burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Filippos z Pellany

Filippos ("Filippos") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 436 pred Kr.
Filippos, Azán z Pellany (Arkáďan z Pellany), bol na 86. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Box dorastencov ("pygmé paidón") zaviedli v Olympii na 41. hrách v roku 616 pred Kr. 
Záznam o olympijskom víťazstve Filippa uvádza staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí videl jeho sochu v olympijskej "Altide". Filippova socha bola podľa Pausania dielom sochárskeho majstra Myróna.
V areále Olympie bol objavený nápis "IvO 174", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na kovovej doske pochádzajúci z podstavca sochy rovnomenného olympijského víťaza v tej istej disciplíne. Tvar písma ale ukazuje na prelom 4. a 3. stor. pred Kr. Pretože odborníci tvorbu sochára Myróna datujú približne medzi roky 470430 pred Kr., môže tu ísť o iného rovnomenného sochára, (aj o pravdepodobnosť neskoršieho nového použitia podstavca) alebo najpravdepodobnejšie o neskoršieho neznámeho športovca.
Filippos

Filippos ( „milovník koní“, ) môže byť:
Klokočské skály

Klokočské skály je prírodná rezervácia ev. č. 918 v Jičínskej pahorkatine, západne od obce Klokočí v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj. 
Ochrana.
Predmetom ochrany je mimoriadne rozsiahly súvislý skalný útvar kriedového pôvodu a zvyšok reliktného bôru. Výskyt rebrovky rôznolistej.
Popis.
Klokočské skály vytvárajú skalné mesto pri hrane kvesty z kvádrových kremenných pieskovcov vrchného turónu až coniaku, naklonených na juhozápad. Najvyšší bod () leží na štruktúrne denudačnom chrbáte na juhovýchode. Mierny štruktúrny svah kvesty v strednej a severozápadnej časti rozčleňujú početné sufózne závrty, na príkrom svahu vznikli veže, stĺpy a skalné steny s tvarmi gravitačného odsadania a s hrubými úpätnými haldami. Miestami vznikli skalné výklenky, pseudokrasové jaskyne (mnohé z nich významné aj archeologicky) a skalné hríby. Skaly sú prevažne zalesnené borovicou, miestami s brezou. Na juhovýchode je zrúcanina skalného hradu Rotštejn. Sú tu horolezecké objekty. Z línie skalných terás orientovaných v smere SZ-JV sú ďaleké výhľady na severné pohoria cez Rovenskú brázdu.
Geomorfologické členenie.
Pod názvom Klokočská kvesta je to súčasne časť geomorfologickej jednotky patriacej do celku Jičínská pahorkatina, podcelku Turnovská pahorkatina, okrsku Turnovská stupňovina a podokrsku Klokočské-rovenskej kvesty.
Prístup.
Skaly sa rozkladajú zhruba medzi skalným hradom Rotštejn a dedinou Rohliny. Po hrane skál prechádza najskôr žltá turistická značka, od rázcestia "Klokočské průchody" potom červená značka.
Pellana

Pellana ("Pellana") môže byť:
RDFa

RDFa (Resource Description Framework in attributes), v preklade systém opisu zdrojov v atribútoch, je technológia pre prenos štruktúrovaných informácií vnútri webových stránok. RDFa je jeden zo spôsobov zápisu ("serializácie") dátového formátu Resource Description Framework (RDF). Na prenos dát v RDF sa používajú atribúty XHTML alebo HTML elementy webovej stránky. Rozširuje spôsoby použitia atribútov prítomných v špecifikácii (X) HTML (napr. Rel alebo href) a zavádza nové atribúty (napr. Content).
Surovina (rozlišovacia stránka)

Surovina môže byť:
Bažantník

Bažantník je prírodná rezervácia ev. č. 1934 neďaleko bývalých kúpeľov Sedmihorky juhozápadne od obce Karlovice v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj.
Ochrana.
Predmetom ochrany je fragment lipovej dúbravy a na ňu nadväzujúce jelšiny a mokrade na brehu rybníka Bažantník (rybník sám nie je do chráneného územia zahrnutý). Najmä ochrana biotopov osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov, ktorí sa tu vyskytujú.
Euryleónis zo Sparty

Euryleónis ("Euryleónis") bola olympijská víťazka v synóride v roku 368 pred Kr.
Euryleónis, bohatú chovateľku koní zo Sparty, ako druhú ženu po jej rodáčke Kyniske korunovali olivovým vencom v Olympii, a to na 103. hrách za víťazstvo v synóride. Synóris (preteky na voze s dvojzáprahom) zaviedli v Olympii na 93. hrách v roku 408 pred Kr. Ženy boli vylúčené z účasti na olympijských hrách pokiaľ sa to týkalo atletických disciplín. V jazdeckých disciplínach to však bolo iné. Tam súťažil majiteľ koňa alebo záprahu, a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. 
Olympijské víťazstvo Euryleónidy zaznamenal staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí videl jej sochu v Sparte. Pausanias o tom uvádza: „"Pri takzvanom Stane (Skénóma) najdeš podobizeň ženy, ktorú Lakedaimončania pripisujú Euryleónide, ktorá s vozom zvíťazila v Olympii.""
Nikopolis

Nikopolis ("Nikopolis", ) môže byť:
Nicopolis môže byť aj:
The Blind Boys of Alabama

The Blind Boys of Alabama je americká gospelová hudobná skupina, založená v roku 1939 v Alabame. Väčšina hudobníkov v tejto skupine boli nevidiaci.
Human After All

Human After All je tretí štúdiový album francúzskej elektronickej skupiny Daft Punk, vydaný 14. marca 2005 celosvetovo a o deň neskôr aj v USA. S týmto albumom duo predviedlo minimalistický a improvizačný prístup k hudbe, so zmesou gitár a elektroniky. Remixový album s názvom "" bol neskôr vydaný exkluzívne v Japonsku. "Human After All" bol posledný štúdiový album skupiny, ktorý bol vydaný pod Virgin Records.
"Human After All" získal rôzne recenzie, v ktorých bolo často kritizované, že album vznikol len za šesť týždňov, čo bol pri porovnaní s ich predchádzajúcimi albumami "Homework" a "Discovery" veľmi krátky čas. Single „Robot Rock“ a „Technologic“ sa umiestnili v hitparádach mnohých krajín. Titulná skladba „Human After All“ bodovala hlavne vo Francúzsku. Piesne boli neskôr hrané aj na koncertoch "Alive 2006/2007". "Human After All" získal prvú priečku v rebríčku "Billboard" Dance/Electronic Albums a bol nominovaný na Cenu Grammy za najlepší elektronický/tanečný album.
Remixové album.
"Human After All: Remixes" bolo vydané 29. marca 2006 exkluzívne pre Japonsko. Obsahuje predtým nevydané remixy. Vyrobených bolo len 3000 CD kópií tohoto limitovaného albumu. Edícia obsahovala set Daft Punk Kubricks (figúrok). Album obsahuje technológiu Copy Control. Pieseň č. 10 predtým nazývaná ako „Robot Rock (Maximum Overdrive)“ sa nachádzala aj na singlovom vydaní piesne „Robot Rock“.
V júni 2014 bola vydaná nová edícia albumu, taktiež exkluzívne pre Japonsko. Nová edícia obsahovala bonusové piesne. V auguste 2014 Daft Punk „potichu“ vydal aj digitálnu verziu albumu, obsahujúcu dodatočný remix piesne „Technologic“ od Le Knight Club.
Sojuz TMA-05M

