burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Invázia (seriál)

Invázia (orig. "Invasion") je americký dramatický sci-fi seriál, ktorý mal premiéru začiatkom septembra 2005 na televíznej stanici ABC. Rozpráva príbeh malého mesta na Floride, ktoré sa spamätáva zo škôd, ktoré v ňom spôsobil hurikán a ktoré musí čeliť faktu, že v miestnych vodách žijú mimozemské bytosti, ktoré unášajú jeho obyvateľov a nahrádzajú ich klonmi.
Postojna

Postojna () je mesto a obec v Slovinsku. Má rozlohu 269,9 km² a žije tu 15 561 obyvateľov (2008). Neďaleko sa nachádza Jaskyňa Postojna.
Jurij Viktorovič Romanenko

Jurij Viktorovič Romanenko (; * 1. august 1944, Koltubanovskij) je bývalý sovietsky kozmonaut. Roku 1977 velil kozmickej lodi Sojuz 26 a absolvoval dlhodobý pobyt v orbitálnej stanici Saľut 6. Roku 1980 velil Sojuzu 38 (pobyt v Saľute 6) v rámci programu Interkozmos. V roku 1987 sa zúčastnil na dlhodobom pobyte na stanici Mir.
Jeho syn Roman Romanenko je takisto ruským kozmonautom.
Divoký západ

Divoký západ ( alebo "American Old West") je územie dnešných západných štátov USA v 19. storočí, najčastejšie v čase medzi občianskou vojnou a rokom 1911, ako aj príslušná zmes histórie, mýtov, legiend, príbehov, domnienok a kultúry. Oblasť možno na východe zhruba vymedziť západnou hranicou štátov Severná Dakota, Južná Dakota, Nebraska, Kansas, Oklahoma a Texas, teda asi 104. stupňom západnej dĺžky.
Pretože Divoký západ poslúžil ako prostredie mnohých fiktívnych príbehov, stal sa tento región po celom svete populárnym a definuje sa ním aj žáner takýchto príbehov — western.
Vtedajšie prostredie amerického západu sa vyznačovalo ozbrojenými zrážkami prichádzajúcich osadníkov, pôvodných Indiánov, obchodníkov a vládou USA. Malé vojny o pozemky medzi osadníkmi boli bežné, rovnako ako korupcia a kriminalita v justícii.
Vladimir Vasilievič Kovaľonok

Vladimir Vasilievič Kovaľonok (, ; * 3. marec 1942, Bieloje) je bývalý sovietsky kozmonaut bieloruského pôvodu. V roku 1977 velil kozmickej lodi Sojuz 25. Roku 1978 Sojuzu 29, z ktorého prestúpil na orbitálnu stanicu Saľut 6, roku 1981 velil Sojuzu T-4 a na Saľute 6 strávil 75 d.
Laura Preponová

Laura Preponová (* 7. marec 1980, Watchung, New Jersey, USA) je americká herečka, známa predovšetkým zo seriálov Orange Is the New Black , kde hrá Alex Vause, a Tie roky sedemdesiate, kde si zahrala Donnu. 
Osobný život.
Je najmladšia z piatich detí. Narodila sa Marjorii (rod. Collová), stredoškolskej učiteľke, a Michaelovi Preponovi, ortopedickému chirurgovi. Preponová má ruský, židovský a írsky pôvod. Jej praprapra starý otec bol generál Joseph Bradford Carr. Jej otec zomrel počas operácie srdca v roku 1993 vo veku 49 rokov. Laura Prepon mala vtedy len 13 rokov. Navštevovala Watchung Hills Regional High School a neskôr študovala v Total Theatre Lab v New York (mesto).
Alexandr Sergejevič Ivančenkov

Alexandr Sergejevič Ivančenkov (; * 28. september 1940, Ivantejevka) je bývalý ruský konštruktér a kozmonaut. V roku 1978 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 29 so 79-dňovým pobytom v orbitálnej stanici Saľut 6 a v roku 1982 na lete Sojuzu T-6 s pobytom v orbitálnej stanici Saľut 7.
Životopis.
Narodil sa v Ivantejevke pri Moskve. Otec mu zahynul v roku 1942 počas vojny a o päť rokov neskôr mu zomrela matka. Vychovávali ho babička s tetou. Učil sa veľmi dobre, obľuboval zemepis. Keď končil základnú školu s výborným prospechom, rozhodol sa pre kozmonautiku. Dostal sa neskôr na moskovský letecký inštitút, fakultu stavby lietadiel. Po ukončení štúdia nastúpil do Koroľovovej konštrukčnej kancelárie a po čase sa sám prihlásil do Hviezdneho mestečka. Nasledoval výcvik, lekárske kontroly, teoretická príprava. Jeho meno sa objavilo verejne prvýkrát v zozname sovietskych podporných posádok pripravujúcich program Sojuz-Apollo.
Lety do vesmíru.
V roku 1978 v kozmickej lodi Sojuz 29, spoločne s Kovaľonkom, odštartovali z Bajkonuru na obežnú dráhu Zeme k orbitálnej stanici Saľut 6 k päťmesačnému pobytu. To bol v tej dobe svetový rekord. Počas tejto doby sa stretli s dvoma ďalšími medzinárodnými posádkami zo Sojuzu 30 a Sojuzu 31 v rámci programu Interkozmos a vyhotovili vyše 3 000 fotografií Zeme.
Štyri roky po tomto lete vyletel zo Zeme druhýkrát, v lodi Sojuz T-6 na vtedy novú stanicu Saľut 7. Išlo o podstatne kratší let, na 8 dní, zato so zvláštnym zložením. Na palube s ním letel Vladimir Džanibekov a Francúz Jean-Loup Chrétien, teda prvá sovietsko-francúzska expedícia. Po bezpečnom návrate na Zem boli druhý deň prijatí a vyznamenaní v Kremli aj na francúzskom veľvyslanectve a o pár dní aj v Paríži.
V roku 1992 sa tu všetci účastníci stretli opäť na kongrese Medzinárodnej astronautickej federácie. V tíme kozmonautov bol Ivančenkov od 27. marca 1973 do 3. novembra 1993, teda 20 rokov.
Georgi Ivanov Ivanov

Georgi Ivanov Ivanov (; nar. ako "Georgi Ivanov Kakalov"; ; 2. júl 1940, Loveč, Bulharsko) je prvý bulharský kozmonaut. Roku 1979 absolvoval spolu s N. N. Rukavišnikovom štvrtý let programu Interkozmos na kozmickej lodi Sojuz 33.
Bled

Bled (, ) je mesto v Slovinsku v severozápadnej časti krajiny, nachádzajúce sa na úpätí Julských Álp a sútoku riek Sava Bohinjka a Sava Dolinka. Má rozlohu 188,5 km² a žije tu 10 899 obyvateľov Mesto je známe predovšetkým Bledským jazerom.
V roku 2002 sa tu konala 35. Šachová olympiáda.
Valerij Viktorovič Riumin

Valerij Viktorovič Riumin (; * 16. august 1939, Komsomoľsk na Amure† 6. jún 2022, Mytišči) bol ruský kozmonaut. 
Roku 1977 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 25, roku 1979 na lete Sojuzu 32 s dlhodobým pobytom v orbitálnej stanici Saľut 6. Roku 1980 absolvoval let na Sojuze 35 a ďalší dlhodobý pobyt na Saľute 6. Zúčastnil sa aj programu Shuttle-Mir a to s misiou STS-91.
Soňa Makulová

Prof. PhDr. Soňa Makulová, PhD. (rod. Gabmayerová; * 11. február 1950, Bratislava) je slovenská knihovníčka, informačná architektka, vysokoškolská pedagogička a podnikateľka.
Calvin Klein

