráľa Krotópa, porodila bohovi Apolónovi syna Lina. Zo strachu pred otcom ale dieťa hneď po narodení pohodila v lese, kde ho našli pastieri, ktorí sa oň postarali. Ešte však skôr ako chlapec dospel, roztrhali ho počas prechádzky po lese zdivené psy jeho starého otca.
Rozhnevaný Apolón sa ihneď pomstil. Do Argu poslal netvora, ktorý matkám bral deti. Argejské matky však onedlho potešil hrdina Koroibos, ktorý netvora zabil. Ale Apolón sa ešte nezmieril a zoslal na Argejčanov mor. Koroibos bol tentoraz bezradný a odišiel preto do veštiarne v Delfách, aby mu Pýtia poradila, ako si Apolóna udobriť. Pýtia mu podala posvätnú nádobu a odporučila mu, aby na mieste, kde mu cestou vypadne z rúk vybudoval bohu Apolónovi chrám a usadil sa tam. Koroibovi nádoba spadla v horách "Geranie", kde potom Apolónovi postavil chrám a založil osadu Tripodiskos.
Antický autor Pausanias uvádza, že hrob Koroiba videl v Megare. Na mramorovom náhrobnom kameni mal v elegických veršoch vytesaný svoj životný príbeh a náhrobný kameň zdobilo sochárske dielo, ktoré bolo podľa názoru Pausania najstarším sochárskym výtvorom Grékov.
Bláha

Bláha je české priezvisko. Najčastejšie je v mestách Praha, České Budějovice, Plzeň a Černošice (okres Praha-západ). Na Slovensku je najrozšírenejšie v Bratislave.
František Bláha

František Bláha môže byť:
No Doubt

No Doubt je rocková kapela z Anaheimu v Kalifornii v Spojených štátoch, založená v roku 1986. Ska-rockový zvuk ich prvého albumu bol neúspešný, pretože v tej dobe bolo populárne hnutie grunge. Diamantový album kapely nazvaný "Tragic Kingdom" pomohol v 90-tych rokoch oživiť štýl ska, a „Don´t Speak“, tretí singel z tohto albumu stanovil rekord, keď strávil 16 týždňov na prvom mieste hitparády "Billboard" Hot 100 Airplay. Neskôr bol porazený piesňou "Iris" od Goo Goo Dolls. Ďalším známym singlom z albumu bol „Just a Girl“, ktorého rýchlejšie tempo spojené so zvukmi new wave dostalo nakoniec na 3. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart.
O štyri roky neskôr vydala skupina svoj ďalší album, "Return of Saturn", ale napriek pozitívnym očakávaniam bol album považovaný za komerčný prepadák. O pätnásť mesiacov neskôr sa skupina objavila s albumom "Rock Steady", ktorý bol spojením reggae a tanečnej hudby. Album bol pôvodne nahrávaný na Jamajke a doznalo sa spolupráce s jamajským umelcami Bountym Killerom, Sly and Robbie a Lady Saw. Album zahŕňal dva single, ktoré vyhrali Grammy – „Hey Baby“ a „Underneath It All“.
V roku 2003 vydali No Doubt kompiláciu "The Singles 1992-2003" a box set Boom Box, oba obsahovali coververziu songu „It’s My Life“ zo synthpopovej skupiny Talk Talk. O rok neskôr sa vydala frontmanka Gwen Stefani na sólovú dráhu a pracovala pritom s niekoľkými ľuďmi, vrátane priateľov z kapely Tonyho Kanala a Neptuneho Pharrell, zatiaľ čo gitarista Tom Dumont začal svoj vedľajší projekt Invicible Overlord. Počas svojej kariéry vyhrala kapela dve ceny Grammy a predala dodnes po celom svete 27 miliónov platní.
Michal Bláha

Michal Bláha môže byť:
Václav Bláha

Václav Bláha môže byť:
Sonique

Sonia Clarke (* 21. jún 1965, Londýn, Anglicko) známa pod umeleckým menom Sonique je britská speváčka, hudobníčka a dídžejka. V roku 2001 získala ocenenie Brit Awards v kategórii "British Female Solo Artist". V roku 2010 sa liečila na rakovinu prsníka.