Sojuz TMA-05M bola ruská kozmická loď typu Sojuz, ktorá odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 15. júla 2012 s trojčlennou medzinárodnou posádkou. Na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) dopravila troch členov Expedície 32, Rusa Jurija Malenčenka, Američanku Sunitu Williamsovú a Japonca Akihiko Hošida. Potom zostala u ISS ako záchranná loď až do 18. novembra 2012, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Priebeh letu.
Štart z kozmodrómu Bajkonur bol úspešný. Raketa s kozmickou loďou a kozmonautmi odštartovala 15. júla 2012 o 02:40:03,091 UTC. S​​ Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) sa loď spojila 17. júla o 4:51 UTC. Posádka lode prešla na ISS a zapojila sa do práce Expedície 32.
Dňa 18. novembra 2012 o 22:26:03 UTC sa rovnaká posádka Malenčenko, Williamsová, Hošide s loďou odpojila od stanice a na druhý deň o 01:53:20,1 UTC pristáli v kazašskej stepi, severovýchodne od Arkalyku. Let Sojuzu trval 126 dní, 23 hodín, 13 minút a 17 sekúnd. Kvôli päťsekundovému meškaniu pristáli proti plánu o tridsať kilometrov ďalej.
Mark Golden

Mark Golden (* 6. august 1948 – † 9. apríl 2020) bol kanadský historik, emeritný profesor (1985) na oddelení antickej klasiky na University of Winnipeg. Golden získal akademické tituly BA (1970), MA (1976) (Bachelor of Arts, Master of Arts) a PhD (1981) na University of Toronto. V roku 1998 mu bola v oblasti výskumu a vzdelanosti udelená cena "Erica and Arnold Rogers Award for Excellence in Research and Scholarship".
Trenčianska kotlina

Trenčianska kotlina je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v centrálnej časti Trenčianskeho kraja.
Polohopis.
Nachádza sa na západnom Slovensku v južnej časti stredného Považia a tvorí južnú časť Považského podolia. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 18 a šírku do 10 km. Kotlina lemuje Váh, ktorý vytvára os kotliny a v ktorého blízkosti vedú významné dopravné komunikácie. Centrum územia tvorí v jeho severnej časti ležiaci Trenčín. Patrí do teplej klimatickej oblasti.
Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), z východu Považský Inovec (podcelky Inovecké predhorie a Vysoký Inovec) a Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Severne sa v Trenčianskom prielome začína Ilavská kotlina, na juhu sa v priestore Beckovskej brány začína Podunajská pahorkatina (podcelok Dolnovážska niva).
Sídla v Trenčianskej kotline.
Trenčianska kotlina patrí medzi husto zaľudnené územia a okrem množstva obcí leží na severnom okraji krajské mesto Trenčín. Osídlenie je pomerne rovnomerné, obce sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu a v dolinách riek doň ústiacich. Z významnejších sídiel možno spomenúť Drietomu, Trenčianske Stankovce, Trenčiansku Turnú a Beckov.
Doprava.
Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce východ so západom - medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 572 (smerujúca zo Zvolena), vedúce po ceste I/9. Od Bratislavy vedie Považím na Žilinu diaľnica D1 a cesta I/61, po ľavom (severne od Trenčína po pravom) brehu aj cesta II/507. Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Trenčíne sa na hlavnú slovenskú magistrálu pripája trať na Ponitrie.
Svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2016

Svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2016 bola svetová kvalifikácia v hádzanej mužov na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konala sa v 3 krajinách: Poľsku, Dánsku a Švédsku od 8.10. apríla 2016. Zúčastnilo sa jej 12 tímov rozdelených do 3 skupín, ktoré súťažili o 6 postupových miest na záverečný olympijský turnaj.
Larry Linville

Larry Linville (* 29. september 1939, Ojai, Kalifornia, USA† 10. apríl 2000, New York, New York, USA) bol americký herec a komik, ktorý sa preslávil predovšetkým svojou rolou majora Franka Kuniksichta Burnsa v americkom komediálnom seriáli "M*A*S*H" (1972 - 1983).
Po ukončení štúdia leteckého inžinierstva odišiel v roku 1959 do Londýna, kde študoval herectvo. Potom začal hrať v rôznych divadlách. Jeho prvá filmová rola bola vo filme "M.D. Marcus Welby" (1969). Najväčšia sláva sa dostavila so seriálom "M*A*S*H".
Zomrel 10. apríla 2000 v newyorskej nemocnici na zápal pľúc po operácii rakoviny pľúc.
Apolena (prírodná rezervácia)

Apolena je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza asi 400 metrov východne od obce Troskovice v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR - Správa CHKO Český ráj. Prírodná rezervácia má rozlohu 18,3 ha a bola vyhlásená na katastrálnom území obce Troskovice pod kódom č. 1933 s účinnosťou od 22. apríla 1998.
Charakteristika lokality.
Skalné mesto Apolena vzniklo eróziou rozpukanej pieskovcovej tabule. Vplyv na spomínané rozpukanie mala jednak erupcia blízkej sopky Trosky, ku ktorej dospela cca pred 17 miliónmi rokov, a jednak odsadanie jednotlivých skalných blokov na úbočí Libuňskej brázdy.
Predmet ochrany.
Predmetom ochrany v tejto prírodnej rezervácii je samo skalné mesto a jeho lesný ekosystém. Pieskovcové masívy a jednotlivé skalné veže poskytujú vhodné podmienky pre hniezdenie niektorých druhov skalných vtákov, ako je sokol myšiar, kavka tmavá alebo výr skalný. Toto územie sa prekrýva s ďalšími chránenými lokalitami - je súčasťou CHKO Český ráj a zároveň tu leží menšie územie európskeho významu Jeskyně Sklepy pod Troskami (rozloha 0.0398 ha).
WWOOF