Calvin Klein (* 19. november 1942, New York) je americký módny návrhár. Pochádza z rodiny maďarského emigranta.
Je známy ako minimalista a majster farieb, taktiež preslávený svojimi provokatívnymi návrhmi. V roku 1968 založil s priateľom Barrym Schwartzom spoločnosť Calvin Klein. V 70. a 80. rokoch sa firma špecializovala na džínsové odevy. V roku 1979 vyvolala škandál, keď sa herečka Brooke Shieldsová na plagátoch ukázala iba v jedinom kuse oblečenia – rifliach Calvin Klein. Kolekciu elastickej spodnej bielizne CK predvádzala v roku 1992 modelka Kate Mossová. Modely CK sú unisex – jeho tričká i džínsy môžu nosiť muži aj ženy.
Calvin Klein predal v roku 2005 svoju spoločnosť koncernu "Phillips-VanHeusen" za 430 miliónov dolárov. Získané peniaze plánuje využiť pre expanziu na európsky a ázijský trh.
Leonid Ivanovič Popov

Leonid Ivanovič Popov (; ; * 31. august 1945, Alexandrija) je bývalý sovietsky kozmonaut ukrajinského pôvodu. V roku 1980 bol veliteľom kozmickej lode Sojuz 35 (dlhodo­bý pobyt v kozmickej stanici Saľut 6), roku 1981 velil Sojuzu 40 (ďalší pobyt v Saľute 6) a roku 1982 velil Sojuzu T7 (pobyt v Saľute 7).
Roger Glover

Roger David Glover (* 30. november 1945, Brecon, Wales) je waleský hudobník a hudobný producent, známy ako skladateľ a hráč na basovú gitaru v skupine Deep Purple.
K Deep Purple sa pripojil roku 1969. Po štyroch rokoch, kedy skupina nahrala najznámejšie albumy ako napr. "In Rock" alebo "Machine Head", opustil Deep Purple a stal sa hudobným producentom skupín ako Judas Priest, Nazareth a Elf. Vydal aj dva sólové albumy, "Butterfly Ball" v roku 1974 a "Elements" v roku 1978. Podieľal sa na piatich albumoch skupiny Rainbow. V roku 1984 nahral ďalší sólový album "Mask" a ešte toho roku sa pripojil k obnoveným Deep Purple, kde pôsobí dodnes.
Ian Gillan

Ian Gillan (* 19. augusta 1945, Hounslow, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, známy predovšetkým ako člen legendárnej hardrockovej skupiny Deep Purple a tiež vďaka svojmu jednoročnému angažmánu v heavy metalovej legende Black Sabbath. Spieval tiež úlohu Ježiša Krista na pôvodnej nahrávke rockovej opery Andrew Lloyda Webbera "Jesus Christ Superstar".
Kariéra.
Ian Gillan sa narodil v Chiswick Maternity Hospital v Hounslow v Londýne v rodine škótskeho pôvodu.
Ian Gillan bol členom Deep Purple v rokoch 1969 - 1973 a spieval na slávnych albumoch "Fireball" a "Machine Head". V tejto dobe tiež stvárnil úlohu Ježiša Krista v pôvodnej verzií Webberovej opery "Jesus Christ Superstar".
Po odchode z Deep Purple sa Gillan stiahol z hudobného sveta a vrhol sa do sveta obchodu, ale celkom neúspešne. Povzbudený vrelým prijatím na Butterfly Ball v roku 1975 sa rozhodol pokračovať v speváckej kariére a založil Ian Gillan Band. Pôvodne tiahol zvuk kapely k výraznému jazz rocku, avšak nebol príliš populárny a tak bol nahradený tvrdším hardrockovým zvukom, pričom Gillan vymenil zostavu a skrátil názov kapely na Gillan. Na britské rebríčky sa vrátil s vydaním albumu "Mr. Universe" a po niekoľkých ďalších zmenách zostavy vydal radu hitov a úspešných albumov, napríklad "Glory Road", "Future Shock", "Double Trouble" a nakoniec "Magic".
Potom kapelu rozpustil s tým, že jeho poškodené hlasivky potrebujú odpočinok. V roku 1983 sa stal členom Black Sabbath a nahral s nimi album "Born Again". Krátko po ukončení turné k albumu na začiatku roku 1984 sa pripojil k znovuzjednoteným Deep Purple. Deep Purple opäť opustil v roku 1989, ale vrátil sa o tri roky neskôr, v roku 1992 a od tej doby zostáva členom.
V marci 2006 vydal Ian Gillan CD a DVD "Gillan's Inn" dokumentujúce jeho štyridsaťročnú kariéru. Vystupujú na ňom Tony Iommi, Jeff Healey, Joe Satriani a súčasní či bývalí členovia Deep Purple Jon Lord, Roger Glover, Ian Paice, Don Airey a Steve Morse. Album obsahuje vybrané a znovu nahraté skladby od Deep Purple, Black Sabbath a niektoré zo sólovej kariéry. Gillan tiež oznámil, že albumy z jeho sólovej kariéry opäť vyjdú a to na konci roku 2006 u "Demon record company".
Jon Lord

Jon Lord narodený ako Jonathan „Jon” Douglas Lord (* 9. jún 1941, Leicester – † 16. júl 2012, Londýn) bol britský hráč na klavír a Hammond organ. Bol členom Deep Purple, Whitesnake, Paice Ashton &amp; Lord, The Artwoods a Flower Pot Men. Jeho štýl bol charakteristický kombinovaním klasickej a rockovej hudby. V roku 1968 spoluzaložil kapelu Deep Purple. Jon Lord a Ian Paice boli stálymi členmi po 34 rokov, Jon Lord potom v roku 2002 kapelu opustil a nahradil ho Don Airey. Bol členom superskupiny WhoCares.
Ian Paice

Ian Paice narodený ako Ian Anderson Paice (* 29. jún 1948, Nottingham, Spojené kráľovstvo) je bubeník rockovej skupiny Deep Purple. Po odchode Jona Lorda v roku 2002 je jediným zakladajúcim členom, ktorý v kapele hrá po celú dobu jej existencie. V čase nečinnosti Deep Purple hral v skupinách Paice, Ashton &amp; Lord, Whitesnake a tiež s Gary Moorom.
Adrian Smith

Adrian Frederick Smith (* 27. február 1957, Hackney, Londýn) je gitarista skupiny Iron Maiden. V niektorých skladbách Smith spieva a niektoré tiež zložil. Od roku 1981 je členom skupiny, keď nahradil gitaristu Dennisa Strattona pri nahrávaní albumu Killers. V roku 1990 sa rozhodol opustiť skupinu a vydať sa na sólovú dráhu, no od nahrávania albumu "Brave New World" je späť.
Adrian je autorom piesní ako „Wasted Years“, „Stranger In a Strange Land“ a spoluautorom hitov ako „2 Minutes to Midnight“, „The Wicker Man“ alebo „Different World“. Jeho sóla v piesňach „The Number of the Beast“, „Revelations“ či „Powerslave“ patria k hudobnej špičke.
Hral aj v skupinách Urchin, The Entire Population of Hackney, ASAP, The Untouchables a Psycho Motel. Urchin bol názov jeho prvej skupiny, ktorú založil spolu s ďalším neskorším členom Iron Maiden Daveom Murraym.
V rokoch 1997 až 1999 hral na sólových albumoch Brucea Dickinsona.
Adrian má ženu Nathalie a tri deti.
Sitkom

