burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
František Janeček (producent)

JUDr. František Janeček (* 14. september 1944 , Praha) je český producent, hudobný skladateľ, klávesista a kapelník.
Zo života.
V roku 1975 založil skupinu Kroky spolu s Milanom Dykom, neskôr Kroky Františka Janečka, ktorá spolupracovala napríklad s Janou Kratochvílovou a Michalom Davidom. Pre svoju nezameniteľnú vizáž a správanie, zvuk kapely čerpajúce prevažne z talianskych lokálnych hitov a na svoju dobu unikátny súbor zložený zo spevákov vo veku od 12 do 60 rokov veku bola skupina prezývaná ako Cirkus Franty Janečka.
V roku 1980 sa prvýkrát oženil, neskôr sa stal otcom syna Filipa a dcéry Alice, s druhou ženou Terezou Mátlová má dcéru Emilly Ann.
Joe Fletcher (rozhodca)

Joe Fletcher (* 10. september Niagara Falls, Ontário) je kanadský futbalový rozhodca. Rozhoduje v americko-kanadskej futbalovej lige Major League Soccer ako aj v medzinárodných zápasoch ako asistent rozhodcu a je členom Organizácie profesionálnych rozhodcov.
Fletcher bol jeden z asistentov rozhodcu na Majstrovstvách sveta vo futbale hráčov do 20 rokov v roku 2007 v Kanade. Rozhodovať začal v roku 1999 v Kanadskej profesionálnej futbalovej lige potom čo ho oslovil Tony Camacho, vtedajší riaditeľ rozhodcov. V roku 2007 bol zvolený za rozhodcu roka Kanadskej futbalovej ligy.
Bol asistentom rozhodcu na Majstrovstvách sveta 2014. V roku 2018 bol opäť vybraný za asistenta rozhodcu na Majstrovstvách sveta. Bol asistentom rozhodcu pre video v zápase Argentíne proti Islandu a čiarovým rozhodcom v zápase Portuglaska s Marokom a Južnej Kórey s Nemeckom.
Deus vult

Deus vult (z latinčiny "Boh to žiada/Boh to chce") je latinská fráza vyskytujúca sa vo Vulgáte.
Počas križiackych výprav.
Počas koncilu v Clermonte túto frázu použil pápež Urban II. na čo zľudovela a stala sa bojovým pokrikom počas križiackych výprav. Jej použitie je zaznamenané v latinskej kronike Gesta Francorum a neskôr v kronike Historia belli sacri, obidve pojednávajú o prvej križiackej výprave.
Veľká capia veža

Veľká capia veža (, , ) je veža v Hrebeni bášt vo Vysokých Tatrách. Je to vyššia z dvoch Capích veží vo vedľajšom juhovýchodnom ramene Hlinskej veže medzi Baštovým sedlom a Capou štrbinou. Má dvoje vrcholov, severný a južný bez osobitných názvov. 
Názov.
Jej meno je odvodené z názvu Capieho plesa.
História.
Prvovýstupy na vežu:
Turistika.
Veža je pre turistov neprístupná. Výstup je možný len s horským vodcom.
Zoznam častí seriálu Mick – Neserte nám pestúnku

Toto je zoznam častí amerického seriálu Neserte nám pestúnku. Seriál sa vysielal od 1. januára 2017 do 3. apríla 2018 na americkej televíznej stanici Fox. Na Slovensku bude mať premiéru 22. augusta 2018 na JOJ.
Časti.
2. séria (20172018).
21. februára 2017 stanica Fox obnovila seriál pre 13-dielnu druhú sériu, ktorá mala premiéru 26. septembra 2017. 7. novembra 2017 stanica Fox objednala ďalších 7 epizód druhej sériu, ktorá mala celkovo 20 epizód. 10. mája 2018 stanica Fox zrušila seriál po dvoch sériach.
Mick – Neserte nám pestúnku

Neserte nám pestúnku alebo Mick () je americký televízny sitkom televízie Fox. Jeho tvorcami sú Dave Chernin a John Chernin a hlavnú rolu stvárnila Kaitlin Olson, ktorá je zároveň aj výkonnou producentkou seriálu. Seriál mal v USA premiéru 1. januára 2017 a pokračoval v utorkovom nočnom vysielacom slote 3. januára 2017. 11. januára 2017 stanica Fox objednala prvú sériu pre celú sezónu zloženú zo 17 epizód.
21. februára 2017 stanica Fox obnovila seriál pre 13-dielnu druhú sériu, ktorá mala premiéru 26. septembra 2017 a predchádzala opätovnému vysielaniu prvej série na sesterskej televízii FXX. 7. novembra 2017 stanica Fox objednala ďalších 7 epizód druhej sériu, ktorá mala celkovo 20 epizód. 10. mája 2018 stanica Fox zrušila seriál po dvoch sériach.
Na Slovensku bude mať seriál premiéru 22. augusta 2018 na JOJ.
Produkcia.
Výroba.
Pilotný diel seriálu napísali Dave Chernin a John Chernin a zrežíroval ho Randall Einhorn. Seriál bol natočený jednou kamerou. Dave Chernin, John Chernin, Kaitlin Olson, a Randall Einhorn boli zároveň aj výkonnými producentmi seriálu.
Obsadenie.
29. februára 2016 bolo oznámené, že Sofia Black-D'Elia bola obsadená ako Sabrina. 2. marca 2016 bolo oznámené, že Kaitlin Olson bola obsadená ako Mackenzie. Thomas Barbusca, Jack Stanton a Carla Jimenez boli obsadení ako Chip Pemberton, Ben Pemberton a Alba 18. marca 2016. Susan Park bola obsadená ako Liz. Rolu Jimmyho Shepherda mal pôvodne hrať Nat Faxon, ale kvôli jeho iným záväzkom nemohol ďalej pokračovať vo svojej role. Scott MacArthur, ktorý už bol najatý ako scenárista seriálu, získal rolu Jimmiho. 10. októbra 2016 bol Dave Annable obsadený do vedľajšej role ako Teddy Grant.
2. septembra 2017 bolo oznámené, že Michaela Watkins bola obsadená v druhej sérii do hosťujúcej role ako Trish. 5. decembra 2017 bolo oznámené, že Jennie Garth bola obsadená do hosťujúcej role. Nasledujúci deň tvorcovia seriálu odhalili, že Scott MacArthur skončil vo svojej role ako Jimmy, ale zostane scenáristom seriálu.
Železničná stanica Skalica na Slovensku

Železničná stanica Skalica na Slovensku je železničná stanica v meste Skalica. Stanicu obsluhuje trať č. 114 Kúty - Skalica - Sudoměřice (CZ) a má tri dopravné, dve manipulačné a jednu odstavnú koľaj.
Tiež stanica disponuje predajom vnútroštátnych cestovných lístkov a patrí medzi pohraničné prechodové stanice s Českom.
Stanica sa nachádza severozápadne od centra mesta a v blízkosti sa nachádza tiež autobusová zastávka, ktorú obsluhujú prímestské autobusy a MHD ktorá prechádza celým mestom. Od železničnej stanice vychádzajú aj turistické značky, žltá smeruje okruhom cez Baťov kanál a Perúnovu lúku, červená smeruje cez mesto a Salaš do Bielych Karpát do Vrboviec a ďalej do Senice, a zelená smeruje popri Kaplnke sv. Františka a cez Priepastný mlyn do Trnovca.
Everglade