World Wide Opportunities on Organic Farms (WWOOF, /ˈwʊf/), alebo Willing Workers on Organic Farms, je voľná sieť národných organizácií, ktoré pomáhajú umiestňovaniu dobrovoľníkov na ekofarmách. Napriek tomu, že hostiteľské WWOOF farmy sa nachádzajú v 99 krajinách, neexistuje ich centrálny zoznam alebo jedna organizácia združujúca všetkých hostiteľov. Všetky národné WWOOF organizácie sa však usilujú zachovávať podobný štandard a spolupracovať na šírení myšlienok WWOOF-u.
Cieľom WWOOF-u je poskytnúť dobrovoľníkom priame skúsenosti z ekologického pestovania, z života na vidieku doma alebo v zahraničí a prispievať tak k propagácii ekologického poľnohospodárstva. Dobrovoľníci (WWOOFeri) zvyčajne nedostávajú za svoju prácu e finančnú odmenu. Hostiteľ im však poskytuje stravu, ubytovanie a príležitosť niečo nové sa naučiť ako protihodnotu za ich pomoc pri záhradníčení a farmárčení.
Dĺžka výmenného pobytu sa pohybuje od dní po roky. Dobrovoľníci pomáhajú v priemere päť až šesť hodín denne a stretávajú sa s WWOOFermi z iných krajín.  Medzi hostiteľské WWOOF farmy sa rátajú rôzne miesta od súkromných záhrad, cez mikropestovateľov až po komerčné farmy. Farmy sa stanú WWOOF hostiteľmi po prihlásení do ich národnej WWOOF organizácie. V krajinách, kde nemajú vlastnú národnú organizáciu hostiteľské farmy združuje organizácia WWOOF Independents.
Dobrovoľníctvo.
Dobrovoľníci si najprv musia zvoliť krajinu, v ktorej by sa radi WWOOF-u zúčastnili. Následne sa môžu zaregistrovať na stránke WWOOF organizácie v žiadanej krajine. Po registrácii dostanú prístup k zoznamu hostiteľských fariem a kontaktov na ne, nachádzajúcich sa v tejto krajine. Ďalej je už na dobrovoľníkovi kontaktovať zaujímavé farmy a dohodnúť si s nimi čas a dĺžku dobrovoľníckej výmeny. Dĺžky pobytov sa pohybujú od dní po mesiace, ale najčastejšie je to jeden až dva týždne. V rámci výmeny sa očakáva v priemere 4-6 hodín výpomoci za celodennú stravu a ubytovanie. Dobrovoľník môže pomáhať s rôznymi prácami okolo farmy napríklad: siatie, výroba kompostu, záhradníčenie, sadenie, rúbanie dreva, pletie, zber úrody, balenie, dojenie, kŕmenie, stavanie plotov, ekologické staviteľské práce, výroba tehiel z hliny, výroba vína, syra, pečenie chleba... WWOOF chápe účasť na týchto činnostiach ako priame okúsenie lokálnej kultúry, zvykov a prírody prostredníctvom farmárčenia.
Krajiny.
V roku 2010[update], malo 60 krajín vlastnú národnú WWOOF organizáciu a WWOOF Independents združoval hostiteľov z ďalších 53 krajín.
Poznámka (parentéza)

Poznámka je textová parentéza, umiestnená na príslušnej strane pod textom (poznámka pod čiarou), na konci za textom (koncová poznámka) alebo v zátvorke priamo v texte (najmä poznámka redakcie, autora, prekladateľa ap.), ktorou sa dopĺňa základný odborný text. Poznámka svojim umiestnením prerušuje organické pásmo reči, ale nenarúša jeho koherenciu. V odbornej literatúre sa do poznámok pod čiarou a koncových poznámok taktiež umiestňujú bibliografické odkazy.
SpaceX CRS-5

SpaceX CRS-5 (SpX-5) bola vesmírna misia kozmickej lode Dragon spoločnosti SpaceX k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Nosná raketa Falcon 9 s loďou Dragon odštartovala 10. januára 2015 a o dva dni neskôr sa spojila s vesmírnou stanicou.
Náklad.
Loď Dragon doviezla na vesmírnu stanicu 2 317 kilogramov nákladu. Okrem zásob a vedeckých experimentov boli oneskorene dovezené aj vianočné darčeky pre posádku.
Test záchrany prvého stupňa nosnej rakety.
Počas misie sa spoločnosť SpaceX pokúsila zachrániť prvý stupeň nosnej rakety pristátím na plávajúcej plošine v Atlantickom oceáne. Po oddelení 2. stupňa rakety s loďou Dragon sa 1. stupeň zážihom motorov spomalil a kontrolovane zostúpil do atmosféry. Dosadol na plošinu, avšak príliš tvrdo, takže sa prevrátil a explodoval. Väčšina cieľov testu bola však splnená.
Lada Priora

Lada Priora je osobný automobil ruskej automobilky AvtoVAZ. Vyrábajú sa rady VAZ 2170, VAZ 2171, VAZ 2172, ktoré nahradili vo výrobnom programe VAZ 2110, VAZ 2111 a VAZ 2112. Sériová výroba začala v roku 2007 a v roku 2009 sa model stal najpredávanejším vozidlom na ruskom trhu.
Štandardnú motorizáciu tvorí vpredu naprieč uložený benzínový 72 kW motor s objemom 1,6 l, ktorý poháňa kolesá prednej nápravy. Maximálna rýchlosť pre karosársku variantu VAZ 2170 je 183 km/h a zrýchlenie 0-100 je udávané 11,3 s.
Lada Vesta

Lada Vesta je osobný automobil ruskej automobilky AvtoVAZ, ktorý bol prvýkrát predstavený ako rovnomenný koncept v auguste 2014 na Moskovskom medzinárodnom autosalóne. Sériovo sa začal vyrábať 25. septembra 2015 v ruskom Iževsku. Vozidlo stojí na novovyvinutej platforme B/C s rázvorom náprav 2635 mm, o design sa postaral bývalý šéfdizajnér Volva, Steve Mattin. Pohon zabezpečuje aktuálne iba motor 1,6 MPI 78 kW (do budúcna sa ráta aj so silnejšou a slabšou výkonovou variáciou), ktorý prenáša výkon prostredníctvom 5 stupňovej manuálnej alebo automatickej prevodovky na prednú nápravu.
V závere roka 2016 by mala byť ukončená homologizácia vozidla pre trhy Európskej únie, čím by Vesta mala konkurovať autám ako Citroen C-Elyseé, Peugeot 301, či FIAT Tipo. Vďaka cene sa určite nevyhne porovnávaniu s Daciou Logan, ktorá ale zďaleka nebola konštruovaná tak veľkoryso. Do budúcna sa ráta nie len s verziou kombi, aj s elektrickou verziou. Na autosalóne v Moskve 2016 bolo prezentovaných niekoľko konceptov založených na Veste, ktoré sa zrejme v priebehu budúceho roka dostanú do výroby. Nimi sú predovšetkým "športová" verzia Vesta Sport s upraveným designom a 1,8 litrovým motorom o výkone 110 kW či poloterénne verzie Vesta Cross a Vesta sedan cross. Vesta tak môže byť po Volve S60 (o design ktorého sa mimochodom postaral rovnaký muž) iba druhým sedanom na svete, ktorý bude upravený aj pre zvládnutie ľahkého terénu. Uvedenie spomínaných variácií bude závisieť najmä od finančných možností AvtoVazu.
SpaceX CRS-6

