burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bžany (okres Stropkov)

Bžany sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
Sídlisko založil šoltýs s usadlíkmi okolo roku 1365.
Prvý písomný doklad o dedine pochádza z roku 1372. Bola majetkovou súčasťou panstva Čičava. Neskôr ju vlastnili Barkóczyovci a Szirmayovci. V roku 1600 malo sídlisko asi 5 poddanských domov. V rokoch 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 9 až 10 poddanských domácností, v roku 1828 bolo 32 domov a 239 obyvateľov, v roku 1900 193 obyvateľov, v roku 1970 spolu 212 obyvateľov. Obyvatelia sa v minulosti zaoberali tradičným poľnohospodárstvom, drevorubačstvom, pálením drevného uhlia a povozníctvom. Do roku 1918 obec administratívne patrila do Zemplínskej stolice.
Symboly obce.
Erb: V striebornom (bielom) poli štítu zelená vetva bazy s čiernymi plodmi.
Gribov

Gribov je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Duplín

Duplín je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Havaj (okres Stropkov)

Havaj () je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Polohopis.
Ulice.
Cigánska, Komenského
Vodné toky.
Obcou tečie Poliansky potok.
Dejiny.
Obec založil pravdepodobne šoltýs havaj s poddanými, asi valašského pôvodu, podľa zákupného práva. Pred rokom 1430 obec patrila šľachticom z Perína, ako súčasť stropkovského panstva, ktoru zostala aj počas 17. storočia.
Obyvatelia obce odvádzali daň od: 1567 6, 1582 4, 1610 1,5 a 1635 0,5 porty.
V roku 1610 v Havaji bolo obývaných 26 domov poddaných, dom šoltýsa a pravoslávna fara, doklad o chráme je z roku 1601.
V roku 1715 a 1720 v obci bolo 13 a 10 poddanských domácností. K obci patril vodný mlyn.
Obyvateľstvo.
Prevažná väčšina obyvateľov sa hlási ku gréckokatolíckej cirkvi. V obci je gréckokatolícka cerkev sv. Mikuláša Divotvorcu z r. 1825.
Chotča

Chotča je obec na Slovensku v okrese okrese Stropkov.
Polohopis.
Rázovitá obec Chotča leží v Nízkych Beskydách v doline rovnomennej rieky Chotčianky. Mierne zvlnený povrch chotára je pahorkatina a tvoria ho flyšové súvrstvia a štvrtohorné usadeniny.
Vodné toky.
Chotčianka
Dejiny.
Počiatky Chotče súvisia s dejinami Stročína a jeho panstva. K tomuto panstvu až do roku 1379 patrilo územie obce od Chotčianky, ktorá bola zároveň chotárnou hranicou Stropkova a Chotče, až po obec Dubová a hranice s Poľskom. Je to takmer celé územie okresu Svidník v hraniciach do roku 1960.
Kultúra a zaujímavosti.
Do roku 1969 obec nemala kultúrny dom. Jeho výstavba sa realizovala v akcii „Z“ a ukončený bol v roku 1972.
Cirkev.
Terajší rímskokatolícky kostol je z roku 1910 s patrocíniom najsvätejšieho srdca Ježišovho. Podľa najstaršej 95-ročnej pamätníčky, už v tomto roku pôvodný drevený kostol bol zničený. Zachoval sa z neho obraz od neznámeho autora, ktorý znázorňuje odovzdávanie darov troch kráľov Ježišovi, kalich a drevená socha Panny Márie, ktoré sú umiestnené v rímskokatolíckom kostole.
V Chotči sa nachádza aj gréckokatolícky chrám postavený v roku 1969. Po dokončení bol 21 rokov z dôvodov náboženských nezhôd zatvorený. Jeho vysviacka sa konala až 21.11.1990.
Hospodárstvo.
Z plodín sa najčastejšie pestuje jačmeň, pšenica, kŕmna repa, zemiaky a záhradná zelenina. Zo živočíchov sa najviac darí jelenej a srnčej zveri, diviakom, líškam, vyskytuje sa ojedinele aj vlk alebo rys.
Školstvo.
Základná škola bola zriadená v roku 1901, ale budova školy bola postavená ešte v roku 1894. Do prvej svetovej vojny sa vyučovalo v maďarskom jazyku. V slovenčine sa začalo vyučovať až v roku 1919 a škola mala názov „štátna ľudová škola“. Za zv. Slovenského štátu bola premenovaná na rímskokatolícku a gréckokatolícku ľudovú školu. V roku 1964 začala svoju činnosť Materská škola.
Jakušovce

Jakušovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Obec je horskou obcou v Nízkych Beskydách v doline malého potoka ústiaceho do Brusničky. Obec založená na zákupnom práve sa spomína v roku 1454. Patrila panstvu Stropkov od 16 storočia Dežőfiovcom, v 19 storočí Keglevichovcom. V roku 1715 mala 6 opustených a jednu obývanú domácnosť, 1720 tri domácnosti, 1787 bolo v obci 14 domov a 95 obyvateľov. V roku 1828 mala obec 20 domov a 154 obyvateľov. Živila sa povozníctvom a prácou v lesoch. Za prvej ČSR pracovali v poľnohospodárstve a v lesnom hospodárstve. Počas 2. sv. vojny obyvatelia spolupracovali s partizánmi. V roku 1944 Nemci obec vypálili. V roku 1947 sa časť obyvateľov presídlila na Ukrajinu v bývalom ZSSR. Dnes obyvatelia pracujú v priemyselných podnikoch a súkromných firmách na okolí. V súčasnosti má obec 44 obyvateľov a kataster s rozlohou 550 ha.
Podhorany

Podhorany môžu byť:
Kolbovce

Kolbovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
Obec pravdepodobne vznikla založením šoltýsom s usadlíkmi na základe zákupného práva v 14. alebo začiatkom 15. storočia. Patrila k stropkovskému panstvu.
Obyvatelia odvádzali daň od 1567 2, 1582 2,5, 1610 1,25 a 1635 0,5 porty.
Korunková

Korunková je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Názvy.
Doložené historické názvy sú:
Dejiny.
Pri prvej písomnej zmienke v roku 1408 bol použitý nemecký názov „Puczagshaw“, ktorého preklad je Pucákova Poruba. Obec teda založil šoltýs Pucak s poddanými podľa zákupného práva. Od založenia až po 17. storočie obec patrila stropkovskému panstvu.
Obyvatelia obce boli zdanení od: v roku 1567 3, 1582 3,5, 1610 1 a 1635 0,5 porty.
Pamiatky.
Nachádza sa tu gréckokatolícky chrám svätého Demetera. Ide o barokovo-klasicistický kostol postavený v roku 1776 a obnovený v roku 1930.
Krišľovce

Krišľovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
Obec je najmladšia v tamojšej doline. Vznik spadá medzi roku 1454 a 1465 a vznikla založením šoltýsom s poddanými podľa zákupného práva. Názov obce pochádza od mena alebo prezývky šoltýsa.
Počas 15.17. storočia obec patrila stropkovskému panstvu. Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 1, 1582 1,5, porty. Na začiatku 17. storočia (16101620) bola obec opustená. Noví obyvatelia prišli okolo roku 1625.
V rokoch 16391651 v Krišlovciach bývala 1 rodina šoltýsa a tri valašské domácnosti, 1715 1 a 1720 2 sedliacke domácnosti.
Obec bola koncom novembra 1944 vypálená, ustupujúcimi nemeckými vojakmi. Zhorela celá obec.
Kručov

