burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Košice IT Valley

Košice IT Valley (obchodné meno: Košice IT Valley, z.p.o.), je klaster, ktorý zohráva dôležitú úlohu vo vývoji IT odvetvia v košickom regióne. Tvoria ho tri základné piliere. Regionálne inštitúcie ako mesto Košice, Košický samosprávny kraj, mesto Prešov, vzdelávacie inštitúcie okrem iných Technická univerzita v Košiciach, Univerzita Pavla Jozefa Šafárika a spoločnosti medzi ktoré patria napríklad: GlobalLogic Slovakia, Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia, VSE Innogy, Visma, Siemens Healthineers a podobne. V súčasnosti má 83 členov.
História.
Združenie bolo založené v roku 2007 ako spoločná iniciatíva vzdelávacích inštitúcií, štátnej správy a popredných IT spoločností. V tom čase v regióne východného Slovenska pôsobilo v IT sektore menej než 1000 odborníkov. V roku 2012 sa združenie pretransformovalo na klaster. V roku 2015 bol klaster certifikovaný na „"Cluster Management Excellence Label GOLD"“ ako prvý v strednej Európe a je jedným z troch certifikovaných klastrov v oblasti informačných a komunikačných technológií. V roku 2017 klaster oslávil 10. výročie svojho vzniku. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí to, že sa počas tohoto obdobia podarilo priniesť niekoľko nových IT investorov. V roku 2019 v regióne zamestnával IT sektor približne 11 000 ľudí a tvoril približne 16% HDP v kraji.
Ekonomický prínos.
Spoločnosti združené v organizácii Košice IT Valley poskytujú v regióne východného Slovenska prácu pre tisícky ľudí. V roku 2013 zamestnávali spolu vyše 6000 pracovníkov. V roku 2023 je to viac ako 15 000 pracovníkov pôsobiacich v IT sektore. 
Hlavné aktivity klastra.
Zakladajúce subjekty združenia.
Združenie v roku 2007 založili nasledujúce subjekty:
Riadiaci orgán.
Najvyšším riadiacim orgánom klastra Košice IT Valley je jeho valné zhromaždenie. Ďalšie orgány sú ním tvorené, resp. volené:
Výkonný riaditeľ.
Výkonnou riaditeľkou združenia Košice IT Valley je v súčasnosti Mgr. Miriama Hučková.
Predsedom správnej rady združenia je od roku 2017 Ing. Juraj Girman.
Joseph Joffre

Joseph Jacques Césaire Joffre (* 12. január 1852, Rivesaltes, Francúzsko – † 3. január 1931, Paríž) bol francúzsky generál a člen Académie française. 
Životopis.
Bol synom vinára a študoval na École Polytechnique. Potom začal vojenskú kariéru. Ešte v období výcviku na ženijného dôstojníka sa ako 18-ročný v období 1870/1871 zúčastnil nemecko-francúzskej vojny. V Paríži získal dôstojnícke osvedčenie. Bol nasadený v Indočíne (1886), kde v hornom Tonkine bojoval proti povstaleckým Vietnamcom, potom v centrálnej Afrike, kde od roku 1894 budoval železnicu medzi Senegalom a Sudánom, a zúčastnil sa dobytia Timbuktu. V roku 1897 bol na Madagaskare. 
V hodnosti brigádneho generála prevzal v roku 1902 ženijný odbor na ministerstve vojny. V roku 1905 ho za zásluhy v Afrike povýšili na divízneho generála, potom na veliteľa armádneho zboru. V roku 1910 sa stal členom vrchnej obrannej rady, v roku 1911 jej viceprezidentom a šéfom generálneho štábu. Presadzoval rozvoj strategických železničných a diaľničných tratí pre udržanie vysokej mobility armády. Navrhol tiež nový mobilizačný plán - "Plan XVII".
Po začiatku prvej svetovej vojny sa mu ako veliteľovi francúzskej armády podarilo na severovýchodnom fronte v septembri 1914 zmariť nemecké plány a zastaviť postup Nemcov v bitke na Marne. Po veľkých bitkách v roku 1916 o Verdun a na Somme ho 3. decembra 1916 vo velení vystriedal Robert Nivell. Následne bol vymenovaný za maršala Francúzska. V roku 1917 plnil vojensko-diplomatické úlohy v USA. O rok neskôr sa stal členom Académie française. Po vojne sa stiahol do súkromia.
Zomrel v roku 1931 v Paríži a pochovali ho v Louveciennes (Yvelines) na jeho panstve La Châtaignerie, kde strávil posledné roky života.
Samsung Electronics

Samsung Electronics () je juhokórejská nadnárodná spoločnosť, ktorá vyrába elektroniku. Jej sídlo je v meste Suwon. Je vlajkovou dcérskou spoločnosťou skupiny Samsung a od roku 2009 je podľa obratu najväčšou spoločnosťou vyrábajúcou informačné technológie na svete. Samsung Electronics má svoje závody a predajné siete v 88 krajinách, pričom zamestnáva okolo 370 000 ľudí. Niektoré produkty značky sa vyrábajú na Slovensku v Galante. 
Samsung bol v minulosti známy ako výrobca komponentov ako lítium-iónové články, polovodiče, čipy, flash pamäte a pevné diskové zariadenia pre spoločnosti ako Apple, Sony, HTC alebo Nokia.
Spoločnosť je v súčasnosti jedným z najväčších svetových predajcov mobilných telefónov a smartfónov, hlavne vďaka popularite sérii Samsung Galaxy. Je tiež jedným z najväčších svetových predajcov tabletov, hlavne vďaka sérii Samsung Galaxy Tab s operačným systémom Android.
Samsung je od roku 2002 najväčším svetovým výrobcom LCD panelov, od roku 2006 je najväčším svetovým výrobcom televízorov, a od roku 2011 aj najväčším svetovým výrobcom mobilných telefónov.
Antarktis

Antarktis môže byť:
Majláthova chata

Majláthova chata (, ) () je horská chata na brehu Popradského plesa v Mengusovskej doline vo Vysokých Tatrách.
Poloha.
Chata sa nachádza v strednej časti Mengusovskej doliny na brehu Popradského plesa v blízkosti chaty pri Popradskom plese, priamo pod príjazdovou cestou. Je tak jednoducho dostupná po značených turistických chodníkoch červenej a zelenej značky alebo po asfaltovej ceste po modrej značke, vedúcej k plesu od železničnej zastávky "Popradské Pleso".
Jamské pleso

Jamské pleso () je horské pleso v limbovom háji západne od Štrbského plesa. Jeho plocha je 0,67 hektára a maximálna hĺbka 4,2 metra. Nachádza sa vo Važeckej doline pri Tatranskej magistrále pod predvrcholom Jamy, po ktorom nesie aj názov.
Na východnom brehu plesa si známy organizátor slovenskej turistiky a člen dobrovoľnej horskej záchrannej služby Gustáv Nedobrý (1893 – 1966) postavil súkromnú chatu s vtedajším názvom Nedobrého chata ktorá v roku 1943 vyhorela. Zvyšok chaty v roku 1944 zničili ustupujúce nemecké vojská. Na pamiatku hrdinov SNP pri západnom brehu plesa správa TANAPu vysadila limbový háj.
Hrádok nad Pavúčou dolinou

Hrádok nad Pavúčou dolinou je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovském kraji. Vyhlásená bola v roku 1991. Rozloha rezervácie je 105 hektárov.
Rezervácia sa nachádza na okraji Tatranského národného parku, približne 2 km južne od osady Tri studničky v nadmorskej výške Ochrana sa vzťahuje na významnú botanickú lokalitu reliktného charakteru na strednotriasových vápencoch a dolomitoch, ktoré vďaka svojej výhrevnosti umožňujú existenciu mnohým teplomilným rastlinným druhom, medzi ktorými sú aj niektoré prealpínske prvky. Uprostred rezervácie sa nachádza vrch Hrádok (). Rezervácia je verejnosti neprístupná.
Eurytos a Kteatos

