burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Milan Hutta

Prof. RNDr. Milan Hutta, CSc. (* 18. júl 1955, Skalica – † 20. február 2021, Bratislava) bol slovenský analytický chemik, od roku 1997 vedúcim katedry analytickej chémie Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave a predsedom vedeckej a organizačnej rady 24. medzinárodného sympózia separačných metód (24th International Symposium on Separation Sciences – ISSS 20182021).
Životopis.
Milan Hutta bol synom slovenského pedagóga Ing. Milana Huttu a jeho manželky Emílie Huttovej. Stredoškolské vzdelanie ukončil v rokoch 19701973 na prírodovednej vetve SVŠ na Tomášikovej ulici v Bratislave. V rokoch 19731978 študoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave odbor Analytická chémia a jeho diplomová práca, pod vedením RNDr. Dušana Kanianskeho, mala názov: „"Izotachoforéza-Optimalizácia separácie aniónov s využitím rozpustných polymérov"“. Štúdium ukončil s vyznamenaním, v roku 1979 absolvoval rigoróznu skúšku. Medzi rokmi 19821991 bol zaradený vo vedeckej príprave ako ašpirant školiaceho pracoviska. V roku 1992 predkladá kandidátsku dizertačnú prácu: „"Off-line kombinácia kvapalinovochromatografických techník a kapilárnej izotachoforézy pri analýze ionogénnych látok v mnohozložkových zmesiach"“. V roku 1997 habilitácia na docenta na Prif UK habilitačnou prácou: „"Kvapalinová chromatografia a jej kombinácia s kapilárnou izotachoforézou v environmentálnej analýze"“ a habilitačnou prednáškou: „"Základné aspekty kombinácie kvapalinová chromatografia-kapilárna elektroforéza"“. V roku 2012 prebieha jeho inauguračná prednáška s názvom: „"Teoretické a praktické aspekty separácie humínových látok kombinovanými metódami kvapalinovej chromatografie"“. V roku 2013 bol vymenovaný prezidentom SR za vysokoškolského profesora v odbore analytická chémia a od toho istého roku bol garantom pre magisterské a doktorandské štúdium ako aj habilitačné a inauguračné konanie z analytickej chémie.
Vedecké zameranie.
Kvapalinová chromatografia. FIA, úprava vzoriek
Národné centrum vodného póla

Národné centrum vodného póla je športový areál v Novákoch využívajúci sa pre vodné pólo ako aj pre verejnosť ako kúpalisko. Postavený v roku 2006.
Výstavba a konštrukcia.
Centrum bolo postavené v roku 2006 a obsahuje dva bazény, tribúny, tri tenisové kurty, volejbalové ihrisko, kaviareň, fitness a wellness centrum a administratívne budovy. Tribúny majú kapacitu 450 ľudí. Veľký bazén má rozmery 20 x 33 m a hĺbku 2 m. Malý bazén má rozmery 8,3 x 20 m a hĺbku 30 až 90 cm. V lete je pomocou konštrukcie možné vnútorný bazén odkryť a prepojiť s exteriérom. Strecha s rozponom 48 metrov je zložená z dvoch pevných a štyroch výsuvných segmentov, na oboch koncoch sú steny.
Do výstavby centra Ministerstvo školstva investoval 36 miliónov korún. Autorom stavby je Ing. arch. Juraj Kiaba. Stavba vyhrala v roku 2007 ocenenie CE.ZA.AR 2007 v kategórii Občianske a priemyselné objekty.
Dejiny.
Pred centrom stál na jeho mieste vodnopólový bazén.
V novembri 2009 bolo centrum v rukách veriteľov, jeho majiteľovi, Nováckym chemickým závodom, hrozil konkurz a centrum im prinášalo stratu. Hlavným sponzorom klubu sa stalo mesto.
Bývalá plaváreň bola postavená v rámci Akcie Z, jej výstavba sa začala v druhom polroku 1977. "Patronát nad stavbou prevzal vtedajší novácky chemický podnik, ktorý zabezpečoval nákup materiálu a stavebný dozor." Dokončená bola v roku 1985. Vlastnilo ju mesto, neskôr vodnopólový oddiel. V roku 2004 bola ukončená prevádzka a v roku 2015 mesto rozhodlo o jej zbúraní.
Električková doprava v Tbilisi

Električková doprava tvorila v Tbilisi významnú časť tunajšej MHD. Dopĺňala metro a ďalšie druhy dopravy. Jej dejiny sa začali v roku 1883, električková prevádzka potom zanikla v roku 2006.
Dejiny.
Na sklonku 19. storočia, podobne ako v ďalších iných mestách vtedajšieho Ruského impéria, bola v Tbilisi zriadená konská železnica. Na rozdiel od iných miest, kde sa uplatnil rozchod koľaje buď alebo , tu bol použitý ešte užší – len . Sieť sa rozvíjala vtedy úspešne, stavali sa nové trate.
Rýchly rozvoj elektrických električiek na začiatku dvadsiateho storočia však znamenal pre konskú električku zánik (zrušená bola definitívne v roku 1910). Zastupiteľstvo mesta rozhodlo o vybudovaniu ďalšej siete, tentoraz elektrickej. Na stavbe prvej trasy pracovala belgická spoločnosť, nová sieť bola sprevádzkovaná 25. decembra 1904. Tbilisi sa tak stalo trinástym mestom v Rusku, kde bol zriadený tento druh dopravy. Elektrické električky jazdili na koľajniciach o rozchode .
A práve tento rozchod sa stal časom nevhodným, teda bolo rozhodnuté o jeho zmene. V roku 1933, v období všeobecného medzivojnového rozvoja, začali práce na prestavbu na štandardný rozchod . Niektoré úseky s pôvodnými koľajami zostali v prevádzke až do roku 1942.
V čase povojnovým sa aj naďalej električková sieť rozširovala. V 60. a 70. rokoch jej dĺžka dosiahla , v prevádzke bolo až 300 električkových vozňov. Jazdili jednak električky typu RVZ-6 z rižskej vagóniky, jednak aj ruské veľmi rozšírené KTM-5. V roku 1960 prispel štyrmi vlastnými originálnymi električkami i dopravca.
Po tomto období nastal úpadok električkovej dopravy; rozvoj metra a zhoršujúca sa ekonomická situácia celého ZSSR spôsobila, že už nemohli byť na dopravu vynaložené potrebné finančné prostriedky. Táto situácia pokračovala aj po roku 1991, kedy došlo k ďalšiemu zhoršeniu. 30. novembra 2006 potom zástupca starostu mesta Georgij Meladze oznámil rušenie siete ako električkovej, tak i trolejbusovej. 4. decembra 2006 tak bola prevádzka ukončená.
Rustavi