Kručov je obec na Slovensku v okrese Stropkov. Pôvodne až do roku 1992 sa volal Ruský Kručov.
Poloha.
Kručov leží v juhozápadnej časti Ondavskej vrchoviny, v nadmorskej výške okolo 210 m.
Dejiny.
Prvá správa o dedine Kručov je v listine z roku 1382 o vrátení Kručova a susedných dedín, ktoré zabral Peter Cudár oprávneným vlastníkom (šľachti z Rozhanoviec) a pričlenil k panstvu Makovica. Kručov pravdepodobne založil šoltýs s poddanými podľa zákupného práva. Názov dediny bol prevzatý od staršieho názvu miestneho potoka. V písomnostiach zo 14. – 15. storočia sa vyskytuje v ľudovom názve Kručov, v písomnostiach zo 16. – 17. storočia v maďarizovanom názve bez koncového – v. Až začiatkom 18. storočia bol maďarizovaný, úradný názov rozšírený o rozlišujúcu časť v zmysle Rusínsky Kručov. Hoci sa Cudarovci aj neskôr usilovali získať, či zabrať Kručov do svojho vlastníctva, zostala táto dedina aj v 15. – 17. storočí trvalou majetkovou súčasťou panstva Čičava a vo vlastníctve šľachticov z Rozhanoviec, Bátoriovcov a ich dedičov. V roku 1493 hospodárila v Kručove okrem domácnosti šoltýsa len jedna poddanská domácnosť.
Tamojšie sídlisko malo v roku 1600 obývaných trinásť poddanských domov, dom šoltýsa, pravoslávny chrám a dom farára. Na prelome 16. a 17. storočia bol Kručov stredne veľkou dedinou s rusínskymi, poddanskými aj farskými obyvateľmi. V 17. storočí valašské domácnosti chudobneli a ubúdalo ich.
Až koncom 17., prípadne začiatkom 18. storočia, poddanských domácností pribúdalo. V rokoch 1715 a 1720 žilo v Kručove po desať sedliackych domácností.
Súčasnosť.
Veľkosť katastra je 821 ha. V obci je kultúrny dom, materská škola so školskou jedálňou, gréckokatolícky chrám z konca 18. storočia a pravoslávny chrám. 
V obci sa nachádza Predajňa potravín M. Babej, predajňa potravín A. Capová, Stolárstvo R. Štefánik a PD Lomné, zaoberajúce sa poľnohospodárstvom.
Obec je členom združenia Ondava so sídlom v Duplíne od roku 2003. Pravidelne, každoročne, sa tu uskutočňujú oslavy Deň Matiek a športový deň.
Okolie obce je vhodné na turistiku a agroturistiku.
Na východnom Slovensku sa nachádzajú aj obce Vyšný Kručov (vzdialený len 20 km) a Nižný Kručov (44 km), kde si skrátene tiež hovoria Kručov.
Krušinec

Krušinec je obec na Slovensku v okrese Stropkov v Prešovskom kraji.
Obec leží v pohorí Nízke Beskydy, v dolnej častí doliny Chotčianky, v nadmorskej výške okolo 210 m. V obci je spoločenská sála, dom smútku a gréckokatolícky kostol. Približne 20 kilometrov od Krušinca sa nachádza rekreačná oblasť Domaša. Najbližšími mestami sú Stropkov (3 km), Svidník (15 km), Medzilaborce (29 km), Bardejov (43 km), Vranov nad Topľou (50km), Prešov (53 km) a Krosno (61 km, PL).
V obci Krušinec žije 237 ľudí. Z tohto počtu je vo veku do 18 rokov 61 obyvateľov, od 19 do 60 rokov 135 obyvateľov a nad 61 rokov 41 obyvateľov.
V obci sa každoročne konajú akcie pre rôzne vekovú skupiny. Ide najmä o Deň matiek, v ktorom si deti pripravujú za pomoci ich starších kamarátov program, s ktorým vystúpia. Ďalej je to Deň hier, počas ktorého sú organizované športové súťaže, rozdáva sa guľáš a občerstvenie. Tradičným sa taktiež stal aj Štefánsky stolnotenisový turnaj, ktorý sa koná každoročne 26. decembra (na Štefana).
Dejiny.
Najstaršia písomná zmienka o Krušinci sa nachádza v daňovom súpise z roku 1551, kedy sedliacke domácnosti prvý raz platili daň kráľovi.
Osídlenie tu začalo vznikať v 30. rokoch 16. storočia. Vybudovali ho usadlíci na čele so šoltýsom podľa zákupného práva. V písomnostiach sa vyskytuje pod pôvodným názvom Krušinec, ktorý je odvodený od mena prvého šoltýsa, prípadne to bol starší názov údolia, v ktorom osídlenie vzniklo. Krátko pred rokom 1567 dedinu čiastočne spustošilo kráľovské vojsko. Štyri sedliacke domácnosti aj so šoltýsom zutekali, ale šoltýska domácnosť sa čoskoro vrátila. V roku 1588 tu žili aj dve želiarske domácností. V roku 1600 tu bol aj jeden poddanský dom. V roku 1618 patrilo šoltýstvo s mlynom štyrom domácnostiam. Krušinec patril k rusínskym dedinám na panstve Makovica. Začiatkom 17. storočia sa tu usadilo nové obyvateľstvo a obec sa zväčšovala. V roku 1618 okrem šoltýskych obydlí s mlynom, bolo 6 obývaných poddaných domov. Obyvatelia Krušinca sa zaoberali poľnohospodárstvom.
Obec bola v októbri 1944 za pomoc partizánom vypálená nemeckými vojakmi.
Lomné

Lomné je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
K obci sa vzťahuje správa z roku 1347, keď Roland syn Mikča vypálil Lomné, ktoré vtedy patrilo šľachticom z Rozhanoviec k ich panstvu Čičava. Tí sa obec snažili obnoviť, avšak už v roku 1357 došlo k ďalšiemu prepadu (opäť Roland), pri ktorom obesili šoltýsa Petra, upálili jeho dcéru a zranili ženu. Ešte v roku 1363 mali obyvatelia obce slobodu počas plynutia lehoty podľa zákupného práva. Obec však určite existovala pred rokom 1347 a je pravdepodobné, že už pred 14. storočím.
Obyvatelia obnovenej obce mali pravoslávny chrám a kňaza, čo potvrdzuje správa z roku 1601. Informácia o vodnom mlyne je z roku 1409.
V roku 1550 tu žilo a hospodárilo 13 sedliackych a jedno šoltýske hospodárstvo. Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 3,5, 1582 3,5, 1610 1,5, 1635 0,375 porty.
V roku 1600 v Lomnom bolo 18 poddanských, 1 šoltýsky dom a dom pravoslávneho kňaza. V roku 1715 6 a 1720 5 domácností poddaných.
Abrahámovce (okres Kežmarok)

Abrahámovce (, 1927-1952 "Abrahamovce-Pikovce", 1952-1982 "Abrahamovce") sú obcou na Slovensku v Kežmarskom okrese, Prešovskom kraji.
Poloha.
Obec leží na juhozápadných svahoch Levočských vrchov, v blízkosti Popradu. 5 km od Abrahámoviec je obec Vrbov s termálnym kúpaliskom, neďaleko sa nachádza i golfové ihrisko vo Veľkej Lomnici.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1286 (Abraham), v roku 1323 známa ako Abrahe, 1367 Abraamfalua, 1786 Abranowcze. Abrahámovce patrili do Stolice 10 špišských kopijníkov. Obyvateľstvo sa venovalo prevažne poľnohospodárstvu, košíkárstvu a povozníctvu.
Bušovce