Eurytos a Kteatos (iné názvy: Molioni, Molionidi, Aktorioni; ) sú v gréckej mytológii synovia élidskeho kráľa Aktora a jeho manželky Moliny. (podľa inej verzie synovia boha Poseidóna)
Podľa antických správ boli dvojičky Eurytos a Kteatos, spojení ako siamske dvojčatá v páse, inokedy sa zase spomínajú ako dve samostané bytosti podivuhodnej sily. Prevládajúca verzia za ich rodičov uvádza élidskeho kráľa Aktora a Molinu, ale podľa antického autora Athénaia z Naukratidy, ale aj iných, bol ich otcom boh Poseidón, ktorý ich matku zviedol v podobe vtáka a ona potom porodila strieborné vajce z ktorého sa narodili.
Obaja sa oženili s dcérami ólenskeho kráľa Dexamena. Eurytos si zobral Théraifonu, s ktorou mal syna Thalpia a Kteatos a jeho manželka Théroniké boli rodičmi syna Amfimacha.
Spolukráľ ich otca, Augeias bol známy svojim bohatstvom a nečistotou v chlieve. Vyčistiť jeho chliev sa všeobecne pokladal za čin priam nemožný a práve preto bol touto úlohou poverený mykénskym kráľom Eurystheom, hrdina Herakles, ktorý mu musel slúžiť na príkaz najvyššieho boha Dia.
Herakles si však pred splnením úlohy, aby si aj niečo zarobil, vyžiadal od Augeia odmenu a on mu ju sľúbil. Keď potom Augeias odmietol Heraklovi odmenu vyplatiť a navyše ho ešte aj s urážkami vyhnal, potupený Herakles sa mu rozhodol pomstiť. Len čo Herakles splnil všekých dvanásť úloh a dosiahol tak slobodu, postavil veľké vojsko a na Augeia zaútočil. Augeias pri obrane Élidy za veliteľov svojho vojska vymenoval synov Aktora, Euryta a Kteata.
Vojna sa však onedlho prerušila, lebo Herakles ochorel a radšej podpísal prímerie. Bratia ale pokoj zbraní využili a na Heraklovo vojsko nečakane zaútočili. Po veľkých stratách bol Herakles nútený ustúpiť, ale keď o tri roky Eurytos a Kteatos odišli na oslavy tretích isthmických hier, Herakles ich dostihol pri meste Kleónais a zabil ich. Následne po rýchlom pochode na Élidu zaútočil, Augeia usmrtil a vymenoval za kráľa Augeiovho syna Fylea. 
Z mýtov sú bratia Eurytos a Kteatos známi aj tým, že sa zúčastnili lovu na kalydónskeho diviaka.
Ján Hyža

Ján Hyža môže byť:
Staré divadlo Karola Spišáka

Staré divadlo Karola Spišáka je profesionálne divadlo v Nitre.
Vzniklo v roku 1960 ako bábkový divadelný súbor pod názvom "Západoslovenské bábkové divadlo", keď sa pod vedením Jána Romanovského odčlenilo od Nitrianskeho krajového divadla, neskôr malo názov "Bábkové divadlo Nitra", od roku 1999 "Staré divadlo Nitra". V roku 2016 je pomenované podľa dlhoročného riaditeľa Karola Spišáka (1941 – 2007). Po jeho smrti bol za riaditeľa vymenovaný jeho syn, Ondrej Spišák (* 1964). Po odchode Ondreja Spišáka sa v roku 2015 na riaditeľskú stoličku posadil herec Martin Kusenda, ktorý divadlo repertoárom vrátil detskému divákovi.
Uhlištiatka

Uhlištiatka je národná prírodná rezervácia vo Vysokých Tatrách v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1991. Jej rozloha je 386 hektárov.
Nachádza sa približne 1 km juhozápadne od osady Vyšné Hágy, v nadmorskej výške . Jej severnou a východnou hranicou je rieka Poprad. Na jej území sa nachádzajú dva vrchy: Osikový vrch () a Varta (). Pod ochranou rezervácie je komplex rôznovekých lesných porastov s prirodzeným druhovým zložením. Sú tu vzácne močiarne a prameniskové spoločenstvá, spoločenstvá slatín, vrchovísk a prechodných rašelinísk s hojným počtom vzácnych, endemických a ohrozených rastlinných a živočíšnych druhov. Verejnosti je vstup do rezervácie zakázaný.
Ólenos

Ólenos môže byť:
Women (kniha)

Women (doslova "Ženy") je tretí román amerického spisovateľa Charlesa Bukowského vydaný v roku 1978.
Opis.
Prostredníctvom svojej literárnej postavy Chinaskiho popisuje v románe túžbu starnúceho spisovateľa po blízkosti a intimite, ktorá mu vždy chýbala. Ako samotár sa skôr riadi svojimi egoistickými potrebami a pudom, pričom to pravé naplnenie mu stále uniká. Nedokáže preniknúť do uvažovania ženy, a tak sa často uchyľuje k svojej maske cynika, ktorá mu pomáha prestáť ťažké situácie.
Dej je veľmi šablónovitý: Objaví sa jedna žena, strávi s Chinaskim určitý čas, zmizne a vzápätí klopú na dvere ďalšie.
Jedna z postáv zmienených v knihe (Lydia Vance) predstavuje Lindu Kingovú, sochárku a príležitostnú poetku. Linda vytvorila Bukowskému bustu, táto scénka sa objavuje nielen v samotnom románe, ale aj v niektorých ďalších poviedkach. Ďalšou postavou, ktorá stojí za zmienku, je Tanya objavujúca sa na konci príbehu. Táto fanúšička napísala neskôr pod pseudonymom Amber O’Neil knihu o stretnutí so svojim idolom s názvom "Blowing My Hero". Avšak kniha nebola legálna, lebo obsahovala aj korešpondenciu. Práva na všetku písomnú korešpondenciu vlastní Bukowského vydavateľstvo Black Sparrow Press.
Na konci príbehu sa objavuje postava Sary, ide o literárne stvárnenie Lindy Lee Beighleovej, s ktorou sa Charles Bukowski po druhýkrát oženil (jeho prvou manželkou bola Barbara Fryeová z Texasu, vydavateľka časopisu Harlequin).
Autorom kresby tancujúceho dievčaťa na obálke knihy je sám Charles Bukowski.
V češtine knihu vydalo nakladateľstvo Pragma v roku 1995 .
Námet.
Starnúci spisovateľ Henry Chinaski po štvorročnom pôste roztáča kolotoč milostných dobrodružstiev a snaží sa dohnať, čo sa dá. Počas svojich avantúr stratí niekoľko žien, ktoré by boli ideálne pre spoločné súžitie, čo si horko uvedomuje rovnako ako fakt, že sa ženie len za ilúziou.
Ženy

