burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Joseph Fiennes

Joseph Fiennes (rod. "Joseph Alberic Twisleton-Wykeham-Fiennes"; * 27. máj 1970, Salisbury, Wiltshire, Spojené kráľovstvo) je anglický herec. V roku 1999 bol nominovaný za svoj herecký výkon vo filme "Zamilovaný Shakespeare" na filmové ocenenie BAFTA.
Detstvo a mladosť.
Fiennes sa narodil v roku 1970 v Salisbury, Wiltshire, v Anglicku, ako syn Marka Fiennesa (1933 – 2004), farmára a fotografa, a spisovateľky Jennifer Lash (1938 – 1993). Má pan-britských predkov. Jeho starí otcovia boli priemyselník Sir Maurice Fiennes (1907 – 1994) a brigádny generál Henry Alleyne Lash.
Jeho súrodenci sú herec Ralph Fiennes; režisérky Martha Fiennes a Sophie Fiennes; skladateľ Magnus Fiennes; a ochranca prírody Jacob Fiennes (dvojča Fiennesa).
Kariéra.
Fiennes bol členom Royal Shakespeare Company. V roku 1998 sa objavil vo filme "Zamilovaný Shakespeare", po boku herečky Gwyneth Paltrow. Jeho herecký výkon bol pozitívne ohodnotený filmovými kritikmi a v rovnakom roku si zahral aj v historickom filme "Kráľovná Alžbeta". Oba filmy boli nominované na Academy Awards. Pripojil sa tiež k hereckému obsadeniu ako Jude Law, Rachel Weisz, Ed Harris a Ron Perlman, vo filme "Nepriateľ pred bránami" z roku 2001.
V roku 2002 si zahral po boku Heather Graham a Natashy McElhone v dráme "Zabi ma nežne". O rok neskôr sa objavil vo filme "Luther", kde stvárnil hlavnú postavu, Martina Luthera. V roku 2007 stvárnil hlavnú úlohu vo filme "Zbohom, Bafana".
V rokoch 2009 až 2010 sa objavil v televíznom seriály "FlashForward". O dva roky neskôr stvárnil vedľajšiu rolu Monsignora Timothyho Howarda v televíznom seriály "American Horror Story". Objavil sa tiež vo filme "V meste Krista" z roku 2016. Od roku 2017 do roku 2021 stvárnil Commandera a manžela Yvonne Strahovski, v televíznom seriály "Príbeh služobníčky".
Súkromný život.
V roku 2009 sa oženil so švajčiarskou modelkou Maríou Dolores Diéguez. Majú spolu dve dcéry. Spoločne s hercami ako Rachel Weisz, Jo Brand, Tom Hiddleston a Rachel Riley podpísal kartu, ktorá bola vydražená na eBay v roku 2014 v prospech charitatívnej organizácie "Thomas Coram Foundation for Children".
Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2019

Majstrovstvá sveta vo futbale žien 2019 boli ôsme Majstrovstvá sveta vo futbale žien, ktoré sa uskutočnili v dňoch 7. júna až 7. júla 2019 vo Francúzsku. Turnaj prebiehal v mestách Lyon, Paríž, Nice, Montpellier, Rennes, Le Havre, Valenciennes, Reims a Grenoble. Titul z MS 2015 obhájili futbalistky .
Základné skupiny.
"Všetky časy zápasov sú uvedené v SELČ (UTC+2)."
Trióza

Trióza je monosacharid, ktorý má tri uhlíkové atómy. Sú to najmenšie sacharidy. Podobne ako u ostatných sacharidov majú aj triózy lineárny uhlíkový reťazec, pričom na každom atóme uhlíka je viazaný kyslíkový atóm. Jeden z týchto kyslíkových atómov je viazaný dvojitou väzbou, čím vzniká karbonylová funkčná skupina. Existujú len tri možné triózy: dva enantioméry glyceraldehydu (-glyceraldehyd a -glyceraldehyd) a dihydroxyacetón. Glyceraldehyd je aldotrióza, pretože obsahuje aldehydovú skupinu a dihydroxyacetón je ketotrióza, pretože má ketónovú skupinu. Glyceraldehyd má jeden chirálny uhlík, takže sa vyskytuje v dvoch enantioméroch. Keďže dihydroxyacetón je symetrický, nemá enantioméry.
Triózy sú dôležité v bunkovom dýchaní. Počas glykolýzy sa fruktóza-1,6-bisfosfát pôsobením enzýmu aldolázy rozkladá na glyceraldehyd-3-fosfát a dihydroxyacetónfosfát. Z týchto molekúl potom vzniká laktát a pyruvát. Enzým triózafosfátizomeráza je schopná premeniť dihydroxyacetónfosfát na glyceraldehyd-3-fosfát a naopak.
Treóza

