burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Tlstý diel (vrch vo Vtáčniku)

 
Tlstý diel () je vrch v pohorí Vtáčnik. Leží nad obcou Cigeľ, približne juhozápadne od Handlovej. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, v okrese Prievidza a v katastrálnom území obce Cigeľ. Najbližšími sídlami sú západným smerom situovaná Lehota pod Vtáčnikom, severozápadne ležiaci Cigeľ a východne Nová Lehota (Handlová).
Opis.
Tlstý diel tvorí pahorok v severozápadnej časti masívu Bielej skaly (). Severným smerom sa nachádza Chlmček () a Krištofček (), východným Veľký Grič (), južným Biela skala a Brána () a západným Jančekova skala (). Vrch patrí do povodia rieky Nitry, kde vodu z masívu odvádza potok Ciglianka. 
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrchu a hrebeňa neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s redšou a nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Vtáčnika, ojedinele tiež Tribeč, Považský Inovec, Strážovské vrchy, Malú a Veľkú Fatru a Kremnické vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi alebo odbočením z blízkych trás; modrý chodník vedie z Cigľa traverzom severným úbočím na rázcestie Dierovce, kde sa pripája na hrebeňovú červeno značenú Ponitriansku magistrálu.
Jaroslava Michaličková

Prof. MUDr. Jaroslava Michaličková, DrSc. (* 12. august 1914, Praha† 29. október 1993) bola slovenská lekárka pediatrička, vysokoškolská pedagogička, členka korešpondentka Slovenskej akadémie vied (SAV) a poslankyňa Slovenskej národnej rady (19701976).
Život.
Po vyštudovaní gymnázia v Prahe a v Bratislave absolvovala štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte univerzity Komenského v Bratislave (LF UK), kde spromovala v roku 1940. Krátko pôsobila ako nehonorovaná lekárka na ortopedickej klinike, no od roku 1940 až do odchodu do penzie v roku 1991 pracovala na detskej klinike LF UK.
Významne sa podieľala na založení pediatrického smeru štúdia na LF UK v roku 1952, v dôsledku čoho sa z pôvodnej Krajskej detskej nemocnice vytvorili v novozriadenej Detskej fakultnej nemocnici s poliklinikou Bratislava (dnes Národný ústav detských chorôb) dve detské kliniky, pričom Michaličková bola poverená vedením II. detskej kliniky so sídlom na Duklianskej ulici, ktorá sa stala výučbovou bázou budúcich pediatrov. Funkciu prednostky II. detskej kliniky LF UK vykonávala až do roku 1984. Počas jej vedenia kliniky bol na tomto pracovisku zrekonštruovaný dojčenecký pavilón (1980), postavený pediatricko-chirurgický pavilón (1981) a v roku 1977 sa začala výstavba novej budovy detskej fakultnej nemocnice na Kramároch.
V roku 1953 bola Michaličková habilitovaná na docentku, v roku 1960 vymenovaná za profesorku a v roku 1965 získala hodnosť doktorky vied. Od roku 1945 zároveň pedagogicky pôsobila na LF UK, pričom v rokoch 19531985 bola vedúcou Katedry pediatrie II. LF UK a v rokoch 19601962 prodekankou LF UK.
Sláva Daubnerová

Sláva Daubnerová (* 20. december 1980, Bojnice) je slovenská divadelná režisérka, herečka a autorka.
Po absolvovaní gymnázia v Prievidzi vyštudovala odbor kulturológia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Následne pokračovala v postgraduálnom štúdiu na Vysokej škole múzických umení na Katedre divadelných štúdií. Od roku 2006 pôsobí v divadelnej skupine P.A.T., ktorej je zakladateľkou. Táto skupina sa venuje súčasnému divadlu a tancu a kladie dôraz na využívanie nových médii. V rámci tejto skupiny realizovala Sláva Daubenerová aj ďalšie významné divadelné a tanečné projekty, napríklad "Hamletmachine", "Polylogue", "M.H.L.", "Some disordered interior geometries, Iluminárium, Solo lamentoso". Pre Činohru SND napísala a režírovala inscenáciu "Spievajúci dom".
Získala dve významné slovenské ocenenia Dosky, ceny divadleného festivalu Nová dráma a Nadácie Tatrabanka. Jej prácu ocenil aj Slovenský literárny fond a je laureátkou Krištáľového krídla v kategórii Divadlo a audiovizuálne umenie za rok 2021.
V súčasnosti (2022) sa venuje najmä réžii opier v zahraničí.
Gabriele Matznerová-Holzerová

Gabriele Matznerová-Holzerová (; * 10. august 1945, Kitzbühel, Rakúsko) je rakúska profesionálna diplomatka a publicistka.
Biografia.
Gabriela Matznerová-Holzerová sa narodila v korutánskom Kitzbüheli v remeselníckej rodine. Keďže medzi jej predkami bolo niekoľko maliarov, sama sa v mladosti venovala amatérskej maliarskej tvorbe.
Študovala právnickú fakultu Viedenskej univerzity a v roku 1971 vstúpila do služieb rakúskeho ministerstva zahraničných vecí. Pôsobila na veľvyslaneckých zastúpeniach Rakúskej republiky v Moskve, New Yorku (pri Organizácii Spojených národov), vo Washingtone, D.C., Berlíne a ako veľvyslankyňa v Bratislave (od roku 1997), Tunise a Londýne (20052010).
V rokoch 1981 až 1983 bola členkou kabinetu kancelárov Bruna Kreiskyho a Freda Sinowatza. Pôsobila v správnej rade "Rakúsko-slovenskej spoločnosti" a "Občianskeho fóra Európa", je aj členkou ďalších organizácií ako napríklad "Rakúsky inštitút pre medzinárodnú politiku" (Österreichischen Instituts für Internationale Politik).
Je autorom početných článkov a niekoľkých kníh. V knihe „Priateľskí susedia : Rakúsko a Nemecko : Porozumenie“ (originál: "Verfreundete Nachbarn. Österreich – Deutschland. Ein Verhältnis"), sa zaoberala vzájomnými predsudkami Nemcov a Rakúšanov. V januári 2001 vydala vo vydavateľstve Verlag Holzhausen knihu „Im Kreuz Europa : Die unbekannte Slowakei“ (v slovenskom preklade: "Neznáme Slovensko očami Rakúšanky", Bratislava 2002), v ktorom predstavila najmä nemeckojazyčným čitateľom históriu, kultúru a spoločnosť Slovenska ako susednej krajiny Rakúska.
V roku V roku 2011 vydala knihu aj o vlastnom manželovi Egonovi Matznerovi, ktorý bol významným rakúskym národohospodárskym teoretikom.
Jej manželom bol Egon Matzner (19382003), s ktorým má jednu dcéru.
Alena Sabuchová

Alena Sabuchová (* 14. jún 1989, Ružomberok) je slovenská spisovateľka a scenáristka.
Životopis.
Vyštudovala filmovú a televíznu scenáristiku a dramaturgiu na VŠMU v Bratislave. Za svoj literárny debut "Zadné izby" získala Cenu Ivana Kraska aj Cenu Nadácie Tatra banky v kategórii Mladý tvorca. Vďaka svojej v poradí druhej knihe s názvom "Šeptuchy" si nesmierne obľúbila Podlasie, historický región na rozhraní dnešného Poľska, Litvy a Bieloruska; kraj, ktorý by nikto nevymyslel. Za román získala Cenu Anasoft litera za najlepšiu prózu za rok 2019.
Spolupracovala na tvorbe seriálu Nový život.
Mária Bancíková

