burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Internet Archive

Internet Archive je nezisková digitálna knižnica a databáza, sídliaca v San Franciscu v USA, ktorej cieľom je „"umožniť univerzalny prístup ku všetkým poznatkom"“. Poskytuje voľný a verejný prístup k zbierkam zdigitalizovaných materiálov, vrátane stránok, softvérových aplikácií a hier, hudby a videa, a takmer troch miliónov voľne prístupných kníh. V októbri 2016 mala kolekcia Internet Archive 15 petabajtov dát. Okrem funkcie digitálneho archívu sa organizácia zaoberá aktivitami na propagáciu slobodného a otvoreného internetu.
Internet Archive umožňuje verejnosti nahrávať a sťahovať digitálny materiál zo svojej databázy. Väčšina jeho údajov je však zhromažďovaná automaticky webovými robotmi, ktoré pracujú na zachovaní čo najviac z verejného obsahu siete ako je to len možné. Archív s názvom Wayback Machine obsahuje viac ako 406 miliárd webových stránok (stav január 2020). Archív tiež dohliada na jeden z najväčších svetových projektov digitalizácie kníh.
Archív založil Brewster Kahle v máji 1996 ako neziskovú organizáciu v USA. Sídli v San Franciscu, dátové centrá sa nachádzajú 3 Kalifornských mestách San Francisco, Redwood City a Richmonde. Kvôli snahe zálohovať informácie sa kópie niektorých kolekcií umiestňujú aj do Bibliotheca Alexandrina v Egypte a do Amsterdamu v Holandsku. Organizácia má približne 200 zamestnancov, z ktorých väčšina pracuje v centrách zameraných na skenovanie kníh. Ročný rozpočet organizácie je 10 miliónov amerických dolárov, ktoré sú získavané z rôznych zdrojov a príjmov, partnerstiev, grantov, darov a Kahle-Austinovej nadácie.
Zoznam miest na Ukrajine

Toto je zoznam miest na Ukrajine, ktoré mali k roku 2018 viac ako 100 tisíc obyvateľov. Krajina mala v tom čase spolu 460 miest. Zoznam obsahuje všetky mestá, ležiace v rámci medzinárodne uznaných hraníc Ukrajiny, teda vrátane tých, ktoré Rusko od roku 2014 anektovalo, resp. si ich nárokuje. Tieto mestá sú vyznačené kurzívou.
V súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu vo februári 2022 sa súčasný počet obyvateľov môže značne líšiť, a to predovšetkým pri mestách, ktoré boli priamo zasiahnuté bojmi.
Paris-Roubaix 2017

Paris-Roubaix 2017 bola cyklistická klasika odjazdená 9. apríla 2017. Tieto preteky boli 115. ročníkom Paris-Roubaix a taktiež to boli 15. preteky UCI World Tour 2017.
Vo finiši šprintovalo o víťazstvo 5 cyklistov. Víťazom sa stal Belgičan Greg Van Avermaet v službách tímu "BMC Racing". Bolo to jeho prvé víťazstvo v kariére. Druhý skončil Zdeněk Štybar z "Quick-Step Floors" a tretí Sebastian Langeveld z "Cannondale-Drapac". Priemernou rýchlosťou až 45,2 km/h vytvorili nový rekord na tejto klasike.
Tímy.
Nakoľko je Paris-Roubaix UCI World Tour pretekom, všetkých 18 tímov UCI World Tour bolo pozvaných automaticky s povinnosťou vybrať 8 cyklistov, ktorí sa pretekov zúčastnia. Vo februári 2017 organizátori oznámili 7 mužstiev s divokou kartou, ktoré doplnili 25 tímový pelotón.
Zoznam miest v Holandsku

Toto je zoznam miest v Holandsku, ktoré mali vo februári 2017 viac ako 50 tisíc obyvateľov.
Nisa (Turkménsko)

Nisa bolo staroveké mesto, ktoré sa nachádzalo neďaleko dnešného Ašchabadu v Turkménsku. Niekedy býva považované za jedno z prvých hlavných miest Partskej ríše. 
Tradícia pripisuje založenie mesta zakladateľovi arsakovskej dynastie Arsakesovi I. Dnes sa na mieste kde kedysi stálo mesto nachádzajú len ruiny s radom archeologických nálezísk. 
Pre svoju unikátnosť bola Nisa v roku 2007 zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.
Podháj (Martin)

Podháj je mestská časť mesta Martin. Žije tu približne 7 080 obyvateľov.
Polohopis.
Mestská časť je situovaná na severozápad od centra mesta a susedí s mestskou časťou Záturčie. Siaha až po úpätie Lúčanskej Malej Fatry, odkiaľ vedie turistický chodník na Martinské hole. V minulosti sa na území Podhája nachádzali rozsiahle močiare na ktorých neskôr vznikol Podháj v dôsledku čoho je toto územie nestabilné a často sa tam vyskytujú prepadliny.
Carlton Gardens

Carlton Gardens sú rozľahlé plochy mestskej zelene obklopujúce Royal Exhibition Building v austrálskom meste Melbourne. 
V centrálnej časti parku, ktorého celková rozloha je 26 hektárov, sa nachádza okrem Royal Exhibition Building melbournské múzeum a kino IMAX. Tento komplex budov rozdeľuje park na severnú a južnú časť. Park je vymedzený ulicami "Victoria Street", "Rathdowne Street", "Carlton Street" a "Nicholson Street". Park vznikol súčasne s výstavnou budovou v druhej polovici 19. storočia.
Záhrady sú ukážkou viktoriánskej záhradnej architektúry s rozsiahlymi trávnikmi a mnohými európskymi aj austrálskymi stromami ako napr. duby, platany, bresty, cédre, araukárie, figovníky kombinovanými s kvetinovými záhonmi. V parku sa nachádzajú aj tenisové kurty a detské ihriská.
V roku 2004 bol park spolu s Royal Exhibition Building zapísaný na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.
Royal Exhibition Building

Royal Exhibition Building v Melbourne je výstavná budova pochádzajúca z druhej polovice 19. storočia. Jej výstavba skončila v roku 1880 a v tom istom roku tu bola otvorená Svetová výstava, ktorá trvala do roku 1881. 
Budova je obklopená záhradami Carlton, ktorých rozloha je 26 hektárov. Podľa architekta Josepha Reeda historizujúca podoba výstavnej haly je inšpirovaná viacerými budovami či stavebnými štýlmi, okrem iného chrámom Santa Maria del Fiore vo Florencii (centrálna kupola), nemeckým novorománskym "Rundbogenstil" (bočné krídla) či niekoľkými stavbami vo francúzskom Caen a Paríži. Stavba je dodnes využívaná pre rôzne výstavy a ďalšie kultúrne podujatia. 
V budove sa konalo 9. mája 1901 prvé slávnostné zasadnutie austrálskeho parlamentu a 3. septembra 1901 bola nad kupolou budovy prvýkrát vyvesená novovzniknutá vlajka Austrálie. 
V roku 2004 bola budova spolu s Carlton Gardens zapísaná na zoznam Svetového dedičstva UNESCO.
Austrálske trestanecké osady