Bušovce (nem. "Bauschendorf", maď. "Busóc") sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Vavrinca z 13. storočia.
Huncovce

Huncovce () sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok, ležiace v historickom regióne Spiš.
Názov.
Súčasný názov obce pravdepodobne vznikol z nemeckého slova "Hund" (pes), pretože miestni obyvatelia sa živili najmä chovom poľovníckych psov pre miestnu šľachtu, čo sa odráža už v latinskom pomenovaní "villa Canis" (canis = pes) z roku 1308. Nemecký názov obce znel "Hundsdorf", neskôr "Hunsdorf", latinský "Hunnisvilla" a maďarský "Hunfalu" alebo "Hunfalva". Súčasný slovenský názov "Huncovce" sa oficiálne používa od roku 1920.
Polohopis.
Huncovce ležia v Popradskej kotline, podcelku Podtatranskej kotliny a preteká nimi rieka Poprad. Nadmorská výška centra obce je Severozápadne od obce sa týčia Vysoké Tatry. Susediacimi obcami sú na severe Malý Slavkov, na severozápade mesto Vysoké Tatry, na západe Veľká Lomnica, na juhu Žakovce a Vrbov a na východe okresné mesto Kežmarok.
Ulice.
Alejová, Cintorínska, Farská, Hlavná, Jarná, Kežmarská, Krátka, Lomnická, Mlynská, Nová, Nový dvor, Poľná, Pri rybníku, Riečna, Samuela Rosenberga, Školská, Športová, Tatranská, Úzka, Vrbovská, Záhradná, Železničná.
Obyvateľstvo.
Podľa sčítania obyvateľstva z roku 2021 mali Huncovce 3 055 obyvateľov pri hustote osídlenia 230,18 obyvateľov na kilometer štvorcový. Prevažujúcou národnosťou bola s viac než 90% slovenská a dominantným vierovyznaním bol rímsky katolicizmus.
Občianska vybavenosť.
V obci sa nachádza základná a materská škola, dva cintoríny, futbalové ihrisko, potraviny, reštaurácie a pohostinstvá a viacero možností ubytovania pre turistov.
Stavby.
"Bližšie informácie v článku Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Huncovce."
V Huncovciach stojí niekoľko pamiatkovo chránených objektov. Sakrálne pamiatky zahŕňajú rímskokatolícky kostol sv. Kríža - pôvodne románsku stavbu z prvej polovice 13. storočia, evanjelický kostol z polovice 19. storočia a kaplnku sv. Jána Nepomuckého na západe obce. Židovská komunita, ktorá v obci žila až do holokaustu, po sebe zanechala niekdajšiu synagógu na brehu rieky Poprad, ktorá je dnes však prestavaná na sklad. V centre obce stoja aj viaceré historické domy a kúrie, z ktorých jedna je aj zapísaná v registri národných kultúrnych pamiatok. Unikátnou technickou pamiatkou je vodná elektráreň Turbína, ležiaca na východe katastrálneho územia neďaleko hranice s Kežmarkom.
Doprava.
Obec leží približne v strede hlavného cestného ťahu (cesty I/66) medzi mestami Poprad a Kežmarok a má aj napojenie na železničnú sieť (trať č. 185, zastávka "Huncovce"). Cesta III. triedy č. 3094 spája Huncovce so Žakovcami a Vrbovom. Popri rieke Poprad je vybudovaná cyklotrasa, ktorá vedie z Veľkej Lomnice až do Spišskej Belej.
Makovce

Makovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov. Obec bola v septembri 1944 čiastočne vypálená počas bombardovania lietadlami Červenej armády. Zhorelo 13 domov.
Obec pravdepodobne založil šoltýs podľa nemeckého alebo valašského zákupného práva v 14. alebo na začiatku 15. storočia. Názov je doložený v nemčine, v zmysle Makova Poruba. ľudový názov obce bol Makovec alebo Makovce.
Obyvatelia obce odvádzali daň od: 1567 1,5 1582 1,5, 1610 1 a 1635 0,125 porty.
V roku 1639 v Makoviach žili domácnosti šoltýsa, 9 valašských a jedna želiarska. V rokoch 1715 a 1720 štyria domácnosti poddaných.
Prevažná väčšina obyvateľov sa hlási ku gréckokatolíckej cirkvi. V obci je gréckokatolícka cerkev sv. Bazila Veľkého z r. 1836. Makovce sú filiálkou gréckokatolíckej farnosti Havaj.
Majere (okres Kežmarok)

Majere sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Stráne pod Tatrami

Stráne pod Tatrami (do roku 1948: slov. Folvarky),(nem. "Forberg") sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok. Do konca druhej svetovej vojny v obci prevažovalo nemecké obyvateľstvo.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Petra a Pavla z 15. storočia.
vedľa cesty z Kežmarku do Strání pod Tatrami je malý les, v ktorom žijú bobry.
Malá Poľana

Malá Poľana je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Obec vznikla podľa zákupného práva (šoltýs + poddaní) po roku 1410 a pred rokom 1430 (prvá písomná zmienka). V listinách z druhej polovice 15. a začiatku 16. storočia sa nevyskytuje, pravdepodobne bola obec opustená alebo obyvatelia vymreli.
Nanovo bola založená v druhej štvrtine 16. storočia (pred rokom 1557) šoltýsom Pavlom s rusínsko-valašskými poddanými. V listinách sa vyskytuje pod názvom Pavlova Poľana alebo Nižná Poľana.
Obyvatelia obce odvádzali daň od: 1567 2 1582 2,25, 1610 (valasi) 1 a 1635 (valasi a želiari) 0,125 porty.
Miková

Miková je obec na Slovensku v okrese Stropkov. Žije v nej 157 obyvateľov (2011).
Polohopis.
Obec Miková sa nachádza na severovýchode Slovenska v Prešovskom samosprávnom kraji v okrese Stropkov. Je situovaná v Nízkych Beskydách.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka je z roku 1390. Založil ju pravdepodobne šoltýs Miko na základe zákupného práva.
Z druhej polovice 15. a začiatku 16. storoča o Mikovej nie sú žiadne správy, okolo roku 1550 bola nanovo založená. Pôvodne šlo asi o 5 domácností, ďalšie tri sa prisťahovali v marci 1556. V roku 1569 v Mikovej žilo 13 poddanských domácností.
V obci existoval pravoslávny chrám o ktorom hovorí správa z roku 1557. Pravoslávny kňaz bol povinný odovzdať ročne jeden upletený košík.
V obci sa nachádza Gréckokatolícky chrám sv. archanjela Michaila z roku 1742. 
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 3 (valasi), 1582 6,5 (valasi), 1610 2,5 (valasi a želiari) a 1635 0,375 porty.
V roku 1715 v Mikovej žilo 14, 1720 16 domácností poddaných.
Kultúra a zaujímavosti.
Pravidelné podujatia.
Rusínsky festival Andyho Warhola, ktorý sa koná v areáli Školy v prírode. 
Významné osobnosti.
Je to obec, v ktorej žili rodičia Andyho Warhola.
Podhorany (okres Kežmarok)