Mária Bancíková (* 14. november 1913, Klenovec† 7. január 1962, Zvolen) bola slovenská herečka a zaslúžilá umelkyňa.
Štúdium a profesionálna kariéra.
Život herečky.
Pôsobila v ochotníckom krúžku v Klenovci. V Slovenskom národnom divadle debutovala postavou Ľudmily v Záborského hre "Najdúch". Bola predstaviteľkou kľúčových postáv často v protikladných žánroch a poetikách, v realistických, psychologických i štylizovaných inscenáciách. Bola predstaviteľkou ženského tragizmu, dramatizmu a živých portrétov sociálnych hrdiniek. Významnou mierou sa zúčastnila na rozvoji rozhlasového herectva. Od roku 1955 nosila titul zaslúžilá umelkyňa.
Alžbeta Littmannová

MUDr. Alžbeta Littmannová, rod. Wienerová (* 15. jún 1899, Žilina† 18. február 1979, Krompachy) bola slovenská lekárka pediatrička.
Život.
Po absolvovaní štúdia všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Nemeckej univerzity v Prahe (1924) pôsobila ako pediatrička v Krompachoch (19271943), v Žiline (1942), pričom koncom roka 1944 sa skrývala v lesoch v okolí Krompách. Po vojne pracovala ako pediatrička, vedúca detskej poradne, neskôr už ako primárka (19501953) detského oddelenia Štátnej nemocnice v Krompachoch. Zaslúžila sa o zriadenie detského oddelenia v nemocnici v Krompachoch a o skvalitnenie zdravotnej starostlivosti v tomto regióne.
Gerda Bárdošová

MUDr. Gerda Bárdošová, rod. "Kleinová" (* 2. december 1914, Viedeň† 1994, Košice) bola slovenská lekárka pediatrička.
Život.
Po absolvovaní štúdia všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde spromovala v roku 1938, pôsobila ako externá lekárka v Detskej nemocnici v Bytčici (19381939), no potom na ňu dopadol zákaz lekárskej praxe. V rokoch 19401945 bola externou lekárkou v Štátnej nemocnici v Martine a následne od mája 1945 do roku 1946 pôsobila ako sekundárna lekárka na detskom oddelení v Štátnej nemocnici v Martine, potom ako odborná lekárka detskej neurológie v Košiciach. Podieľala sa na rozvoji detského lekárstva na východnom Slovensku a publikovala odborné články vo vedeckých časopisoch.
Anna Pivková

Anna Pivková môže byť:
Mária Basilidesová

Mária Basilidesová (* 11. november 1886, Jelšava, Slovensko† 26. september 1946, Budapešť, Maďarsko) bola slovenská operná speváčka.
Život a kariéra.
V roku 1911 získala diplom sólovej speváčky na Hudobnej akadémii v Budapešti. Od tohto roku vystupovala v Ľudovej opere a od roku 1915 bola členkou Štátnej opery v Budapešti. Bola poprednou interpretkou operných postáv vo svojom žánri (alt) aj interpretkou piesní a oratórií, ktorá často hosťovala aj v zahraničí. Ako stúpenkyňa pokrokového hnutia pravidelne vystupovala počas Hothyho režimu na kultúrnych podujatiach pre robotníkov. Zaslúžila sa o propagáciu diel B. Bartóka a Z. Kodálya.
Mária Heinzová

Doc. Mária Heinzová, ArtD., (* 27. jún 1964, Ružomberok) je slovenská pianistka, bývalá rektorka Vysoká škola múzických umení v Bratislave (od roku 2015 do roku 2023).
Biografia.
Študovala hru na klavíri na Konzervatóriu v Žiline, po maturite pokračovala v štúdiu na Hudobnej fakulte VŠMU v Bratislave. V roku 1992 úspešne ukončila umeleckú ašpirantúru v triede prof. Idy Černeckej. V roku 2003 získala umelecko-pedagogický titul docent v odbore hudobné umenie – hra na klavíri a začala pôsobiť na Hudobnej a tanečnej fakulte VŠMU v Bratislave. Nahrávala v slovenskom rozhlase, v slovenskej televízii, koncertne vystupovala v Anglicku, Rakúsku, Grécku, Nemecku, Maďarsku, na Ukrajine a v Česku. V rokoch 20002004 pôsobila ako prorektorka pre rozvoj a vedu a v rokoch 20072015 pôsobila vo funkcii dekanky Hudobnej a tanečnej fakulty VŠMU. V roku 2015 ju akademický senát VŠMU zvolil pomerom hlasov 16:2 za rektorku VŠMU, vo funkcii začala pôsobiť 1. júla 2015.
Vo svojom odbornom a tiež umeleckom zameraní sa sústreďuje najmä na oblasť klavírnej komornej hry a klavírnej spolupráce, venuje sa však aj sólistickej činnosti. Takmer 30-ročnou prácou pedagóga v oblasti klavírnej komornej hry získala obsiahly repertoár a praktické skúsenosti, ktoré uplatňuje vo svojej koncertnej činnosti. Počas svojej umeleckej praxe účinkovala na približne 250-tich koncertných vystúpeniach ako sólistka a ako komorná partnerka. V sólovom repertoári dominujú predovšetkým romantickí autori.
Gabriella Sancisiová

Gabriella Sancisiová (; * 4. február 1973, Gronigen, Holandsko) je holandská diplomatka a od roku 2021 veľvyslankyňa Holandska na Slovensku.
Život.
Vzdelanie.
Gabriella Sancisiová študovala v 90. rokoch taliansku kultúru a jazyk, ako aj medzinárodné právo na univerzitách v Bologni v Taliansku a Leidene v Holandsku.
Diplomatická kariéra.
Gabriella Sancisiová začala svoju kariéru v holandskej zahraničnej službe v roku 1996 v oblasti komunikácie. Počas svojej kariéry zastávala množstvo pozícií doma aj v zahraničí. V Haagu pôsobila Sancisiová ako osobný tajomník holandského štátneho tajomníka pre európske záležitosti Fransa Timmermansa, ministra zahraničných vecí Uriela Rosenthala a kráľovnej Máximy. Sancisiová pôsobila na Generálnom konzuláte Holandska v New Yorku a ako zástupkyňa veľvyslanca na veľvyslanectve v Záhrebe.
Osobný život.
Gabriella Sancisiová je vydatá a má dve deti.
Elena Bauerová

 
Elena Bauerová (* 9. november 1920, Banská Štiavnica† 27. jún 1980, Bratislava) bola slovenská rozhlasová režisérka a zaslúžilá pracovníčka kultúry.
Život a profesionálna kariéra.
Orientovala sa prevažne na psychologické hry, ktoré realizovala s poetickou atmosférou, dynamickou montážou, hutným výrazom. Slovenské rozhlasové hry režírovala aj v zahraničí. V rokoch 19571966 viedla Detskú rozhlasovú dramatickú družinu.
Rodovo neutrálny jazyk