SpaceX CRS-6 (SpX-6) bola zásobovacia misia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Let odštartoval 14. apríla 2015 pomocou nosnej rakety Falcon 9 s kozmickou loďou Dragon firmy SpaceX, u ktorej si zásobovací let objednala NASA v rámci programu komerčných dopravných letov. Misia skončila návratom lode do Tichého oceánu dňa 21. mája 2015. Pre spoločnosť SpaceX to bol šiesty zásobovací let k ISS z celkom dvanástich objednaných.
Priebeh letu.
Raketa Falcon 9 v1.1 odštartovala z Cape Canaveral dňa 14. apríla 2015 o 20:10:41 svetového času (UTC) a k stanici dorazila 17. apríla. Prvý pokus o štart, naplánovaný na 13. apríla 2015 o 20:33 UTC, bol prerušený tri minúty pred štartom z dôvodu nepriaznivých meteorologických podmienok.
Loď Dragon na stanicu priviezla celkovo 2 015 kg jedla, zásob a vedeckých experimentov. Z toho 500 kg tvorili zásoby a vybavenie pre posádku ISS, 518 kg technické vybavenie pre ISS, 16 kg počítače a elektronické zariadenia a 23 kg technické vybavenie potrebné pre výstupy do vesmíru. Zvyšných 884 kg tvorilo vedecké vybavenie a experimenty (väčšinou biologický výskum). Dragon na ISS priviezol tiež 15 malých satelitov, ktoré boli vypustené z modulu Kibó. 
Dňa 21. mája 2015 došlo k odpojeniu od stanice a následnému návratu späť na Zem (do Tichého oceánu), s nákladom 1 370 kg vedeckého vybavenia a odpadu.
Test záchrany prvého stupňa nosnej rakety.
Okrem primárneho cieľa misie, dopravy nákladu k ISS, bol naplánovaný test záchrany prvého stupňa nosnej rakety Falcon 9, pretože spoločnosť SpaceX vyvíja znovupoužiteľné raketové nosiče. Pár minút po štarte sa po oddelení 1. a 2. stupňa rakety mal 1. stupeň preorientovať, zážihom motorov zbrzdiť, kontrolovane zostúpiť späť do atmosféry a pomocou hypersonických mrežových kormidiel a ďalšieho zážihu motorov pristáť v Atlantickom oceáne na špeciálnej plávajúcej plošine. Prvý stupeň na plošine skutočne pristál, ale kvôli prílišnej bočnej rýchlosti sa vzápätí po dosadnutí prevrátil a explodoval.
Rovnaký pokus sa uskutočnil už v januári 2015 pri misii CRS-5. Raketa vtedy tiež presne trafila plávajúcu plošinu, ale pristála príliš tvrdo a bola úplne zničená. Ďalší pokus o pristátie na plávajúcej plošine sa mal uskutočniť v júni 2015 pri misii CRS-7. Raketa však pri štarte zlyhala a explodovala.
VAZ 1111

Lada Oka (VAZ-1111, ВАЗ-1111 Ока) je miniautomobil vyrábaný medzi rokmi 1988 a 2008. Bol naprojektovaný v automobilke VAZ, ako predloha poslúžil voz Daihatsu Cuore, typ z roku 1980. Oka sa najprv ako vozidlo pre invalidov vyrábal v Togliatti v továrni VAZ. Vyrábal sa v priebehu rokov tiež v továrňach KamAZ v meste Naberežnyje Čelny a SeAZ v Serpuchove.
Vozidlo malo síce takmer rovnakú karosériu a rôzne konštrukčné riešenia rovnaké ako Cuore, ale zvyšok automobilu bol vytvorený nanovo, hlavne pohonné ústrojenstvo a podvozok. Rovnako ako Daihatsu Cuore, mala mať Oka trojvalcový motor, ale z dôvodu meškania vývoja tohto motora, bolo rozhodnuté použiť dvojvalec, ktorého pôvod je v štvorvalcovom motore 1,3 litra z vozidla Lada 2108 Samara. Trojvalec bol dokončený na začiatku 90. rokov, ale kríza v priemysle nedovolila realizovať tento projekt.
Výroba Oky v továrni VAZ bola zastavená v roku 1995. V tom čase bol dokončený silnejší motor 0,75 litra (11113), dvojvalec (33 koní), na miesto starého 0,65 litra (29 koní). Aj tento motor je polovicou motora zo Samary, tentoraz silnejšieho, s objemom 1,5 litra (21083).
V roku 2006 prestal AvtoVAZ vyrábať motory, ktoré teraz potrebovali úpravu na Euro-2. Výmena klasického karburátora za drahé elektronické vstrekovanie a katalyzátor by sa závodu neoplatila. V tej dobe bola tiež ukončená výroba v továrni KamAZ, ktorú kúpila skupina Sollers (UAZ a ďalšie značky)
Závod SeAZ začal montovať do Oky čínsky importný motor so vstrekovaním (modifikácia SeAZ-11116, trojvalec, 1,0 litra, licencie od Daihatsu Charade). V roku 2007 sa na základe Oky začal vyrábať pickup a furgon. Od januára 2008 spĺňala Oka Euro-3. Na konci roka 2008 sa prestala Oka vyrábať, pretože sa to už neoplatilo. V roku 2009 sa zvyšok vozov rozpredal a okrem galvanovne a niektorých oddelení už celá továreň stojí. V roku 2010 malo byť vyrobených niekoľko pickupov.
Emisná norma Euro

Emisná norma Euro je záväzná norma Európskej únie stanovujúca limitné hodnoty škodlivín vznikajúcich pri používaní nových vozidiel predávaných v Európskej únii a v krajinách Európskeho hospodárskeho priestoru. Normy stanovujú limity oxidu uhoľnatého (CO), uhľovodíkov (HC), oxidov dusíka (NOx) a pevných častíc (PM); nezaoberajú sa oxidom uhličitým ani sírnymi zlúčeninami. Norma je vydávaná v postupne sa sprísňujúcich číslovaných verziách; normy pre osobné automobily a ľahké úžitkové automobily sú číslované arabskými číslicami, normy pre ťažké nákladné automobily a autobusy rímskymi číslicami. Limity sa vzťahujú na vozidlá novo uvedené na trh.
História.
Prvá emisná norma začala platiť v Kalifornii roku 1968; prvou európskou normou bola norma EHK 15 z roku 1971.
Limity škodlivín.
Limity škodlivín v gramoch na kilometer:
Norma TCO

Norma TCO je norma, ktorá označuje šetrnosť osobných počítačov (pôvodne len monitorov) k životnému prostrediu a človeku. Normy vychádzali postupne v rokoch 1992, 1995, 1999 a 2003.
TCO'92.
Účelom bolo znížiť vyžarovanie elektrického aj elektromagnetického poľa monitora, zvýšiť energetickú účinnosť a bezpečnosť.
TCO'95.
Norma bola prísnejšia ako z roku 1992. Rozšírila sa tiež novo na klávesnice, LCD monitory, notebooky a počítačové skrine.
TCO'99.
Išlo o rozšírenie predchádzajúcej normy. Zahŕňala ergonomické riešenie klávesníc. Požiadavky boli prísnejšie a bolo presne popísané, ako merať rozhodujúce veličiny. Heslom boli "4 éčka": Ekológia, Energia, Emisie, Ergonómia.
TCO'03.
Zameraná hlavne na materiály, z ktorých sú vyrobené kryty. Charakteristické pre túto normu je, že čierny monitor nikdy nemôže certifikát tejto normy získať, pretože čierna farba príliš kontrastuje s jasom monitora, čo unavuje oči a teda nespĺňa ergonomické požiadavky.
Nissan Almera