Treóza je štvoruhlíkatý monosacharid. Má aldehydovú skupinu, takže je to aldóza. Treóza existuje v podobe dvoch enantiomérov, a to -treóza and -treóza. Názov treóza teda môže označovať jeden z týchto stereoizomérov, ich racemát či jej všeobecnú štruktúru (bez špecifikácie stereochémie).
Názvoslovie diastereomérov.
Predpona „treo“, ktoré sa používa pre diastereoméry, pochádza z mena treózy (obdobne pochádza predpona „erytro“ z jej diastereoméru, erytrózy). Táto predpona sa používala na popis organickej štruktúry s dvoma susednými chirálnymi centrami, kde vo Fischerovej projekcii sú substituenty na rôznych stranách (treo izomér má teda substituenty v pozícii syn a erytro izomér má substituenty v pozícii anti). Toto názvoslovie sa však už neodporúča používať.
Erytróza

Erytróza je štvoruhlíkatý monosacharid. Má aldehydovú skupinu, takže je to aldóza. Existuje v podobe dvoch enantiomérov, a to -erytróza and -erytróza. V prírode sa bežne vyskytuje ako -erytróza, čo je diastereomér -treózy.
Erytrózu prvýkrát izoloval francúzsky farmaceut Louis Feux Joseph Garot (1798-1869) v roku 1849 z rebarbory. Jej názov pochádza z jej červenej farby v prítomnosti alkalických kovov (ἐρυθρός, "red").
Erytróza-4-fosfát, ktorá vzniká fosforyláciou erytrózy, je dôležitý intermediát pentózafosfátovej dráhy a Calvinovho cyklu.
Je možné docieliť to, aby oxidačné baktérie využívali erytrózu ako ich jediný zdroj energie.
Štefan Hunčaga

MUDr. Štefan Hunčaga (* 28. máj 1931, Medzibrodie nad Oravou† 9. júl 1994, Dolný Kubín) bol slovenský lekár.
Vyštudoval gymnáziu v Dolnom Kubíne a následne absolvoval štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde spromoval v roku 1957. Od roku 1959 pôsobil na pol úväzku a od roku 1960 už na plný úväzok na pracovisku hygienickej služby v Trstenej spadajúcom pod Okresnú hygienicko-epidemiologickú stanicu v Dolnom Kubíne.
Spolupracoval s laureátom Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu, americkým virológom slovensko-maďarského pôvodu Danielom Carletonom Gajdusekom na výskume transmisívnych spongioformných encefalopatií (medzi ktoré patrí bovinná spongiformná encefalopatia, ľudovo známa ako „choroba šialených kráv“) a podieľal sa na verifikovaní ohniska výskytu Creutzfeldtovej-Jakobovej choroby na severnom Slovensku, pričom zároveň mal zásluhy na dokázaní výskytu scrapie (klusavky) oviec už v roku 1991.
V rokoch 19851993 bol tiež predsedom poľovníckeho združenia v obci Trstená.
Veľký vrch (vrch v Žiari)

Veľký vrch () je vrch v pohorí Žiar. Leží približne severovýchodne od Handlovej.
Poloha.
Nachádza sa na juhovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Rovne. Leží v Trenčianskom kraji, na území okresu Prievidza a v katastrálnom území obce Ráztočno. Veľký vrch sa vypína nad rekreačným strediskom Remata.
Opis.
Najjužnejší vrch pohoria je najvyšším vrchom podcelku Rovne. Jeho južným úpätím vedie hranica s Handlovskou kotlinou, východne začínajú Kremnické vrchy. Východným susedom je Bralová skala (), severne leží Horeňovo (), západne Bôrová () a južným smerom Vysoká (). Veľký vrch odvodňujú prítoky Hraničného potoka do Handlovky v povodí Nitry. Najbližšími sídlami sú južne situovaná osada Remata, patriaca k západne ležiacej obci Ráztočno, severne sa nachádza obec Sklené, juhozápadne je situované mesto Handlová a juhovýchodne obec Kunešov.
Výhľady.
Husto zalesnený vrchol Veľkého vrchu neumožňuje rozhľad, no najmä severozápadné svahy pokrývajú horské pasienky. Z odlesnených častí je možné pozorovať okolité vrchy pohoria Žiar, Kremnických vrchov a časť Turčianskej kotliny. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Vtáčnik, Strážovské vrchy, Malú i Veľkú Fatru. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, no prístup je možný z hrebeňom vedúcej magistrály alebo lesom z okolia.
Rozložná (vrch v Žiari)

