Veronika rakúska

Veronika rakúska () je druh z rodu veronika ("Veronica") z čeľade skorocelovité ("Plantaginaceae"). Je to trváca bylina vyskytujúca sa najmä v strednej a juhovýchodnej Európe. 
Rozšírenie.
Prirodzený areál rozšírenia veroniky rakúskej (v rozsahu poddruhov "dentata", "jacquinii" a "austriaca") pokrýva strednú a juhovýchodnú Európu od Nemecka a Talianska až po európske Rusko a Kaukaz; okrem toho Malú Áziu, Arménsko a Kurdistan - podrobnosti o výskyte pozri v kapitole Systematika. Introdukovaná je v USA v štáte Minnesota a v ďalekovýchodnom Rusku v Amursku, Chabarovsku a Prímorsku.
Opis veroniky rakúskej zúbkatej ("Veronica austriaca" subsp. "dentata").
Je to častá rastlina trávnatých a kamenistých svahov v nížinách a v teplejších pahorkatinách. Rastie na teplých stanovištiach na vápenci, dolomite, kremenci, andezite, travertíne a na vápnik bohatých kyprých, hlinitých, ílovitých a sprašových pôdach. Na Slovensku bol jej najnižší výskyt zaznamenaný vo výške 220 m n. m. a najvyšší vo výške 1 075 m n. m.
Veronika rakúska zúbkatá je trváca bylina. Byľ je vzpriamená, občas krátko vystúpavá, oblá, vysoká 10 až 50 cm a rovnomerne chlpatá.
Listy sú sediace alebo krátko stopkaté, kopijovité, na báze zúžené alebo klinovité, na okraji pílkovité až hlboko pílkovité, niekedy viac-menej celistvookrajové. Listy nekvitnúceho vrcholu stonky sú vždy viac-menej celistvookrajové, všetky viac-menej zreteľne podvinuté a na vrchole končisté.
Kvety sú usporiadané v dlhostopkatých strapcoch, vyrastajúcich z pazúch horných listov. Koruna s priemerom 10 – 12 mm je azúrovomodrá až sýtomodrá. Laloky koruny sú široko vajcovité, tupo končisté a tmavšie žilkované; hrdlo koruny a korunná rúrka sú biele. Nitky tyčiniek sú kratšie ako koruna. Čnelka s pologuľatou bliznou je dlhá 4 – 5 mm. kališné diely sú 4 alebo 5 a sú kopijovité a nerovnakej dĺžky. Stopky kvetov sú približne rovnako dlhé ako čiarkovité listene.
Tobolky sú zboka slabo stlačené, obrátene srdcovité či široko elipsoidné, na vrchole plytko vykrojené. Sú roztrúsene krátko chlpaté, s výraznou žilnatinou. Semená sú ploské, široko vajcovité a žltohnedé. 
Veronika rakúska zúbkatá varíruje najmä vo veľkosti a členení okraja listov ako aj v odení listov, kvetov a plodov a vo veľkosti a farbe kvetov. 
Veronika rakúska zúbkatá kvitne v máji až júli. 
Systematika.
Rozsah druhu.
Vymedzenie rozsahu druhu veronika rakúska ("Veronica austriaca") v literatúre značne kolíše. Podrobnosti vidno v nasledujúcej podkapitole, tu nasleduje len stručné zhrnutie: Označenie druh veronika rakúska ("Veronica austriaca") môže v závislosti od autora celkovo znamenať niektorú z nasledujúcich možností: 
Táto viacznačnosť pojmu veronika rakúska vyplýva z toho, že u Linnea (t. j. u prvého platného autora názvu tohto druhu) je rozpor medzi opisom druhu, zdrojom tohto opisu (a názvu) a typovou rastlinou. Konkrétne: Linneaus pod názvom "Veronica austriaca" pôvodne opísal taxón neskôr známy ako "Veronica dentata" (="Veronica austriaca" subsp. "austriaca"). V neskoršom vydaní však k tomuto opisu pridal ako zdroj text, ktorý opisuje taxón neskôr známy ako "Veronica jacquinii" (="Veronica austriaca" subsp. "jacquinii"). Typová rastlina, ktorú použil Linnaeus, je však na prechode medzi "Veronica dentata" a "Veronica jacquinii" (a teda zodpovedá tomu, čo sa niekedy v súčasných textoch označuje ako "Veronica austriaca" subsp. "austriaca" D).