Rodovo neutrálny jazyk (alebo rodovo vyvážený jazyk, rodovo citlivý jazyk) je reakciou na používanie generického maskulína ako zástupného rodu. Na vytváraní rodovo neutrálnych vzťahov v spoločnosti participuje pomocou jazykových prostriedkov. Základným krokom je vyhnúť sa používaniu slov, ktoré môžu navodzovať pocit zaujatosti, diskriminácie alebo poníženia, súvisiacich s uprednostňovaním jedného pohlavia či rodu. Ako príklad organizácia ASPEKT uvádza používanie generického maskulína „učitelia“ základných škôl, hoci v prípade základného vzdelávania dosahuje podiel učiteliek 85 %, na čo poukazujú aj závery Európskej komisie. Rodovo citlivý jazyk tak na označenie profesií nepoužíva mužský rod, ale rod neutrálny – „učiteľstvo“ alebo hovorí o „učiteľkách a učiteľoch“, čím sa o osobách ženského a mužského rodu zmieňuje symetricky. V prípade ak profesiu vykonáva žena, má sa uvádzať názov povolania v ženskom rode. Používanie rodovo citlivého jazyka pomáha zmierňovať vytváranie rodových stereotypov, podporuje spoločenskú zmenu a prispieva k dosiahnutiu rodovej rovnosti. 
Jazyk a rovnosť príležitostí.
Rovnosť šancí a rodová rovnosť je dôležitým predpokladom pre rozvoj každej osobnosti. Ukazovateľom miery rešpektu, pocitu rovnoprávnosti a rovnocennosti je aj jazyk. Z toho dôvodu je dôležitá požiadavka jasne pomenovávať tvorivý prínos všetkých skupín ľudí bez vedomého prehliadania osôb na základe ich pohlavia, rodu, veku, etnického pôvodu a názorov. Pracovné inzeráty či ponuky rôznych služieb, oslovujúce „klientov a klientky“, pritiahnu viac žien než inzeráty oslovujúce len „klientov“.
Emília Boorová

 
Emília Boorová (* 27. júl 1859, Turá Lúka† 27. jún 1948, Modra) bola slovenská osvetová pracovníčka.
Bola organizátorka národného a spoločenského života v skalickom okolí a zakladateľka výšivkárskeho družstva v Skalici. Po smrti jej manžela sa u nej v Skalici stretávali významní spisovatelia, umelci a politici zo Slovenska, Čiech, Moravy a i.
Ernestína Brauneckerová

 
Ernestína Brauneckerová (* 25. júl 1865, Kremnica, Slovensko† 27. október 1913, Budapešť Maďarsko) bola maliarka.
Život a kariéra.
Študovala v Budapešti na Krajinskom učilišti modelového kreslenia u prof. L. Deák-Ébnera a K. Lotza a v Mníchove u profesora F. Lenbacha. Vynikala portrétmi. Okolo roku 1906 namaľovala z poverenia viedenskej vlády portrét I. Tököliho a jeho manželky podľa starých predlôh. Jej diela sú v múzeu v Bojniciach a v Maďarskej národnej galérii v Budapešti.
Jana Mojžišová

Dr. h. c., prof. MVDr. Jana Mojžišová, PhD., (* 6. apríl 1963, Košice) je slovenská vedecko-výskumná pracovníčka v oblasti veterinárstva. Je bývalou rektorkou Univerzity veterinárskeho lekárstva a farmácie v Košiciach.
Biografia.
Študovala na Univerzite veterinárskeho lekárstva a farmácie v Košiciach, štúdium ukončila v roku 1987. Po ukončení štúdia začala na univerzite pôsobiť ako vedecko-výskumná pracovníčka na na Katedre infektológie a tropickej veterinárskej medicíny, pedagogicky pôsobila na Katedre infekčných a parazitárnych chorôb. Zaoberala sa problematikou infekčných chorôb psov a mačiek.
Bola zodpovedným riešiteľom piatich výskumných grantových projektov, vedúcou štyroch projektov VEGA a spoluriešiteľkou ďalších 20-tich vedecko-výskumných projektov. Je autorkou ôsmich knižných publikácií, z toho sú štyri vedecké monografie (jedna z nich zahraničná). Vytvorila tiež 15 vysokoškolských učebných textov a viac ako 30 odborných štúdií a článkov publikovaných v našich aj zahraničných vedeckých časopisoch.
Je predsedníčkou vedeckej rady Univerzity veterinárskeho lekárstva a farmácie v Košiciach a členkou ďalších domácich i zahraničných vedeckých a redakčných rád. Je tiež členkou Českej a slovenskej imunologickej spoločnosti a Slovenskej parazitologickej spoločnosti.
Jana Kobzová

Jana Kobzová (* 1984, Trenčín) je slovenská politologička, zameriavajúca sa na zahraničnú politiku EÚ, predovšetkým na vzťahy EÚ s východnou Európou a Ruskom a na proces demokratizácie v postsovietskych krajinách. Pôsobí ako poradkyňa prezidentky SR Zuzany Čaputovej pre zahraničnú politiku.
Životopis.
Vzdelanie.
V roku 2008 absolvovala magisterské štúdium politológie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a v rokoch 20092010 magisterské štúdium odboru „Rusko a stredná Ázia: politika, bezpečnosť a integrácia“ na University College London.
Kariéra.
Profesionálne sa venuje regiónu východnej Európy, Ruska a strednej Ázie ako aj politikám Európskej únie. V rokoch 20062009 pracovala v Nadácii Pontis, v rokoch 20102013 v londýnskej pobočke paneurópskeho think-tanku European Council on Foreign Relations (ECFR), kde dodnes (2024) pôsobí ako spolupracovníčka a v rokoch 20132016 v Bruseli v mimovládnej organizácii European Endowment for Democracy (EED). V rokoch 20162019 pracovala v konzultačnej spoločnosti Rasmussen Global, založenej dánskym expremiérom a bývalým generálnym tajomníkom NATO Andersom Rasmussenom. V rokoch 20182019 pôsobila súbežne ako poradkyňa transatlantickej komisie pre integritu volieb v neziskovej organizácii Alliance of Democracies Foundation (AoD) s rovnakým zakladateľom. Od septembra 2019 pôsobí ako poradkyňa prezidentky SR Zuzany Čaputovej pre zahraničnú politiku.
Je autorkou niekoľkých odborných štúdií a spoluautorkou knihy "Bruselenie valašiek".
Osobný život.
Je manželkou slovenského politika a diplomata Tomáša Valáška.
Mária Daxnerová

Mária Daxnerová (* 18. august 1822, Tisovec† 31. máj 1901, Tisovec) bola slovenská osvetová pracovníčka a publicistka.
Venovala sa osvetovej práci, zdôrazňovala potrebu vzdelávania slovenských žien, propagovala slovenskú tlač a spisbu, bojovala proti opilstvu, podporovala slovenské vzdelávacie ústavy. Bola patrónkou gymnázia v Revúcej. V časopisoch "Dennica", "Slovenský domový kalendár", "Slovenské listy", "Obzor" (1863 – 1886), "Obzor" (1889 – 1905), "Priateľ dietok" publikovala mravoučné poviedky a osvetové články.
Infinite (album)