Austrálske trestanecké osady sú súbor 11 lokalít na území štátov Tasmánia, Nový Južný Wales, Západná Austrália a vonkajšieho teritória ostrova Norfolk v Austrálii.
Austrálskymi trestaneckými osadami (takmer 3 000 lokalít po celom kontinente, predovšetkým v pobrežnej časti) prešlo približne 160 000 odsúdených v období od 80. rokov 18. storočia do 60. rokov 19. storočia. Väzni boli využívaní na nútené práce v prospech koloniálnych projektov. Týchto 11 lokalít prestavuje najlepšie príklady fenoménu masovej deportácie zločincov a upevňovania európskej (britskej) koloniálnej mocnosti za pomoci nútenej práce väzňov.
Stećak

Stećak (v množnom čísle "stećci") je stredoveký náhrobný kameň na západnom Balkáne. Jeho pomenovanie vychádza z praslovanského výrazu "stojati" – „stáť“. 
Väčšina náhrobkov má pôvod v období predosmanského Bosnianskeho kráľovstva (13771463), niektoré z nich však pochádzajú už z 12. storočia. Nachádzajú sa predovšetkým v oblasti Hercegoviny, ale aj v okolitých štátoch (Srbsko, Čierna Hora, Chorvátsko). Sú späté predovšetkým s bosnianskou cirkvou, ale aj bogomilstvom, väčšina nápisov je napísaná v bosnianskej cyrilike. Väčšina náhrobných kameňov je vyrobená z vápenca a je zdobená rôznymi reliéfmi. 
Odhaduje sa, že v celom regióne sa nachádza až 60 000 náhrobných kameňov. V roku 2016 bolo na zoznam svetového dedičstva UNESCO zapísaných 30 lokalít týchto stredovekých nekropolí. Z toho sa 22 miest nachádza v Bosne a Hercegovine, 3 v Čiernej Hore, 3 v Srbsku a 2 v Chorvátsku.
Slovenský pohár vo volejbale mužov

Slovenský pohár vo volejbale mužov je volejbalová pohárová súťaž mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). Vznikla v roku 1993 a zúčastňujú sa jej kluby najvyššej slovenskej ligovej súťaže. Najúspešnejším klubom súťaže je VKP Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 9-krát.
Víťaz pohára (do sezóny 1995/96) mal právo zúčastniť Pohára víťazov pohárov CEV (dnes "Pohár CEV").
Štruktúra súťaže.
Súťaž sa hrá vyraďovacím systémom doma-vonku (na odvetu). Samotný finálový zápas sa hrá ako jedno stretnutie.
Stavby navrhnuté Le Corbusierom

Le Corbusier, pôvodným menom Charles-Édouard Jeanneret-Gris, bol švajčiarsko-francúzsky architekt, ktorý sa venoval aj maliarstvu a urbanizmu. Svojim radikálnym dielom aj výtvarným citom výrazne ovplyvnil vývoj modernej architektúry a je považovaný za najväčšieho architekta 20. storočia. 17 budov či skupín budov z jeho diela bolo v roku 2016 zaradené na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Budovy chránené UNESCOM.
Nasledujúca tabuľka zahŕňa len objekty chránené UNESCOM, nejedná sa o kompletné architektovo dielo.
Lokality japonskej priemyslovej revolúcie Meidži

Lokality japonskej priemyselnej revolúcie Meidži je skupina 23 lokalít prevažne v juhozápadnom Japonsku, ktoré hrali významnú úlohu v procese industrializácie Japonska na konci obdobia "Bakumatsu" a počas reforiem Meidži (od polovice 19. storočia do začiatku 20. storočia). 
Jedná sa o komplexy oceliarní, dokov, uhoľných baní, ale aj o obytné budovy a budovy vojenského charakteru a pod., ktoré sú pamiatkami na obdobie, kedy boli v Japonsku implementované technologické postupy pochádzajúce z Európy a Ameriky a táto technológia bola prispôsobená japonským potrebám a tradíciám.
Od roku 2015 sú tieto kultúrne pamiatky zapísané na Zozname svetového dedičstva UNESCO.
Nálanda

Nálanda bola staroveká univerzita v Biháre v Indii. 
Nachádzala sa niekoľko desiatok kilometrov juhovýchodne od Patny a medzi rokmi 427 až 1197 bola centrom budhistickej vzdelanosti. Na konci 12. storočia však univerzita zanikla pod tlakom moslimských nájazdníkov. 
Zrúcaniny objavil a identifikoval britský archeológ Alexander Cunningham. Podľa tradície Nálandu niekoľkokrát navštívil aj sám Budha, zakladateľ budhizmu.
Melissa Benoistová

Melissa Benoistová (* 4. október 1988, Houston, Texas, USA) je americká herečka, známa zo seriálu "Supergirl" (2015).
Kariéra.
Začínala v seriáloch ako "Zákon a poriadok : Špeciálna jednotka" (1999) alebo "Zločinné úmysly" (2001). V roku 2008 sa však dostala do podvedomia divákov filmom "Tennessee", kde si zahrala spolu s speváčkou Mariah Careyovou. Tiež sa pripojila v natáčaniu seriálu "Glee", kde ukázala aj jej spevácky talent. Vidieť sme ju mohli vo štvrtej a piatej sérií. V roku 2014 si zahrala v oscarovom filme "Whiplash" a o rok neskôr, získala úlohu Kary Zor-El, v seriály Supergirl (2015). V roku 2016 nahradila herečku Lily Collinsovú vo filme "Lowriders". 
Medzi jej blízkych priateľov patrí príklad herec Grant Gustin.
Olesya Rulin

Olesya Yurivna Rulin (rus: Oлeся Юрьевна Pулина - Olesya Jurivna Rulin, *17 marec 1986, Moskva, Rusko, Sovietsky zväz) je rusko-americká herečka, známa zo všetkých troch dielov detskej komédie "High School Musical", kde si zahrala postavu Kelsi Nielsen. 
Detstvo a mladosť.
Olesya Rulin, sa narodila v marci roku 1986 v Moskve za čias Sovietskeho zväzu v Rusku. Vyrastala neďaleko Moskvy, v meste Likhoslavl. Na začiatku deväťdesiatich rokov, jej otec emigroval do Spojených štátov, o dva roky neskôr ho celá jeho rodina aj spolu s Olesyou následovala a usadila sa v Texase a neskôr v Utahu. 
Keď mala Rulinová jedenásť rokov, jej mama ju prihlásila na baletný kurz, aby si zlepšila postavenie v spoločnosti. Po čase si v tanec veľmi obľúbila. Tiež vie hrať výborne na klavír, čo predviedla vo všetkých troch častiach filmu "High School Musical". 
Krátko pred zahájením jej hereckej kariéry, brigádovala v menších obchodíkoch, študovala ekonomómiu v Paríži a v roku 2005 absolvovala na West Jordan High School.
Kariéra.
Medzi jej prvé filmy v ktorých si zahrala, patrí "Hon na psa" (2001), kde si zahrala po boku herca Shia LaBeoufa. Tiež sa objavila v hororovom thrillery "Temná legenda 3 : Krvavá Mary" (2005) a až o rok sa jej podarilo zviditeľniť v muzikálovej komédií "High School Musical". O dosť viac priestoru získala v druhej časti a tiež si svoju postavu nádejnej klaviristky zopakovala aj tretí krát, v poslednej časti, "High School Musical 3". 
Po skončení "High School Musical", sa predstavila aj po boku Jessicy Simpson, v komédií "Nebezpečne blonďavá" z roku 2008. V rovnakom roku, sa objavila aj v dráme "Navždy silný" a o rok neskôr, si zahrala spolu s herečkou Heather Locklear v dráme "Flying By". 
V roku 2010, si zahrala hlavnú postavu vo filme "Mary v očakávaní" a v roku 2013 si zahrala dcéru Kristin Chenoweth, v komédií "Rodinný víkend". 
Od roku 2015, hrá postavu menom Callista Secor v akčnom seriály "Powers".
Súkromný život.
Je pescetariánka. V marci 2022 oznámila, že čaká svoje prvé dieťa. 
Vie čítať, písať a hovoriť plynule rusky. Venovala veľa času na charitatívne účely, rozdala niekoľko peňazí pre zvieratá, viac-menej psov, ktorí boli bez domova, a tiež venovala pre charitu aj nejaké jej šaty.
Karol Menschy