Vnútorná systematika.
1. Najčastejšie uvádzaný obsah druhu veronika rakúska je dnes takýto (veronika rakúska A – "Veronica austriaca" A, staršie: "Veronica multifida" A):
2. Niekedy sa do druhu veronika rakúska zaraďujú popri taxónoch uvedených v bode 1 aj (všetky alebo niektoré) nasledujúce taxóny (veronika rakúska H - "Veronica austriaca" H):
Menej často sa do druhu veronika rakúska H zaraďuje navyše aj:
3. V dávnejšej minulosti sa do druhu veronika rakúska (veronika rakúska CH - "Veronica austriaca" CH), obyčajne v rozsahu bez taxónov "Veronica teucrium", "Veronica prostrata" a pod., ojedinele zahŕňali aj tieto taxóny: 
V niektorých súčasných textoch sa rozlišujú pojmy druh veronika rakúska ("Veronica austriaca") a agregátny druh veronika rakúska ("Veronica austriaca" agg.). Agregátny druh veronika rakúska pozostáva z celého obsahu vyššie uvedených bodov 1 a 2, t. j. zahrnuté sú v ňom aj tie taxóny z bodov 1 a 2 (dnes prakticky vždy len z bodu 2), ktoré sa autori v danom systéme rozhodli nezaradiť priamo do druhu veronika rakúska. Napríklad sa často možno stretnúť s formuláciou, že agregátny druh "Veronica austriaca" agg. pozostáva z týchto troch či štyroch druhov: 
Agregátny druh veronika rakúska sa v súčasnosti občas alternatívne označuje ako agregátny druh veronika hrdobarkovitá ("Veronica teucrium" agg.). Tento názov je opodstatnený napríklad aj tým, že v dávnejšej minulosti dnešnému agregátnemu druhu veronika rakúska v niektorých systémoch zodpovedal široko poňatý (obyčajný, teda nie agregátny) druh veronika hrdobarkovitá ("Veronica teucrium"). 
Skupina (druhov) veronika rakúska ("Veronica austriaca") je pojem (napríklad) z knihy Flora Europaea 1972, ktorý pozostáva z celého obsahu vyššie uvedeného v bodoch 1, 2 a 3 (vrátane "Veronica caucasica" a "Veronica taurica") okrem druhu "Veronica rosea".
Na lepšie rozlíšenie sa často druh "Veronica austriaca" A, prípadne H, označuje ako veronika rakúska ("Veronica austriaca") v širšom zmysle, zatiaľ čo "Veronica austriaca" B (alebo D) sa označuje ako veronika rakúska ("Veronica austriaca") v užšom zmysle. Alternatívne sa ako veronika rakúska ("Veronica austriaca") v širšom zmysle označuje "Veronica austriaca" H (prípadne CH), zatiaľ čo "Veronica austriaca" A je veronika rakúska ("Veronica austriaca") v užšom zmysle. 
Názov komplex veronika rakúska ("Veronica austriaca") sa používa buď ako iný názov veroniky rakúskej ("Veronica austriaca") A , alebo ako iný názov agregátneho druhu veronika rakúska ("Veronica austriaca").
Zaradenie druhu v systéme.
V súčasných systémoch celý obsah bodov 1 a 2 (čiže vlastne agregátny druh veronika rakúska) a geneticky príbuzné druhy "Veronica turrilliana", "Veronica rhodopea" a "Veronica aragonensis" spolu tvoria podsekciu "Pentasepalae" (podrodu "Pentasepalae" rodu "Veronica"). Táto podsekcia tvorí spolu s niekoľkými ďalšími podsekciami (do ktorých patria napríklad druhy "Veronica multifida" F, "Veronica caucasica", "Veronica orientalis" a veľa ďalších) podrod "Pentasepalae" rodu "Veronica", po slovensky nazývaného veronika.