Everglade (výslovnosť IPA: [ɛvəɡleɪd]) je podmáčaná zníženina terénu s vysokým trávnatým porastom na Floride na juhovýchode Spojených štátov. V roku 1974 bol v časti tohto typu krajiny zriadený Národný park Everglades, ktorý má celkovú rozlohu 6 104,84 km2.
Chujava

Chujava môže byť:
Chujava alebo chujavica môže byť nárečovo:
Union Station (Toronto)

Union Station je dôležitá železničná stanica a intermodálny dopravný uzol v Toronte, v kanadskej provincii Ontário. Stojí na ulici Front Street West. Mesto Toronto vlastní budovu stanice. GO Transit, spoločnosť prevádzkujúca lokálne vlaky vlastní nástupištia a koľaje.
Centrálne umiestnenie v najrušnejšej oblasti medzimestského železničného spojenia Kanady medzi Windsorom a Quebecom, zvaného "Corridor"; ako aj jej postavenie centrálneho uzlu v prímestskej železničnej siete GO Transit robí Union Station najrušnejšiu dopravný uzol Kanady, denne obslúži 250 000 pasažierov. Viac než polovica všetkých medzimestských železničných pasažierov Kanady a 91% prímestských pasažierov v torontskej prímestskej sieti cestujú cez Union Station.
Union Station je od roku 9. júna 1975 National Historic Site of Canada (Národným historickým miestom Kanady) a od roku 1990 je chránená tiež ako historická železničná stanica.
Doprava.
Stanicu využívajú prímestské vlaky siete GO Transit, VIA Rail Canada a amerického Amtraku. Stanica má zvlášť zastávku pre UP Express, spojenie na Pearsonovo medzinárodné letisko. Union Station je napojená na torontské metro a električkovú dopravu. Prepojená je aj s autobusovou stanicou GO Transit.
Stanica obsahuje 23 nástupných hrán (11 ostrovných nástupiští a 1 bočné nástupište) na juh od hlavnej haly (Great Hall). Východná a západná časť strechy, spolu asi 30 000m2 boli renovované od januára 2010. Stredná časť, približne 30 000 m2 bola vymenená za sklenené átrium. V súčasnosti prebiehajú prípravy na elektrifikáciu stanice.
Na stanici je aj oficiálne informačné centrum.
Dejiny.
Union Station is najväčšia a najhonosnejšia železničná stanica Kanady. Ross and Macdonald, architekti z Montréalu, navrhli budovu v štýle Beaux-Arts ako spoločný projekt Grand Trunk Railway a Canadian Pacific Railway. Na projekte spolupracovali architekt CPR Hugh Jones a torontský architekt John. M Lyle. Súčasná stanica je tretia v poradí. Vystavaná bola v rokoch 1914 až 1920 spoločnosťou TTR. 6. augusta 1927 ju oficiálne otvoril Eduard, princ waleský zlatými nožnicami. Otvorenia sa zúčastnili tiež Juraj, vojvoda z Kentu; viceguvernér Ontária William Donald Ross s manželkou; kanadský premiér William Lyon Mackenzie King; britský premiér Stanley Baldwin s manželkou, premiér Ontária George Howard Ferguson a ďalší členovia provinčnej a federálnej vlády. Prvé osobné vlaky boli prišli do stanice a boli zo stanice vypravené 11. augusta 1927.
Stanica je v majetku mesta od roku 2000. Revitalizácia stanice za 800 miliónov dolárov by mala byť ukočená koncom roku 2018.
Barmčina

Barmčina (iné názvy: mjanmarčina, nekodifikovaný tvar: mjanmárčina, zriedkavo: bamáština) je úradný jazyk Mjanmarska. Spolu s čínštinou a tibetčinou patrí do sinotibetskej jazykovej rodiny. V Mjanmarsku je materinským jazykom približne pre 30,5 milióna obyvateľov a hovoria ňou aj menšiny v Kambodži a Thajsku.
Klasifikácia.
Barmčina je súčasťou tibetsko-barmskej vetvy sinotibetskej jazykovej rodiny. Je to jazyk so starou literárnou tradíciou. 
Dialekty.
V súčasnej barmčine rozlišujeme tri dialekty: centrálny, arakánsky a tavojský. Z nich je najpoužívanejší centrálny dialekt, na ktorom je založený aj spisovný jazyk. Arkánsky dialekt je rozšírený v západnom Mjanmarsku, zatiaľ čo tavojský v južnom. Rozdiely medzi jednotlivými dialektmi nie sú veľmi výrazné.
Fonológia.
Tóny.
Barmčina je tónový jazyk. Každú slabiku charakterizuje istý tón, ktorý má schopnosť rozlišovať význam. V súčasnej barmčine poznáme tri tóny: "vysoký rovný", "stredný rovný" a "nízky klesavý". Zvykne sa k nim uvádzať aj štvrtý – "neutrálny" tón, ktorým sa vyslovuje neprízvučná slabika vo viacslabičnom slove.
Štruktúra slabiky.
Pre slabiku v barmčine platí presná štruktúra: na začiatku môže stáť len spoluhláska, na druhom mieste polosamohláska, na treťom monoftong alebo diftong a na konci je nosovka alebo ráz. Nevyhnutnou zložkou slabiky je slabikotvorná samohláska (monoftong).
Písmo.
Barmské písmo bolo prevzaté od Monov, ktorí používali istý druh juhoindického písma. Monské písmo pochádza z písma pallava, odvodeného od písma bráhmí. Najstaršia písomná pamiatka je z roku 1074.
Gramatika.
Väčšina lingvistov pokladá barmčinu za monosylabický jazyk. Napriek tomu, že pôvodné jednoslabičné slová sa využívajú na tvorenie viacslabičných výrazov, má viacslabičnosť barmčiny iný charakter ako v indoeurópskych jazykoch. Viacslabičné výrazy sa tvoria afixáciou aglutinačného typu, čiže pripájaním jednoznačných, zreteľne oddeliteľných prípon k nezmenenému koreňu.
Slovesá sa v jednotlivých osobách nečasujú. To, o akú osobu ide, vyplýva z kontextu. Pre barmčinu je bežný slovosled podmet – predmet – prísudok. Prísudok stojí vždy na konci vety.
Slovná zásoba.
Veľká časť slov z oblasti náboženstva, kultúry a vedy pochádza z jazyka páli. Mnoho slov je vypožičaných z mončiny, menej zo sanskritu. V dôsledku britskej nadvlády v Mjanmarsku (1824 – 1948) mala na barmčinu výrazný vplyv aj angličtina. Ide najmä o výrazy z politiky, ekonomiky, vedy a techniky.
Nové slová vznikajú spravidla afixáciou (pridaním predpony alebo prípony) a kompozíciou (skladaním).
Železničná stanica Párnica

Železničná stanica Párnica je železničná stanica v Párnici. Obsluhuje ju trať č. 181 Kraľovany – Trstená. V stanici sa nachádzajú tri koľaje, z toho jedna dopravná a má dve nástupištia s dĺžkou 50 m.
Stanica disponuje pokladňou na predaj cestovných lístkov a čakárňou.
Železničná zastávka Detva