 
Rozložná () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Kľačno, približne severne od Prievidze.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria Žiar, v geomorfologickom podcelku Vyšehrad. Vrch leží na hranici Trenčianskeho a Žilinského kraja a pomedzí okresov Prievidza a Turčianske Teplice. Vrchol leží v katastrálnom území obce Kľačno, no značná časť vrchu zasahuje na územie obce Nitrianske Pravno a Brieštie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a blízkym sedlom prechádza Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Rozložná je súčasťou hlavného hrebeňa medzi najvyššou časťou pohoria a Vyšehradským sedlom. Turistická magistrála z Vríckeho sedla vrchol Rozložnej obchádza východnými svahmi ponad osadu Hadviga. Severovýchodným susedom je sedlom oddelený masív Vysokej () a Gaštana (), juhovýchodne leží Vlčia (), južne Vyšehrad (), juhozápadne Čierny les () a severne vrch Vápenec (). Severnú a západnú časť masívu odvodňujú do rieky Nitra prítoky potoka Tmavá, z južnej odteká voda rovnakým smerom Vyšehradným potokom. Z východným smerom sa zvažujúcich svahov vodu odvádza potok Lúčky do rieky Turiec. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situovaná osada Hadviga, západným smerom sa nachádza Kľačno a juhozápadne leží Vyšehradné. 
Výhľady.
Vrcholová časť Rozložnej pokrýva nesúvislý lesný porast, preto výhľad je možný z menších lokalít s nižšou vegetáciou. Pozorovateľné sú okolité vrchy pohoria Žiar, z vhodných miest aj Veľká Fatra, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Strážovské vrchy a časť Malej Fatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa a dostupný je z blízkeho sedla, odbočením z turistickej magistrály alebo z okolia:
Arabinóza

Arabinóza je aldopentóza, teda monosacharid s piatimi uhlíkovými atómami a aldehydovou funkčnou skupinou.
Väčšina sacharidov sa v prírode nachádza takmer výhradne v podobe - enantioméru, ktorý je štruktúrne analogický -glyceraldehydu. Arabinóza je však v prírode bežnejšia v podobe -arabinózy oproti -arabinóze a vystupuje ako súčasť biopolymérov ako sú hemicelulóza a pektín.
-Arabinózový operón, známy ako araBAD operón, riadi katabolizmus arabinózy u "E. coli" a je dynamicky aktivovaný arabinózou a neprítomnosťou glukózy.
Klasickou metódou organickej syntézy arabinózy z glukózy je Wohlova degradácia.
-Arabinóza môže v cyklickej forme existovať v jednej zo štyroch foriem:
Etymológia.
Arabinóza je pomenovaná podľa arabskej gumy, z ktorej bola prvýkrát izolovaná.
Použitie v biológii.
V syntetickej biológii je arabinóza často používaná ako jednosmerný alebo reverzibilný switch na expresiu proteínov, ktoré sú riadené promótorom Pbad u "E. coli". Tento switch môže byť negovaný prítomnosťou glukózy alebo vypnutý pridaním glukózy do média, čo je forma katabolitovej represie.
Niektoré organické skúšky overujú prítomnosť arabinózy, čo môže naznačiť premnoženie črevných kvasiniek, napr. "Candida albicans" alebo iných druhov kvasiniek či húb.
Použitie v potravinárstve.
Pôvodne bola arabinóza používaná ako sladidlo, avšak je to i inhibítor sacharázy, enzýmu, ktorý v tenkom čreve rozkladá sacharózu na glukózu a fruktózu.
Lyxóza

Lyxóza je aldopentóza, teda monosacharid s piatimi uhlíkovými atómami a aldehydovou funkčnou skupinou. Je to C2 epimér xylózy. Ako ostatné sacharidy, aj lyxóza existuje v podobe - a - enantiomérov.
Lyxóza sa v prírode vyskytuje len výnimočne, napríklad ako zložka bakteriálnych glykolipidov.
Xylulóza

Xylulóza je ketopentóza, teda monosacharid s piatimi uhlíkovými atómami a ketónovou funkčnou skupinou. V prírode sa nachádza v podobe oboch enantiomérov, - i -. 1-Deoxyxylulóza je prekurzor terpénov v nemevalonátovej dráhe.
Xylulóza-5-fosfát, fosforylovaná xylulóza, vystupuje v pentózafosfátovej dráhe.
Patológia.
-Xyluolóza sa hromadí v moči pacientov s pentózúriou kvôli nedostatočnej aktivite -xylulózareduktázy. Keďže -xylulóza je redukujúci cukor, podobne ako -glukóza, pentózúria sa kedysi chybne diagnostikovala ako diabetes.
Ivan Greguš

MUDr. Ivan Greguš (do roku 1945: Arpád Grünwald; * 21. jún 1896, Tesárske Mlyňany† 10. december 1963, Praha) bol slovenský lekár židovského pôvodu, ktorý sa zapojil do Slovenského národného povstania (SNP).
Absolvoval štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity, kde spromoval v roku 1923. V rokoch 19241940 pôsobil ako praktický lekár v Zlatých Moravciach až kým mu štátna moc Slovenskej republiky v rámci realizácie protižidovských opatrení nezakázala lekársku prax. V marci 1942 bol eskortovaný v sústreďovacom tábore v Seredi. Od júla 1942 pôsobil ako praktický lekár v Pustom Poli, neskôr v Nitrianskej Blatnici a od novembra 1942 v Polomke. Počas SNP slúžil ako lekár 4. taktickej skupiny 1. československej armády na Slovensku, ktorá vznikla po 10. septembri 1944 pod velením pplk. Malára
bola známa pod krycím názvom „Muráň“. Po vojne lekársky pôsobil v Bratislave.
Rallye Dakar 2022

