burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Krištof (svätec)

Svätý Krištof () (*? – † okolo 250) je katolícky a pravoslávny svätec. Žil počas vlády rímskeho cisára menom Decius (vládol 249-251). Je patrónom cestovateľov, pútnikov, v modernej dobe prenesene automobilistov. Jeden zo štrnástich svätých pomocníkov.
Katolíci o ňom rozprávajú príbeh odlišný od príbehu pravoslávnych kresťanov. Jeho sviatok sa svätí u pravoslávnych kresťanov 9. mája, u evanjelikov 24. júla.
Svätý Krištof je uvedený vo v súčasnosti platnom Rímskom martyrológiu na 25. júl. Pavol VI. 14. februára 1969 zmazal jeho spomienku zo Všeobecného kalendára Rímskej cirkvi kvôli spornosti jeho existencie, kult samotný však nebol zrušený. Predtým (a v súčasnosti v rámci používania liturgických kníh z roku 1962) sa sv. Krištof v rímskom obrade liturgicky slávil 25. júla, na sviatok sv. Jakuba apoštola, ako "commemoratio" (komemorácia, spomienka).
Baryón

Baryóny sú skupina častíc. Spolu s mezónmi patria medzi hadróny.
Je to skupina častíc, obsahujúcich protóny a neutróny, čiže „obyčajnú (žiarivú) hmotu“. Baryóny sú masívne častice s polocelým spinom (čiže sú to fermióny).
Delia sa na:
Ako všetky hadróny, pozostávajú z kvarkov a podliehajú silnej interakcii (reagujú na jadrovú silu), ktorá drží pokope kvarky a drži pokope nukleóny v jadrách atómov.
Na rozdiel od mezónov pozostávajú z troch kvarkov (mezóny z kvarku a antikvarku).
Kvant

Kvantum alebo kvant je najmenšie možné (teda už nedeliteľné) množstvo energie, hmoty (elementárna častica) alebo poznatku, resp. najmenšia možná hodnota fyzikálnej veličiny. Čo je „najmenšie možné“ samozrejme vždy závisí od stavu pokroku.
O kvante v kvantovej fyzike pozri Planckovu konštantu. Vychádza z kvantového princípu.
Kvantový princíp

Kvantový princíp je predpoklad, že hmota a energia sú tvorené základnými jednotkami: nedeliteľnými elementárnymi kvantami. Tento princíp formuloval v roku 1900 Max Planck a tvorí základný kameň kvantovej fyziky.
Svätý Tomáš

Svätý Tomáš môže byť:
Pozri aj:
Kvantum

Kvantum môže byť:
São Tomé

São Tomé (po portugalsky Svätý Tomáš) môže byť meno týchto sídiel:
Pozri aj:
Saint Thomas

Saint Thomas (St. Thomas; ) môže byť:
Pozri aj:
Mbabane (mesto)

Mbabane je hlavné mesto Eswatini. Nachádza sa v pohorí Mdimba, pozdĺž rovnomennej rieky a jej prítoku Polinjane. Juhoafrická hranica je vzdialená len 20 km západne od mesta.
Počet obyvateľov je vyše 70 000 (za rok 2003), hlavným mestom je od roku 1902, kedy bola presídlená administratíva z mesta Manzini. Hlavným zdrojom príjmov je turizmus a export cukru. Neďaleko mesta sa nachádzajú aj bane na cínovú a železnú rudu.
Priemerné teploty v Mbabane sú 15 °C za jún a 22 °C za január.
Pleso

Pleso môže byť:
Dodoma

Dodoma je hlavné mesto Tanzánie. Má viac ako 410 tisíc obyvateľov.
Lomé

Lomé je hlavným mestom Toga. Nachádza sa na pobreží Guinejského zálivu v južnej časti krajiny. Svoj štatút hlavného mesta získalo v roku 1897, kedy bolo Togo nemeckou kolóniou.
Podľa údajov z roku 1998 má Lomé približne 700 000 obyvateľov. Okrem svojej správnej funkcie plní taktiež rolu dopravného uzlu. Vďaka prístavu a cestnému i železničnému spojeniu sa severnejšími oblasťami Toga cez Lomé prechádza väčšina vyvážaných artiklov krajiny. V meste sa tiež nachádza medzinárodné letisko.
28. mája 1975 tu bola podpísaná zmluva medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a 46 štátmi skupiny AKT.
Významným prvkom miestneho priemyslu je ropná rafinéria. Miestna Beninská univerzita je nezanedbateľnou súčasťou vzdelávacieho systému Toga.
Tunis

Tunis (niekedy tiež Túnis) je hlavným mestom Tuniska. V roku 2010 tu podľa sčítania ľudu žilo 780 000 obyvateľov a v celej aglomerácii to bolo 2 500 000 obyvateľov.
Názov mesta.
Pôvod dnešného názvu Tunisu siaha pravdepodobne do staroveku, do obdobia pred púnskymi vojnami. Grécky historik a politik Polybios z Megalapole (asi 200 pred Kr. - 120 pred Kr.) ho uvádza ako "Tines". Arabi mesto nazývali buď "Túnus" alebo "Túnis".
Prírodné podmienky.
Tunis leží na severozápadnom pobreží Tuniska v blízkosti jazera Le Lac. Hoci najvyšší bod mesta leží vo výške 150 m. n. m., jeho priemerná nadmorská výška sa pohybuje okolo 3 m. Priemerná teplota sa v januári pohybuje okolo 10 ° C, v júli okolo 26 ° C. V januári spadne priemerne 70 mm, v júli 0 mm zrážok.
História mesta.
Tunis je jedným z najstarších miest na Zemi. Prvú osadu pomenovanú Kartágo tu okolo roku 814 pred Kr. založili Feničania, v 2. storočí pred Kr. tu vzniklo opevnenie, ktoré malo mesto chrániť. V roku 146 pred Kr. v rámci tretej púnskej vojny mesto dobyli a zrovnali so zemou Rimania. V 5. storočí sa tu usadil germánsky kmeň Vandalov, v 6. storočí oblasť ovládla vtedy mocná Byzantská ríša. V 7. storočí bol Tunis založený ako arabské mesto. V 13. storočí získal status hlavného mesta východomagribského štátu Chavsidovskej dynastie. Ich štát sa nazýval, rovnako ako je súčasný názov krajiny, Tunisko. V roku 1535 mesto dobyli vojská Karola V., kráľa Španielska. V roku 1574 sa Tunis dostal pod nadvládu Osmanskej ríše a stal sa hlavným mestom jej tuniskej provincie. Od roku 1883 mal Tunis rolu administratívneho strediska francúzskeho protektorátu.
20. marca 1956, kedy bola vyhlásená nezávislosť krajiny, sa Tunis stal hlavným mestom Tuniska. V roku 1960 tu bola založená univerzita.
Dnešné mesto.
Výstavba nového mesta začala v 19. storočí. Hlavná trieda mesta je pomenovaná podľa Habiba Burgibu, prvého prezidenta Tuniska. Lemujú ju budovy, kde sídlia banky, obchodné firmy, vládne úrady a ďalšie inštitúcie. Obytné štvrte metropoly sa nachádzajú hlavne v severnej časti, smerujúce k parku Belveder. Na zalesnených svahoch parku stojí zoologická záhrada a moslimský pavilón. V meste stojí rad potravinárskych, strojárenských, hutníckych, cementárenských a chemických závodov. Nachádza sa tu aj rafinéria ropy.
Zaujímavé miesta.
Okolo kopca, na ktorom stojí citadela Kasba s mešitou, sa rozkladá staré mesto Arabov Medina, ktorá je jedným z najlepšie zachovaných islamských stredovekých miest. Jej stredom je veľká mešita pochádzajúci z 8. storočia, dnes v nej sídli Moslimská univerzita. V bývalom paláci Beje sídli múzeum Bardo, kde je vystavené mnoho pamiatok zo starovekého Kartága, na ruinách Antoniových kúpeľov je postavené Národné múzeum. Celá Medina bola v roku 1979 zaradená na zoznam UNESCO. Neďaleko mesta sa nachádza to, čo zostalo z Kartága, toto miesto je častým cieľom turistov.
Svätý Vincent

Svätý Vincent môže byť:
Pozri aj:
Saint Vincent

Saint Vincent resp. Saint-Vincent môže byť:
Pozri aj:
Nižné Temnosmrečinské pleso

Nižné Temnosmrečinské pleso (, , ) je pleso na druhej terase Temnosmrečinskej doliny v komplexe Kôprovej doliny, poniže druhého, podstatne menšieho plesa rovnakého mena vo Vysokých Tatrách. Je to tretie najväčšie a najhlbšie pleso na Slovensku.
Rozloha.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške .
Názov.
Názov vyplýva z polohy v Temnosmrečinskej doline. V spodnej časti je starý smrekový les, ktorý svojou hustotou a výškou pôsobí tmavým, temným dojmom. Nižné Temnosmrečinske pleso býva v starších prameňoch spomínané ako "Pribylinské pleso" ( Pibiliner See), lebo ležalo v chotári obce Pribylina. Poliaci ho volali "Przybylińskie Jezioro" a Maďari "Pribilinai-tó". 
Zaujímavosť.
Prvé merania plesa v roku 1750 urobil Georg Pongratz, ale výsledky boli veľmi nepresné. Jakub Buchholtz 26. augusta 1751 overoval (na základe legiend) či je pleso odlivom a prílivom spojené s morom. Jeho pozorovania ukázali, že to nie je možné. 
Turistika.
Možno ho navštíviť v období od 16. júna do 31. októbra z Podbanského alebo z rázcestia Tri studničky pod Kriváňom cez Kôprovú dolinu.
Vyšné Temnosmrečinské pleso

Vyšné Temnosmrečinské pleso (, , maď. "Felső-Szmrecsini-tó" alebo "Felső-Fenyves-tó) je pleso na druhej terase Temnosmrečinskej doliny v komplexe Kôprovej doliny, povyše druhého, podstatne väčšieho plesa rovnakého mena vo Vysokých Tatrách."
Rozloha.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške .
Názov.
Názov vyplýva z polohy v Temnosmrečinskej doline. V spodnej časti je starý smrekový les, ktorý svojou hustotou a výškou pôsobí tmavým, temným dojmom. V klasickej poľskej literatúre (Stanisław Staszic,1815) sa pleso volalo "Czarny Staw" ( Čierne pleso) alebo "Czarny Staw pod Liptowskimi Murami", podľa zdanlivého zafarbenia vody a podľa polohy pod "Liptovskými múrmi", na území historickej Liptovskej stolice. 
Turistika.
Možno ho navštíviť v období od 16. júna do 31. októbra z Podbanského alebo z rázcestia Tri studničky pod Kriváňom cez Kôprovú dolinu.
Nižné Terianske pleso

Nižné Terianske pleso ( , ) je pleso v Nefcerke, ktorá je odnožou Kôprovej doliny, vo Vysokých Tatrách. Je to jedno z najtypickejších karových plies. Sú tri Terianské plesá. Nižné a Vyšné Terianske pleso a drobné Malé Terianske pleso, ktoré sa vo väčšine sprievodcoch nespomína. Z plesa vyteká Nefcerský potok, ktorý vteká do Kôprovského potoka. Pleso je jedno z najhlbších vo Vysokých Tatrách. Okolie plesa je v prísne chránenej prírodnej rezervácii a nevedie k nemu turistický chodník.
Rozmery.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške .
Názov.
Pomenovanie plesa je neurčitého pôvodu. Vysvetlenie ponúka tatranský spisovateľ Anton Marec: Pomenovanie korení v starom nemeckom názve "tur", ktorý označoval baňu. Výraz, možno, vplyvom miestneho nárečia alebo nepresného zápisu, ktoré ovplyvnilo starogermánske sloveso "thurek", sa pretvoril do tvaru "ter". Od slova "ter" bola odvodená dolina "Tertal" resp. "Tal Teriawska", označujúci hornú časť doliny Nefcerka, v ktorej kutali stredovekí nemeckí baníci. Z tejto podoby možno odvodzovať názov "Tersee" - Terianske plesá – Malé, Vyšné a Nižné Terianske pleso i Terianska veža.
Skalnaté pleso

Skalnaté pleso (, , ) je morénové pleso v najnižšom kare Skalnatej doliny. 
Napriek mnohým záchranným zásahom (v 30. a 50. rokoch 20. storočia) má od roku 1937 premenlivú hladinu a niekedy vysychá. Jeho existenciu ohrozili popri hydrologických a klimatických aj ľudské faktory. Išlo najmä o výstavbu stanice visutej lanovky z Tatranskej Lomnice na Skalnaté pleso a na Lomnický štít.
Názov.
Skalnatá dolina, Skalnaté pleso i Skalnatý potok boli oddávna v lomnickom chotári pod Lomnickým štítom. Ľudia túto dolinu volali Lomnickou dolinou. Veľmi skoro ju však začali devastovať pastieri so svojimi stádami. Nastala erózia pôdy a zanikla vegetácia. Zmenil sa charakter tejto časti doliny, a preto prešiel názov doliny z Lomnickej na Skalnatú. Poliaci aj napriek tomu rešpektujú staršie názvy. Pleso je teda "Łomnicky Staw". Juraj Buchholtz mladší vo svojej "Panoráme Tatier" z roku 1717 má preň označenie Stagnum rupicaprarum – "Stainbock See", čo znamená "Kamzíčie pleso". Neskôr sa Stainbock (kamzík) chybnou transkripciou premenil na Steinbach ("Skalnatý potok") a teda aj pleso premenovali na "Steibach See". Pleso má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške 
Okolie.
Pri plese je Stanica Skalnaté pleso lanovky Tatranská Lomnica – Lomnický štít (údolná stanica lanovky na Lomnický štít, vrcholová stanica kabínkovej lanovky, ktorá premáva z Tatranskej Lomnice na Skalnaté pleso s medzistanicou Štart a kabínovej lanovky, ktorá je mimo prevádzku), sedačková lanovka do Lomnického sedla, Observatórium Astronomického ústavu SAV, Hotel Encián, Skalnatá chata a stanica Horskej služby. 
Prístup.
Pleso je prístupné:
Vyšné Wahlenbergovo pleso

Vyšné Wahlenbergovo pleso ( , ) je v hornej časti Furkotskej doliny a je druhým najvyššie položeným plesom v Tatrách. Takmer celý rok je pokryté ľadom.
Názov.
Obe plesá Vyšné i Nižné Wahlenbergovo pleso dostali meno po švédskom botanikovi a lekárovi Göranovi Wahlenbergovi, ktorý v roku 1813 prebádal vegetáciu Vysokých Tatier. Na rozdiel od nižšie položených Furkotských plies, označujú staršie pramene dvojicu plies ako "Vyšné furkotské plesá".
Turistika.
Po žltej turistickej značke zo Štrbského Plesa okolo Vodopádu Skok na Bystré sedlo.
Krivánske Zelené pleso

Krivánske Zelené pleso (iné názvy: Zelené pleso Krivánske, Zelené pleso pod Kriváňom, Zelené krivánske pleso; (, , )) sa nachádza na hornej terase Važeckej doliny, pod východnou stenou Kriváňa vo Vysokých Tatrách. Má rozlohu , maximálna hĺbka plesa je a nachádza sa v nadmorskej výške . Je najväčším plesom vo Važeckej doline.
Názov.
Hlboké pleso odráža reflexy na hladine, ktoré dodávajú vode zdanlivo zelenkasté zafarbenie. 
Turistika.
K plesu nevedie žiaden turistický chodník. Pleso je v prísne chránenej prírodnej rezervácii.
Nižné Bielovodské Žabie pleso

Nižné Bielovodské Žabie pleso (iné názvy: Nižné bielovodské Žabie pleso, Nižné Žabie pleso bielovodské, nesprávne Nižné Žabie pleso bialčanské (pomenovanie má základ v poľskom názvosloví); , , ) je pleso v Bielovodskej doline, v hornej časti Žabej doliny (bielovodskej), poniže Vyšného Bielovodského Žabieho plesa vo Vysokých Tatrách. Toto stále pleso napája nestály potok vytekajúci z vyššie položeného Vyšného Bielovodského Žabieho plesa. Z jeho najsevernejšej časti vyteká Žabí potok. Nad plesom dominuje Veľký Žabí štít.
Názov.
Názov pochádza od zlatokopov, ktorí vo svojich predstavách oživili Žabiu dolinu čarodejnými žabami, ktoré sedia na pokladoch. V doline sú dve plesá – Nižné Bielovodské Žabie pleso a Vyšné Bielovodské Žabie pleso.
Rozmery a poloha.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške , v hornej časti Žabej Bielovodskej doliny.
Na druhej strane horského hrebeňa Sedem Granátov, ktorý tvorí štátnu hranicu s Poľskom je poľská časť Bielovodskej doliny. Na jej dne sú tri najväčšie plesá vo Vysokých Tatrách Wielki Staw Polski v Doline Roztoki, Morskie Oko a Czarny Staw pod Rysami v Doline Rybiego Potoku.
Turistika.
Pleso je pre turistov neprístupné.
Batizovské pleso

Batizovské pleso (, , ) je jediné väčšie pleso v Batizovskej doline pod úpätím Gerlachovského štítu najvyššieho končiara Slovenskej republiky a Vysokých Tatier. Leží na južnom okraji doliny nad Tatranskou magistrálou.
O jazere.
Pleso vzniklo po skončení doby ľadovej. Uzatvára ho skalnatý prah, ktorý je vysoký 11 metrov. Z plesa vyteká Batizovský potok, ktorý tvorí kaskády Batizovských vodopádov. Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške . 
Okolie a názov.
Na západ od jazera je Končistá. Na východ od jazera sú steny Gerlachovského štítu, na severe je Popradský Ľadový štít, Kostolík, Batizovský štít a Zadný Gerlach. Pleso dostalo meno podľa Batizovskej doliny a tá podľa podtatranskej obce Batizovce, ktorú založil v polovici 13. storočia komes Batyza.
Capie pleso

Capie pleso (, , ) je najväčšie pleso v Mlynickej doline v Tatrách na Slovensku. Leží v západnom úvale tejto doliny. Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške. Tri ostrovčeky, ktoré v ňom sú sa v čase sucha premieňajú na polostrovčeky. 
Názov.
Má podobné pomenovanie a význam, ako susedné "Kozie plesá". Súvisí s niekdajším hojným výskytom kamzíkov - capov v Mlynickej doline. V nemeckom a maďarskom jazyku má iný názov. Tieto pomenovania navrhol prof. Martin Róth (1841-1917) a schválil ich Uhorský karpatský spolok.
Urobil tak na počesť jeho významného člena a zakladateľa Štrbského Plesa Jozefa Szentiványiho (1817–1905). Jeho zásluhou, okrem iného, bol vybudovaný turistický chodník do Mlynickej doliny, nové chodníky od Štrbského plesa na Podbanské a na Kriváň a chodník na Ďumbier v Nízkych Tatrách.
Havária vrtuľníka.
V blízkosti Capieho lesa v Mlynickej doline sa 25. júna 1979 odohrala jedna z veľkých horských tragédií. V tento deň tu havaroval vrtuľník Ministerstva vnútra Mil Mi-8, v ktorom zahynuli horskí záchranári, Štefan ESTOČKO, Pavol HUSKA, Bernard JAMNICKÝ, Martin HUDÁK, a piloti Mjr. Vladimír BAČÁK, Mjr. Václav DVOŘÁK. Záchranár Milan KRIŠŠÁK zomrel niekoľko dní po nehode.
Turistika.
Od Štrbského plesa, okolo športového areálu po žltej turistickej značke, kde sa začína turistický chodník, ktorý vedie k vodopádu Skok. Potom chodník pokračuje okolo Plesa nad Skokom. Z ľavej strany sú úbočia Štrbského Soliska, Malého Soliska, Veľkého Soliska, na pravej strane na Hrebeni bášt dominuje Satan. Chodník pokračuje až ku Capiemu plesu. Žltá turistická značka, ďalej vedie do Bystrého sedla a do susednej Furkotskej doliny.
Zelené pleso (kačacie)

Zelené pleso (neoficiálne názvy: , , ) je pleso v Bielovodskej doline.
Názov.
Meno dostalo vďaka zdanlivému zafarbeniu vody a podľa polohy v Kačacej doline, ktorá je súčasťou Bielovodskej doliny.
Velické pleso

Velické pleso (, , ) je pleso na najnižšom stupni hornej časti Velickej doliny vo Vysokých Tatrách.
Velické pleso je najväčšie vo Velickej doline. Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške V blízkosti sa nachádza horský hotel Sliezsky dom. Z plesa vyteká Velický potok. Nad nim v doline je Dlhé pleso, Kvetnicové pliesko a Vyšné Velické plieska.
Názov.
Jeho názov súvisí s bývalou expanziou bývalého mesta Veľká (dnes mestskej časti Popradu) na tatranskej pôde. Toto územie pôvodne patrilo do gerlachovského a veľkoslavkovského chotára, ale meno dostalo po Veľkej. Novoustálená forma adjektíva (podľa Slovníka slovenského jazyka) je „veľčianske“ (pleso), ale aj napriek tomu plesu, doline i štítu ostalo meno „Velické“ pleso resp. Velická dolina a Velický štít. Vývoj názvu, ktorého korene siahajú do 13. storočia je nepochybne slovenského pôvodu.
Turistika.
Okolo plesa vedie turistický chodník značky zo Sliezskeho domu na Poľský hrebeň. Z Velickej doliny vedie obvyklá výstupová cesta na Gerlachovský štít. Výstup je dovolený len s horským vodcom.
Zaujímavosti.
Velické pleso sa vytvorilo po ústupe ľadovca. Nad nim je neveľká moréna. Jeho ploché dno vytvorila erózia. Na jeho brehu v špeciálne vybudovanom altánku sa 3. júla 1995, počas návštevy Slovenska, modlil pápež Ján Pavol II.
Malé Hincovo pleso

Malé Hincovo pleso (, , ) je pleso v Mengusovskej doline na hornom stupni Satanej dolinky, pod prahom Hincovej kotliny vo Vysokých Tatrách. Má rozlohu , maximálnu hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške .
Názov.
Názov Malého Hincovho plesa i okolitých Hincových ôk je odvodený od názvu Veľkého Hincovho plesa. Pravdepodobne, vyplýva z mena Hinco, t.j. Ignác. Ten, podľa ľudových povestí, mal v okolí plesa pásť ovce. Ponúka sa aj iné vysvetlenie. Je z čias, kedy baníci - haviari ("hincovia") hľadali v tatranských dolinách zlato. Vynára sa aj predstava, že Hinco bol tajomný trpaslík, ktorý pomáhal baníkom pri dolovaní zlata. Hinco, možno, mohlo byť priezvisko muža, ktorý tu voľakedy hľadal zlatú rudu. V slovenskom menoslove je veľa rodov, ktoré dnes používajú toto meno.
Turistika.
Na juh sa otvára Mengusovská dolina, ktorou sa v turistickej sezóne dostaneme k okám i samotnému Veľkému Hincovmu plesu po modrej značke od Popradského plesa za 1,5 hodiny. Vrátiť sa možno rovnakou cestou alebo pokračovať cez Vyšné Kôprovské sedlo a Hlinskú dolinu do Kôprovej doliny.
Zmrzlé pleso

Zmrzlé pleso (, , ) je karové pleso v hornej časti Ťažkej doliny pod Vysokou a Váhou vo Vysokých Tatrách. Je to stále bezprítokové pleso. Z prednej časti plesa vyteká Ťažký potok.
Rozmery.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške Rozmŕza iba na maximálne 3 týždne v roku.
Názov.
Pleso je uzavreté vysokými štítmi a preto do neskorého leta je pokryté ľadom. Maďarský názov "Jeges-tó" znamená "Ľadové pleso", rovnaký význam má nemecký názov. Obmeny Zamrzlé pleso, Zamrznuté pleso a Zmrznuté pleso zavádzajú k nežiaducim zámenám so Zamrznutým plesom pod Poľským hrebeňom.
Vyšné Bielovodské Žabie pleso

Vyšné Bielovodské Žabie pleso (iné názvy: Vyšné Žabie pleso, Vyšné bielovodské Žabie pleso, Vyšné Žabie pleso bielovodské, nesprávne Vyšné Žabie pleso bialčanské; , , ) je pleso v Bielovodskej doline v hornej časti Žabej doliny (bielovodskej), povyše Nižného Bielovodského Žabieho plesa vo Vysokých Tatrách. Nad plesom dominuje Veľký Žabí štít, Mlynár, Žabí mních. K plesu nevedie turistický chodník.
Názov.
Názov pochádza od zlatokopov, ktorí vo svojich predstavách oživili Žabiu dolinu čarodejnými žabami, ktoré sedia na pokladoch. V doline sú dve plesá – Nižné Bielovodské Žabie pleso a Vyšné Bielovodské Žabie pleso.
Rozmery a poloha.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške , niektoré pramene uvádzajú v hornej časti Žabej Bielovodskej doliny.
Na druhej strane horského hrebeňa Sedem Granátov, ktorý tvorí štátnu hranicu s Poľskom je poľská časť Bielovodskej doliny. Na jej dne sú tri najväčšie plesá vo Vysokých Tatrách Wielki Staw Polski v Doline Roztoki, Morskie Oko a Czarny Staw pod Rysami v Doline Rybiego Potoku.
Alterf

Alterf alebo "Lambda Leonis" (λ Leo / λ Leonis) je hviezda v súhvezdí Lev.
Asellus Australis

 
 
Asellus Australis (lat., južný oslík) alebo Delta Cancri (δ Cnc / δ Cancri) je hviezda v súhvezdí Rak. Je to obor zdanlivej jasnosti 3,94m. Patrí do spektrálneho typu K0, do triedy svietivosti III, povrchovú teplotu má 4 100 K. Jeho optický sprievodca, hviezda 13m, je na oblohe vzdialený od neho 46". Vzdialenosť od Zeme je približne 136 ly.
Asellus Borealis

 
 
Asellus Borealis (lat., severný oslík) alebo Gama Cancri (γ Cnc / γ Cancri) je hviezda v súhvezdí Rak zdanlivej jasnosti 4,66m, spektrálneho typu A0. Vzdialenosť od Zeme je približne 158 ly.
Kónkánčina (makrojazyk)

Kónkánčina (dévanágarí: "कोंकणी" [Kōṅkaṇī]; latinka: "Konknni"; kannadské písmo: "ಕೊಂಕಣಿ", [koṅkaṇi]; malajálamske písmo: "കൊങ്കണി", [koṅkaṇi]) je makrojazyk, presnejšie povedané 2 trochu podobné, ale inak samostatné jazyky majúce len rovnaký názov podľa regiónu, v ktorom sa používajú. Jeden je jazyk mesta Goa – gojská kónkánčina (goaská kónkánčina), ktorý bol kedysi dávno nárečím maráthčiny, ale dnes sa už dosť odlišuje, a druhý je jazyk považovaný často aj dnes len za nárečie maráthčiny v kónkánskej oblasti – kónkánčina v užšom zmysle.
Spolu týmito dvoma jazykmi hovorí asi 7,5 milióna ľudí najmä v indickom štáte Goa, ďalej Maháráštra, Karnátaka a Kérala. Gojská kónkánčina je úradným jazykom štátu Goa.
Goa bola viac ako 400 rokov portugalskou kolóniou, a preto bola kónkánčina vytláčaná portugalčinou; v jazyku sú badateľné vplyvy jazyka susedného štátu Karnátaky (kannadčina), ale aj hindčiny a nezanedbateľný je aj vplyv angličtiny, čo súvisí predovšetkým s televíznymi programami vysielanými po anglicky a anglickými turistami. Hrozí jej však zánik, pretože hindčina a angličtina sa čoraz viac uprednosťnujú ako hovorový jazyk.
Nárečia.
Kónkánčina má veľké množstvo nárečí.
Rôzna klasifikácia kónkánskych nárečí
Klasifikácia podľa N. G. Kalelkara.
Táto klasifikácia je na základe historických udalostí a kultúrnych kontaktov hovoriacich. Rozlišuje 3 hlavné skupiny:
Klasifikácia podľa Ethnologue (ISO klasifikácia).
ISO norma ISO 639-3 klasifikuje kónkánčinu ako makrojazyk (ISO 639-3: kok ) a delí ju na:
Písmo.
Kónkánčina nemá vlastné písmo, zvyčajne sa píše písmom dévanágarí, ktoré je oficiálnym písmom v štáte Goa, ale dá sa písať aj latinkou. Kannadské písmo sa používa v štáte Karnataka. Malajálamske písmo sa používa v štáte Kerala. Moslimskí kónkánci na pobreží používajú arabské písmo.
Asellus Primus

Asellus Primus alebo Theta Boötis (θ Boo / θ Boötis) je hviezda v súhvezdí Pastier.
Asellus Secundus

Asellus Secundus alebo "Iota Boötis" (ι Boo / ι Boötis), prípadne "21 Bootis" je hviezda v súhvezdí Pastier.
Asellus Tertius

Asellus Tertius alebo "Kappa Boötis" (κ Boo / κ Boötis), prípadne "17 Bootis", je hviezda v súhvezdí Pastier.
Kaus Borealis

Kaus Borealis alebo "Lambda Sagittarii" (λ Sgr/λ Sagittarii) je hviezda v súhvezdí Strelec. Má 35,9-krát väčšiu svietivosť ako Slnko. Dve nezávislé metódy merania určili, že jej priemer je 11 Sĺnk. Patrí do spektrálnej triedy K0 III a je od nás vzdialená 78 svetelných rokov.
Kaus Medius

Kaus Medius alebo "Delta Sagittarii" (δ Sgr/δ Sagittarii) je hviezdny systém v súhvezdí Strelec.
Marfark

Marfark alebo "Theta Cassiopeiae" (θ Cas / θ Cassiopeiae) je hviezda v súhvezdí Kasiopeja. Vyše dvoch oblúkových minút od nej sa nachádza jej zdanlivý sprievodca.
Marfik

Marfik alebo "Lambda Ophiuchi" (λ Oph / λ Ophiuchi) je trojhviezda v súhvezdí Hadonos s celkovou jasnosťou 3,82 mag. Jej ústredný pár tvoria dve biele hviezdy hlavnej postupnosti, ktorých uhlová vzdialenosť dosahuje iba jedinú oblúkovú sekundu. Vo vzdialenosti 2' od centrálnej dvojhviezdy leží sprievodca jedenástej magnitúdy, ktorým je oranžová hviezda hlavnej postupnosti. Sústava sa nachádza vo vzdialenosti 166 ly od nás.
Symetrická relácia

V matematike sa binárna relácia "R" na množine "X" nazýva symetrická, pokiaľ pre každé "a" a "b" z "X" platí, že ak "a" je v relácii s "b", tak aj "b" je v relácii s "a".
Formálny zápis:
Napríklad „... sa narodil v rovnakom roku ako ...“ je symetrická relácia, ale „... je nižší ako ...“ nie je symetrická relácia na množine (napríklad) žiakov triedy.
Symetria nie je „opakom“ "antisymetrie" ("aRb" a "bRa" implikuje "b" = "a" pre všetky "a" a "b" z X). Existujú totiž aj také relácie, ktoré nie sú ani symetrické, ani antisymetrické.
Symetrická relácia, ktorá je zároveň tranzitívna a reflexívna, sa nazýva relácia ekvivalencie.
Hypotéza

Hypotéza (z gréc. "hypo" - pod, nižšie, znížený + "thesis" - tvrdenie) je druh domnienky; je to veta, tvrdenie, ktoré vedci formulujú vtedy, keď na danom stupni poznania nevedia vysvetliť určité skupiny javov alebo udalostí a hypotéza sa ich pokúša vysvetliť. 
Hypotéza je tvrdenie alebo systém tvrdení, o ktorom/ktorých v čase jeho/ich formulovania nemožno rozhodnúť, či je pravdivé alebo nepravdivé.
Tvorenie vedeckých hypotéz nie je náhodný akt. Poznávanie stavia pred vedcov potrebu tvoriť vždy nové hypotézy.
Overovanie hypotéz sa nazýva testovanie hypotéz.
Vedecká hypotéza musí vyhovovať nasledujúcim podmienkam:
Aj hypotéza, ktorá sa nakoniec ukáže byť nepravdivou, môže byť významným míľnikom na ceste poznávania. Napríklad nepravdivá hypotéza éteru v konečnom dôsledku viedla k objavu Špeciálnej teórie relativity.
Hypotéza, ktorú sa niekoľkými experimentami nepodarí vyvrátiť, môže byť povýšená na teóriu.
Prienik (matematika)

V matematike sa ako prienik dvoch alebo viacerých množín označuje taká množina, ktorá obsahuje práve tie prvky množiny "A", ktoré sú súčasne prvkami množiny "B", prípadne prvkami ďalších množín. Prienik množín "A" a "B" sa označuje symbolom "A" ∩ "B".
Formálny zápis.
Prienik dvoch množín A a B:
Všeobecný zápis pre nekonečný počet množín M...:
Hidžra

Hidžra (arab. ) je odchod (útek) proroka Mohameda z Mekky do Medíny.
Mohamed (arab. Muhammad), ktorý kázal doktrínu jediného Boha a hrozil Súdnym dňom, sa nestretol s veľkým porozumením u svojho kmeňa Kurajšovcov, ktorý spravoval posvätný kameň Kaaba.
Už v roku 615 odišla prvá vlna jeho prívržencov z Mekky do kresťanskej Etiópie. Keď zomrela jeho manželka Chadídža, Mohamed napokon v sprievode Abú Bakra opustil Mekku 9. septembra 622 a 24. septembra 622 docestoval do arabského mesta Jatrib, 320 km severozápadne od Mekky, kde našiel azyl. Jatrib neskôr premenovali na "Madínat an-Nabí" (Prorokovo mesto), dnešná Medína.
Význam hidžry.
Mohamedov odchod z Mekky do Medíny znamená koniec predislamského veku, ktorý Arabi nazývajú džáhilíja (čas alebo stav nevedomosti) a hidžra sa stala symbolom víťazstva islamu.
Druhý ortodoxný kalif Umar v roku 638 oficiálne určil, že moslimský rok, v ktorom sa odohrala hidžra, bude prvým rokom islamského kalendára. Rok 638 sa tak stal rokom 17. éry hidžry. Samotný deň hidžry sa niekedy mylne považuje za prvý deň roku, respektíve letopočtu, to je však omyl. Rok 1. éry hidžry sa začal už 16. júla 622.
Éter (fyzika)

Éter bola hypotetická substancia, pomocou ktorej fyzika do začiatku 20. storočia vysvetľovala napríklad šírenie svetla – fyzici predpokladali, že svetlo je vlnenie éteru. Keďže pokusmi sa existencia éteru nedokázala (napr. Michelsonov-Morleyho pokus), bola jeho existencia ako nadbytočná zavrhnutá.
Okno

Okno je otvor v pevnom nepriehľadnom povrchu, cez ktorý môže prechádzať svetlo a/alebo vzduch. Napríklad okno v stene domu, ktorý má rám, krídlo a sklenené priehľadné sklo. Až v 17. storočí v Anglicku technológia dokázala vyrobiť veľké sklené tabule.
Súčiniteľ prechodu tepla okennej konštrukcie sa označuje Uw. Udáva sa v hodnote W/(m2.K). Čím je hodnota nižšia, tým má okenná konštrukcia (sklo aj rám) lepšie tepelnoizolačné vlastnosti.
Okno (rozlišovacia stránka)

Okno môže byť:
Prvovýstup

Prvovýstup je prvé zdolanie vrcholu. Zimný prvovýstup je prvé zdolanie vrcholu v zime.
Angetenar

Angetenar (arab. hinājat al-nahr – ohyb rieky) alebo Tau2 Eridani (τ2 Eri / τ2 Eridani) je hviezda v súhvezdí Eridanus zdanlivej jasnosti 4,75m. Patrí do spektrálneho typu K0. Vzdialenosť od Zeme je približne 183 ly.
HE0107-5240

HE0107-5240 je novoobjavená obria hviezda hviezda vzdialená 36.000 ly od Slnka s hmotnosťou 80% hmotnosti Slnka.
HR 465

HR 465 ("GY Andromedae" alebo "GY And") je premenná hviezda typu Alfa2 Canum Venaticorum v súhvezdí Androméda.
Sadachbia

Sadachbia (Sadalachbia, Gama Aquarii, γ Aqr / γ Aquarii) je hviezda v súhvezdí Vodnár.
Sadalmelik

Sadalmelik, Sadalmelek alebo "Alfa Aquarii" (α Aqr / α Aquarii) je hviezda v súhvezdí Vodnár. Tento názov vznikol z pôvodného Sadal Melik, čo znamená „šťastná hviezda kráľa“. Sadalmelik je nadobor zo svietivosťou 10 000-krát väčšou ako svietivosť Slnka (podľa starších zdrojov iba 6 000). Na oblohe sa však nejaví ako nijako mimoriadne jasný, pretože sa naň dívame zo vzdialenosti 1 100 svetelných rokov. Dnes pozorované lúče opúšťali povrch hviezdy v čase Veľkomoravskej ríše. To znamená, že pozorovateľ vybavený dostatočne výkonným ďalekohľadom by v súčasnosti z blízkosti tejto hviezdy videl, ako Zem vyzerala v čase, keď na naše územie zavítali Cyril a Metod.
Sadalsuud

Sadalsuud alebo "Beta Aquarii" (β Aqr/β Aquarii) je hviezda v súhvezdí Vodnár.
SN 1006

SN 1006 bola najjasnejšia zaznamenaná supernova v histórii. Objavila sa v dnešnom súhvezdí Vlk 30. apríla až 1. mája roku 1006 a popísali ju pozorovatelia vo Švajčiarsku, Egypte, Iraku, Číne a Japonsku.
Historické opisy.
Číňania nám zanechali najkompletnejší opis supernovy. Songši v sekciách 56 a 461 hovorí, že hviezda sa objavila 1. mája 1006 južne od súhvezdia Di, východne od Vlka a 1 stupeň západne od Kentaura. žiarila tak jasne ako Mesiac v prvej či poslednej štvrti a v noci sa dali jasne rozoznať predmety. V septembri zašla za horizont, ale v decembri sa znovu objavila. Čínsky astrológ Čou Kche-ming povedal kráľovi, že je to priaznivá hviezda, žltá farba a žiarivý jas by mohli priniesť štátu prosperitu. 
Egyptský astrológ Alí bin Ridwan zanechal v komentári k Ptolemaiovmu Tetrabiblu ďalší opis supernovy. Hovorí, že objekt bol dva a pol až trikrát tak veľký ako disk Venuše a mal jednu štvrtinu jasu Mesiaca. Rovnako ako iní pozorovatelia hovorí, že hviezda bola nízko nad južným horizontom. Benediktíni v Saintgallenskom opátstve úplne potvrdili bin Ridwanove pozorovania, čo sa týka magnitúdy a polohy na oblohe. Z ďalšieho opisu mníchov, ktorí hovorili, že hviezda slabla a znovu zjasňovala, sa mnohí nazdávajú, že táto supernova bola supernova typu Ia. Niektoré iné zdroje uvádzajú, že hviezda bola taká jasná, že predmety vrhali v noci svoje tiene a bolo ju vidieť aj za denného svetla. 
Zdá sa, že supernova mala dve zreteľné fázy. Prvé 3 mesiace žiarila najjasnejšie, po nich jej jas zoslabol avšak neskôr na 18 mesiacov znovu zosilnel a potom sa hviezda stratila. Väčšina astrológov si vyložila úkaz ako predzvesť vojny a hladu.
Hohokamské skalné kresby pravdepodobne tiež znázorňujú túto udalosť a sú tak prvým známym dokladom o pozorovaní tohto javu v Severnej Amerike. 
Pozorovanie pozostatku supernovy v súčasnosti.
Supernova zanechala po sebe len slabý zvyšok - deformovanú hmlovinu v tvare lastúry. V roku 1965 však objavili Douglas K. Milne a F. F. Gardner v rádiovej oblasti spektra kruhový výtrysk o veľkosti 30 uhlových minút blízko hviezdy Beta Lupi. V roku 1976 sa podarilo objaviť aj röntgenovú a optickú zložku. Z nedávnych meraní sa ukázalo, že rázová vlna pohybujúca sa rýchlosťou 2 800 km/s vytvorila bublinu o veľkosti 20 parsekov a tá sa nachádza asi 2 200 parsekov od Zeme. Dnes nesie objekt označenie PKS 1459-41. V samotnom strede hmloviny sa nenašiel žiadny pulzar ani čierna diera, práve tak, ako sa to od pozostatkov supernov typu Ia očakáva.
SN 1054

SN 1054 alebo Supernova 1054 bola supernova viditeľná zo Zeme v roku 1054. Zaznamenali ju čínski a arabskí astronómovia, ktorí uvádzajú, že bola viditeľná cez deň 23 dní a v noci 653 dní. Pravdepodobne to bola supernova typu II.
Na mieste supernovy SN 1054 sa dnes nachádza Krabia hmlovina. Krabia hmlovina má taktiež označenie Messier 1 ako prvý objekt, ktorý do svojho katalógu zaznamenal francúzsky astronóm Charles Messier v roku 1774. V roku 1963 sa z oblasti hmloviny podarilo detegovať röntgenové žiarenie. Jeho zdrojom je objekt s názvom Taurus X-1. Energia, ktorú vyžaruje hmlovina v röntgenovom spektre, je 100-krát vyššia ako energia vyžarovaná vo viditeľnej časti spektra. V centre hmloviny bol objavený 9. novembra 1968 pomocou 300-metrovej antény v Arecibe (Portoriko) pulzujúci rádiový zdroj nazvaný Krabí pulzar. Okolo svojej osi sa otočí 30-krát za sekundu.
SN 1181

SN 1181 bola supernova, ktorú prvýkrát pozorovali čínski a japonskí astronómovia medzi 4. augustom a 6. augustom 1181. Na nočnej oblohe bola viditeľná 185 dní v súhvezdí Kasiopeja. Patrí medzi 8 supernov v celej histórii ľudstva, ktoré boli viditeľné voľným okom a zaznamenané.
Predpokladá sa, že rádiový zdroj 3C58 je pozostatkom po výbuchu tejto supernovy.
SN 1572

SN 1572 (iné názvy: Supernova 1572, Tychova hviezda, Tychova nova) bola supernova v súhvezdí Kasiopeja, jedna z mála supernov viditeľných voľným okom. Všeobecne sa hovorí, že ako prvý ju objavil Tycho Brahe 11. novembra. V čase objavu bola jasnejšia ako Venuša. V maxime svojej jasnosti dosiahla jasnosť -4,1 mag. V marci 1574 sa jej jasnosť znížila pod hranicu viditeľnosti voľným okom. Bola známa pod menom „cudzia hviezda“, či „hviezda-pútnik“. Svoje terajšie meno dostala až o dve storočia neskôr.
Jej skutočným objaviteľom bol pravdepodobne Wolfgang Schuler, ktorý ju zbadal už 6. novembra, taktiež aj Talian Francesco Maurolico si ju všimol skôr než Brahe.
Zvyšok supernovy objavili vedci obsluhujúci ďalekohľad na Mount Palomare v 60. rokoch 20. storočia. Pri výbuchu išlo pravdepodobne o supernovu typu Ia. Biely trpaslík prijíma hmotu od svojho sprievodcu, zväčša hviezdneho obra, keď však presiahne Chandrasekharovu medzu nasleduje výbuch. Tento druh supernovy obyčajne nevytvorí takú obálku ako supernovy typu II (napríklad SN 1054). Zvyškový plyn uniká od miesta výbuchu rýchlosťou 9 000 km/s. 
V októbri 2004 vyšiel článok v časopise Nature, ktorý ohlasoval objav hviezdy typu G2, podobnej nášmu Slnku, ktorá bola pravdepodobne oným spoločníkom bieleho trpaslíka. Výskum, publikovaný v marci nasledujúceho roku, odhalil ďalšie detaily o tejto hviezde: dostala označenie Tycho G, pred výbuchom patrila k hviezdam hlavnej postupnosti alebo podobrom, výbuch však odstránil hmotu z vonkajších vrstiev hviezdy, čím sa znížila jej hmotnosť. Rýchlosť hviezdy je asi 136 km/s, viac ako 40× rýchlejšie než susedné hviezdy, čo je najsilnejší dôkaz toho, že bola spoločníkom hviezdy, ktorá vybuchla. 
SN 1572 sa spája s rádiovým zdrojom G.120·1+1·4. Jeho zdanlivý priemer je 3,7 uhlovej minúty a leží približne 7 500 svetelných rokov od Zeme.
SN 1604

SN 1604 alebo Supernova 1604, tiež známa ako "Keplerova supernova" alebo "Keplerova hviezda", bola supernova v Mliečnej ceste, v súhvezdí Hadonos. Jej vzdialenosť od Zeme bola 6 kiloparsekov (približne 20 000 svetelných rokov). V bode najväčšieho jasu mala -2,5 magnitúdy, čiže bola jasnejšia než všetky hviezdy a planéty s výnimkou Slnka a Venuše. Supernova bola prvýkrát pozorovaná 9. októbra 1604. Nemecký astronóm Johannes Kepler ju prvýkrát pozoroval až 17. októbra. Študoval ju tak obšírne, že dostala jeho meno. O tejto udalosti napísal knihu s názvom "De Stella nova in pede Serpentarii" (O novej hviezde v nohe Hadonosa).
Zatiaľ to je posledná supernova, ktorá vybuchla v našej Galaxii, hoci každý rok vybuchujú v iných galaxiách nové. Pozostatok tejto supernovy je prototypom objektov svojho druhu a v astronómii je stále predmetom štúdia.
Sualocin

Sualocin alebo "Alfa Delphini" (α Delphini / α Del) je druhá najjasnejšia hviezda v súhvezdí Delfín. Jej meno vzniklo z krstného mena astronóma Nicolausa Venatora, ktoré je písané odzadu. Sualocin je modrobiela hviezda s magnitúdou 3,77, ktorá má vo vzdialenosti 81“ optického sprievodcu 10,6. magnitúdy.
Rotanev

Rotanev alebo "Beta Delphini" (β Delphini / β Del) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Delfín. Jej meno vzniklo z priezviska astronóma Nicolausa Venatora, ktoré je písané odzadu. Zdanlivá jasnosť tejto hviezdy je 3,64 magnitúd a jej vzdialenosť od Zeme je 97 svetelných rokov.
Muliphein

Muliphein alebo "Gama Canis Majoris" (γ CMa/γ Canis Majoris) je hviezda v súhvezdí Veľký pes. Akokoľvek je označená ako gama, s magnitúdou prekračujúcou 4 je oveľa menej jasná ako napr. delta či epsilon. Je to modrobiely obor so žiarivosťou 685-násobne prevyšujúcou žiarivosť Slnka. Nachádza sa vo vzdialenosti asi 402 ly.
Mí Arae

Mí Arae (μ Ara/μ Arae), nazývaná aj Cervantes, je žltooranžová hviezda typu G podobná Slnku. Obieha okolo nej kamenná planéta.
Nekkar

Nekkar alebo "Beta Boötis" (tiež "Nakkar" alebo "Meres/Merez", "42/β Boo") je hviezda v súhvezdí Pastier. Je to žltý obor o niečo chladnejší než Slnko ležiaci vo vzdialenosti 219 svetelných rokov od Slnka. Pravdepodobne nemá nijakého sprievodcu.
František Halas

František Halas (* 3. október 1901, Brno – † 27. október 1949, Praha), bol český básnik.
Životopis.
Narodil sa v Brne, ale detstvo prežil na Českomoravskej vysočine. Jeho rodičia boli textilní robotníci. Po ukončení základnej školy sa vyučil za kníhkupca.
Otec ho priviedol medzi komunistickú mládež, ktorá ho veľmi ovplyvnila, neskôr (od roku 1921) pracoval pre komunistickú tlač ("Rovnost" a "Sršatec"), vydával avantgardné časopisy na ktorých spolupracoval s Bedřichom Václavkom ("Pásmo" a "Fronta").
Jeho tvorbu ovplyvnil Jiří Mahen a pobyt v Španielsku v čase Španielskej občianskej vojny.
Počas druhej svetovej vojny prispieval do ilegálne vydávaného "Rudého práva". Bol členom revolučného výboru spisovateľov. Napriek rozdielnosti názorov bol jeho blízkym priateľom katolícky básnik Jan Zahradníček
Po roku 1945 sa stal predsedom Syndikátu českých spisovateľov. Pracoval na ministerstve informácií. Po roku 1948 bol veľmi sklamaný novými pomermi.
Dielo.
Jeho zbierky sú nemelodické, bez ozdôb. Hlavnou témou v nich je sociálna otázka, vedomie ničotnosti človeka a tušenie blízkosti smrti. Jeho chápanie života je dramatické, bojuje o nájdenie zmyslu života a umenia. Pre jeho tvorbu je charakteristická nepravidelnosť verša, nelogizmy, neobvyklé básnické výrazy, časté používanie archaizmov a zdôrazňovanie smrti. Jeho neskoršie zbierky sú ovplyvnené existencializmom
Je zaujímavé, že čoskoro po smrti zaútočil na jeho dielo komunistický kritik Ladislav Štoll, Halasove dielo sa dočkalo rehabilitácie až koncom 60. rokov.
Boxer

Boxer môže byť:
Menchib

Menchib alebo "ksí Persei" (ξ Per) je hviezda v súhvezdí Perzeus.
Ný Draconis

Kuma alebo "ný Draconis" (ν Dra / ν Draconis) je dvojhviezda v súhvezdí Drak. V ďalekohľade je ľahko rozlíšiteľná. Jej zložky, obidve rovnako jasné, sú od seba vzdialené 61,9“.
Vzdialenosť dvojhviezdy od Zeme je asi 100 ly a vzďaľuje sa od nás rýchlosťou 15 km/s.
Pas

Pas môže byť:
PAS je skratka pre:
Rasalas

Rasalas alebo "mí Leonis" (μ Leo / μ Leonis) je hviezda v súhvezdí Lev.
Rijl al Awwa

Rijl al Awwa alebo "mí Virginis" (μ Vir / μ Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna.
Imro Weiner-Kráľ

Imro Weiner-Kráľ, často písaný tiež Imrich Weiner-Kráľ (* 26. október 1901, Považská Bystrica – † 11. august 1978, Bratislava) bol slovenský maliar a grafik. Bol najoriginálnejším predstaviteľom slovenského výtvarného nadrealizmu a secesného expresionizmu.
Život.
V rokoch 1919–1922 študoval na Českom vysokom učení technickom a na Umelecko-priemyslovej škole v Prahe architektúru a maliarstvo. Od roku 1922 na Akadémii výtvarných umení v Düsseldorfe. V roku 1923 prešiel na Akadémiu výtvarných umení v Berlíne. Od roku 1924 študoval na École des Beaux-Arts v Paríži.
V Paríži tiež krátko pôsobil v ateliéroch Colarossi a Grande Chaumiére. Odtiaľ sa už roku 1924 vrátil na Slovensko. Žil v Považskej Bystrici. Potom v rokoch 1929–1932 žil v Bratislave, neskôr v Berlíne. V roku 1936 usporiadal v Bratislave prvú nadrealistickú výstavu spolu s maliarom F. Malým. V roku 1938 sa rozhodol emigrovať do Paríža, kde sa zapojil do protifašistického odboja. V roku 1950 bol však z Paríža vyhostený. Po tomto žil krátko v Prahe, Považskej Bystrici a nakoniec až do svojej smrti v Bratislave.
Vo svojich dielach zachytával za pomoci snových symbolov život na slovenskom vidieku, tematizoval svoj židovský pôvod a spoločenské problémy tej doby. Okrem maľby sa venoval tiež grafike, ilustrácii a plagátu. Jeho dielo vyvrcholilo humanistickými kompozíciami spájajúcimi lyrické, baladické a dramatické videnie sveta.
Ión (častica)

Ión je elektricky nabitá častica, ktorá vzniká z elektricky neutrálneho atómu alebo molekuly pridaním resp. ubraním elektrónov pri ponechaní pôvodného počtu protónov.
Ak atóm odovzdá elektrón, stáva sa katiónom (kladným iónom). Ak je počet elektrónov vyšší ako počet protónov, atóm sa mení na anión (záporný ión). V prípade viacatómových aniónov, ktoré vo svojej štruktúre obsahujú kyslík (napr. uhličitany, sírany, atď.), sa takéto anióny nazývajú oxoanióny.
Ióny sa označujú zapísaním chemickej značky častice (prvku, alebo molekuly), pričom veľkosť náboja sa uvedie ako horný index vpravo od zápisu značky: Al3+, Cl−, SO42−, Co2+, [Fe(CN)6]3−...
V astrofyzike sa na označenie stupňa kladnej ionizácie atómu prvku používajú rímske číslice za symbolom chemického prvku, pričom I označuje neutrálny atóm, II 1x, III 2x ionizovaný atóm, napr. H I je neutrálny vodík, He II 1x ionizované hélium, N III 2x ionizovaný dusík (dva odtrhnuté elektróny) atď.
Vznik iónov.
Na odtrhnutie elektrónu z valenčnej vrstvy je potrebné určité množstvo energie, ktorá sa nazýva ionizačná (EI). Jej hodnota nie je konštantná, závisí od prvku a od toho, o koľký odtrhnutý elektrón v poradí ide (následne sa označuje ako prvá, druhá, n-tá ionizačná energia). Hodnota ionizačnej energie sa mení s postavením prvku v periodickej tabuľke, prvky ležiace vľavo majú hodnoty ionizačných energií nízke, prvky ležiace vpravo naopak vysoké. Taktiež klesá so vzrastajúcou periódou, v ktorej sa nachádza prvok a naopak.
Z toho vyplýva, že najnižšiu hodnotu ionizačnej energie (ide o prvé ionizačné energie) má cézium – 375 kJ/mol (ak nerátame rádioaktívne a umelo pripravené prvky) a najvyššiu fluór – 1 681 kJ/mol (opäť nie sú brané do úvahy vzácne plyny). Čiže cézium najochotnejšie elektróny odovzdáva, naopak fluór najmenej ochotne. Všeobecne sa dá povedať, že kovy majú nižšie ionizačné energie ako nekovy.
Opačný proces prijímania elektrónu atómom sa vyjadruje pomocou elektrónovej afinity (Eea), čo je energia ktorá sa uvoľní pri prijatí elektrónu prvkom a prechode z neutrálneho stavu do záporného.
Stabilita iónov.
Samotné ióny nie sú stabilné a snažia sa dostať do elektricky neutrálneho stavu. Ich existencia môže byť udržiavaná vysokou teplotou (napr. v plazme), prípadne stabilizovaním v roztoku (napr. vodné roztoky solí). Dôkazom existencie iónov je elektrická vodivosť plazmy, resp. roztokov.
František Hrubín

František Hrubín (* 17. september 1910, Praha – † 1. marec 1971, Praha) bol český spisovateľ, dramatik, scenárista, prekladateľ, autor prírodnej a milostnej lyriky, neskôr básnik obáv. Jeho dielo do slovenčiny prekladal básnik Milan Rúfus.
Životopis.
Narodil sa v Prahe, ale mladosť prežil v Lešanoch v Posázaví. Vyštudoval gymnázium v Prahe (1932), potom sa neúspešne pokúšal vyštudovať filozofiu a pedagogiku na Karlovej univerzite. Od roku 1934 bol zamestnaný v Mestskej knižnici v Prahe a neskôr na ministerstve informácií. Od roku 1946 bol spisovateľom z povolania.
Roku 1939 sa oženil, mal dve deti.
Výrazne sa podieľal na založení detského časopisu "Mateřídouška", v rokoch 1945–1950 ho redigoval. 
Na II. zjazde Zväzu československých spisovateľov (1956) spolu s J. Seifertom odvážne kritizoval spojenie literatúry a politiky, zastali sa na ňom nielen perzekvovaných, ale aj väznených spisovateľov. Jeho vystúpenie viedlo najprv k zákazu literárnej činnosti, veľmi skoro mu ale bolo povolené prekladať, a písať literatúru pre deti, jeho samostatná tvorba prechádzala rôznymi obdobiami zákazov a vydávaní.
Informačný systém

Informačný systém (IS) je systém na zber, udržiavanie, spracovanie a poskytovanie informácií. Príkladom informačného systému môže byť kartotéka, telefónny zoznam, kniha došlej pošty alebo účtovníctvo. Systém nemusí byť nutne automatizovaný pomocou počítačov a môže byť aj v papierovej forme. Tento článok sa zaoberá všeobecne informačnými systémami. Informačný systém automatizovaný pomocou počítačov (alebo počítačový informačný systém) je v súčasnosti najčastejšie používaným v súčasnosti. Príkladom neautomatizovaného IS môže byť centrálny propagačno-informačný systém cestovného ruchu SR alebo systém turistická značenia na Slovensku.
Počítačový informačný systém.
Počítačový informačný systém je systém zložený z ľudí a počítačov, ktorý spracováva alebo interpretuje informácie. Tento výraz sa niekedy používa aj na označenie počítačového systému s nainštalovaným softvérom.
Informačné systémy je akademický študijný odbor zaoberajúci sa analýzou, projektovaním, konštruovaním a údržbou informačných systémov - hardvéru a softvéru, ktoré ľudia a organizácie používajú na zhromažďovanie, filtrovanie, spracovanie, vytváranie a distribúciu údajov. Dôraz je kladený na informačný systém s konečnou hranicou používateľov, procesory, úložisko, vstupy, výstupy a komunikačné, počítačové siete.
V mnohých organizáciách je útvar zodpovedný za informačné systémy a spracovanie údajov známy ako „informačné služby“. 
S prevádzkovaním IS súvisí aj Všeobecné nariadenie o ochrane údajov.
Ciele a úlohy.
Všeobecne chápeme IS ako systém pre spracovanie dát, ktorý má tieto ciele:
Dôležité sú tiež úlohy IS:
Život je čudo

Život je čudo je koprodukčný film režiséra Emira Kusturicu z roku 2004. Bol nakrútený v okolí srbskej obce Mokra Gora v blízkosti hraníc s Bosnou a Hercegovinou. Celý film dopĺňa typická balkánska hudba (tzv. "turbofolk"), ktorú pre film nahrala srbská hudobná skpina No Smoking Orchestra, kde hrá Emir Kusturica spolu so synom. 
V roku 2005 získal film Cézara za najlepší film Európskej únie.
Celé číslo

Celé čísla sa skladajú z prirodzených čísel (0, 1, 2, 3, …) a záporných čísel (−1, −2, −3, …). Množina celých čísel sa v matematike väčšinou označuje Z, alebo formula_1, podľa "Zahlen" (nemecky "čísla"). Podobne ako prirodzené čísla, tvoria celé čísla nekonečnú, spočítateľnú množinu. Štúdiom celých čísel sa zaoberá teória čísel.
Algebrické vlastnosti.
Množina celých čísel Z je uzavretá pre operácie sčítanie (výsledkom sčítania ľubovolných dvoch celých čísel je tiež celé číslo) a násobenie. Navyše oproti prirodzeným číslam je uzavretá i pre odčítanie. Nie je však uzavretá pre delenie, pretože podiel dvoch celých čísel nemusí byť celé číslo.
Podľa algebry tvorí Z s operáciou sčítanie Abelovu grupu. S operáciou násobenie grupu netvorí, pretože chýbajú inverzné prvky (nie je uzavretá pre operáciu delenie). Z s operáciou sčítanie a násobenie je okruh. Opäť z dôvodu chýbajúcich inverzných prvkov to ale nie je teleso. Najmenším telesom obsahujúcim celé čísla je množina racionálnych čísel.
Kliatba bratov Grimmovcov

Kliatba bratov Grimmovcov je film režiséra Terryho Gilliama.
Kliatba bratov Grimmovcov je dobrodružný fantasy film režiséra Terryho Gilliama. Filmové hviezdy Matt Damon, Heath Ledger a Lena Headey účinkujú vo fiktívnom portréte bratov Grimmovcov, ako cestovali do Nemecka, ktoré bolo okupované Francúzskom v 19. storočí. Avšak bratia sa stretnú s reálnou rozprávkovou kliatbou, ktorá si vyžaduje skutočnú odvahu namiesto obvyklých falošných trikov. Vedľajšie úlohy: Peter Stormare, Jonathan Pryce a Monica Bellucci. Vo februári 2001 Ehren Kruger predal svoj "spec skript" Metro-Goldwyn-Mayer (MGM). Potom, ako prijal Gilliam pozíciu režiséra, prepísal spolu s Tony Grisoniom scenár, ale Writers Guild of America odmietli uznať ich prínos, a Kruger získal výhradné zásluhy. MGM nakoniec vypadli ako distribútor, no rozhodli sa spolufinancovať film s Dimension Films a Summit Entertainment, zatiaľ čo Dimension prevzali funkciu distribútora. Film bol natočený výhradne v Česku, kde mal často Gilliam napäté vzťahy s bratmi Bobom a Harvey Weinsteinovcami. To spôsobilo, že pôvodný dátum uvedenia do kín sa posunul o takmer 10 mesiacov. Film Kliatba bratov Grimmovcov mal nakoniec premiéru dňa 26. augusta, získal nejednoznačné recenzie a zisk sa vyšplhal na 105 320 000 dolárov.