Železničná zastávka Detva je železničná zástavka v meste Detva. Leží na trati 160 Zvolen – Košice. Trať 160 v úseku od Zvolena smerom na Detvu a ďalej na východ zatiaľ nie je elektrifikovaná. Aktuálne (december 2020) sa začína pracovať na štúdii realizovateľnosti rozšírenia/zdvojkoľajnenia a elektrifikácie železničnej trate 160 v úseku od Zvolena - výhybka Slatinka po Fiľakovo. 
Doprava a prevádzka železničnej zastávky.
Denne sa v zastávke zastaví „"zhruba 30 vlakov"“, vrátane rýchlikov. Pokladnica bola zrušená v novembri 2007 kvôli vysokým nákladom a nízkej efektívnosti. V budove zastávky bol od januára 2019 obnovený predaj cestovných lístkov ZSSK zmluvným predajcom a doplnkový predaj suvenírov, darčekového tovaru a iných predmetov vhodných nie len pre cesty vlakom. ZSSK. V decembri 2020 dovtedajší zmluvný predajca predaj ukončil. Nové obstarávacie konanie však dopadlo neúspešne. Železnice Slovenskej republiky, ako správca železničnej infraštruktúry, plánujú čakáreň otvoriť v júni 2021.
Helvetios (rozlišovacia stránka)

Helvetios môže byť:
Múzeum Poľskej pošty v Gdansku

Múzeum Poľskej pošty v Gdansku vzniklo v roku 1979 ako súčasť "Múzea pošty a telekomunikácii vo Vroclave". Od roku 2003 je súčasťou Múzea Gdanska (do 2018 pod názvom "Historické múzeum mesta Gdansk") Poľská pošta bola významným poľským elementom v Slobodnom meste Gdansk. V jeho expozícii sa nachádzajú tlačené dokumenty, rukopisy, ikonografické dokumenty a materiály súvisiace s udalosťami z 1. septembra 1939, ktoré dostali historické pomenovanie obrana Poľskej pošty v Gdansku.
Cieľom múzea je zber a archivácia historických materiálov spojených so spoločensko-vlasteneckými aktivitami Poliakov v Gdansku a ich odporu voči teroru Nacistického Nemecka.
EEU

EEU môže byť:
Zoznam častí seriálu Ňuchač

Toto je zoznam častí seriálu Ňuchač. Ukrajinský ruskojazičný kriminálny televízny seriál Ňuchač mal na Ukrajine premiéru 11. novembra 2013 na stanici ICTV. Na Slovensku mal premiéru 4. júla 2018 na TV Markíza.
Časti.
2. séria (2015).
7. novembra 2013 bol seriál predĺžený o druhú sériu, ktorá mala premiéru 5. októbra 2015.
3. séria (2017).
17. augusta 2016 sa začala natáčať tretia séria, ktorá mala premiéru 2. októbra 2017.
Ňuchač

Ňuchač (, ) je ukrajinský ruskojazyčný kriminálny televízny seriál, ktorého tvorcom, scenáristom a režisérom je Artem Lytvynenko.
Prvá séria seriálu mala na Ukrajine premiéru 11. novembra 2013 na stanici ICTV a 16. decembra 2013 v Rusku na stanici Prvý kanál.
Ešte pred štartom prvej série bol seriál predĺžený o druhú sériu, ktorá mala premiéru 5. októbra 2015 v Rusku a 27. októbra 2015 na Ukrajine.
17. augusta 2016 sa začala natáčať tretia séria seriálu, ktorá mala premiéru 2. októbra 2017 v Rusku a 20. novembra 2017 na Ukrajine.
Na Slovensku mal seriál premiéru 4. júla 2018 na Markíze.
Hádzaná na Stredozemných hrách 2018

Hádzaná na Stredozemných hrách 2018 bol hádzanársky turnaj, ktorý organizuje Mediteránna hádzanárska konfederácia (MHC), v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier 2018. Konal sa v mestách Tarragona a El Vendrell, v Španielsku v dňoch od 23. júna do 1. júla 2018, za účasti 13 mužských a 10 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na stredozemných hrách organizuje od roku 1967 a toto bolo jeho 13. vydanie. Zápasy sa odohrali v novovybudovanej aréne Palacio de Deportes de Campclar pre 5 000 divákov a aréne Pabellón CE Vendrell pre 850 divákov. 
V kategórii mužov získalo svoj štvrtý titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získalo titul domáce po finálovej výhre nad .
Účastníci.
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku IHF.
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku IHF.
Ukrajinská pravoslávna cirkev

Ukrajinská pravoslávna cirkev môže byť:
Poľské kráľovstvo

Poľské kráľovstvo môže byť:
Horodok

Horodok môže byť:
Beľnik

Beľnik (z ) je viac-menej čistý brezový porast (výsadba) doplnený o osiku a kde-tu aj borovicu a smrekovec na Sibíri. Najčastejšie ide o brezové lesy na mieste vyrúbanej alebo vypálenej tajgy. Názov je odvodený od bielej farby brezovej kôry.
Biela noc

Biela noc je svetlá noc v lete v najsevernejších alebo v zime v najjužnejších geografických šírkach, keď Slnko neklesá pod horizont alebo klesá menej ako 18° pod horizont a večerný súmrak sa spája s ranným brieždením.
Bučač

Bučač (; ; ; ) je mesto na západnej Ukrajine, ležiace v oblasti Haliče (dnešná Ternopiľská oblasť) na rieke Strypa. Mesto má približne 12 tisíc obyvateľov.
Poloha a prírodné podmienky.
Historické centrum Bučača sa rozkladá v údolí a na pahorkoch nad pravým (západným) brehom rieky Strypa, v 20. storočí vyrástli nové štvrte aj na ľavom brehu. Reliéf mesta je dosť členitý, lesnaté pahorky sú od seba oddelené malými údoliami, zbiehajúcimi sa k rieke. Do Strypy sa v meste spadnúť niekoľko potokov.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o osídlení je z roku 1260.
Na základe lublinskej únie v roku 1569 pripadlo mesto Poľskému kraľovstvu. Za svoju existenciu bolo mesto niekoľkokrát vydrancované Tatármi, Turkami a Rusmi. 
Po prvom delení Poľska od roku 1772 patrilo Habsburskej monarchii, v rokoch 1809 až 1815 Ruskému impérium, v rokoch 1815 až 1918 opäť Rakúskemu cisárstvu, ktoré sa v roku 1867 premenilo na Rakúsko-Uhorsko. 
Po 1. svetovej vojne od 1. novembra 1918 bolo mesto súčasťou Západoukrajinskej ľudovej republiky. Na konci mája a na začiatku júna 1919 krátky čas mesto bolo bydliskom prezidenta ZURL Evhena Petruševyča, jej vlády a hlavného veliteľstva armády.
Od 4. júla roku 1919 do 18. septembra 1939 bolo mesto súčasťou 2. poľskej republiky; v septembri 1939 po prepadnutí Poľska Nemeckom a Sovietskym zväzom bolo pripojené k Sovietskemu zväzu (Ukrajinská SSR). 
Po nacistickom vpáde do ZSSR od júla 1941 do 25. marca 1944 a od 6. apríla do 21. júla 1944 bolo obsadené Nemeckom. Potom bolo až do vyhlásenia ukrajinskej nezávislosti súčasťou Sovietskeho zväzu.
Od 24. augusta 1991 je Bučač súčasťou nezávislej Ukrajiny.
Diego Godín