Rallye Dakar 2022 bol 44. ročník prestížneho podujatia, ktoré sa konalo v Saudskej Arábii.
Vytrvalostné preteky začali prológom 1. januára z mesta Džidda do Hail a po 12. etapách sa 14. januára skončili opäť v Džidde. Trať viedla len územím Saudskej Arábie, pričom zastúpené boli etapy s rôznym povrchom. Na štart sa postavili jazdci motocyklov, štvorkoliek, automobilov, špeciálov, prototypov a kamiónov. Slovensko zastupovalo 5 pretekárov, z ktorých si najlepšie počínal motocyklista Štefan Svitko, ktorý dokončil na konečnom 12. mieste.
Dĺžka trate.
Pre účastníkov bol pripravený prológ a dvanásť etáp s celkovou dĺžkou .
Slovenskí účastníci.
Slovensko v tomto ročníku reprezentoval motocyklista Štefan Svitko ml. na stroji KTM 450 Rally Factory (Slovnaft Rally Team), Marek Sýkora v kategórii automobilov bol navigátorom posádky Fordu F150 EVO (OffroadSport Team) Miroslava Zapletala z Česka. Ľubomír Palčo bol mechanikom v posádke kamiónu MAN maďarského vodiča Zsolta Darazsia (Team SSP) a v kategórii Dakar Classic tvorili posádku Mitsubishi Pajero 3000 L141G Juraj Ulrich a Ľuboš Schwartzbacher (Jantar Team s.r.o.).
Majstrovstvá Európy vo futbale žien do 17 rokov

Majstrovstvá Európy vo futbale žien do 17 rokov sa konajú pravidelne každoročne od roku 2008. Ich organizátorom je Únia európskych futbalových zväzov. Do roku 2013 mal turnaj štyri účastnícke tímy, od roku 2014 sa počet účastníkov zvýšil na osem.
Pozri aj.
Majstrovstvá Európy vo futbale žien do 19 rokov
Jozef Gottdiener

MUDr. Jozef Gottdiener (* 26. marec 1897, Prešov† 1944) bol slovenský zubný lekár židovského pôvodu.
Absolvoval štúdium lekárstva na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity, kde spromoval v roku 1922. V rokoch 19241940 pôsobil ako zubný lekár v Prešove. Popri lekárskej činnosti sa angažoval v spolkovom živote ako funkcionár lekárskych spolkov, židovskej náboženskej obce a športového klubu Snaha v Prešove (pozri pod HC Prešov Penguins).
V septembri 1940 mu štátna moc Slovenskej republiky v rámci realizácie protižidovských opatrení zakázala lekársku prax. Od mája 1942 bol pridelený do ordinácie okresného lekára Vladimíra Manicu v Humennom, no v jeseni 1944 ho zavraždili nemecké bezpečnostné orgány.
Fara v meste

Fara v meste je slovenský rodinný komediálny seriál, ktorého prvú sériu vysielala TV LUX od 1. apríla 2018 do 27. apríla 2019. Od 1. januára 2022 vysiela druhú sériu. Hlavnú postavu stvárňuje Roman Poláčik.
Štefan Matuch

MUDr. Štefan Matuch (* 3. november 1935, Markovce† 6. október 1997, Vranov nad Topľou) bol slovenský lekár chirurg.
Absolvoval štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, kde spromoval v roku 1960. V rokoch 19601973 pôsobil na chirurgickom oddelení nemocnice v Bardejove. Následne pracoval v nemocnici vo Vranove nad Topľou, kde sa v roku 1974 ujal primariátu novozaloženého chirurgického oddelenia, ktoré viedol až do roku 1997. Venoval sa najmä abdominálnej chirurgii a prispel k rozvoju chirurgie vo vtedajšom Východoslovenskom kraji.
V roku 2007 mu bola in memoriam udelená Cena mesta Vranov nad Topľou.
Morena (rozlišovacia stránka)

Morena môže byť:
Azyl (rozlišovacia stránka)

Azyl môže byť:
In The Middle Of...

In The Middle Of... je štúdiový album Andrei Bučko. V roku 2012 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Azyl.
Morena (album)

Morena je štúdiový album Andrei Bučko. V roku 2020 ho vydalo hudobné vydavateľstvo.
Júlia Medvecká

MUDr. Júlia Medvecká, rod. Jančová (* 2. január 1903, Liptovský Hrádok† 4. február 1993, Trenčín) bola slovenská lekárka oftalmologička.
Gymnaziálne štúdium absolvovala v Košiciach a všeobecné lekárstvo vyštudovala na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Následne pôsobila v nemocnici v Košiciach, spočiatku na chirurgickom a potom na očnom oddelení, pričom bola jednou z prvých žien oftalmologičiek na Slovensku. V rokoch 19361938 pracovala v ambulancii očných chorôb v Československých štátnych dráhach a v rokoch 19391963 pôsobila ako vedúca lekárka očnej ambulancie okresného ústavu národného zdravia, pričom zároveň po dobu 20 rokov viedla trachómovú ambulanciu. Zaslúžila sa o likvidáciu trachómu, nebezpečnej infekčnej očnej choroby, ktorá bola v minulosti na Slovensku veľmi rozšírená.
Polarity