Podhorany sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Miňovce

Miňovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
Vznik obce spadá medzi roky 1410 a 1430. Založil ju šoltýs Miňo s poddanými podľa zákupného práva. Obec patrila panstvi Stropkov.
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 2,75 (valašské domácnosti), 1582 2,5 (valasi), 1610 0,375 (valasi a želiari), 1635 0,25 (valasi) porty.
V roku 1639 v Miňovciach žila iba jedna poddanská domácnosť, 1715 14 a 1720 7 domácností poddaných.
Počas SNP, sa Nemci za partizánske akcie pomstili aj na civilnom obyvateľstve. Dôkazom toho boli vypálené domy, ktoré boli zničené ešte pred príchodom frontu, prevažne v druhej polovici novembra 1944. Expozícia banskobystrického Múzea SNP medzi vypálenými obcami na východnom Slovensku uvádza aj obec Miňovce.
Mlynčeky

Mlynčeky (, ) sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok. Od Kežmarku sú vzdialené asi 6 km. 
V obci sa nachádza rímskokatolícky Kostol svätého Jána Krstiteľa z roku 1968.
Na mieste dnešnej obce pred tristo rokmi ako prvé vybudovali kežmarské mestské mlyny a hostinec. Neskôr pribudlo osídlenie rodín zo Ždiaru. Muži vracajúci sa z práce v Amerike sa chceli usadiť na nedotknutom kuse zeme. Gustáv Szelenyi, ktorý v chotári mesta Kežmarok vybudoval veľký mlyn (stál tu do polovice 20. storočia), pozemky predal Ždiaranom, ktorý sa tu usadili. V 19. storočí sa Mlynčeky začali meniť na vysokotatranskú kúpeľnú osadu s plánovaným trolejbusovým spojením priamo z Kežmarku. Po čase miestne kúpele zanikli. Mlynčeky získali samostatnosť v roku 1956, dovtedy bolo územie dnešnej obce súčasťou mesta Kežmarok. 
Obec Mlynčeky dnes ponúka rekreáciu a ubytovanie priamo na úpätí Vysokých Tatier.
Gočovo

Gočovo je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Nachádza sa v údolí Slanej, na pomedzí Revúckej vrchoviny (podcelok Dobšinské predhorie) a Volovských vrchov (podcelok Zlatý stôl). Obcou vedie cesta I/67 z Rožňavy na Dobšinú, ako aj železničná trať Rožňava – Dobšiná. Najbližším mestom je severne ležiaca Dobšiná, okresné mesto leží juhovýchodne a krajské mesto východne.
Dejiny.
Vznik pôvodne pastierskej osady sa odhaduje do 14. storočia, hoci najstaršia písomná zmienka pochádza až z roku 1427. Toto územie od roku 1320 vlastnili Bubekovci, ktorí ním boli odmenení za zásluhy v bojoch proti Tatárom; od 16. storočia boli majiteľmi Andrášiovci. Po pustošivých nájazdoch osmanských vojsk v polovici 16. storočia bola osada vyľudnená a okolo roku 1570 v nej žilo už len 8 rodín. Ďalšiu ranu rozvoju obce dala morová epidémia, ktorá pustošila Gočovo v rokoch 1709 – 1710 a podľa cirkevných kroník si v Gočove a Vlachove vyžiadala takmer 600 obetí. Podľa sčítania ľudu v roku 1828 tu stálo 76 domov, v ktorých žilo 607 obyvateľov. 
V 18. storočí sa v obci spomína hámor, ktorý potvrdzuje spôsob obživy obyvateľov. Tí sa zaoberali roľníctvom, ovčiarstvom, chovom dobytka, ťažbou a spracovaním dreva, výrobou kolies, uhliarstvom a baníctvom.
Mrázovce

Mrázovce sú obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Dejiny.
Obec bola založená podľa zákupného práva v druhej polovici 14. alebo začiatkom 15. storočia. Názov obce pravdepodobne pochádza z priezviska prvého šoltýsa – Mráz. Prvá písomná zmienka je z roku 1408. Obec patrila od vzniku a aj počas 17. storočia do panstva Stropkov. Urbár z druhej polovice 16. storočia predpisuje obyvateľom rovnaké povinnosti ako majú dedinčania z Brezničky.
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 32 1582 2, 1610 0,5 (valasi a želiari) a 1635 0,125 (valasi) porty.
V roku 1600 v Mrázovciach bolo 7 obývaných poddanských domov, 1715 5 domácností poddaných. V roku 1720 bola obec opustená.
Obec bola v novembri 1944 vypálená za pomoc partizánom, nemeckými vojakmi. Zhorela takmer celá obec.
Gočaltovo

Gočaltovo je obec na Slovensku v okrese Rožňava. 
Polohopis.
Obec leží asi päť km od horskej oblasti Hrádok s Ochtinskou aragonitovou jaskyňou. Na jej území sa nachádza aj rómska osada.
Vlkovce

Vlkovce sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Gemerská Poloma

Gemerská Poloma je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Obec sa nachádza v západnej časti Košického kraja na severe okresu Rožňava (20,27° s.š. a 48,30° v.d.). Leží na križovatiek ciest I. triedy č. 67 a II. triedy č. 533 medzi Betliarom a Henckovcami. Obcou preteká Súľovský potok, ktorý sa na juhu obce vlieva do Slanej. Južne od obce sa nachádza vrch Turecká a severovýchodne Skalisko. Sedlo Súľová leží severne od obce.
Geológia.
Asi 4 km severne od obce sa nachádza významné ložisko mastenca objavené už v roku 1985. Ložiská mastenca sú lokalizované v betliarskych vrstvách silúrskeho veku. Tektonicky ho možno zaradiť do gelnickej skupiny gemerika. Mastenec je v ložisku sprevádzaný magnezitom, kalcitom, dolomitom, chloritickými a grafitickými bridlicami. Príprava na ťažbu sa začala v roku 2000. Právo na ťažbu pôvodne patrilo firme Rima Muráň, pre nedostatočnú rýchlosť prípravných prác bola nakoniec uprednostnená firma VSK Mining. Ložisko by malo v období svojej plnej exploatácie patriť medzi najvýznamnejšie v Európe.
Dejiny.
Obec vznika spojením dvoch samostatných dedín "Malá Poloma" a "Veľká Poloma". Pôvodne na území existovala jedna obec s názvom Poloma, ktorá sa koncom 14. storočia rozdelila na dve samostané obce.
Gemerská Panica

Gemerská Panica () je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Vojňany

Vojňany sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok. Do roku 1948 niesla názov Krig.
Polohopis.
Obec leží v severozápadnej časti Popradskej kotliny na úpätí Spišskej Magury. Nachádza sa tu minerálny prameň "Kvašná voda".
Dejiny.
Najstaršia písomná zmienka o Vojňanoch sa nachádza v listine z 26. septembra 1296, kde sa spomína ako obec "Kyrig" a na jej území aj potok "Belá" (dnešný Vojniansky potok). Založenie osady sa spája s nemeckou kolonizáciou v 13. storočí, hlavne so šľachtickou rodinou z Hrhova (Gyorgyovci). Do roku 1948 sa zachovali pomenovania obce nemeckým názvom - "Krigh", "Křig", "Kryg" (1808).
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Kataríny Alexandrijskej z roku 1296.
Žakovce

Žakovce sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Dejiny.
Žakovce (maďarsky: "Izsákfalva", nemecky: "Eisdorf") sa spomínajú v listinách v roku 1209 ako prvá obec na Spiši vôbec. Jej pôvodné meno bolo "Villa Isaac", Izákova dedina. Z toho pochádza aj slovenský názov Žakovce (Izákovce). 
Obec patrila do Spoločenstva spišských Sasov, od roku 1412 do Provincie XI spišských miest nezaložených Poľsku. Okolo roku 1465 ju dostal šľachtický rod Zápoľských. Obec bola osídlená nemeckým obyvateľstvom. Po roku 1945 dostala obec úplne nové obyvateľstvo.
Geografia.
Ulice.
Dolný koniec nemá bližšie špecifikované názvy ulíc. Na Hornom konci sa nachádzajú Štúrova, Javorinská, Tatranská, Blažovská a Hviezdoslavova ulica.
Vodné toky.
Obcou Žakovce preteká Žakovský potok. Pramení na sever od dediny v Dufalovej doline.
Vodné plochy.
Mimo katastra obce sa nachádza vodná nádrž Žakovce. Je napájaná zo Žakovského potoka.
Gemerská Hôrka