Diego Roberto Godín (* 16. február 1986, Rosario, Uruguaj) je bývalý profesionálny uruguajský futbalista, ktorý hral na pozícii stredného obrancu.
Klubová kariéra.
CA Cerro/Nacional Montevideo.
Kariéra Diega Godína sa začala v uruguajskom tíme CA Cerro. Vo veku 17 rokov predvádzal perfektné výkony a následne prestúpil do jedného z najlepších uruguajských mužstiev, do Nacionalu Montevideo. V Nacionale sa stal po veľmi krátkej dobe kapitánom mužstva.
Villarreal CF.
V auguste 2007 podpísal 5-ročný kontrakt so španielskym prvoligovým klubom Villarreal CF. Vo Villarreale taktiež predvádzal perfektné výkony a pomohol tak tímu k najlepšiemu umiestneniu (2.) v španielskej La Lige v histórii.
Atlético Madrid.
Dňa 4. augusta 2010 prestúpil z Villarrealu CF do Atlética Madrid za čiastku okolo 8.000.000.-€ a podpísal zmluvu na 5 rokov.
Dňa 1. novembra 2013 predĺžil svoj kontrakt s Atléticom Madrid. V sezóne 2013/14, ktorá bola počas jeho pôsobenia v klube pre klub najúspešnejšia zaznamenal Godín 4 góly. Medzi najdôležitejšie z nich patril gól na 1–1 17. mája 2014 proti FC Barcelone, čím zariadil Atléticu prvý titul po 18 rokoch a gól vo finále Ligy majstrov UEFA, keď otvoril skóre v zápase s Realom Madrid. Los Colchoneros nakoniec prehrali 1–4.
Na konci minulej sezóny (2017/2018) skončilo Atlético Madrid v lige na druhej priečke, Godín v tejto sezóne nevstrelil žiadny gól.
Inter.
V roku 2019, ešte pred koncom ligovej sezóny 2018/2019 bol oficiálne oznámený Godínov prestup do talianskeho Interu Miláno.
Altais

Altais (δ Dra, 57 Dra) je hviezda v súhvezdí Drak.
Altais je žltý obor spektrálnej triedy G9III. Má jasnosť 3,24m a je vzdialený 116 svetelných rokov. V niektorých starých hviezdnych mapách tvorí táto hviezda druhý zo 4 uzlov v obrazci Draka, z čoho pochádza i jej prvé meno (Nodus Secundus).
Arvid Carlsson

Arvid Carlsson (* 25. január 1923, Uppsala, Švédsko – † 29. jún 2018, Göteborg) bol švédsky farmaceut a lekár.
Zaoberal sa predovšetkým výskumom neuroprenášača dopamínu: objavil jeho prítomnosť v mozgu a objasnil jeho úlohu pri prenose nervových signálov. Od roku 1959 pôsobil ako profesor na univerzite v Göteborgu.
V roku 2000 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo za výskum prenosu signálov v nervovom systéme spolu s Paulom Greengardom a Ericom Kandelom.
Paul Greengard

Paul Greengard (* 11. december 1925, New York, New York, USA† 13. apríl 2019, New York) bol americký neurobiológ. Pôsobil ako profesor na Rockefellerovej univerzite.
V roku 2000 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo za výskum prenosu signálov v nervovom systéme spolu s Arvidom Carlssonom a Ericom Kandelom.
Jeho druhou manželkou bola nemecká sochárka Ursula von Rydingsvardová.
Cesta do fantázie

Cesta do fantázie (Japonsky: 千と千尋の神隠し, "Sen to Chihiro no Kamikakushi," Anglicky: "Spirited Away") je japonský animovaný fantasy film, ktorý napísal a zrežíroval Hajao Mijazaki. Naanimovaný bol štúdiom Ghibli a distribuovaný spoločnosťou Toho. Do kín bol po prvýkrát uvedený 20. júla 2001. Cesta do fantázie opisuje príbeh Čihiro Ogino, desaťročného dievčaťa, ktoré počas sťahovania do malej dediny s rodičmi vstúpi do sveta duchov. Po tom ako sú jej rodičia premenení na svine sa Čihiro snaží nájsť spôsob ako zachrániť rodičov a nájsť cestu späť do sveta ľudí. 
Mijazaki bol inšpirovaný pri písaní scenáru desaťročnou dcérou svojho priateľa a manažérom tejto produkcie, Seidžim Okudom, ktorá ho navštevovala každé leto. V tom čase Mijazaki pracoval na dvoch osobných projektoch no oba boli zamietnuté. Produkcia filmu "Cesta do fantázie" začala v roku 2000 s rozpočtom 16,2 miliónov eur. Prvýkrát sa film objavil v japonských kinách v roku 2001 a celosvetovo zarobil viac ako 247 miliónov eur, čím sa stal najúspešnejším japonským filmom v tej dobe. (Momentálne je na druhej priečke po taktiež animovanom filme "Kimi no Na wa." z roku 2016, ktorý zarobil viac ako 306 miliónov eur.)
"Cesta do fantázie" je často označovaná ako jeden z najlepších animovaných filmov. Získal ocenenie Academy Awards, známe aj ako Oskar, za najlepší animovaný film na 75. udeľovaní cien a je to jediný, ručne animovaný neanglický film ktorý obdržal toto ocenenie. Takisto vyhral ocenenie Zlatý medveď na Berlínskom medzinárodnom filmovom festivale. V roku 2016 bol zvolený ako 4. najlepší film 21. storočia, zoznam zostavilo 177 kritikov pre BBC Culture.
Dominikánsky kostol

Dominikánsky kostol môže byť:
2. slovenská futbalová liga 2018/2019

2. slovenská futbalová liga 2018/2019 bol 26. ročník druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Súťaž organizoval Slovenský futbalový zväz. Jej víťazom sa stalo FK Pohronie. Do baráže o postup išiel FK Poprad. Do tretej ligy zostúpili FK Slavoj Trebišov, FK Inter Bratislava, 1. FC Tatran Prešov a ŠK Odeva Lipany.
Nováčikmi boli hráči tímov FK Dukla Banská Bystrica, MFK Dubnica nad Váhom, ŠK Odeva Lipany a FC Petržalka. Zostupujúcim tímom z Fortuna ligy bol 1. FC Tatran Prešov.
Tabuľka.
Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - prehry, G - skóre, +/- - rozdiel skóre, B - body, Š - víťaz, F - postup do Fortuna ligy, ZO - zostup
Cebuánčina

Cebuánčina (výslovnosť [sebuánčina]) je jedným z jazykov, ktorými sa hovorí na Filipínach. Hovorí ním asi 20 miliónov ľudí a patrí do austronézskej jazykovej rodiny. Je to jeden z jazykov, z ktorého a do ktorého prekladá Google prekladač (zatiaľ v skúšobnej prevádzke – alfa verzia). Cebuano je jedným z asi 150 jazykov (v závislosti od klasifikácie), ktorými sa na Filipínach hovorí; po Tagalogu, ktorého modifikovaná podoba je úradný jazyk, filipínčine ("Filipino"), ktorým hovorí 22 miliónov rodených hovoriacich, ním hovorí druhý najvyšší počet rodených hovoriacich. Je nazvaný podľa ostrova Cebu (+ španielska prípona "-ano").
Jazykoveda.
Ide o jazyk typu VSO, v ktorých existuje ohýbanie podstatných mien. Fonologicky sú v nej len tri samohlásky: "i/e", "a" "u/o" (foneticky, obsahuje samohlások päť, ale "i "je alofón "e" a "u" je alofon "o"). Ako vo väčšine austronézskych jazykov sa v ňom vyskytuje, inkluzívne a exkluzívne my.
Ange-François Fariau de Saint-Ange