Nissan Almera je automobil nižšej strednej triedy, ktorý v rokoch 1995 až 2006 vyrábala japonská automobilka Nissan. Na niektorých trhoch sa predával pod menami Nissan Pulsar alebo Nissan Sentra.
Almera N15.
Prvá generácia sa vyrábala do roku 2000 ako troj alebo päťdverový hatchback alebo štvordverový sedan. Mala zhodný dizajn s vozidlom Nissan Pulsar, ktorý sa predával v Japonsku. Od roku 1996 sa vyrábala športová verzia GTI opatrená bodykitom. V roku 1998 prešiel automobil faceliftom.
Almera N16.
Dizajn bol pozmenený a zaoblený. Voz bol postavený na globálnej platforme MS, ktorá vznikla v spolupráci s Renaultom. Okrem motorov od Nissanu bol v ponuke aj vznetový motor 1,5 l so vstrekovaním Common-rail z vozidla Renault Mégane druhej generácie. V roku 2003 prešla druhá generácia faceliftom. Po ukončení výroby Nissan Almera nenahradil. Nástupcom sa až neskôr stal model Tiida.
Almera Classic.
Išlo o automobil Samsung SM3, čo bol automobil technicky založený na Nissane Pulsar N16. Pod týmto názvom sa vozidlo predávalo do roku 2005, kedy bol faceliftovaný.
Nissan Almera Tino.
Nissan Almera Tino je MPV odvodené od modelu Almera a postavené na zhodnom podvozku. Na niektorých trhoch sa predával len pod názvom Nissan Tino.
Závodná verzia.
Almera Kit Car.
Nissan Almera Kit Car bol automobil, ktorý sa zúčastnil rely a nahradil starnúci typ Nissan Sunny GTI. Poháňal ho motor s objemom 1995 cm3, ktorý dosahoval výkon 280 koní a krútiaci moment 258 Nm. Hmotnosť vozidla bola 960 kg. Prvýkrát vozidlo štartoval na Vauhall Rally Wales 1996. Najlepšie výsledky s vozidlom dosiahol Mark Higgins.
SpaceX CRS-7

SpaceX CRS-7 (SpX-7) bola zásobovacia misia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS), ktorá skončila haváriou nosnej rakety a stratou lode. Let odštartoval 28. júna 2015 pomocou nosnej rakety Falcon 9 s kozmickou loďou Dragon firmy SpaceX, u ktorej si zásobovací let objednala NASA v rámci programu komerčných dopravných letov, ale 139 sekúnd po štarte došlo k anomálii a následnému rozpadu a výbuchu rakety.
Plán misie.
Zásobovacia loď Dragon mala na ISS doviezť 1 952 kilogramov nákladu. Okrem zásob pre posádku, vybavenia stanice a mnohých vedeckých experimentov išlo hlavne o nové spojovacie zariadenie a oblek pre výstupy do vesmíru. Loď mala zostať pri stanici päť týždňov a potom sa so 640 kilogramami nákladu (odpadom a výsledkami experimentov) vrátiť späť na Zem (do Tichého oceánu).
Počas misie malo tiež dôjsť k testu záchrany prvého stupňa nosnej rakety, ktorý sa po oddelení od druhého stupňa mal pokúsiť pristáť na špeciálnej plávajúcej plošine (pomenovanej "Of Course I Still Love You") v Atlantickom oceáne.
Štart a havária.
Po niekoľkých odkladoch bol štart stanovený na 28. júna 2015 o 14:21:11 svetového času (UTC) z Cape Canaveral. Štart prebehol bez komplikácií, ale po 139 sekundách letu, ešte pred oddelením 1. stupňa rakety, došlo v 2. stupni k anomálii, ktorá spôsobila rozpad a výbuch rakety. Podľa predbežného záveru vyšetrovania haváriu pravdepodobne spôsobila prasknutá vzpera, kvôli ktorej sa odtrhla tlaková fľaša s héliom, čo viedlo k výbuchu nádrže s tekutým kyslíkom. Loď Dragon nebola zničená v dôsledku explózie, osudným sa jej stal až dopad na hladinu Atlantického oceánu. Elon Musk sa následne nechal počuť, že keby boli palubné počítače kapsule vhodne naprogramované, tak by loď pomocou svojich padákov dopad úspešne prežila.
Dôsledky.
Posádka Medzinárodnej vesmírnej stanice vďaka dostatočnému množstvu zásob haváriou ohrozená nebola. NASA vyčíslila škodu z neuskutočnenej misie na 110 miliónov dolárov. Firma SpaceX kvôli havárii ďalšie plánované lety rakety Falcon 9 pozastavila. Dňa 1. septembra 2015 riaditeľka SpaceX, Gwynne Shotwellová, oznámila, že k ďalším letom dôjde až o niekoľko mesiacov, a to s vylepšenou verziou rakety.
Markos z Antiochie

Markos ("Markos") bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 97. 
Markos, syn Deida z Antiochie, si na 219. olympijských hrách v roku 97 vybojoval víťazstvo v zápasení dorastencov. V Olympii sa zápasenie dorastencov zaradilo do programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. 
Záznam o olympijskom víťazstve Marka je uvedený na kamennom podstavci jeho nezachovanej sochy v Olympii, ktorý bol objavený juhovýchodne od Diovho chrámu. V tomto nápise ("IvO 228", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) sú použité interpunkčné znamienka oddelujúce jednotlivé slová. Používali sa už v archaickom období, ale potom z praxe vymizli a oživené boli až v rímskom období. Nápisy vyryté do kameňa boli často farbené. Zvyčajne sa farbili na červeno, ale niekedy sa riadky farbili striedavo červenou a čiernou (farby sa väčšinou nezachovali).
Lada 110

Lada 110, Lada 111 a Lada 112 (alebo tiež VAZ 2110, VAZ 2111 a VAZ 2112) je ucelený rad osobných automobilov nižšej strednej triedy, ktoré vyrábala ruská automobilka AvtoVAZ do roku 2008. Ide o prvé typy automobilky vyrobené po rozpade ZSSR v roku 1991. 
Lada 110 (VAZ 2110).
Je automobil s karosériou sedan, ktorý sa vyrábal od roku 1995 do roku 2007. Jeho predchodcom bola Lada Samara Sedan. Vychádza z prototypu Katran. Voz sa predával s motorom s objemom 1,6 litra a výkonom 66 kW. Pohotovostná hmotnosť automobilu je 1050 kg. V roku 2007 bol nahradený modelom Lada Priora. 
Lada 111 (VAZ 2111).
Je automobil s karosériou kombi, technicky a vzhľadovo zhodný s typom 2110. 
Lada 112 (VAZ 2112).
Zhodný hatchback s troj- alebo päťdverovou karosériou. Vyrábal sa od roku 2000 do roku 2008.
Závodná verzia.
Lada 110 WTCC.
Od roku 2008 štartovali vozidlá Lada 110 v šampuionáte WTCC. Nasadzoval ich tím Russian Bears Motorsport. Piloti boli Viktor Šapalov a Jaap van Lagen. V roku 2009 štartoval v pretekoch oficiálny tím Lada Šport s tromi vozmi Lada 110. Ten prevzal oboch jazdcov z predchádzajúceho tímu a nasadil ešte Kirilla Ladygina. V priebehu sezóny tím prešiel na vozy Lada Priora WTCC.
Lada 112 S1600 Kit Car.
Vozidlo je homologizované podľa pravidiel kategórie S1600, ale nespĺňa podmienku, keď prekračuje maximálnu povolenú dĺžku vozidla, ktorá je 4 metre. Automobil je teda zaradený do kategórie Kit Car. Voz bol rozšírený na 1770 mm a bol upravený rozchod kolies. Brzdy sú od britskej firmy AP Racing a vozidlo používa pneumatiky Michelin. Testovanie vozidla prebiehalo okrem Ruska aj na Ukrajine a v Nemecku. Jedným z testovacích jazdcov bol aj Mathias Kahle. 
Poháňa ho motor s objemom 1599 cm³ s rozvodom OHC, ktorý dosahuje výkon 195 koní a krútiaci moment 174 Nm. Automobil váži 1050 kg. Prevodovka je sekvenčná SADEV ST 75. Vozidlo prvýkrát štartoval na Rely Samara v roku 2001. Objavil sa aj ako predjazdec na Nemeckej rallye.
Lada 112 S2000.
Táto špecifikácia bola jednou z prvých predstavených vozidiel v tejto kategórii. Pri testovaní sa objavil rad technických problémov. Pôvodne bola homologácia odložená na rok 2007.
Stredná trieda (sociológia)