Gemerská Hôrka je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Obec leží na rozhraní juhozápadnej časti Slovenského krasu a Rimavskej kotliny, na nive a terase rieky Slanej, na polceste medzi Rožňavou a Tornaľou. Rozloha obce je 1 286 ha. 
Dejiny.
Ako pokračovateľka stredovekých zemianskych usadlostí Malach a Özörény, obe doložené v roku 1243, patrí medzi najstaršie usadlosti v Gemeri. Názov Horka začína používať od roku 1413 a názov Gemerská Hôrka od roku 1927.
Hospodárstvo.
V súčasnosti je Gemerská Hôrka vyspelá priemyselná obec. Preslávili ju závody ako sú Gemerská Celulózka a Papiereň (1883-1992), SCA Hygiene Products a Domitri.
Nižná Olšava

Nižná Olšava je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Poloha.
Nižná Olšava leží v dolnej časti údolia Oľšavky, pravého prítoku strednej Ondavy, v nadmorskej výške okolo 191 m, asi 7 km vzdialená od okresného mesta Stropkov a 8 km od priehrady Domaša.
Vodné toky.
Cez obec Nižná Olšava preteká potok Olšavka.
Dejiny.
V roku 1390 sa objavili prvé priame doklady o dedine Oľšava. Dedina dostala základný názov prevzatím staršieho nárečového názvu údolia Oľšava. Vzhľadom na zemepisnú polohu dediny možno predpokladať, že sídlisko jestvovalo už pred 14. storočím. V písomnostiach sa neskôr vyskytuje pod rozšíreným názvom Nižná Oľšava (staré názvy: Also-Osva, Also-Olsva, Nizni Olssawy, Alsoolysava, Alsoolcsva, Alsoosva). V prvej polovici 19. storočia tam bol dokázateľne aj kostol a vysluhovali v ňom bohoslužby evanjelickí kazatelia. V roku 1600 bolo obývaných 20 poddanských domov. Na prelome 17. – 18. storočia už bola Nižná Olšava malou dedinou, v ktorej žilo 8, v roku 1720 len 5 poddanských domácnosti. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a pracovali v rozsiahlych lesoch. V obci bol v prevádzke liehovar a píla. V rokoch 1953 – 56 sa v Nižnej Olšave nachádzala účtovnícka poľnohospodárska škola, ktorá bola presunutá do Stropkova.
Obec bola 18. septembra 1944 z väčšej časti vypálená a obyvateľstvo bolo evakuované. V r. 1946 Nižná Olšava dostala Rád SNP I. triedy. 
Expozícia banskobystrického Múzea SNP medzi vypálenými obcami na východnom Slovensku uvádza aj obec Nižná Olšava.
Súčasnosť.
V obci je kultúrny dom, základná škola pre I. stupeň s počítačovou učebňou, materská škola so školskou jedálňou. Pôvodný rímskokatolícky kostol bol postavený v roku 1604, ďalší s farou bol postavený pred rokom 1749. Terajší je zo začiatku 19. storočia a k jeho veľkej rekonštrukcii došlo v roku 1966 a dom smútku. Prednedávnom bol vybudovaný park, kde si môže nielen mládež, ale aj dospelí oddýchnuť. Nachádza sa tam malý altánok, popri ktorom sú postavené lavičky. Taktiež bolo postavené malé jazierko s mostíkom. Významným zamestnávateľom v obci je súkromná firma SMS, zaoberajúca sa výstavbou vedení vysokého napätia. V obci je PD Tokajík so sídlom v Nižnej Olšave, ktoré sa zaoberá živočíšnou a rastlinnou výrobou. Neďaleko obce sa nachádza súkromná firma – píla. V obci sú štyri podnikateľské subjekty. Obec je členom Mikroregiónu Ondava so sídlom v Duplíne od roku 2002. V roku 2012 obec oslavovala 630. výročie. 
Podujatia.
Každoročne sa tu uskutočňujú kultúrne a spoločenské podujatia ako Regionálna výstava maľovaných kraslíc, Fašiangový ples nižnoolšavčanov, oslavy Dňa žien, Dňa detí, Regionálne slávnosti sv. Huberta, stretnutie s Mikulášom, Posedenie pri jedličke a Športový deň.
Šport.
Mládež sa v súčasnosti venuje futbalu, volejbalu a stolnému tenisu. Na začiatku dediny sa nachádza futbalové ihrisko. Okolie obce je vhodné na turistiku a agroturistiku
Dlhá Ves

Dlhá Ves (v minulosti "Hosúsovo", ) je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Dedinky

Dedinky (, ) sú obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Obec v Hnileckej doline pri brehoch vodnej nádrže Palcmanská Maša vznikla v roku 1933 zlúčením obcí Imrichovce a Štefánovce. 
Vodné plochy.
Palcmanská Maša (vodná nádrž)
Kultúra a zaujímavosti.
Turizmus.
Neďaleko sa nachádzajú Stratená (11 km), Dobšiná (13 km), Mlynky (7 km), cez Zejmarskú roklinu je prístup na Geravy a ďalej je možné pešou túrou dôjsť cez Sokoliu dolinu alebo Kyseľ na "Kláštorisko" alebo cez dolinu Bieleho potoka na Čingov (39 km).
Občianska vybavenosť.
Záchranná stanica Horskej záchrannej služby, terénna stanica a IS Správy Národného parku Slovenský raj, tel.:058/7981137
Čučma

Čučma je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Oľšavka

Oľšavka môže byť:
Olšavka (niekedy aj Oľšavka) môže byť:
Čierna Lehota (okres Rožňava)

Čierna Lehota je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Obec Čierna Lehota leží na konci Štítnickej doliny pod vrchom Stolica.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka pochádza z polovice 16. storočia, obec ale vznikla už v 15. storočí na valašskom práve. Názov Lehota označoval určitú dobu, počas ktorej osídlenci nemuseli platiť dane a iné poplatky. „Čierna“ je pravdepodobne vďaka tmavej siluete hôr v pozadí. Obyvatelia sa zaoberali najmä pastierstvom. Svedčí o tom postava sv. Vendelína, patróna pastierov v obecnom erbe. Obec zohrala dôležitú úlohu počas SNP, keď bola v tunajších horách zriadená poľná nemocnica. Tieto ťažké časy pripomínajú tri pamätníky a pamätná izba SNP.
Kultúra a zaujímavosti.
Turistika.
Z Čiernej Lehoty sa po modrej značke môžete dostať na dva najvyššie vrchy Slovenského Rudohoria - Stolicu () a Kohút ()
Brzotín (okres Rožňava)

Brzotín (, 1920-1927 ) je obec na Slovensku v okrese Rožňava. V rokoch 1976 až 1990 bola obec súčasťou mesta Rožňava. Zachoval sa tu románsko-gotický reformovaný kostol z 13. storočia.
Polohopis.
Cez obec Brzotín tečie rieka Slaná.
V katastri obce sa nachádza Železničná stanica Rožňava.
Bretka