Polarity je štúdiový album Andrei Bučko. V roku 2015 ho vydalo hudobné vydavateľstvo.
Escape

Escape je štúdiový album Andrei Bučko. V roku 2018 ho vydalo hudobné vydavateľstvo blankTON recordings.
Ružena Neumanová

MUDr. Ružena Neumanová (iný zápis: Neumannová), rod. Kurzmannová (iný zápis: Kurcmannová; 14. jún 1909, Važec† ?) bola slovenská zubná lekárka a účastníčka druhého československého odboja.
Život.
Narodila sa v rodine úradníka Ilju a jeho manželky, poštovej zamestnankyne Izabely. Základnú školu vychodila v rodnom Važci, stredoškolské štúdium absolvovala v Bratislave (1927) a všeobecné lekárstvo vyštudovala na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde spromovala v roku 1934. Následne absolvovala ročnú prax v sanatóriu pre pľúcnu tuberkulózu a polročnú prax ako anesteziologička. Od roku 1935 sa venovala stomatologickej profesii, pričom v roku 1937 je zaznamenaný začiatok jej pôsobenie v Rači. V rokoch 19391945 žila v emigrácii v Anglicku, kde sa zapojila do zahraničného československého odboja. Po návrate do vlasti lekársky pôsobila v Dolnom Smokovci (19451946), v štátnom zdravotnom ústave (19461947), v Sanatóriu Prosečnice v obci Krhanice v dnešnom Stredočeskom kraji (19471951) a v Štátnej nemocnici pre liečenie pľúcnych chorôb v Kvetnici (od 7. februára 1953). Podieľala sa na rozvíjaní zdravotnoosvetovej práce vo sfére starostlivosti o ústnu dutinu a chrup.
Osobný život.
Zosobášil sa s lekárom Jozefom Neumanom, s ktorým mal syna Tomáša (* 1948) a dcéru Helenu (* 1951). V roku 1968 Neuman emigroval do Západného Nemecka, kde v roku 1987 zomrel vo Frankfurte nad Mohanom.
Jozef Neuman

MUDr. Jozef Neuman (iný zápis priezviska: Neumann; * 19. marec 1908, Trnava† 1987, Frankfurt nad Mohanom) bol slovenský lekár a účastník druhého československého odboja, pôsobivší ako riaditeľ liečebne v Kvetnici (19521968).
Život.
Po zavŕšení štúdia všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v roku 1933 nastúpil na lekársku prax v Piešťanoch, pričom v roku 1937 je zaznamenaný začiatok jeho pôsobenia v Rači. Počas druhej svetovej vojny žil v emigrácii v Anglicku, kde sa zapojil do zahraničného československého odboja.
Po návrate do vlasti v roku 1945 nastúpil na miesto lekára v sanatóriu na liečbu tuberkulózy a pľúcnych chorôb (dnes Nemocnice Na Pleši) v obci Nová Ves pod Pleší v dnešnom Stredočeskom kraji a neskôr pôsobil v obdobne zameranom liečebnom ústave (dnes Národný ústav tuberkulózy, pľúcnych chorôb a hrudníkovej chirurgie) vo Vyšných Hágoch. V roku 1952 nastúpil do funkcie riaditeľa Štátna nemocnica pre liečenie pľúcnych chorôb v Kvetnici (od roku 1960 fungujúcej pod názvom Liečebňa pľúcnej tuberkulózy, spadajúc pod Ústredné riaditeľstvo liečebných ústavov tuberkulózy a respiračných chorôb vo Vyšných Hágoch). Zaslúžil sa „o vybudovanie funkčnej jednotky liečebne s terénom, rehabilitácie a rekvalifikácie osôb so zmenenou pracovnou schopnosťou, najmä na zdravotnícke profesie.“ Už v roku 1952 zaviedol bronchologickú diagnostiku, potom presadil aj bezvýmerový systém prijímania pacientov a pod jeho vedením sa v rokoch 19531963 uskutočnilo šesť kurzov, na ktorých bolo rekvalifikovaných 152 osôb. Získal ocenenie Zaslúžilý lekár, no keď v roku 1968 emigroval do Západného Nemecka (čím prirodzene zároveň zanechal svoju funkciu riaditeľa liečebne), tento titul mu bol odobratý.
Osobný život.
Zosobášil sa so zubnou lekárkou Ruženou rod. Kurzmannovou, s ktorou mal syna Tomáša (* 1948) a dcéru Helenu (* 1951).
Magda Nová

MUDr. Magda Nová, CSc. (do roku 1945: Neumannová; * 20. marec 1914, Trenčianska Teplá† ?) bola slovenská lekárka zrejme židovského pôvodu a partizánka, účastníčka Slovenského národného povstania (SNP).
Lekársky pôsobila v Bratislave až kým jej v roku 1940 štátna moc Slovenskej republiky nezakázala lekársku prax. V roku 1942 pracovala v laboratóriu Nemocnice sv. Alžbety a neskôr pôsobila ako röntgenologička Nemocnice Robotníckej sociálnej poisťovne v Handlovej. Do SNP sa zapojila ako lekárka a členka partizánskeho oddielu Dolina. Zriadila ošetrovňu v Španej Doline, odkiaľ neskôr s pacientmi ustúpila do hôr, kde viedla poľnú ošetrovňu pre partizánsky oddiel Pomstiteľ a ďalšie skupiny. Po vojne pracovala na Ústave hygieny práce a chorôb z povolania v Bratislave.
Gustáv Novomeský