Rustavi (gruzínsky: რუსთავი) je mesto v Gruzínsku, leží v provincii Dolná Kartlia 25 km juhovýchodne od Tbilisi, na rieke Kura. Má okolo 100 000 obyvateľov.
História.
Mesto je relatívne nové, založené bolo v roku 1948 ako mesto pre robotníkov z neďalekého metalurgického závodu, spracúvajúceho azerbajdžanské železo a mangán. Jeho názov pochádza z mena historického mesta, ktoré bolo na začiatku 15. storočia vyplienené Mongolmi. Výroba plastov, ocele a ďalších výrobkov z kovov však ustala po páde Sovietskeho zväzu, závody sa nedokázali prispôsobiť novým podmienkam trhovej ekonomiky. Oproti roku 1990 tu žije o tretinu ľudí menej.
Kecerovci

Kecerovci (Kecer, Keczer, Ketzer) bol uhorský zemiansky šľachtický rod. Jeho pôvod sa odvodzuje od starého uhorského šľachtického rodu Abovcov (Aba).
História rodu.
Prvým známym predkom bol magister Demeter (* pred 1229 – † po 1248), syn Sixta (aj Syxt) z rodu Abovcov, ktorý 1229 kúpil od haličského kráľa a slavónskeho kniežaťa Kolomana (syna Ondreja II.) za tisíc mariek panstvo Lipovec (dnešné Kecerovce a Kecerovský Lipovec) v Šarišskom komitáte. Pôsobil ako Kolomanov vychovávateľ a stolník na jeho dvore. Ďalšie majetky získal v roku 1234 v Bihárskom (dnes v Maďarsku) a Novohradskom komitáte za účasť (spolu s bratmi Mikulášom, Ladislavom a Abom) na jednej z výprav do Haliče (medzi rokmi 1230 a 1235). Ďalšou donáciou 1240 získal obec Neccha (dnes Našice) v Chorvátsku (niekedy je táto vetva Abovcov označovaná ako vetva z Lipovca a Našíc), od 1235 (pravdepodobne pred rokom 1240) bol aj županom Bodrockého komitátu. Mal troch synov, komesa Alexandra (* pred 1251 – † okolo 1280), magistra Demetera (* pred 1263 – † po 1281) a komesa Petra (* pred 1263 – † pred 1299).
Delenie Lipoveckého panstva.
Roku 1282 bolo hradné panstvo Lipovec rozdelené na dve časti:
Týmto delením Lipoveckého panstva vznikli dve samostatné vetvy rodu, pričom Petrovi potomkovia začali používať meno Kecer. Vetva z Našíc vymrela začiatkom 15. storočia Žigmundom ( * 14. storočie – † začiatok 15. storočia), ktorý bol potomkom magistra Mikuláša.
Nigel Farage

Nigel Paul Farage (* 3. apríl 1964, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský politik, podnikateľ v médiách a politický analytik, ktorý je činný ako vodca Strany brexitu od 2019. Zastával post člena Európskeho parlamentu za Juhovýchodné Anglicko od 1999. Okrem povinností v „Strane brexitu” a poslaneckého mandátu bol činný ako podpredseda pro-brexitovej organizácie „Leave Means Leave“ a bol hostiteľom v globálnom rádiu „LBC”. Farage je zaraďovaný medzi populistov a libertariánov v britskej politike. 
Život.
Nigel Farage vyrástol vo štvrti Farnborough v Londýne v rodine s anglickými a nemeckými predkami. Po dokončení vzdelávania v roku 1982 pracoval ako komoditný broker pre rôzne subjekty, napríklad „London Metal Exchange” a naposledy „Natixis Metals” v 80. rokoch a 90. rokoch. Po tomto období sa stal politikom na plný úväzok.
Kariéra politika.
Od 2006 do 2009 a tiež od 2010 do 2016 bol lídrom UKIP - (UK Independence Party). Spolupredsedal skupine „Freedom and Direct Democracy” (bývalá skupina „Europe of Freedom and Democracy“). Je známy ako prominent euroskeptikov v Spojenom kráľovstve a pre svoje euroskeptické prejavy v EP a tiež ako hlasný kritik euromeny.
Farage vstúpil do Konzervatívnej strany v 1978 ale hlasoval za Stranu zelených v 1989, pretože to považoval za citlivú vec. Konzervatívcov opustil v 1992 na protest proti podpisu Maastrichtskej zmluvy vládou Johna Majora.
Farage je zakladajúci člen UKIP. Po podpise Maastrichtskej zmluvy, ktorá posilnila európsku integráciu a založila EÚ, bol súčasťou konzervatívnej ľavice.
Po neúspešnej kampani v európskych voľbách a do Britského parlamentu za „UKIP” pre obdobie od 1994 ho zvolili pre mandát od 1999 do EP. Znovuzvolený bol v 2004, 2009 a 2014.
Prvý krát sa stal vodcom strany UKIP v septembri 2006. Tento politický subjekt priviedol k úspechu vo voľbách v 2009, kedy dosiahli cez 2 mil. voličských hlasov a dostali sa na druhú pozíciu za labouristov a liberálnych demokratov.
V júni 2016 bol prominentným podporovateľom kampane v prospech brexitu vo voľbách do Európskeho parlamentu.
4. júla 2016 odstúpil z postu lídra UKIP a začal prispievať do americkej televízie „Fox News”. V roku 2018 vstúpil do skupiny „Leave Means Leave” (nátlaková organizácia euroskeptikov). Potom ako vystúpil z UKIP založil Brexit Party (23. novembra 2018), s ktorou prejavil úmysel dostať sa do Európskeho parlamentu.
22. marca 2019 oficiálne oznámil, že sa stal vodcom Strany brexitu po odstúpení jej dovtedajšej predsedkyne Catherine Blaiklockovej .
Od 2. júla 2019 do 31. januára 2020 bol poslancom v EP prostredníctvom Strany brexitu. Patril medzi nezaradených poslancov a bol členom Delegácie pre vzťahy so Spojenými štátmi americkými.
Zoznam častí seriálu DuckTales (2017)

Toto je zoznam častí amerického animovaného seriálu DuckTales. Seriál, ktorý je rebootom "pôvodného televizného rovnomenného seriálu", mal premiéru 12. augusta 2017 na americkej televíznej stanici Disney XD. 1. mája 2018 bol seriál presunutý na Disney Channel.
Časti.
2. séria (2018–19).
2. marca 2017 bol seriál predlžený o druhú sériu, ktorá mala premiéru 20. októbra 2018.
3. séria (2020).
21. septembra 2018 bol seriál predlžený o tretiu sériu, ktorá mala premiéru 4. apríla 2020.
Online krátke filmy.
Welcome to Duckburg! (2017).
Séria 6 krátkych filmov predstavujúca hlavných hrdinov seriálu.
Fly (2018).
Hudobné video vytvorené spoločnosťou The Walt Disney Company v spolupráci s hudobným producentom Marshmellom.
Team INEOS