Ženy môže byť:
Ženský okruh ITF

Ženský okruh ITF (), je celosvetový okruh profesionálnych tenisových turnajov žien organizovaný Medzinárodnou tenisovou federáciou (ITF). Predstavuje nižšiu úroveň ženského profesionálneho tenisu. Udalosti ITF sú bodovo začlenené do hodnotenia rebríčka WTA, čo mladým tenistkám umožňuje postup do vyšších úrovní – okruhov WTA 125K Series a WTA Tour, ktoré sú organizované Ženskou tenisovou asociáciou (WTA).
Každú sezónu je po celom svete hraných niekoľko stoviek turnajov okruhu ITF v súťažiach ženskej dvojhry a štvorhry. Trvajú jeden týždeň a líšia sa rozpočtom 10, 25, 50, 75 a 100 000 dolárov. 
V mužskej časti profesionálneho tenisu existuje mužský okruh ITF (10 a 15 000 dolárov), ako tretia a najnižšia úroveň zahrnuje tiež turnaje Futures. Druhá a stredná kvalitatívna etáž mužského tenisu je potom organizovaná Asociáciou profesionálnych tenistov (ATP) vo forme okruhu ATP Challenger Tour (35 až 150 000 dolárov), ktorý zodpovedá turnajom ženského okruhu ITF s väčším rozpočtom.
Za postup do príslušného kola konkrétneho turnaja, ktorý je definovaný kategóriou, získa tenistka dopredu stanovený počet bodov. Tabuľka ukazuje prideľované body hráčkam na turnajoch okruhu ITF.
Amfimachos (syn Polyxena)

Amfimachos ( – "Amfimachos") je v gréckej mytológii syn a následník élidskeho kráľa Polyxena. 
Po šťastnom návrate z trójskej vojny mu jeho otec Polyxenos dal meno po svojom spolubojovníkovi Amfimachovi, ktorý pod hradbami Tróje zomrel rukou trójskeho princa Hektora. Roky rýchlo ubehli a keď už nadišiel čas, kráľovské žezlo v Élide prevzal Polyxenov syn Amfimachos.
Amfimachos sa následne stal otcom syna Éleia, ktorý sa neskôr stal zase jeho nástupcom.
Carevo

Carevo () je pobrežné mesto v Bulharsku, ležiace v Burgaskej oblasti. Je centrom rovnomenného rajónu.
Geografia.
Mesto sa rozprestiera na juhovýchode krajiny, 65 km juhovýchodne od centra oblastiBurgasu. Nadmorská výška sídla predstavuje 0 m n. m. Z juhu rajón hraničí s Tureckom.
Demografia.
K 31. decembru 2012 tvorilo populáciu 5 999 obyvateľov. 
Dejiny.
Prvýkrát sídlo spomína v 12. storočí arabský cestovateľ a vedec Muhammad al-Idrísí ako "Vasiliko".
Ajtos

Ajtos () je bulharské mesto, nachádzajúce sa v Burgaskej oblasti na juhovýchode krajiny. Je administratívnym sídlom rajónu Ajtos.
Princ a Večernica

Princ a Večernica môže byť:
Jiří Krejčík

Jiří Krejčík (* 26. jún 1918, Praha – † 8. august 2013, Praha) bol český režisér, scenárista a príležitostný herec. V roku 1998 získal Českého leva za dlhoročný umelecký prínos českému filmu. Ako režisér sa preslávil dramatickými i komediálnymi filmami. Pôsobil i ako divadelný režisér.
Životopis.
Po maturite študoval na technike, počas protektorátu pôsobil v súkromnej firme a potom ako štatista a adept réžie v barrandovských ateliéroch, čo ho uchránilo pred totálnym nasadením. Neskôr sa venoval samostatnej režijnej práci, najprv v reklamných a krátkych filmoch.
Ako režisér celovečerného hraného filmu debutoval v roku 1947 filmom "Týden v tichém domě" na motívy poviedok Jana Nerudu. V 50. rokoch sa (o.i. spoločne s Janom Werichom) spolupodieľal na scenári a príprave filmu "Císařův pekař a pekařův císař", ktorý mal pôvodne i režírovať. Nakoniec ale tento film režíroval Martin Frič.
Kvôli svojmu negatívnemu postoju k vtedajšiemu komunistickému režimu nemohol pravidelne nakrúcať filmy.
Svojho režijný vrchol dosiahol najmä v 60. rokoch 20. storočia. V tej dobe natočil výrazné filmy ako napríklad "Vyšší princip" (1960), drámu z obdobia druhej svetovej vojny po atentáte na Reinharda Heydricha, trpkú komédiu "Svatba jako řemen" (1967) a komédiu na námet divadelnej hry írskeho dramatika Seana O'Caseyho "Pension pro svobodné pány" (1967).
V 70. rokoch režíroval najmä životopisný film "Božská Ema" (1979) o živote významnej českej opernej speváčky Emy Destinnovej.
Divákom môže byť známy i svojou hereckou rolou lekára vo filme "Pelíšky" (1999).
Mackenzie McDonald

Mackenzie McDonald (* 16. apríl 1995, Berkeley) je súčasný americký tenista. Jeho trénerom je bývalý juhoafrický profesionálny hráč Wayne Ferreira, ktorý ho trénuje už od jedenástich rokov.
Kariéra.
2013.
Na turnaj Western &amp; Southern Open 2013 (známy aj pod názvom Cincinnati Masters) kategórie ATP World Tour 1000 hrajúcom sa v americkom meste Mason nastúpil do kvalifikácie na základe obdržania divokej karty. V prvom kvalifikačnom kole zdolal jedenásteho nasadeného Francúza Nicolasa Mahuta 2:1 na sety (3:6, 7:6 (7:5), 6:4). V druhom, záverečnom, kvalifikačnom kole zdolal krajana Steveho Johnsona takisto 2:1 na sety (3:6, 6:4, 6:4). Stal sa tak prvým tenistom v histórii, ktorý bez predchádzajúceho rebríčkového postavenia hral hlavnú súťaž akéhokoľvek turnaja kategóie ATP World 1000. V roku 1995 na turnaji v Miami Masters síce Špainel Sergio Casal nemal aktuálne postavenie, ale pred tým však už bol k 11. novembru 1985 na 31. pozícii. O rok pred ním podobne aj Ken Flach na turnaji v Cincinnati zaznamenal predchádzajúce rebríčkové postavenie. 
Za postup do hlavnej súťaže zarobil 10 830 $ a do rebríčka si pripísal 30 bodov. V hlavnej súťaži nastúpil v prvom kole proti Belgičanovi Davidovi Goffinovi. Zápas prehral 0:2 na sety (1:6, 1:6). Hralo sa dvorci Grandstand, čo je druhý najväčší dvorec v areáli.
Marmeláda

Marmeláda môže byť:
Marmeláda (citrusové plody)

Marmeláda je "zmes vody, cukru a jedného produktu alebo viacerých produktov získaných z citrusového ovocia, ktorými sú dužina, pretlak, šťava, vodný extrakt a šupa, spracovaná do vhodnej zrôsolovatenej konzistencie...Najmenšie množstvá ovocia použité na výrobu 1 kg hotového výrobku" musia byť 200 g citrusových plodov, z ktorých 75 g musí byť získaných z endokarpu. 
Takéto použitie slova marmeláda je neologizmus; je prevzaté z anglického ponímania slova marmalade a do slovenského práva sa dostalo prevzatím príslušnej európskej smernice (pozri poznámku dole). O staršom význame slova marmeláda pozri článok marmeláda (bez kúskov plodov).
Pružinskovci