Ange-François Fariau de Saint-Ange (* 13. október 1747, Blois, Francúzsko - † 8. december 1810, Paríž) bol francúzsky básnik, prekladateľ a akademik.
Život a kariéra.
Narodil sa ako syn kráľovho radcu, študoval na jezuitskej škole v Blois, a neskôr na na Sainte-Barbe v Paríži. Vďaka príhovoru baróna Turgota Baron de Laune sa stal učiteľom na parížskej škole v rue Saint-Antoine, kde učil gramatiku a neskôr písanie beletrie. Stal sa známym vďaka svojim prekladom Ovidiových diel, zvlášť "Premien". Tiež písal vlastné ódy a básne. Roku 1810 bol prijatý do Francúzskej akadémie.
Émile Augier

Émile Augier (* 17. september 1820, Valence, Francúzsko - † 25. október 1889, Croissy-sur-Seine) bol francúzsky básnik, dramatik a akademik.
Životopis.
Bol vnukom spisovateľa Pigaulta-Lebruna. Študoval na "Lycée Henri-IV", kde bol spolužiakom kniežaťa d'Aumale a potom pokračoval na právnickej fakulte.
Roku 1844 jeho prvú drámu "La Cigui" odmietla Comédie-Française, ale s úspechom ju uviedli v Théâtre de l'Odéon. Týmto debutom začala jeho úspešná kariéra divadelného dramatika. Roku 1857 bol prijatý do Francúzskej akadémie.
Pierre Emmanuel

Pierre Emmanuel, vlastným menom Noël Mathieu (* 3. máj 1916, Gan, Francúzsko† 24. september 1984, Paríž) bol francúzsky básnik. 
Jeho rodičia emigrovali do USA a Pierre vyrastal so strýkom. Študoval literatúru na univerzite v Lyone a neskôr sa venoval práci učiteľa. Svoje prvé básne publikoval v roku 1940. 
Od roku 1968 bol členom Francúzskej akadémie (štvrté kreslo) a v rokoch 1969 až 1971 bol prezidentom medzinárodného klubu PEN (v rokoch 1973 až 1976 potom jeho francúzskej pobočky). V rokoch 1975 až 1979 bol prvým prezidentom "Institut national de l'audiovisuel".
Katarína Opalińska

Katarína Opalińska (poľsky: "Katarzyna Opalińska"; * 13. október 1680, Poznaň, Republika Poľskej koruny a Litovského veľkokniežatstva† 19. marec 1747, Lunéville, Francúzsko) bola ako manželka Stanislava I. Leszczyńského poľská kráľovná a litovská veľkokňažná, neskôr lotrinská vojvodkyňa.
Životopis.
Bola dcérou magnáta Jána Karola Opalińského a Žofie Czarnkowskej. 10. mája 1698 sa v Krakove vydala za Stanislava Leszczynskiho, ktorý sa v roku 1705 stal poľským kráľom. V roku 1699 porodila dcéru Annu a v roku 1703 druhú dcéru Máriu, budúcu manželku francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.
Ľudovít XV. po smrti svojej svokry v roku 1747 nariadil v katedrále Notre Dame usporiadať ceremóniu k jej ucteniu. Katarínin hrob sa nachádza v Nancy vedľa hrobu jej manžela a srdca jej dcéry.
Vodné pólo na Stredozemných hrách 2018

Vodné pólo na Stredozemných hrách 2018 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Stredozemných hier 2018. Konal sa v Tarragone, v Španielsku v dňoch od 27. júna do 1. júla 2018, za účasti 8 mužských a 6 ženských tímov. Vodnopólový turnaj sa na stredozemných hrách organizuje začiatku konania hier a toto bolo jeho 18. vydanie, pričom ženský turnaj mal na hrách premiéru. Zápasy sa hrajú v novovybudovanom plaveckom centre Campclar Aquatic Centre pre 2 000 divákov situovanom v športovom centre "Mediterranena Ring". V mužskej kategórii zvíťazilo po finálovej výhre nad ; u žien získalo prvenstvo domáce , keď vo finálovom zápase vyhralo nad .
Účastníci.
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FINA.
Poznámka: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FINA.
PD

Pd môže byť:
PD môže byť:
Tomáš Hedera

Tomáš Hedera (* 7. november 1998, Bratislava, Slovensko) je profesionálny slovenský hokejový obranca, hrajúci KHL v klube HC Slovan Bratislava.
Klubový hokej.
Tomáš Hedera začal hrať hokej ako 6-ročný (v roku 2004) v HC Slovan Bratislava. Okrem sezóny 2008/2009, ktorú strávil v Hokejovej škole Svišť, sa stal HC Slovan Bratislava jeho domovským klubom.
Reprezentoval Slovensko aj v kategóriách U15, U16, U17, U18 a U20. V roku 2015 sa zúčastnil Zimného európskeho olympijského festivalu mládeže 2015 v Montafon Aktivpark v Rakúsku, v roku 2016 Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v americkom meste Grand Forks a v roku 2018 Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v americkom meste Buffalo.
Bol kapitán reprezentačného družstva na Turnaji 4 krajín v nemeckom Füssene v roku 2015. O rok neskôr sa stal juniorským majstrom Slovenskej republiky. V sezóne 2017/2018 ako jeden z troch hráčov podpísal dvojročnú zmluvu s HC Slovan Bratislava v KHL. V tejto sezóne pôsobil aj v projekte HK Orange 20. V KHL prvý krát nastúpil v zápase proti klubu zo Soči, prvé body získal v zápase proti klubu z mesta Ufa. V zápase proti klubu z Minska hral v prvej obrannej dvojici s kapitánom mužstva Meszárošom.
Od konca septembra 2018 na základe dvojcestnej zmluvy s HC Slovan Bratislava odišiel do extraligového klubu HC 07 Detva. Koncom novembra 2018 v rámci striedavého štartu hráva aj v HC OSMOS Bratislava. V júli 2019 podpísal zmluvu s MHC Nové Zámky.
Juraj Krištofovič

Brigádny generál Ing. Juraj Krištofovič (* 22. november 1963, Trenčianske Teplice) je slovenský generál.
Vojenské pôsobenie.
Podľa tlačovej správy Pozemných síl: „"Takmer celá [Krištofovičova] kariéra bola spojená s logistikou, skladovaním, zásobovaním a materiálovým manažmentom."“
V roku 1988 vyštudoval Vojenskú akadémiu v Brne a v roku 2007 tiež Kurz národnej bezpečnosti. V roku 1988 sa stal náčelníkom tankovej a automobilovej služby technickej skupiny veliteľstva 3. delostreleckého pluku, 13. tankovej divízie Východného vojenského okruhu. Od roku 1992 bol náčelník automobilovej služby 3. brigády materiálneho zabezpečenia Vojenského veliteľstva Východ. Od roku 1994 starším dôstojníkom oddelenia logistiky veliteľstva 3. materiálovej základne 3 zboru letectva a protivzdušnej obrany. Od roku 1995 päť rokov pôsobil ako zástupca veliteľa pre skladovanie a zásobovanie 5. základne tankového materiálu. V rokoch 2000 až 2002 5. základni velil. Následne bol veliteľ Multifunkčnej zásobovacej základne Západ Veliteľstva logistiky. V rokoch 2004 až 2006 bol veliteľom Spoločného centra materiálového manažmentu Veliteľstva logistiky Síl výcviku a podpory. V roku 2007 bol zástupcom náčelníka Odboru pre logistické plánovanie a doktríny Štábu logistiky Generálneho štábu a od roku 2007 do 2008 velil Veliteľstvu logistiky Síl výcviku a podpory.
2. septembra 2008 ho prezident SR Ivan Gašparovič vymenoval do prvej generálskej hodnosti – brigádny generál.
Následne zastupoval veliteľa Síl výcviku a podpory. Od roku 2011 bol náčelníkom Štábu pre podporu operácií GŠ OS SR. Následne bol počas roka 2014 národným riaditeľom pre vyzbrojovanie. Od 1. júla 2014 pôsobil ako zástupca veliteľa Pozemných síl. Od 1. júla skončil presne po štyroch rokoch ukončil funkciu zástupcu veliteľa Pozemných síl.
K januáru 2021 bol Krištofovič pridelencom obrany na slovenskom veľvyslanectve v Moskve.
Sojuz MS-11