Team INEOS je britský profesionálny cyklistický UCI WorldTour tím, ktorý vznikol v roku 2009. Sídli v Národnom cyklistickom centre v anglickom Manchesteri s logistickou základňou v belgickom Deinze. Tím je riadený bývalým výkonným riaditeľom British Cycling - Daveom Brailsfordom.
Tím Sky vstúpil na svetovú scénu v roku 2010 s ambíciou vyhrať Tour de France s britským jazdcom počas nasledujúcich piatich rokov. Cieľ bol dosiahnutý už po troch rokoch, keď Bradley Wiggins vyhral Tour de France v roku 2012 a stal sa tak vôbec prvým britským víťazom v histórii. O rok neskôr potom pridal ďalšie víťazstvo Chris Froome, čím sa podarilo Teamu Sky vyhrať Tour de France, dvakrát v rámci plánovaného päťročného obdobia. Froome potom získal v roku 2015 pre stajňu Sky aj svoj druhý titul, následne potom tretí v roku 2016 a štvrtý v roku 2017. V roku 2018 vyhral Froome aj prvý titul na Giro d’Italia a ukončil tak dlhú dobu trvajúce trápenie tímu na týchto etapových pretekoch. V roku 2018 Chris Froome napriek svojej účasti na Tour de France svoj ďalší, v poradí piaty titul celkového víťaza na Tour neobhájil. Víťazom sa ale stal dlhoročný domestik a spolujazdec Chrisa Frooma z tímu Sky Geraint Thomas, ktorý priniesol tímu Sky šiesty titul celkového víťaza Tour de France.
Just

Just môže byť:
Kakkabé

Kakkabé ("kakkabé") je typ starogréckej keramickej nádoby.
Kakkabé bol hlboký keramický hrniec na varenie s guľovitým telom, s viac či menej zvýrazneným ramenom, na ktorom boli umiestnené dve (zvislé alebo vodorovné) uchá a žliabkom na vrchnom okraji na podoprenie pokrievky. 
V rozlíšení od autonómnej formy hrnca chytra sa nasleduje návrh francúzskeho archeológa Mechela Batsa, ktorý ich podľa najrozšírenejších tvarov delí na päť typov. Uvádza tiež, že vzhľad tejto kuchynskej nádoby sa objavil približne v druhej polovici šiesteho storočia pred Kr., možno inšpirovaný semitskými prototypmi. Pozoruhodné je aj množstvo písomných (aj archeologických) zdrojov z obdobia helénskej a i z rímskej éry pod názvom "caccabus". V Aténach sa používal hlavne od konca 6. stor. pred Kr. až do druhej polovice 4. storočia pred Kr.
Vodnopólová extraliga mužov 2001/02

Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2001/02 bol v poradí 10. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). V súťaži účinkovalo 7 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne, aj keď počiatočný záujem prejavil aj klub TJ Slávia PU Prešov. Ôsmykrát získalo titul družstvo KVP NCHZ Nováky, ktoré ho získalo bez straty bodu.
Systém súťaže.
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulej sezóne. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.7. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 3 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov. 
Účastníci.
Pozn.: Klub TJ Slávia PU Prešov mal záujem o účinkovanie v súťaži, ale keďže prešovský 25-metrový bazén nebol uznaný za spôsobilý a družstvo by muselo hrať domáce zápasy inde (zvýšila by sa tak pre klub finančná náročnosť) sa nakoniec neprihlásil.
Zsolt Kalmár

Zsolt Kalmár (* 9. jún 1995, Győr) je profesionálny maďarský futbalista hrajúci za Maďarskí klub MOL Vidi FC (Fehérvár FC)
Kariéru začínal v maďarskom klube ETO Győr, odkiaľ v roku 2014 prestúpil do nemeckého RB Leipzig. Od roku 2017 bol členom účastníka slovenskej najvyššej futbalovej súťaže DAC Dunajská Streda. Nastúpil aj v maďarskej reprezentácii, rovnako bol členom kádra maďarských mládežníckych reprezentačných družstiev. aktuálne pôsobý v maďarskom klube MOL Vidi FC (Fehérvár FC) viac tu : https://www.transfermarkt.com/zsolt-kalmar/profil/spieler/199268
Nikos Belojannis

Nikos Belojannis (, * 22. december 1915, Amaliada, Grécko† 30. marec 1952, Atény) bol grécky komunistický politik.
Narodil sa v meste Amaliada na Peloponézskom polostrove. Neskôr odišiel študovať právo do Atén. Pred dokončením bol však zatknutý a uväznený. V roku 1941 padol do nemeckého zajatia, odkiaľ sa mu podarilo uniknúť v roku 1943.
V Maďarsku po ňom bola pomenovaná obec Beloiannisz, ktorú v roku 1950 založili grécki prisťahovalci a dodnes tu žije veľká grécka menšina. Jeho meno nesie tiež jeden z internátov Slovenskej technickej univerzity, Študentský domov Nikosa Belojanisa, na Wilsonovej ulici v Bratislave.
Električková doprava v Poti

V gruzínskom meste Poti bola v rokoch 1905−1932 prevádzkovaná električková sieť.
Dejiny.
Prevádzka konskej električky bola zahájená v roku 1905 alebo v 1904. Celkovo bola električková sieť dlhá 5 km a mala dve linky. Električky v Poti boli zrušené v roku 1932.
Sieť konskej električky v Poti bola likvidovaná ako posledná v ZSSR.
Štátna cesta 15 (Maďarsko)

Štátna cesta 15 (, , v minulosti Štátna cesta 150) je 17 kilometrov dlhá hlavná cesta v Maďarsku, ktorá spája Mosonmagyaróvár a Rajku. Na slovenskej strane nadväzuje cesta I/2.
Csáky

Csáky je priezvisko, napr.:
Architektonicko-historická rezervácia Nesebar

Architektonicko-historická rezervácia Nesebar (), známa aj ako Starý Nesebar () je architektonická a historická rezervácia vyhlásená na území historickej časti mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku.
Charakteristika.
Architektonicko-historická rezervácia Starý Nesebar bola vyhlásená na polostrove, ktorý tvorí historickú časť Nesebaru a s novšou časťou mesta je spojený úzkym pruhom pevniny. Dĺžka polostrova je približne 850 metrov a šírka dosahuje okolo 350 metrov.
Rezervácia bola vyhlásená 18. júla 1956 a v roku 1983 bol Starý Nesebar zapísaný aj na zoznam pamiatok svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Najvýznamnejšie pamiatky.
Nesebar patrí k najstarším mestám Európy a bol založený približne 1200 rokov pred naším letopočtom. Počas svojej histórie ho obývali najskôr Tráci, neskôr bol súčasťou Rímskej ríše, Byzantskej ríše, Bulharských cárstiev, Osmanskej ríše a nakoniec súčasného Bulharska. Všetky tieto obdobia zanechali v meste svoje známky.
Najvýznamnejšími pamiatkami Nesebaru sú chrámy, ktorých existovalo v minulosti na území mesta veľké množstvo. Podľa záznamov stálo v období stredoveku na území Starého Nesebaru až okolo 40 chrámov, pričom presne identifikovaných chrámov o ktorých je dostatok informácií je 23.
Najvýznamnejšie pamiatky ležiace v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Nesebar sú:
Csáki