Pružinskovci alebo Pružinskí sú šľachtický rod, ktorý vznikol v 12. storočí manželským spojením rodu Rawa a rodu Prussenszkí, ktorého potomkovia sa usadili aj na Slovensku a odvtedy spoluvytvárajú jeho dejiny.
Vznik rodu.
Pôvod rodu je možné doložiť v staročeskom veľmožskom rode Vršovcov, ktorý bol známy už v 10. stor. za vlády českého kniežaťa Boleslava II. (967-999). Tomu sa podarilo prvýkrát spojiť vládu nad českými zemami, potlačením rodov ostatných kmeňových kniežat do postavenia veľmožov, podrobených vojvodovej moci. Po smrti Vratislava II. (1061-1092), prvého českého kráľa, ktorý obdržal tento titul len pre svoju osobu - nededične, došlo medzi členmi rodu přemyslovcov a inými velmožskými rodmi k početným sporom o vojvodský stolec. Aby čelil ich moci, dal vojvoda Svätopluk Olomoucký v roku 1108 vyvraždiť rod Vršovcov. Členov tohto rodu, ktorí sa zachránili útekom do Poľska, prijal knieža Boleslav III. Krivoústy (1102-1138) a daroval im územie v Sandomierskej oblasti. Nové meno rod získal podľa obce Pruszyňa v zemi lukowskej, ktorú zdedili po rytierskom rode Zgrajow v roku 1198. Starý rodový erb Rawa "(Rawicz, Ursyn, Ursowic, Panna na medvedi, Miedźwioda, Niedźwieda, Rawita)", ktorý má pôvod v anglickom Kente, potomkovia Vršovcov naďalej používali aj v Poľsku. Ku samotnému vzniku rodu došlo, keď si Wlodzimierz Pruszynskí erbu Zgraja zobral za manželku členku rodu Rawa a prijal jej erb Rawicz (Panna na medvedi). Ona prijala jeho meno Pruszynskí erbu Zgraja. 
Príchod na Slovensko.
Potomkovia tohto rodu sa dostali do Uhorska, na dnešné územie Slovenska, za vlády kráľa Bela IV. (1235-1270) na vyplienené územie po tatárskom vpáde (1241-1242) do údolia rieky Váh prichádzajú nemeckí kolonisti, najmä zo severného Nemecka. Týmto prúdom pravdepodobne prišli z Poľska aj Pruszyňskí (Prussyňskí) s erbom Rawa. Kráľ pridelil usadlíkom pozemky, ktorých sa stali dedičnými držiteľmi. Kolonistov priviedol lokátor, ktorý rozmeral pozemky, založil osadu a stal sa richtárom, ponechal si tiež najväčší majetok, bol sudcom, mohol vlastniť krčmu, mlyn ap. Takýto richtári - šoltýsi boli dedične Prussenszkí v obci Pružina, ktorú založili a dali jej meno. Písomne to dokazuje kronika obce kde sa uvádza: „už v čase pred polovicou 13. stor. sa z kráľovského majetku vydeľovali celky, ktoré získavali drobní šľachtici - zemania, takto aj Pružina prechádza do vlastníctva zemianskych rodín Pružinských a Lieskovských." Názov usadlosti Prusina/Prussina je dostatočným dôkazom, že je odvodený od mena Prussynskí a nie ako je bežnejšie zvykom, že šlachtic si odvodzuje priezvisko od lokality, ktorú dostáva donačnou listinou. Z tohto obdobia nie je známa nová donačná listina vydaná uhorským kráľom. Pružinu zrejme potomok rodu vlastní ako poľský šľachtic s erbom Panna na medvedi.
Dexamenos (Ólenos)

Dexamenos (starogr. "Δεξαμενός" – "Dexamenos") syn a nástupca ólenskeho kráľa Oikea
Keď Herakles splnil všekých dvanásť úloh, zadaných mykénskym kráľom Eurystheom a dosiahol tak slobodu, vypravil sa s vojskom proti élidskemu kráľovi Aigeiovi, ktorý ho v minulosti namiesto sľúbenej odmeny potupne vyhnal. Herakles však počas vojenskej výpravy ochorel a bol donútený uzavrieť prímerie, ale následne sa po nečakanom útoku nepriateľa po veľkých stratách musel stiahnúť. Jeho cesta ho potom priviedla k ólenskemu kráľovi Dexamenovi. V kráľovstve sa práve konala svadba Dexamenovej dcéry Hippolyty a lykosúrskeho princa Azana a kráľ k svadobnému stolu prizval aj Herakla. Pokojná svadobná hostina sa ale náhle zmenila, keď sa opitý Kentaur Eurytión začal správať k Hippolyte nevyberavým spôsobom a tak Herakles nezaváhal a na mieste ho zabil. 
V inom príbehu od autora Apollodora, sa Dexamenova dcéra Mnésimaché mala stať manželkou Eurytióna, ktorý ju do zásnub donútil. Keď si potom Kentaur Eurytión pre ňu prišiel, Herakles mu v tom zabránil a po krátkom boji ho zabil.
Antický autor Pausanias uvádza, že Dexamenos bol otec dvojičiek, dcér, ktoré sa vydali za synov élidskeho kráľa Aktora. Théraifoné sa vydala za Euryta a Théroniké za Kteata.
Aruküla

Aruküla je miestna časť (tzv. alevik) obce Raasiku v okrese Harjumaa v severnom Estónsku. Je administratívnym centrom obce.
Prúdový motor

Prúdový motor je typ reaktívneho motoru, ktorý urýchľuje zvonka privádzané médium (vzduch alebo vodu). Používa sa v letectve. Pracuje na princípe Newtonowom zákone o akcii a reakcii - spaliny vychádzajúce z motora pôsobia silou opačným smerom na motor, ktorý tým ženú vpred.
V prednej časti motora sa nachádza vstupné ústrojenstvo, ktorým do neho vstupuje vzduch, ten je ďalej nasávaný kompresorom, ktorý vzduch stláča; ten sa tým zahrieva a následne putuje do spaľovacej komory. Tu sa do vzduchu vstrekuje palivo. Zapálením zmesi sa uvoľní tepelná energia a horúce plyny, vychádzajúce zo spaľovacej komory, roztáčajú turbínu v zadnej časti motora, ktorá cez hriadeľ vedúci pozdĺžnou osou motora poháňa kompresor. Za turbínou, vo výstupnej tryske, je vysoký tlak a tepelná energia sa mení na kinetickú a tým vzniká ťah motora.
Prvý prúdový motor sa objavil v 30. rokoch, keď na ňom pracovali dvaja rôzni konštruktéri - Frank Whittle v Spojenom kráľovstve a Hans von Ohain v Nemecku. Whittle svoj motor patentoval už roku 1930, ale k jeho skúškam došlo až roku 1941, keď bol namontovaný do trupu lietadla Gloster E.28/39 a 15. mája 1941 prvýkrát vzlietol na základni RAF Cranwell. Operačne bol nasadený až roku 1944 na lietadle Gloster Meteor. V Nemecku bol vývoj rýchlejší a prvé lietadlo (Heinkel He 178) vzlietlo už roku 1939, ťah motora HES 3 bol 4,4 kN.
Motory stavané po druhej svetovej vojne mali obojstranné radiálne kompresory a neregulovateľné výstupné trysky. Nároky na výkon ale rástli, a tak sa začal používať axiálny kompresor. Jeden stupeň axiálneho kompresora má menšie stlačenie aj účinnosť ako radiálny kompresor, použitím viacstupňového axiálneho kompresora však dosiahneme vyššiu celkového stlačenia. Je tiež možné skombinovať viacstupňový axiálne kompresor s radiálnym, zaradeným za ním na spoločnom hriadeli.
Dnes sa jednoprúdové motory používajú pre nadzvukové lietadlá pre veľké výšky a rýchlosti, teda najmä pre vojenské. Väčšinou býva vybavený prídavným spaľovaním. Ako palivo sa používa kerozín. Dopravné lietadlá sú vybavené dvojprúdovými motormi.
Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2013

Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2013 reprezentovalo jedenásť atlétov.
Éleios (syn Amfimacha)

