New age

New age (angl. "nový vek") alebo nový vek (ďalšie názvy: vek vodnára, obdobie slnka, obdobie solária) je duchovné (náboženské) hnutie založené v 80. rokoch 20. stor. v USA, inšpirované a ovplyvnené panteizmom a východnými duchovnými prúdmi. Pojem zastrešuje celý rad ľudí, organizácií, akcií, praktík a myšlienok. Skladá sa z niekoľkých myšlienkových prúdov, má svoju vlastnú filozofickú a náboženskú interpretáciu a dovoláva sa vedeckých názorov. Podľa niektorých názorov vzniklo hnutie z potreby odrážať postmodernistické sklamanie nad vedou a pokrokom.
Mnohé jeho zoskupenia pripomínajú deštruktívne kulty.
New age hlása spirituálnu evolúciu jednotlivca, hľadanie skrytých individuálnych duchovného rozmeru, zdroj šťastia nachádza v človeku samom. New age sa opiera o vieru v duchovnú transformáciu človeka: zmena seba a sveta sa vedno spájajú tak, ako cesta spasenia a cieľ.
New age sa chápe ako evolúcia celkového uvedomenia sebatranscedencie človeka a ako odklonenie sa od racionálne mechanistického svetonázoru. V spasiteľskom procese osvietenia získaná spirituálna energia ovplyvňuje evolučný skok k vedomému kozmu – metafyzika ako panenteistická transcedencia. So zreteľom na temný strach z katastrofy (apokaliptika New Agu) sa pristupuje k času obrátenia, vyzýva sa k zodpovednosti jednotlivec, s realizáciou zodpovednosti sa obracia na spirituálnu sieť miestnych skupín a na pozitívne myslenie. Sekulárna viera v pokrok sa nahradzuje mýtickým znovuodhalením strateného vedenia predchádzajúcich kultúr. Náboženstvo ako ekokultivácia a ignorovanie strnulého kresťanstva ako mestského náboženstva, náboženstva inštitúcií, rozhodný ekumenizmus atď. 
New age zahŕňa rozličné spoločenské hnutia a hypotézy: 
Korení v Teozofickej spoločnosti, v niektorých ideách pragmatizmu W. Jamesa. 
'Filozofi' new age zhrnuli problémy našej doby, ktoré tu nepochybne sú, a urobili z nich najväčšiu krízu v dejinách ľudstva. Údajne predstavuje zároveň medzník k novej epoche. Túto krízu – podľa nich – zavinil náš osvietenský izolovaný, lineárny a mechanizovaný obraz sveta. Cestou z nej je transformácia povedomia. Vychodiskovým bodom je pritom nový postoj k prírode a okolitému svetu, k duchu, telu a duši, k vede a technike, k spoločnosti a blížnemu. Všetky tieto stavebné kamene nového povedomia majú byť spojené medzi sebou a s východnými náboženskými tradíciami, s tajomnými učeniami a mýtmi stredoveku, antiky a prehistorickej doby, ako aj s prvkami všetkých svetových náboženstiev. V konečnom dôsledku má teda v povedomí všetko so všetkým vstúpiť do zväzku. Výsledok: všestranný človek, ktorý 'sa cíti spojený s kozmom ako celok'. To je ten medzník k novej ére, obdobiu Vodnára. Po osobnej transformácii bude nasledovať transformácia celej spoločnosti v nový vek s vyšším spirituálnym povedomím, čo sa označuje ako 'spiritualita new age'. 
Toto 'preskočenie iskry' sa pokladá za čosi revolučné: pre nadšencov za new age to znamená vytúžený 'evolučný skok' v dejinách ľudstva. 
V tejto myšlienkovej stavbe Boh figuruje ako neosobná sila a človek ako časť božstva. Jeho povedomie môže mať účasť na 'kozmickom povedomí'. Duch určuje hmotu a človek to môže spoznať na ceste 'osvietenia'. Zlo je identické so stavom neosvietenia. Účelom a náplňou života je v dôsledku toho uvedomenie si našej božskej prirodzenosti prostredníctvom ovládania spirituálnych techník a tým dosiahnutie duchovno-spirituálnej moci. 
Myšlienky new age nie sú nové, predstavujú sa skôr ako príznaky v súčasnosti sa rozmáhajúcej neognózy… 
Pretože cesta osvietenia… sa nedá absolvovať za jeden ľudský život, zaujíma v hnutí new age centrálne postavenie viera v reinkarnáciu (znovuzrodenie). Minulé a budúce životy možno aplikáciou určitých psychotechník (napr. reinkarnačná terapia) zažiť ešte raz, resp. anticipovať, 'predžiť'. Terajšiemu jestvovaniu sa tak pripisuje iba relatívny význam alebo sa predstavuje zodpovedne tomu-ktorému chápaniu dokonca ako ilúzia.