Sojuz MS-11 bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 3. decembra 2018 vyštartovala z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 58. Potom zostala u ISS ako záchranná loď až do júna 2019, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem. 
Priebeh letu.
Sojuz MS-11 úspešne vyštartoval dňa 3. decembra 2018 o 11:31:52,519 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur. Kozmická loď bola približne po deviatich minútach od štartu navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 200,3 – 249,7 km. Pri tomto lete bol použitý rýchly letový profil k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), ktorý trvá 6 hodín. Ešte v ten istý deň o 17:33:20 UTC sa kozmická loď pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na ISS. Posádka potom prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 58. 
Dňa 24. júna 2019 o 23:25:33 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a 25. júna o 02:47:42,4 UTC úspešne pristál v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu.
Noah Hawley

Noah Hawley (* 1967, New York, New York, USA) je americký televízny scenárista, televízny producent a spisovateľ, známy najmä vďaka televíznym seriálom "Fargo" (2014súčasnosť) a "Legion" (2017súčasnosť).
Kariéra.
Knihy.
Noah Hawley napísal päť románov: "A Conspiracy of Tall Men" (1998), "Other People's Weddings" (2004), "The Punch" (2008), "The Good Father" (2012) a "Pred pádom" (orig. "Before the Fall", 2016).
Televízia.
Hawley pracoval ako scenárista a producent počas prvých troch sérií televízneho seriálu "Kosti" (20052008).
Neskôr bol tvorcom seriálov "Extra tím" v roku 2009, ktorý mal 10 častí a "My Generation" v roku 2010, ktorý bol po dvoch častiach stiahnutý z vysielania kvôli nízkej sledovanosti.
V roku 2014 sa na televízne obrazovky dostal jeho nový seriál "Fargo", ktorý je adaptáciou rovnomenného filmu z roku 1996 od bratov Coenovcov, za ktorý v tom istom roku získal Cenu Emmy za najlepšiu minisériu.
Po predĺžení zmluvy s televíziou FX v decembri 2015 produkoval seriál "Legion", založenom na rovnomennej postave z Marvel komiksov.
Film.
V roku 2006 napísal scenár k filmu "The Alibi".
Jeho filmový režisérsky debut bude sci-fi film "Pale Blue Dot" s Natalie Portman v hlavnej úlohe.
Albert-Ludwigs-Universität Freiburg

Albert-Ludwigs-Universität Freiburg (krátko "Universität zu Freiburg" alebo hovorovo "Uni Freiburg") je univerzita vo Freiburgu im Breisgau. Založil ju 21. septembra 1457 rakúsky arcivojvoda Albrecht VI. Habsburský a je jednou z najstarších nemeckých univerzít.
Dnes sa prezentuje ako tzv. "Komplexná univerzita" ("Volluniversität"), tzn. vysoká škola na ktorej možno študovať všetky významné vysokoškolské odbory. Patrí medzi špičkové nemecké univerzity. Pre odlíšenie od univerzity, ktorá sa nachádza vo švajčiarskom Freiburgu (Fribourgu), sa niekedy označuje aj ako "Universität Freiburg im Breisgau".
Albrecht VI. (Rakúsko)

Albrecht VI. Habsburský (* 18. december 1418, Viedeň, Rakúsko† 2. december 1463, tamže) bol rakúsky vojvoda, druhorodený syn Ernesta I. z habsburskej dynastie a Piastovny Cimburgis Mazovskej.
Životopis.
Po otcovej smrti sa stal jeho poručníkom Albrechtův strýko Fridrich IV., vojvoda tirolský. Bol ním do roku 1435, keď krajinu po otcovi prevzal Albrechtov o tri roky starší brat Fridrich (neskorší cisár Fridrich III.) Roku 1439 sa stal regentom v Predných krajinách (dnešné Bádensko -Württembersko), kde v roku 1457 založil univerzitu vo Freiburgu.. 
6. januára 1453 mu ho jeho brat Friedrich III. udelil titul arcivojvodu.
V roku 1458 získal regentstvo v Hornom Rakúsku. Sídlo mal na hrade v Linzi, kde mal kanceláriu a zriadil tu vlastnú finančnú správu. 
Počas ďalších rokov začal pracovať na získaní väčšej moci, čo v roku 1462 viedlo až k viedenskému povstaniu proti cisárovi. Po ňom získal od brata za ročnú odplatu 4 000 zlatých regentstvo v Dolnom Rakúsku. Nasledujúceho roku však medzi bratmi došlo k ďalšiemu konfliktu, nakoniec sa snažili dohodnúť, ale všetko prekazila Albrechtova smrť. 2. dcembra 1463. 6. decembra bol pochovaný do vojvodskej hrobky v Dóme svätého Štefana.
Od roku 1452 bol ženatý s Matildou, dcérou falckého kurfirsta Ľudovíta III. Manželia nemali deti a žili oddelene.
Erwin Neher

Erwin Neher (* 20. marec 1944, Landsberg am Lech, Nemecko) je nemecký biofyzik, bunkový fyziológ a vysokoškolský pedagóg.
Je profesorom univerzity a riaditeľom Inštitútu Maxa Plancka pre biofyzikálne chémiu v Göttingene.
V roku 1991 získal Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo spolu s Bertom Sakmannom za výskum funkcie iónových kanálov v bunkách a vynález laboratórnej techniky zvanej patch clamp, ktorá umožňuje iónové kanály skúmať. 
V roku 1978 sa oženil s nemeckou biochemičkou a mikrobiologičkou Evou-Mariou Ruhr, majú spolu päť detí – Richard, Benjamin, Carola, Sigmund a Margret.
Landsberg am Lech

Landsberg am Lech je veľké okresné mesto a správne sídlo v nemeckom Bavorsku. Centrum leží na Romantickej ceste. Na konci roka 2015 malo 28 708 obyvateľov.
Mesto sa nachádza 55 km západne od Mníchova na rieke Lech, podľa ktorej sa volá okolitý kraj Lechrain. V stredoveku tu ležala osada Phetine, na ktorej mieste založil roku 1158 vojvoda Henrich Lev pevnosť Castrum Landespurch. Mesto má zachované historické centrum s pamiatkami ako je radnica, farský kostol Nanebovzatia Panny Márie a brána Bayertor z 15. storočia.
Landsberg sa preslávil veľkou väznicou, v ktorej bol po nevydarenom pivnom puči internovaný Adolf Hitler a napísal tu svoj programový spis "Mein Kampf". Počas druhej svetovej vojny tu bol najväčší koncentračný tábor na území vlastného Nemecka, ktorý po oslobodení slúžil ako útočisko vojnových utečencov. Neskôr tu boli väznení a popravovaní nacistickí vojnoví zločinci.
Narodil sa tu biofyzik a fyziológ Erwin Neher, nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu.
Ivy League

Ivy League (slovensky doslova "Brečtanová liga") je názov športového združenia ôsmich elitných súkromných univerzít na severovýchode USA. Dnes sa používa všeobecne ako označenie pre túto skupinu najprestížnejších amerických univerzít ako celok.
John Franklin Enders

John Franklin Enders (* 10. február 1897, Hartford, Connecticut, USA† 8. september 1985, Waterford) bol americký bakteriológ, virológ a parazitológ označovaný za "otca moderných vakcín".
V roku 1954 dostal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu.
Životopis.
Pochádzal z rodiny bankového riaditeľa po ktorom zdedil miliónový majetok. Po štúdiu na Yale University slúžil v roku 1918 v armáde ako letecký inštruktor a od roku 1922 obchodoval s nehnuteľnosťami. Zapísal sa na Harvard University, kde študoval jazyky a chcel sa stať učiteľom. Nakoniec sa rozhodol pre štúdium biomedicíny, najmä infekčných chorôb. Roku 1930 tu získal titul Ph.D. a prednášal a bádal, od roku 1946 pracoval v bostonskej detskej nemocnici.
Dielo.
Od roku 1938 študoval vírusy cicavcov a v roku 1941 s kolegami pripravil serologický test na mumps. So svojimi mladšími kolegami Thomasom H. Wellerom a Frederickom C. Robbinsom publikoval roku 1949 svoj objav, že vírus detskej obrny ("poliomyelitída") možno úspešne pestovať in vitro na rôznych typoch tkanív. Tým mohli obmedziť pokusy na živých zvieratách, otvorili cestu k vývoju vakcín proti vírusovým ochoreniam a roku 1954 boli vyznamenaní Nobelovou cenou. Na základe ich techniky vyvinul roku 1952 Jonas Salk prvé vakcíny proti detskej obrne, neocenil však náležite podiel svojich predchodcov. Roku 1954 izoloval Enders so spolupracovníkmi vírus osýpok a roku 1960 začal plošne testovať vakcínu proti osýpkam. O rok neskôr bol oznámený úspech a v roku 1963 sa deaktivovaná vakcína dostala na trh.
Ocenenia.
Roku 1946 bol zvolený za člena American Academy of Arts and Sciences, 1953 dostal Presidential Medal of Freedom, najvyššie civilné vyznamenanie v USA, 1954 Nobelovu cenu, roku 1962 "Rudolf-Diesel-Medaille". a roku 1967 bol zvolený za člena Kráľovskej spoločnosti v Londýne. 13 univerzít mu udelilo čestný doktorát.
Volejbal na Juhoamerických hrách 2018

Volejbal na Juhoamerických hrách 2018 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2018. Konal sa v meste Cochabamba, v Bolívii v dňoch od 27. mája do 7. júna 2018, za účasti 6 mužských a 4 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1978 a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo José Casto Méndez.
V mužskej kategórii obhájila titul , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . U žien zvíťazila po finálovej výhre nad obhajcom prvenstva .
Výsledky.
Mužský turnaj.
Základná skupina.
&lt;br&gt;
Ženský turnaj.
Základná skupina.
&lt;br&gt;
Alberto Gilardino

Alberto Gilardino (* 5. júl 1982, Biella, Taliansko) je taliansky futbalista.
V súčasnosti je desiatym najmladším hráčom, ktorý dosiahol hranicu 100 gólov v Serie A (vo veku 26 rokov a 105 dní). Tiež je jedným z 10 najlepších strelcov Serie A (188 gólov).
S talianskou reprezentáciou do 21 rokov hral na Majstrovstvách Európy v roku 2004. V tom istom roku bol členom talianskej reprezentácie na olympiáde v Aténach, kde získal bronzovú medailu. 
Po olympijských hrách ho pozval tréner Marcello Lippi do reprezentácie, kde debutoval 4. septembra 2004 v kvalifikačnom zápase na majstrovstvá sveta proti Nórsku.. Svoj prvý gól v reprezentácii dal 13. októbra 2004 v kvalifikácii na majstrovstvá sveta, kedy Taliansko porazilo Bielorusko 4:3. 
V roku 2006 bol členom tímu, ktorý vyhral majstrovstvá sveta vo futbale. Skóroval v druhom zápase skupiny proti USA pri remíze 1-1. Štartoval aj na Pohári konfederácií FIFA 2009, majstrovstvách sveta 2010 a Pohári konfederácií FIFA 2013 (taliansky tím sa umiestnil na treťom mieste v tomto turnaji a získal bronzovú medailu).
Peter Núñez

Mgr. Peter Núñez (* 25. október 1970, Bánovce nad Bebravou) je slovenský režisér, producent a významný predstaviteľ novej generácie televíznych tvorcov.
Absolvoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, odbor dejepis – slovenský jazyk a literatúra. V roku 1999 sa oženil, s manželkou Oľgou má syna Erika a dcéru Ninu (2001). 
Tvorba.
Začínal ako učiteľ, neskôr tvoril upútavky v televízii VTV. Po troch rokoch prešiel do TV Markíza, kde postupne začal prácu režiséra. Režijný debut mal v relácii Reklamátor, ďalej nasledovali projekty Slávici na ulici, Svadba snov, Srdcové záležitosti, Láska nebeská atď. Medzi jeho najúspešnejšie režisérske a producentské projekty patria programy:
V ankete OTO dostal cenu za najlepší Program roka, ktorým sa stala show Slovensko hľadá Superstar.
Filmografia.
Zoznam filmovej a televíznej tvorby:
Víchrica

Víchrica (skôr neodborne aj: povíchrica) môže byť v meteorológii:
Víchrica môže byť aj hudobná komédia USA z roku 2003, pozri Víchrica (film z roku 2003)
Národný park Mesa Verde

Národný park Mesa Verde () je národný park na juhozápade Colorada v USA. Park sa nachádza v Coloradskej plošine, v oblasti nazývanej Four Corners. V parku sa nachádzajú pozostatky skalných obydlí predkolumbovských Indiánov z 11. až 13. storočia. 
V roku 1978 bol park zapísaný nazoznam svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny.
Najstaršie archeologické nálezy dokladajú prítomnosť ľudí v danej oblasti približne 7 500 rokov pred naším letopočtom. Prvé kamenné príbytky potom vznikli v 7. storočí.
Rozsiahlejšie skalné stavby vznikali od 11. storočia. Na konci 13. storočia bola väčšina príbytkov opustená a Indiáni sa presunuli smerom na juh do dnešného Nového Mexika.
Katarína Nagy Pázmány