Éleios ( – "Éleios") je v gréckej mytológii syn a nástupca élidskeho kráľa Amfimacha. 
Amfimachov syn Éleios nastúpil na élidsky trón v čase, keď sa už Dóri vedení Aristomachovými synmi, pripravovali na posledný víťazný útok na Peloponéz. Prvé ich pokusy dobyť polostrov boli neúspešné, ale to sa zmenilo, keď im poradil veštec, aby si našli trojokého vodcu. Tým mužom sa stal Oxylos, syn Haimóna, ktorého stretol Aristomachov syn Kresfontes pri púti krajinou na koni (alebo oslovi) s jedným okom. Kresfontes hneď pochopil, že sa veštba vzťahuje na neho a presvedčil ho, aby sa k nim pridal. (podľa antického autora Apollodora z Atén, Oxyla stretol Kresfontov brat Temenos)
Po dobytí Peloponézu, o vládu v Élide súperili Oxylos a dórsky vodca Dios, ktorý bol nakoniec porazený.
Alexandra do Nascimento

Alexandra Priscila do Nascimento (* 16. september 1981, Limeira, štát São Paulo) je v hádzanej, víťazka ankety o najlepšiu hádzanárku sveta v roku 2012 a majsterka sveta z roku 2013.
Po sezóne 2015/16 prestúpila do maďarského tímu Váci NKSE. Predtým bola hráčkou rakúskeho veľkoklubu Hypo Niederösterreich (2003/04 – 2013/14) a rumunského HCM Baia Mare (2014/15 – 2015/16).
Osobný život.
V júli 2011 sa vydala za čilského hádzanára Patricia Martíneza Cháveza.
Štefan Schwarz (sochár)

Štefan Schwarz (iné zápisy: Štefan Schwartz, Štefan Schvarcz, ; * 20. august 1851 Nitra, Rakúske cisárstvo – † 31. júl 1924 Raabs an der Thaya, Rakúsko) bol významný sochár, medailér a profesor, ktorý pôsobil vo Viedni.
Život.
Narodil sa v Nitre v rodine tesára a pôvodne sa mal stáť kňazom, prišiel však do Pešti, kde pracoval v železiarskej továrni, odtiaľ odchádza do Viedne kde pracuje v bronziarskej fabrike "Dziedzinski und Hanusch" a učí sa tam cizelérskemu remeslu. V rokoch 1869-1874 študuje na novozaloženej Vysokej škole umeleckopriemyselnej vo Viedni u sochára Otta Königa. V roku 1876 nastupuje na túto školu ako učiteľ, vďaka historikovi umenia, profesorovi Rudolfovi Eitelbergerovi rytierovi z Edelbergu. 
Tvorba Štefana Schwarza je pozoruhodná najmä medailami a reliéfmi, bol tiež znamenitým portrétistom "(medaila s podobizňou sochára Georga Raphaela Donnera 1893, manželov Kruppovcov, spoločná plaketa Denka, Matschenka a Exnera, Davida rytiera Schönherra)". V roku 1884 sa stáva profesorom na Vysokej škole umeleckopriemyselnej vo Viedni (Universität für angewandte Kunst Wien). Na fasádu Neue Burgu vo Viedni vytvoril historizujúcu "sochu rytiera (1895-1901)". Je autorom náhrobku Rudolfa Eitelbergera rytiera z Edelbergu 1887 na Centrálnom cintoríne vo Viedni. Z jeho školy vyšlo viacero talentovaných sochárov a medailérov, boli to napríklad aj Joseph Kowarzik, Heinrich Kautsch pochádzajúci z Prahy.
Dios

Dios ( – "Dios") môže byť v gréckej mytológii:
Haimón (syn Thoanta)

Haimón ( – "Haimón", ) je v gréckej mytológii syn aitólskeho kráľa Thoanta.
Haimón, syn Thoanta, bol otec Oxyla (podľa inej verzie bol Oxylov otec Andraimón), ktorého Dóri za podporu pri dobýjaní Peloponézu zvolili za kráľa Élidy, úrodnej krajiny na severozápade Peloponézu. Hneď ako jeho syn prevzal v Élide kráľovské žezlo, usporiadal v Olympii hry, ktoré tam kedysi založil Herakles (alebo Pelops) a znova ich vrátil do povedomia ľudí.
Let United Airlines 93

Let United Airlines 93 bol vnútroštátny let na trase z Newark Liberty International Airport v Newarku v New Jersey na San Francisco International Airport, ktorý bol počas útokov z 11. septembra 2001 unesený štyrmi teroristami, ktorí sa dostali do pilotnej kabíny, premohli pilotov a získali kontrolu nad lietadlom, ktoré následne naviedli smerom na Washington D.C. Niekoľko pasažierov sa počas únosu spojilo pomocou mobilných telefónov s ľuďmi na zemi a dozvedeli sa o útokoch v New Yorku a Washingtone vykonaných unesenými lietadlami. Pasažieri sa teda rozhodli teroristov premôcť, zmocniť sa kontroly nad lietadlom a zabrániť tak ďalšiemu útoku. Po súboji medzi pasažiermi a teroristami sa lietadlo zrútilo pri obci Shanksville v Pensylvánii, asi 240 km severozápadne od Washingtonu D.C. Všetky osoby na palube pri zrútení lietadla zahynuli.
Únoscovia.
Hlavnou osobou únosu letu 93 bol Ziad Jarrah, ktorý sa po prevzatí kontroly nad lietadlom ujal pilotovania. Narodil sa v bohatej libanonskej rodine a bol vychovávaný v sekulárnom duchu. Chcel sa stať pilotom a v roku 1996 sa presťahoval do Nemecka, kde začal študovať nemecký jazyk na Univerzite v Greifswalde. O rok neskôr sa presťahoval do Hamburgu, kde začal študovať Aerokozmické technológie na Hamburskej univerzite aplikovaných vied. Počas pobytu v Hamburgu sa postupne stával silne veriacim a začal sa stýkať s radikálnou hamburskou bunkou. V januári 2000 odcestoval do Afganistanu, kde sa stretol s vodcom al-Kájdy Usámom bin Ládinom. Späť do Hamburgu sa vrátil počas januára a vo februári oznámil, že mu ukradli pas. Americká ambasáda v Berlíne mu v máji vystavila turistické vízum. V júni 2000 presídlil Jarrah na Floridu, kde začal navštevovať kurzy lietania. Jeho rodina krátko po útokoch vyhlásila, že bol nevinným pasažierom.
Traja ďalší únoscovia boli pripravovaní k násilnému vpádu do kokpitu a premožení posádky. Prvý z nich, Ahmed al-Nami, pristál na turistické vízum na Miami na Floride 28. mája 2001 spolu s únoscami letu United Airlines 175 Hamza al-Ghamdim a Mohand al-Shehrim. Druhý únosca, Ahmed al-Haznawi, pristál na Miami 8. júna 2001 spolu s únoscom letu American Airlines 11 Wail al-Sherim. Tretí únosca, Saeed al-Ghamdi, pristál v Orlande na Floride 27. jún 2001 spolu s únoscom letu 175 Fayez Banihammadem. Všetci traja únoscovia do Spojených štátov prileteli z Dubaja.
Wherever You Will Go

„Wherever You Will Go“ je singel americkej alternatívnej rockovej skupiny The Calling z jej debutového albumu "Camino Palmero". Skladba bola vydaná v júni 2001 ako prvý singel z albumu. Stala sa najúspešnejším hitom skupiny a obsadila 5. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 a v rebríčku Adult Top 40 sa na 1. mieste udržala 23 týždňov.
Ulmo