Sitkom alebo situačná komédia (z angl. „situation comedy“, skr. „sitcom“) je komediálny žáner, obyčajne využívaný v televíznom zábavnom priemysle.
Vznik a vývoj žánru.
Ide o špecifický druh komédie, ktorý vznikol v dvadsiatych rokoch 20. storočia v rozhlase, neskôr spopularizovaný v televízii. Vtipné dejové zápletky sa odohrávajú väčšinou v každodennom prostredí (domov, pracovisko, bar), pričom počet scén v rámci jednotlivých epizód je obyčajne obmedzený. Dej sitkomu je plný vtipných dialógov a sústreďuje sa na rôzne problémy.
Okrem iného sa tiež vyznačuje minimálnym počtom hlavných postáv (napr. v americkom seriáli "Priatelia" je ich šesť, v britskej "Partičke IT" iba tri, zatiaľ čo v domácich "Susedoch" päť). Súčasťou sitkomu je i inštrumentálny smiech publika, tento však nie je nevyhnutnou podmienkou tohto žánru; ako taký má skôr dokresľovať humorné okamihy.
Parafráza (literatúra)

Parafráza je voľné prerozprávanie; voľné spracovanie cudzej predlohy – vyjadrenie rovnakého deja, myšlienky alebo motívu iným spôsobom. Nevyskytuje sa v odbornom štýle.
Retardér (chémia)

Retardér alebo spomaľovač (chemických reakcií) je chemická látka, ktorá spomaľuje chemické a fyziologické procesy. Ak reakciu úplne alebo takmer zastavuje nazýva sa inhibítor.
Literárny systém

Literárny systém je sústava všetkých jednotlivých literárnych diel. Podstatu literárneho systému tvorí umelecká literatúra s najvyššími estetickými aj umeleckými hodnotami. Podobný je pojem literatúra.
Literárny podsystém

Literárny podsystém alebo podsystém literatúry je ucelená časť literárneho systému. 
Hlavné literárne podsystémy sú:
Sojuz 12

Sojuz 12 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Išlo o skúšobný let prekonštruovanej lode Sojuz, ktorá mala poskytnúť väčšiu bezpečnosť posádky po tragédii Sojuzu 11. Kapacita kabíny bola znížená z troch kozmonautov na dvoch, aby umožnila nosenie skafandrov počas štartov, návratov a potenciálne nebezpečných manévrov ako, napríklad spájanie lodí.
Kozmonauti Vasilij Lazarev a Oleg Makarov mali zhodnotiť konštrukciu, ktorá sa ukázala ako úspešná a spôsobilá.
Priebeh letu.
Kozmická loď Sojuz 12 odštartovala z Bajkonuru dňa 27. septembra 1973 o 12:18:16 svetového času (UTC). Bola 46 kozmickou loďou s posádkou vyslanou z našej planéty. Sojuz 12 bol úspešne navedený na obežnú dráhu vo výške 193 – 248,6 km nad Zemou. Obaja kozmonauti sa na obežnej dráhe venovali preverovaniu palubných systémov a riadenia. Používali volací znak „Ural“. Okrem toho uskutočnili množstvo spektrografických meraní zemskej atmosféry a skúšali prístroje pripravované pre sovietsko-americký let Apollo-Sojuz. Počas piateho obehu dosiahli vtedy najvyššiu dráhu sovietskych kozmických lodí, a to 306 až 348 km nad Zemou. Pristáli v kabíne návratového modulu na padákoch dňa 29. septembra 1973 o 11:33:48 UTC, približne 97 km juhovýchodne od mesta Džezkazgan v Kazachstane. Absolvovali celkovo 31 obletov Zeme. Celá misia bola hodnotená ako úspešná.
Expedícia

Expedícia alebo expedovanie je vypravenie, odosielanie či rozoslanie (najmä pošty, tlače, spisov, tovaru, zásielok).
Expedícia môže byť:
Exoštúdia

Exoštúdia alebo rozprávková štúdia je v šachu exoproblém, v ktorom cieľom bieleho je výhra alebo remíza, a cieľ čierneho je protichodný.
Retardér

Retardér alebo spomaľovač môže byť:
Inhibítor

Inhibítor môže byť:
Spomaľovač

Spomaľovač môže byť:
Sojuz 4

Sojuz 4 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 4 vyštartoval 14. januára 1969 s kozmonautom Vladimirom Šatalovom na palube. Cieľom misie bolo spojenie lode so Sojuzom 5, následný presun dvoch členov posádky z lode a návrat na Zem. Predchádzajúce tri lety lode Sojuz sa mali pokúsiť uskutočniť toto spojenie, ale všetky zlyhali pre rozličné dôvody.
Priebeh letu.
Loď odštartovala dňa 14. januára 1969 z kozmodrómu Bajkonur. Pri štarte bol na palube iba kozmonaut Vladimir Šatalov.
Po dvoch dňoch letu sa lodi Sojuz 4 podarilo spojiť s ďalšou sovietskou kozmickou loďou Sojuz 5, ktorá štartovala o deň neskôr. Spojenie trvalo viac ako 4 hodiny a počas neho k Šatalovovi z druhej lode prestúpili kozmonauti Jelisejev a Chrunov a na druhý deň, 17. januára 1969, ráno celá trojica pristála s kabínou na padáku na území Sovietskeho zväzu neďaleko mesta Karaganda v Kazašskej SSR. Volací znak posádky Sojuzu 4 bol „Amur“, pre posádku lode Sojuz 5, s ktorým sa mali spojiť bol „Bajkal“. Toto odkazovalo na projekt Transsibírskej magistrály nazvaný Bajkalsko-amurská magistrála, ktorý bol v tom čase v štádiu výstavby. Preto úspešný let znamenal povzbudenie pracovníkov na projekte. Sojuz 4 strávil na obežnej dráhe takmer 72 hodín a Zem obletel 48-krát. Sojuz 5 riadený Borisom Volynovom pristál o deň neskôr.
Derek Walcott

Derek Alton Walcott (* 23. január 1930, Castries, Svätá Lucia – † 17. marec 2017, Cap Estate, Gros-Islet) bol svätolucijský spisovateľ, dramatik a básnik, nositeľ Nobelovej ceny za rok 1992.
Životopis.
Jeho pôvod je čiastočne anglický, holandský a domorodý. Študoval na univerzite West Indies na Jamajke. Vyučoval na školách vo Svätej Lucii, Grenade a prispieval do tlače na Jamajke a Trinidade. Svoju dramatickú tvorbu začal na Svätej Lucii v roku 1950 a v rokoch 19581959 študoval divadlo v New Yorku. Žil striedavo v Trinidade a USA, kde časť roku prednášal na Bostonskej univerzite.
Známym sa stal hlavne pre svoju poetickú tvorbu, jeho najznámejšim dielom je epická báseň "Omeros", ktorá čerpá z Homéra.
Leonid Denisovič Kizim