Karol Menschy (* 18. apríl 1931, Bratislava† 28. máj 2010) bol všestranný cyklista, priekopník dráhovej cyklistiky na Slovensku, tréner a organizátor cyklistických podujatí na Slovensku. Pôsobil v cyklistických oddieloch TJ Rapid Bratislava a Inter Slovnaft Bratislava (sekcia dráhovej cyklistiky).
Športová kariéra.
Karol Menschy začínal svoju športovú kariéru ako pretekár na ceste. V roku 1954 sa zúčastnil historicky prvého ročníka etapových pretekov Okolo Slovenska. Dokonca vyhral ich úvodnú etapu. Neskôr presedlal na dráhu, na ktorej jazdil bodovacie preteky, stíhacie preteky a dokonca si sadol aj do tandemu spoločne s účastníkom olympijských hier 1960 Dušanom Škvareninom. No najviac úspešný bol v disciplíne jazda za motorovým vodičom. Vodiča mu robil Ján Sulanský.
Tréner a organizátor.
V roku 1961 Karol Menschy spoločne s Kamilom Haťapkom spoluzakladal cyklistický oddiel Inter Slovnaft Bratislava. Menschy v rámci oddielu založil sekciu dráhovej cyklistiky, ktorú okrem neho tvorili aj olympionici Dušan Škvarenina a Juraj Miklušica. V rokoch 19621964 sa tento oddiel podieľal na rekonštrukcii Národného velodrómu Vlastimila Ružičku na Ulici odbojárov.
Po skončení aktívnej športovej kariéry sa z neho stal tréner, ale aj nadšený organizátor športových podujatí. Dokonca robil asistenta Kamilovi Haťapkovi pri česko-slovenskej reprezentácii cestných cyklistov. Spoluorganizoval napríklad medzinárodné dráharské preteky Zlatá stuha Slovnaftu, neskôr už ako funkcionár Rapidu Bratislava Veľkú cenu Slovenska v šprinte, Memoriál Dušana Škvareninu, či majstrovstvá Slovenska.
Úspechy.
Na Karola Menschyho počesť sa každoročne poriada memoriál.
Zaujímavosť.
Karol Menschy pôsobil aj ako masér, dokonca aj pri štátnej reprezentácii. Ako masér bol pri cyklistickej reprezentácii aj počas Pretekov mieru v roku 1986, ktoré začínali v Kyjeve krátko po tragickej havárii v jadrovej elektrárni v Černobyli.
HNTV

HNTV alebo Humenská televízia je lokálna slovenská televízia v meste Humenné, ktorá vysiela od 25. marca 1993. Prvé skúšobne vysielanie zahájila prenosom zasadnutia mestského zastupiteľstva.
V novembri 1994 televízia dosahovala pokrytie pre takmer 10 tisíc domácností a podobný rozsah dosahuje aj po dvoch desaťročiach. Od marca 2014 je dostupná aj v digitálnej optickej sieti Antik Telecom. 
Televízia vysiela pravidelne vo štvrtok od 18. hodiny, v nasledovnej slučke opakujúcej sa 6x denne v rozsahu 30-40 minút. Vysiela prevažne spravodajstvo z regiónu, politické relácie a informácie z diania v meste Humenné.
TV Prešov

TV Prešov bola regionálna slovenská televízia v meste Prešov, ktorá vysielala od mája 2007 do septembra 2011.
Vysielala prevzaté relácie zaniknutej televízie Infokanál Temex, ale aj záznamy zo zasadnutí zastupiteľstva mesta Prešov a Prešovského samosprávneho kraja. Televízia vysielala denne v dvojhodinových blokoch, ktoré boli následne počas dňa reprízované.
V septembri 2011 ju nahradila lokálna televízia TV7.
Edwyn Collins

Edwyn Stephen Collins (* 23. august 1959, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, producent a majiteľ hudobného vydavateľstva. Collins bol hlavný spevák post-punkovej skupiny 80. rokov Orange Juice, ktorej bol aj spoluzakladateľ. Potom, ako sa skupina rozpadla, začal svoju sólovú kariéru. Jeho skladba „A Girl Like You“ z roku 1994 sa stala celosvetovým hitom.
Vo februári 2005 bol Collins hospitalizovaný potom, ako dostal dvojité krvácanie do mozgu, čo mu spôsobilo stratu reči. Následne musel podstúpiť niekoľkomesačnú rehabilitáciu. Collins opäť vo svojej hudobnej kariére pokračoval od roku 2007.
Collins je tiež spoluzakladateľ nezávislého hudobného vydavateľstva Postcard Records. V roku 2009 získal cenu Ivor Novello Award.
Dolina Veľkej hučavy

Dolina Veľkej hučavy (, , ) je malá dolina na úpätí Vysokých Tatier. Zavažuje sa z južných zrázov Ostrvy a juhozápadných zrázov Tupej na juh a pretína Cestu Slobody asi na západ od Vyšných Hágov a smeruje k Štôle. Dlhá je asi . Dolinou preteká potok Veľká hučava, jeho prítokom je Malá hučava, ktorý preteká Dolinou Malej hučavy. Dolinu zo západnej strany od Mengusovskej doliny oddeľuje masív Ostrvy a z východu ju od Štôlskej doliny oddeľuje vrch Klin, ktorý je časťou ramena Tupej.
Názov.
Je odvodený z mena Veľkej hučavy, potoka, ktorý preteká dolinou.
Turistika.
Dolinou prechádza červeno značená Tatranská magistrála zo Sliezskeho domu do Sedla pod Ostrvou.
Národný park Tongariro

Národný park Tongariro bol založený v roku 1887 ako prvý národný park na Novom Zélande. Leží uprostred Severného ostrova a má rozlohu 796 km². Zahŕňa rad sopiek, jedinečných častými erupciami aj ich silou. V parku sú dve z najaktívnejších sopiek na svete (Ngauruhoe a Ruapehu) a rad maorských posvätných miest.
Pre peších návštevníkov i cyklistov sú tu dva okruhy: "Tongariro Northern Circuit" a druhý "Round the Mountain Track". Po spojení oboch okruhov trvá výprava cca 8 dní.
V roku 1993 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Ningaloo Coast