Csáki je priezvisko, napr.:
Csaky

Csaky je priezvisko, napr.:
Bourbon (whisky)

Bourbon je typ americkej whisky vyrábaný z minimálne 51 % kukurice. Zvyšok môže pripadnúť na raž alebo pšenicu. Destilát obsahuje minimálne 80 proof (40 % alkoholu). Názov je odvodený od okresu Bourbon County v štáte Kentucky, kde sa táto whisky vyrába od 18. storočia. Hoci jej výroba nie je teritoriálne obmedzená, je silne spätá s americkým juhom a predovšetkým so štátom Kentucky.
Banaba

Banaba (tiež Ocean Island) je ostrov v západnej časti Tichého oceána, v juhovýchodnej časti Mikronézie. Leží na 169°35' východnej dĺžky a 0°52' južnej šírky. Administratívne patrí k ostrovnej republike Kiribati. Nachádza sa cez 400 kilometrov západne od hlavného reťazca Gilbertových ostrovov a približne 300 km východne od Nauru. Má rozlohu 6,29 km². Na ostrove Banaba sa nachádza najvyšší bod Kiribati s nadmorskou výškou 81 m. Ide o koralový ostrov, vyzdvihnutý geologickými procesmi. Jeho lagúnu vyplnili usadeniny, z ktorých vznikli fosfáty.
K osamelému ostrovu Banaba sa ako prvá zo známeho sveta doplavila americká loď Diana s kapitánom Jaredom Gardnerom v roku 1801. O tri roky neskôr dostal prosté meno Ocean a v roku 1900 boli na ostrove objavené veľké ložiská fosfátov. Fosfáty sa stali hlavným zdrojom bohatstva ostrova a vyvolali tzv. fosfátovú horúčku. Následne atol strategicky obsadili Angličania a začali využívať surovinové zdroje. Za druhej svetovej vojny tu prebiehali boje medzi Japonskom a Spojenými štátmi. Väčšina ostrovanov bola evakuovaná na ostrov Rabi v súostroví Fidži, kde po vojne tiež zostali kvôli devastácii Banaby povrchovou ťažbou. V 60. rokoch 20. storočia dosiahla ťažba fosfátov vrchol (320 000 t ročne). Bola v rukách koncernu "British Phosphate Commisioner". Vtedy žilo na ostrove vyše 29 000 obyvateľov, najmä sezónnych robotníkov z iných ostrovov Oceánie. Po vyťažení ložísk (roku 1982) význam ostrova výrazne klesol. Na ostrove sa zachovali pomerne dobre vybudované cesty a zdroje elektriny.
V roku 1979 sa Banaba stala súčasťou nezávislého štátu Kiribati, zároveň vzniklo hnutie za nezávislosť ostrova. V roku 2012 na ostrove žilo 335 obyvateľov, najväčšou osadou je Umwa (tiež Ooma alebo Uma). Medzi ďalšie dedinky patrí Tapiwa, Tabiang a Buakonikai. Miestni obyvatelia sú zmiešaného mikronézsko-melanézskeho pôvodu. Dodnes však zostáva väčšina Banabanov na Rabi, kde majú vlastnú samosprávu.
Miestna cesta 11326 (Maďarsko)

Miestna cesta 11326 () je 2 kilometre dlhá miestna cesta v Maďarsku, ktorá spája Ostrihom a Štúrovo. Na slovenskej strane pokračuje ako I/63.
Line Islands

Line Islands (iné názvy: Line, ostrovy Line; po anglicky: "Line Islands" alebo "Teraina Islands" alebo "Equatorial Islands") sú reťazec 11 koralových ostrovov (409 km2) v strednej časti Tichého oceána v Polynézii. Nachádzajú sa južne od Havajských ostrovov, približne medzi 147° až 162° západnej dĺžky a 11° južnej šírky až 6° severnej šírky. 
V smere severozápad - juhovýchod dosahujú celkovú dĺžku 2350 km, čo z ostrovov Line robí jeden z najdlhších ostrovných reťazcov na svete. Osem z ostrovov je súčasťou republiky Kiribati, zvyšné tri sú teritória Spojených štátov, ktoré spravujú v rámci Menších odľahlých ostrovov. Reťazec je geograficky rozdelený do troch skupín: Nothern Line Islands, Central Line Islands and Southern Line Islands. 
Ostrovy patriace Kiribati sa nachádzajú v časovom pásme , čo je prvé miesto na Zemi, kde sa začína nový deň. Majú tu rovnaký čas ako na Havajských ostrovoch, je však posunutý o deň dopredu. Tri ostrovčeky Spojených štátov sa nachádzajú v časovom pásme UTC-10, rovnako ako Havaj. 
Spolu na nich žije asi 1700 obyvateľov. Z toho najviac na ostrove Kiritimati, ktorý patrí k najväčším atolom sveta. Objavil ho roku 1777 ako prvý ostrov súostrovia Line anglický kapitán James Cook. Následne boli Líniové ostrovy v roku 1888 anektované Spojeným kráľovstvom s výhľadom na položenie pacifického telegrafného kábelu, pričom Fanningov ostrov sa mal stať retranslačnou stanicou. Kábel bol skutočne položený a fungoval medzi rokmi 1902 a 1963.
Gilbertove ostrovy

Gilbertove ostrovy (kiribatsky Tungaru, anglicky Gilbert Islands) je súostrovie 16 atolov v západnej časti Tichého oceána na juhovýchodnom okraji Mikronézie. Ťahá sa od atolu Arorae 176° 40' východnej dĺžky a 2°40' južnej šírky po atol Makin Meang 172°50' východnej dĺžky a 3°20' severnej šírky v dĺžke asi 900 km. Gilbertove ostrovy tvoria hlavnú časť republiky Kiribati. Ich celková rozloha je 281 km2. Archipel obýva asi 83 382 obyvateľov. 
Atoly a ostrovy sa nachádzajú v približne severo-južnej línii, medzi atolmi Aranuka a Nonouti prechádza rovník, ktorý tak delí skupinu na severnú a južnú časť. Ostrovy možno rozdeliť tiež podľa bývalých administratívnych okrskov na Severné, Centrálne a Južné Gilbertove ostrovy. Skupina Gilbertových ostrovov tvorí takmer najzápadnejšiu časť Kiribati, západnejšie sa nachádza už iba samostatný ostrov Banaba. Ostrovy sa nachádzajú v časovom pásme UTC+12. 
Povrch ostrovov je nízky (3-6 m n. m.). Na severe padne 1500-2500 mm, na juhu 800-1500 mm zrážok ročne. Obyvatelia sa živia pestovaním kokosovej palmy a rybolovom. Najhustejšie osídlený je atol Tarawa (46 000 obyvateľov), na ktorom sa nachádza hlavné mesto (Bairiki na Južnej Tarawe), prístav a letisko republiky Kiribati. Menšie letiská sú na ostrovoch Butaritari, Marakei, Abemama a Tabiteuea. Ako prví Európania pristáli na Gilbertových ostrovoch (ostrove Butaritari) roku 1606 Španieli.
Zoznam atolov a ostrovov.
Podľa sčítania ľudu z roku 2005.
Škoda 32Tr SOR