Leonid Denisovič Kizim (; ; * 5. august 1941, Krasnyj Lyman – † 14. jún 2010, Moskva) bol sovietsky kozmonaut ukrajinského pôvodu. V roku 1980 bol veliteľom kozmickej lode Sojuz T-3, s ktorou sa dostal na orbitálnu stanicu Saľut 6, v roku 1984 velil Sojuzu T-10 a zúčastnil sa dlhodobého pobytu na orbitálnej stanici Saľut 7 a v roku 1986 velil Sojuzu T-15, prvej expedícii na stanicu Mir. 
Životopis.
Už ako chlapec bol očarený lietadlami, bol odhodlaný stať sa letcom a venoval sa leteckému modelárstva. Mal dobrý školský prospech a v siedmej triede si podal prihlášku do Vorošilovskej špeciálnej školy vojenského letectva. Vzápätí potom bola zrušená, podal teda prihlášku na inú podobnú a v roku 1959 bol na druhýkrát prijatý na Černigovské vojenské letecké učilište. Študoval všetko čo mohol o kozmonautike. V roku 1965 sa dostal do Hviezdneho mestečka, kde bol prijatý do oddielu kozmonautov. Celých 15 rokov bol len náhradníkom, členom sprievodných skupín, až v roku 1980 bol aj on na štarte v Bajkonure.
Lety do vesmíru.
Spolu s Leonidom Kizimom v Sojuze T-3 v roku 1980 leteli Oleg Makarov a Gennadij Strekalov. Cieľom letu bola orbitálna stanica Saľut 6, tu strávili 14 dní plnením zadaných úloh. Deň pred návratom sa od stanice odpojila aj nákladná loď Progress 11. Pristáli ako všetky Sojuzy v kabíne na padákoch v Kazachstane..
O štyri roky neskôr absolvoval dlhodobý let so Sojuzom T-10 na novšiu stanicu Saľut 7 ako člen jej tretej základnej posádky. Vtedy to bol svetový rekord v dĺžke letu, navyše okorenený faktom, že v čase letu sa Leonid Kizim stal otcom dcéry Tatiany. Bolo to prvýkrát, kedy sa narodilo dieťa, keď bol otec na obežnej dráhe. Počas letu prijali množstvo nákladných lodí Progress aj niekoľko ďalších Sojuzov s kozmonautmi.
V roku 1986 letel do vesmíru po tretíkrát. Na kozmickej lodi Sojuz T-15 odštartoval s Vladimirom Soloviovom k novej orbitálnej stanici Mir, kde obaja kozmonauti pracovali ako prvá stála posádka. Počas pobytu sa uskutočnil aj historicky prvý prelet medzi kozmickými stanicami. Obaja kozmonauti 5. mája 1986 v Sojuze T-15 preleteli z Miru k neobývanej vesmírnej stanici Saľut 7. Tu pracovali 50 dní a potom sa vrátili späť na Mir. Misia bola úspešne zakončená 16. júla 1986 pristátím v Kazachstane.
Počas troch letov strávil vo vesmíre viac ako rok života.
Po letoch.
Postupne v armáde povýšil, v roku 1995 dosiahol hodnosť generál-plukovník. V roku 1996 bol vymenovaný za veliteľa Možajského vojenskej vesmírnej akadémie v Petrohrade.
Kenzaburó Óe

Kenzaburó Óe (; * 31. január 1935, Učiko, Japonsko – † 3. marec 2023) bol japonský spisovateľ. V roku 1994 získal Nobelovu cenu za literatúru.
Pochádzal z bohatej rodiny, ktorá stratila väčšinu majetku v povojnových reformách. V roku 1954 nastúpil na Tokijskú univerzitu. Už počas štúdia bol označovaný za najsľubnejšieho spisovateľa od čias Mishima Yukia. Prvýkrát si vyslúžil pozornosť spisovateľskej verejnosti dielom "Shisha no ogori" 1957.
Černovice (Ukrajina)

Černovice (; ; ; ) sú mesto na Ukrajine, hlavné mesto Černovickej oblasti. V minulosti boli centrom Bukoviny, ktorá bola súčasťou Rakúska-Uhorska. V meste sa tiež nachádza Komplex Černovickej univerzity, ktorý navrhol Josef Hlávka. Od roku 2011 patrí tento komplex do Svetového dedičstva UNESCO.
O meste.
Prvé písomné zmienky o meste pochádzajú z roku 1408, avšak opevnené sídlo existovalo už v dvanástom storočí. Hovorí sa, že práve tmavá farba opevnenia, dala podľa legendy názov mestu "Černovice". Spoločne s mestom Ľvov a Ivano-Frankivskom sa stali jedným z centier ukrajinského jazyka, písania a kultúry. Tiež sa tu zrodila ukrajinská hymna. Ako sa časom hranice niekoľko krát presúvali, mesto často krát pripadalo inému štátu. V roku 1918 boli súčasťou Rumunska, v roku 1940 Sovietskeho zväzu, o rok opäť Rumunska, v roku 1944 opäť Sovietskeho zväzu a od roku 1991 patria Černovice samostatne Ukrajine.
Klimatické podmienky.
Mesto sa nachádza v miernom klimatickom pásme. Podnebie je kontinentálne s miernymi zimami a teplými letami. Priemerná ročná teplota je +8,6 ° C, najnižšia v januári (-2,9 ° C), najvyššia – v júli (+19,8 ° C). Zima zvyčajne prichádza 28. novembra a končí 9. marca; leto začína 20. mája a končí 10. septembra. Priemerný ročný úhrn zrážok v Černoviciach je 621 mm, najnižší – v októbri a januári až februári, najvyšší – v júni až júli. V lete sú možné silné zrážky. Sneh padá každú zimu, ale jeho výška je malá. Priemerná rýchlosť vetra sa pohybuje od 3,3 m / s v júli do 4,0 m / s v januári. Priemerná ročná vlhkosť vzduchu je 77%.
Doprava.
I keď Černovice ležia na významnej trasy spájajúcej severovýchodnú a juhovýchodnú Európu, dopravná infraštruktúra nie je v meste príliš rozvinutá. Železničné trate ktoré idú z Černovíc, sú jednokoľajné a neelektrifikované. Najdôležitejšia trať ide cez Ľvov cez Ivano-Frankivsk, Kolomyju a Černovice a ďalej pokračuje do Rumunska. Ďalšia trať vedie do Ternopilu smerom na východ, cez moldavské územnie do Kamenca a na juh cez hraničný prechod vo Vadul Siret do rumunského mesta Suceava. Do veľa rumunských a ukrajinských miest jazdia autobusy. V meste sa tiež nachádza letisko, odkiaľ lietajú lietadlá len do Kyjeva. Čo sa týka mestskej hromadnej dopravy, v meste jazdia autobusy a trolejbusy. 
Pamiatky.
Medzi pamiatky mesta Černovice patrí architektonický komplex Rezidencia bukovinských metropolitov, ktorý bol postavený na mieste starého biskupského paláca v rokoch 1864 – 1882. Projekt architektonického súboru realizoval známy český vedec, architekt a akademik Josef Hlávka. Navrhol netradičný komplex štruktúr v duchu eklekticizmu, ktorému dominovali prvky byzantského a románskeho štýlu. Tento projekt opakovane získal ceny na známych súťažiach architektov a bol ocenený najmä na svetovom veľtrhu v Paríži. Zloženie súboru je pomerne zložité, ale vyznačuje sa jasným plánovaním. Pozostáva z troch monumentálnych budov: hlavný seminár, Kostolom troch svätých a presbytérium.
Gennadij Michajlovič Strekalov

Gennadij Michajlovič Strekalov (; * 26. október 1940, Mytišči – † 25. december 2004, Moskva) bol ruský kozmonaut. Roku 1980 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz T-3 (pobyt v orbitálnej stanici Saľut 6), roku 1983 na lete Sojuzu T-8 a roku 1984 na lete Sojuzu T-11 s pobytom v Saľute 7 (sovietsko-indický program). 
Od 1. augusta do 10. decembra 1990 uskutočnil svoj štvrtý let ako letový inžinier siedmej základnej posádky stanice Mir. Od 3. októbra do 4. novembra 1994 letel ako letový inžinier misií Sojuz TM-21 / Mir EO-18 / STS-71.
Michael Collins