Infinite (štylizované ako in"f"inite) je dvadsiaty štúdiový album britskej rockovej kapely Deep Purple. Album bol vydaný 7. apríla 2017.
Nankinská zmluva

Nankinská zmluva bola mierová zmluva uzavretá 29. augusta 1842, ktorá ukončila prvú ópiovú vojnu (18391842) medzi Spojeným kráľovstvom a dynastiou Čching.
Príprava a uzavretie zmluvy.
Rámcový návrh zmluvy pripravilo britské ministerstvo zahraničných vecí v Londýne už vo februári 1840.
Keď v rámci úspešného ťaženia dorazila britská flotila 11. augusta 1842 pred Nanking, kde sa konalo aj vyjednávanie o mierovej zmluve. O finálnej verzii zmluvy rokovali čínski a britskí zástupcovia na palube britskej radovej lode HMS Cornwallis. Cisár Tao-kuang ju podpísal 27. októbra a kráľovná Viktória ju podpísala 28. decembra. Ratifikované dokumenty boli odovzdané 26. júna 1843 v Hongkongu.
Obsah zmluvy.
Hlavným bodom zmluvy bolo oslabenie takzvaného Kantonského systému, pretože Čína dovoľovala zahraničný obchod iba cez prístav v Kantone. Podľa 5. článku Nankinskej zmluvy, smeli zahraniční obchodníci obchodovať s kýmkoľvek v Kantone a boli im sprístupnené prístavy: Sia-men, Fu-čou, Ning-po a Šanghaj.
Súčasťou zmluvy boli aj finančné kompenzácie: Dynastia Čching musela zaplatiť šesť miliónov strieborných dolárov za ópium, ktoré v roku 1839 zabavil a nechal zničiť Lin Ce-sü (4. článok), tri milióny dolárov kompenzácie za dlhy čínskych kantonských obchodníkov (5. článok) a dvanásť miliónov dolárov ako vojnové reparácie (6. článok). Celková suma dvadsaťjeden miliónov dolárov musí byť zaplatená do troch rokov, inak platí 5% ročný úrok z omeškania (7. článok).
Ďalej musela čchingská vláda prepustiť všetkých britských vojnových zajatcov (8. článok) a udeliť amnestiu všetkým Číňanom, ktorí s Britmi počas vojny spolupracovali (9. článok).
Briti sľúbili, že sa stiahnu z Nankingu, z Veľkého kanála a z Čen-chaja, až bude doručená prvá zásielka peňazí (12. článok). V Ku-lang-jü a Čao-bao mali zostať britské posádky až do zaplatenia plnej sumy.
Podľa 3. článku navyše čchingská ríša musela prenechať Spojenému kráľovstvu ostrov Hongkong, ktorý sa tak stal britskou kolóniou.
Whoosh!

Whoosh! je dvadsiaty prvý štúdiový album britskej rockovej kapely Deep Purple. Album bol vydaný 7. augusta 2020.
Výroba albumu.
Informácie z bookletu albumu.
Turning to Crime

Turning to Crime je dvadsiaty druhý štúdiový album britskej rockovej kapely Deep Purple Album vyšiel 26. novembra 2021. Všetky nahrávky na tomto projekte sú coververziami piesní iných autorov.
Nápad na realizáciu albumu "Turning to Crime" mal Bob Ezrin, ktorý je producentom skupiny Deep Purple od roku 2013.
Nahrávka „The Battle of New Orleans“ je prvou skladbou kapely Deep Purple, ktorej sólovým spevákom je basgitarista Roger Glover.
Sky Crane

Sky Crane, Sky crane alebo Skycrane môže byť:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2022

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2022 boli 24. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Konali sa od 26. augusta do 4. septembra 2022 v dánskych mestách Frederikshavn a Herning. Tieto MS sú prvé v histórii, ktoré sa konajú v roku Zimných olympijských hier. Rusko bolo vylúčené z MS; ako náhradník sa na šampionát dostalo Švédsko. Titul majsteriek sveta z roku 2021 obhájili hokejistky Kanady.
Play-off.
Pre semifinále boli tímy znovanasadené podľa nasledovného poradia: 1. USA, 2. Kanada, 3. Fínsko, 4. Švajčiarsko, 5. Japonsko, 6. Česko, 7. Švédsko, 8. Maďarsko.
Nižšie divízie.
I. A divízia.
Turnaj I. A divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Angers vo Francúzsku od 24. do 30. apríla 2022.
Poznámka: Holandsko malo pôvodne zostúpiť do I. B divízie MS 2023, ale kvôli pokračujúcej suspendácii Ruska napokon ostalo v I. A divízii aj pre rok 2023.
I. B divízia.
Turnaj I. B divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Katoviciach v Poľsku od 8. do 14. apríla 2022.
Poznámka: Slovinsko malo pôvodne zostúpiť do II. A divízie MS 2023, ale kvôli pokračujúcej suspendácii Ruska napokon ostalo v I. B divízii aj pre rok 2023.
II. A divízia.
Turnaj II. A divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Jace v Španielsku od 3. do 8. apríla 2022.
Poznámka: Mexiko malo pôvodne zostúpiť do II. B divízie MS 2023, ale kvôli pokračujúcej suspendácii Ruska napokon ostalo v II. A divízii aj pre rok 2023.
II. B divízia.
Turnaj II. B divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Záhrebe v Chorvátsku od 17. do 22. mája 2022.
Poznámka: Chorvátsko malo pôvodne zostúpiť do III. A divízie MS 2023, ale kvôli pokračujúcej suspendácii Ruska napokon ostalo v II. B divízii aj pre rok 2023.
III. A divízia.
Turnaj III. A divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Sofii v Bulharsku od 4. do 9. apríla 2022.
III. B divízia.
Turnaj III. B divízie Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji žien 2022 sa hral v Belehrade v Srbsku od 22. do 25. marca 2022.
Pierre Carlet de Chamblain de Marivaux