Škoda 32Tr SOR je nízkopodlažný trolejbus vyrábaný v spolupráci podnikov Škoda Electric (elektrická výzbroj a kompletizácia) a SOR Libchavy, ktorá dodáva karosérie vychádzajúce z autobusu SOR NS 12.
Konštrukcia.
Ide o dvojnápravový trolejbus dĺžky 12 m, ktorý využíva karosériu autobusu SOR NS 12. Je nízkopodlažný s nástupnou výškou 340 mm a je vybavený tromi dverami. Môže byť vybavený pridanou batériou, takže ako parciálny trolejbus môže obsluhovať aj úseky, ktoré nie sú zatrolejované.
Dejiny.
Prvých 10 vozov 32Tr kúpil Mestský dopravný podnik Opava, podľa zmluvy mali byť dodané do konca septembra 2018. Prototyp bol do Opavy dodaný v októbri 2018 a dostal evidenčné číslo 314. Zvyšné vozy boli uvedené do prevádzky v decembri toho roku. Zmluvu na dodávku dvoch kusov trolejbusu 32Tr podpísalo na konci roka 2018 mesto Teplice, krátko potom, v januári 2019, objednal päť vozov i Dopravný podnik mesta Pardubic. V júni 2019 podpísali Teplice zmluvu na dodanie ďalších piatich parciálnych trolejbusov 32Tr. Začiatkom augusta 2019 podpísal Dopravný podnik mesta Jihlavy zmluvu na dodávku siedmich parciálnych a troch štandardných trolejbusov 32Tr, ďalších päť vozidiel 32Tr má, podľa zmluvy z februára 2020, dodať Škoda Electric do Opavy. Začiatkom roku 2022 uzavrel Dopravný podnik mesta Brna zmluvu na dodávku až 40 trolejbusov 32Tr s batériovým pohonom. Prvých 10 vozidiel bolo objednaných záväzne, na zvyšných 30 potom môže dopravca do roku 2025 uplatniť opciu (časť opcie na 10 trolejbusov bola využitá v marci 2023). V apríli 2022 podpísal zmluvu na obstaranie 10 vozidiel 32Tr Dopravný podnik mesta Pardubíc. Z tohto počtu sú štyri trolejbusy parciálne s plnohodnotným batériovým pohonom a šesť vozidiel iba s pomocnými batériami pre núdzový pojazd. V apríli 2023 vyhrala Škoda Group súťaž na dodávku 91 parciálnych trolejbusov pre Vilnius. S typom 32Tr porazila poľský Solaris.
Viedenská hra

Viedenská hra vzniká po ťahoch:
Viedenská hra patrí medzi otvorené hry a je to jedno z najspoľahlivejších pokračovaní spomedzi otvorených hier v ktorých biely v druhom ťahu odpovedá inač ako ťahom "2. Jf3". Oproti tomu ťah "2. Jc3" je oveľa miernejší, pretože nič nenapadá ale iba chráni pešiaka na poli "e4". Z toho dôvodu je toto otvorenie mnohými šachistami považované za mierne a pokojné a preto nepatrí medzi príliš populárne otvorenia, to však nevyvracia fakt, že toto pokračovanie je plne korektné. Toto otvorenie môže prejsť do Kráľovského gambitu, pretože biely ma neskôr možnosť zahrať pešiakom ťah "f2 - f4". Toto otvorenie je pomenované po pôsobisku šachového majstra Karla Hamppeho (18141876), ktorý ako jeden z prvých toto otvorenie analyzoval a hrával. Napriek miernej povahe tohoto otvorenia sa toto otvorenie občas vyskytne na všetkých úrovniach, dokonca aj na najvyššej úrovni. V roku 1851 ho použil rakúsky šachový majster Ernst Falkbeer proti Adolfovi Anderssenovi, jednému z najsilnejších šachistov v tej dobe a partiu vyhral.
Variant s 2...Jc6.
"1. e4 e5 2. Jc3 Jc6" (ECO C25)
Variant s 2...Jf6.
"1. e4 e5 2. Jc3 Jf6" je najčastejšia odpoveď čierneho. Ak by teraz biely zahral "3. Jf3" hra by prešla do odmietnutého variantu Ruskej hry
Variant s 3. g3.
"1. e4 e5 2. Jc3 Jf6 3. g3" (ECO C26)
čierny môže odpovedať
Variant s 3. Sc4.
"1. e4 e5 2. Jc3 Jf6 3. Sc4" (ECO C27)
Variant s 3. f4.
"1. e4 e5 2. Jc3 Jf6 3.f4" (ECO C29)
"3... d5! 4. fxe5 Jxe4" a teraz má biely 2 pokračovania:
Vodnopólová extraliga mužov 2002/03

Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2002/03 bol v poradí 11. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). V súťaži účinkovalo 7 družstiev, rovnako ako predchádzajúcich dvoch sezónach. Deviatykrát získalo titul družstvo KVP NCHZ Nováky.
Systém súťaže.
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulých sezónach. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.7. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 2 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Učilište

Učilište alebo (najmä v prvom význame) učilisko:
Druhá inaugurácia Ivana Gašparoviča

Druhá inaugurácia prezidenta Ivana Gašparoviča sa uskutočnila v pondelok 15. júna 2009 v Bratislave. Konala sa v budove Slovenského národného divadla na Hviezdoslavovom námestí. Bolo to prvý raz, čo slovenský prezident skladal sľub inde, ako v budove Slovenskej filharmónie zvanej Reduta, tá bola v tom čase v rekonštrukcii.
Priebeh inaugurácie.
Inaugurácia začala o 11.45 hod. a prezident Gašparovič napoludnie zložil do rúk predsedníčky Ústavného súdu Slovenskej republiky Ivetty Macejkovej sľub. Text sľubu je presne stanovený Ústavou Slovenskej republiky (čl. 104, ods. 1) a znie nasledovne:Potom ako prezident prečítal text sľubu, jeho zloženie potvrdil podaním ruky predsedníčke Ústavného súdu a následne text sľubu podpísal, Ivetta Macejková osvedčila, že ústavný akt prebehol v súlade so základným zákonom štátu a vyhlásila, že sa Ivan Gašparovič ujal funkcie prezidenta Slovenskej republiky na obdobie piatich rokov.
Na znak toho, že sa prezident ujal úradu zaspieval zbor Slovenskú hymnu a z nábrežia Dunaja bolo vypálených 20 delostreleckých sálv.
Prejav.
Prezident sa v prejave dotkol viacerých tém. Venoval sa zahraničnej politike, rešpektu medzinárodného práva, riešeniu ekológie vidieka, posilňovaniu vlastenectva či rozvoju spoločnosti.
Ďalší program.
Po zložení sľubu nasledovala ďakovná bohoslužba Te Deum v Dóme svätého Martina, obed v Miestodržiteľskom paláci pre úzky okruh pozvaných hostí vrátane najvyšších ústavných činiteľov a prehliadka Čestnej stráže prezidenta Slovenskej republiky.
Záverom sa prezident prihovoril ľudu z balkóna Grasalkovičovho paláca, jeho prejav narušila skupinka demonštrantov.
Kontroverzie.
V divadle chýbala väčšina poslancov Hnutia za demokratické Slovensko, z poslancov za túto stranu na inauguráciu dorazili iba Zdenka Kramplová, Sergej Kozlík a minister spravodlivosti Štefan Harabin. Chýbali aj poslanci Mosta-Hídu a niekoľko ďalších opozičných poslancov.
Na prázdne miesta si posadali zamestnanci Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky a sála bola opäť plná.
Hostia.
Okrem predsedu parlamentu Pavla Pašku, predsedníčky Ústavného súdu Ivetty Macejkovej a členov vlády na čele s jej predsedom Robertom Ficom boli pozvaní aj ďalší hostia, ktorých bolo spolu 500. Medzi nimi bývalí prezidenti Slovenskej republiky Rudolf Schuster a Michal Kováč, či všetci ostatní kandidáti na fuknciu prezidenta, ktorí vo voľbách neuspeli.
Inaugurácia Ivana Gašparoviča