Stredná spoločenská trieda (alebo len stredná trieda) je sociálna trieda nachádzajúca sa uprostred spoločenských vrstiev spoločnosti.
Z historického hľadiska.
Zložky spoločnosti, ktoré by sa dali podľa dnešných meradiel označiť za strednú triedu, existovali už v staroveku v mnohých civilizáciách a kultúrach po celom svete. V ranom stredoveku bola vtedajšia spoločnosť silne polarizovaná na šľachtu, ako zástupca najvyšších a vládnucich sfér spoločnosti, a poddaných, patriacich naopak do jej spodných vrstiev. S rozvojom remesiel, miest a obchodu sa vytvorila vrstva stredovekej "podnikateľskej triedy" - úspešných kupcov, importérov a obchodníkov s nezanedbateľným majetkom avšak bez postavenia porovnateľného s vtedajšou šľachtou, ktorí by sa za strednú triedu podľa dnešných meradiel dali považovať. Éra novoveku, vedecko-technická revolúcia a vznik nových ideológií a sociálnych systémov znamenali ďalšie podstatné zmeny vo vrstvách a zložení spoločnosti - väčšinou oslabili pozíciu predstaviteľov vládnucej triedy (v niektorých krajinách a režimoch bola táto trieda zvrhnutá), a naopak vznikla silná robotnícka trieda. V priebehu 20. storočia v krajinách Prvého sveta potom postupne získala na sile (čo do počtu i významu) práve stredná trieda. V krajinách, kde tvoria drvivú väčšinu (iba s marginálne vyššou a nižšou vrstvou) dokonca prevláda názor, že stredná trieda reprezentuje typického alebo "priemerného" občana, a politické smerovanie krajiny, v ktorej žije, by teda malo riešiť problémy, ktoré sa týkajú najmä tejto triedy. Najmä rozmach strednej triedy v Amerike a západnej Európe po 2. svetovej vojne (a Číny a Indie od konca 20. storočia), ktorý sa týkal desiatok až stoviek miliónov ľudí a predstavoval výrazný vzostup v porovnaní s ich predchádzajúcou životnou úrovňou, v 21. storočí stavia politické elity pred otázku, akú zvoliť stratégiu pre trvalú udržateľnosť tejto úrovne svojich občanov (týkajúcu sa spotreby materiálov, energií, produkovaní znečistenia a odpadov a ďalšie ekologické otázky). Podľa štúdie Pew Research Center analyzujúcej spoločenské triedy Spojených štátov amerických, sa stredná trieda stala minoritná na začiatku roka 2015, kedy počet jej príslušníkov klesol na 120,8 milióna obyvateľov, zatiaľ čo počet ľudí z vyššej a najmä nižších spoločenských tried vzrástol na 121,3 miliónov obyvateľov.
Klasifikácia strednej triedy.
Podľa modernej klasifikácie sa stredná trieda delí na dve kategórie, a to na:
Meradlom pre zaradenie jedinca do danej spoločenskej triedy je jeho sociálno-ekonomické postavenie, t.j. kombinácia jeho príjmov a životnej úrovne, ktorá vyplýva z jeho príjmov a majetkových pomerov, na jednej strane a jeho dôležitosti a postavení v spoločnosti na strane druhej (pričom, tieto dve premenné sa navzájom ovplyvňujú - jedna vychádza z druhej).
Naproti tomu, marxizmus strednú triedu definuje fixne podľa rozsahu majetku a spoločenskej prestíže.
Typické znaky a hodnoty strednej triedy.
Spoločné prvky jedincov strednej triedy typicky zahŕňajú:
Ilavská kotlina

Ilavská kotlina je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží medzi Púchovským a Trenčianskym prielomom Váhu v centrálnej časti Trenčianskeho kraja a je prevažne rovinatá zníženina, tvorená treťohornými uloženinami s pokrovom riečnych náplavov Váhu a jeho prítokov.
Polohopis.
Nachádza sa na západnom Slovensku v centrálnej časti Považského podolia na strednom Považí. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 30 a šírku v rozmedzí od 3 do 5 km. Kotlina lemuje rieku Váh, ktorý vytvára os kotliny a okrem pravostrannej Vláry má na území najmä malé prítoky. Patrí do mierne teplej klimatickej oblasti.
Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Bielych Karpát (podcelok Bielokarpatské podhorie), zo severu Javorníky, z východu Strážovské vrchy (podcelok Trenčianska vrchovina). Južne sa v Trenčianskom prielome začína Trenčianska kotlina.
Sídla v Ilavskej kotline.
Ilavská kotlina patrí medzi husto obývané oblasti a významnými sú mestá Púchov, Ilava, Dubnica nad Váhom, Nová Dubnica a Nemšová. Z obcí sú najvýznamnejšie Beluša, Pruské, Lednické Rovne, Ladce a Košeca. Osídlenie je pomerne rovnomerné, najvyššiu koncentráciu dosahuje v južnej časti v okolí priemyselných centier. Sídla sa nachádzajú po oboch brehoch Váhu na cestách, sledujúcich vodný tok.
Doprava.
Územím vedú dôležité dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom; medzinárodná cesta E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu) a E 75 (Bratislava - Žilina) vedie po diaľnici D1, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín - Žilina), I/57 (Nemšová - Vsetín) a cesta I/49, resp. rýchlostná cesta R6 vedúce z Beluše na Moravu. Dôležitú úlohu zohrávajú aj cesty II. triedy; po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Trenčín - Púchov) a na Ponitrie vedúce cesty II/574 (Ilava - Nováky) a II/516 (Trenč. Teplá - Bánovce nad Bebravou).
Severo-južným smerom vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru a hlavného prepojenia západného a východného Slovenska. V Púchove sa táto trať stretáva s traťou na Moravu, po ktorej vedú hlavné spoje na Prahu. Významným regionálnym železničným uzlom je Trenčianska Teplá, kde začínajú trate do Trenčianskych Teplíc, Brumova cez Vlársky priesmyk a Lednických Rovní.
SpaceX CRS-8