Pierre Carlet de Chamblain de Marivaux (* 4. február 1688, Paríž, Francúzsko† 2. apríl 1763, Paríž) bol francúzsky prozaik, dramatik, novinár a osvietenský moralista – filozof.
Život.
Narodil sa v rodine, ktorej členovia boli viackrát zvolení poslanci provincionálneho parlamentu a otec rodiny Nicolas Carlet bol advokát, neskôr zamestnaný v administratíve námorníctva. Zo strany matky, Marie Bulletovej, bol príbuzný s rodinou Bullet a Bullet de Chamblain, architektmi, ktorí postavili zámok Champs-sur-Marne a parížske mestské paláce v štýle Regentstva (17151723). Pierre Marivaux chcel ísť v stopách svojho otca a zapísal sa na právnickú fakultu v Paríži. Počas zatiaľ neukončeného štúdia písal radšej divadelné komédie a burleskný román. Literárnu kariéru začal publikovaním parodického románu v štýle burleskných epopejí 17. storočia a tiež príbehov o občanoch Paríža. Od roku 1717 bol ženatý s Colombe Bollogne, ktorá mu dala jednu dcéru, finančne ho zaistila a v roku 1723 zomrela. Po bankrote jeho banky a strate imania sa pustil do písania naplno tak, aby si zarobil na živobytie. Zároveň si dokončil vzdelanie a zamestnal sa ako advokát v mestskom parlamente Paríža. Okrem tvorby divadelných hier a prózy založil časopisy a prispieval do nich: Le spectateur français (1721), Le cabinet du philosophe (1734). V roku 1742 sa stal členom Francúzskej akadémie, kde zaujal 24. kreslo. Vydal aj esejistické dielo L’indigent philosophe (1727).
Tvorba.
Jeho tvorba pozostávala z románov a divadelných hier. Sústreďoval sa na témy čistej lásky, klamstva a podvodu. Obnovil žáner komédie nadviazaním na Molièra, neskôr svoje diela písal vlastným štýlom pozostávajúcim z delikátneho rečového prejavu, ktorý predstavuje hru zvádzania, čo získalo príslovečný názov „marivaudage”. Marivaux vyhľadával pre svoje drámy príbehy, ktoré mu umožňovali vyjadriť v nich osvietenský étos, ktorý uznával. Zaraďujú ho k moralistom prvej polovice 18. storočia. Poznal sa so súdobými filozofmi Bernardom de Fontenelle a Montesquieu a kritikom a dramatikom La Mottom.
Dielo.
Marivauxove debutové práce boli román "Les Effets surprenants de la sympathie" (1713) a komédia "l’Amour et la Vérité" (1720), v ktorých sa precvičil v štýloch pastišu a paródie. Prvé divadelné úspechy znamenali jeho komédie "La Surprise de l’amour" (1722), "la Double Inconstance" (1723) a "le Jeu de l’amour et du hasard" (1730). V podobnom tóne napísal sentimentálne komédie:
komédie so zápletkami:
komédie mravov:
komédie sociálne ladené a utopické:
komédie viacerých žánrov:
Podhoreň

 
Podhoreň () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Dubové, približne severovýchodne od mesta Prievidza.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horeňovo. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Turčianske Teplice a v katastrálnom území obce Dubové. Najbližším sídlom je severovýchodne situované Dubové, severne leží Budiš a juhozápadne Malá Čausa. 
Opis.
Podhoreň leží vo výškovo nevýraznej oblasti v južnej polovici pohoria, mierne vysunutý východným smerom od hlavného hrebeňa. Severne leží vrch Širiakovo () a Košarisko (), západným Opálený vrch () a Mačací zámok (), južným susedí plytkým sedlom oddelené Nemcovo () a Vysoký vrch () a východným Požežská hlava (). Masív patrí do povodia rieky Turiec, kde vodu odvádzajú prítoky potoka Lúčna. Na vrchol nevedie značený chodník, no západne prechádza hrebeňom Cesta hrdinov SNP.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy pohoria Žiar i Turčiansku kotlinu, pri vhodných podmienkach aj Strážovské vrchy, Malú a Veľkú Fatru a Kremnické vrchy.
Prístup.
Západne od vrcholu prechádza turistická magistrála, no prístup na vrchol nie je značený.
Zvolen Patriots

Zvolen Patriots je slovenský klub amerického futbalu, ktorý pôsobí v meste Zvolen.
História.
Klub bol založený v roku 2006. 
Športové úspechy.
Slovenská futbalová liga:
Zvolen Punishers

 Zvolen Punishers je mužský fieldlakrosový klub, ktorý pôsobí v meste Zvolen, na Slovensku. Mužstvo je členom Slovensej lakrosovej federácie a každoročným účastníkom Slovenskej lakrosovej ligy. SLL je formát 8 proti 8 (1 brankár, 2 obrancovia, 3 stredopoliari a 2 útočníci).
História.
Klub bol založený v roku 2014. Vo februári 2015 sa klub oficiálne pod názvom Punishers Zvolen, stal členom Slovenskej lakrosovej federácie﻿. V tomto roku odohral prvú oficiálnu sezónu ako samostatne fungujúci tím.
Športové úspechy.
Slovenská lakrosová liga:
Chiefs Cup
The Nice

The Nice bola anglická progresívna rocková skupina aktívna koncom 60. rokov 20. storočia. Títo hudobníci spájali rock, jazz a klasickú hudbu. Bola to prvá komerčne úspešná hudobná skupina, v ktorej účinkoval klávesista Keith Emerson.
V roku 1967 kapelu založili hudobníci: Keith Emerson (klávesové nástroje), Lee Jackson (basová gitara), David O'List a Ian Hague (bicie nástroje). Skupina pôvodne sprevádzala soulovú speváčku P. P. Arnold. Po nahradení Haguea Brianom Davisonom sa skupina vydala na vlastnú hudobnú dráhu a rýchlo si získavala širšie živé publikum. Pódiové vystúpenia skupiny boli príznačné Emersonovymi intepretačnými show, ktoré predvádzal na organe Hammond. Ich skladby zahŕňali radikálne prestavby tém z klasickej hudby a piesní Boba Dylana. Skupina svojim vystúpením na Bratislavskej Lýre 1968 inšpirovala slovenského hráča na klávesové nástroje Mariána Vargu k založeniu formácie Collegium Musicum. 
Výrazný komerčný úspech mala skupina The Nice potom, ako inštrumentálne prearanžovala skladbu „America“ z muzikálu West Side Story od Leonarda Bernsteina. Krátko nato O'List od kapely odišiel. Zostávajúci členovia pokračovali ako trio a až do roku 1970 vydali spolu niekoľko albumov. Potom Emerson od skupiny odišiel a založil superskupinu Emerson, Lake &amp; Palmer. 
Skupina The Nice sa v roku 2002 nakrátko zreformovala aby spolu absolvovala sériu koncertov.
Ledovyj dvorec Viťaz

Ledovyj dvorec Viťaz () je multifunkčná aréna v Podoľsku, v Rusku. Bola postavená v roku 2000. Kapacita je 5 500 miest na sedenie. Od roku 2013 tu hráva klub KHL, CHK Viťaz.
V komplexe sa nachádzajú dve budovy, vo vedľajšej je chladiaca súprava a fitness centrum. V hlavnej budove sú okrem klziska reštaurácia s 45 miestami, kaviareň pre novinárov a päť bistier. K dispozícii sú tiež tri veľkoplošné obrazovky.
Kapacita koncertov je 6 800 miest.
Deoxyadenozíndifosfát

Deoxyadenozíndifosfát alebo dADP je nukleoziddifosfát. Chemicky je príbuzný adenozíndifosfátu (ADP), od ktorého sa líši tým, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina. 
dADP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na ADP. dADP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dATP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Deoxycytidíndifosfát

Deoxycytidíndifosfát alebo dCDP je nukleoziddifosfát. Je príbuzný cytidíndifosfátu (CDP), s tým rozdielom, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina.
dCDP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na CDP. dCDP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dCTP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Deoxyguanozíndifosfát

Deoxyguanozíndifosfát alebo dGDP je nukleoziddifosfát. Je príbuzný guanozíndifosfátu (GDP), s tým rozdielom, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina.
dGDP vzniká pôsobením ribonukleotidreduktázy na GDP. dGDP môže byť fosforylovaný nukleoziddifosfátkinázou, čím vzniká dGTP, ktorý sa účastní syntézy DNA.
Tymidíndifosfát