Inaugurácia Ivana Gašparoviča môže byť:
Gloria

Gloria môže byť:
Dani Ceballos

Daniel Ceballos Fernández (* 7. august 1996, Utrera) je profesionálny španielsky futbalista hrajúci za anglický klub Arsenal, kde hosťuje z Realu Madrid. Na drese má číslo 8 a hráva na pozícii záložníka.
Klubová kariéra.
Betis.
Ceballos sa narodil v Utrere. Do mládežníckych tímov Sevilla FC sa dostal ako 8-ročný, no v roku 2009 odišiel. Následne začal hrať za klub CD Utrera a v roku 2011 sa dostal do tímu Realu Betis, kde podpísal svoj prvý profesionálny kontrakt.
26. apríla 2014, bez štartu za B-tím Ceballos debutoval za áčko Betisu pri domácej prehre 0–1 s Realom Sociedad. Svoj prvý gól dal 21. decembra pri výhre 2–0 nad Racingom de Santander.
15. októbra 2015 podpísal Ceballos zmluvu do roku 2020. Prvý gól v najvyššej španielskej súťaži dal Ceballos 16. apríla 2017 pri domácej výhre 2–0 nad Eibarom.
Real Madrid.
14. júla 2017 oznámil Real Madrid príchod Daniho Ceballosa do klubu. Cena prestupu sa pohybovala okolo 18 miliónov eur a hráč podpísal 6-ročný kontrakt. Debutoval 16. augusta, keď v zápase španielskeho superpohára proti Barcelone nahradil Toniho Kroosa. Real vyhral 2–0. 23. septembra prvýkrát štartoval v základnej zostave a hneď aj skóroval. Dvoma gólmi rozhodol o výhre nad Deportivom Alavés vonku 2–1.
Ceballos si s Realom pripísal dva tituly v Lige majstrov zo sezón 2017/18 a 2018/19. 13. januára 2019 po 15 minútach na ihrisku rozhodol gólom z priameho kopu o vonkajšej výhre Realu 2–1 nad svojim bývalým klubom, Realom Betis.
Arsenal.
25. júla 2019 bolo oznámené Ceballosove hosťovanie na jeden rok v Arsenale. Hráč mal údajne ponuky aj od úhlavného rivala Arsenalu, Tottenhamu, ale uprednostnil "Gunners".
Mestská športová hala Topoľčany

Mestská športová hala Topoľčany je športová hala v Topoľčanoch. V hale sa hrá najmä hádzaná a domovským klubom je HK agro Topoľčany a ŠKP Topoľčany.V roku 2020 prešla kompletnou rekonštrukciou. Kapacita haly je 2 050 miest na sedenie. Hala sa nachádza medzi ulicami Bernoláková, Šafaríkova a Janka Kráľa.
Pôvodná športová hala.
Pôvodná športová hala bola postavená v roku 1980 na Bernolákovej ulici v Topoľčanoch. Hala pozostávala z parketovej palubovky s čiarami na hádzanú. Kapacita hľadiska bola tisíc sediacich osôb. Hala počas svojej existencie prešla pár drobnými rekonštrukciami. Zásadnejšou rekonštrukciou bola výmena palubovky v roku 2012 za mäkčenú Gerflorovú podľahu.
Rekonštruovaná športová hala.
Pôvodná komplexná rekonštrukcia športovej haly bola plánovaná už v apríli roku 2017, ktorá kvôli vysokým nákladom na rekonštrukciu – 5 mil. €, prekračovala maximálny rozpočet mesta na rekonštrukciu vo výške 3,2 mil. €. Po komunálnych voľbách 2018 sa nové vedenie mesta rozhodlo projekt rekonštrukcie športovej haly kompletne prepracovať tak, aby bolo možné rekonštrukciu vykonať v rámci rozpočtu.
22. januára 2020 mesto Topoľčany uverejnilo nový návrh športovej haly. Rekonštrukcia športovej haly bude pozostávať z vybudovania ďalších dvoch tribún a rozšírenia hracej plochy, tak aby spĺňala normy na medzinárodné hádzanárske ligy. Fasádu vynovenej haly mala tvoriť šachovnicová modro-biela fasáda. Táto farebná kombinácia sa nestretla s pochopením verejnosti pretože patrí najväčšiemu súperovi domáceho hádzanárskeho klubu, a mesto Topoľčany sa rozhodlo farebnú koncepciu prerobiť. V súčasnosti prebiehajú práce na rekonštrukcií, kompletná rekonštrukcia mala byť hotová v októbri 2020.
Rekonštrukcia športovej haly pokračuje aj v roku 2021, aj keď oficiálny termín odovzdania mal byť október 2020, ale z dôvodu Pandémie COVID-19 sa termín dokončenia predĺžil. Hala bola skolaudovaná a odovzdaná do užívania dňa 9. júna 2021 čo predstavuje omeškanie o 253 dní oproti plánovanému termínu.
Pelvis on Fire

„Pelvis on Fire“ je skladba dánskej hudobnej skupiny Volbeat z ich siedmeho albumu "Rewind, Replay, Rebound". Vyšla ako piaty singel 26. júla 2019.
Hudobné video.
V deň, kedy bol vydaný singel, vyšlo aj hudobné video len s pohyblivým obrázkom a skladbou.
Škoda 33Tr SOR

Škoda 33Tr SOR je nízkopodlažný kĺbový trolejbus vyrábaný v spolupráci podnikov Škoda Electric (elektrická výzbroj a kompletizácia) a SOR Libchavy, ktorá dodáva karosérie vychádzajúce z autobusu SOR NS 18.
Konštrukcia.
Ide o trojnápravový dvojčlánkový trolejbus dĺžky 18,75 m, ktorý využíva karosériu autobusu SOR NS 18. Je nízkopodlažný s nástupnou výškou 330 mm, podlahou vo výške 340 mm a štyrmi dverami.
Dejiny.
Prvý voz 33Tr kúpi mesto Teplice, prevádzkovať ho bude spoločnosť Arriva City v rámci teplickej MHD. Podľa zmluvy má byť dodaný do polovice novembra 2019.
Extinction Rebellion