SpaceX CRS-8 (SpX-8) bola ôsmou zásobovacou misiou kozmickej lode Dragon k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnenou v rámci kontraktu Commercial Resupply Services uzavretého s NASA. Celkovo išlo o jubilejný desiaty let lode Dragon do vesmíru (ak počítame aj demo lety C1 a C2+). Išlo o prvý let tejto kapsule k ISS od fatálnej anomálie, ktorá zapríčinila zlyhanie letu CRS-7 v júni 2015.
Počas štartu misie CRS-8, 8. apríla 2016, prvý stupeň nosnej rakety Falcon 9 prvýkrát v histórii úspešne pristál na autonómnej oceánskej pristávacej plošine, ktorá bola pomenovaná "Of Course I Still Love You".
Priebeh letu.
Bola to prvá misia vesmírnej lode Dragon, ktorá vzlietla na vylepšenej verzii rakety Falcon 9 zvanej Falcon 9 Full Thrust (v1.2) Block 2.
Po oddelení druhého stupňa s Dragonom prvý stupeň tejto rakety vykonal vertikálne pristátie na autonómnej oceánskej pristávacej plošine "Of Course I Still Love You", umiestnenej asi 300 kilometrov od pobrežia Floridy.
Štart.
Misia CRS-8 odštartovala 8. apríla 2016 o 20:43:00 svetového času (UTC) v instantnom štartovacom okne pre raketu Falcon 9. Štart sa uskutočnil zo spoločnosťou dlhodobo prenajatého štartovacieho komplexu 40 (SLC-40) na leteckej základni Cape Canaveral Air Force Station.
Časový harmonogram štartu.
Potom, čo sa kozmická loď Dragon oddelila od druhého stupňa nosnej rakety, začala svoju takmer dvojdňovú cestu k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Ku stanici priletela 10. apríla 2016, keď o 11:23 UTC bola po opatrnom priblížení zachytená robotickým manipulátorom Canadarm2, ovládaným z modulu Cupola britským astronautom Timom Peakom, členom Expedície 47.
Pristátie.
Po štvortýždňovom pobyte na ISS bol Dragon dňa 11. mája 2016 o 13:19 UTC uvoľnený a s približne tonou a pol nákladu zamieril späť do atmosféry, pričom v ten istý deň o 18:31 UTC úspešne pristál v Tichom oceáne neďaleko pobrežia pri Baja California. Privezený náklad pozostával z výsledkov experimentov, zbytočného staničného hardvéru a odpadu, a počas vstupu do atmosféry podstúpil preťaženie približne 3,5 g.
Náklad.
Dragon doručil na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) takmer 3 200 kilogramov vedeckých prístrojov a zásob pre posádku, ktoré podporili desiatky z celkového počtu dvesto päťdesiatich experimentov plánovaných pre Expedíciu 47 a 48, vrátane experimentálneho nafukovacieho modulu BEAM, vyneseného v nehermetizovanom nákladnom priestore kapsule. Medzi najdôležitejšie vedecké experimenty na palube lode patrili najmä:
SpaceX CRS-9

SpaceX CRS-9 (SpX-9) bola deviatou zásobovacou misiou kozmickej lode Dragon k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnenou v rámci kontraktu Commercial Resupply Services uzavretého s NASA. Celkovo išlo o jedenásty let lode Dragon do vesmíru (ak počítame aj demo lety C1 a C2+).
V nehermetizovanom nákladnom priestore niesla dokovací adaptér IDA-2 pre modul Harmony. Ten bol pôvodne určený pre zenitový dokovací port tohto modulu, ale kvôli strate adaptéra IDA-1 počas fatálneho zlyhania misie CRS-7 bol umiestnený na jeho predný port.
SpaceX CRS-10

SpaceX CRS-10 (SpX-10) bola desiatou zásobovacou misiou kozmickej lode Dragon k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) uskutočnenou v rámci kontraktu Commercial Resupply Services uzavretého s NASA. Celkovo išlo o dvanásty let lode Dragon do vesmíru (ak počítame aj demo lety C1 a C2+). 
Na palube niesol okrem iného prístroj SAGE III (stratosférický aerosólový a plynový experiment), a to v nehermetizovanom nákladnom priestore, a tiež prístrojové vybavenie STP-H5 (vesmírny testovací program H5) dodané Ministerstvom obrany Spojených štátov, ktoré okrem iného obsahovalo aj snímkovací senzor bleskov (LIS).
Safehouse Records

Safehouse Records je americké hudobné vydavateľstvo založené speváčkou Demi Lovato, Nickom Jonasom a ich manažérom Philom McIntyre. 26. mája 2015 oznámili, že ich cieľom je „dať umelcom kontrolu nad ich umením a poskytnúť im tie najlepšie nástroje na riadenie svojej kariéry“. Prvým oficiálnym albumom, ktorý bol vydaný prostredníctvom tohoto vydavateľstva bol Demin piaty štúdiový album, "Confident" (2015). Po ňom nasledovala reedícia Nickovho albumu s názvom "Nick Jonas X2". 15. decembra 2015 bolo oznámené, že vydavateľstvo podpísalo zmluvu s Universal Music Publishing Group a tiež privítalo Chorda Overstreeta, ako ďalšieho člena Safehouse Records.
Nebinárny rod

Nebinárny rod (iné názvy: nevhodne "nebinárne pohlavie", genderqueer; ) je rodová identita, ktorá sa vymyká z klasického binárneho systému (žena a muž). Non-binary osoba sa necíti ani ako žena, ani ako muž.
Nebinárny rod je kultúrne a niekde aj právne uznaný vo viacerých krajinách sveta. Podľa odhadov správy „Reports on Gender: The Law of Inclusion &amp; Practices of Exclusion“ vydanej pre Organizáciu Spojených národov (OSN) len príklady týchto krajín obsahujú viac než tretinu svetovej populácie. Niekedy boli predkoloniálne kultúry otvorenejšie voči nebinárnemu pohlaviu ako koloniálne a postkoloniálne kultúry.
Terminológia.
Niektorí považujú termíny "genderqueer" a "nonbinary" za synonymá, iní ich používajú exkluzívne. Starší anglický termín je "gender nonconforming".
Identity.
Medzi nebinárne identity z rôznych kultúr patria: hijra, meti, lala, skesana, motsoalle, mithli, kuchu, kawein, travesty, muxé, fa’afafine, fakaleiti, hamjensgara a two-spirit.
Zámená.
Niektoré genderqueer osoby preferujú používanie rodovo-neutrálnych zámien ako „one“, „ze“, „sie“, „hir“, „co“, „ey“ alebo „oni“, „ich“, „im“, zatiaľ čo niektoré genderqueer osoby preferujú používanie konvenčných binárnych zámien ako „on“ alebo „ona“. Niektoré genderqueer osoby používajú všetky zámená a niektoré najradšej nepoužívajú žiadne zámená alebo len osobné mená.
Viacerí genderqueer ľudia preferujú aj ďalšie znaky neutrálneho jazyka, napríklad (v angličtine) titul "Mx." miesto Mr. alebo Ms.
Právne uznanie non-binary (ako pohlavia).
V Austrálii môže byť rod/pohlavie na pase označené ako "muž", "žena" alebo "X" (ktoré stojí pre "neurčité/intersex/nezaradené"), táto možnosť bude otvorená pre intersex ľudí. Aliancia organizácií vrátane National LGBTI Health Alliance, Organisation Intersex International Australia a Transgender Victoria hlasovali, aby bolo "X" nahradené "non-binary".
Na Slovensku je možné ženské meno prideliť len ženskej osobe a mužské meno mužskej osobe. Na zmenu treba predložiť doklad o oficiálnej zmene pohlavia. Neutrálne meno je tiež umožnené, schvaľuje ho obvodný úrad na základe potvrdenia o zmene pohlavia.
Algirdas