Ningaloo Coast je lokalita svetového prírodného dedičstva UNESCO o súhrnnej rozlohe 7 050 km². Zahŕňa ako pevninu polostrova North West Cape, tak vodnú plochu a podmorský svet východného Indického oceánu. 
Nachádza sa približne 1 200 km severne od austrálskeho mest Perth. Toto územie je špecifické tým, že sa tunajší koralový útes Ningaloo (dlhý okolo 250 km) nachádza v bezprostrednej blízkosti kontinentálnej pevniny - v najužšom mieste iba 100 m. Polostrov North West Cape je prevažne tvorený vápencovým krasom so sieťou jaskýň, podzemných riek, jazier a hydrologických kolektorov. 
Pod morskou hladinou bolo zdokumentovaných viac ako 300 druhov koralovcov, cez 700 druhov útesových rýb, približne 650 druhov mäkkýšov, 600 druhov kôrovcov a viac ako 1 000 druhov morských rias. V oblasti žijú rozmanité druhy morských korytnačiek a vyskytujú sa tu aj žraloky obrovské. Počas zimných mesiacov sú tunajšie vody súčasťou migračných trás delfínov, dugongov, rají a veľrýb.
Slovenský pohár vo volejbale žien

Slovenský pohár vo volejbale žien je volejbalová pohárová súťaž žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). Vznikla v roku 1993 a zúčastňujú sa jej kluby najvyššej slovenskej ligovej súťaže. Najúspešnejším klubom súťaže je VK Slávia EU Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 15-krát. Od ročníka 2021/22 nesie súťaž názov "Niké Slovenský pohár ženy".
Štruktúra súťaže.
Súťaž sa hrá vyraďovacím systémom doma a vonku (na odvetu). Samotný finálový zápas sa hrá ako jedno stretnutie.
Majstrovstvá Slovenskej republiky mládeže v šachu

Majstrovstvá Slovenskej republiky mládeže sú vrcholom sezóny mladých šachistov na Slovensku. Hráči hrajú vo svojich kategóriách turnaj jednotlivcov švajčiarskym systémom na 9 kôl. Majstrovstvá sú zároveň nominačné podujatia pre reprezentačné akcie v danom roku.
Poradie najúspešnejších hráčov (2014 - 2018).
Poradie najúspešnejších hráčov podľa partiových bodov na Majstrovstvách Slovenska (2014 - 2018)
Gondwana Rainforests of Australia

Gondwana Rainforests of Australia ("Gondwanské dažďové pralesy Austrálie") sú najstaršie dažďové lesy na svete, skupina chránených oblastí v austrálskych štátoch Nový Južný Wales a Queensland. Ročne ich navštívia 2 milióny turistov.
V roku 1987 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Súhrnná plocha je 3 700 km². Pod ochranou UNESCO je približne 50 rôznych chránených území v 8 skupinách rozprestierajúcich sa medzi mestami Newcastle a Brisbane. Hoci dažďové pralesy pokrývajú približne 0,3% austrálskeho kontinentu, sú domovom približne 50% rastlinných rodov a 30% cicavcov a vtákov tohto kontinentu.
Dažďové lesy v minulosti pokrývali väčšinu kontinentu Gondwana a predstavujú tak jeden z najstarších typov rastlinných biotopov v Austrálii. Dažďové pralesy na východe Austrálie sú obrazne živou spojnicou s historickým vývojom vegetácie na Zemi. Len na málo miestach na Zemi sa vyskytuje toľko rastlín a živočíchov, ktoré sa relatívne nelíšia od svojich predchodcov (dnes vo forme skamenelín). Rastú tu paprade, ihličnany a ďalšie rody primitívnej formy rastlín, ktoré sú spájané so vznikom a rozširovaním kvitnúcich rastlín v období pred viac ako 100 miliónmi rokov. Zo zástupcov flóry možno menovať napr. pabuky, araukárie a eukalypty.
Národný park Hawaiʻi Volcanoes

Národný park Hawaiʻi Volcanoes (, doslova "Národný park Havajské vulkány") je národný park na ostrove Havaj, na Havajských ostrovoch v USA založený v roku 1916.
V parku sa nachádzajú dva najaktívnejšie vulkány na svete Mauna Loa (4 170 m) a Kilauea (1 247 m), jeden z najmladších vulkánov na Zemi. V parku je možné vidieť vulkanické procesy a porozumieť tak vzniku Havajských ostrovov. Národný park siaha od pobrežia Tichého oceánu až k vrcholu vulkánu Mauna Loa. Krajinu tvoria tropické dažďové lesy a aridné lávové polia.
V roku 1987 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Katedrála Premenenia Pána (Cefalù)

Katedrála Premenenia Pána () alebo Katedrála v Cefalù () je románska katedrála, basilica minor v meste Cefalù, v dnešnej provincii Palermo na Sicílii. Ide o stavbu so zmesou pápežského, islamského, byzantského a normanského románskeho štýlu. V roku 2015 bola zapísaná spolu s arabsko-normanským Palermom a katedrálou v Monreale na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Katedrálu založil v roku 1130 sicílsky kráľ Roger II. Z jeho doby pochádza transept a tabernákulum. Na stavbu kráľa, ktorý mal v úmysle katedrálu využiť ako miesto posledného odpočinku normanských sicílskych kráľov, trochu skromnejšie nadviazali králi z dynastie Staufovcov. V rokoch 11801240 bola postavená hlavná loď katedrály a fasáda. Mozaiky sú zrejme dielom miestnej byzantskej mozaikárskej školy.
Letisko Edinburgh

Letisko Edinburgh (; ; IATA: EDI, ICAO: EGPH) je medzinárodné civilné letisko, obsluhujúce hlavné mesto Škótska - Edinburgh. Nachádza sa len necelých 10 kilometrov západne od centra mesta. V roku 2016 bolo edinburské letisko počtom cestujúcich na prvom mieste v Škótsku a na šiestom mieste v rámci Spojeného kráľovstva. V roku 2016 ho využilo 12,3 milióna cestujúcich, čo predstavovalo nárast o 1,24 milióna (+11%) oproti roku 2015.
Letisko má dve dráhy a jeden terminál, pracuje tu okolo 2 500 zamestnancov. 
Dejiny.
Prvé letisko ("Turnhouse Aerodrome") bolo otvorené už v roku 1916 ako najsevernejšia základňa britského letectva cez prvú svetovú vojnu. Prvé komerčné lety začali v druhej polovici 40. rokov 20. storočia. 
Destinácie.
Najfrekventovanejšie britské destinácie z Edinburghu sú: Londýn-Stansted, Londýn-Heathrow, Londýn-Gatwick, Londýn-City, Bristol, Belfast International, Londýn-Luton, Birmingham, Southampton a Belfast City.
Najfrekventovanejšie medzinárodné destinácie sú: Dublin, Amsterdam, Paríž Charles-de-Gaulle, Kodaň, Alicante, Tenerife, Madrid, Malaga, Ženeva a Barcelona.
Chata Baske

Chata Baske je turistická horská chata v Strážovských vrchoch, situovaná na rovnomennom vrchu (). Nachádza sa na okraji vrcholovej lúky, v katastrálnom území Slatinky nad Bebravou.
Dejiny.
História chaty siaha do roku 1935, kedy sa členovia ski-klubu z Trenčianskych Teplíc rozhodli postaviť horskú chatu na vrchu Baské. Slávnostné otvorenie vtedajšej „Štúrovej chaty“ sa konalo 28. októbra 1936. Počas druhej svetovej vojny chatu využívali nemeckí vojaci, po ktorých odchode zostala zdevastovaná a bola nutná jej obnova. 
V súčasnosti plní funkciu sezónnej, samoobslužnej turistickej útulne za prítomnosti chatára. Využívanie limituje obmedzené množstvo vody a elektrickej energie, ktorej jediným zdrojom je generátor. K osvetleniu objektu sa používajú petrolejové lampy, vykuruje sa drevom. 
V dvojpodlažnej chate je 22 lôžok, pričom je možné použiť vlastné spacie vaky, spoločenská miestnosť pojme 25 – 30 návštevníkov.
Cefalù