Tymidíndifosfát alebo TDP je nukleoziddifosfát. Niekedy sa označuje i ako deoxytymidíndifosfát alebo dTDP. Je to dôležitý intermediát pri syntéze stavebných blokov DNA.
TDP sa od ostatných deoxyribonukleotidov líši v niekoľkých ohľadoch. Na rozdiel od ostatných deoxyribonukleotidov nemusí vždy obsahovať predponu „deoxy“. Nemá totiž prirodzene sa vyskytujúcu chemicky príbuznú zlúčeninu, ktorá by na 2' uhlíku mala hydroxylovú skupinu, ako je tomu u ostatných deoxyribonukleoziddifosfátov a odpovedajúcich ribonukleoziddifosfátoch. 
Na rozdiel od ostatných dNDP (deoxynukleoziddifosfátov) vzniká TDP fosforyláciou TMP pomocou tymidylátkinázy. Ostatné dNDP vznikajú priamou redukciou z NDP. TDP sa potom fosforyluje pomocou nukleoziddifosfátkinázy na TTP, podobne ako u ostatných dNDP, aby mohol byť zabudovaný do DNA.
All-hands meeting

All-hands meeting alebo town hall meeting je pracovná schôdza s účasťou všetkých pracovníkov organizácie (obchodnej spoločnosti, resp. podniku alebo mimovládnej organizácie) alebo veľkého oddelenia organizácie. Frekvencia konania tejto schôdze sa pohybuje od raz týždenne (v malých organizáciách) až po dvakrát alebo raz ročne (vo veľkých organizáciách). Obvykle platí, že čím je menšia frekvencia konania schôdze, tým záväznejšia je účasť na nej, čo však závisí od nastavenia vnútorných procesov v organizácii. Program schôdze spravidla určuje vedenie organizácie, ktoré využíva túto príležitosť na oboznámenie pracovníkov s dôležitými zmenami a aktualitami v organizácii, pričom následne ponúkne pracovníkom priestor na kladenie otázok.
Názov "all-hands meeting" doslova znamená „stretnutie všetkých rúk“, čím sa myslia všetky osoby v organizácii, všetci pracovníci. Zriedkavejšie sa možno stretnúť s pomenovaním "town hall meeting" (doslova „radničné stretnutie“, „stretnutie na radnici“), čo pochádza zo severoamerického prostredia, kde sa takto označujú aj verejné zhromaždenia občanov s verejnými činiteľmi, politikmi, na ktorých dostávajú občania priestor priamo klásť otázky.
Barnsley FC

Barnsley F.C. (celým názvom: Barnsley Football Club) je profesionálny anglický futbalový klub, sídliaci v meste Barnsley. Domáce zápasy hrajú na štadióne Oakwell s kapacitou 23 287 miest.
Aktuálna súpiska.
"Legenda: B – Brankár, O – Obranca, Z – Záložník, Ú – Útočník"
Realizačný tím.
"Aktuálne k dátumu: 27. apríl 2022."
Tituly.
 FA Cup
Tŕnie (vrch v Súľovských vrchoch)

Tŕnie () je vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Zemianska Závada (Prečín), približne juhovýchodne od Považskej Bystrice. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží v Trenčianskom kraji, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Podskalie a Prečín (kataster Zemianska Závada). Najbližšími sídlami sú na severovýchodnom úpätí situovaná Zemianska Závada, južne ležiace Ďurďové, juhozápadne obec Podskalie a severozápadne Horný Moštenec. Vrch leží v CHKO Strážovské vrchy. 
Opis.
Tŕnie je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Stráne () západným smerom na Roháč (). Severným smerom leží Úvoz () a Bukovina (), východným Končiny () a Stráne (), južným Kňazová () a Podlúčie () a západným Veľké skaly () a Roháč. Oblasť patrí do povodia Váhu; juhozápadnú časť odvodňujú prítoky Pružinky, vodu zo severovýchodnej časti odvádzajú prítoky Domanižanky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Súvislý lesný porast znemožňuje súvislejší rozhľad, no niekoľko lokalít s redšou vegetáciou obmedzený výhľad poskytuje. Pozorovať tak možno najmä okolité vrchy Súľovských vrchov, pri dobrých podmienkach vidieť aj Strážovské vrchy, Lúčanskú Fatru, Javorníky a Biele Karpaty.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2022

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2022 boli štrnáste Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov. Po zrušení minuloročných MS pre pandémiu ochorenia COVID-19 sa turnaj hral v Madisone v Spojených štátoch od 6. do 13. júna 2022. Rusko bolo vylúčené z MS; ako náhradník sa na šampionát dostalo Slovensko.
Zlaté medaily získali po šiestykrát juniorské hokejistky Kanady, keď vo finále zvíťazili nad USA 3 : 2.
O udržanie.
Tretí zápas, ktorý bol naplánovaný na 13. júna o 14:30, sa nehral, lebo o zostupujúcom už bolo rozhodnuté.&lt;br&gt; vyhralo 2 : 0 na zápasy a udržalo sa v Top divízii. zostupuje do I. A divízie MS 2023.
Nižšie divízie.
I. A divízia.
Turnaj I. A divízie MS 2022 sa hral v Győri v Maďarsku od 3. do 8. apríla 2022.
I. B divízia.
Turnaj I. B divízie MS 2022 sa hral v Radentheine v Rakúsku od 6. do 11. septembra 2022.
II. divízia.
Turnaj II. divízie MS 2022 sa hral v Istanbule v Turecku od 27. júna do 5. júla 2022. Nový Zéland sa odhlásil z turnaja.
Prvé kolo.
Skupina A
Skupina B
Skupina C
Druhé kolo.
Skupina D
Skupina E
Skupina F
Play-off.
Zápas o 7. miesto&lt;br&gt; – 2 : 0
Zápas o 5. miesto&lt;br&gt; – 5 : 1
Zápas o 3. miesto&lt;br&gt; – 1 : 2
Finále&lt;br&gt; – 3 : 1
Radvanskovci