Ulmo (nazývaný tiež "Pán vôd") je fiktívna postava v Tolkienovom svete, Stredozemi.
Ulmo je po Manwëm a Varde tretím najmocnejším z Valar a Aratar. V Arde vládne vodám. Je sám a nemá ženu. Na suchú zem príliš nechodí, preferuje hlbiny mora a rieky. Jeho palác, Ulmonan, sa nachádza na dne Okružného mora, Ekkai. Len zriedkakedy dochádza do Valinoru, pred jeho postavením však žil s Manwëm v priateľskom vzťahu. O dianí na zemi k nemu dochádzajú správy cez rieky, potoky, jazerá a more. Ľuďom a elfom sa zjavuje v podobe veľkej prílivovej vlny, ktorá ich naplní desom. Jeho hlas je hlboký. Hrá na svoje rohy Ulumúri, vyrobené z bielych lastúr.
Pred vytvorením Arda v Hudbe Ainur bol najlepším spevákom a tvorcom hudby. Elfovia vďačia za svoje zručnosti v hudbe práve učeniu Ulma. Dokážu rozpoznať jeho hudbu v tečúcej vode alebo vo vlnách na mori. Ulmo nikdy nedôveroval Melkorovi a ten sa vždy bál mora, pretože more nemohlo byť skrotené.
Ulmo nikdy neopustil a vždy pomáhal Eruovým ďeťom, ľuďom a elfom, aj keď na nich spočíval hnev ostatných Valar. Oponoval Oromëho návrhu priviesť elfov do Amanu a ukotviť ostrov Tol Eressëa do zátoky Eldamar. Je z Valar najviac zodpovedný za pád Morgotha, nabádal totiž Turgona k postaveniu Gondolinu a Finroda k postaveniu Nargothrondu; zjavil sa Tuorovi a poslal ho k Turgonovi, kde sa nakoniec oženil s jeho dcérou Idril a stal sa otcom Eärendila; zachránil Eärendilovu ženu, Elwing, z vydrancovania prístavov na Sirione Fëanorovými synmi a tým jej umožnil dať silmaril Eärendilovi, čo mu dovolilo vstúpiť do Valinoru a prosiť Valar o pomoc pre Eldar a Edain. Ulmo tiež bránil Eruove deti v rade pred Mandosovým hnevom. V Treťom veku sa zľutoval nad Boromirom a zabránil lodi, nesúce jeho telo, potopiť sa v Rauroských vodopádoch, vďaka čomu mohla doplávať až k moru.
Ulmovi Maiar.
Ossë spolu so svojou ženou Uinen je jeho vazalom. Tí dvaja boli tiež (ešte s Melian) najznámejší z Maiar medzi elfmi. Skrz nich sa Ulmo dozvedel veľa o elfoch.
Aulë

Aulë je fiktívna postava v Stredozemi J. R. R. Tokiena. Je jedným z Valar, len o trochu menej mocný ako Ulmo. Vládne nad všetkými látkami v Arde. Na začiatku Ardy vytváral krajinu spolu s Manwëm a Ulmom, prácu im však kazil Melkor. Je zručným kováčom a majstrom všetkých remesiel. Rád vytvára vlastné veci a teší ho chvála jeho zručnosti. Zo všetkých Valar je najpodobnejší Melkorovi, a to ako myslením, tak schopnosťami. Melkor na neho preto žiarlil a kazil mu jeho diela. Bol priateľom Noldor a tí sa od neho najviac naučili. Jeho manželkou bola Yavanna.
Stvorenie trpaslíkov.
Aulë stvoril trpaslíkov v temnote Stredozeme pred príchodom Eruových detí, aby mal ďalších žiakov. Kvôli Melkorovej moci ich urobil silnými a nepoddajnými. V obave pred výčitkami ostatných Valarov pracoval tajne. Najprv stvoril sedem otcov trpaslíkov. Nemal však moc im vnuknúť vlastný život, a tak počúvali iba jeho vôľu a keď na nich nemyslel, tak sa nehýbali.
Hneď ako ich začal učiť jazyku trpaslíkov, Khuzdulu, prehovoril k nemu Eru Ilúvatar a pýtal sa ho, prečo ich vytvoril, keď ani nemajú vlastnú vôľu. Aulë mu odpovedal, že túžil po iných bytostiach v Arde, ale že sa nebude protiviť jeho vôli a v plači sa ohnal po trpaslíkoch kladivom. Ilúvatar sa však nad ním zľutoval a dal im samostatné myslenie, takže sa pred Aulëho ranami sami uhýbali. Podmienkou bolo, že trpaslíci budú spať, kým na svet neprídu Ilúvatarovi Prvorodení (elfovia). Ilúvatar mu tiež povedal, že bude veľa svárov medzi jeho deťmi a trpaslíkmi.
Trpaslíci veria, že po smrti sa vrátia do Aulëho siení. Tam čakajú, až budú povolaní pri obnove Ardy po Dagor Dagorath, poslednej bitke, ktorá príde.
Aulëho Maiar.
Niekoľko Maiar bolo pridružených k Aulëmu: Sauron, než bol zvedený Melkorom, bol asi najmocnejším z tých, kto mu slúžili a Curumo, ktorý v Treťom veku odišiel bojovať proti Sauronovi do Stredozeme ako Saruman.
Juraj Meliš

Prof. Juraj Meliš (* 13. júl 1942, Nové Zámky – † 22. november 2016, Skalica) bol slovenský sochár.
Životopis.
V rokoch 19601966 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v ateliéri figurálnej plastiky prof. Jozefa Kostku. Po absolutóriu si v Bratislave v roku 1976 zriadil svoj vlastný ateliér, v ktorom žil a tvoril.
Tvorba.
Venoval sa voľnej sochárskej tvorbe, monumentálnej tvorbe, kresbe, grafike. Jeden zo zakladajúcich členov združenia Gerulata. Okrem iného organizoval niekoľko výstav poslucháčov Jozefa Kostku, participoval na mnohých albumoch. Mal viacero samostatných výstav doma i v zahraničí, zúčastnil sa na viacerých významných kolektívnych výstavách na Slovensku a v zahraničí. O jeho tvorbe boli publikované články a štúdie, v rokoch 1993 a 2003 vyšli o jeho tvorbe monografie (autori Katarína Bajcúrová a Ivan Jančár).
Marián Huba

Marián Huba (* 16. február 1949, Bratislava, Slovensko) je slovenský sochár, pedagóg a ochranár. Je bratom Mikuláša Hubu. V rokoch 19671973 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, v ateliéri figurálnej plastiky profesora Jozefa Kostku, zakladateľa moderného slovenského sochárstva.
Tvorba.
Vo svojej tvorbe sa venuje monumentálnej aj komornej plastike, medaile, designu a tvorbe drevených hračiek. Formálne vychádza z figurálnych motívov. Jeho úprimný vzťah k prírode nie je len povrchným záujmom o okolitý svet, ale hlbokou túžbou po rovnováhe, spočívajúcou v hľadaní zákonitostí a základných princípov.
Pedagogická činnosť.
V súčasnosti pôsobí ako vedúci pedagóg odboru Dizajn a tvarovanie dreva na Škole úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru v Bratislave. Svojich študentov vedie k osvojeniu si tradičných remeselných a rovnako aj ekologických postupov pri tvorbe umeleckopriemyselných predmetov, čoho cieľom je čo najväčšie využitie materiálu a jeho vlastností (napr. recyklácia) a revitalizácia remesla. Dôkazom správnosti tohto smerovania sú početné ocenenia prác jeho študentov doma a v zahraničí.
Ochranárske aktivity.
Marián Huba sa popri pedagogickej činnosti venuje aj práci v oblasti ochrany prírody a pamiatok, hlavne záchrane drevenej ľudovej architektúry na Slovensku. Medzi jeho početné ochranárske aktivity patrila aj záchrana padajúceho kláštora v Marianke (v okrese Malacky), ktorá začala v apríli roku 1988. Významne sa zaslúžil o záchranu tohto pútnického miesta ako iniciátor, organizátor a tiež realizátor, spolu s ostatnými dobrovoľníkmi na čistení, spevnení muriva a zastrešení kláštora. V lete roku 1989 dokončili celkové zakonzervovanie chátrajúcej pamiatky, vďaka ktorému mohol neskôr kláštor prejsť odbornou pamiatkovou rekonštrukciou.
Maurice Yvon