Cefalù je menšie mesto v provincii Palermo na severe Sicílie v Taliansku.
Mesto leží na pobreží Tyrrhenského mora, 75 km východne od Palerma a 175 km západne od Messiny. Južne od Cefalù sa rozkladá pohorie sicílskych Apenín, Madonie.
Poloha mesta pod 270 m vysokým útesom "La Rocca" s pevnosťou, historické staré mesto a normanská katedrála z 12. storočia robí z Cefalù jedno z hlavných turistických centier v regióne i na Sicílii.
Hlavnou ulicou v starom meste je "Corso Ruggero", ktoré vedie až ku katedrále. V meste sa nachádza niekoľko ďalších kostolov a palácov z obdobia od 13. do 18. storočia. Na vrchu "La Rocca" sa potom nachádzajú zvyšky "Dianinho chrámu" z 9. storočia pred Kr. a stredoveké opevnenie "La Rocca di Cefalù".
Jack David Fischer

Jack David „2fish“ Fischer (* 23. január 1974, Louisville, Colorado, USA) je americký astronaut NASA. 
Narodil sa v Louisville v štáte Colorado. Absolvoval Centaurus High School a v roku 1996 získal bakalársky titul na United States Air Force Academy. Magisterský titul získal roku 1998 na Massachusetts Institute of Technology (MIT). V roku 2004 dokončil U.S. Air Force Test Pilot School na Edwards Air Force Base. V súčasnosti je plukovníkom United States Air Force (USAF).
V roku 2009 bol vybraný do skupiny 20. astronautov NASA, ktorí 4. novembra 2011 ukončili základný výcvik. Od tej doby sa pripravujú na dlhodobý pobyt na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). V roku 2015 bol menovaný členom Expedície 52 a Expedície 53. V auguste 2016 však predstaviteľ Roskosmosu, Sergej Krikaľov, oznámil, že početnosť posádky ruského segmentu ISS bude od jari 2017 znížená z troch na dvoch kozmonautov. V súvislosti s tým boli posádky plánované na rok 2017 reorganizované a 28. októbra Roskosmos oznámil ich nové zloženie, pričom Jack Fischer bol menovaný do posádky kozmickej lode Sojuz MS-04 (Expedícia 51/52) s veliteľom Fiodorom Jurčichinom so zálohou Sergeja Riazanského a Randolpha Bresnika. Jack Fischer prvýkrát odštartoval do vesmíru 20. apríla 2017. Počas svojho prvého pobytu na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnil s astronautkou Peggy Whitsonovou aj dva výstupy do otvoreného vesmíru (EVA). Na Zem sa vrátil spolu s veliteľom Sojuzu MS-04, kozmonautom Fiodorom Jurčichinom a astronautkou Peggy Whitsonovou, dňa 3. septembra 2017, kedy návratový modul Sojuzu uskutočnil bezproblémové pristátie v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu. Po prvom lete má na konte 135 dní, 18 hodín a 8 minút strávených vo vesmíre.
Je ženatý a má dve deti.
Mešita Selimiye (Edirne)

Mešita Selimiye, (slovensky tiež Selimova mešita, ) je mešita v Edirne vybudovaná v rokoch 1569 - 1575 na príkaz sultána Selima II.. Je dielom najslávnejšieho osmanského staviteľa Mimara Sinana (vlastným menom zrejme "Yusuf Sinan"). Sám Sinan označil túto stavbu ako svoje "majstrovské dielo", ktoré je považované za vrchol osmanskej architektúry. 
Minarety vysoké 83 m majú po troch ochodzoch prístupných cez tri separátne schodištia. Centrálna kupola, ktorá spočíva na ôsmich mohutných stĺpoch, má 31,28 m v priemere. Jej výška je 43,28 m. Svetovo preslávená je mramorová kazateľnica vrátane kachlí. Pri obsadení mesta Edirne ruským vojskom v roku 1878 bola časť kachlíc vytrhaná a odvezená do Ruska. Na mešitu nadväzujú vedľajšie stavby, ktoré sú tiež od Sinana, vďaka ktorým je celé dielo nazývané tiež "Komplex Selimiye".
V roku 2011 bol celý komplex zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Chuašanské skalné maľby

Chuašanské skalné maľby (, , slovenský prepis Chua-šan Pi-chua) je rozsiahly súbor skalných malieb v okrese Ning-ming v prefektúre Čchung-cuo autonómnej oblasti Kuang-si v Číne.
Nachádzajú sa na vápencovej skalnej stene s výškou približne 40 metrov a dĺžkou približne 170 metrov na západnom brehu rieky Ming-ťiang, prítoku Cuo-ťiangu v povodí Perlovej rieky. Maľby vytvárané pomocou okru, krvi a gleja vznikali pravdepodobne medzi obdobím bojujúcich štátov a obdobím dynastie Chan, teda od 4. storočia pred Kr. do 2. storočia. 
Od roku 2016 sú zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Zámok Eggenberg

Zámok Eggenberg je zámok v západnej časti štajerského hlavného mesta Graz. Je jednou z najdôležitejších barokových stavieb v celom Rakúsku a od roku 2010 je spoločne s historickým centrom mesta súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. 
Okázalý zámok, jeho bohaté vybavenie aj okolité záhrady sú dôkazy moci, ktorú vo svojej dobe najvýznamnejší štajerský šľachtický rod Eggenbergovcov mal. Zámok je majetkom spolkovej krajiny Štajersko a v jeho priestoroch sú umiestnené numizmatické a umelecké zbierky múzea "Universalmuseum Joanneum".
Almadén

Almadén je španielska obec nachádzajúca sa v provincii Ciudad Real v regióne Kastília-La Mancha, 210 km juhozápadne od Madridu v pohorí Sierra Morena. 
V okolí mesta sa nachádzajú bane rudy cinabaritu, ktorý sa tu ťažil už v čase antického Grécka a Rímu. 
Spoločne so slovinským mestom Idrija je od roku 2012 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Dostálek (priezvisko)

Dostálek je české priezvisko. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v Uherskom Hradišti, potom v mestách Žamberk, Praha, Zlín a Hradec Králové.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dostálek.
Dostálek

Dostálek je priezvisko, pozri Dostálek (priezvisko), napr.:
Stanislav Dostál

Stanislav Dostál môže byť:
Ševčenko (priezvisko)

Ševčenko () je rozšírené ukrajinské priezvisko. Je odvodené od slova "švec" () s významom „"obuvník"“.
Na Slovensku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Galante. V Česku sa najviac vyskytuje v Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Ševčenko.
Mini-ITX