Radvanskovci alebo Radvanskí (dobovo v základnom tvare: "Radvánszky, Radványi") sú starý šľachtický rod slovenského pôvodu pochádzajúci z obce Radvaň (dnes mestská časť Banskej Bystrice).
História rodu.
Predkovia rodu Radvanských sa po prvýkrát spomínajú v donačnej listine Bela IV. z roku 1267, ktorá sa vzťahuje na Jurka a jeho syna Dionýza. Vnuk Dionýza, Dionýz II., začal vo svojom mene používať predikát "de Radvan". Príslušníci rodu Radvanských tvorili dôležitú súčasť verejného života Zvolenskej stolice. Ako podžupani Zvolenskej stolice pôsobili Baltazár, Juraj III. a jeho syn František. Jeho syna Juraja IV. odsúdili na mimoriadnom súde v Bratislave pre podozrenie z účasti na Vešeléniho sprisahaní. Napriek následnému prepusteniu ho popravili v roku 1687 počas tzv. prešovských jatiek. Syn Juraja IV. Ján II. pôsobil ako podžupan a kapitán Zvolenskej stolice a zároveň bol tajným radcom Františka Rákociho. Druhý syn Jána II. Ladislav II. sa stal zakladateľom tzv. mladšej barónskej vetvy rodu. Anton II. Radvanský pôsobil ako hlavný župan Turčianskej a Zvolenskej stolice, bol aktívny v revolučných bojoch v roku 1848 a v roku 1875 získal titul barón aj pre bratových synov Gejzu a Bela. Ako evanjelik sa zaradil medzi obhajcov náboženskej slobody, neskôr ho zvolili aj za seniorátneho dozorcu.
Majetky rodu.
Kmeňovým sídelným majetkom rodu bola od polovice 13. storočia Radvaň, pričom Radvanskí boli jej väčšinovými vlastníkmi až do roku 1848. V rámci Zvolenskej stolice vlastnili členovia rodu majetky tiež v Jabríkovej, Kráľovej, na Králikoch, v Kremničke, Malachove, na Pršanoch, Senici, Skubíne, Tajove a aj tzv. bystrický majer – oráčiny, lúky a pasienky. Rôznymi rodinnými vzťahmi získali majetky aj v iných stoliciach – v Hontianskej, Nitrianskej, Novohradskej, Turčianskej, Boršodskej a Peštianskej.
Popis erbu.
Erb, ktorý bol udelený Antonovi II. Radvanskému v roku 1875 pri povýšení do barónskeho stavu, má nasledujúcu podobu: „v červenom štíte do kruhu stočený zelený drak, vo vnútri tohto kruhu zlatá koruna s klenotom – strieborným obrneným ramenom držiacim konár, v oblúku medzi ramenom a konárom leží strieborný polmesiac, nad ktorým je zlatá hviezda; na štíte barónska koruna“.
Deoxyguanozíntrifosfát

Deoxyguanozíntrifosfát alebo dGTP je nukleozidtrifosfát. Je príbuzný guanozíntrifosfátu (GTP), s tým rozdielom, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina. dGTP je prekurzor pre syntézu DNA. Používa sa v polymerázovej reťazovej reakcii (PCR), pri sekvenovaní DNA a klonovaní. dGTP vzniká fosforyláciou dGDP, ktorú katalyzuje nukleoziddifosfátkináza.
dGTP je kompetítor v inhibícii spôsobenej acyklovírom, liečivom, ktoré sa používa na liečbu vírusu herpes simplex (HSV).
Deoxycytidíntrifosfát

Deoxycytidíntrifosfát alebo dCTP je nukleozidtrifosfát. Je príbuzný cytidíntrifosfátu (CTP), s tým rozdielom, že na 2' uhlíku pentózy mu chýba hydroxylová skupina. dCTP je prekurzor pre syntézu DNA. Používa sa v polymerázovej reťazovej reakcii (PCR), pri sekvenovaní DNA a klonovaní. dCTP vzniká fosforyláciou dCDP, ktorú katalyzuje nukleoziddifosfátkináza.
Tymidíntrifosfát

Tymidíntrifosfát (TTP) alebo deoxytymidíntrifosfát (dTTP) je nukleozidtrifosfát. Na rozdiel od ostatných deoxyribonukleozidtrifosfátov zvyčajne v názve neobsahuje predponu „deoxy“, pretože nemá prírodný ribonukleozidtrifosfátový analóg. TTP je prekurzor pre syntézu DNA. Jeho analógom pri syntéze RNA je uridíntrifosfát (UTP). TTP sa používa pri polymerázovej reťazovej reakcii (PCR), pri sekvenovaní DNA a klonovaní. TTP vzniká fosforyláciou TDP, ktorú katalyzuje nukleoziddifosfátkináza.
Nationwide Arena

Nationwide Arena je viacúčelová hala v americkom meste Columbus. Je domácim stánkom klubu NHL Columbus Blue Jackets. V roku 2015 bola dejiskom All Stars Game NHL. Štadión je aj miestom športového podujatia Arnold Sports Festival, ktorý sa usporiadava každoročne od roku 1989.
Jozef Ratica

Prof. JUDr. Jozef Ratica (* 1. január 1908, Malý Šariš† 15. marec 1960, Bratislava) bol slovenský právnik, sudca a vysokoškolský pedagóg.
Život.
Narodil sa ako jedno zo štyroch detí v rodine roľníka Eliáša Raticu (18721949) a jeho manželky Barbory, rod. Vojtkovej (18831968). Po vyštudovaní gymnázia v Prešove (19191927) absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde spromoval v roku 1931. Následne v rokoch 19321936 pôsobil ako sudca v Prešove, v Košiciach a v Kráľovskom Chlmci. V rokoch 19371938 pracoval na Ministerstve unifikácií v Prahe. V rokoch 19391940 bol zamestnancom krajského súdu a od roku 1940 pôsobil na Najvyššom správnom súde v Bratislave, ktorý v rokoch 19461952 viedol ako jeho predseda.
Popri svojej práci na Najvyššom správnom súde bol aktívny v akademickej sfére. V roku 1942 sa habilitoval v odbore občianskeho súdneho poriadku a do roku 1945 pôsobil ako súkromný docent na Právnickej fakulte Slovenskej univerzity (od roku 1954 Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave). Po roku 1945 pokračoval v pedagogickej činnosti ako mimoriadny bezplatný profesor súkromného práva procesného (do hodnosti [mimoriadneho] profesora bol podľa iných zdrojov vymenovaný v roku 1946 alebo 1947), od roku 1946 vo funkcii riaditeľa Ústavu občianskeho súdneho poriadku. Zároveň prednášal aj na Vysokej škole ekonomickej (od roku 1992 Ekonomická univerzita v Bratislave). Vo vedecko-výskumnej a pedagogickej práci sa venoval občianskemu súdnemu poriadku, exekučnému a konkurznému právu. Ako autor či spoluautor vyprodukoval viacero odborných prác o procesnom a exekučnom práve.
Jeho pôsobenie v akademickej sfére sa skončilo v roku 1950. Ako uvádza profesor práva Ján Svák: „Jeho najvýznamnejšia teoretická práca Súd a tvorba práva bola až bezprostredne nebezpečná pre marxisticko-leninskú právnu filozofiu. Vymykala sa hraniciam krajného právneho normativizmu vtesnávania práva do kružnice právnych predpisov. Ako skúsený sudca najlepšie vedel, že ‚medzery‘ v normách právnych predpisov sa nedajú vyplniť len logickými metódami výkladu a že súd pri ich vypĺňaní musí predovšetkým rešpektovať vôľu účastníkov právneho vzťahu. Z toho vychádzajú teoretické konštrukcie v tejto knihe.“ V rokoch 19521954 pracoval na krajskom národnom výbore a v rokoch 19541960 bol pracovníkom Správy vodného hospodárstva. Zomrel v marci 1960 v Bratislave.
Najvyšší správny súd (1939 – 1949)