Bretka je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Brdárka

Brdárka je obec na Slovensku v okrese Rožňava. Nachádza sa v Slovenskom rudohorí vo výške na južnom úbočí hory Veľký Radzim. Je známa pre svoje pramene kvalitnej pitnej vody a sady ovocných stromov nachádzajúce sa v okolí obce.
Dejiny.
Dejiny Brdárky siahajú do 12. storočia, kedy sa na jej území nachádzali pastierske osady. Po ich zániku bola nanovo osídlená Valachmi, prvá písomná zmienka pochádza z roku 1556. Obec patrila rodine Bebekovcov, neskôr rodine Andrássyovcov. Začiatkom 19. storočia postihla obec morová epidémia, kde zahynula väčšina obyvateľov.
Svoj rozkvet prežívala Brdárka na prelome 19.20. storočia, kedy mala vyše dvesto obyvateľov. Zaoberali sa pastierstvom a chovom dobytka, drevorubačstvom a ovocinárstvom. Vychýrené boli brdárske čerešne, ktorých sady dodnes obklopujú obec.
Súčasnosť.
K 31. 12. 2015 má Brdárka 62 obyvateľov a 40 domov, mnohé sú opustené. Brdárčania pracujú zväčša na domácich hospodárstvach, v obci pôsobí občianske združenie Alter Nativa, ktoré propaguje permakultúru a zaoberá sa obnovou výnimočných ovocných sadov a výstavbou drobných štruktúr v obci. V minulosti sa tu organizovalo podujatie Leto v Brdárke zamerané na skrášľovanie obce a rozvoj tradičných ľudových remesiel. Vyvrcholením každého ročníka Leta v Brdárke bol Folklórny večer s ľudovou zábavou a prezentáciou folklórnych súborov tunajšieho regiónu.
Bôrka

Bôrka je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Bohúňovo

Bohúňovo je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Betliar (obec)

Betliar je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Obec Betliar leží v údolí rieky Slaná 5 km severozápadne od Rožňavy.
Ardovo

Ardovo () je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Oľšavka (okres Stropkov)

Oľšavka je obec na Slovensku v okrese Stropkov.
Červený Kláštor

Červený Kláštor (poľ. "Czerwony Klasztor," gor. "Švaby") je kúpeľná obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je evanjelický kostol z roku 1808.
Popri obci preteká rieka Dunajec, ktorý tečie smerom do Poľska. Obec sa nachádza pri hraniciach s Poľskom. Názov je podľa kláštora s názvom „Červený kláštor“, ktorý v súčasnosti slúži ako turistická atrakcia.
Od roku 2017 má právo označenia kúpeľné miesto. Rozhodla o tom vláda v októbri 2016. V roku 2012 boli obnovené kúpele Červený Kláštor - Smerdžonka kde sa liečia choroby kože a dýchacích ciest.
Symboly obce.
Turistika.
Od januára 2013 boli po viac ako 60 rokoch znovuotvorené kúpele Smerdžonka.
Splavovanie.
Splavovanie Prielomu Dunajca na drevených pltiach. Dĺžka splavu je 9km, končí sa na štátnej hranici s Poľskom.
Múzeá.
Múzeum Červený kláštor
Havka

Havka je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol Panny Márie Škapuliarskej z 19. storočia .
Poloha.
Zamagurská obec Havka leží na úpätí severných svahov Spišskej Magury v ochrannom pásme Pieninského národného parku.
Dejiny.
Dejiny obce sú zviazané s dejinami neďalekého Červeného Kláštora. Obec Havku ako majer založili kartuziáni v 14. storočí, ďalšia vlna osídlenia prišla v 19. storočí, keď sa tu usadili Nemci. Má typickú hromadnú zástavbu s mnohými ešte pôvodnými drevenými domami. Obyvatelia sa venovali hrnčiarstvu, poľnohospodárstvu a paseniu oviec.
Súčasnosť.
Po rokoch vymierania zaznamenáva nárast záujmu o svoju existenciu najmä vďaka rozvoju chalupárstva v obci, ktorá má ideálne podmienky pre agroturistiku.
Hradisko (okres Kežmarok)

Hradisko je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Ihľany

Ihľany (maď. "Majorka", nem. "Maierhofen," rus. "Ігляны," gor. "Majōrki") sú obec na Slovensku v okrese Kežmarok. Obec vznikla v roku 1960 zlúčením obcí Majerka a Stotince. 
V obci sa nachádza:
Javorina (vojenský obvod)

Javorina bol vojenský obvod na Slovensku v okrese Kežmarok v rokoch 19532010.
Vznik.
Vojenský obvod Javorina bol zriadený v roku 1952. Územie vojenského obvodu bolo vytvorené z celých katastrálnych území štyroch obcí (Ľubické Kúpele, Blažov, Dvorce a Ruskinovce) a z častí katastrálnych území ďalších 22 spišských obcí. Vojenský obvod Javorina mal päť katastrálnych území – Blažov, Ihla, Levočská dolina, Ľubické kúpele, Sypková. Jeho výmera bola 31 623,6 ha. Vojenský obvod bol majetkovoprávne nevysporiadaný (nevysporiadaných bolo 8 586 ha pozemkov).
Zánik.
Vojenský obvod bol zrušený s účinnosťou od 1. januára 2011, rozhodnutím vlády SR z 1. decembra 2010.&lt;ref name="455/2010"&gt;&lt;/ref&gt; Jeho územie bolo rozdelené medzi 19 priľahlých obcí (Bajerovce, Holumnica, Hradisko, Ihľany, Jakubany, Jurské, Kolačkov, Krásna Lúka, Levoča, Lomnička, Ľubica, Nižné Repaše, Podolínec, Poloma, Šambron, Tichý Potok, Torysky, Tvarožná, Vyšné Repaše) do 26 katastrálnych území.
Jezersko

Jezersko (poľ. "Jezierska") je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Nad obcou sa nachádza Jezerské jazero (), je to prírodná rezervácia s rozlohou 2,18 ha.
V obci je rímskokatolícky kostol Božského Srdca Ježišovho z roku 1895.
Jurské

Jurské (poľ. "Jurskie") je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Juraja.
Nižná Slaná

Nižná Slaná je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Hospodárstvo.
V minulosti v obci sídlil podnik Siderit, s. r. o. Nižná Slaná, ktorý sa zaoberal ťažbou sideritu – železnej rudy. Koncom roku 2008 sa zadlžený podnik dostal do konkurzu.
Osobnosti obce.
Rodáci.
Karol Jozef  Schablik, narodil sa 10. marca 1876 v Nižnej Slanej, zomrel 19. júla 1909 v Rožňave
Otec Matej Schablik, matka Žofia Haagová, manželka Margita Póschová.
Študoval na gymnáziu v Rožňave, neskôr na výtvarnej škole Gustáva Keletiho v Budapešti. Po jej skončení sa stal učiteľom kreslenia na rožňavskom evanjelickom gymnáziu. Maľoval krajinky a sakrálne obrazy (o. i. oltárny obraz Viera, Nádej, Láska v ev. kostole v Šiveticiach).
Marína  Maliaková (rod. Ormisová) narodila sa  4.11.1861 v  Nižnej Slanej, zomrela 13.1.1946 vo Zvolene, pochovaná v Banskej Bystrici.
Kultúrno-osvetová pracovníčka, spisovateľka.
Dcéra revúckeho profesora Samuela Ormisa, manželka národovca Jozefa Maliaka. Základné vzdelanie získala v Revúcej vo Vychovávacom dievčenskom ústave, ktorý založil jej otec. Učila sa za krajčírku vo Viedni a v Prahe. Po otcovej smrti prežila osem rokov u poručníka S. Daxnera v Tisovci. Viedla krajčírske kurzy v Brezne, Tisovci a nakoniec ako majiteľka krajčírskej dielne žila v Revúcej. Ochotnícka herečka v Tisovci a Martine, zberateľka ľudových krojov a výšiviek. Členka Živeny, rozvíjala v Iloku ženskú aktivitu a osvetu. Literárne činná, svojou tvorbu, ktorá mala spočiatku sentimentálny ráz, obohatila o vlastné skúsenosti, napr. o poznanie kraskovskej fary A.H.Škultétyho v próze "Orgovánová besiedka". Časopisecky vyšli jej cestopisné črty ( "Výlet do chorvátsko-dalmátskeho prostredia", Dennica 1904, 1905) poviedky, v ktorých spomína na otcovo revúcke gymnázium (Živena 1927). Autorka autobiografického diela "Marína Ormisová spomína", ktoré vydal z rukopisu Ján V. Ormis (1979).
Meliata