MUDr. Gustáv Novomeský (* 9. október 1868, Čáčov† 1959, Šaštín, dnes Šaštín-Stráže) bol slovenský lekár a komunálny politik.
Po absolvovaní štúdia na Evanjelickom lýceu v Bratislave a na gymnáziu v Rimavskej Sobote študoval všeobecné lekárstvo na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity. Ako medik sa aktívne zapájal do národnostného spolkového života, istý čas predsedajúc slovenskému študentskému spolku Detvan a aktívne sa podieľajúc na činnosti Českoslovanskej jednoty. Už ako študent začal publikovať zdravotnícko-náučne články, zamieravajúc sa na otázky hygieny (napr. v roku 1892 v almanachu "Detvan" vydal štúdiu „Opatrovanie zdravia“). Spolu s ďalšími medikmi Vavrom Šrobárom a Jozefom Minárikom pôsobil v prípravnom výbore Prvého slovenského večera v Prahe, ktorý sa konal 24. novembra 1896 na Žofíne.
Po spromovaní a absolvovaní klinickej praxe pôsobil najskôr ako praktický lekár (18991918) a následne ako obvodný lekár (1919?) v Šaštíne, kde sa zaslúžil o rozvoj zdravotníctva, intenzívne vyvíjal zdravotnoosvetovú činnosť a pôsobil aj ako člen obecného zastupiteľstva.
Handliarka

 
Handliarka () je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha.
Nachádza sa v hlavnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Ružomberok a Banská Bystrica. Zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Osada a Podkonice. Popod vrchol vedie Cesta hrdinov SNP a vrch leží na území Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Handliarka je súčasťou najvyššej časti Starohorských vrchov a hrebeň pokrýva horská lúka bez lesného porastu. Východným smerom susedí sedlom Hadlanka oddelený Kozí chrbát (), južne leží Vlačuhovo (), juhozápadne susedí Kečka (), západne Barania hlava (), severozápadne Kochuľa () a severovýchodne Baba (). Hrebeňom vedie rozvodnica povodia Váhu a Hrona; severné svahy odvodňujú prítoky Korytnice do Revúcej a Váhu, voda z južných častí smeruje Uhliarskym a Moštenickým potokom do Hrona. Najbližším sídlom sú severozápadne ležiace Donovaly, južne ležia obce Hiadeľ, Moštenica a Podkonice a severným smerom Liptovská Osada. 
Výhľady.
Hôľnatá vrcholová časť poskytuje kruhový výhľad na široké okolie. Viditeľné sú okolité vrchy pohoria, susedný masív Prašivej, či hrebeň Veľkej Fatry. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Veporské vrchy a Veľký Choč.
Prístup.
Hrebeňom prechádza turistická magistrála, ktorá však vrchol obchádza.
Kečka (vrch v Starohorských vrchoch)

 
Kečka () je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha.
Nachádza sa v hlavnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, na pomedzí okresov Ružomberok a Banská Bystrica. Zasahuje na katastrálne územie obce Liptovská Osada, Podkonice a Donovaly. Vrcholom vedie Cesta hrdinov SNP a vrch leží na území Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Kečka je súčasťou hlavného hrebeňa Starohorských vrchov a je druhým najvyšším vrchom pohoria. Vrchol vyčnieva nad hornú hranicu lesa a je pokrytý horskou lúkou. Tá pokračuje severovýchodným smerom, kde je sedlom oddelená Handliarka (), severne leží Kochuľa () a Baba (), západne Barania hlava () a južným smerom Vlačuhovo (). Hrebeňom vedie rozvodnica, preto voda zo severných svahov odteká prítokmi Korytnice do Revúcej a Váhu, pokým južné svahy sú pramennou oblasťou Uhliarskeho potoka v povodí Hrona. Najbližším sídlom sú severozápadne ležiace Donovaly, južne ležia Podkonice a Moštenica a severným smerom Liptovská Osada. 
Výhľady.
Vrchol Kečky bez vyššej vegetácie poskytuje zaujímavý kruhový výhľad na okolie. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrchy pohoria, no tiež masív Prašivej, Veporské vrchy, Poľanu, Javorie, Štiavnické a Kremnické vrchy, Veľkú Fatru či Veľký Choč.
Pomstiteľ