Extinction Rebellion (XR, slovensky Rebélia proti vyhynutiu) je medzinárodné spoločenské hnutie, ktorého cieľom je podnietiť radikálne zmeny prostredníctvom občianskej neposlušnosti, s požiadavkou aby sa zabránilo negatívnym dôsledkom klimatickej zmeny a minimalizovalo sa vymieranie druhov.
Hnutie bolo založené v roku 2018 približne stovkou akademikov, ktorí podpísali výzvu k akcii a aktivity boli zahájené koncom októbra Rogerom Hallamom, Gail Bradbrookovou, Simonom Bramwellom a ďalšími aktivistami z kampane Rising Up! V novembri 2018 sa v Londýne konali rôzne akcie občianskej neposlušnosti. Hnutie je neobvyklé v tom, že veľké množstvo aktivistov počíta so zatknutím a sú pripravení ísť do väzenia; podobná taktika masového uväznenia bola použitá v prípade Výboru 100 (Committee of 100) v roku 1961.
Hnutie Extinction Rebellion sa hlási k občianskym hnutiam ako Occupy, Gándhího hnutie za nezávislosť, hnutie sufražetiek, hnutie Martina Luthera Kinga a hnutie za občianske práva. Má v úmysle iniciovať celosvetovú snahu o boj proti škodlivým zmenám klímy.
Požiadavky.
Hnutie Extinction Rebellion má následujúce požiadavky (podľa webu XR):
Zohorský potok

Zohorský potok je vodný tok na Záhorí, v okrese Malacky. Jedná sa o potok IV. rádu, ľavostranný prítok Maliny, s dĺžkou 5,666 km a plochou povodia o rozlohe 32,178 km². Pramení v nadmorskej výške a vlieva sa, do Maliny vo výške Je to čisto nížinný typ potoka.
Prameň.
Pramení na úpätí Malých Karpát, v podcelku Podmalokarpatská zníženina, neďaleko mesta Stupava, v lokalite Rímska (), v listnatom lese vo výške 
Opis toku.
Najskôr tečie skoro severným smerom, stále v stromovom poraste, popri novovystavanej časti spomínaného mesta. Potom sa oblúkom stáča na severozápad, a takto pokračuje, až pokiaľ nepodtečie cestu I/2, kde sa náhle stočí na západ. Pokračuje stále západným smerom, následne zmení smer na severozápadný, opúšťa Stupavu a voľakedy tu priberal svoj prvý prítok, pravostranný melioračný kanál, ktorý už je dnes zasypaný. Po chvíli križuje elektrické vysokonapäťové vedenie, vlieva sa do neho sprava kanál a hneď potom podteká diaľnicu D2. Tečie ďalej v poraste tŕstia na severovýchod, priberá z pravej strany významnú Dúbravu s prítokom Sedlisko a následne aj ďalší kanál, vteká do močariska a zľava priberá krátky potok. Ešte v tomto smere do neho ústi najvýznamnejší Rakytov, a po sútoku sa tok definitívne stočí na západ. Priberá sprava kanál postavený na odvodnenie železnice Bratislava - Břeclav a následne ju aj podteká. Vteká do umelého koryta, premosťuje ho ešte cestný most, a následne, vo výške ústi zľava do Maliny.
Vodnopólová extraliga mužov 2003/04

Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2003/04 bol v poradí 12. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Po 4 rokoch účinkovalo v súťaži opäť 8 družstiev. Desiatykrát získalo titul družstvo KVP NCHZ Nováky.
Systém súťaže.
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulých sezónach. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.8. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 3 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Tereza Mašková

Tereza Mašková (* 11. apríl 1996, Třinec) je česká speváčka, víťazka piatej série speváckej súťaže Česko Slovenská SuperStar.
Krátko po víťazstve v SuperStar dostala ponuku účinkovať v českej verzii relácie Tvoja tvár znie povedome, kde stvárnila spevákov ako Rihannu, Karla Gotta, Pink alebo repera 50 Centa. Celkovo skončila na 4. mieste.
Dňa 16. novembra 2018 jej vyšiel album "Tereza Mašková (Vítěz Superstar 2018)" a o deň neskôr, 17. novembra 2018, vydala svoju debutovú pieseň "New Me". V roku 2019 vydala 16. júna pieseň "Žár".
Severský gambit

Severský gambit vzniká po ťahoch:
Niekedy je možné tento gambit nájsť v literatúre pod názvami Dánsky gambit alebo tiež Nórsky gambit, pretože ho v 19. storočí analyzovali dánski šachisti M. From, G. Nielsen, O. H. Krause, V. Nielsen, A. Sörensen a švédsky majster A. Linden. Patrí medzi otvorené hry. Cieľom bieleho je získať náskok vo vývine za cenu obetovania pešiakov. Pri správnej obrane však čierny svoju pozíciu ubráni a získa výhodu, čo je dôvod, prečo sa toto otvorenie na najvyššej úrovni nevyskytuje. Výskyt tohoto otvorenia je možné pozorovať na nižšej úrovni a tiež môže výborne poslúžiť ako prekvapenie pre nepripraveného súpera alebo začiatočníka.
Aljechinov variant.
1.e4 e5 2. d4 exd4 3. c3 dxc3 4. Jxc3 a biely má kompenzáciu za pešiaka. Čierny môže pokračovať: 4... Jc6 kde po 5. Jf3 hra prechádza do Göringovho gambitu.
Hlavný variant.
1. e4 e5 2. d4 exd4 3. c3 dxc3 4. Sc4
Biely obetuváva aj druhého pešiaka, čierny ho však môže odmietnuť.
Odmietnutý gambit.
1. e4 e5 2. d4 exd4 3. c3 d5
4. exd5
Larsenova hra

Larsen-Simaginova hra (alebo len Larsenova hra, A01) je šachové otvorenie charakterizované ťahom 1. b3.
Hru pozdvihol na úroveň celosvetovej elity dánsky veľmajster Bent Larsen, ktorý bol inšpirovaný zakladateľom tzv. hypermodernej školy Aaronom Nimcovičom. Ten často používal vo svojich partiách výstavbu "1. Jf3" a "2. b3". V súčasnosti sa príliš nepoužíva. V tomto zahájení sú časté prechody do iných otvorení, najčastejšie do Anglickej hry alebo tiež do Rétiho hry.
Hlavné varianty.
Čierny má obrovské množstvo možností, ako odpovedať na ťah 1. b3, najčastejšie sú používané ťahy:
Encián (syr)