Meliata je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Prírodné podmienky.
Geológia.
Pri obci, v oblasti Meliatskeho mlynu (Prírodná pamiatka Meliatsky profil), boli v 70. rokoch objavené zvyšky jurskej subdukčnej melanže. Neskôr bol podľa tejto obce pomenovaný Meliatsko-halstattský oceán, ktorý v druhohorách zasahoval na Slovensko.
Lechnica

Lechnica je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Polohopis.
Zamagurská obec Lechnica leží v doline potoka Havka s radovou potočnou zástavbou na východ od Spišskej Starej Vsi a na juh od Červeného kláštora, s ktorým je stavebne spojená. 
Dejiny.
Obec založili v 13. storočí Berzeviczovci (Brezovickí). V roku 1319 ju magister Kokoš daroval kartuziánom zo Skalky útočišťa (Kláštorisko), ktorí si na jej mieste postavili nový kláštor (neskôr dostal pomenovanie Červený kláštor). Známe sú jej názvy "Lechnitz" (1313), "Lechnych" (1320), "Lechnich" (1324), "Nova Lechnicz" (1419), "Lechnyca" (1599), "Lechnicza" (1773), "Lechnica" (1808). Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, pastierstvom, prácou v lese a povozníctvom.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Jodoka z roku 1827.
Markuška

Markuška je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Markuška sa nachádza v gemerskej časti Slovenského rudohoria na nive a terasovej plošine pri vtoku potoka pretekajúceho obcou od Muráňa, 23 km severozápadne od Rožňavy.
Dejiny.
Markušku založil na zákupnom práve po roku 1311 dedičný richtár Martin. Prvá písomná zmienka o obci Markuška sa datuje do roku 1362, kedy sa nazývala Aranyas. V ďalšom historickom vývoji sa jej názov menil nasledovne: z roku 1563 je písomne doložený názov Markuska, 1566 Aranias Markuska,1569 Araniasska, 1582 Markuska alias Aranyas, 1773, Markuska, 1786 Markuschka, 1808 Markusska, 1863 Markuska, 1873–1882 Markuska, Markusfalva, 1888–1902 Markuska, 1907–1913 Márkuska, od roku 1920 Markuška. Roku 1427 Kerekreth. Obec sa spomína ako vlastníctvo Jelšavského panstva, od polovice 15. storočia Muránskeho panstva. Podvojný názov obce z roku 1582 (Markuška-Aranyas), dovoľuje usudzovať, že nové valašské sídlisko, ktoré vzniklo na rozhraní 15. a 16. storočia, nadväzovalo na staršie banícke. Už v stredoveku sa obyvatelia zaoberali pálením dreveného uhlia, hutníctvom, kováčstvom a garbiarstvom. Od 18. storočia tu pracovali výrobne železa, v 1. polovici 19. storočia dve pece a dva hámre. Neskôr sa v obci ťažila meď.
Po roku 1881 bola obec administratívne začlenená pod Gemersko - malohontskú župu; pred rokom 1960 pod okres Rožňava, kraj Košice; po roku 1960 pod okres Rožňava, kraj Východoslovenský.
Lúčka (okres Rožňava)

Lúčka je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Polohopis.
Nachádza sa 19 km od Rožňavy v údolí potoka Čremošná. 
Vodné plochy.
Na planine leží Krasové jazero. Toto jazero sa rozprestieralo ešte aj po druhej svetovej vojne, potom sa však následkom výbuchu granátov voda začala postupne strácať.
Dejiny.
Niektoré pramene datujú vznik obce do Arpádovskej doby a na základe písomných prameňov z roku 1406 ju zaraďujú do Turnianskeho panstva.
Ľubica (okres Kežmarok)

Ľubica je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
V obci je rímskokatolícky kostol Panny Márie Nanebovzatej z roku 1250 a kostol Ducha Svätého zo 14. storočia.
V obci je aj gréckokatolícka cerkev Zosnutia presvätej Bohorodičky z roku 1930. Pod farnosť Ľubica spadajú aj gréckokatolíci v Kežmarku. V rokoch 1983-1989 bol farárom v Ľubici Ján Babjak, SJ, bývalý metropolita a arcibiskup Prešovskej archieparchie.
Obec bola v rokoch 1974 - 1992 mestskou časťou Kežmarku.
Časti obce.
Zaľubica (od roku 1996 ulica Pod lesom).
Časť Zaľubica je vzdialená od Ľubice približne 2 kilometre. Od jej vzniku v roku 1952 až do roku 1960 bola súčasťou bývalého vojenského obvodu Javorina, ktorý bol zrušený v roku 2011. Sídlisko s názvom Zaľubica vzniklo v roku 1952 ako hospodársky dvor s bytmi pre zamestnancov poľnohospodárskej správy a pre lesníkov "Vojenských lesov a majetkov" Kežmarok. 
Do roku 1960 to bola samostatná obec vo vojenskom výcvikovom priestore (VVP) Javorina. Nariadením vlády SSR bola pričlenená k obci Ľubica a zároveň vyňatá z VVP Javorina. V roku 1974 bola s obcou Ľubica pričlenená k mestu Kežmarok ako mestská časť Zaľubica. V roku 1992 bola odčlenená spolu s obcou Ľubica od Kežmarku. V roku 1996 po snahe o osamostatnenie bol obecným zastupiteľstvom obce Ľubica a vtedajším starostom zmenený názov z miestnej časti obce Zaľubica na ulicu Pod lesom.
Lipovník (okres Rožňava)

Lipovník (historicky , ) je obec na Slovensku v okrese Rožňava. Najvýznamnejšou pamiatkou je pôvodne románsky kostol sv. Jána Krstiteľa z prelomu 12. a 13. storočia.
Kunova Teplica

Kunova Teplica je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Malá Franková

Malá Franková (poľ. "Frankówka")je obec na Slovensku v okrese Kežmarok.
Poloha.
Obec vznikla v 16. storočí ako poddanská obec Červeného kláštora. Obec, nárečovo nazývaná Frankófki, sa nachádza sa v údolí pohoria Spišská Magura nad Frankovským potokom. Je vzdialená asi 55 km severne od Popradu, v blízkosti poľských hraníc, Vysokých Tatier, Pienin a obcí Červený Kláštor, Osturňa a Ždiar. 
Pamiatky.
K najväčším pamätihodnostiam obce patrí drevený kostolík sv. Jozefa s neskorobarokovým oltárom z druhej polovice 18. storočia. Kostolík bol postavený v roku 1895, renovovaný v rokoch 1945-1950 a 1994-1995. Vedľa neho sa nachádza obnovená zvonica (1999) so starým zvonom. 
Demografia.
V roku 1828 mala obec 44 domov a 336 obyvateľov, ktorí pracovali v poľnohospodárstve. V rokoch 1979 až 1990 boli obce Veľká Franková a Malá Franková administratívne zlúčené do obce Franková. Od roku 1990 je Malá Franková opäť samostatnou obcou. V dnešnej dobe má obec 45 obývaných domov, v ktorých žije 181 obyvateľov a niekoľko rekreačných chalúp a chát.
V roku 1999 sa začala plynofikácia obce.
Kružná