Mgr. Katarína Nagy Pázmány (* 1990, Detva, ČSFR, dnes Slovensko) je slovenská psychologička a občianska aktivistka pôsobiaca v mimovládnych organizáciách zameraných na rozvoj vzdelávania. Súčasne je jedna z hlavných organizátorov iniciatívy Za slušné Slovensko.
Život.
V rokoch 20112016 absolvovala bakalárske a magisterské štúdium v študijnom programe psychológia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Od januára 2016 je členkou projektového tímu, ktorý vedie Komenského inštitút slúžiaci ako fórum pre učiteľov na diskusiu o problémoch v školstve na Slovensku a spôsoboch ich prekonávania prostredníctvom praktickej školskej reformy. Tento projekt realizuje občianske združenie Centrum environmentálnej a etickej výchovy Živica v odbornom partnerstve s Univerzitou Mateja Bela v Banskej Bystrici. V súčasnosti je na materskej dovolenke.
Pôsobenie v iniciatíve Za slušné Slovensko.
V interview pre "Denník N" uviedla, že o vražde Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej sa dozvedela ráno 26. februára 2018. "„Povedali to "[v rádiu]" ako suchú informáciu "[...]" akoby sa nič vážne nestalo. "[...]" Zdalo sa mi absurdné, že sa všetko neprerušilo a nerozprávalo iba o tom. Povedala som mu "[svojmu manželovi Petrovi Nagyovi]", že ak s tým nikto nič neurobí, tak to budeme musieť urobiť my. A tak sme sa dostali k organizovaniu pochodu.“" Udalosť na sociálnej sieti Facebook k spomienkovému pochodu za Jána Kuciaka a Martinu Kušnírovú vytvoril jej manžel Peter Nagy. Pri organizovaní sa spojili s organizátormi Veľkého protikorupčného pochodu študentmi Dávidom Strakom a Karolínou Farskou a ďalšími občianskymi aktivistami. Následne sformovali občiansku iniciatívu pod názvom Za slušné Slovensko a pokračovali v organizovaní protestov, v ktorých vláde Roberta Fica predložili viaceré požiadavky týkajúce sa najmä riadneho vyšetrenia vraždy a káuz, o ktorých informoval Kuciak vo svojich článkoch.
Víchrica (9. stupeň Beaufortovej stupnice)

Víchrica je pomenovanie typu vetra v Beaufortovej stupnici, konkrétne 9. stupňa Beaufortovej stupnice. Vo výške 10 metrov má tento vietor rýchlosť 20,8 až 24,4 m/s (t. j. 75–88 km/h). Rozpoznávacími účinkami tohto typu vetra na pevnine sú vznik menších škôd na stavbách (padajú komíny, škridlice a bridlice zo striech) a lámanie väčších vetiev stromov.
Chumeľ

Chumeľ môže byť:
Kúrňava

Kúrňava môže byť:
Fujak

Fujak (zastarano alebo nárečovo: fuják) môže byť:
Delet

Delet (z  – „dvere“; podnázov: židovské noviny, od roč. 5, č. 7/8 slovensko-židovské noviny) je webové periodikum, ktoré sa venuje domácemu i zahraničnému spravodajstvu, kultúre, náboženstvu a historickým témam, ktoré súvisia so životom židovskej komunity na Slovensku.
Periodikum vydáva občianske združenie Delet založené 24. januára 2003. V rokoch 20032010 vychádzalo v tlačenej podobe (s mesačnou, príp. dvojmesačnou periodicitou), od roku 2011 fungujú ako webové periodikum. Od roku 2005 je šéfredaktorom reportér TV Markíza, komik a hudobník Michael Szatmary. Predtým túto funkciu zastával Robert Haas. "Delet" nemá stálu redakciu. Medzi pravidelných prispievateľov patria Lucia Kollárová, Zuzana Szatmáry, Pavol Demeš, Baruch Myers, Ľuba Lesná, Yehuda Lahav († 2010) a ď.
Sestry (seriál)

Sestry () je taliansky dramatický seriál, ktorý sa v Taliansku vysielal od 9. marca do 13. apríla 2017 na stanici Rai 1. Na Slovensku mal seriál premiéru 19. júla 2018 na Jednotke.
Stefanos (sochár)

Stefanos () bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
Stefanos, grécky sochár z druhej polovice prvého storočia pred Kr., pôsobil v Ríme. Z tvorby tohto umelca sa zachovala jeho menom signovaná socha mladého atléta (zrejme víťaza hier) z vily "Albani" pri Ríme. Nápis na podstavci tiež uvádza, že bol žiakom sochárskeho majstra Pasitela:
Socha Stefanovho atléta je jedným z najznámejších príkladov typu sochy požadovanej vrchnou rímskou triedou, ktorá si nimi zdobila svoje súkromné ​​vily (známych je viac ako sedemnásť starých kópií). Grécki sochári v Aténach aj samotnom Ríme mohli poskytnúť viac či menej presné repliky známych sôch z minulosti, ako aj nové diela, ktoré imitovali alebo kombinovali rôzne staršie grécke štýly. Aj Stefanova socha pôsobí výrazne eklekticky (nenovátorsky). Jej veľmi široké ramená a postoj pripomínajú grécke mužské sochy z druhej štvrtiny 5. storočia pred Kr., zatiaľčo menšia hlava a dlhé nohy, diela vytvorené v polovici 4. storočia pred Kr. Podobným sochárskym dielom je aj súsošie "Oresta a Elektry" zhotovené jeho žiakom Menelaom.
Zo života sochára Stefana nie je nič známe. Rímsky spisovateľ Plínius zaznamenal, že rímsky politik a vzdelanec Gaius Asinius Pollio vlastnil vo svojej zbierke sochy nýmf zvaných "Appiades", zhotovených zrejme sochárom Stefanom. To, či tieto sochy zhotovil Stefanos, autor atléta, nie je isté.
Alkimenes

Alkimenes alebo Alkimenés () môže byť:
Medzinárodný park mieru Waterton Glacier

Medzinárodný park mieru Waterton Glacier je lokalita svetového prírodného dedičstva UNESCO, ktorá pozostáva z dvoch národných parkov na území Kanady a USA. 
Toto súvislé chránené územie má súhrnnú rozlohu 4 576 km² a rozprestiera sa na pomedzí kanadskej provincie Alberta a štátu USA Montana. Zahŕňa národné parky Glacier a Waterton Lakes.
Popis.
Najvyššie časti chráneného územia siahajú do nadmorskej výšky cez 3 100 m.Spodná výšková hranica parkov je 972 m. Waterton-Glacier leží pozdĺž východného okraja Lewis Range Skalnatých hôr, ktoré sa príkro dvíhajú od západného okraja Veľkých planín. Krajina parkov je rozmanitá - od polo-púštnych prérií po horskké ľadovce.
Z tunajšej fauny možno menovať napr. druhy vlk obyčajný, puma americká, medveď grizzly, rosomák, medveď baribal či vydra severoamerická.
Benediktínsky kláštor svätého Jána

Benediktínsky kláštor svätého Jána je veľmi dobre zachovaný stredoveký kláštor v Müstair vo východnom Švajčiarsku, v kantóne Graubünden. 
Založený bol v roku 775, v čase Karolínskej renesancie. Počas reštauračných prác v 20. storočí bolo odkrytých mnoho nástenných románskych fresiek z obdobia raného stredoveku. V roku 2012 ho obývala malá komunita mníšok benedektíniek (12 osôb).
Od roku 1983 je kláštor zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Gamzigrad

Gamzigrad (srbsky Гамзиград, výslovnosť ɡǎmziɡraːd) je osada v Srbsku, súčasť mesta Zaječar. 
V blízkosti osady sú kúpele Gamzigradska banja a archeologická lokalita Felix Romuliana o rozlohe asi 4 hektárov so zvyškami starorímskej pevnosti, palácov a chrámov, ktoré dal postaviť cisár - tetrarcha Galérius, ktorý vládol časti Rímskej ríše medzi rokmi 297 a 311. 
Systematický archeologický prieskum bol zahájený v roku 1953 a prebieha až do súčasnosti. Od roku 2007 je táto pamiatka zapísaná na zozname svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.