Maurice Yvon (* 8. august 1857, Paríž, Francúzsko – † 2. január 1911, Paríž) bol francúzsky architekt.
Životopis.
Bol synom maliara Adolpha Yvona a študoval v Paríži na École des Beaux-Arts, ktorú veľmi úspešne zakončil. Potom pracoval na ministerstve pre správu kolónií.
V roku 1887 navrhol pre spisovateľa Anatola France "Villu Said".
Pre svetovú výstavu 1893 v Chicagu projektoval francúzsky pavilón. O sedem rokov neskôr, v roku 1900, skonštruoval pre výstavu v Paríži pavilón francúzskych kolónií.
Doprava v Samoe

Doprava v Samoe obsahuje tri zo základných štyroch typov dopravy. Cestná, vodná a letecká doprava je na Samoe používaná, ale železničná nie, keďže sa na ostrovoch nenachádzajú železničné trate, po ktorých by vlaky mohli prepravovať suroviny alebo osoby.
Cestná doprava.
Dĺžka všetkých ciest na Samoe je 866 kilometrov, z toho je 350 kilometrov spevnených asfaltom a ostatných 516 kilometrov je nespevnených, čiže „poľných“ ciest.
Rýchlostné limity sú /h (25 mph) v blízkosti centra a v centre a v zvyšku krajiny je maximálna povolená rýchlosť /h (35 mph). Pri opravovaní ciest alebo pri rôznych dopravných kolíziách je maximálna povolená rýchlosť len /h (15 mph). Veľmi populárne sú na Samoe služby Taxi a služby autobusovej prepravy. Niektorí ľudia tiež používajú motocykle, ale zabránili zbytočným zápcham v hlavným uliciach mesta.
Zmena z pravého na ľavostrannú premávku.
Od 7. septembra 2009 vozidlá na Samoe premávajú v ľavom jazdnom pruhu. Táto zmena prebehla na základne lacnejších áut dovážaných prevažne z Japonska.
Vodná doprava.
Veľmi používaná doprava je vodná doprava (môže byť aj lodná doprava). Najväčší a najfrekventovanejší prístav sa nachádza na severe ostrova Upolu v hlavnom meste Apia. Denne sa tu vyloďuje množstvo turistov hlavne z USA, Tokelau alebo z Americkej Samoy. Taktiež je prístav plný obchodných lodí, či trajektov, ktoré takmer najväčšou mierou pomáhajú na vzraste ekonomiky v meste. V ústraní prístavu kotvia tiež súkromné lode, zväčša zamerané na lov rýb v okolí alebo slúžia na rekreáciu a relaxáciu.
Letecká doprava.
Keďže je Samoa ostrovným štátom, tak sa dosť využíva aj letecká doprava. Lety sú sústreďované hlavne na medzinárodné spojenia.
Paklenica

Paklenica je krasový riečny kaňon a zároveň národný park v Chorvátsku. Nachádza sa nad mestom Starigrad, v severnej Dalmácii, v južnej časti pohoria Velebit neďaleko Zadaru. V národnom parku sa nachádzajú dva kaňony Malá a Veľká Paklenica. Kaňon Malej Paklenice je vyschnutý bez vodného toku. Blízko vstupu do kaňonu Veľkej Paklenice sa nachádza komplex štól slúžiacich ako úkryt pre Josipa Broza Tita počas roztržky medzi Sovietskym zväzom a Juhosláviou na prelome štyridsiatych a päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia.
Najlepším východiskovým bodom je Stari Grad-Paklenica, od Zadaru. Tu tiež nájdete kanceláriu národného parku. Leží od vstupu do národného parku v obci Marasoviči, kde je za recepciou parkovisko. Horolezci tu získavajú presné popisy lezeckých ciest.
V kaňone Velkej Paklenice sa nachádza Anića Kuk, najvyššia chorvátska skala vysoká 712 m. V jej okolí sa nachádza množstvo horolezeckých terénov prístupných po celý rok.
Manita peć je zaujímavá jaskyňa v severnej časti kaňonu.
Vaganski vrh, najvyššia hora pohoria Velebit, vysoká , a Svätá hora vysoká sa nachádzajú blízko vonkajších hraníc národného parku. Z ich vrcholov sú vynikajúce výhľady na celú južnú časť Velebitu.
Jeho rozloha je 95 km2.
Prótogeneia (dcéra Deukalióna)

Prótogeneia ( – "Prótogeneia") je v gréckej mytológii dcéra Deukalióna a jeho manželky Pyrrhy.
Rodičia Prótogeneie, Deukalión a Pyrrha, boli zakladatelia nového ľudského rodu po potope sveta, ktorú na ľudstvo za bezbožnosť zoslal najvyšší boh Zeus. Oni sami boli zachránení Titanom Prométeom, ktorý im poradil, aby si postavili archu a zásobili sa potravinami. Potopa trvala deväť dní a nocí a keď vody ustúpili, Deukalión a Pyrrha si ďakovnou obetou za záchranu získali priazeň boha Dia, ktorý sa nad svojim činom zhrozil a dovolil im, aby opäť osídlili svet ľuďmi. Na jeho radu potom hádzali za seba kosti matky zeme. Pochopili, že ide o kamene a z Deukaliónových kameňov potom vznikli muži a z kameňov hádzaných Pyrrhou, ženy.
Deukalión a Pyrrha boli rodičia aj vlastných detí, synov Amfiktyóna a Helléna a dcéry Prótogeneie, ktorá sa s bohom Diom stala matkou prvého élidskeho kráľa Aethlia.
Voľný tanec

Voľný tanec () je jednou z dvoch častí súťaže v párovej krasokorčuliarskej disciplíne „tance na ľade“. Koná sa spravidla na druhý deň po prvej časti, po krátkom tanci.
Vo voľnom tanci si súťažiace páry môžu relatívne slobodne vybrať rytmus, tému programu a prislúchajúci hudobný sprievod, podporuje sa kreativita súťažiacich. Preto sú voľné tance divácky najzaujímavejšou časťou súťaže tancov na ľade.
Povinné náležitosti voľného tanca.
Napriek veľkej voľnosti sú podľa pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie povinnou súčasťou voľného programu v tancoch na ľade tieto prvky:
Presný počet a druh jednotlivých povinných prvkov stanovuje technická komisia Medzinárodnej korčuliarskej únie pre každú krasokorčuliarsku sezónu zvlášť.
Predpísaná dĺžka voľného tanca sú 4 minúty (+/- 10 sekúnd) pre seniorov a 3 minúty 30 sekúnd (+/- 10 sekúnd) pre juniorov.
Najvyššie skóre.
Z dôvodu zmeny formátu a bodovacieho systému v kategórii „Tance na ľade“ eviduje Medzinárodná korčuliarska únia oddelene štatistiky výsledkov pred sezónou 2010/2011 a po nej. 
Historicky (pred sezónou 2010/2011) najvyššie skóre vo voľnom tanci dosiahol ruský pár Tatiana Navková / Roman Kostomarov v roku 2003 na súťaži „Cup of Russia“ (117,14 bodu).
Od sezóny 2010/2011 dosiahli najvyššie skóre vo voľnom tanci Američania Meryl Davisová / Charlie White v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Soči (116,63 bodu).
Théraifoné

Théraifoné alebo Théraifona () je v gréckej mytológii dcéra ólenskeho kráľa Dexamena.
Antický autor Pausanias uvádza, že Dexamenos bol otec dvojičiek, dcér, Théraifony a Théroniky. Jeho dcéry sa stali manželkami dvojičiek, élidskeho kráľa Aktora. Théraifoné sa vydala za Euryta a jej sestra Théroniké za Kteata.
Théraifoné a Eurytos boli rodičia syna Thalpia,ktorý bojoval v trójskej vojne.
Angus MacLise

Angus MacLise (* 4. marec 1938, Bridgeport, Connecticut, USA − † 21. jún 1979, Káthmandu, Nepál) bol americký hudobník a básnik. V roku 1965 spoluzaložil hudobnú skupinu The Velvet Underground, z ktorej však odišiel ešte skôr, než stihla nahrať akékoľvek nahrávky a predtým, než sa jej manažérom stal Andy Warhol. Pred Velvet Underground hral v zoskupení okolo La Monte Younga, kde sa zoznámil s Johnom Calom, ktorý tiež hral s Velvet Underground. Mimo svoju hudobnú činnosť vydal niekoľko zbierok básní.
Michael Angelo Batio

Michael Angelo Batio (* 12 június 1956, Chicago) je americký gitarista, inštrumentalista. Preslávil sa hlavne hrou na dvojkrkové a štvorkrkové gitary s krkmi, ktoré smerujú vždy na opačnú stranu.
Letecké katastrofy

Letecké katastrofy (ang. "Mayday", alebo tiež "Air Crash Investigation(s)" či "Air Emergency"/"Air Disasters") je kanadský dokumentárny televízny program, ktorého producentom je Cineflix. Seriál sa zapodieva vyšetrovaním leteckých nehôd a ďalších katastrof. V seriáli sú použité historické rekonštrukcie, rozhovory a počitačom tvorený obraz na vytvorenie postupu udalostí, ktoré viedli ku každej katastrofe. Okrem leteckých expertov, bývalých pilotov a vyšetrovateľov nehôd sú aj popisované príčiny, kvôli ktorým tieto nehody nastali a ako sa im dá v budúcnosti vyhnúť.
Spoločnosť Cineflix začala produkciu dňa 13. augusta 2002 s rozpočtom 2,5 milióna kanadských dolárov. Seriál sa vysiela v 144 krajinách a 26 jazykoch.
Automat na kondómy

Automat na kondómy je druh predajných automatov. Tieto automaty sú často umiestnené na verejných toaletách, staniciach metra, letiskách ako opatrenie na podporu bezpečného sexu. Zriedkavo ponúkajú aj dámske kondómy.
Bezpečnostné pokyny.
Pri použití kondómov z automatu je dôležité skontrolovať dátum vypršania platnosti a samotný automat by nemal byť vystavený priamemu slnečnému žiareniu alebo inému zdroju extrémnych teplôt.
Automaty na Slovensku.
Mechanicke automaty buď jednoité alebo dvojité. Fungujú na mince 1 € resp. 2 € (1 kus kondómu resp. 2).
Automaty vo svete.
Automaty na kondómy sú viac rozšírene v západných krajinách. Vo Francúzsku má až 96 % stredných škôl automaty na kondómy.
Okrúhle pleso

Okrúhle pleso (), (), () je najvyššie položené ľadovcové pleso v Mlynickej doline vo Vysokých Tatrách.
Nachádza sa v najvyššej časti doliny, nad Capím plesom v obklopení Štrbského štítu, Hrubého vrchu a Furkotského štítu. Je položené v nadmorskej výške a rozlohu . Je dlhé a široké . Dosahuje maximálnu hĺbku . Je šiestym najvyššie položeným plesom v Tatrách.
Názov.
Bolo 5. augusta 1879, keď na Bystré sedlo vystúpil Matrin Róth. Vtedy sa rozhodol, že pomenuje dovtedy bezmenné pleso "Dölerovým plesom" (Döllersee, Dőller-tó). Uhorský karpatský spolok, ktorý vtedy mohol schvaľovať nové názvy, návrh schválil. Anton Döller (1831 – 1912), bol dôstojníkom a po prepustení z vojenskej služby sa usadil v Kežmarku. Venoval sa okrem iného turistickej činnosti. Patril medzi zakladateľov Uhorského karpatského spolku (1873), v ktorom zastával významné funkcie. Poľské "Towarzystwo Tatrańske" ho zvolilo za čestného člena. Spolu s Mór Déchym a Jánom Stillom uskutočnili prvovýstup Velickou próbou na Gerlachovský štít. Anton Döller bol iniciátorom vybudovania prvých turistických stavieb na Štrbskom Plese.
Turistika.
Priamo k plesu nevedie žiadny turistický chodník, ale je viditeľné z Bystrého sedla, cez, ktoré prechádza žltá turistická značka z Mlynickej do Furkotskej doliny.
Ciudad Bolívar

Ciudad Bolívar je hlavné mesto venezuelského štátu Bolívar. Rozkladá sa na ploche 591 km² a žije tu 350 691 obyvateľov.
Mesto bolo založené v roku 1764 pod názvom "Angostura" ako sídlo revolučnej vlády. Mesto sa nachádza pri rieke Orinoko a slúži ako prístav a obchodné centrum (medzi hlavné produkty patria: zlato, železná ruda, dobytok, a i.). Tiež je považované za historické centrum, ktoré je dobre uchovávané s katedrálou a ďalšími koloniálnymi budovami.
Natalia Streignardová

Natalia Streignardová, celým menom "Natalia Bárbara Martínez Streignard Negri" (* 9. september 1970, Madrid, Španielsko) je venezuelská herečka.
Životopis.
Nataliin otec pochádza z Nemecka a matka z Argentíny, nakoniec sa odsťahovali do Venezuely, ktorú Natalia pokladá za svoju vlasť. Kariéru v šoubiznise začala neúspešnou účasťou v súťaži Miss Venezuela. Len čisto zo zvedavosti sa dodatočne prihlásila do televízneho konkurzu a nakoniec získala hlavnú úlohu v telenovele "Sol de tentación". Na Slovensku je známa z telenoviel "Sladká Valentína" a "".
Rue de la Verrerie

Rue de la Verrerie je ulica v Paríži v 4. obvode. Prechádza štvrťami Saint-Merri a Saint-Gervais. 
Dejiny.
Existuje pod svojím názvom už od 12. storočia. Avšak časť medzi Rue du Temple a Rue Saint-Martin sa v 16. storočí volala "Rue Saint-Merri".
Nesie meno podľa sklárov, ktorí v ​​tejto oblasti žili. Za vlády Karola VI. sa tu usadila komunita emailistov a maliarov skla. V 17. storočí sa začalo používať farebné sklo a komunita zanikla.
Allen Lanier

Allen Lanier (* 25. jún 1946, New York − † 14. august 2013, New York) bol americký rockový gitarista a klávesista. V roku 1967 spoluzaložil skupinu Blue Öyster Cult, v ktorej pôsobil do roku 1985 a znova od roku 1987 do 2006, kedy sa prestal venovať hudbe. So skupinou vystúpil znovu pri jednom koncerte v roku 2012. V sedemdesiatych rokoch bola jeho priateľkou speváčka Patti Smith. Počas svojej kariéry spolupracoval napríklad aj s Johnom Calom, s ktorým v roku 1982 nahral album "Music for a New Society".
Zomrel na chronickú obštrukčnú chorobu pľúc vo veku 67 rokov.