Kružná je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Veľká Franková

Veľká Franková (poľ. "Frankowa") je obec na Slovensku v okrese Kežmarok. 
Poloha.
Obec sa nachádza v Zamagurí pri hranici s Poľskom, v pohorí Spišská Magura a údolí Frankovského potoka. Okolité obce sú Malá Franková, Osturňa a Spišské Hanušovce. 
V obci je družstvo, ktoré svoje výrobky aj predáva (napríklad bryndza, syr a rôzne výrobky salašníckeho typu). 
Turistika.
Obcou prechádza červená turistická značka, ktorá spája turistickým hraničným prechodom Malú Frankovú a poľskú obec Kacwin. Červená značka vedie z hranice cez Malú Frankovú na hrebeň Spišskej Magury (vrch Magurka ()) a pokračuje do podtatranskej obce Ždiar. 
Na začiatku Malej Frankovej sa z červenej značky odpája žltá značka na vrch Furmanec (). Na hrebeni Spišskej Magury (rázcestie Malá Poľana) chodník zostupuje do miestnej časti Ždiaru – Bachledovej doliny, kde je veľké lyžiarske stredisko prepojené sedačkovou lanovkou so strediskom v obci Jezersko.
Z obce vedie asfaltový cyklistický chodník cez hraničný prechod do susednej poľskej obce Kacwin, na ktorom možno vidieť dva pekné malé vodopády na rieke Ostrunianka (jeden na slovenskej, druhý na poľskej strane). Táto trasa sa v posledných rokoch stala veľmi obľúbenou a veľmi vyhľadávanou turistami a cyklistami zo Slovenska a taktiež aj z Poľska. K atraktivite tohto tohto malebného regiónu prispieva aj novovybudovaná príjazdová asfaltová cesta z centra susednej obce, Malej Frankovej, ktorá vedie až k dolnej stanici lyžiarskych zjazdoviek Furmanec I a Furmanec II, ktoré sa stali vynikajúcim rozšírením tunajšieho jedinečného lyžiarskeho strediska Ski Bachledova, ktoré je už dnes sprístupnené až z troch obcí. V tomto smere sa stalo celoslovenským unikátom.
Okolie obce Veľká Franková má vhodné podmienky pre bežecké lyžovanie a upravené trate sú najmä na hrebeni Spišskej Magury, pri hornej stanici vlekov z Bachledovej doliny, Jezerska a Frankovej. V posledných rokoch bola v tomto smere nadviazaná spolupráca s ďalšími poľskými obcami s potenciálom zvýšiť turistickú atraktivitu regiónu či už počas zimnej alebo letnej sezóny. V tomto smere sa takáto vzájomná spolupráca ukazuje ako kľúčová v stratégiach ďalšieho rozvoja obce a jej okolia.
Krásnohorské Podhradie

Krásnohorské Podhradie () je obec na Slovensku v okrese Rožňava.
Dejiny.
Majiteľom hradu Krásna Hôrka a obce Krásnohorské podhradie bol v stredoveku rod Bubekovcov, neskôr Andrášiovci, do zač. 20. storočia gróf Dionýz Andráši s manželkou Františkou Hablawetzovou. Ako jeden z prvých udeľoval sociálne dôchodky prestarlým obyvateľom a vdovám. Po ich smrti sa majiteľkou stala grófka Pallavicini. Hradný majetok bol po druhej svetovej vojne zoštátnený.
Frederick Soddy

Frederick Soddy (* 2. september 1877 – † 22. september 1956) bol anglický chemik. V roku 1921 získal Nobelovu cenu za chémiu za prácu na rádioaktívnom rozpade chemických prvkov.
Život.
Soddy sa narodil v Eastbourne v Anglicku. Začal študovať na univerzite v rodnom meste, neskôr odišiel študovať na Waleskú univerzitu v meste Aberystwyth a potom na Oxfordskú univerzitu. Na Oxforde pôsobil ako výskumný pracovník od 1898 do roku 1900.
V roku 1900 sa stal asistentom profesora chémie na Univerzite McGill v Montreale v Québecu v Kanade. Tu pracoval s Ernestom Rutherfordom na rádioaktivite. On a Rutherford zistili, že neobvyklé správanie rádioaktívnych prvkov vzniká preto, lebo sa rozpadajú na iné prvky. Tento rozpad vytvára aj alfa, beta a gama žiarenie. Keď rádioaktivita bola prvýkrát objavená, nikto si nebol istý, čo ju spôsobuje.
Jeho odborné texty spopularizovali nové chápanie rádioaktivity. Jeho práce boli inšpiráciou pre H. G. Wellsa v roku 1914, ktorý v románe "The World Set Free" opisoval atómové bomby vypustené z lietadiel vo vojne mnoho rokov v budúcnosti. Wellsov román je tiež známy ako "The Last War" kde ukazuje pokojný svet, bez vojen. V diele "Wealth, Virtual Wealth and Debt" Soddy chváli Wellsov román "The World Set Free". Vyslovil aj domnienku, že rádioaktívny proces dodáva energiu hviezdam.
V roku 1903, spolu so Ramsayom potvrdili, že pri rozpade rádia vzniká hélium.
Od 1904 do roku 1914 bol učiteľom na univerzite v Glasgowe. Počas pobytu v Glasgowe ukázal, že urán sa rozpadá na rádium. Ukázal tiež to, že rádioaktívny prvok má viac ako jednu atómovú hmotnosť, pretože sa menia fyzikálne vlastnosti prvku, zaviedol pojem izotop. Soddy neskôr ukázal, že nerádioaktívne prvky môžu mať takisto niekoľko izotopov. Vypočítal, že atómy, ktoré vyžarujú alfa žiarenie znižujú atómové číslo o 2 protóny a zvyšujú atómové číslo o 1 protón pri beta žiarení. Toto bol základný krok vpred pre pochopenie vzťahu medzi rádioaktívnymi prvkami.
V roku 1914 bol menovaný za riaditeľa University of Aberdeen, kde pracoval na výskumoch počas 1. svetovej vojny. V roku 1919 odišiel na Oxfordskú univerzitu, kde pracoval na sylaboch pre chémiu. V roku 1921 získal Nobelovu cenu za chémiu za svoj výskum v oblasti rádioaktívneho rozpadu a čiastočne za svoju teóriu o izotopoch.
Bratia Kipovci

Bratia Kipovci () je román Jula Verna z roku 1902, ktorý pôvodne vyšiel v časopise „Le Magasin d'éducation et de récréation“. 
Rozpráva príbeh kapitána lode, ktorý je na pevnine zavraždený. Vrah všetko zorganizuje tak, aby všetky dôkazy ukazovali na bratov Kipovcov. Týchto bratov odsúdia, potom utečú a pomocou Blízkeho kamaráta a poriadnej dávky spravodlivosti je odhalený pravý vrah ale spravodlivosť sa ukáže až neskôr.