Mini-ITX je v informatike označenie pre základnú dosku počítača s rozmermi 17 × 17 cm, ktorá bola vyvinutá firmou VIA Technologies. Mini-ITX je o niečo menší, než microATX. Mini-ITX dosky sú často pasívne chladené, čo z nich vďaka nízkej spotrebe energie robí vhodné produkty pre PC systémy domáceho kina, kde hluk ventilátora môže rušiť. Sú často používané v SFF systémoch ("small form factor").
História vzniku.
Zásluhu na vzniku formátu Mini-ITX má spoločnosť VIA Technologies, ktorá následne prišla s ešte menšími Nano-ITX a Pico-ITX. Základné dosky formátu Mini-ITX majú rozmery 170x170 mm, čo dnes stačí na to, aby sa na ne zmestili plnohodnotné desktopové moduly DIMM, desktopové procesory a dokonca zostane aj miesto pre moderné slot PCI Express 16x. Teoreticky možno teda pomocou Mini-ITX postaviť plnohodnotný počítač. V praxi sú však isté obmedzenia.
Spoločnosť VIA ako tretí, ale doteraz "živý" výrobca procesorov x86 sa už dlho nesnaží konkurovať spoločnostiam AMD a Intel na poli výkonu. Vydala sa naopak cestou vysokej integrácie, odolnosti a nízkej spotreby, čo sú kvality hodiace sa v priemyselnom odvetví, ale používateľov v domácnostiach svojím výkonom príliš neohromí. Pre bežného užívateľa sú tieto dosky však drahé, aj keď sa objavujú alternatívne riešenia, ako napríklad barebone MSI Axis 700 Lite založený na procesore VIA C7.
Zariadenia do domácností priniesla firma Intel a tradiční výrobcovia základných dosiek (Asus a MSI) v podobe desktopových verzií netbookov, napríklad malé počítače Eee a Wind zvané nettopy, založené na procesoroch Atom.
Firma NVIDIA odhalila slabinu platformy Atom v nízkom výkone grafického čipu a pripravila ION a následne ION 2, ktorý dokáže prehrávať video vo Full HD, a využiť malé nettopy ako HTPC, teda domáce multimediálne PC. Nehodí sa však ako hlavný domáci či osobný počítač, kde sa uplatnili základné dosky formátu Mini-ITX, ktoré poskytujú tri dôležité prvky: socket pre desktopový procesor, slot PCI Express pre prípadnú grafickú kartu a sloty DIMM pre pamäti, aj keď tu dnes bohato stačí aj mobilná verzia SO-DIMM. 
V tejto oblasti je úspešná firma ZOTAC, ale svojich zástupcov majú tiež firmy Intel, Asus alebo Gigabyte. Cena je primeraná, pretože formát Mini-ITX už nie je exkluzívna, a je možné vybrať medzi modelmi pre sockety AMD AM3, Intel LGA 775, LGA 1156 aj LGA 1155. Ponúkané sú aj dosky formátu Mini-DTX, ktorého výhoda je, že sa na neho zmestia dva sloty, ale za cenu väčších rozmerov.
Dolmeny v Antequere

Dolmeny v Antequere sú dolmeny Menga, Viera a Tholos de El Romeral v Andalúzii v španielskej provincii Malaga, meste Antequera.
Tieto monumenty, postavené v období neolitu a doby bronzovej z veľkých kamenných blokov, sú tvorené vnútornou komorou so strechou z veľkých kamenných prekladov či formou falošnej kupoly. Stavby slúžili ako pohrebisko a sú jedným z najvýznamnejších stavebných diel európskeho praveku a príkladov megalitickej architektúry.
V roku 2016 boli spoločne s prírodnými pamiatkami, vápencovou skalou Peña de los Enamorados a krasovým pohorím Torcal de Antequera, zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Základná škola (Bratislava, Vrútocká 58)

Základná škola Vrútocká 58 je základná škola na Vrútockej ulici, Bratislava – mestská časť Ružinov, miestna časť Trnávka.
Základná škola (Bratislava, Ružová dolina 29)

Základná škola Ružová dolina 29 je základná škola v Ružovej doline, Bratislava - mestská časť Ružinov, miestna časť Nivy.
Na rovnakej adrese sídli aj Paneurópska súkromná základná škola.
Základná škola (Bratislava, Ostredková 14)

Základná škola SNP Ostredková 14 je základná škola na Ostredkovej ulici, Bratislava – mestská časť Ružinov, miestna časť Ostredky.
V roku 2013 z 85 základných škôl v Bratislave bola na 19. mieste, hodnotili sa výsledky žiakov 9. ročníka z matematiky a slovenčiny.
V roku 2023 sa ku škole dostavala nová budova s triedami a telocvičňou.
Základná škola Pavla Marcelyho

Základná škola Pavla Marcelyho je základná škola na Drieňovej ulici 16, na sídlisku Štrkovec v mestskej časti Ružinov v Bratislave.
V škole sa prvú sobotu v mesiaci konajú „Family Friendly“ burzy odevov a drobných vecí spojené s kultúrnym programom.
Základná škola (Bratislava, Kulíškova 8)

Základná škola Kulíškova 8 je základná škola na Kulíškovej ulici, Bratislava - mestská časť Ružinov, miestna časť Nivy.
Škola pomáha deťom s logopedickými vadami atď.
Spojená škola (Bratislava, Mokrohájska 3)

Spojená škola Mokrohájska 3 je integrovaná škola, združujúca materskú školu, základnú školu, obchodnú akadémiu a gymnázium. V komplexe na Mokrohájskej ulici v Bratislave sídli aj DSS Gaudeamus, ktorý poskytuje ubytovanie pre zdravotne postihnutých žiakov školy.
História.
História školy pre postihnuté deti siaha k 1. septembru 1937, kedy spolu s ústavom začala ako "Zvláštna škola národná" svoju činnosť v Bratislave. V roku 1945 bola premenovaná na Štátnu ústavnú školu pre telesne chybných v Bratislave a na vzdelávanie slúžili provizórne drevené baraky a denné miestnosti internátu na Patrónke. V roku 1949 došlo k reorganizácii a tak vznikla Národná škola pri ústave pre telesne chybných, ktorého súčasťou bolo liečebné oddelenie. Od školského roku 1953/54 fungovala osemročná stredná škola a v školskom roku 1959/60 bola inštitúcia premenovaná na "Základnú deväťročnú školu pre telesne postihnutých". V tom čase mala už 18 tried základnej a 1 triedu materskej školy. 
Zlom nastal v školskom roku 1968/69, ktorý začal v nových priestoroch na Mokrohájskej ulici. Nový komplex disponoval modernými priestormi na vyučovanie, ubytovanie, stravovanie, rehabilitáciu, voľnočasové aktivity a šport. Od roku 1970 tu popri materskej a základnej škole pôsobilo gymnázium a možnosti štúdia sa rozšírili vznikom dvojročnej obchodnej školy v roku 1990 a obchodnej akadémie v roku 1992. Možnosti uplatnenia žiakov sa rozšírili otvorením dvojročného pomaturitného štúdia v odbore sociálno - právna činnosť v školskom roku 2005/06. 
Hoci výchovno-vzdelávací proces žiakov so špeciálnymi potrebami prebieha podľa osnov bežných škôl, v triedach je nižší počet detí. Na 1. stupni je do 8, na 2. stupni do 10 a na 3. stupni (ObŠ, OA a G) do 12 žiakov, pri výučbe ktorých sa uplatňujú špeciálne metódy vyučovania s dôrazom na individuálny prístup. Dôležitou súčasťou procesu je logopedická a psychologická starostlivosť a zdravotná telesná výchova. Pravidelne sú organizované školy v prírode, rekondičné pobyty, lyžiarsky výcvik, exkurzie a výlety.
Toyota Caldina