Pomstiteľ môže byť:
Ibištek jedlý

Ibištek jedlý (iné názvy: okra, bamia, bamja, gombo, gumbo, zriedkavo: "ibišek jedlý", "ibiškovec jedlý"; lat. "Abelmoschus eculentus", staršie: "Hibiscus esculentus") je tropická rastlina z rodu "Abelmoschus" (po slovensky okra, ibištek alebo zriedkavo ibiškovec), resp. staršie z rodu "Hibiscus" v širšom zmysle (po slovensky ibištek), ktorý patrí do čeľade slezovité ("Malvaceae"). Jej plody sú struky, ktoré sú jedlé a nazývajú sa okra, bamia, bamja, gombo či gumbо.
Je to jednoročná rastlina. Stonka je dutá, miestami drevnatá, vysoká 1,5 až 2 m. Listy sú striedavé, laločnaté (5 až 7 lalokov), na konci stopky špirálovito usporiadané, dlhé 50 cm na dlhých stopkách (15 až 50 cm). Kvety sú bledožlté s hnedočerveným stredom. Plody sú dlhé 15 až 40 cm. Zelené a nezrelé struky obsahujú sliz. Zrelé plody sú svetlohnedé a suché.
Pôvod nie je jasný ale pravdepodobne pochádza zo západnej časti tropickej Afriky a dnes sa pestuje v tropických a subtropických častiach v Afrike, Ázii, USA a Európe. Nie je náročná na pestovanie, potrebuje teplo, znáša sucho, choroby aj škodcov.
Plody sa používajú do polievok (po anglicky sa volajú gumbo alebo gombo), ako dusená alebo varená príloha, menej často v surovom stave. Má málo kalórií ale vysoký obsah vlákniny. Obsahuje aj vitamín C, provitamín A, vápnik, horčík a draslík. Semená majú vysoký obsah olejov (17 – 26 %) a bielkovín (18 – 25 %). Vyrába sa z nich olej do voňaviek. Semená sa môžu použiť ako korenie (India) alebo opražené ako náhrada kávy.
Okra

Okra môže byť:
Pomstiteľ (partizánsky oddiel)

Pomstiteľ alebo Mstiteľ bol partizánsky oddiel, ktorý pôsobil na Slovensku od septembra 1944 do marca 1945, teda počas Slovenského národného povstania (SNP) a následných protifašistických partizánskych bojov po potlačení povstania.
Základ oddielu tvorila 22-členná sovietsko-československá partizánska organizátorská skupina Vernyje pod velením mjr. Semiona Georgieviča Morozova, vyslaná Ukrajinským štábom partizánskeho hnutia a vysadená 12.14. septembra 1944 na základni partizánskej brigády Sergej v priestore Nižnej alebo Vyšnej Jablonky. 16. septembra 1944 sa oddiel Pomstiteľ spolu s partizánskou brigádou Smrť fašizmu a oddielom Belov-Kovalenko brigády Sergej začal presúvať na západ. Na Spiši sa zapojil do ťažkých bojov o. i. pri Lendaku, kde padlo až 13 partizánov. Koncom októbra 1944 spolu s brigádou Smrť fašizmu zo severu, cez územie Poľska obišiel Tatry a cez Oravu prešiel do Nízkych Tatier, kde sa usídlil v priestore Balážov.
Tu sa k oddielu pridali vojaci 1. československej armády na Slovensku, ktorí po potlačení SNP prešli na partizánsky spôsob boja, ako aj príslušníci iných partizánskych oddielov a miestnych partizánskych skupín. Začiatkom decembra 1944 sa tak sformovali nové skupiny oddielu. Vo výsledku mal Pomstiteľ šesť skupín, ktoré tvorilo (spolu s vojakmi Červenej armády) 443 príslušníkov, pričom:
V decembri 1944 a januári 1945 sa brigáda zamerala najmä na diverzné akcie na komunikáciách a vojenských objektoch v údolí Hrona. Od začiatku februára v jej činnosti prevládali bojové strety nepriateľskými jednotkami presúvajúcimi sa z Banskej Bystrice do Ružomberka a s protipartizánskymi aj frontovými jednotkami. 18. marca začali nemecké frontové a protipartizánske jednotky generálny útok na Kalište, Španiu Dolinu, Baláže a Staré Hory, podporovanými tankami. Pomstiteľ bol pre nedostatok munície nútený z tohto priestoru ustúpiť a okrem šiestej skupiny sa jeho jednotky vydali na prechod frontu na oslobodené územie, ktorý úspešne uskutočnili 22.23. marca v priestore Mýta pod Ďumbierom.
Gymnázium, Ľ. Štúra 26, Michalovce

