Írska hudba

Írska hudba je hudba viacerých žánrov vytvorená na írskom ostrove, alebo majúca írsky pôvod. Írskou hudbou sa bežne označuje aj hudba rôznych interpretov či skupín nielen z Írska, ktoré hrajú hudbu, nápadne pripomínajúcu tradičnú írsku hudbu alebo piesne.
Pôvodná hudba ostrova sa označuje ako "tradičná írska hudba". Špecifické kultúrne a sociálne podmienky v Írsku dokázali zachovať typickú tvár, vyznenie a aspekty írskej hudby aj napriek silným vplyvom 20. a 21. storočia. Vďaka masívnej emigrácii Írov do rôznych končín sveta v minulosti mala írska hudba veľký vplyv aj na formovanie iných žánrov. Výrazne ovplyvnila napríklad vznik a výraz americkej "country hudby". V súčasnosti sú jej tradičné prvky nezriedka zakomponované aj do modernej rockovej hudby, a to ako domácimi umelcami, tak aj zahraničnými.
Írska moderná aj tradičná hudba si získala v posledných desaťročiach veľkú popularitu. Okrem tradičného prevedenia boli najúspešnejšími transformáciami rocková, populárna a inštrumentálna forma. Spomedzi najznámejších súčasných predstaviteľov môžeme spomenúť Clannad, The Corrs, Nadine Coyle (zo skupiny Girls Aloud), The Cranberries, Enya, Bob Geldof a The Boomtown Rats, Phil Lynott a Thin Lizzy, Gary Moore, Van Morrison, One Direction, Sinéad O’Connor, Snow Patrol, Therapy?, Two Door Cinema Club, U2, Westlife.
Nesporný prínos k popularizácii tradičnej írskej hudby a tanca má Michael Flatley, ktorý ich prostredníctvom megashow Riverdance (hudbu skomponoval Bill Whelan) alebo Lord of the Dance (s hudbou Ronana Hardimana) preniesol z pubov na veľkokapacitné štadióny a arény po celom svete.
Moderná interpretácia.
Raná írska poézia a pesničky prešli aj do súčasných moderných verzií vďaka básnikom, zberateľom piesní a hudobníkom. Lingvistka Mary Elizabeth Byrne v roku 1905 preložila do angličtiny hymnus "Rop tú mo baile" od Dallána Forgailla zo 6. storočia. Je známy pod názvom "Be Thou My Vision".
"The Blackbird of Belfast Lough" (Staroír. Int én bec; ) bol preložený hneď niekoľkými básnikmi. Medzi pozoruhodné nahrávky írskej hudby patrí aj "Pádraigín Ní Uallacháin's" (Songs of the Scribe) a rôzne hudobné albumy vokálneho zboru Anúna.
Tradičné prevedenie.
Tradičná írska hudba obsahuje viacero druhov skladieb a piesní, vrátane krčmových, balád či žalospevov, spievaných s hudobným sprievodom alebo bez. Tradičná tanečná hudba sa delí na tzv. reels (4/4 takt), hornpipes – ľudové tance (tzv. námornícke) a jigs (6/8 takt). Svetové tance pravdepodobne prišli v osemnástom storočí. Polka bola šírená v 19. storočí tanečnými majstrami a vojakmi, vracajúcimi sa z Európy. Neskorší tanečný vplyv je v znamení mazurky a škótskych "horalských" tancov a hudby. V 19. storočí patrili medzi tradičné nástroje flauta, husle a gajdy.
Oživenie írskej tradičnej hudby nastalo na prelome 20. storočia, kedy sa bežnými stali akordeón a koncertina. Írsky step bol prevádzaný na tzv.céilís, organizovaných súťažiach uskutočňovaných v niektorých významnejších vidieckych domoch, kde boli vítaní miestni aj potulní hudobníci. Írsky tanec bol podporovaný školským systémom a vlasteneckými organizáciami. Staroírsky štýl spevu ("") je formou tradičného írskeho spevu, ktorý sa stále udržuje najmä v poetických piesňach spievaných takmer výlučne po írsky, ale jeho prvky badať aj v modernejších piesňach súčasných interpretov.
Medzi rokmi 1820 až 1920 emigrovalo do Spojených štátov približne 4,4 milióna Írov. Tým sa položili základy pre dlhodobý a výrazný vplyv írskej hudby nielen v oblastiach s väčšinovou írskou komunitou, ale aj mimo nej.
Stále viac a viac interpretov a skupín hralo írsku hudbu, prípadne sa írske prvky začali výrazne objavovať v ich tvorbe. Medzi tradičné írske nástroje sa dnes zaraďuje bodhrán, flauta alebo píšťala, husle, gitara a akordeón alebo koncertina (ťahacia harmonika). Často sa používa aj harfa, priečna flauta, banjo, bouzouki, mandolína či ústna harmonika.
Počet hráčov kolíše medzi 2 – 6, zriedkakedy je ich viac. Je to dané najmä "pubovým" štýlom tejto hudby, kde sa veľký počet hráčov alebo orchester nevojde. Aj výber nástrojov je taký, aby boli ľahko prenosné.
Klasická hudba v Írsku.
V osemnástom storočí vznikol celý rad hudobných klubov, najmä v Dubline a na dobročinné účely. V roku 1742 tam prišiel G. F. Handel aby dohliadal na prvé predstavenie jeho oratória.
Veľmi populárnymi umeleckými hviezdami v Írsku sa vďaka ich opernému a koncertnému umeniu stali po roku 1762 rodiny Passeriniov a Damiciov.
Medzi najvýznamnejších írskych skladateľov môžeme zaradiť Johna Stevensona (1761 – 1833) alebo Johna Fielda (1782 – 1837), ktorý tvoril v raných časoch romantizmu a je uvádzaný ako tvorca nokturnového štýlu, rozvinutého neskôr Chopinom. Menovať môžeme aj skladateľov ako Michael W. Balfe, ktorý má na konte 38 opier, či William Vincent Wallace so šiestimi operami.
Michele Esposito je postava kľúčového významu v histórii írskej hudby na prelome 19.-20. storočia. Do Írska prišiel v roku 1882 a zotrval tam 46 rokov. Stal sa hlavným klavírnym profesorom "Kráľovskej Írskej hudobnej akadémie", pričom skomponoval celý rad diel a vychoval dve generácie hudobníkov.
Zborová hudba.
Zborovú hudbu v Írsku hrá a spieva Anúna, Írsky národný zbor, známy aj z účasti na v Riverdance na počiatku 90tych rokov. Anúna bola nominovaná na ocenenie Classical Brit Award v Spojenom Kráľovstve a pozvaná ako prvý interpret z Írska na koncertný festival "BBC Proms" v Royal Albert Hall v roku 1999. V roku 2012 zbor Anúna vytvoril hlasy pekla vo počítačovej hre Diablo III.
Írsky "Národný komorný zbor", vedený Paulom Hillierom, je prevažne financovaný Radou pre umenie Írska ().
"Resurgam" je profesionálna zborová skupina, ktorej vplyv pomohol spopularizovať vokálnu hudbu aj mimo opery alebo súčasnej populárnej hudby. Medzi špičku v kvalite a profesionalite chrámových zborov sa radí najmä "The Palestrina Choir", kostolný zbor z Chrámu svätej Márie ("") z Dublinu.
V roku 1980 Shaun Davey vydal album "The Brendan Voyage", ktorý je zmesou klasickej orchestrálnej a tradičnej írskej hudby. Úspech albumu podnietil vydanie ďalších podobných, v roku 1983 album "The Pilgrim" a neskôr Granuaile a "The Relief of Derry Symphony".
Populárna hudba.
Raní interpreti populárnej hudby.
Umelci populárnej hudby sa začali objavovať už na konci 40-tych rokov 20. storočia.
"Delia Murphy" v spolupráci s nahrávacou spoločnosťou HMV spopularizovala írske ľudové piesne spolu s inou speváčkou, "Margaret Barry". "Bridie Gallagher" sa stala v roku 1956 prvou írskou medzinárodnou pop star.
Spevák "Ruby Murray" narodený v Belfaste dosiahol bezprecedentný úspech v Spojenom Kráľovstve v polovici 50-tych rokov. Mužská formácia "The Bachelors" z Dublinu mala hity po celej Európe, Spojených štátoch, Austrálii aj Rusku. Sopranistka a harfistka "Mary O'Hara" bola úspešná na oboch stranách Atlantiku na konci 50-tych a začiatkom 60-tych rokov.
Živé kapely v Írsku.
Zhruba dve dekády od polovice 50-tych rokov tvorili Írske živé kapely veľkú časť populárnej hudby, zvlášť vo vidieckych oblastiach. Hrali väčšinou v tanečných sálach a tieto "dixieland" tanečné kapely spravidla netvorilo viac ako sedem hudobníkov. Štandardným repertoárom týchto kapiel boli populárne tanečné kúsky a cover-verzie populárnych hitov naprieč viacerými štýlmi, od rock and rollu, cez country a westernu až po jazz.
Kľúčové pre tieto kapely bolo zvládnutie a hra posledných hitoviek v rebríčkoch hitparád.
Niekedy hrali aj írsku tradičnú, prípadne aj "céilidh" hudbu a iba málo z nich tvorilo vlastné skladby.
Country a Irish.
So vzostupom popularity americkej country hudby vznikol ďalší subžáner, v Írsku známy ako Írske country. Bol vytvorený na základe country hudby a vplyvom írskej hudby do nej boli včlenené prvky írskeho folku. Výsledkom boli často tradičné írske piesne spievané v country štýle. Obzvlášť populárne boli na vidieku, severozápade krajiny a tiež medzi írskymi emigrantmi v Spojenom Kráľovstve. Prvými známejšími interpretmi tohto žánru boli okolo roku 1960 "Big Tom and The Mainliners" spolu s Philomena Begley a speváčkou Margo, neskôr označovanou za "kráľovnú írskeho country. Súčasným najznámenjším interpretom je Daniel O'Donnell, ktorý je známy aj v U.K. a Austrálii.
Fúzie.
Tradičná írska hudba si udržala významné miesto aj v populárnej hudbe ku koncu 20. storočia. Typickými predstaviteľmi moderných verzií tradičného zvuku boli (resp. stále sú) Clannad, Van Morrison, Hothouse Flowers a Sinéad O’Connor. Enya dosiahla medzi národného úspechu s jedinečnou fúziou keltského a new age žánru. Formácia Afro-Celt Sound System zaznamenala úspechy s pridaním západoafrického vplyvu a drum 'n' bass v 90-tych rokoch 20. storočia. Kíla sa zhruba v rovnakom období presadila spojením tradičnej írskej hudby s rockom a "world music" (hudba zozbieraná z rôznych etnických zdrojov po celom svete) a prezentáciou írskych tradícií na svetových festivaloch po Európe a Amerike. Jedinečné a úspešné spojenie írskych motívov a heavy rocku sa podarilo formácii Horslips.
"Riverdance" je "interval" (vyplnenie prestávky v programe) na speváckej súťaži Eurovízia v roku 1994, ktorý spojil keltský zborový spev s tradičnou írskou hudbou, tancom a stepom. Účinkovali v ňom vokálny zbor Anúna a tanečníci Michael Flatley a Jean Butlerová. Odozva na toto dielo bola tak obrovská, že na jej základe vznikla kompletná revue.
Pop/Rock.
V 60-tych rokoch 20. storočia nastal boom vzniku rockových kapiel, z ktorých môžeme menovať tie najznámejšie – Them, Van Morrison, Emmet Spiceland, Eire Apparent, Skid Row, Taste, Rory Gallagher, Dr. Strangely Strange, Thin Lizzy, Gary Moore, Mellow Candle.
Dana Rosemary Scallon (Dana) v roku 1970 víťazstvom v Eurovízii pritiahla pozornosť k írskej hudbe a írskym umelcom. Stala sa jednotkou v U.K. a dosiahla výrazné úspechy aj v Európe. Gilbert O'Sullivan sa dostal na vrcholy hitparád v roku 1972 hneď niekoľkými hitmi a spolu s formáciou The Nolans si získali medzinárodné uznanie. Chris de Burgh prerazil s hitom Lady in Red v roku 1986, ktorý bol veľmi populárny aj v Československu.
V 70-tych rokoch sa začali formovať punk-rockové kapely a z tohto obdobia vzišli formácie ako U2, Virgin Prunes, The Boomtown Rats, The Undertones, Aslan, Gavin Friday či Stiff Little Fingers. Koncom 80. a začiatko 90. rokov sa punková scéna začala deliť do nových foriem alternatívneho rocku, do ktorého môžeme zaradiť That Petrol Emotion, My Bloody Valentine alebo Ash. Skupina The Pogues spojila punk s tradičnou írskou hudbou a frontman skupiny Shane MacGowan je považovaný za najlepšieho írskeho pesničkára, ktorý kombinuje tradičný štýl s novým.
V 90. rokoch uzreli svetlo sveta skupiny ako the Corrs, B*Witched, Boyzone, Westlife či The Cranberries. V rovnakom čase sa začal tvoriť subžáner folkového metalu, známy ako keltský metal. Jeho predstaviteľmi boli kapely ako Cruachan, Primordial, Geasa a Waylander.
Medzi klasických predstaviteľov populárnej hudby írskeho pôvodu patria Paddy Casey, Jack L, Declan O'Rourke, Jerry Fish &amp; The Mudbug Club, Phil Coulter, Dolores Keane, Damien Rice, Yasha Swag, Damien Dempsey, Eleanor McEvoy, Finbar Wright, Maura O'Connell, Frances Black, Sharon Shannon, Mary Black, The Frames, Stockton's Wing a Niall Horan z britsko-írskej chlapčenskej skupiny One Direction.
Po roku 2000 vznikli kapely ako Snow Patrol, Villagers, The Coronas, Bell X1, Kíla, Julie Feeney, The Thrills, Gemma Hayes, The Script, Codes, The Blizzards, The Answer, The Cast of Cheers, Axis Of, Time Is A Thief a Kodaline.