Toyota Caldina je automobil, ktorý v rokoch 1992 až 2007 vyrábala japonská automobilka Toyota pre domáci trh. Nahradil kombi verzie automobilov Toyota Carina a Toyota Corona. Predávaný bol v predajniach Toyota Store a Toyopet Store.
Hoci model Caldina nebol oficiálne exportovaný mimo Japonska, jeho 4x4 pohon All-Trac a veľký objem batožinového priestoru z neho urobili populárny automobil v Austrálii, na Novom Zélande, v Rusku a v mnohých juhoamerických krajinách.
Model Caldina sa predstal vyrábať v roku 2007, keď model Toyota Avensis Wagon zaujal miesto, ktoré mal predtým model Caldina.
Prvá generácia (T190, 1992–1997).
Pôvodný model Toyota Caldina bol 5-dverové kombi a komerčná dodávka (1992-2002) pochádzajúc z 4-dverového sedanu Toyota Corona a Toyota Carina. Kombi verzia mala nezávislé zavesenie zadnej nápravy, kým dodávková verzia mala polonezávislé listové pružiny.
Druhá generácia (T210, 1997-2002).
V roku 1997 bola uvedená druhá generácia, ktorá zdieľala platformu s modelmi Toyota Allion a Toyota Premio. Caldina bola Japonskou verziou európskeho modelu Toyota Avensis Wagon.
Modely s pohonom 4x4 boli označované ako ST215, pričom predávané boli ako Active Sports GT s motorom 3S-GE. Vrcholom ponuky bola verzia GT-T, ktorú poháňala 4. generácia motoru 3S-GTE prepĺňaná turbodúchadlom. Motor poskytoval výkon 191 kW/260 koní, pričom pohon všetkých kolies bol podobný tomu, ktorý používa automobil Toyota Celica GT-4. Verzia GT-T tiež mala ako voliteľnú výbavu elektronický stabilizačný systém (VSC). Výbava Aerial ponúkala v štandarde veľké strešné okno a pozdĺžne strešné nosiče. S hmotnosťou 1440 kilogramov dokázal model Caldina s manuálnou prevodovkou zrýchliť z nuly na sto kilometrov za hodinu v čase 6,4 sekundy (s automatickou prevodovkou to bolo o 0,1 sekundy pomalšie).
V slabších verziách sa používali benzínové motory 1,8 l (7A-FE) a 2,0 l (3S-FE) a nafrový motor 2,2 l (3C-TE).
Tretia generácia (T240, 2002-2007).
Celkom nový model Caldina bol predstavený v septembri 2002 ako čisto športové kombi a nezdieľalo naďalej platformu modelov Allion, Premio a Avensis. Tretia generácia Caldiny používala motory 1,8 l (1ZZ-FE), 2,0 l (1AZ-FSE) alebo 2,0 l turbo (3S-GTE). Medzi výbavy, ktoré boli v ponuke, patrili 1.8 X, 1.8 Z, 2.0 Z, 2.0 ZT a 2.0 GT-Four (označovaná ako ST246). Všetky modely boli dostupné len s automatickou prevodovkou, pričom vrcholová verzia GT-Four používala prevodovku Tiptronic. Potom, ako sa prestal vyrábať model Toyota Celica, Caldina ostal jediným zo športových modelov predávaných v Japonsku.
Na počesť tvorcu prvého modely Celica GT-Four Hiromua Naruseho, bola vytvorená špeciálna edícia Caldiny GT-Four s názvom Caldina GT-Four "N" edition. Tento model bol vybavvený niekoľkými športovými prvkami:
Výroba tretej generácie Caldiny skončila v roku 2007. S ukončeným jej výroby skončila tiež výroba motora 3S-GTE a takisto sa prestalo používať označenie "GT-Four".
Automobil Toyota Caldina GT-Four sa objavil vo videohrách Gran Turismo 4 a 5 a tiež v hrách Kaido Battle 2: Chain Reaction a Kaido Battle: Touge No Densetsu.
Ingrid Zámečníková

Ingrid Zámečníková (* 4. február 1958, Bratislava, Slovensko) je slovenská akademická maliarka. V súčasnosti žije v Bratislave a venuje sa maľbe, grafike, tapisérii, ilustrácii i sklenej vitráži. Spolu so svojim synom, umeleckým sklárom Achilleasom Sdoukosom má ateliér, spojený s galériou.
Životopis.
V rokoch 19731977 študovala na Strednej škole umeleckého priemyslu u profesora Rudolfa Filu a v rokoch 19771983 na Vysokej škole výtvarných umení v ateliéri grafiky u profesora Albína Brunovského. V rokoch 19851992 žila v Grécku.
Má za sebou množstvo samostatných i kolektívnych výstav na Slovensku, v Európe i v zámorí. Jej diela sú zastúpené vo viacerých verejných i súkromných zbierkach. Získala niekoľko ocenení v súťaži o najkrajšiu knihu Československa i Slovenska.
Milan Kohút

Milan Kohút môže byť:
Národné hokejové mužstvo USA hráčov do 18 rokov

Národné hokejové mužstvo Spojených štátov hráčov do 18 rokov je národné hokejové mužstvo, ktoré reprezentuje Spojené štáty na majstrovstvách sveta hráčov do 18 rokov a na Hlinka-Gretzky Cupe.
Účasti na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov.
Spojené štáty patria v tejto kategórie medzi veľmi úspešné tímy. Na konte majú jedenásť zlatých medailí.
Mešita Selimiye

Mešita Selimiye alebo Selimova mešita môže byť:
v Turecku:
na Cypre:
Cecil Beaton

Sir Cecil Walter Hardy Beaton (* 14. január 1904, Londýn, Spojené kráľovstvo† 18. január 1980, Broad Chalke) bol anglický fotograf, ktorý sa zameral viacmenej na módnu a portrétnu fotografiu, tiež scénograf a kostýmový výtvarník. Tiež bol trojnásobný držiteľ ceny Oscara a štvornásobný držiteľ ceny Tony. Vo svojej tvorbe viacmenej kládol dôraz na atmosféru a celkový dojem. 
Životopis.
Detstvo.
Narodil sa v londýnskom Hampsteade, jeho otcom bol Ernest Walter Hardy Beaton a matkou Etta Sissonová. Jeho starý otec založil rodinný podnik "Beaton Brothers Timber Merchants and Agents" a otec v podnikaní pokračoval. Mal ešte troch súrodencov, dve sestry a jedného brata. 
Vychovávala ho pestúnka, ktorá vlastnila fotoaparát "Kodak 3A Camera", ktorý bol v tej dobe veľmi populárny model, a tiež bol známy tým, že patril jednoduchším, čiže sa na ňom dobre učilo. Beatonova pestúnka ho začala učiť základy fotografovania a vyvolávanie filmov. Často fotografoval svoje sestry či matku sediacu za nimi. 
Vo vyššom veku posielal svoje fotografie do londýnskych spoločenských časopisov, kde sa predstavil pod pseudonymom "doporučená" práca od Beatona.
Fotografovanie.
Najznámejší je svojimi módnymi fotografiami, pracoval ako stály fotograf, pre časopisy Vogue alebo Vanity Fair, fotografoval aj Hollywoodske hviezdy, ako príklad slávne herečke Marylin Monroe či Audrey Hepburn. Síce Beaton nepatril ku vysokokvalifikovaným technickým fotografom, no namiesto toho sa zameral na presvedčivý model alebo kompozíciu scény a hľadal najlepší čas na spustenie uzávierky. 
Mal blízky vzťah s kráľovskou rodinou, fotografoval svadbu Eduarda VIII. a Wallis - vojvodkyne z Windsoru, alebo kráľovnú Elizabeth s jej manželom Philipom (1953). Začiatkom roku 1960 vydal sériu diárov, kde poukazuje na jeho vzťahy s kráľovskou rodinou či celebritami z predošlých dekád. 
Jeho prvý fotoaparát bol "Kodak 3A", používal tiež veľkoformátové fotoaparáty a tiež menšie aparáty "Rolleiflex".
Počas druhej svetovej vojny pracoval viac ako vojnový fotograf pre Britské ministerstvo informácií, kde snažil sa zachytiť udalosti z tzv. "domáceho pohľadu". Beaton mal veľký vplyv na vzťahy s dvoma ďalšími vedúcimi hviezdami britskej fotografie a to boli Angus McBean a David Bailey. McBean bol pravdepodobne jeden z najlepších portrétových fotografov svojej doby - v druhej časti svojej kariéry (po vojne), jeho práca bola silne ovplyvnená Beatonom, hoci McBean bol oveľa lepšie v technickej realizácii obrázkov. Bailey bol tiež veľmi ovplyvnený Beatonom, keď pracoval spoločne pre britský časopis Vogue na začiatku šesťdesiatych rokov, Bailey použil 6 × 6 štvorcový fotografický formát, ktorá bola obľúbená pracovná plocha pre Beatona.
Česko-slovenská ragbyová liga