Encián alebo plesnivec je označenie pre slovenský syr s bielou ušľachtilou plesňou typu camembert.
História.
Názov.
Keďže francúzska vláda nechcela, aby sa pre syry camembert vyrobené v Československu používal tento názov, uzatvorila v 60. rokoch s ČSSR medzivládnu dohodu, na základe ktorej sa prestal názov camembert používať. Samotné označenie camembert je však druhové označenie, ktoré sa môže voľne používať. Celoeurópsky chránené označenie pôvodu nesie názov „Camembert de Normandie“.
Výroba.
Výroba sa začala v Kežmarku na základe technológie a receptúry kúpenej z Nemecka, keď sa v roku 1982 spustila linka Alpma na výrobu syra.
Vlastnosti.
Je to syr bieleho kruhovitého vzhľadu a vyzerá ako puk.
Frank Castañeda

Frank Andersson Castañeda Vélez (* 17. júl 1994) je profesionálny kolumbijský futbalista hrajúci za moldavský klub FC Šeriff Tiraspoľ. Na drese nosí číslo 10 a hráva ako útočník, prípadne ofenzívny záložník.
Klubová kariéra.
FK Senica.
Za Senicu debutoval proti Podbrezovej v zápase hranom 3. marca 2018 vo Fortuna lige.
Vodnopólová extraliga mužov 2004/05

Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2004/05 bol v poradí 13. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Družstvo KVP NCHZ Nováky, ktoré pre rekonštrukciu vlastného bazéna hralo domáce zápasy v Topoľčanoch, získalo jedenásty titul.
Systém súťaže.
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulých sezónach. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.8. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 2 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Hypernova (obchodný reťazec)

Hypernova bola obchodná značka reťazca hypermarketov prevádzkovaných na území Česka a Slovenska skupinou AHOLD. V júni 2009 boli všetky predajne v Česku premenované na Albert hypermarket a v roku 2014 získala slovenské predajne spoločnosť Terno.
Reťazec rovnako pôsobil v Poľsku, kde mal 15 pobočiek. V roku 2007 boli ale prevzaté reťazcom Carrefour.
Predajne.
Hypernova vo Vestci bola, ako prvá, zrekonštruovaná a premenovaná na HyperAlbert. Ďalší HyperAlbert bol otvorený v roku 2007 v Moste a v Třebíči od 1. októbra 2008. Neskôr sa názov ešte upravil na Albert hypermarket.
V roku 2014 prevzala slovenské aktivity spoločnosti Ahold spoločnosť Terno, ktorá nahradila predajne Hypernova svojimi prevádzkami. V roku 2018 začala postupne zatvárať tieto prevádzky a na začiatku roka 2018 sa na Slovensku nachádzali len 4 predajne. Posledným bol 31. júla 2018 hypermarket Hypernova v Považskej Bystrici.
Ústredie spoločnosti.
Akciová spoločnosť Ahold, vlastník reťazca Albert, má svoju českú centrálu po presťahovaní z Brna a Netluk v Prahe 13 v Nových Butoviciach. 
Reklama.
Obdobne ako ostatné reťazce na českom trhu tiež Hypernova vydávala a zadarmo distribuovala po širokom okolí svoj reklamný časopis, týždenník s názvom "h - hypernova" v rozsahu 6-8 listov. Distribúciu im zaisťuje spoločnosť TNT Post (viď tiráž), okrem iného systémom vhadzovania do schránok potenciálnych zákazníkov.
Juraj Topor

Juraj „Ďuro“ Topor (* 22. máj 1965, Topoľčany) je súčasný basgitarista slovenskej hard rockovej skupiny Tublatanka. Pochádza z Topolčian, kde si najskôr založil vlastnú skupinu a v Tublatanke pôsobí od roku 1994, no najskôr len v pozíciach ochrankára a technika. V roku 1995, keď odišiel z Tublatanky basgitarista Paľo Horváth, Topor úspešne zvládol konkurz a od vtedy je v skupine dodnes na poste basgitaristu.
Na prvých dvoch albumoch ("Znovuzrodenie" a "Pánska jazda"), čo nahral s Tublatankou hral aj gitarista Dodo Dubán, ktorý v roku 2003 tragicky zahynul. Odvtedy nahral so skupinou ešte ďalšie albumy, na ktorých skupina účinkuje ako trio. Na niektorých piesňach („Dobrá správa“, „Veľký deň“...) sa podieľal autorsky, a to po hudobnej i textárskej stránke. Juraj Topor sa, okrem hudby, vo voľnom čase rád zaoberá varením.
Leerdammer

Leerdammer je druh polotvrdého syra vyrobeného z kravského mlieka. Doba zrenia je zvyčajne od 3 do 12 mesiacov, má krémovo-bielu štruktúru a je trochu podobný ementálu. Má jemnú sladkasto-orechovú chuť, ktorá sa vekom stáva zrejmejšou.
Syr sa vyrába vo francúzskej mliekárenskej spoločnosti Groupe Bel. Názov „Leerdammer“ je ochranná známka spoločnosti Bel Leerdammer BV. Pôvodne tento syr pochádza z miestnej časti Schoonrewoerd (obec Leerdam) v Holandsku. Vyrába sa od roku 1977.
Ranobyzantské termálne kúpele (Nesebar)

Ranobyzantské termálne kúpele () v Nesebare sú ruiny termálnych kúpeľov zo 6. storočia nachádzajúce sa v historickej časti mesta Nesebar v juhovýchodnom Bulharsku. Stavby májú priznaný štatút kultúrnej pamiatky a sú súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Charakteristika.
Areál kúpeľov sa nachádza v centrálnej časti Starého Nesebaru v bezprostrednej blízkosti chrámu svätej Paraskevy.
Preskúmané sú v súčasnosti zhruba dve tretiny plochy, ktorú kúpele zaberali - jedná sa o celkovo päť kúpeľných miestností, centrálnu sálu a koridor. Zvyšnú časť areálu žiaľ nie je možné preskúmať, keďže tieto zvyšky sa nachádzajú pod neskôr vybudovanými ulicami a budovami.
Steny boli postavené zo striedajúcich sa radov kamenných blokov s radami tehál a na niektorých miestach sa zachovali až do výšky troch metrov. Najimpozantnejšia zo zachovalých častí je centrálna sála, kde sa nachádzajú aj zvyšky štyroch masívnych mramorových stĺpov s korintskými hlavicami, ktoré v minulosti podopierali strechu, alebo kupolu budovy. Dlážka bola pokrytá mramorom.
Kúpele boli napájané vodou cez vodovod, ktorý do budovy viedol v jej západnej časti a bol súčasťou vodovodného systému vybudovanom v 5. - 6. storočí, ktorý rozvádzal vodu po celom území mesta.
Dejiny.
Termálne kúpele v Nesebare boli vybudované v 6. storočí počas panovania byzantského cára Justiniána I.. Svoj účel plnili približne do konca 8. storočia. Počas svojho fungovania boli podrobené niekoľkým opravám.
Začiatkom 9. storočia boli kúpele prestavané a celý areál sa zmenil na komplex obytných a úžitkových budov. V centrálnej sále boli v tomto období vybudované vápenné pece a ako materiál sa do nich používal mramor z dlážky a stien, kde bol použitý ako obklad.