Najvyšší správny súd (skratka NSS) bol v období rokov 19391949 správny súd najprv Slovenskej republiky (19391945) a potom územia Slovenska v rámci ČSR. Sídlil v Bratislave. Napriek jeho pomenovaniu išlo o v čase jeho vzniku a pôsobenia (do obnovenia Česko-Slovenska v roku 1945) o jediný správny súd na území Slovenska.
19391945.
NSS bol zriadený vládnym nariadením č. 62 zo dňa 12. apríla 1939 a svoju úradnú činnosť začal 26. mája 1939. Jeho fungovanie upravoval najmä zákon č. 120/1940 Sl. z. zo dňa 7. mája 1940 o NSS.
19451952.
Po obnovení právneho poriadku Česko-Slovenska bol súd v dôsledku recepčnej normy obsiahnutej v ustanovení § 2 nariadenia Slovenskej národnej rady č. 1/1944 Zb. n. SNR o vykonávaní zákonodarnej, vládnej a výkonnej moci na Slovensku fungoval v medziach zákona č. 120/1940 Sl. z. zo dňa 7. mája 1940 o NSS.
V dôsledku takto koncipovanej recepčnej normy ale došlo ku konfliktu s ústavným dekrétom prezidenta republiky č. 11/1944 Úr. vest. čsl. z 3. augusta 1944 o obnovení právneho poriadku, ktorý ustanovoval, že právne predpisy vydané v dobe neslobody (t. j. od 30. septembra 1938 až do dňa, ktorý bol neskôr určený vládnym nariadením na 4. mája 1945) nie sú súčasťou česko-slovenského právneho poriadku. To znamenalo, že v obnovenom Česko-Slovensku paralelne pôsobil Najvyšší správny súd (NSS) so sídlom v Prahe s územnou pôsobnosťou pre celú republiky a NSS so sídlom v Bratislave. Toto bolo definitívne vyriešené až presunom sídla pražského NSS (v tom čase už nazývaného Správny súd) do Bratislavy v roku 1949, teda došlo k jeho faktickému zlúčeniu s bratislavským NSS. Po komunistickom februárovom prevrate bolo jasné, že nezávislá súdna kontrola verejnej správy nemá v komunistickom režime miesto, hoci § 137 ods. 1 bod 3 Ústavy z 9. mája 1948 ešte obsahoval ustanovenie o existencii správneho súdu. 
Správne súdnictvo bolo zrušené s účinnosťou k 1. 1. 1953 zákonom č. 64/1952 Zb. o súdoch a prokuratúre a zákonom č. 65/1952 Zb. o prokuratúre.
Najvyšší správny súd

Najvyšší správny súd môže byť:
3-Metyluridín

3-Metyluridín alebo N3-metyluridín je pyrimidínový nukleozid. Jeho skratka je m3U alebo m3U. U živých systémov sa nevyskytuje ako bežná súčasť RNA, ale je prítomný v upravenej RNA, ktorá bola detegovaná v 23S rRNA archeónov, 16S a 23S rRNA eubaktérií a 18S, 25S a 28S eukaryotickej ribozómovej RNA.
Keith Emerson

Keith Noel Emerson (* 2. november 1944, Todmorden, West Riding, Yorkshire, Anglicko† 11. marec 2016, Santa Monica, Kalifornia, USA) bol anglický hráč na klávesové nástroje, hudobný skladateľ a producent. Predtým ako sa, ako člen kapely The Nice, stal komerčne úspešný hrával vo viacerých iných hudobných zoskupeniach. Počas účinkovania v kapele The Nice upútal pozornosť svetového publika tým ako spájal rockové aranžmány s klasickou hudbou. V roku 1970, po rozpade The Nice, založil jednu s prvých progresívne rockových superskupín, Emerson, Lake &amp; Palmer (ELP). Kapela ELP mala výrazný komerčný úspech počas 70. rokov 20. storočia a stala sa jednou z najznámejších hudobných projektov v ére progresívneho rocku. Emerson pre skupinu napísal a zaranžoval väčšinu hudobného materiálu pre albumy "Tarkus" (1971) a "Brain Salad Surgery" (1973). V svojej tvorbe kombinoval vlastné originálne hudobné nápady s klasickými, či tradičnými námetmi, ktoré komponoval v rockovom hudobnom formáte.
Po rozchode hudobnej formácie Emerson, Lake &amp; Palmer na konci 70. rokov, sa Emerson venoval sólovej kariére. Zložil niekoľko filmových soundtrackov a založil skupiny Emerson, Lake &amp; Powell a 3 v ktorých nadväzoval na hudobný štýl ELP. Začiatkom 90. rokov Emerson opäť obnovil spoluprácu kapely Emerson, Lake &amp; Palmer, nahrali spolu ďalšie dva albumy, absolvovali niekoľko koncertných turné a na konci 90. rokov ohlásili opätovný rozchod. V roku 2002 Keith Emerson opäť spojil členov kapely The Nice, s ktorou spolu absolvovali koncertné turné.
Po roku 2000 Emerson obnovil svoju sólovú kariéru. Zorganizoval turné so svojou vlastnou skupinou Keith Emerson Band s gitaristom Marcom Bonillom a spolupracoval aj s niekoľkými orchestrami. V roku 2010 sa opäť stretol s kolegom z ELP Gregom Lakeom. Ako duo absolvovali turné, ktoré vyvrcholilo jednorazovým reunion show kapely ELP, ktoré sa konalo v Londýne na oslavu 40. výročia ich vzniku. Emersonov posledný album, "The Three Fates Project", s Marcom Bonillom a Terje Mikkelsenom vyšiel v roku 2012. V tom čase mal Emerson údajne depresie, trpel alkoholizmom a v neskorších rokoch sa u neho rozvinulo poškodenie nervov, ktoré obmedzovalo jeho schopnosť hrania kvôli čomu mával fóbie z nadchádzajúcich vystúpení. Zomrel dňa 11. marca 2016 na následky strelného poranenia, ktoré si spôsobil sám vo svojom dome v Santa Monice v Kalifornii. Emerson bol všeobecne považovaný za jedného z najlepších hráčov na klávesové nástroje v histórii existencie progresívneho rocku. Na portáli AllMusic sa o Keithovi Emersonovi vyjadrili aj ako o najlepšom a technicky najzdatnejšom hráčovi na klávesové nástroje v histórii rockovej hudby.
Kňazová (vrch v Súľovských vrchoch)

Kňazová () je vrch v Súľovských vrchoch. Leží nad obcou Ďurďové, približne juhovýchodne od Považskej Bystrice. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Vrch leží v Trenčianskom kraji, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Podskalie a Ďurďové. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Zemianska Závada, južne ležiace Ďurďové a západne obec Podskalie. Vrch leží v CHKO Strážovské vrchy. 
Opis.
Kňazová je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Stráne () západným smerom na Roháč (). Severným smerom leží Tŕnie () a Bukovina (), východným Končiny () a Stráne (), južným Kohilovec () a západným Podlúčie (), Veľké skaly () a Roháč. Západné a južné svahy odvodňujú do Váhu prítoky Pružinky, zo severných odvádzajú vodu prítoky Domanižanky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrchu znemožňuje rozhľad. Z miest s nižšou vegetáciou je možno vidieť najmä okolité Súľovské vrchy, pri dobrých podmienkach aj Strážovské vrchy, Javorníky a Biele Karpaty.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia.