burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bohrov model atómu

Bohrov model atómu je model atómu vodíka založený na troch postulátoch, ktorý v roku 1913 vytvoril Niels Bohr: 
Pre vlnovú dĺžku emitovaného žiarenia z uvedených postulátov vyplýva pravidlo
Tento vzorec nám vysvetľuje čiarový charakter vodíkového spektra.
n - hlavné kvantové číslo, R - Rydbergova konštanta.
Záporne nabitý elektrón je priťahovaný kladne nabitému jadru.
Aby sa udržal na stabilnom orbite, musí obiehať okolo jadra.
V takom prípade je sila elektrostatická silou dostredivou.
čiže: 
Energia elektrónu je daná súčtom jeho kinetickej a elektrostatickej potenciálnej energie: formula_4
pre kinetickú energiu platí: formula_5 a pre potenciálnu energiu platí: formula_6 
formula_7, čo je po upravení: formula_8.
m -hmotnosť elektrónu
e - elementárny náboj
ε0 - permitivita prostredia
h - plancková konštanta
n - hlavné kvantové číslo
Bohrova podmienka kvantovania momentu hybnosti: formula_9 , formula_10, 
r - polomer orbitálu, m - hmotnosť elektrónu, v - rýchlosť elektrónu, n - hlavné kvantové číslo (n = 1, 2, 3, ...), h - Planckova konštanta,
Bohrova kvantovacia podmienka hovorí, že ak prijmeme myšlienku de Brogliho hmotnej vlny, potom elektrón zodpovedá vlneniu s vlnovou dĺžkou formula_11 .Pre existenciu stojatej vlny okolo jadra je dôležité, aby obvod orbitu bol celočíselným násobkom vlnovej dĺžky. Potom dostávame
formula_12 , čo potvrdzuje predchádzajúcu kvantovú podmienku.
Riešením druhej rovnice a dosadením výsledkov do prvej dostaneme nasledujúci výsledok pre povolené (možné) polomery:
Polomery orbitov pre hlavne kvantové číslo n: 
formula_13 
Rýchlosť ako funkcia hlavného kvantového čísla: formula_14 
h - Planckova konštanta, e0 - permitivita vákua, m - hmotnosť elektrónu, e - veľkosť elementárneho náboja, n - hlavné kvantové číslo (n = 1, 2, 3, ...),
Použitím vzťahu formula_4 , dostaneme:
Energiu vodíkového atómu v stave popísaným hlavným kvantovým číslom n: formula_16
m - hmotnosť elektrónu, e - elementárny náboj, e0 - permitivita vákua, h - Plancková konštanta, n - hlavné kvantové číslo (n = 1, 2, 3, ...)
Toto je Bohrov vzorec pre energetické hladiny atómu vodíka, ktorá vedie k výrazu pre Balmerovu sériu.
Poznámka: Bohrov model atómu sa považuje za dosť umelý, avšak historicky predstavoval medzistupeň na ceste od klasickej fyziky ku kvantovej teórii.
De Broglieho vlna

Podľa hypotézy francúzskeho fyzika Louisa de Broglieho sa priraďujú časticiam látky (či už elektrónu, protónu či inej častici) nielen vlastnosti častíc ale aj vlastnosti vlnové; teda pohybujúcej sa častici pripadá na základe tejto hypotézy určitá vlnová dĺžka tzv. de Broglieho vlny.
Vo formalizme špeciálnej teórie relativity tvorí priestor spolu s časom rovnako ako hybnosť spolu s energiou určité prirodzené kombinácie. (Technicky vzaté, sú to štvorvektory.) Planckova rovnica formula_1 hovorí, že energia je úmerná frekvencii. Pre zachovanie relativistickej symetrie Louis Victor de Broglie navrhol, že hybnosť formula_2 musí byť podobne úmerná prevrátenej hodnote vlnovej dĺžky formula_3 :
kde formula_5 je Planckova konštanta.
Uvedené vzorce dávajú do vzťahu vlnu (charakterizovanú formula_6 a formula_7) a časticu (charakterizovanú pomocou formula_8 a formula_2).
Polopravidelná premenná hviezda

Polopravidelné premenné hviezdy je typ pulzujúcich premenných hviezd. Sú to obry alebo nadobry prechodného a neskorého spektrálneho typu vykazujúce značnú periodicitu v zmenách ich jasnosti, sprevádzanú alebo niekedy prerušovanú rôznymi nepravidelnosťami. Perióda sa pohybuje v rozsahu od 20 do viac ako 2000 dní, zatiaľ čo tvar svetelných kriviek môže byť odlišný v každom cykle. Amplitúda zmien môže dosahovať od niekoľko stotín magnitúd do niekoľkých magnitúd, obyčajne však 1 – 2 magnitúdy vo V filtri.
Balmerova rovnica

Balmerova rovnica vyjadruje vzťah medzi výraznými (ohraničenými) čiarami v spektre vodíku. Tieto čiary zodpovedajú rôznym frekvenciám kmitania elektromagnetického poľa a ich ostré ohraničenie poukazuje na fyzikálnu nespojitosť. Rovnicu formuloval v roku 1885 Balmer a dnes sa používa v zjednodušenom tvare, ktorého autorom je Rydberg:
formula_1,
kde formula_2 je frekvencia, formula_3,formula_4 je rýchlosť svetla a formula_5 je Rydbergova konštanta.
Mytológia (veda)

Mytológia je veda o mýte, o bájach o pôvode, o náboženstvách a ságach o bohoch, pričom sa v najnovšom čase považuje aj písomne zaznamenaná tradícia o zakladateľoch náboženstiev za mytologizované výklady.
Valach

Valach (mn. č. Valasi) môže byť:
Vlasi

Vlasi (staršie: "Vlachovia", "Vlaši"; jednotné číslo je vždy Vlach) môže byť:
Vlach môže byť aj priezvisko, pozri Vlach (priezvisko), napr.:
Príroda

Príroda v prírodných vedách je všetka hmota, energia a javy, ktorá/-é nevznikla/-li zámernou ľudskou činnosťou. Vo filozofii je to často synonymum pre svet či realitu, v bežnej komunikácii zas pre otvorenú krajinu mimo ľudských obydlí.
Príroda v prírodných vedách zahŕňa všetko od vesmíru až po subatomárne častice, vrátane všetkých živočíchov, rastlín, minerálov, všetkých prírodných zdrojov a prírodných úkazov. Zahŕňa aj správanie živočíchov a procesy súvisiace s neživou hmotou.
Prírodou sa z filozofického hľadiska zaoberá filozofia prírody.
Názory na prírodu.
Príroda je inobytie idey, zvonkajštenie sa idey, prijatie ideou zmyslovej, časopriestorovej skutočnosti. Prírode netvorí protiklad idey, jej úplnú negáciu, ale naopak, bez idey je nemysliteľná. Idea je v prírode imanentná, predstavuje jej vnútorný jednotiaci a oživujúci duchovný princíp.
Na druhej strane však zmyslové bytie prírody nie je pre ideu adekvátnym živlom. Bytostné určenia idey sa v prírode nevyhnutne rozptylujú do čisto vonkajškových, vzájomne ľahostajných priestorových a časových rozdielov. Preto v prírode nemá miesto autentická sloboda, ale vládne tu nevyhnutnosť prírodných zákonov, ktorú dopĺňa náhodnosť a ľubovôľa. Príroda je osebe ("an sich"), v idey božská, ale tak, ako je, nezodpovedá jej bytie jej pojmu, je naopak nerozriešeným rozporom.
To, že príroda je vo svojom základe ideou, ale ideou odpadnutou od seba do bezmocnosti neprimeranej, cudzej existencie, vytvára bytostné napätie prírody, z ktorého sa rodí úsilie idey prekonať stav inobytia, t. j. získať
adekvátnu formu bytia. Príroda je tak vnutorným pudením, vzostupným procesom, životom, ktorý sa navonok manifestuje v podobe systému stupňov. Každý stupeň v hierarchickom usporiadaní prírody znázorňuje nevyhnutný krok na ceste k vytýčenému cieľu, k prekonaniu inobytia, sebaodcudzenia idey.. Vyššie stupne do seba zahrnujú predchádzajúce, nižšie stupne, čím vyšší stupeň, tým pravdivejší. Mysliace pozorovanie prírody musí skúmať, ako je príroda sama v sebe procesom, aby sa stala duchom, aby prekonala svoje inobytie – a ako v každom stupni prírody je prítomná idea.
Príroda je nevyhnutný medzistupeň v teleologickom vývojovom procese stávania sa idey absolútnou subjektivitou, absolútnym duchom.
Génius, hovorí Kant, je príroda, ktorá pôsobí v človeku ako rozum. Je to nadanie vytvárať to, pre čo sa nedá stanoviť nijaké pravidlo. Dielo, ktoré génius vytvorí, sa v istom zmysle musí podobať prírodnému výtvoru. Nesmie v ňom byť vidno prácne tvorivé úsilie, nesmie ho zaťažovať akademická forma. Umelecký génius sa špecificky odlišuje od schopnosti, ktorú možno získať usilovnosťou, podporenou napodobením. Tým, že zdôrazňuje spontánnu stránku tvorby génia, zhoduje sa Kant so všetkými tvorivými umelcami, ktorí zistili, že nie sú schopní podať nejaký rozumový opis procesu, ktorým sa tvorí krása, a ani obrazne ho nedokázali opísať ináč, ako tak, že ho prirovnali k tehotenstvu.
Haiti (ostrov)

Haiti alebo staršie Hispaniola je ostrov v Karibskom mori. Je to druhý najväčší ostrov (po Kube) v Karibiku a 22. na svete. Je súčasťou súostrovia Veľké Antily. Má rozlohu . V súčasnosti sa na ostrove nachádzajú dva štáty – Haiti a Dominikánska republika, ktoré z neho robia karibský ostrov s najviac obyvateľmi.
Názov.
Pôvodní obyvatelia, indiáni Tainovia, nazývali ostrov rôznymi názvami. Tainovia nemali spisovný jazyk a preto historické pramene o týchto menách pochádzajú od troch európskych historikov: Taliana Petra Martyra d'Anghieru a Španielov Bartolomého de las Casasa a Gonzala Fernándeza de Ovieda. Na základe komplexného prieskumu a mapy, ktorú vypracoval Andrés de Morales v roku 1508, oznámili, že ostrov ako celok sa nazýval Quizquella (alebo Quisqueya) a slovo Haiti (jazyk Taino: "Ayiti" Ayiti) označovalo hornatú oblasť na východnom konci ostrova. Diego Álvarez Chanca, lekár na druhej Kolumbovej plavbe, tiež poznamenal, že Haiti je názov najvýchodnejšej provincie ostrova, avšak Oviedo a Las Casas zaznamenali, že Tainovia celý ostrov nazývali Haití.
Keď sa Kolumbus v roku 1492 zmocnil ostrova, pomenoval ho Insula Hispana v latinčine a La Isla Española v španielčine, čo znamená „španielsky ostrov“. Las Casas skrátil tento názov na Española a keď Talian Peter Martyr d'Anghiera podrobne opísal ostrov v latinčine, používal meno Hispaniola. Taino, španielske a francúzske historické názvy pre celý ostrov sú Haiti, Hayti, Santo Domingo alebo Saint-Domingue. 
V roku 1918 americká okupačná vláda na čele s Harrym Shepardom Knappom rozhodla používať na ostrove názov Hispaniola a odporučila používanie tohto mena Národnej zemepisnej spoločnosti.
„Haïti“, jeden z pôvodných názvov ostrova v jazyku indiánov, prijal haitský revolucionár Jean-Jacques Dessalines v roku 1804. V slovenčine je oficiálny názov ostrova Haiti (Tainovia) namiesto Hispaniola a to napriek tomu, že na ňom sídli štát s rovnakým menom.
Dejiny.
Na ostrove Haiti založil v roku 1492 Krištof Kolumbus prvú španielsku kolóniu v Novom svete (zanikla o rok neskôr).
Haiti

Haiti môže byť:
Suzanne (film)

Suzanne je koprodukčný slovensko-český film z prostredia drogovo závislých mladých ľudí.
Muscida

Muscida alebo "Omikron Ursae Majoris" (ο UMa/ο Ursae Majoris) je hviezdny systém vo súhvezdí Veľká medvedica vzdialený 184 ly od Slnka.
Hadir

Hadir alebo Sigma Puppis (σ Puppis/σ Pup) je trojhviezda v súhvezdí Korma. Dve z jej zložiek sú rozlíšiteľné ďalekohľadom, tretia iba spektroskopicky. Hlavná zložka je oranžový obor.
Kornephoros

Kornephoros (iné označenia: Rutilicus, Beta Herculis, β Her, β Herculis, Beta Her) je s magnitúdou 2,8 najjasnejšia hviezda v súhvezdí Herkules. Je to žltý obor s povrchovou teplotou 4 900 K. Je sprevádzaný neviditeľným sprievodcom.
Komplementarita (fyzika)

Komplementarita označuje dvojicu postojov, pohľadov alebo pojmov, ktoré sa navzájom podmieňujú a doplňujú, ale zároveň sa aj vylučujú.
Komplementarita je vo fyzike charakteristická vlastnosť kvantovej mechaniky, podľa ktorej je možné popisovať dynamické vlastnosti systému alternatívnymi a vzájomne sa vylučujúcimi spôsobmi. Môžeme napríklad vedieť, kde sa daná častica nachádza (poloha), v tom prípade nám však princíp neurčitosti nedovoľuje presne zistiť, ako rýchlosťou sa pohybuje; alebo vieme presne, ako sa pohybuje (opis pomocou hybnosti), ale v tom prípade nevieme presne, kde je.
Princíp komplementarity je princíp, ktorý sformuloval Niels Bohr a ktorý znie: pri reprodukovaní celostnosti javu treba v určitej „prechodnej“ etape jeho poznávania používať vzájomne sa vylučujúce a zároveň komplementárne triedy pojmov, t. j. také,
ktoré možno použiť oddelene v závislosti od špecifickych podmienok.
Heisenbergov princíp neurčitosti

Heisenbergov princíp neurčitosti (iné názvy: princíp neurčitosti, Heisenbergov princíp) je jeden zo základných termínov kvantovej mechaniky (ktorý objavil a formuloval Werner Heisenberg). Podľa tohto princípu isté dvojice pozorovateľných veličín (ako napr. poloha a hybnosť alebo čas a energia) nemôžu byť súčasne známe s vyššou presnosťou než aká je daná hornou hranicou vyjadrenou pomocou Planckovej konštanty. Čím presnejšie zmeriame jednu veličinu, tým nepresnejšie zmeriame druhú veličinu.
Fenomenologické vysvetlenie.
Dôsledkom princípu je skutočnosť, že nie je možné teoreticky ani experimentálne určiť polohu a hybnosť častice súčasne. V každodennom svete sa ale s týmto dôsledkom nestretávame vzhľadom na veľmi malú hodnotu Planckovej konštanty. 
V kvantových systémoch však hrá princíp významnú rolu. Ak chceme preto veľmi presne lokalizovať časticu, potom môžeme použiť svetlo s krátkou vlnovou dĺžkou. Čím nižšiu vlnovú dĺžku svetla však na lokalizáciu použijeme, tým väčšiu energiu má samotný fotón, tým pádom, má fotón aj väčšiu hybnosť. Avšak túto hybnosť (alebo jej časť) počas merania polohy fotón odovzdá samotnej častici, čím výrazne zmení jej hybnosť.
Ak by sme pokus spravili naopak, t. j. chceli by sme poznať presnú hybnosť, musíme použiť svetlo s nízkou energiou, čiže veľkou vlnovou dĺžkou. Tým by ale došlo k veľmi nepresnému určeniu polohy častice.
Matematická formulácia.
Súčin štandardných odchýlok Δ"x" a Δ"p" merania polohy a hybnosti danej častice je podľa Heisenbergovho princípu neurčitosti viazaný nasledujúcim vzťahom:
pričom "formula_2" je tzv. redukovaná Planckova konštanta. Podobne je obmedzená aj presnosť v simultánnom určení času formula_3 a energie formula_4:
či napríklad uhla formula_6 a momentu hybnosti formula_7 daného objektu:
Vo všeobecnosti platí princíp neurčitosti pre všetky operátory pozorovateľných veličín, ktoré navzájom nekomutujú.
Kôň

Kôň môže byť:
Kone môže byť:
Jazdec (šach)

Jazdec, hovorovo nazývaný aj kôň, je v šachu jediným kameňom, ktorý môže skákať ponad iné kamene. Pohybuje sa v tvare písmena L a jeho zrkadlových obrazov, dve polia jedným smerom horizontálne alebo vertikálne a jedno pole druhým smerom.
Jazdec je najsilnejší v strednej oblasti šachovnice, kde má najväčší manévrovací priestor, kontroluje 8 polí, najslabší je v rohu, kde kontroluje iba dve polia.
Magister umenia

Magister umenia (skr. Mgr. art., v Česku „MgA.“; ) je vysokoškolský akademický titul druhého stupňa udeľovaný absolventom umeleckých magisterských odborov na vysokých školách po absolvovaní štátnych záverečných skúšok. 
V súčasnosti na Slovensku tento titul udeľujú Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave, Vysoká škola múzických umení v Bratislave, Slovenská technická univerzita v Bratislave, Technická univerzita vo Zvolene, Technická univerzita v Košiciach a Akadémia umení v Banskej Bystrici.
Tento titul je približne ekvivalentný zahraničnému Master of Fine Arts (skr. „MFA“ alebo „M.F.A.“).
Štefan Semjan

Štefan Semjan (* 23. január 1960, Nitra) je slovenský režisér a scenárista.
Študoval filmovú a televíznu réžiu na pražskej FAMU (1980 - 1986). Absolvoval inscenáciou pre STV "A vrátil sa im pokojný spánok". V rokoch 1987 - 1991 sa venoval tvorbe spotov a videoklipov.
Vášnivý bozk

Vášnivý bozk (angl. Kiss of Passion) je koprodukčný slovensko-český film.
Príbeh citového a morálneho dozrievania mladej ženy, ktorá opustí svojho manžela a odíde so svojim mentálne postihnutým dieťaťom na vidiek.
Ras Elased Australis

Ras Elased Australis alebo Epsilon Leonis (ε Leo / ε Leonis) je hviezda v súhvezdí Lev.
Častica alfa

Častica alfa (prúd častíc alfa sa nazýva žiarenia alfa; iné názvy pozri nižšie) je jadro atómu hélia zložené z dvoch protónov a dvoch neutrónov, s kladným nábojom +2e a nukleónovým číslom 4. Častice alfa sa uvoľňujú pri α rozpade a pozorujú sa pri mnohých rádioaktívnych premenách, pričom môžu mať veľkú energiu. Hmotnosť častice alfa je 6,642 8. 10-27 kg. 
Názvy.
Slovenské názvy častice sú:
Slovenské názvy žiarenia sú: 
Žiarenie alfa.
Žiarenie alfa je prúd kladne nabitých jadier hélia, ktoré sa pohybujú rýchlosťou 20 000 km.s-1. Preniká vrstvou vzduchu hrubou niekoľko centimetrov alebo tenkými kovovými fóliami. Vychyľuje sa aj v elektrickom aj v magnetickom poli. Častice alfa sú vysielané z jadra rýchlosťou 1.107 až 2.107 m.s-1 pri vysielaní energie 2-8 MeV. Vzniká tak nuklid s nukleónovým číslom o štyri jednotky menším a tiež protónovým číslom o dve jednotky menším, než v pôvodnom prvku. Dokáže ho zachytiť tenká vrstva papiera.
Dejiny.
Častice alfa objavil v roku 1899 Ernest Rutherford pri výskume rádioaktivity uránu. V Slnku a vo hviezdach vznikajú termonukleárnymi reakciami z protónov. Téme alfa častíc sa venoval aj Richard Feynman.
Amplitúda pravdepodobnosti

Amplitúda pravdepodobnosti je v kvantovej mechanike komplexné číslo priradené neurčitému alebo neznámemu procesu alebo veličine. Pravdepodobnosť, že daný proces nastane je definovaná ako štvorec absolútnej hodnoty amplitúdy pravdepodobnosti.
Amplitúdu pravdepodobnosti nie je možné priamo merať.
Amplitúda pravdepodobnosti pre polohu.
Ak sa pod spomínaným určitým stavom myslí napríklad poloha častice v priestore, dostávame sa k najbežnejšiemu prípadu. Vtedy sa pod amplitúdou pravdepodobnosti pre nejakú časticu myslí komplexná funkcia (teda funkcia, ktorej hodnotami sú komplexné čísla) súradníc, označujeme ju vtedy formula_1. Názov amplitúda pravdepodobnosti potom vyplýva z toho, že druhá mocnina tohto formula_2 má dôležitý fyzikálny význam, určuje pravdepodobnosť (resp. hustotu pravdepodobnosti). Konkrétne v našom prípade formula_1 ide o hustotu pravdepodobnosti formula_4 výskytu skúmanej častice v danom bode priestoru so súradnicami formula_5. Platí teda
formula_6
hviezdičkou sme tu označili komplexne združené číslo. Pre funkciu formula_1 sa často používa aj názov vlnová funkcia. Vyjadruje totiž všetku možnú informáciu o systéme - pravdepodobnosť nájdenia častice v ľubovoľnom bode priestoru.
Z toho, že skúmaná častica sa niekde v priestore určite nachádzať musí vyplýva, že ak si priestor rozdelíme na malé časti a sčítame pravdepodobnosti nájdenia častice v niektorej z týchto malých častí, musíme dostať jednotku (istú udalosť). Uvedenému sčítaniu matematicky zodpovedá integrál cez celý priestor formula_8 a ten má byť rovný jednej. Platí teda
formula_9
Toto sa nazýva normovacia podmienka pre vlnovú funkciu formula_1.
Vlnová funkcia formula_1 vystupuje v základnej rovnici kvantovej mechaniky, Schrödingerovej rovnici (tá plní v kvantovej mechanike presne tú istú úlohu ako Newtonova rovnica v bežnej mechanike zo strednej školy - hovorí o tom, ako sa systém vyvíja v čase). 
Amplitúda pravdepodobnosti a princíp superpozície.
Amplitúda pravdepodobnosti sa v kvantovej mechanike objavuje aj v inom kontexte, v súvislosti s princípom superpozície. Podľa neho sa kvantovomechanická sústava (napríklad elektrón v atóme) môže nachádzať v superpozícii dvoch alebo viacerých stavov. Ak uvažujeme superpozíciu stavov formula_12 a formula_13, potom platí
formula_14
kde formula_15 a formula_16 sú nejaké (opäť komplexné) konštanty a tie nazývame amplitúdy pravdepodobnosti. Je to tak preto, lebo druhé mocniny ich absolútnych hodnôt majú opäť význam pravdepodobnosti. Napríklad teraz je formula_17 pravdepodobnosť nájdenia sústavy v stave formula_12 a formula_19 je pravdepodobnosť nájdenia sústavy v stave formula_13. Keďže sme si povedali, že náš systém sa teraz nachádza v superpozícii stavov formula_12 a formula_13, v žiadnom inom stave ho ani nájsť nemôžeme. Z toho vyplýva, že súčet oboch spomínaných pravdepodobností musí byť rovný jednej. Nakoniec teda zisťujeme, že čísla formula_15 a formula_16 nie sú úplne ľubovoľné, ale sú zviazané vzťahom (tzv. normovacou podmienkou)
formula_25
Toto je obdoba integrálnej normovacej podmienky platnej pre vlnovú funkciu chápanú ako formula_1.
Ruchba

Ruchba alebo Omega-2 Cygni (ω2 Cyg / ω2 Cygni) je hviezda v súhvezdí Labuť. Je to červený obor tvoriaci vizuálnu dvojhviezdu s Omega 1 Cygni. Má aj ďalšieho, pravdepodobne tiež zdanlivého sprievodcu s magnitúdou okolo 10, ktorú od hlavnej zložky delí vzdialenosť zhruba 1'.
Modré z neba

Modré z neba (angl. "Blue Heaven") je koprodukčný slovensko-český film.
Tragikomédia o ľudských, rodinných a generačných vzťahoch troch osamelých žien žijúcich v komornom prostredí strého domu. 
Dej.
Celovečerný hraný debut Evy Borušovičovej je poeticky ladená tragikomédia. Na okraji mesta, v osamelom staršom dome s veľkou záhradou, žijú tri ženy, troch generácii - dcéra /Slávka Halčáková/, matka /Emília Vášáryová/ a babička /Zita Kabátová/. Denne sa potýkajú s bežnými problémami ich spolužitia. Napriek tomu, že sa snažia pomáhať si a porozumieť jedna druhej, vzájomne si ubližujú. Ich vzťahy medzi sebou navyše komplikujú muži. Modré z neba zaujal predovšetkým citlivým ženským pohľadom na všedné, smutné i smiešne v našom živote. Na filme spolupracovala s módnou návrhárkou Leou Fekete (s ktorou sa následne stretli aj pri Borušovičovej ďalšom filme "Amálka, ja sa zbláznim!")
Rana (hviezda)

Rana alebo Delta Eridani (δ Eri/δ Eridani) je hviezda v súhvezdí Eridanus.
Balmerova séria

Balmerova séria je séria spektrálnych čiar (Balmerove čiary) v spektre atómov vodíka, ktorá vznikajú pri prechode elektrónov medzi druhou energetickou hladinou a vyššími hladinami. Pri prechode elektrónu medzi druhou a treťou energetickou hladinou sa utvára pri astronomických pozorovaniach veľmi dôležitá červená čiara Hα (s vlnovou dĺžkou 656,3 nm), pri prechode medzi druhou a štvrtou hladinou vzniká čiara Hß (486,1 nm), medzi druhou a piatou čiara Hγ (434,2 nm), medzi druhou a šiestou čiara Hδ (410,1 nm), medzi druhou a siedmou čiara Hε (397,0 nm) atď.
Prvé štyri čiary Balmerovej série ležia vo viditeľnej oblasti spektra, ďalšie čiary série sú v ultrafialovej oblasti spektra. Všetky čiary Balmerovej série sa čoraz viac zhusťujú k hrane Balmerovej série, ktorá má vlnovú dĺžku 364,6 nm; za touto hranou v smere kratších vlnových dĺžok sa začína Balmerovo kontinuum, ktoré sa vytvára zachytením voľných elektrónov na druhú energetickú hladinu atómov vodíka (voľne viazané prechody). V oblasti hrany Balmerovej série nastáva v spektrách hviezd pokles intenzity kontinua (Balmerov skok), vyvolaný absorpciou svetla viazane voľnými prechodmi elektrónov z druhej energetickej hladiny. Balmerova séria sa prejavuje najvýraznejšie v spektrách hviezd typu A, ktoré majú povrchovú teplotu okolo 10 000 K. Táto teplota je vhodná na to, aby boli elektróny v atómoch vodiča vzbudené do druhej energetickej hladiny a z nej do vyšších hladín, nie je však taká vysoká, aby atómy ionizovali.
Balmerova séria je pomenovaná po švajčiarskom matematikovi Johannovi Jakobovi Balmerovi (18251898), ktorý zistil, že jej spektrálne čiary tvoria jednu sériu.
Bozón

V časticovej fyzike tvoria bozóny jednu z dvoch základných skupín subatomárnych častíc. Druhou skupinou sú fermióny. Bozóny charakterizuje ich príslušnosť k Bose-Einsteinovmu rozdeleniu. Táto skupina zahŕňa fotóny a gluóny, Z bozón, W bozóny a tiež Higgsov bozón.
Slovo bozón je odvodené od mena indického fyzika – Satyendra Nath Bose.
Vlastnosti bozónov.
Vlastnosti bozónov sú v kontraste s vlastnosťami fermiónov, ktoré sa správajú podľa Fermi-Diracovho rozdelenia, keď sa viac fermiónov nemôže nachádzať v rovnakom kvantovom stave.
Keďže sa bozóny s rovnakou energiou môžu nachádzať na rovnakom mieste v priestore, tak tieto častice zväčša sprostredkujú prenos síl, pričom fermióny zvyčajne tvoria hmotu.
Rozlišujeme elementárne bozóny ako napr. fotóny a zložené ako mezóny.
Všetky bozóny majú celočíselný spin, zatiaľ čo spin fermiónov je poločíselný, čo zodpovedá teórii spinového rozdelenia, ktorá hovorí, že častice s celočíselnou hodnotou spinu sú bozóny a častice so spinom v hodnote n.1/2 (poločíselný spin) sú fermióny.
Aj keď bozóny sú väčšinou zložené častice, tak v štandardnom modeli existuje päť elementárnych bozónov:
Hypotetický gravitón (G) nie je zahrnutý v štandardnom modeli a doposiaľ nebol experimentálne pozorovaný, zatiaľ čo kalibračné bozóny a Higgsov bozón áno.
Zložené bozóny sú dôležité pre supravodivosť a iné využitia Bose-Einsteinových kondenzátov.
Definícia a základné vlastnosti.
Podľa definície sú bozóny časticami zodpovedajúcimi Bose-Einsteinovmu rozdeleniu: ak sa vymenia dva bozóny, vlnová funkcia systému zostane nezmenená. Fermióny, na druhej strane, zodpovedajú Fermi-Diracovmu rozdeleniu a Pauliho vylučovaciemu princípu: dva fermióny nemôžu existovať v rovnakom kvantovom stave, čo spôsobuje tuhosť alebo pevnosť hmoty tvorenej nimi. Preto sa často označujú za zložky hmoty, pričom bozóny predstavujú častice, ktoré sprostredkujú interakcie, alebo ako zložky radiácie (žiarenia).
Vlastnosti laserov, maserov, supratekutého hélia-4 a Bose-Einsteinových kondenzátov sú dôsledkami rozdelenia (štatistiky) bozónov. Ďalším dôsledkom je spektrum fotónov plynu v termálnom ekvilibriu, čoho príkladom je žiarenie absolútne tmavého telesa. Iným príkladom je tiež nepriehľadné infračervené žiarenie, pozorované dnes ako reliktové žiarenie. Interakcie medzi elementárnymi časticami sa nazývajú základné interakcie. Výsledkom základných interakcií medzi bozónmi a časticami hmoty sú všetky známe sily.
Všetky známe elementárne alebo zložené častice sú buď bozóny alebo fermióny, v závislosti od hodnoty spinu. Čo je v rámci nerelativistickej kvantovej mechaniky čisto empirické pozorovanie.
Elementárne bozóny.
Pozorované elementárne bozóny patria všetky medzi kalibračné bozóny: fotóny, W a Z bozóny a gluóny.
Ďalej štandardný model predpokladá Higgsov bozón, prostredníctvom ktorého ostatné častice nadobúdajú hmotnosť pomocou Higgsovho mechanizmu.
A ako posledný bozón mnoho teórií kvantovej gravitácie predpokladá ako sprostredkujúcu časticu gravitácie tzv. gravitón. Bozón so spinom 2.
Časticovo-vlnový dualizmus

Časticovo-vlnový dualizmus (iné názvy: korpuskulárno-vlnový dualizmus, vlnovo-časticový dualizmus) je vyjadrením skutočnosti, že hmota podľa kvantovej teórie vykazuje tak časticové ako aj vlnové vlastnosti. Prvotná formulácia tohto princípu bola publikovaná Louisom de Brogliem v roku 1924.
Formulácia princípu.
Kvantová teória popisuje hmotu spôsobom, ktorý nerozlišuje medzi časticami a vlnami tak, ako ich poznáme v klasickej mechanike. V určitých situáciách ale môžu prevládnuť buď vlnové alebo časticové charakteristiky hmoty. Ako príklad môžeme uviesť elektróny, ktoré tradične opisujeme ako častice. Ak ale necháme elektróny rozptyľovať na periodických štruktúrach s dostatočne malými atomárnymi vzdialenosťami, začnú tieto vykazovať vlnové vlastnosti (pozri aj Davissonov Germerov experiment). 
Hypotézu o časticovo-vlnovom dualizme formuloval prvý raz Louis de Broglie v roku 1924. Matematicky ju vyjadril tak, že každej častici pripísal vlnovú dĺžku s hodnotou
pričom "h" je Planckova konštanta a "p" je hybnosť častice. Každej častici tak priradil vlnové vlastnosti. Naopak predchádzajúci vzorec umožňuje interpretovať spätne vlnenie ako časticu.
Difrakcia elektrónov

Difrakcia elektrónov je pojem označujúci vlastnosť elektrónov, že pri prechode tenkými vrstvami kovov u nich dochádza k interferencii. To sa považuje za dôkaz existencie vlnového charakteru elektrónov.
Dráhový integrál

Dráhový integrál je spôsob formulácie kvantovej teórie, ktorý vyjadruje vývoj systému ako výsledok superpozície všetkých možných dráh. Preto sa mu niekedy hovorí i "suma histórií".
János Bán

János Bán (* 4. október 1955, Győr, Maďarsko) je maďarský herec. 
Pôvodne mal byť technikom. Vyštudoval chemickú priemyslovku a športoval. Po maturite sa rozhodol pre Vysokú školu dramatických umení v Budapešti (1975-1979). V rokoch po absolvovaní (1979-1983) pôsobil v oblastných divadlách v Pécsi, Győri a Szolnoku. Od roku 1983 je členom budapeštianskeho Divadla Józsefa Katonu.
Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox

Einsteinov-Podolského-Rosenov paradox alebo EPR paradox je dôsledok kvantovej teórie: pokiaľ mali dva systémy niečo spoločné (interagovali spolu), potom meranie uskutočnené v jednom zo stavov vedie k okamžitej zmene stavu druhého systému a to dokonca i v prípade, že tieto systémy sú veľmi vzdialené.
Hilbertov priestor

Hilbertovský priestor je vektorový priestor so skalárnym súčinom, ktorý je navyše úplný vzhľadom na metriku týmto skalárnym súčinom indukovanej.
Časté nedorozumenia.
Nie je pravda, že Hilbertove priestory sú nutne nekonečne generované. Táto mylná predstava o obsahu pojmu Hilbertov priestor je však mimoriadne častá a to hlavne v komunite fyzikov. Je totiž pravda, že fyzikálne zaujímavé sú práve rôzne lineárne priestory funkcií ktoré konečne generované nie sú.
Interferencia (vlny)

Interferencia alebo interferenčný jav alebo interferencia vlnenia je vo fyzike skladanie (superpozícia) niekoľkých koherentných vlnení rovnakého druhu do jedného výsledného vlnenia.
V pružnom prostredí sa môže súčasne šíriť vlnenie od viacerých zdrojov. Môžeme to pozorovať na pokojnej hladine jazera, ak na ňu hodíme dva kamienky. Od miesta dopadu každého z nich sa budú šíriť a prechádzať cez seba kružnice vlnoplôch. V miestach, v ktorých vlnenia prechádzajú jedno cez druhé vzniká otázka, aká bude výchylka daného bodu prostredia. S podobným problémom sme sa už stretli pri skladaní kmitov. Ukázali sme, že výsledné kmitanie je vektorovým súčtom jednotlivých čiastočných kmitov. Princíp superpozície, ktorý sme využívali pri skladaní kmitov, platí aj pri skladaní vlnení. Vlnenie od jedného zdroja prechádza určitým priestorom tak, ako by iná, v tom istom priestore sa šíriaca vlna, vôbec neexistovala. V oblasti, kde sa vlnenia prekrývajú, bude podľa princípu superpozície výsledné vlnenie vektorovým súčtom jednotlivých vlnení. Teda výchylka určitého elementu prostredia bude vektorovým súčtom výchyliek, ktoré by daný element mal mať od každého z vlnení. Môže nastať zväčšenie, zmenšenie alebo dokonca aj zrušenie výchylky v danom mieste. Takéto prejavy prekrývania sa vlnení nazývame interferenčné javy. Interferenčné javy môžeme pozorovať iba v prípade, že interferujúce vlnenia sú koherentné.
V optike sa používaju ako koherentné zdroje hlavne lasery. Ak je fázový rozdiel dvoch koherentných vlnení v určitom bode 2formula_1
alebo iný párny násobok formula_1 nastáva interferenčné zosilnenie. Ak fázový
rozdiel je nepárny násobok formula_1 nastáva interferenčné zoslabenie.
interferenčný obrazec – svetelný obrazec zachytený na tienidle, ktorý vznikol ako dôsledok interferencie svetelných vĺn; zvyčajne sa skladá zo svetlých a tmavých plošiek, alebo prúžkov.
Kodanská interpretácia

Kodanská interpretácia je interpretácia procesu merania v kvantovej mechanike, formulovaná Bohrom a jeho kolegami. Objasňuje dôvod, prečo pri danej príležitosti dostávame daný výsledok a pri inej iný - videli ho vo vonkajšom pôsobení klasických meracích prístrojov. Podľa tohto prístupu je objekt, o ktorom musíme uvažovať, vždy sústava (tvorená spolu s meracími prístrojmi), takže zmena usporiadania meracích prístrojov sa považuje za kompletne nový experiment - kompletne novú fyzikálnu situáciu (aj keď zámerne nebol samotný objekt merania nijako zmenený).
Komutatívnosť

Komutatívnosť (komutativita), najmä v algebre, je vlastnosť, ktorá platí pre binárnu operáciu, hovoriaca o nezávislosti poradia operandov. Niektoré operácie násobenia v matematike túto vlastnosť nemajú. Potom sa nazývajú nekomutatívne. Matematicky:
Binárna operácia ⊙ je na množine "S" komutatívna, ak platí
pre každé "x" a "y" z množiny "S".
Kvantová elektrodynamika

Kvantová elektrodynamika je teória interakcie elektrónov s fotónmi.
Medzi prvých priekopníkov teórie kvantovej elektrodynamiky patrí Richard P. Feynman. Hoci by sa mohlo zdať, že táto téma súvisí s prácou Alberta Einsteina, no nie je to tak. Einstein bol veľkým zástancom analytického myslenia (viď Wikicitáty: Boh sa nehrá s kockami)
Kvantová logika

Kvantová logika je súbor pravidiel, prevzatých z klasickej logiky a modifikovaných po objavení princípu superpozície v kvantovej teórii.
Kvantová teória poľa

Kvantová teória poľa je aplikáciou kvantovej mechaniky na správania sa polí. Je základom pri skúmaní elementárnych častíc a ich interakcií ako aj v modernej teórii tuhých látok.
Dôvodom pre hľadanie novej teórie bol fakt, že kvantová mechanika popisuje správanie tých systémov, kde počet častíc ostáva nemenný (príkladom je elektrón v atóme vodíka). Vyžiarenie fotónu pri preskoku elektrónu z vyššej energetickej hladiny na nižšiu je však už za hranicami použitia kvantovej mechaniky - počas preskoku totiž pribúda nová častica, fotón. Prácu na kvantovej teórii poľa začal Paul Dirac koncom 20-tych rokov 20. storočia. Úspešná kvantová teória pre elektromagnetické pole však bola hotová až o zhruba 30 rokov neskôr za prispenia viacerých známych fyzikov (Vladimír Alexandrovič Fok, Pascual Jordan, Wolfgang Pauli, Werner Heisenberg, Hans Albrecht Bethe, Šiničiró Tomonaga, Julian Schwinger, Richard Feynman, Freeman John Dyson, a i.).
Kvantá poľa.
V rámci kvantovej teórie poľa sa pole kvantuje. Čo to znamená si môžeme vysvetliť na príklade elektromagnetického poľa. To je v klasickej fyzike popísané svojou elektrickou intenzitou a magnetickou indukciou, máme teda dve polia
Obe tieto veličiny sa dajú meniť spojito, teda o ľubovoľne malú hodnotu v každom bode priestoru. Po kvantovaní sa energia poľa zvyšuje po krokoch, nemôže nadobudnúť ľubovoľnú hodnotu. Tento fakt interpretujeme tak, že pole je tvorené svojimi kvantami, z ktorých každé nesie istú energiu. Môžeme mať dve kvantá poľa, môžeme ich mať aj tri, ale nemôžeme ich mať dva a pol. Kvantami elektromagnetického poľa sú pritom staré známe fotóny.
Slabá a silná interakcia.
Vytvorením kvantovej teórie elektromagnetického poľa sa pre fyzikov práca nekončila. V mikrosvete sú totiž ešte ďalšie dve dôležité sily zvané slabá interakcia a silná jadrová interakcia. Práce na teórii, ktorá by zahrnula aj tieto dva vplyvy si zaslúžili niekoľko Nobelových cien (poslednú dostali v roku 2004 Politzer, Wilczek a Gross).
Gravitačná sila.
Poslednou „nezjednotenou“ silou ostáva gravitačná sila. Jej vplyv na elementárne častice je za bežných okolností úplne zanedbateľný, v extrémnych situáciách (pri horizonte čiernej diery, resp. krátko po vzniku vesmíru) však získava dôležitosť. Ambície zahrnúť túto silu do kvantovej teórie polí má najmä tzv. teória strún.
Vlajka Južnej Afriky

Vlajka Južnej Afriky – Súčasná vlajka vznikla v roku 1994, skladá sa z farieb, ktoré zastupujú belošskú populáciu (červená, biela a modrá) a z farieb Afrického národného kongresu (ANK) (čierna, žltá a zelená), ktorého vlajka existuje už od roku 1917. Tvar písmena Y predstavuje zbližovanie starých tradícií s novými a pokrokový vývoj zjednoteného štátu.
Prvá oficiálna štátna vlajka bola zavedená až v roku 1928. Bola to oranžovo-bielo-modrá trikolóra, ktorú používali prví holandskí osadníci, s troma menšími vlajkami v strede pre Spojené kráľovstvo, Transvaal a Oranžský slobodný štát. S vyhliadkami na rovnosť rás prišli aj vyhliadky na novú zástavu. Súčasný dizajn navrhol hlavný heraldik Južnej Afriky.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Gluón

Gluón (značka g) je výmenná častica „tvoriaca“ (teda prenášajúca) silnú interakciu. Inými slovami: Kvantum silového poľa častíc (kvarkov) v kvantovej chromodynamike (čo je dnes akceptovaná teória na opis silnej interakcie).
Prvýkrát boli pozorované v DESY v roku 1979 v Hamburgu. Existuje 8 rôznych gluónov. Sú elektricky neutrálne a nemajú hmotnosť.
Mnohosvetová interpretácia

Mnohosvetová interpretácia je interpretácia merania v kvantovej fyzike, kde sa predpokladá, že v okamihu merania sa svet rozštiepi do mnohých paralelných a od seba úplne oddelených svetov, pričom v každom sa práve realizuje jeden z možných výsledkov merania.
Adware

Adware (iné názvy: advér, reklamný softvér) je akýkoľvek softvér, ktorý automaticky zobrazuje, prehráva alebo sťahuje reklamný materiál na počítači po svojej inštalácii alebo pri používaní tohto softvéru.
Reklamy v týchto programoch slúžia niekedy na pokrytie nákladov na tvorbu programu, a vďaka nim je možné, aby program bol dostupný zadarmo.
Adware sa často zamieňa so spyware, ale je pravda, že množstvo reklamných programov neobsahuje reklamy iba na podporu autorov, ale aj sleduje činnosť používateľa bez jeho vedomia, vtedy už nejde o neškodné zobrazovanie reklám.
Zálohovanie

Zálohovanie môže byť:
Planckova konštanta

Planckova konštanta vyjadruje základné kvantum fyzikálnej akcie. Hodnota konštanty je meradlom relatívnosti - čo je v kvantovej mechanike "„malé“" a čo "„veľké“". 
Konštantu zaviedol Max Planck pri štúdiu žiarenia absolútne čierneho telesa, Albert Einstein ju použil pri vysvetlení fotoelektrického javu.
S rozvojom kvantovej mechaniky bola zavedená redukovaná Planckova konštanta "ħ" (čítaj „há trans“) alebo tiež Diracova konštanta:
Redukovaná Planckova konštanta sa používa vtedy, keď je frekvencia vyjadrená v jednotkách rad s-1 (tzv. uhlová rýchlosť). Energia fotónu s uhlovou rýchlosťou "ω" je daná vzťahom
Max Planck vyslovil predpoklad, ktorý ako sa neskôr ukázalo bol správny, že za určitých podmienok energia nemôže nadobúdať spojité hodnoty; hodnota energie musí byť daná násobkom veľmi malého čísla (toto číslo bolo neskôr nazvané výrazom "kvantum"). Tento predpoklad sa zdá byť neintuitívny, pretože naša každodenná skúsenosť nám hovorí, že veci môžeme učiniť o niečo teplejšie alebo ich pohnúť trochu rýchlejšie (inými slovami, v týchto prípadoch predpokladáme spojitosť). Napriek tomu, ukázalo sa byť nemožným vysvetliť niektoré fenomény bez akceptovania hypotézy kvánt energie. 
Hodnota konštanty.
Jednotkou Planckovej konštanty v sústave SI je J.s (joule-sekunda). Jej číselná hodnota bola pri redefinícii základných jednotiek sústavy SI v roku 2018 (s platnosťou od 20. mája 2019) fixovaná na exaktne:
Hodnota redukovanej Planckovej konštanty je:
Polarizácia

Polarizácia je smer, v ktorom vlna kmitá. Svetelné vlny sú priečne polarizované, to znamená, že oscilujú v smeroch kolmých k smeru ich šírenia sa.
Bučiak veľký

Bučiak veľký (iné názvy: bučiak trsťový, bučiak trstinový; lat. "Botaurus stellaris") je druh z čeľade volavkovité. Žije v paleakrtickej a etiópskej oblasti. Hniezdi v trstinách nížinných vodných plôch. Na Slovensku sa vyskytuje hlavne na Podunajskej a Východoslovenskej rovine. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov bučiak veľký patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, populácia v Európe je stabilná.
Opis.
Dorastá do dĺžky 69 až 81 centimetrov a má hmotnosť v rozpätí 900 až 1100 gramov. Žije v mokrých rákosových porastoch a živí sa rybami. Hniezdi od apríla do júla, samička kladie 4 až 6 vajec.
Výskyt a stav na Slovensku.
Hniezdenie bolo dokázané na 16,10 % mapovacích kvadrátov, zimovanie na 4.40 % mapovacích kvadrátov., 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 50 - 100, zimujúcich jedincov 5 - 30. Veľkosť populácie i územie, na ktorom sa vyskytuje, vykazujú "mierny pokles" od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 "E" - ohrozený druh. V roku 1998 "VU:B1", "VU" - zraniteľný. V roku 2001 "VU" - zraniteľný. V roku 2014 VU* D - zraniteľný. Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "V" - zraniteľný druh.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 4000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Bučiak veľký je druh európskeho významu, ktorý sa vyskytuje ako kritériový druh v troch chránených vtáčich územiach.
Volavka popolavá

Volavka popolavá (lat. "Ardea cinerea") je druh z čeľade volavkovité. Obýva palearktickú, orientálnu a nesúvisle etiópsku oblasť. Volavka popolavá hniezdi v kolóniach, väčšinou v lesíkoch alebo v blízkosti riek, či iných vodných plôch. V 90-tych rokoch začali hniezdiť viac aj v pálke a v trstine. V minulosti bola prísnejšie sťahovavá. Na územie Slovenska prilietala v marci a odlietala v septembri až októbri. Od konca minulého storočia stále častejšie ostáva na veľkej časti Slovenska i v zime.
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov volavka polavá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, Európska populácia v rokoch 19802013 mierne vzrástla. Európska hniezdna populácia zaznamenala aj krátkodobý pokles v rokoch 20002012.
Opis.
Volavka popolavá meria 90 – a váži 1100 – 1700 g.
Telo aj chvost má modrastosivé, hlavu bielu s čiernym pásom smerujúcim dozadu do chochola. Zobák má žltý. Krk je biely s čiernymi čiarkami. Ručné a predlakťové letky sú čierne. Nohy má tmavohnedé. Samec aj samica majú rovnaké zafarbenie. Mláďatá majú čierny vrch hlavy, malý chochol a tmavú vrchnú čelusť zobáka.
Hlas.
Hlboké chrapľavé "krekk-krekk" alebo "kraurk", na hniezdisku vydáva rôzne neharmonické kŕkavé a praskavé zvuky, klepe zobákom.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 300 - 700, zimujúcich jedincov 500 - 1 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala vykazovali "mierny nárast" o 20 do 50%. Ekosozologický status v roku 1995 "V" - zraniteľný. V roku 1998 "LR:nt", "LR" - menej ohrozený druh. V roku 2001 "LR" - menej ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 300700 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) bol "stabilný". Dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) bol "stúpajúci". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov bola "stabilná". Veľkosť územia na ktorom hniezdila z pohľadu dlhodobého trendu bola "stúpajúca". V roku 2014 LC - menej dotknutý. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 5001000 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20082018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) boli "stúpajúce". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov bola "stabilná". Veľkosť územia na ktorom hniezdila z pohľadu dlhodobého trendu bola "stúpajúca".
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 920 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Pilotná vlna

Pilotná vlna je predpoklad z kvantovej teórie so skrytými parametrami, v ktorej vlna funguje ako vedúci (pilotný) element, určujúci pohyb s ňou spojenej častice.
Operácia

Operácia môže byť:
Ernest Zmeták

Akademický maliar Ernest Zmeták (* 12. január 1919, Nové Zámky – † 13. máj 2004, Bratislava) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor. Patril k najvýznamnejším osobnostiam slovenského výtvarného života. Je autorom tympanónu priečelia Primaciálneho paláca v Bratislave. Inšpirovala ho predovšetkým slovenská ľudová kultúra.
Život.
V júli roku 1938 bol prijatý na pražskú Akadémiu výtvarných umení do ateliéru profesora Williho Nowaka. Vzhľadom na turbulentnú politickú situáciu nemohol však na štúdium nastúpiť (Akadémiu zatvorili). Štúdiá potom absolvoval na Vysokej škole výtvarných umení v Budapešti, kde študoval v oddelení monumentálneho maliarstva u Vilmosa Abu-Nováka, pôvodom z Moravy, ktorého si po ľudskej i odbornej stránke vysoko vážil. Jeho pedagógmi boli aj Béla Kontuly a István Szönyi. Už od začiatku svojej tvorby Ernest Zmeták jasne formuloval svoj výtvarný program. Absolvoval množstvo študijných ciest do zahraničia, no nikdy nepodľahol otrocky nijakým trendom. Jeho životnou láskou a stálou umeleckou inšpiráciou sa mu stalo Taliansko. V tvorbe vždy hľadal pravdu a neustále sa konfrontoval s ostatnými maliarmi. Nikdy neprestal najskôr dôsledne a do hĺbky študovať zobrazovaný objekt.
V roku 2004 mu prezident Slovenskej republiky Rudolf Schuster udelil Pribinov kríž I. triedy.
Moluky

Moluky sú súostrovie v Indonézii.
Intencionalita

Intencionalita môže byť:
Severné Mariány

Severné Mariány, dlhý tvar: Spoločenstvo Severných Marián ("Commonwealth of the Northern Mariana Islands"), je 16 ostrovov v súostroví Mariány v Tichom oceáne, súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie (unincorporated territory), územie s ustavujúcim aktom Kongresu (organized territory) a územie s postavením spoločenstva (commonwealth).
Rozloha: . Počet obyvateľov: 80 000, hlavne Polynézania. Správne stredisko: Garapan na ostrove Saipan. Hlavné odvetvia sú turizmus, tropické poľnohospodárstvo a rybolov.
Poznámky.
Dejiny pozri pod Mariány.
Intencionalita (filozofia)

Intencionalita je zameranosť aktu vedomia. Pôvodne v scholastike, u F. Brentana a vo fenomenologickej škole to bola zameranosť všetkých psychických aktov na nejaký predmet (reálny či ideálny). Podľa E. Husserla je to vlastnosť vedomia byť vždy vedomím.
Akt vedomia

Akt vedomia je aspekt diania vedomia, ktorého pojem závisí od toho, aké významové útvary intervenujú v úvahách filozofov, psychológov, informatikov, lingvistov a pod. o ňom. Napríklad v Husserlových úvahách o akte vedomia plnia rozhodujúcu úlohu dva pojmy: pojem zážitku a pojem intencionality; v súlade s tým aj Husserl definuje akt vedomia ako intencionálny zážitok vedomia (po nemecky: intentionales Bewußtseinserlebnis).
Tibetsko-barmské jazyky

Tibetsko-barmské jazyky alebo tibetobarmské jazyky sú vetva sinotibetských jazykov. Hovorí sa nimi v Himalájach, Mjanmarsku a sčasti v Bangladéši a Thajsku.
Početne najvýznamnejšie sú tieto jazyky:
Delenie.
Ich delenie je sporné, známe sú tieto delenia:
Delenie 3 (Matisoff).
Poznámka: Už uvedené zoskupenia druhej úrovne v tomto delení sú väčšinou len geografické.
Delenie 4.
Pozri delenia uvedené v článku sinotibetské jazyky
Delenie 5 (Ethnologue).
I. "pajčina"
II. "himalájske jazyky"
III. "ťingpchosko-konyaksko*-bodoské jazyky" (ťingpcho-konyak-bodo)
IV. "karenské jazyky"
V. "kuki-čjinsko-nágske jazyky (kuki-čjin-naga)"
VI. "lolosko-barmské jazyky" (lol-barmčina)
VII. "manípurčina"
VIII. "mikirské jazyky (mikir)"
IX. "severoásámske jazyky"
X. "nungské jazyky"
XI. "tangutsko-čchiangské jazyky" (tangut-čchiang)
XII. "tchu-ťia"
XII. "neklasifikované tibetsko-barmské jazyky"
XIV. "západobodské jazyky"
XV. "mru*"
Delenie 6 (Bradley, 1997).
I. "Bodské jazyky" (= Západná vetva)
II. "jazyky severovýchodnej Indie" (= salské jazyky, sal)
III. "kuki-čjinské jazyky" (kuki-čjin)
IV. "stredné"
V. "severovýchodné"
VI. "juhovýchodné"
Delenie 7 (Benedict, 1972).
O rozsahu pojmu tibetsko-barmské jazyky v tomto delení pozri sinotibetské jazyky.
I. "tibetsko-kanaurské jazyky" (=bodsko-himalájske)
II. "bahing*-vayu*" (= kirantské jazyky, kiranti) (v Nepáli)
III. "aborsko-mirisko-daflaské jazyky" (= abor-miri-dafla, miriské jazyky, severoásámske jazyky) (v Sikkime, severný Ásám)
IV. "kačjinské jazyky" (v severnom Mjanmarsku)
V. "Barmsko-loloské" (= burmish*) (v štátoch S’-čchuan, Jün-nan, Mjanmarsko, Thajsko, Laos, Vietnam)
VI. "bodosko-garoské jazyky" (= barské jazyky) {v severnom Ásáme, severné Mjanmarsko)
VII. "kuki-nágske" (=kuki-nága, kukiské) (v severnej ásámsko-mjanmarskej oblasti)
Komentáre k tejto klasifikácii:
Zdá sa, že dzorgai*, lepčaské jazyky a magarské jazyky sa najviac podobajú tibetsko-kanaurskej vetve. Lepča je možno oddelená prechodná vetva podobne ako kačjinčina. Magarčina sa podobá aj na bahing*-vayu*.
Névárske jazykyi sú podobné s bahingom* aj s khambu*. Aka* (= hrusso*) možno patrí do abor-miri-dafla. Digaro*, miju* (mi-ťü??) a dhimal* možno takisto patria do abor-miri-dafla, ale je to ešte nepravdepodobnejšie. "Kačjinské jazyky" sú zrejme prechodná vetva s črtami podobnými vštekým ostatným vetvám. Kadu-andro-sengmai* (=Luština) a taman* možno patria do kačjinských jazykov.
Nungčina možno patrí do barmsko-loloskej skupiny, ale podobá sa aj na kačjinčinu. Pyu* sa podobá na nungčinu.
Deori Chutiya* (severný Ásám) patrí do bodosko-garoských jazykov, ale je neisté do ktorrej podskupiny.
(*) Pre nedostupnosť v pôvodnom (anglickom) znení a pravopise
Samoa

Samoa (-po anglicky) alebo Sāmoa (-po samojsky) môže byť:
Mariány

Mariány alebo Mariánske ostrovy je súostrovie 17 ostrovov, nachádzajúce sa v západnej časti Tichého oceánu v Mikronézii. Súostrovie je vulkanického pôvodu a jednotlivé ostrovy sú obkolesené koralovými útesmi. Politicky sú rozdelené medzi Guam a Severné Mariány.
Dejiny.
Mariány objavil v roku 1521 Fernando Magalhaes. V roku 1667 si ich privlastnilo Španielsko a pomenovalo ich podľa španielskej kráľovnej Márie Anny Habsburskej (španielsky: Mariana de Austria). Do roku 1667 sa volalo Zlodejské ostrovy ("Ladrone Islands"), potom ešte až do 19. storočia neformálne (ale po španielsky, teda "Islas de los Ladrones"). Po španielsko-americkej vojne (1898) Španielsko postúpilo ostrov Guam Spojeným štátom a zvyšok predalo Nemecku. V roku 1914 nemecké ostrovy (Severné Mariány) obsadilo Japonsko a po skončení prvej svetovej vojny Spoločnosť národov ostrovy zverila Japonsku. Počas druhej svetovej vojny tu v roku 1944 bojovali americké a japonské vojská. USA sa chceli ostrovov zmocniť ako základne na nálety na Japonsko. Podarilo sa im to a práve odtiaľto leteli Enola Gay a Bockscar, lietadlá ktoré zhodili atómové bomby na Hirošimu a Nagasaki.