Algirdas (, , , ; * okolo 1296 – † 24. máj 1377) bol veľkoknieža litovské, syn Gediminasa z dynastie Gediminovcov, a Jaunė Polockej.
1. novembra 1338 v Rige spolu s otcom a bratom Narymontem uzavrel zmier s Rádom nemeckých rytierov.
Po otcovej smrti v roku 1341 zdedil Aukštaitiju, hornú Litvu a vládol spoločne s bratom Kęstutisom, kniežaťom trockým, ktorý zdedil Žemaitiu.
V roku 1346 po víťazstve nad križiakmi získal vplyv v Pskove a Veľkom Novgorode. Obsadením území pod vplyvom Polska vyvolal poľsko-litovskú vojnu v rokoch 1349 až 1351. Roku 1351 začal konflikt s Mongolmi, víťazne zakončený v roku 1363 bitkou na Sinných Vodách a pripojením Kyjeva k Litve. V rokoch 1368 a 1370 podnikal vojnové výpravy proti Moskve na obranu svojho švagra, veľkokniežaťa tverského, Michala II., kedy dvakrát obnovil jeho vládu a vyraboval oblasť Moskvy. Naposledy a neúspešne sa pokúsil zaútočiť na Moskvu v roku 1373.
Počas panovania vyjednával ako s katolíckou cirkvou, tak aj s pravoslávím o prijatí krstu. Roku 1375 prehovoril patriarchu Konštantínopolu na vytvorenie na Rusku nezávislej metropoly „Kyjeva, Rusi a Litvy“.
Jeho nástupcom sa stal jeho syn Jogaila.
Deti.
Mal 23 detí, politicky najvýznamnejšími boli títo synovia:
Maces

Maces (hebrejsky: מצה ("maca"), plurál מצות ("Macot") v jidiš a aškenázskej výslovnosti vyslovované ako "macos", odtiaľ aj slovenský názov "maces") je tradičný a dá sa povedať aj základný pokrm na židovský sviatok Pesach. Je to krehký nekvasený chlieb guľatého či hranatého tvaru. Hranatý tvar sa začal objavovať až s príchodom strojovej výroby macesov v Anglicku v roku 1875. Cesto na tento špeciálny chlieb pripomínajúci skôr krekry sa pripravuje z vody a múky, ktorá sa vyrába zo stráženej pšenice.
Výrobný postup.
Na výrobu macesu je možné použiť múku z piatich druhov obilia, o ktorých gemara učí, že podliehajú kvaseniu. Tradične sa používa pšeničná múka.
Obilie ani múka až do zarobenia nesmie prísť do styku s vlhkosťou. Po zarobení sa ihneď cesto spracuje na tenké placky a pečie sa z oboch strán. Tento rýchly spôsob zabráni procesu kvasenia, ktoré je práve v období Pesach nežiaduce. Doba od zarobenia cesta k jeho upečeniu nesmie presiahnuť 18 minút; táto doba sa však môže meniť, ak je do múky pridaná teplá voda alebo ďalšie prísady - v tom prípade sa začne kvasenie skôr.
Význam a symbolika.
Macesy majú dve základné interpretácie:
Maces má v židovskej kuchyni mnohé uplatnenia. Okrem povinného a mnohými pravidlami zviazaného jedenia počas sederovej večere na Pesach sa môžu jesť len tak, ako príloha alebo natreté čímkoľvek podľa chuti. Často sa rozomieľajú na tzv. "macesovú múčku", z ktorej je možné vyrobiť mnoho pokrmov (od knedličiek do polievky po veľmi zložité špeciality).
Bytčianska kotlina

Bytčianska kotlina je geomorfologický podcelok Považského podolia. Leží v jeho severnej časti, čiastočne v Žilinskom a tiež v Trenčianskom kraji. Má rovinatý reliéf a klimaticky patrí do mierne teplej oblasti.
Polohopis.
Nachádza sa na severo-západnom Slovensku na hornom Považí, medzi Považskou Bystricou a Žilinou. Má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad, dĺžku cca 22 a šírku okolo 3 km. Prirodzenú os územia vytvára rieka Váh, ktorá na severnom okraji kotliny stáča svoj tok zo západného na juhozápadný až južný. V strede kotliny sa nachádza okresné mesto Bytča, v blízkosti ktorej je Letisko Žilina.
Kotlinu ohraničujú zo západu výbežky Javorníkov, z východu a juhu Súľovské vrchy (podcelok Súľovské skaly a Manínska vrchovina), na severe na Bytčiansku nadväzuje Žilinská kotlina.
Sídla v Bytčianskej kotline.
Bytčianska kotlina je hustotou osídlenia na úrovni celoslovenského priemeru a okrem Považskej Bystrice, situovanej na jej okraji, je jediným významným mestom Bytča. Z obcí možno spomenúť Kotešovú, Predmier, Plevník-Drienové a Dolný Hričov. 
Doprava.
Považie patrí medzi strategické dopravné koridory a významné dopravné komunikácie, spájajúce juh so severom, vedú aj územím Bytčianskej kotliny. V cestnej doprave zohrávajú kľúčovú úlohu diaľnica D1 a D3 a v ich trase vedúce medzinárodné cesty E 50 (smerujúca z Brna na Žilinu a Košice) a E 75 (Bratislava - Žilina - Gdansk). Z Moravy cez Bumbálku do Bytče vedie po ceste I/10 aj európska cesta 442, nadregionálny význam má Považím vedúca cesta I/61 (Trenčín - Žilina). Dôležitú úlohu zohráva aj po pravom brehu Váhu vedúca cesta II/507 (Púchov - Žilina), na Kysuce vedúca II/541 (Kotešová - Turzovka) a do Rajeckej kotliny smerujúca II/517 (Považská Bystrica - Rajec).
Údolím Váhu vedie aj železničná trať Bratislava – Žilina, ktorá je súčasťou V. európskeho koridoru. Tvorí hlavné prepojenie západného a východného Slovenska. Doplnkovú úlohu tvorí regionálne letisko Žilina, situované cca 3 km severovýchodne od Bytče.
Haliç Köprüsü

Haliç Köprüsü (doslova "Haličský most") je cestný most ponad záliv Zlatý roh () v Istanbule v Turecku. Spája štvrte Ayvansaray a Halıcıoğlu. Prechádza ním diaľnica Otoyol 1. Most má dĺžku 995 m, šírku 32 m a výšku 22 m nad hladinou mora.
Bol postavený v rokoch 1971 až 1974, a otvorený 10. septembra 1974. Most postavili japonská firma IHI a nemecká Julius Berger-Bauboag AG.
A New Machine

„A New Machine“ je 2-dielna kompozícia z albumu "A Momentary Lapse of Reason", ktorý vydala britská hudobná skupina Pink Floyd v roku 1987. Autorom skladieb je David Gilmour. 
V skladbe je Davidov spev elektricky skreslený cez vokóder. Zdá sa, že rozprávač chce vyjadriť životnú únavu strávenú v jednom tele, že čaká na svoju smrť. 
Obsadenie.
spolu s: