burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Nová Polianka (Vysoké Tatry)

Nová Polianka (, , ) je osada na Slovensku a jedna z mestských častí mesta Vysoké Tatry Osada leží v katastrálnom území Starý Smokovec, ktorý je ako mestská časť a súčasne osada sídlom mesta Vysoké Tatry.
Vznikla po 2. svetovej vojne ako vojenská osada, má nadmorskú výšky Základný kameň prvého objektu bol položený v roku 1952 a liečebný ústav, ako základ osady bol otvorený v roku 1956.
Zaujímavosťou osady je existencia plavecko-rekreačného bazéna (s vyhrievanou vodou), s dĺžkou 13 m umiestneného v nadmorskej výške Bazén je umiestnený pod holým nebom (otvorený, bez strechy) a bol súčasťou areálu materskej škôlky v areáli liečebného ústavu. Nie je prístupný verejnosti. Dlhé roky, počas obdobia 1956 - 2008, sezóna miestneho kúpania trvala zvyčajne od polovice júna do konca augusta. Kríza od roku 2009 pribrzdila dotácie na rekreačné aktivity miestnych obyvateľov a bazén v roku 2009 neplnil účel.
Poprad (časť mesta)

Poprad (neoficiálne nazývaná aj: "Staré mesto ") je najväčšia mestská časť dnešného Popradu. Prvé osídlenie dokazuje nález 100 000 rokov starého odliatku mozgu človeka neandertálskeho v Gánovciach blízko Popradu. Prvá písomná zmienka je z roku 1256. Žije tu 38 338 obyvateľov (2015).
V 13. storočí sa tu začali usadzovať nemeckí kolonisti až získali v meste prevahu. Mesto patrilo medzi menšie mestá Spoločenstva spišských Sasov. Poprad zmenil svoje meno na "Popradzaza (Saský Poprad) " a neskôr na nemecké pomenovanie "Deutschendorf". K názvu Poprad sa vrátilo až v roku 1660, kedy Slováci postupne opäť získali v meste prevahu. 
Od roku 1412 až do roku 1772 bol Poprad v poľskom zálohu - uhorský kráľ Žigmund Luxemburský založil Poprad a ďalšie mestá Spiša poľskému kráľovi Vladislavovi Jagelovskému za 40 000 kôp českých grošov. Sídlo starostu zálohovaných miest bolo na hrade v Starej Ľubovni. 
V 16. až 18. storočí sa v chotári ťažila medená ruda. V roku 1606 mesto prijalo za patróna mesta sv. Egídia, aby mohlo dosiahnuť status susednej Spišskej Soboty a stať sa mestom s panovníkom udeleným erbom a privilegovanou mestskou kanceláriou. V roku 1692 tu vznikla papiereň, najstarší podnik v meste. Mestská radnica bola postavená na ploche hlavného námestia ešte pred požiarom v roku 1708. Obyvateľstvo sa zaoberalo zväčša poľnohospodárstvom a drobným remeslom. 
V 18. storočí dostalo mesto trhové právo. Význam Popradu vzrástol po vybudovaní Košicko-Bohumínskej železnice v roku 1871. V meste sa začal rozvíjať priemysel (nová budova pivovaru r. 1892, Vagónka r. 1904), Poprad sa rozrastal až predstihol dovtedy významnejšiu Spišskú Sobotu. 
Na začiatku 20.storočia sa Poprad stal najvýznamnejším z hornospišských miest. V roku 1927 sa sídlo okresu presunulo zo Spišskej Soboty do Popradu. "Veľký" Poprad oficiálne vznikol v roku 1946, keď Povereníctvo pre veci vnútorné určilo zlúčeným obciam Poprad, Veľká a Spišská Sobota spoločný názov Poprad. 
Na námestí je ranogotický kostol svätého Egídia z 13. storočia (z pôvodnej stavby sa zachovala veža, časť lode a presbytérium) s nástennými maľbami z 15. storočia. Pri kostole je renesančná zvonica z roku 1663. Ďalší kostol na námestí je Evanjelický kostol sv. Trojice je z roku 1834.
Manowar

Manowar je americká heavymetalová skupina z mesta Auburn v New Yorku. Bola založená v roku 1980 a stala sa známou aj vďaka jej textom, ktoré majú základ v žánri fantasy (predovšetkým v subžánri meč a mágia) a mytológii (predovšetkým v severskej mytológii). V roku 1984 bola skupina zapísaná do Guinessovej knihy rekordov za najhlasnejšie koncertné vystúpenie, pričom tento rekord neskôr dvakrát prekonali. Tiež sú držiteľmi svetového rekordu v najdlhšom heavymetalovom vystúpení, ktoré trvalo 5 hodín a 1 minútu a konalo sa v Bulharsku v roku 2008. Známi sú tiež svojím sloganom "Death to false metal".
Ritchie Blackmore’s Rainbow (album)

Ritchie Blackmore's Rainbow je prvý album bývalého gitaristu zo skupiny Deep Purple, Ritchieho Blackmorea, ktorý v roku 1975 nahral so skupinou Rainbow. Rainbow pozostávali z bývalých členov skupiny Elf, ktorá robila predskokanov počas koncertných turné Deep Purple.
Óšio

Óšio môže byť:
Klasická japončina

Klasická japončina () je forma japončiny, ktorá sa používala medzi rokmi 794 a 1185, v období známom ako heianské obdobie. Je nasledovníkom starej japončiny.
10 centov (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 10 eurocentov sú vyrobené zo severského zlata. Majú priemer 19,75 mm, hrúbku 1,93 mm a hmotnosť 4,10 g. Hrana mince je profilovaná s jemnými zúbkami. Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
Óšio (torpédoborec)

Óšio () bol druhá jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Asashio, Mičišio, Arašio, Nacugumo, Jamagumo, Minegumo, Asagumo, Arare a Kasumi. 
Bojové nasadenie.
19.-20. februára 1942 sa Óšio zúčastnil bitky v Bandungskom prielive. Spoločne s torpédoborcom Asašio sprevádzal transportnú loď "Sasago Maru", keď na konvoj okolo 23 hodiny zaútočila skupina spojeneckých lodí. Óšio pomohol Asašiu potopiť holandský torpédoborec "Piet Hein" a pri neskoršom stretnutí s ďalšou skupinou spojeneckých lodí sa podieľal na poškodení krížnika Tromp a torpédoborca USS Stewart. Sám Óšio bol v priebehu bitky tiež zasiahnutý a 7 členov posádky zahynulo. Po bitke z mora zachránil 10 trosečníkov z potopeného "Piet Hein".
20. februára 1943, pri návrate z transportnej plavby na Wewak, bola jednotka Óšio torpédovaná americkou ponorkou USS Albacore (SS-218) a potopila sa. Jeho sesterská loď Arašio sa ho síce pokúsila odtiahnuť, no Óšio sa potopil 70 míľ (130 km) severozápadne od ostrova Manus (00°50′ s.š., 146°06′ v.d.).
Samaritánka

Samaritánka (kórejsky Samaria, 사마리아) je juhokórejský film natočený v roku 2004 režisérom Kim Ki-dokom. Film bol uvedený do slovenských kín 11. januára 2007.
Obsah.
Čä-jong a Jo-džin sú dve stredoškolské kamarátky zo Soulu, ktoré získavajú peniaze netradičným spôsobom na ich cestu do Európy. Kým z Čä-jong je prostitútka, Jo-džin hľadá zákazníkov, dohaduje medzi nimi schôdzky a stráži pred hotelom.
Jedného dňa, kedy má práve Čä-jong zákazníka, vtrhne do hotelovej izby policajná hliadka. Vystrašená Čä-jong vyskočí z okna hotelovej izby a vážne sa pritom zraní. Následne je prevezená kamarátkou Jo-džin do nemocnice, kde následkom zranení zomiera. Zmätená Jo-džin si pripisuje smrť Čä-jong na seba, lebo nedostatočne strážila pred hotelom. Rozhodne sa ponúkať svoje telo bývalým zákazníkom Čä-jong , ale s prekvapivým zámerom, jeho cieľom je vykúpenie.
Do príbehu vstupuje otec Jo-džin, ktorý je policajtom. Šokovaný skutočnosťou, čo robí jeho dcéra Jo-džin po škole, začne hľadať bývalých klientov. Časom nastáva konfrontácia medzi policajtom a zákazníkmi, následkom čoho je v závere filmu brutálne zabitý jeden z nich.
Vo filme sa objavuje násilie, sex a smrť podporované zvláštnou pochmúrnou náladou, lyrickou hudbou a atmosférou kórejskej jesene v Soule.
Ocenenia.
Na rozdiel od väčšiny filmov režiséra Kim Ki-doka, snímka Samaritánka nemala veľký úspech v Kórejskej republike. Film vzbudil ovácie a získal cenu Strieborného leva na Medzinárodnom filmovom festivale v Berlíne.
DC Towers

DC Towers je názov projektu dvoch mrakodrapov vo viedenskej štvrti Donau City. Projekt vytvoril francúzsky architekt Dominique Perrault. DC Tower 1 má výšku 250 metrov, DC Tower 2 bude mať 168 metrov. Prvá z nich, DC Tower 1 bola dokončená v roku 2014.
Aktivita (termodynamika)

Aktivita je termodynamická veličina charakterizujúca mieru interakcie molekúl reálneho plynu alebo roztoku s okolím. Aktivita je definovaná ako veľkosť rozdielu chemického potenciálu v uvažovanom a referenčnom stave. Pojem aktivita definoval G. Lewis ako pomer fugacity uvažovaného a referenčného stavu. Ako referenčný stav pre kondenzované látky sa najčastejšie volí fugacita čistej látky pri teplote a tlaku systému (pozn. "tento referenčný stav nie je idealizovaný príklad, fugacitný koeficient nie je jednotkový" ). Pre plynné látky sa ako referenčná fugacita berie štandardný tlak 101 325 Pa ideálneho plynu (pozn "jeho fugacitný koeficient je samozrejme rovný jednej").
Matematická definícia.
kde:
Ak si v definičnom vzťahu aktivity vyjadríme fugacity ako súčin molárneho zlomku, fugacitného koeficientu a tlaku systému a za referenčný stav zvolíme čistú zložku "i", pri danom tlaku a teplote systému dostaneme:
kde:
Aktivita čistej zložky (ak je čistá zložka braná ako referenčný stav) je v súlade s definíciou (1) vždy rovná jednej. 
Vzťah medzi chemickým potenciálom a aktivitou.
Integrovaním definičného vzťahu fugacity medzi referenčným a konečným stavom a v súlade s definíciou aktivity dosadením aktivity za podiel fugacít dostaneme vzťah medzi zmenou chemického potenciálu (v hodnotenom stave oproti referenčnému) a aktivitou v hodnotenom stave:
kde:
Aktivitný koeficient.
Aktivitný koeficient sa definuje nasledovne:
Pozn. "Pre čistú zložku platí, že jej aktivita je vždy jednotková (ak je čistá zložka aj referenčným stavom) a v súlade s definíciou aj aktivitný koeficient čistej zložky je jednotkový."
Výhodou zavedenia aktivitného koeficientu je to, že mnohé rovnice odvodené pre ideálne správanie sa zložiek, v ktorých vystupuje molový zlomok xi, platia aj pre reálny stav, ak molárny zlomok vynásobíme ešte aktivitným koeficientom. Neplatí to však v rovniciach, kde výsledok je ovplyvnený neideálnosťou referenčného stavu (nech je ním čistá zložka). Aktivitný koeficient je v tomto rade v súlade s definíciou jednotkový, potom 1*xi=xi dostaneme teda rovnicu totožnú s rovnicou ideálneho správania, hoci čistá zložka nie je ideálna. Väčšina rovníc termodynamiky však popisuje zmenu nejakej veličiny, napr. chemického potenciálu, a v týchto prípadoch je použitie aktivitného koeficientu správne.
Ideálne roztoky.
Ideálne roztoky sú podľa G. Lewisa definované tak, že fugacita zložky "i" v roztoku je priamo úmerná molárnemu zlomku a to v celom koncentračnom rozpätí:
Z toho vyplýva, že aktivita zložky "i" v ideálnom roztoku (plynnom alebo kondenzovanom) je rovná molárnemu zlomku a aktivitný koeficient je jednotkový (ak ako štandardný stav berieme čistú zložku pri danej teplote a tlaku).
Je si treba všimnúť, že definícia ideálneho roztoku (nech je to plynná zmes) nepredpokladá ideálne správanie sa čistej zložky (nemusí sa správať ako ideálny plyn, teda fugacita čistej zložky sa nemusí rovnať tlaku čistej zložky).
Donau City

Donau City (voľný preklad "Dunajské mesto") je miestna časť v 22. viedenskom mestskom obvode Donaustadt.
Nachádza sa severne od Dunaja, v predĺžení mosta Reichsbrücke. Nachádzajú sa tu moderné výškové budovy a mrakodrapy, komplexy Vienna International Centre a Austria Center Vienna.
Blériot IX

Blériot IX bola jedna z prvých konštrukcií francúzskeho konštruktéra Luisa Blériota.
Išlo o experimentálne lietadlo predvedené v decembri 1908 na výstave Paris motor show. 
Popis konštrukcie.
Jednoplošník drevenej konštrukcie s plátenným poťahom. Výstuhy trupu boli napnuté pomocou klavírnych strún. Posádku tvoril jeden pilot.
Asašio (torpédoborec)

Asašio (jap.:朝潮) bol prvá jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Óšio, Mičišio, Arašio, Nacugumo, Jamagumo, Minegumo, Asagumo, Arare a Kasumi. 
Bojové nasadenie.
3. marca 1943, pri eskortovaní výsadkového konvoja z Rabaulu na Lae, počas bitky v Bismarckovom mori, bol konvoj napadnutý spojeneckými torpédovými lietadlami. Po prvej vlne útoku, keď sa pokúša pomôcť sesterskej jednotke Arašio a lodi Nodžima bol zasiahnutý bombou aj Asašio. Potopil sa asi 45 námorných míľ (85 km) južne od Finschhafen (Nová Guinea) (7°15' j.š. 148°15' v.d.).
Externé odkazy.
Asashio class - anglicky
Trolejbusová doprava vo Vysokých Tatrách

Trolejbusová doprava vo Vysokých Tatrách bola forma verejnej hromadnej dopravy vo Vysokých Tatrách, ktorá bola v prevádzke medzi rokmi 1904 a 1906.
Dejiny.
Na začiatku 20. storočia sa začali Vysoké Tatry turisticky rozvíjať, obmedzením sa stala absencia verejnej dopravy. Prvý tatranský hromadný dopravný prostriedok bol vlak, ktorý začal na trati Studený potok – Tatranská Lomnica jazdiť od roku 1895. Od roku 1898 sa k nemu pripojila parná ozubnicová trať Štrba – Štrbské Pleso.
Srdce Tatier Starý Smokovec bolo od dopravy stále odrezané. Podnikatelia Viliam Krieger a Vincent Matejka 2. augusta 1904 uviedli do prevádzky trolejbusovú prevádzku (vtedy omnibusovú) na linke Poprad – Veľký Slavkov – Starý Smokovec. V tej dobe v Rakúsko-Uhorsku to bol unikát. Trať merala 13,8 km a jej súčasťou bola jediná meniareň v Starom Smokovci, ktorú napájal vodný elektrický mlyn v obci Veľká. Trolejové vedenie bolo napájané prúdom 550 voltov. Práce na výstavbe omnibusovej trate trvali len 4 mesiace. Robotníci osadili drevené podpery s kovovými konzolami, na ktoré upevnili trolej. Vozne dodal Karol August Stoll z Drážďan a boli vybavené elektromotormi s výkonom 12 - 15 kW. Voz mal tri nápravy, nad prostrednou - poháňanou bol elektromotor. Kolesá boli drevené, v oceľových ráfoch. 
Na trati premávali dva omnibusy a posádka pozostávala z vodiča a pomocníka, ktorý obsluhoval káblovú zbernicu. Omnibus premával len v lete, lebo koncesia bola vydaná na obdobie od 1. júna do 15. októbra. Keď pršalo, omnibus nevládal prekonať zablatenú cestu najmä pri Dolnom Smokovci. Ak bolo dobré počasie prešiel svoju trasu za 75 minút. Návštevníci omnibus pokladali za zaujímavú novinku, ale radšej na cestu do Starého Smokovca využili fiakre. V roku 1905 omnibus prepravoval cestujúcich bez väčších problémov. Starosti vodičovi robila úzka vozovka, najmä vtedy, keď sa stretol s fiakrom. Počas prevádzky sa vyskytlo niekoľko kolízií povozov ťahaných koňmi. Inšpektori, ktorí v roku 1905 vykonali revíziu, konštatovali, že omnibusy, až na veľmi zlú hradskú, sú schopné ďalšej prevádzky. Ale v roku 1906 omnibusy náhle skončili a ako neskôr vysvitlo, kone arcikňažnej Izabely, boli na omnibus "alergické" a pri jednom takom stretnutí s elektrickou "mašinou" sa splašili a koč s jej výsosťou vyvrátili do priekopy. Habsburgovci zasiahli a premávku zastavili v auguste 1906.
Vozidlový park.
Po celý čas prevádzky (2 roky) slúžili v prevádzke 2 trolejbusy typu Daimler-Stoll, ktoré mohli prepraviť až 20 osôb.
Súčasnosť.
Pretože sa trolejbusy neosvedčili, bol v roku 1906 schválený projekt rovnakých podnikateľov na výstavbu železničnej trate s rozchodom 1000 mm na trase Poprad – Starý Smokovec. So stavbou sa začalo koncom roku 1907 a v roku 1908 bola spustená prevádzka úzkokoľajky. Dnes je vo Vysokých Tatrách v prevádzke okrem trate s normálnych rozchodom do Tatranskej Lomnice aj tato úzkorozchodná trať, ktorá bola predĺžená na Štrbské Pleso s odbočkou do Tatranskej Lomnice.
Alberta Briantiová

Alberta Briantiová (* 5. apríl 1980, San Secondo Parmense, Taliansko) je súčasná talianska profesionálna tenistka.
Andreja Klepačová

Andreja Klepačová (* 13. marec 1986, Koper, Slovinsko) je súčasná slovinská profesionálna tenistka.
Rajovec dlhoplutvý

Rajovec dlhoplutvý ("Macropodus opercularis") je druh ryby z čeľade labyrintkovité.
Pôvod.
Rajovec dlhoplutvý pochádza z východnej Ázie (Kórea, Taiwan, Vietnam).
Opis.
Rajovec dlhoplutvý dorastá do maximálnej veľkosti 9 až 15 cm. Na bokoch stranách tela sa nachádza kresba priečnych pásov červenej, modrej a hnedej farby. Jedna vyšľachtená forma, ktorá sa v prírode nevyskytuje, je albín. Samec má predĺženú dorzálnu, kaudálnu a análnu plutvu, ktorými sa predvádza aby zapôsobil na samičku, alebo zastrašil iné samce. Rajovec znáša aj nízke teploty až do 15 °C, ktoré nie sú typické pre tropické sladkovodné ryby, a v letných mesiacoch môže byť chovaný aj v rybníku.
Ekológia a biotop.
Obýva plytké porastené vody (napr. ryžové polia). Žije na pobreží i v brakickej vode. Je to omnivorný druh (všežravec), ktorý dáva prednosť väčšej živej potrave, ako sú napr. larvy hmyzu, a iné živé organizmy, ktoré sa vyskytujú v horných a stredných vrstvách vodného prostredia. V podmienkach chovu v starostlivosti človeka sú to aj tubifexi, malé alebo sekané väčšie dážďovky, rupice, ako aj umelá potrava, ktorá je určená pre tento druh. Samec stavia penové hniezda na vodnej hladine. Pár bráni svoje vytieracie teritórium spoločne, ale iba do skončenia trecej periódy. Samička kladie niekoľko sto ikier, ktoré sa vyliahnu asi po dvoch dňoch. Po ukončení trecej periódy, je nutné samicu odloviť, pretože by ju samec neustále prenasledoval (čo sa stáva hlavne v malých akváriách). Je to tzv. otcovský typ rodiny, kedy ošetrovanie ikier cez ich embryonálny a larválny vývoj až do voľného rozplávania plôdika, preberá samec.
Chov.
Pri chove v starostlivosti človeka v akváriu, tak ako aj v svojich pôvodných ekologických nikách výskytu, sa zdržuje v horných až stredných vrstvách vodného prostredia. Pri chove v starostlivosti človeka by sa hodnota pH mala pohybovať v rozmedzí 6,8 až 8,0; celková tvrdosť vody (°dGH) v rozmedzí 4,0 - 18,0 °N a teplota v rozmedzí 16,0 - 26,0 °C. V rámci druhu je znášanlivý, ale k menším druhom môže byť agresívny.
Hermiona Grangerová

Hermiona Jean Grangerová je literárna postava 7-dielnej ságy o mladom čarodejníkovi Harrym Potterovi. Hermiona je jedna z hlavných hrdinov, študentka čarodejníckej školy Rokfort, chrabromilskej fakulty. V škole sa zoznámila s priateľmi Harrym Potterom a Ronom Weasleym, s ktorými chodí do rovnakého ročníka. 
Narodila sa v nečarodejníckej (muklovskej) rodine. Vyniká intelektom, pracovitosťou, vynikajúcimi štúdijnými výsledkami, ale aj odvahou. 
Charakteristika.
Hermiona je strednej postavy, má hnedé kučeravé neposlušné vlasy a miestami trochu panovačný hlas. Do 4. ročníka mala priveľké zuby. Je veľmi inteligentná, rozvážna, tvrdohlavá, trochu citlivá a predovšetkým lojálna. Jej patronus nadobúda podobu striebornej vydry (možno je to tým, že Ron býva v dedinke Vydrí sv. Dráb). Najradšej má vôňu čerstvo pokosenej trávy, nového pergamenu a mentolovej zubnej pasty. Hermiona je veľmi inteligentné dievča, ktoré prečítalo množstvo kníh. Neimponuje jej veštenie, lebo je to veľmi nejasný odbor mágie. Jej najobľúbenejším predmetom je aritmancia, má rada aj čarovanie, transfiguráciu, starobylé runy a ako jediná z celej triedy vie odolávať uspávajúcemu, monotónnemu hlasu profesora Binnsa, ktorý učí dejiny mágie.
Život.
Pochádza z muklovskej rodiny, obaja jej rodičia sú zubári. Mala nosiť strojček, ale po incidente pred hodinou elixírov, pri ktorom jej Draco Malfoy zväčšil zuby, nechala scvrkávacie kúzlo pôsobiť dlhšie. Vlastnú sovu nikdy nemala, no v 3. ročníku si kúpila Krivolaba (kríženec knézla a mačky). V 4. ročníku s ňou veľmi pohlo, keď Bartemius Crouch prepustil svojho domáceho škriatka Winky. Na základe toho založila SOPLOŠ - Spoločnosť pre ochranu práv a legálne oslobodenie škriatkov. V 5. ročníku založila na čele s Harrym hnutie s názvom Dumbledorova armáda. Na skúškach toho roku získala plný počet VČÚ, všetko vynikajúci, až na Obranu proti čiernej mágii, a stala sa prefektkou. V 7. roku nenastúpila na Rokfort, ale išla s Harrym a Ronom hľadať horcruxy. Do Rokfortu sa po porazení Voldemorta ako jediná z trojice vrátila dokončiť štúdium. 
Hermiona sa postupne zaľúbila do kamaráta Rona. Plne prejavila svoje city voči Ronovi až v siedmej knihe, keď sa pobozkali. Skončilo sa to svadbou a majú dve deti – Huga a Rose, ktorá zdedila talent po mame. Po tom, čo porazili Voldemorta, mala vlastnú kartičku v čokoládových žabkách - čarodejníckych cukrovinkách. Jej prízrak má podobu profesorky McGonagallovej, ktorá na ňu kričí, že nespravila ani jednu skúšku.
Rajovec cejlónsky

Rajovec cejlónsky ("Belontia signata") je druh ryby patriacej do čeľade labyrintkovité.
Dĺžka: 125 mm, miesto výskytu: Srí Lanka, pohlavné znaky: samec s viac zašpicatenými plutvami s predĺžením, obťažnosť chovu: veľmi jednoduchý, potrava: všetky druhy potravy, spôsob rozmnožovania: stavia penové hniezdo, odchov: veľmi jednoduchý, tento druh nestavia penové hniezdo s takou starostlivosťou ako príslušníci iných druhov
Opis.
Zlatosfarbené telo tohoto druhu je pokryté sieťovým vzorom, pretože každá šupina má tmavý červenohnedý okraj. Všetky plutvy sú jemné, modrasto zafarbené. Pri pohlavnej zrelosti sa celé telo sfarbuje viac dočervena. Samec rajovca cejlónskeho má lúče na chvostovej plutve predĺžené. Tento rajovec sa považuje za bojovný druh, preto spoločne chované ryby by mali byť dosť veľké, aby neboli tyranizované.
Akvárium.
Voda pre chov: všetky druhy, teplota: 24 °C, typ nádrže: pre druh, miesto v akváriu: všetky vrstvy, zvláštne požiadavky: rastliny.
Horcrux

Horcrux je magický predmet zo série kníh "Harry Potter". Ide o predmet, do ktorého čarodejník vloží časť svojej duše. V prípade smrti jeho tela tak čarodejník neumrie, ale vďaka horcruxu existuje ďalej. Na vytvorenie horcruxu treba niekoho zavraždiť a za pomoci veľmi silnej čiernej mágie svoju dušu, ktorá sa pri vražde odtrhla, vložiť do daného predmetu. 
Doposiaľ boli záznamy o ľuďoch, ktorí vytvorili len jeden horcrux, ale Albus Dumbledore spolu s Harrym zistili, že Lord Voldemort ich vytvoril sedem.
Spôsoby zničenia horcruxu (vyskytujúce sa v knihách):
Voldemortove horcruxy.
Presnejšie by sme mohli povedať, že Voldemort vytvoril úmyselne len šesť horcruxov a jeden nedopatrením - Harryho.
Rozdiel medzi horcruxom a telom.
Keď niekto zničí telo, duša prežije. Duša je v tomto prípade silná a telo je iba slabá schránka. U horcruxov je to opačne. Obal je "takmer" nezničiteľný, dá sa zlikvidovať iba veľmi silným predmetom, ktorý ho natrvalo zničí. Duša v horcruxe je veľmi slabá a zanikne vtedy, keď sa zničí obal.
Draco Malfoy

Draco Malfoy je literárna postava 7-dielnej ságy o mladom čarodejníkovi Harrym Potterovi. Draco je študent Rokfortskej strednej školy čarodejníckej nepriateľ Harryho. 
Pochádza zo starobylej čarodejníckej rodiny v duchu fakulty Slizolin. Jeho rodičia sú Lucius Malfoy a Narcissa Malfoyová Blacková. Nemá súrodencov. Na škole sa zoznámil s Vincentom Crabbom a Gregorym Goylom, ktorí sú niečo ako jeho kumpáni. Po výrovi (jeho sove) mu rodičia posielali plné krabice sladkostí. Je rozmaznaný a namyslený, pyšný na svoj čistokrvný čarodejnícky pôvod. Pohŕda čarodejníkmi narodenými v nečarodejníckych (muklovských) rodinách, medzi ktorých patrí aj Harryho kamarátka Hermiona. Harryho kamarátovi Ronovi sa zase posmieva najmä za to, že pochádza z chudobnej rodiny. Draca to tiahne k temnej mágii. Nenávidí nielen Harryho a jeho kamarátov, ale aj Harryho obľúbených učiteľov, najmä Hagrida.
20 centov (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 20 centov sú vyrobené zo severského zlata. Majú priemer 22,25 mm, hrúbku 2,14 mm a hmotnosť 5,74 g. Hrana mince je hladká so sedmimi drážkami (tvar španielskeho kvetu). Všetky mince majú spoločnú lícovú stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
50 centov (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 50 centov sú vyrobené zo severského zlata. Majú priemer 24,25 mm, hrúbku 2,38 mm a hmotnosť 7,80 g. Hrana mince je profilovaná s jemnými zúbkami. Všetky mince majú spoločnú lícovú stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
1 euro

Mince s nominálnou hodnotou 1 euro sú vyrobené z dvoch zliatin, vnútorná časť je z mediniklu a vonkajšia z niklovej mosadze. Majú priemer , hrúbku a hmotnosť 7,55 g. Hrana mince je striedavo hladká a jemne vrúbkovaná (3 segmenty hladká, 3 segmenty vrúbkovaná). Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rôznu národnú rubovú stranu.
2 eurá

Mince s nominálnou hodnotou 2 eurá sú vyrobené z dvoch zliatin, vonkajšia časť je z mediniklu a vnútorná z niklovej mosadze. Majú priemer 25,75 mm, hrúbku 2,2 mm a hmotnosť 8,50 g. Hrana mince je jemne vrúbkovaná s vtlačeným nápisom alebo motívom. Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rôznu národnú rubovú stranu. Okrem národných euromincí existujú aj pamätné euromince s nominálnou hodnotou 2 eurá.
IMT-2000

IMT-2000 (International Mobile Telecommunications-2000) je štandardom pre tretiu generáciu (3G) bezdrôtových komunikačných sietí definovaný Medzinárodnou komunikačnou úniou.
Seymouria

Seymouria bol podivuhodný stavovec, o ktorého systematickom postavení sa vedci dohadovali viac než sto rokov. Nemohli sa totiž zhodnúť, či ide o obojživelníka alebo plaza. Väčšina prikladala väčší význam jeho plazím znakom, a považovala ho preto za primitívneho plaza. Spor bol ukončený až nálezom pozostatkov fosílnych lariev tohoto živočícha so zachovanými žiabrami. Po tomto zistení bolo jasné, že seymouria je vysoko organizovaný obojživelník. 
Poznávacie znaky.
Bol to dravec s jašterovitým, približne 60 cm dlhým telom, ktorý žil na suchej zemi. Jeho fosílne kostry boli nájdené v Texase v uloženinách permu. Tieto živočíchy žili pred 270 miliónmi rokmi. Seymouria patrí do skupiny živočíchov, o ktorých dlho panovalo presvedčenie, že tvoria prechod medzi obojživelníkmi a plazmi. Až neskôr sa ukázalo, že sú potomkami starej karbónskej skupiny, ktorá síce stála pri zrode prvých plazov, ale sa skoro od tej hlavnej vývojovej línie odklonila. Vývojový proces premeny obojživelníka na plaza bol ovplyvnený meniacou sa klímou. Ku koncu karbónu sa z vlhkého menilo na suchšie a v perme už prevládalo suché. Niektoré rody krytolebcov sa včas s týmito zmenami dokázali vysporiadať a nedostatok vody im nevadil. Pokožka ich tela zrohovatela, až vytvorila pancier chrániaci telo pred vyparovaním vody. Vajíčka už neznášali do vody, ale zahrabávali ich do vlhkého piesku alebo pod lístie. Jednoducho, život sa sťahoval trvalo na súš.
Xenacanthus

Xenacanthus je vyhynutý rod žralokov z čeľade Xenacanthidae. 
Žili v mladších prvohorách. Boli to obávané dravce, ktoré sa najmä v karbóne rozšírili takmer po celom svete. Svedčia o tom nálezy ich fosílnych kostier, objavené na rôznych miestach Európy, Ameriky aj Austrálie. Aj u nás boli hojní. Žili v riekach a sladkovodných jazerách, kde boli ich hlavnou potravou v tom čase už tiež hojne rozšírené menšie druhy rýb. O spôsobe života a obživy týchto dravcov hovorí množstvo ostrých špicatých zubov, ktorými bola vyzbrojená ich tlama. Nápadný je mohutný tŕň, ktorý čnel zo zadnej časti hlavy smerom k chrbtovej plutve. Veľkosť ich tela sa pohybovala okolo 70 cm a ani väčšie druhy nepresahovali dĺžku jedného metra. 
Primitívne prvohorné pražraloky (rad Xenacanthida), medzi ktoré patrí aj Xenacanthus, sa prvý raz objavili v strednom devóne. Tvoria pomerne úzko špecializovanú vedľajšiu vetvu neveľkých žralokovitých parýb, ktoré neprežili koniec prvohôr, lebo už v strednom perme, zhruba pred 240 miliónmi rokov, vymreli.
Ao-men lü-jou-tcha

Ao-men lü-jou-tcha (, , doslova "Macajská turistická veža", angl. "Macau Tower") je vysoká televízna veža na južnom cípe Macaa, zvláštnej administratívnej oblasti Čínskej ľudovej republiky. Výška samotnej veže je 248 metrov na vrchole ktorej je 90-metrová anténa. Jej stavba trvala 3 roky podľa návrhu Gordona Mollera, architekta z Nového Zélandu. Oficiálne ju otvorili 19. decembra 2001. 
Návštevníkom veže je k dispozícii päť vyhliadkových plošín, tá hlavná je vo výške 223 metrov. Poskytuje výhľad až do 55 kilometrovej vzdialenosti na druhú stranu Macaa alebo Taipy. Okrem iného sa tu nachádza taktiež reštaurácia, ktorá sa otáča okolo svojej osi o 360 stupňov. 
Zaujímavosťou je možnosť dostať sa na vonkajšiu stranu veže z hlavnej vyhliadkovej plošiny cez asi 1,5 metrovú, ale zato zdolateľnú prekážku. Na vrchole veže je návštevník zaistený bezpečnostným lanom, a môže sa zúčastniť tzv. "Sky Jump"-u, ktorá sa na veži prevádzkuje od septembra 2005. Adrenalínová atrakcia je podobná bungee jumpingu, ale bez charakteristického jo-jo efektu.
Wolfsthal-Berg

Wolfsthal-Berg bola obec v Rakúsku do roku 1996, potom sa rozdelila na Wolfsthal a Berg.
Johan Wilhelm Zetterstedt

Johan Wilhelm Zetterstedt (* 20. máj 1785, Lärketorp, Švédsko - † 23. december 1874, Lund, Švédsko) bol významný švédsky univerzitný profesor, prírodovedec a entomológ, ktorý sa zaoberal viacerými radmi hmyzu. 
Biografia.
Zetterstedt študoval v rokoch 1805 až 1808 na univerzite v švédskom meste Lund, kde bol jeho učiteľom Anders Jahan Retzius. V roku 1808 sa stáva doktorom filozofie, v roku 1810 docentom botaniky, v roku 1812 sa stáva kandidátom prírodných vied a v roku 1822 sa stáva profesorom v Lunde. Od roku 1840 sa na tejto univerzite stáva profesorom botaniky a praktickej ekonómie.
Entomologické aktivity.
Počas svojho života sa zaoberal hlavne entomológiou. Preslávil sa svojimi klasickými prácami, ktoré sa zaoberali faunou hmyzu škandinávskeho polostrova, hlavne Lapplandie. Zbieral a študoval predovšetkým rad dvojkrídlovcov (Diptera) a blanokrídlovcov (Hymenoptera). K jeho žiakom patril i významný švédsky entomológ Anders Gustaf Dahlbom (1806 – 1859). Bol aj členom "The entomological Society of London". 
Jeho zbierka hmyzu (hlavne radu Diptera a Orthoptera) sa nachádza vo Švédsku - Zoologické múzeum Lundskej univerzity = Lunds universitet.
Sacuma (provincia)

Provincia Sacuma () je bývalá japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá západná polovica prefektúry Kagošima na ostrove Kjúšú. Jej skrátený názov bol Sasšú (薩州). 
V období Sengoku bola Sacuma léno rodiny Šimazu, ktorá vládla väčšej časti južného Kjúšú zo svojho hradu v meste Kagošima.
V roku 1871, so zrušením feudálnych panstiev a vytvorením prefektúr po reformách Meidži, provincie Sacuma a Ósumi boli spojené do relatívne stabilnej prefektúry Kagošima. 
Sacuma bola jedna z hlavných provincií, ktoré sa postavili do opozície k Tokugawskému šógunátu v polovici 19. storočia. Preto oligarchia, ktorá sa dostala k moci po "Reformách Meidži" v roku 1868 mala silné zastúpenie z provincie Sacuma, vo vodcoch ako boli Tošimiči Ókubo a Takamori Saigó, ktorí sa dostali do kľúčových vládnych pozícii.
Sacuma je dobre známa ako producent sladkých zemiakov, ktoré sú v Japonsku známe ako 薩摩芋 (sacumaimo alebo "Sacumský zemiak").
Rakúske euromince

Rakúske euromince sú v obehu od 1. januára 2002. Rakúsko je členom Európskej únie od roku 1995 a tiež členom Európskej menovej únie.
Dizajn minci bol vybraný vo verejnom hlasovaní. Mince každej nominálnej hodnoty majú rozdielne motívy a súčasne má každá z troch skupín mincí svoje vlastné témy. Mince s hodnotou 1, 2 a 5 centov zobrazujú rakúske Alpské kvety – na 0,01 € je Horec, na 0,02 € je Plesnivec alpínsky a na 0,05 € sa nachádza Prvosienka jarná. Na minciach 10, 20 a 50 centoch sú príklady architektúry z Viedne. Konkrétne na 10 centoch je Stephansdom (Dóm svätého Štefana) vo Viedni ako príklad gotiky, na 20 centoch sa nachádza viedenský Belvedér ako príklad baroka a na 50 centoch je viedenská secesná budova ako príklad secesie. Na minciach nominálnej hodnoty 1 a 2 eurá sú zobrazení známi Rakúšania. Na 1 eure je to slávny hudobný skladateľ Wolfgang Amadeus Mozart, ktorý sa narodil v Salzburgu a na 2 eurovej minci je vyobrazená radikálna rakúska pacifistka a držiteľka Nobelovej ceny za mier Bertha von Suttner.
Všetky motívy mincí navrhol Josef Kaiser a obsahujú 12 hviezd symbolizujúcich EÚ, vlajku Rakúska a rok vyrazenia mince.
Dvojeurové pamätné mince.
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
Zberateľské neobehové mince.
Žetóny Viedeňskej filharmónie.
4€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 13 mm; Hmotnosť: 1,24 g
10€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 16 mm; Hmotnosť: 3,12 g
25€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 22 mm; Hmotnosť: 7,78 g
50€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 28 mm; Hmotnosť: 15,52 g
100€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 37 mm; Hmotnosť: 31,1 g
100€: Materiál: 99,95% platina; Priemer mince: 37 mm; Hmotnosť: 31,1 g
2 000€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 74 mm; Hmotnosť: 622,13 g
100 000€: Materiál: 99,9% zlato; Priemer mince: 370 mm; Hmotnosť: 31,103 g
3 eurové pamätné mince.
Materiál: meď-nikel (75% meď, 25% Ni); Priemer mince: 34 mm; Hmotnosť: 16 g 
5 eurové pamätné mince.
Typ A: Materiál: 80% striebro; Priemer mince: 28,5 mm; Hmotnosť: 10 g
Typ B: Materiál: meď; Priemer mince: 28,5 mm; Hmotnosť: 8,9 g 
10 eurové pamätné mince.
Typ A: Materiál: 92,5% striebro; Priemer mince: 17,3 mm; Hmotnosť: 14,9 g
Typ B: Materiál: meď; Priemer mince: 32 mm; Hmotnosť: 32 g 
20 eurové pamätné mince.
Typ A: Materiál: 90% striebro; Priemer mince: 34 mm; Hmotnosť: 18 – 20 g
Typ B: Materiál: 92,5% striebro; Priemer mince: 34 mm; Hmotnosť: 19 g 
25 eurové pamätné mince.
Typ A: Materiál: Stred: Niób, Okraj: 90% striebro; Priemer mince: 34 mm; Hmotnosť: 17,15 g
Typ B: Materiál: Stred: Niób, Okraj: 90% striebro; Priemer mince: 34 mm; Hmotnosť: 16,5 g 
50 eurové pamätné mince.
Materiál: 98,6% zlato; Priemer mince: 22 mm; Hmotnosť: 10,14 g
100 eurové pamätné mince.
Materiál: 98,6% zlato; Priemer mince: 30 mm; Hmotnosť: 16,23 g
Sacuma

Sacuma môže byť:
Normostrana

Normostrana (skratka NS) je štandardizovaná strana s 1 800 znakmi textu (vrátane medzier a interpunkcie), čo pri písaní na stroji zodpovedá tridsiatim riadkom po šesťdesiat znakov, alebo približne 250 slovám bežného textu.
Pri použití iného formátovania je postup na zistenie zodpovedajúceho počtu normostrán jednoduchý: počet znakov v texte treba vydeliť číslom 1 800 a výsledkom je počet normostrán. Napríklad v aplikácii Microsoft Word ide o položku "Počet znakov (vrátane medzier)" v menu "Nástroje".
Ekosozológia

Ekosozológia je strešným pojmom pre náuku o ochrane prírody a obnovnej ekológii (conservation biology and restoration ecology), ktorý vznikol na pôde Ústavu zoológie SAV a bol odbornou verejnosťou akceptovaný zatiaľ na Slovensku, v Poľsku a čiastočne v Česku. Do angličtiny sa prepisuje ako "ecosozology".
Ochrana prírody je činnosť; ekosozológia je vedná disciplína, ktorá ju podporuje.
Pojem ekosozológia bol vnesený do "Slovníka súčasného slovenského jazyka" (Buzássyová &amp; Jarošová, eds., VEDA, 2006) ako náuka o ochrane prírody na ekologickom (vedeckom) základe.
Nagymaros

Nagymaros (, ) je mesto v Peštianskej župe v Szobskom okrese v Maďarsku. 
Má rozlohu 3 439 ha a žije tu obyvateľov "()".
V3

V3 môže byť:
SBL

SBL môže byť:
Travis Barker

Travis Landon Barker (* 14. november, 1975) je americký bubeník, ktorého meno sa preslávilo vďaka kapele Blink-182 v ktorej hral na bicie. Momentálne je bubeníkom v kapele Blink 182 a taktiež hral pre projekty Box Car Racer, +44, Transplants a Expensive Taste.
V roku 1996, Barker hral bicie pre kapelu The Aquabets. Nahral s nimi jeden album - The Fury of the Aquabats!, v roku 1997. Jeho kariera odštarotvala, keď sa pridal do pop punkovej kapely Blink-182 v roku 1998. Barker sa preslávil svojím účesom a jeho tendenciou vystupovať bez trička, čím odhaľoval jeho tetovania. Barker sa ukázal ako veľmi prispôsobivý bubeník. Vyrábal a pomáhal pri veľkom množstve hudobných projektov rôznorodých štýlov ako napríklad hip-hop, punk rock, alternatívny rock, ska, rap, pop a aj country.
Chemický potenciál

Chemický potenciál je termodynamická veličina charakterizujúca voľnú (Gibbsovú) energiu jedného mólu zložky v roztoku, ide teda o tzv. parciálnu molárnu veličinu. Chemické potenciály rovnako ako aj iné parciálne molárne veličiny sú funkciou tlaku, teploty a zloženia roztoku, teda môžu mať iné hodnoty ako jeden mól čistej zložky. "Ako názorný príklad parciálnych veličín možno uviesť molárny objem, tj. objem jedného molu látky. Napr. čistá voda ma tento objem 18 cm3. Ak jeden mól vody pridáme do veľmi veľkého množstva vodného roztoku inej látky (takže sa koncentrácia praktický nezmení) a odmeriame prírastok objemu zistíme, že tento nemusí byť 18 ale trebárs 16 alebo 22cm3. Takto nameraná veličina sa volá parciálny molárny objem vody (za danej teploty, tlaku a zloženia roztoku)." Podobný vzťah ako v tomto príklade je aj medzi Gibbsovou energiou jedného mólu čistej zložky a jej chemickým potenciálom v roztoku.
Matematická definícia.
Chemický potenciál je parciálna molárna voľná entalpia čo možno matematicky zapísať:
Kde:
Estónske euromince

Estónske euromince sú euromince s estónskym národným motívom. Sú v obehu od 1. januára 2011, kedy Estónsko prešlo z koruny na euro. Estónsko je členom EÚ od 1. mája 2004 a tiež je členom Európskej menovej únie. Do systému ERM II vstúpilo 28. júna 2004.
Výmenný kurz koruny k euru bol stanovený na 15,6466 korún za euro.
Estónsko bolo prvé z nových členov EÚ, ktoré sa rozhodli prijať euro a prvé aj odhalilo vzhľad euromincí. Vzhľad bol vybraný v súťaži vyhlásenej v júni 2004 a do 19. októbra prijali 134 návrhov. Komisia vybrala 10 najlepších motívov, z ktorých Estónci mali možnosť telefonicky hlasovať jeden týždeň. 
Súťaže sa zúčastnilo 45 453 občanov. 27,46% z nich si vybralo motív číslo 4, kde na všetkých minciach je zobrazený rovnaký motív - mapa Estónska a pod ňou nápis „Eesti“ (estónsky Estónsko). Motív je obklopený 12 hviezdami symbolizujúce EÚ a na motíve sa nachádza rok, kedy mali mince prísť do obehu. 
Prvé estónske mince s rokom 2011 boli razené v polovici roka 2010 vo Fínsku. V roku 2012 sa Estónske mince razili v Holandsku, v roku 2015 a 2018 v Litovskej mincovni a v rokoch 2016-2017 sa mince razili opäť vo Fínsku. V rokoch 2013-2014 neboli razené mince do obehu. 
Dvojeurové pamätné mince.
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
Zberateľské neobehové mince.
7 eurové pamätné mince.
Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,28 g 
8 eurové pamätné mince.
Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,28 g 
10 eurové pamätné mince.
Typ A: Materiál: striebro 92,5%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,28 g 
Typ B: Materiál: striebro 99,9%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,8 g 
12 eurové pamätné mince.
Materiál: striebro 99,9%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 28,28 g 
15 eurové pamätné mince.
Materiál: striebro ?; Priemer mince: ; Hmotnosť: ? g 
20 eurové pamätné mince.
Materiál: bimetalická 99,9%; Jadro: zlato 99,9%; Kruh: striebro 99,9% Priemer mince: ; Hmotnosť: 14,6 g 
25 eurové pamätné mince.
Materiál: zlato 99,9%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 3,11 g 
100 eurové pamätné mince.
Materiál: zlato 99,9%; Priemer mince: ; Hmotnosť: 5,65 g
Záporožie

Záporožie (; ) je priemyselné mesto, ktoré leží na juhovýchode Ukrajiny na rieke Dneper. S počtom 780 000 obyvateľov je 6. najväčšie mesto na Ukrajine a administratívne stredisko Záporožskej oblasti. Má rozlohu , ale mestský úrad chce pripojiť dva vedľajšie rajóny, a týmto spôsobom zväčšiť rozlohu, ale aj počet obyvateľov.
Predpokladá sa, že v najbližšej dobe sa bude Záporožie rozvíjať aj juhozápadným smerom v okolí mostov, ktoré sú v súčasnosti vo výstavbe.
Sídli tu aj Východoukrajinský slovenský národnostný a kultúrny spolok.
Do roku 1921 sa mesto volalo "Alexandrovsk" (po rusky: Александровск, po ukrajinsky: Олександрівськ) podľa ruského veliteľa, princa Alexandra Golicyna. Dnešný názov dostalo mesto podľa rýchleho toku pri ostrove Chortycia.
V okolí mesta, v dedine Voznesenka, bol objavený náhrobok bulharského chána Asparucha. Okrem toho v Záporoží a v oblasti bývajú Tavrijskí Bulhari. Nachádza sa pri Kachovskej vodnej nádrži.
Plánovanie podnikových zdrojov

Plánovanie podnikových zdrojov alebo enterprise resource planning (ERP) je vnútropodnikový softvérový informačný systém používaný na správu a koordináciu všetkých zdrojov, pracovísk a funkcií biznis sféry prostredníctvom zdieľaných dátových úložísk.
Stavba ERP.
ERP systém pozostáva z modulových softvérových a hardvérových jednotiek, ktoré komunikujú na lokálnej sieti (LAN). Modulový princíp dovoľuje podniku pridať alebo rekonfigurovať moduly (aj od rôznych dodávateľov), pričom sa zachováva integrita dát v rámci jednej zdieľanej databázy, ktorá je centralizovaná.
História.
ERP je pôvodne odvodený z MRP II (Manufacturing Resource Planning), ktoré je nástupcom MRP (Material Requirements Planning). ERP systémy sú zamerané na výrobu, logistiku, distribúciu, zásoby, fakturáciu a účtovníctvo podniku. ERP softvér má často dosah aj na ďalšie sféry biznisu ako je marketing alebo ľudské zdroje.
Systémy boli masovo nasadzované koncom 90. rokov v súvislosti Y2K problémom. Mnoho firiem využilo túto príležitosť, aby nahradilo svoj zastaraný podnikový informačný systém založený na odkazoch, novým prelomovým riešením na princípe zdieľania. Pokles predaja bol zaznamenaný až s blížiacim sa príchodom roku 2000, kedy väčšina spoločností už mala implementované svoje riešenie Y2K problému.
ERP je často nesprávne označované ako „back office systems“, čo znamená, že nedochádza k priamemu kontaktu so zákazníkom, na rozdiel od CRM (Customer Relationship Management), riešení SRM (Supplier Relationship Management), či e-Business systémov (eCommerce, eGovernment, eTelecom, eFinance).
ERP II.
ERP II, pojem zavedený po roku 2000 je používaný v súvislosti s nastupujúcou generáciou ERP systémov. Upravené riešenie je založené na webovom rozhraní, ktoré dovoľuje súčasne interným pracovníkom a externým zdrojom (dodávatelia, zákazníci), pristupovať v reálnom čase k dátam, uloženým v systéme.
Nástupca je odlišný aj v spôsobe harmonizácie systému s biznis sférou. Kým prvé systémy boli dizajnované bez ohľadu na podnikové fungovanie, v súčasnosti je trend opačný, pričom dôraz je pri vývoji informačného systému kladený najmä na to, ako podnik funguje. V súčasnosti toto riešenie poskytuje väčšina známych firiem, zaoberajúcich sa ERP.
Urbanizmus

Urbanizmus môže byť:
Zoznam ulíc a námestí v Banskej Bystrici

Zoznam ulíc a námestí v Banskej Bystrici je úplný zoznam ulíc a námestí v Banskej Bystrici zostavený podľa oficiálneho zoznamu, zverejneného Mestským úradom.
Eččú (provincia)

Provincia Eččú () bola stará japonská provincia na ostrove Honšú pri pobreží Japonského mora. Na jej území sa dnes rozkladá prefektúra Tojama. Eččú susedila s provinciami Ečigo, Hida, Kaga, Noto a Šinano.
Jej hlavným mestom bolo Takaoka, ale v priebehu obdobia Sengoku ju väčšinou ovládal vládca niektorej zo susedných provincií, ako boli Ečigo a Kaga.
Pražskaja (stanica moskovského metra)

Pražskaja () je stanica moskovského metra. Pomenovaná je podľa hlavného mesta Česka, Prahy. Bola postavená na deviatej linke (Serpuchovsko-Timirjazevskaja), v južnej časti mesta. Jej projektový názov bol "Krasnyj majak" (červený maják). Pražskaja bola otvorená v novembri roku 1985, v rámci Česko-slovensko-sovietskeho priateľstva v Prahe pomenovali jednu zo staníc na novom úseku linky B Moskevská. Na úprave Pražskej sa podieľali aj českí architekti a tiež boli dovezené rôzne materiály z ČSSR.
Ečigo (provincia)

Provincia Ečigo () bola bývalá japonská provincia ležiaca v severnom Japonsku na pobreží Japonského mora. Tvorila najsevernejšiu časť správneho okruhu Hokurikudó (北陸道). Susedila s provinciami Uzen, Iwaširo, Kózuke, Eččú a Šinano. Na jej území sa dnes rozkladá prefektúra Niigata, ku ktorej patrí i ostrov Sado, ktorý bol pôvodne samostatnou provinciou.
Od roku 752 zaberala provincia Ečigo stále rovnaké územie až do svojho zrušenia.
V priebehu obdobia Sengoku ovládal provincii Ečigo Kenšin Uesugi a jeho dediči. Neskoršie sa provincia stala lénom príbuzných Iejasua Tokugawu.
Dewa (provincia)

Provincia Dewa () bola bývalá japonská provincia. Na jej území sa dnes rozkladajú prefektúry Jamagata a Akita s výnimkou miest Kazuno a Kosaka).
Provincia Dewa sa v roku 708 odštiepila od provincie Ečigo a postupne rozširovala svoje územie smerom na sever tak, ako Japonci vytlačovali pôvodných obyvateľov severného Honšú.
V priebehu obdobia Sengoku ovládal južnú časť provincie okolom mesta Jamagata klan Mogami a severnú časť klan Akita. Oba klany bojovali v bitke pri Sekigahare na strane Iejasua Tokugawu.
Na začiatku obdobia Meidži, predtým než bol zavedený systém prefektúr, bola Dewa na krátku dobu rozdelená na provincie Uzen a Ugo.
Notting Hill Gate (stanica metra)

Notting Hill Gate je jedna zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskom obvode Kensington and Chelsea, v štvrti Notting Hill. Výstupy zo stanice ústia na rovnomennú ulicu Notting Hill Gate. Stanica sa nachádza na prelome tarifných zón č.1 a 2.
História.
Podpovrchové nástupištia Circle a District Line boli otvorené 1. októbra 1868 pod záštitou spoločnosti Metropolitan Railway ako súčasť predĺženia z Paddingtonu do stanice Gloucester Road. Central Line sa tu objavila 30. júla 1900 ako spoločnosť Central London Railway. Vchody do týchto dvoch pôvodne oddelených staníc boli na opačných stranách ulice a vstup na nástupištia Central Line bol pôvodne výťahom.
Vchod do stanice bol prestavaný koncom 50. rokov s opätovným otvorením 1. marca 1959. Cieľom prestavby bolo zmeniť oddelenosť týchto dvoch staníc výstavbou nového podpovrchového vestibulu odkiaľ sa dolu na Central Line dalo dostať eskalátormi. Tieto eskalátory boli prvé v sieti londýnskeho metra, ktoré mali bočné panely z kovu a nie z dreva. Vchod tiež slúži aj ako podchod pre chodcov ponad rušnú Notting Hill Gate.
Linky.
Stanicu v súčasnosti obsluhujú tri linky:
Peter Krištúfek (spisovateľ)

Peter Krištúfek (* 23. jún 1973, Bratislava – † 23. apríl 2018, Badín) bol slovenský spisovateľ, trojnásobný finalista literárnej súťaže Poviedka (v rokoch 2000, 2002 a 2004) a dvojnásobný finalista literárnej ceny Anasoft litera (2011, 2013). 
Životopis.
Vyštudoval filmovú a televíznu réžiu a za svoju režijnú tvorbu získal viacero ocenení. Pracoval ako moderátor vo viacerých rádiách, neskôr sa venoval najmä režijnej a literárnej tvorbe. Bol tiež členom hudobnej skupiny EYE.
Tvorba.
Debutoval zbierkou poviedok "Nepresné miesto" a publikoval poviedky v periodikách "Vlna", "Knižná revue", "Romboid", "Revue Labyrint", "Pravda", "SME" a "Rak". Niektoré boli tiež prednesené v slovenskom a českom rozhlase. Okrem kníh vytvoril aj viac ako 20 autorských dokumentárnych filmov.
Zoznam ulíc a námestí v Banskej Štiavnici

Toto je úplný zoznam ulíc a námestí v Banskej Štiavnici. Pre celé mesto platí PSČ 969 01, ku ktorému patrí pošta Banská Štiavnica 1 a preto nie je pri jednotlivých uliciach uvádzané.
Ulice.
Miestna časť Počúvadlianske Jazero.
Bez názvu ulíc
Zdroj.
Tento zoznam bol zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc Banskej Štiavnice
Zoznam ulíc a námestí v Bytči

Toto je zoznam ulíc a námestí v Bytči. Všetky uvedené majú PSČ 014 01. V miestnych častiach Beňov, Hliník nad Váhom, Hrabové, Malá Bytča, Mikšová (Bytča) a Pšurnovice nemajú ulice oficiálne pomenovania, tento zoznam teda uvádza len ulice ležiace vo Veľkej Bytči.
Mastodonsaurus

Mastodonsaurus bol obrom medzi krytolebcami a zároveň spolu s bylinožravými dinosaurami jedným z najväčších živočíchov svojej geologickej doby. 
Poznávacie znaky.
Podobal sa obrovskej žabe, nemal však hlavu polkruhovitú, ako je u žiab obvyklé, ale trojuholníkovitú a veľmi mohutnú. Dosahovala dĺžky až . Na tak veľkú hlavu mal trup pomerne malý a tiež chvost bol veľmi krátky. Končatiny boli pomerne malé, slabé a niektoré kosti končatín dokonca nahradzovala chrupavka. Redukované končatiny a tzv. sínusové čiary na hlave, ktoré podobne ako postranná čiara rýb slúžili k orientácii vo vode, dokazujú, že mastodonsaurus bol vodný živočích, ktorý vodu pravdepodobne vôbec neopúšťal. Žil v močaristých tôňach a živil sa hlavne rybami, ktorých kosti a šupiny sa našli v skamenelých výkaloch mastodonsaurov. Niektorí autori sa domnievajú, že mastodonsaury neboli schopné opustiť vodu za žiadnych okolností. Túto domnienku podporujú hromadné nálezy kostí týchto živočíchov, dokazujúce, že v dobách sucha, kedy tône vyschli, mastodonsaury hromadne hynuli. Mastodonsaury dorastali dĺžky až troch metrov a žili v triase, teda v druhohorách, v dobe pred 220 miliónmi rokov.
Anteosaurus

Anteosaurus je rod z vyhynutej čeľade Anteosauridae patriacej medzi terapsidy. Žil pred 260 miliónmi rokov, to znamená na konci prvohôr, v období permu. Jeho fosílne nálezy sú známe z južnej Afriky.
Poznávacie znaky.
Dosahoval dĺžku 500 až a mal až dlhú lebku. Čeľuste boli neobyčajne mohutné a v prednej časti boli vyzbrojené veľkými rezákmi, za ktorými vystupovali ešte mohutné špicáky. Zadné zuby boli pomerne drobné, jednohroté, neschopné žuvaním rozmieľať potravu. Pomerne krátke a slabé končatiny naznačujú obojživelný spôsob života.
Zoznam ulíc v Hlohovci

Zoznam ulíc v Hlohovci je úplný zoznam ulíc v Hlohovci zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc zverejneného Mestským úradom Hlohovec.
Zoznam ulíc a námestí v Kežmarku

Toto je zoznam ulíc a námestí v Kežmarku.
Ulice.
Bardejovská, Baštová, Biela voda, Cintorínska, Dr. Alexandra, Dr. D. Fischera, Fraňa Kráľa, Garbiarska, Gaštanová, Gen. Štefánika, Hradská cesta, Huncovská, Hviezdoslava, Ivana Stodolu, J. Záborského, Jakuba Kraya, Jána Chalupku, Južná, Kamenná baňa, Karola Kuzmányho, Kláštorná, Komenského, Košická, Krvavé pole, Kukučínova, Kušnierska brána, Lanškrounská, Levočská, Ľubická cesta, Martina Lányiho, Michalská, Možiarska, Mučeníkov, Nábrežná, Nad traťou, Nižná brána, Nová, Obrancov mieru, P.J.Šafárika, Petržalská, Pod lesom, Pod traťou, Poľná, Pradiareň, Pri zastávke, Priekopa, Rázusova, Severná, Sihoť, Slavkovská, Starý trh, Strelnica, Suchá hora, Štúrova, Tatranská, Teheľňa, Toporcerova, Továrenská, Trhovište, Tvarožnianska, Vyšný mlyn, Weilburská, Záhradná, Zochova
Kláštorná, J. Jesenského, S. Tomášika
Námestia.
Hlavné námestie, Hradné námestie, Kostolné námestie