Česko-slovenská ragbyová liga bola najvyššia česko-slovenská ragbyová súťaž mužov, ktorá vznikla v roku 1929 a prebiehala do roku 1992 (s dlhšou prestávkou v rokoch 1935 až 1947). Dobovo bola označovaná ako "Majstrovstvá Československa" alebo "I. liga". Ligovým systémom sa začala organizovať až od roku 1950. Organizoval ju "Československý svaz rugby-footbalu", od roku 1990 ako Československá rugbyová unie (Česko-slovenská ragbyová únia). Po zániku Česko-Slovenska vznikla ako pokračovateľka česká najvyššia súťaž, pretože slovenské ragby zaniklo. Najúspešnejším klubom sa stal TJ Praga Praha (tiež Sokol LTC, TJ Textilia, TJ Sokol Autopraga či TJ Spartak AZKG Praha), ktorý v nej dokázal zvíťaziť 14-krát.
Zoznam politických článkov/?

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
?l.
İlham Əliyev
?s.
İsmail Hakkı Uzunçarşılı
?u.
Đurađ Branković
Zoznam politických článkov/7

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
7.
7 STATOČNÝCH je CESTA
Bitka o Vukovar

Bitka o Vukovar bolo 87 dní trvajúce obliehanie mesta Vukovar na východe Chorvátska Juhoslovanskou ľudovou armádou (JĽA), ktorú podporovali srbské polovojenské jednotky. Obliehanie trvalo od augusta do novembra 1991.
Predohra.
Pred vojnou v Chorvátsku žila v tomto barokovom meste prosperujúca, zmiešaná komunita Chorvátov, Srbov a iných etnických skupín. Keď sa Juhoslávia začala rozpadať, srbský prezident Slobodan Milošević a chorvátsky prezident Franjo Tuđman začali presadzovať nacionalistickú politiku. V roku 1990 začali milície zložené z chorvátskych Srbov povstanie, ktoré podporovala aj srbská vláda a polovojenské skupiny, a obsadili Srbmi osídlené oblasti Chorvátska. JĽA sa postavila na stranu vzbúrencov, čím sa v máji 1991 vo východochorvátskom regióne Slavónsko rozhorel ozbrojený konflikt. V auguste spustila JĽA v plnom rozsahu ofenzívu proti oblastiam v Slavónsku, ktoré boli pod kontrolou Chorvátov.
Bitka.
Vukovar bránilo zhruba 1 800 ľahko ozbrojených vojakov Chorvátskej národnej gardy (ZNG), za pomoci dobrovoľníkov z radov civilistov. Proti nim stálo 36 000 príslušníkov JĽA a srbských polovojenských jednotiek, ktoré mali k dispozícii ťažkú výzbroj a delostrelectvo. V priebehu bitky dopadalo na mesto až 12 000 delostreleckých granátov a rakiet denne. Bola to najťažšia bitka odohrávajúca sa na európskom kontinente od skončenia Druhej svetovej vojny, Vukovar bolo prvé mesto od roku 1945, ktoré bolo kompletne zničené. Keď 18. novembra 1991 Vukovar padol, niekoľko stoviek vojakov a civilistov bolo zmasakrovaných srbskými jednotkami a najmenej 20 000 obyvateľov bolo deportovaných z mesta a okolia. Väčšina Vukovaru bola „etnicky očistená“ od nesrbského obyvateľstva a následne bolo mesto pripojené k samozvanej Republike Srbská Krajina. Niekoľko srbských vojenských a politických predstaviteľov, vrátane Miloševića, neskôr skončilo pred súdom, a niektorí aj vo väzení, kvôli vojnovým zločinom spáchanými počas bitky i po nej.
Dohra.
Juhoslovanskú armádu bitka vyčerpala a znamenala obrat v Chorvátskej vojne. Niekoľko týždňov nato bolo vyhlásené prímerie. Mesto zostalo pod kontrolou Srbov po celú dobu vojny, až v roku 1998 bolo mierovou zmluvou prevedené pod záštitou OSN pod kontrolu Chorvátska. Odvtedy prebieha v meste prestavba, ale napriek tomu je stále poznačené vojnou. Medzi dvoma hlavnými etnickými komunitami obývajúcimi mesto existujú hlboké rozpory a niekdajšiu predvojnovú prosperitu sa už obnoviť nepodarilo.
Jazerá Willandra

Jazerá Willandra je rozľahlé územie vyschnutých jazier z obdobia pleistocénu a piesočných útvarov v Austrálli. 
Je možné na nich pozorovať rôzne etapy historického vývoja krajiny, ale aj prebiehajúce geologické procesy. Nachádzajú sa tu aj archeologické dôkazy ľudského osídlenia z obdobia pred 45 000 rokov, ktoré poskytujú informácie o histórii pôvodných obyvateľov austrálskeho kontinentu. Boli tu nájdené skameneliny obrovských vačkovcov. 
V roku 1981 boli zapísané na zoznam Svetového dedičstva UNESCO. Rozloha UNESCOM chráneného územia je 2 400 km².
Oblasť je v súčasnosti sústavou vyschnutých jazier, ktoré v pleistocéne napájala voda z jedného ramena rieky Lachlan. Voda do regiónu prestala tiecť približne pred 14 000 rokmi. Následný proces desikácie zanechával sedimenty v rôznych etapách. Spodné vrstvy pochádzajú z paleogénu, morská transgresia) v povodí Murray tu uložila vápenaté piesky, sliene a vápence. Tie boli následne prekryté pieskami v období štvrtohôr.
Najvýznamnejšie jazerá sú:
Alexander Cunningham

Alexander Cunningham (* 23. január 1814, Londýn, Spojené kráľovstvo† 28. november 1893, tamže) bol britský archeológ a armádny inžinier, zakladateľ "Archaeological Survey of India".
Zúčastnil sa početných vykopávok na Indickom subkontinente, vrátane mnohých archeologických objavov na poli protoindickej kultúry. V meste Harappa v západnom Pandžábe (dnes Pakistan) objavil zvláštne kamenné pečatidlo s neznámym písmom.
Od roku 1875 bol členom-korenšpondentom Pruskej akadémie vied.
Za svoje zásluhy dostal "Rád Indickej ríše".