Michael Collins môže byť:
Štátny znak Bulharska

Štátny znak Bulharskej republiky bol schválený Národnou radou Bulharskej republiky v roku 1997. Je to prvý štátny znak republiky po páde komunistického režimu v krajine začiatkom 90. rokov 20. storočia. Detaily štátneho znaku boli pôvodom mnohých ostrých sporov politických strán.
Symbolika štátneho znaku.
Štátny znak Bulharskej republiky je určený zákonom, podľa ktorého je to štátny symbol vyjadrujúci nezávislosť a suverenitu bulharského národa a štátu.
Štátny znak Bulharskej republiky tvorí vztýčený zlatý korunovaný lev na tmavočervenom poli vo forme štítu. Nad štítom sa nachádza veľká koruna s piatimi krížmi a samotným krížom nad korunou, ktorej prvotným obrazom sa stali koruny bulharských vládcov z druhého bulharského kniežatstva. Štít podopierajú dva zlaté levy, obrátení smerom k štítu z ľavej a pravej heraldickej strany. Stoja na dvoch prekrížených dubových vetvách s plodmi. Pod štítom sa nad prehodenou bielou stuhou cez kraje dubových vetiev, ohraničenou trikolórou farieb bulharskej zástavy zospodu a z vrchu, nachádza zlatý nápis V jednote je sila, ktorý je zároveň mottom Bulharskej republiky.
Tri levy predstavujú tri historické oblasti, ktoré patrili Bulharsku – Mýziu, Trácko a Macedónsko. Koruna nad štítom a lev na ňom pochádza z druhého bulharského kniežatstva (1185 – 1396). Táto koruna existovala už predtým, ako si Bulharsko podmanila Osmanská ríša.
Symbolika štátneho znaku v rokoch 1947 – 1990.
Štátny znak Bulharskej republiky sa od dnešnej podoby líšil iba tým, korunu nad štítom nahradila červená päťramenná hviezda, symbolizujúca komunizmus a neskôr pribudlo aj ozubené koleso, ktoré reprezentovalo industrializáciu krajiny. Tento štátny znak bol súčasťou bulharskej vlajky, ktorý však odtiaľ v roku 1990 kvôli komunistickým symbolom odstránili.
Partička IT

Partička IT (anglicky "The IT Crowd") je britský seriál írskeho režiséra Grahama Linehana a britského producenta Asha Atallu. V súčasnosti boli vyprodukované štyri série po šesť epizód. Prvá séria bola filmovaná pred živým publikom v štúdiách Teddington Studios, druhú nakrúcali tiež pred živým publikom, ale v Pinewood Studios. 
Umiestnenie a zápletka.
Seriál je umiestnený do administratívnej budovy spoločnosti "Reynholm Industries", fiktívnej britskej korporácie v centre Londýna. Sústreďuje sa na trojčlenný tím IT podpory, ktorý má kanceláriu v špinavom, neupravenom a neudržiavanom suteréne, čo predstavuje absolútny kontrast voči žiarivej modernej architektúre a výhľadu nádherného Londýna, ktorý si vychutnáva zvyšok organizácie.
Moss a Roy sú dvaja technici, ktorí sú zobrazení ako absurdní čudáci alebo „štandardní maniaci“. Hoci je spoločnosť vysoko závislá na ich službách, zvyšok zamestnancov nimi opovrhuje. To, ako je z toho Roy podráždený sa odráža v jeho technikách podpory – ignoruje vyzváňajúci telefón v nádeji, že prestane zvoniť a používa prednahranú pásku s niekoľkými odporúčaniami („Skúsili ste to vypnúť a znovu zapnúť?“ alebo „Ste si istý, že je to zapnuté?“). Mossove rozsiahle a spletité vedomosti týkajúce sa všetkých technických záležitostí sú zobrazené v jeho extrémne presných, ale úplne nezrozumiteľných odporúčaniach, zatiaľ čo predvádza absolútnu neschopnosť poradiť si s praktickými problémami ako hasenie požiarov alebo chytaním pavúkov.
Jen je najnovším členom tímu. Je beznádejný technický antitalent, hoci vo svojom životopise tvrdí, že má „veľa skúseností s počítačmi“. Keďže Denholm, riaditeľ spoločnosti, je rovnako technicky negramotný, Jen ho pri prijímacom pohovore oklame a on ju dosadí do pozície vedúcej IT oddelenia. Hoci oficiálny názov jej pozície je „vzťahový manažér“, jej pokusy o prepojenie priepaste medzi technikmi a zvyškom zamestnancov má opačný efekt.
Seriál sa pravdepodobne odohráva v rokoch 2008 a 2009. V epizóde „Návrat zlatého dieťaťa“ Moss povedal, že zomrie 2. marca 2079, čiže má pred sebou ešte 70 rokov života, čo znamená, že sa to odohráva v roku 2009. V neskoršej epizóde „Mlčanie a zatĺkanie“ je Moss v správach, kde sa konštatuje, že je 5 rokov po začiatku vojny v Iraku (2003), čiže by mal byť rok 2008.
Epizódy.
TV špeciál.
2013: "Ajťáci: Prichádza internet"
Fair use

Fair use (po anglicky; v slovenčine približne "rozumné", "čestné", "spravodlivé" či "patričné používanie") je ustanovenie americkej legislatívy autorského práva, ktoré dovoľuje aj bez súhlasu držiteľa autorských práv niektoré využitia chráneného diela, ak spĺňajú isté špecifické podmienky. Mimo Spojených štátov existuje podobné ustanovenie napr. v Spojenom kráľovstve, kde sa označuje termínom "fair dealing".
Podľa ustanovení fair use je povolené využitie chráneného diela za účelom kritiky, komentára, paródie, novinárskeho spravodajstva, výuky, výskumu a pod. Aby sa použitie kvalifikovalo ako fair use, je potrebné zvážiť niektoré hľadiská:
Fair use v iných krajinách.
V medzinárodnom chápaní autorského práva, ktoré je definované v Bernskej dohode (článok 9, odsek 2) sa jednotlivým štátom umožňuje obmedziť výhradné práva autora, s podmienkou, že sa takto autor obmedzuje len vo zvláštnych prípadoch, tieto obmedzenia nenarušujú normálne využívanie diela a nespôsobujú autorovým oprávneným záujmom neospravedlniteľnú ujmu (tzv. trojstupňový test). Bernská dohoda tiež výslovne v článku 10 dovoľuje citáciu zverejnených diel a využívanie autorských diel na vzdelávacie účely, ak je to v súlade s "poctivými zvyklosťami" (v angličtine "fair practice").
Fair use a Slovensko.
Slovenské zákony fair use nepoznajú a tento pojem nepoužívajú. Citáciu pozná slovenský autorský zákon 618/2003 Z.z. v znení neskorších predpisov. Tento zákon a celá jeho koncepcia je k citovaniu veľmi tvrdá, čo je najviditeľnejšie na § 25., ktorý hovorí: "Bez súhlasu autora možno použiť krátku časť zverejneného diela vo forme citácie v inom diele len na účel recenzie alebo kritiky tohto zverejneného diela alebo na vyučovacie účely, vedeckovýskumné účely alebo umelecké účely. Takéto použitie musí byť v súlade so zvyklosťami a jeho rozsah nesmie presiahnuť rámec odôvodnený účelom citácie. Pri citácii sa musí uviesť meno autora alebo jeho pseudonym, ak nejde o anonymné dielo, alebo meno osoby, pod ktorej menom sa dielo uvádza na verejnosti, ako aj názov diela a prameň. Za takéto použitie nevzniká povinnosť uhradiť autorovi odmenu."
Nokia 6280

Nokia 6280 je 3G mobilný telefón od spoločnosti Nokia. Je to 3G sestra 2G modelu Nokia 6270. Má dve kamery, zadnú dvojmegapixelovú s 8-násobným digitálnym priblížením s bleskom a prednú VGA pre videohovory. Má rozšíriteľnú pamäť pomocou pamäťových kariet miniSD. Používa mobilnú platformu série 40 a môže byť zamknutá pomocou zamkíňacieho mechanizmu base band 5. Je k dispozícii v 5 farbách, čiernej, slivkovej, oranžovej a striebornej.
Je trochu väčší ako 2G verzia, Nokia 6270, má rozmery 100 x 46 x 21 mm a hmotnosť 115 g.
Video.
Dokáže prehrávať MPEG-4 videosúbory a súbory pre iPod. AVI súbory môžu byť prekonvertované pomocou softvéru iSquint pre Macintosh alebo Videora pre PC. Počas prehrávania sa zvykne zastaviť zvuk po 20 minútach. Na vyriešenie tohto problému je možné rozdeliť mp4 súbory na viac častí pomocou programu MP4Box a YAMB.
Aktualizácia firmvéru.
Bolo vydaných mnoho verzíí firmvéru, ktoré opravujú chyby prechádzajúcich verzií. Pôvodná verzia zvykla spadnúť bez varovania. Existuje aj problém s tichým režimom telefónu. Nová verzia vyriešila niektoré chyby a pridala novú funkcionalitu prehrávača hudby a možnosť pre stereo bluetooth. Novšie verzie firmvéru sú podobné verzii z Nokia 6288. Novú verzie firmvéru nie je možné nahrať priamo používateľom, ale treba telefón zobrať k predajcovi. Nokia ponúka možnosť záručnej výmeny firmvéru, ak sa používateľ sťažuje na problémy s telefónom. Posledná verzia je 6.84.
Seamus Heaney

 Seamus Justin Heaney (* 13. apríl 1939, Castledawson, Severné Írsko, Spojené kráľovstvo – † 30. august 2013, Toome) bol írsky básnik, spisovateľ a prekladateľ z poľštiny. Je nositeľom Nobelovej ceny za literatúru za rok 1995. Jeho dielo je známe opismi írskeho vidieckeho života a udalostí z írskej histórie, ako aj zmienkami z írskych mýtov. 
Po ukončení Queen's University vyučoval rok na strednej škole a neskôr prednášal na univerzitách v Belfaste a Dubline. V roku 1982 začal čiastočne vyučovať na Harvardovej univerzite, v rokoch 1989 - 1993 vyučoval aj na Oxfordskej univerzite.
Karel Jaromír Erben

Karel Jaromír Erben (* 7. november 1811, Miletín pri Jičíne, Rakúske cisárstvo – † 21. november 1870, Praha, Rakúsko-Uhorsko) bol český spisovateľ, básnik, prekladateľ, literárny historik, zberateľ českých ľudových piesní a rozprávok, jeden z hlavných predstaviteľov romantizmu v Čechách.
Životopis.
V Hradci Králové študoval na gymnáziu, v roku 1831 začal študovať filozofiu a neskôr právo v Prahe. V roku 1837 sa stal praktikantom na súde pri pražskom magistráte a o rok neskôr (1838) nastúpil k pražskému fiškálnemu úradu. Od roku 1843 bol spolupracovníkom Františka Palackého v Národnom múzeu. Erben mal za úlohu preskúmať a triediť mimopražské archívy (Tábor, Domažlice a iné). Pri tejto činnosti sa mu podarilo presvedčiť viaceré mestá, aby niektoré písomnosti darovali Národnému múzeu. V roku 1848 sa stal redaktorom "Pražských novin", a tejto funkcie sa vzdal po vydaní ústavy v marci 1849.
V roku 1850 sa stal sekretárom a archivárom národného múzea, no už v nasledujúcom roku na túto funkciu rezignoval a stal sa archivárom mesta Prahy. Dá sa povedať, že to bol práve Erben, kto pražský archív systematizoval. V roku 1867 sa zúčastnil Moskovskej výstavy. Ochorel na pľúcnu chorobu, neskôr aj tuberkulózu.
Tvorba.
Venoval sa najmä poézii a zbieraniu ľudovej slovesnosti. Zbieral však ľudové piesne, porekadla, rozprávky a pod. iba z územia Čiech, ale nie Moravy (tam pôsobil hlavne František Sušil). Ťažisko svojho odborného záujmu Erben nachádzal v edíciách folklórnych materiálov, predovšetkým českých ľudových piesní. Porovnával ich varianty a vyhľadával medzi nimi text, ktorý najlepšie zodpovedá predpokladanému pôvodnému tvaru. Na piesne sa pozeral ako na spievané texty, preto sa zaujímal aj o nápevy, ktoré tiež vydával. Erben sa však neuspokojil iba s tým, že by ľudovú tvorbu zbieral; snažil sa ju kriticky skúmať, a tým ju aj ovplyvňovať. Napísal tiež vedecké pojednanie k legende o svätej Kataríne, Tomášovi Štítnom, J. A. Komenskom. Taktiež vydal niekoľko starších českých diel, podieľal sa na prekladoch "Soudního a konkursního řádu" a "Občanského zákoníku".
Bernská dohoda o ochrane literárnych a umeleckých diel

Bernský dohovor o ochrane literárnych a umeleckých diel je medzinárodná zmluva uzavretá roku 1886 vo švajčiarskom Berne, ktorá zaistila medzinárodný význam autorských práv. Pred uzavretím tejto dohody bežne štáty neuznávali autorské práva cudzích štátnych príslušníkov. Dohoda zaistila jednotný minimálny základ pre ochranu týchto práv vo všetkých štátoch, ktoré dohodu podpísali.
Bernská dohoda bola mnohokrát doplnená a upravená: 1908 (Berlín), 1928 (Rím), 1948 (Brusel), 1967 (Štokholm) a 1971 (Paríž). Slovenská republika sa zúčastňuje Dohovoru od roku 1921 a parížskym znením je viazaná od 11. apríla 1980. 
Od roku 1967 sa jej správou zaoberá Svetová organizácia duševného vlastníctva (WIPO).
Obsah.
Ide o tradičný autorskoprávny dohovor, ktorý určuje členským štátom povinnosť ochrany autorského práva aspoň na minimálnej úrovni zakotvenej v dohovore. Zároveň obsahuje výhrady v prospech národných úprav pre oblasti výslovne uvedené v dohovore, napr. výnimky z výlučného práva autora, rozsah pôsobnosti autorského zákona na diela úžitkového umenia, zásadu teritoriality, podľa ktorej sa ochrana práv duševného vlastníctva riadi právnou úpravou štátu, kde sa ochrana uplatňuje. Dohovor obsahuje aj pravidlo porovnávania trvania ochrany, podľa ktorého ochrana nepresiahne trvanie ustanovené v štáte pôvodu diela. Táto zásada však bola prelomená prijatím smernice Rady a Európskeho parlamentu č. 93/98/EHS. 
Zdroj.
Dôvodová správa k autorskému zákonu č. 618/2003 Z.z.
Franz Xaver Paul Rigler

Franz Xaver Paul Rigler (iné mená: Franz Paul Rigler, František Pavol Rigler; * 23. marec 1736, Viedeň – † 17. október 1796, Viedeň) bol hudobný skladateľ, hudobný pedagóg a klavirista a hudobný teoretik.
Asi od roku 1775 žil v Bratislave, kde založil v roku 1779 hudobnú školu. Medzi jej žiakov patril aj otec Franza Liszta, Adam Liszt. V školskej reforme "Ratio educationis" (1777) zodpovedal za oblasť hudby. Je autorom učebnice "Anleitung zum Klavier" (1779), ktorá vyšla v prepracovanej podobe pod názvom "Anleitung zum Gesange" (1798). Bol teda autorom učebnice hudby a aj učebného plánu pre hudobné triedy, ktéoré mali v rámci školskej reformy fungovať pri akadémiách a pri univerzitách. Pri výuke hudby mal pomocníkov. Jedným z nich bol aj Henrich Klein, ktorý patril medzi priateľov komponistu Ludvika van Beethovena, druhým pomocníkom bol Ján Svoboda. Riglerovým žiakom bol aj Ján Nepomuk Hummel. V hudobnej škole sa vyučoval spev, aj zborový, a hra na klavír. Zo školského fondu boli zakúpené hudobné nástroje pre 25 žiakov, a každý rok sa z neho financovala aj ich oprava a údržba.
Maxwellovo-Boltzmanovo rozdelenie

Maxwellovo-Boltzmanovo rozdelenie alebo Maxwellova-Boltzmanova štatistika popisuje vlastnosti sústavy s podobnými vlastnosťami, ako má ideálny plyn.
Z makroskopického hľadiska je stav plynu charakterizovaný stavovými veličinami tlak, objem a teplota, ktoré navzájom súvisia podľa stavovej rovnice.
Z mikroskopického hľadiska je stav sústavy popísaný troma súradnicami polohy a troma súradnicami rýchlosti každej molekuly. Sústava s N molekulami je potom popísaná 3N súradnicami polohy a 3N súradnicami rýchlosti. Takto určený stav sa nazýva mikrostav. Mikrostav však nemôžeme bezprostredne pozorovať. Termodynamický stav sústavy určený veličinami tlak, objem a teplota nazývame makrostav. Každý makrostav možno realizovať rôznymi mikrostavmi. Počet mikrostavov, ktorými môže byť realizovaný makrostav je termodynamická pravdepodobnosť takéhoto stavu. Napríklad stav s rovnomerným rozdelením molekúl v celom objeme nádoby je najpravdepodobnejším rozdelením a zodpovedá mu najväčší počet mikrostavov.
Klasickú štatistickú fyziku molekulového plynu vypracovali Maxwell, Boltzman, ale aj iní. Vychádza z nasledujúcich predpokladov:
Na základe týchto predpokladov s použitím počtu pravdepodobnosti možno určiť najpravdepodobnejšie rozdelenie molekúl podľa energií, rýchlostí, hybností...
Komediálna dráma

Komediálna dráma (dramedy) je žáner v televízii a filme, v ktorom je rovnaký, alebo aspoň približne rovnaký podiel humoru a vážneho obsahu.
História.
Divadlo.
Tradičné divadlo bolo vo svojich skorých časoch rozdelené na komédiu a tragédiu. Podľa týchto pomenovaní sa primárne určovalo, či bude mať príbeh šťastný koniec. Výraz dráma sa používal na označenie všetkých divadelných hier. Začiatkom 19. storočia, keď divadelní spisovatelia začali písať „jemnejšie“ hry, ktoré sa nekončili mnohonásobnými úmrtiami, výraz "dráma" za začal používať na definovanie hier, ktoré mali oproti komédiám vážnejšie témy, pričom komédie zostali veselé a väčšinou so šťastným koncom. Odvtedy tieto termíny zostali viac-menej relatívne.
Skorá televízia.
Príchod rádio drámy, kina a čiastočne televízie vytvoril väčší tlak na trh na presnejšie definovanie produktu ako komédie alebo drámy. Hoci v živom divadle sa rozdiel stával čím ďalej tým menej významným, v masmédiách sa komédia a dráma jasne rozdeľovala. Hlavne od komédií sa očakávalo, že si udržia ľahký tón a nebudú apelovať na diváka vážnym obsahom.
Začiatkom šesťdesiatych rokov 20. storočia televízne spoločnosti prijali univerzálne praktiky uvádzania polhodinu trvajúcich "komediálnych" seriálov a celú hodinu trvajúcich "drám". Polhodinu trvajúce seriály sa často obmedzovali na situačné komédie, alebo rodinné komédie a obyčajne sa vysielali so živým alebo umelým smiechom v pozadí. Hodinu trvajúce drámy zahŕňali žánre ako policajné a detektívne seriály, westerny, sci-fi a neskôr aj v prime time vysielajúcich seriálov s označením soap opera. 
Okolo roku 1969 sa v USA začali vysielať polhodinové seriály s účelovým striedaním medzi komédiou a drámou a vysielali sa bez smiechu v pozadí. V tom čase boli známe ako "komediálne drámy". V USA medzi najznámejšie patril seriál Room 222. U nás sa vysielal napríklad seriál M.A.S.H.. Tieto skoré experimenty ovplyvnili televíznu komédiu a neskoršie seriály (hlavne rodinné sitkomy, ktoré často zahŕňali dramatické vsuvky a rozoberali vážnejšie témy.
Komediálna dráma v dnešnej televízii.
V súčasnosti sú komediálne drámy väčšinou dramatické seriály s hodinu trvajúcimi epozódami s veľmi silnými komediálnymi elementami, ako sú napríklad Mesačný svit, Buffy, premožiteľka upírov, Monk, Ženy z rodu Gilmorovcov, Studio 60, Dr. House, Zúfalé manželky, Čarodejnice, Ally McBealová, Klinika Grace a podobne, alebo polhodinové sitkomy s vážnejšími témami a obsahmi, napríklad spomínaný M.A.S.H., alebo Tráva.
Hodinu trvajúce komediálne drámy sú obyčajne úspešnejšie v ratingoch ako polhodiné komediálne drámy v USA. Hoci väčšina zo všetkých seriálov spadá buď do jednej alebo do druhej kategórie, hranica medzi komédiou/drámou sa stáva čím ďalej tým viac hmlistá a nejasná, ako si diváci zvykajú na tieto seriály a mladší diváci, ktorí začali sledovať tieto hybridy už od skorého veku sú pre tento trh zaujímaví. Rozdelenie sa skôr potláča nárastom popularity predplatených TV služieb, ako HBO, alebo Showtime, kde dopyt po týchto seriáloch je odlišný ako pri tradičnej televízii.
Externé odkazy.
[[kategória:Žánre]]
Zoznam pilotovaných vesmírnych letov, 1961 – 1969

Toto je podrobný zoznam pilotovaných vesmírnych letov od roku 1961 do 1969, zahrňujúci lety sovietskych kozmických programov Vostok, Voschod a začiatok programu Sojuz, a amerických programov Mercury, Gemini a prvé lunárne misie programu Apollo.
Poznámka: V Spojených štátoch definícia vesmírneho letu vyžaduje výšku 50 míľ (~80 km) na rozdiel od definície podľa FAI, ktorá vyžaduje minimálnu výšku 100 km. V šesťdesiatych rokoch 20. storočia sa uskutočnilo 13 letov amerického raketového lietadla X-15, ktoré spĺňajú americké kritéria, ale iba dva, ktoré spĺňajú kritéria FAI. Tieto zoznamy zahŕňajú iba tieto dva lety, ostatné lety sú opísané v článku X-15.
Druhý list Solúnčanom

Druhý list Solúnčanom (iné názvy: Druhý list apoštola Pavla Tesalonickým, Druhý list Tesaloničanom, Druhý list Solúnskym; skratka "2 Sol" alebo "2Tes") je kniha Nového zákona Biblie.
Autorstvo sa pripisuje Pavlovi okolo roku 50 po Kr., ktorý bol adresovaný do zboru v Solúne (Thessaloniki). Niektorí biblisti kvôli odlišnostiam medzi Prvým a Druhým listom Solúnčanom popierajú Pavlovo autorstvo listu avšak forma a obsah je v súlade s jeho ostatnými listami. Väčšina biblistov tvrdí že oba listy solúnčanom napísal Pavol. Iný zdroj uvádza: „Autorstvo a datácia 2. listu Solúnčanom sú ešte stále predmetom sporu. Zástanci Pavlovho autorstva musia napísanie datovať do blízkosti 1. listu Solúnčanom, pričom sa niekedy predpokladá obrátené poradie (2 Sol1 Sol). Pretože však ide o "deuteropavlovský list" vznikol 2. list Solúnčanom až po Pavlovej smrti.“ Pravdepodobne ku koncu 1. storočia.
Obsah.
Prvý list Solúnčanom, ktorý poslal Pavol si v zbore mylne vyložili. Pavol sa časom dozvedel o ich nesprávnom pochopení a očakávaní Kristovho príchodu, ako by mal nastať už v čo najkratšom čase. Preto v 2.liste opravuje názory Solúnčanov.
V 2.liste píše o predznakoch, určitých udalostiach, ktoré nastanú ešte pred druhým príchodom Ježiša Krista.
Ako znamenia pre druhým príchodom Ježiša Krista spomína odpadnutie od viery, príchod antikrista a jeho posadenie sa v chráme Božom, odstránenie toho, čo zadržiava jeho úplné zjavenie a napokon príchod Pána, ktorý antikrista zahubí.
Štruktúra listu je nasledujúca:
Kamnik

Kamnik () je mesto a obec v Slovinsku. Obec zahŕňa arborétum Volčji potok, stálu výstavu kvetov a stromov pod neďalekými Kamnickými Alpami. Mesto Kamnik obsahuje stredoveké budovy pod hradom na vrchu. Stretávajú sa tu rieky Kamniška Bistrica a Nevljica. Obec má rozlohu 265,6 km², v meste žije 13-tisíc obyvateľov a v celej obci 26-tisíc.
Dirt Jumping

Dirt Jumping, niekedy skrátené na DJ, je jedna z freeride disciplín horskej cyklistiky.
Charakteristika.
Koncepčne je cieľom tejto disciplíny jazda (resp. let) na skupinách skokov, kde sa počas letu snaží biker urobiť určité triky, spočívajúce v rôznych pohyboch telom alebo bicyklom. Tieto triky sú väčšinou dobre známe komunitám freeriderov. Najznámejšie sú pravdepodobne tieto:
a mnoho iných.
Väčšina týchto trikov tiež obsahuje rôzne rozšírenia, ako napríklad dvojité urobenie triku (double backflip, 720, double tailwhip atd.) alebo nuansy v prevedení triku (napr. inverted table).
Pokročilí rideri sa tiež usilujú o tzv. combo, čiže kombináciu týchto (a mnoho iných) trikov počas jedného letu, napr. 360 tailwhip, backflip no hander, atď.
Najbližšia kategória Dirt Jumpingu je pravdepodobne MTB Street.
Zoznam pilotovaných vesmírnych letov, 1970 – 1979

Toto je podrobný zoznam pilotovaných vesmírnych letov od roku 1970 do roku 1979, zahrňujúci lety sovietskych kozmických programov Sojuz k vesmírnym staniciam Saľut, a amerických programov Apollo a Skylab.
Biččú

Provincia Biččú () bola stará japonská provincia na západe ostrova Honšú, na ktorej území sa dnes rozkladá západná časť prefektúry Okajama. Provincia hraničila s provinciami Hóki, Mimasaka, Bizen a Bingo.
Starobylé hlavné mesto a kláštor bol postavený v okolí mesta Soja. Po väčšiu časť obdobia Muromači bol v provincii dominantný klan Hosokawa, ktorý sídlil na Šikoku a dovoľovať provincii určitý stupeň nezávislosti. V období Sengoku bojovalo o nadvládu nad provinciou niekoľko ďalších klanov. V dobe svojej smrti bojoval o provinciu Nobunaga Oda s Terumotom Morim, čo viedlo k rozdeleniu provincie. Po roku 1600 bola provincia rozdelená medzi rôzne han (panstvá) včítane množstva hradov. Časom boli provincie reorganizované do prefektúr a dominantným mestom sa stal prístav Kurašiki.
Zoznam pilotovaných vesmírnych letov, 1980 – 1989

Toto je podrobný zoznam pilotovaných vesmírnych letov od roku 1980 do 1989, zahrňujúci lety sovietskych kozmického programu Sojuz ku kozmickým staniciam Saľut a Mir, a začiatok amerického programu Space Shuttle
Average directional index

Average directional index (skr. ADX) patrí medzi indikátory technickej analýzy. Jeho tvorcom je Welles Wilder. 
Tento indikátor patrí medzi oscilátory a slúži na určenie sily trendu v analyzovanom trhu. Jeho hodnoty sa pohybujú medzi 0 a 100. Ak je hodnota nižšia ako 20, znamená to, že ide o slabo trendujúci trh, ak je hodnota nad 40, znamená to, že trh je veľmi silne trendujúci. Vysoké hodnoty indikátora nad 60 bodov sú však veľmi zriedkavé. 
Je dôležité si uvedomiť, že rastúce hodnoty tohto indikátora neznamenajú, že ide o silnejúci rastúci trend, znamenajú len, že ide o silnejúci trend všeobecne. Ten môže byť ako rastúci, tak i klesajúci.
Samotný indikátor je zložený z dvoch ďalších indikátorov – Positive directional indicator (skr. +DI) a Negative directional indicator (skr. –DI). Tieto indikátory už poukazujú na silu samotných trendov: +DI vyjadruje silu rastúceho trendu a –DI vyjadruje analogicky silu klesajúceho trendu. Ich kumuláciou dostávame indikátor DX, a po vyhladení kĺzavým priemerom konečné ADX. 
Použitie indikátora.
Ak hodnoty indikátora ADX prekročia hodnotu 20 smerom nahor, ide pravdepodobne o začiatok nového trendu – sila trendu (či už rastúceho alebo klesajúceho) začína rásť. 
Ak hodnoty indikátora klesnú pod 40, ide pravdepodobne o koniec trendu – sila trendu začína slabnúť. 
Pre rozhodnutie, či vstúpiť do krátkej alebo dlhej pozície je možné používať spomínané súčasti ADX - indikátory +DI a –DI. 
Základné použitie: Pre rastúci trh je charakteristické, že +DI rastie a –DI klesá, pre klesajúci trh je naopak typické, že rastie hodnota –DI a klesá hodnota +DI. Ak teda +DI vzrastie nad –DI smerom nahor, znamená to, že prevahu získavajú býci a ide o rastúci trh (vstup do dlhej pozície). Ak –DI vzrastie nad hodnotu +DI, prevahu získavajú medvedi a ide o klesajúci trh (vstup do krátkej pozície). 
Obchodníci sa vyhýbajú trhom, kde sa +DI a –DI pohybujú paralelne vedľa seba, bez výraznejšieho náznaku vzrastu ktoréhokoľvek z nich dvoch. Vtedy sa trh pravdepodobne nachádza v tzv. chope a pohybuje sa do strany, bez prevládajúceho trendu.
Zoznam pilotovaných vesmírnych letov, 1990 – 1999

Toto je podrobný zoznam pilotovaných vesmírnych letov od roku 1990 do 1999, zahrňujúci lety ruského kozmického programu Sojuz ku kozmickej stanici Mir, amerického programu Space Shuttle a prvých letov k ISS.
Sovietsky zväz sa rozpadol na konci roka 1991. Od tohto dátumu sú všetky bývalé republiky ZSSR uvádzané samostatne.