Gymnázium, Ľ. Štúra 26, Michalovce ponúka žiakom vzdelávanie v štvorročnom vzdelávacom programe so všeobecným zameraním, v ktorom je posilnená dotácia v cudzích jazykoch, informatike a prírodovedných predmetoch. V osemročnom vzdelávacom programe s vnútorným zameraním na cudzie jazyky a informatiku.
A v päťročnom bilingválnom programe.
História.
Vznik školy sa viaže k 1. 9. 1992. Jej počiatky sú spojené s SOU strojárskym na Močarianskej ulici č.1 v Michalovciach, na pôde ktorého bolo jej prvé sídlo. Vznik nového gymnázia odobrilo ministerstvo školstva, podporili ho aj orgány mesta a rodičovská verejnosť, takže nič nebránilo tomu, aby v našom meste uzrelo svetlo sveta ďalšie gymnázium.
Dôležitým medzníkom bol rok 1994, kedy bolo gymnázium z SOU strojárskeho v počte 3 tried, z toho 2 triedy 2. ročníka a 1 trieda 1. ročníka štvorročného štúdia delimitované do priestorov SPŠ na Ulici Ľ. Štúra 26 v Michalovciach, od čoho je odvodený aj jeho súčasný oficiálny názov školy – Gymnázium, Ľ. Štúra 26, Michalovce.
Záujem verejnosti, rodičov i žiakov po osemročnom gymnaziálnom štúdiu viedol vedenie školy k aktivite týmto smerom. Od 1. 9. 1999 boli do siete škôl zaradené študijné odbory osemročného gymnázia, jedna trieda so zameraním na matematiku a fyziku a jedna trieda so zameraním na cudzie jazyky, od 1. 9. 2004 bolo toto zameranie na matematiku a fyziku nahradené zameraním na informatiku. Nové legislatívne úpravy zrušili tieto zamerania, vo vnútornej profilácii v podobe modulov však pokračujú ďalej v osvedčenej podobe.
V roku 2020 sa riaditeľkou školy stala Adriana Petrová, čo odštartovalo novú éru školy. Od školského roku 2022/2023 sa otvára trieda s päťročným vzdelávacím programom. Škola sa v súčasnosti postupne rekonštruuje. Škola má moderne vybavené učebne a bufet. Pôsobí tu školská redakcia, školská kapela aj školský parlament. V súčasnosti sa škola zapája do projektov, ako sú napríklad Dofe, EPAS, E twinning
Gumbo

Gumbo môže byť:
Quality Street Gang

Quality Street Gang bol gang pôsobiaci v Manchesteri v 60., 70. a 80. rokoch 20. storočia. Hoci niektorí vyšší dôstojníci polície Veľkého Manchesteru ich považovali za podnecovateľov väčšiny hlavných zločinov v Manchestri, mnohí iní verili, že gang nebol ničím iným ako spoločenským priateľstvom medzi skupinou mužov, z ktorých väčšina pochádzala z Ancoats.
The Quality Street Gang bol údajne pomenovaný podľa reklamy na cukrovinky Quality Street, na ktorej sa objavila skupina módne oblečených ľudí: keď „gang“ vošiel do krčmy, nejaký chlapík údajne kričal "„It's the Quality Street Gang“" („Je to Quality Street Gang“) a názov sa ustálil. Ďalší príbeh hovorí, že názov vznikol preto, že väčšina členov gangu mala nadváhu.
Futbalový chuligán klubu Manchester United Colin Blaney tvrdí, že členovia Quality Street Gangu mali prepojenia na kriminálny živel v rámci gangu spojeného s klubom známym ako Inter City Jibbers a spoločne vykonávali ozbrojené lúpeže v Holandsku. Jeho kniha obsahuje fotografiu, ktorá údajne zobrazuje člena Quality Street Gang na svadbe člena Inter City Jibbers Johna „The Grid“ McKeeho, o ktorom Blaney tvrdí, že bol tiež silne zapletený do holandského podsvetia.
V roku 1986 bol John Stalker, zástupca veliteľa polície Veľkého Manchesteru suspendovaný pre obvinenia, že sa zúčastňoval spoločenských podujatí, na ktorých boli prítomní členovia gangu. Stalker bol neskôr očistený.
Odkazy v populárnej kultúre.
Alex Murphy označoval salfordský úspešný tím rugby league zo 60. a 70. rokov 20. storočia ako Quality Street Gang.
Skladba „The Boys Are Back in Town“ od írskej hudobnej skupiny Thin Lizzy je považovaná za odkaz na Quality Street Gang, rovnako ako ich pieseň „Johnny the Fox Meets Jimmy the Weed“. Jimmy the Weed bola prezývka pre Jimmyho Donnellyho, ktorého dlhé roky spájali s gangom. Philomena Lynottová, matka speváka a skladateľa Thin Lizzy Phila Lynotta, prevádzkovala v tom čase hotel Clifton Grange v oblasti Whalley Range a práve tam sa stretli niektorí z údajných členov gangu spolu s ľuďmi zo šoubiznisu a športovými hviezdami ako George Best. Skupina sa s týmito ľuďmi spriatelila.
The Boys Are Back in Town

„The Boys Are Back in Town“ je skladba írskej hard rockovej skupiny Thin Lizzy z ich albumu "Jailbreak" z roku 1976. Skladba tiež vyšla ako singel s „Jailbreak“ na strane B. V britskom rebríčku sa singel umiestnil na ôsmom mieste. Singel opäť vyšiel v roku 1991 a umiestnil sa na 63. mieste. V roku 2012 vydala americká skupina Molly Hatchet cover verziu tejto skladby na svojom albume "Regrinding the Axes".
Existuje mnoho teórií týkajúcich sa inšpirácie k piesni „The Boys Are Back in Town“, hoci žiadna nebola potvrdená. Jednou z teórií je, že je o Quality Street Gangu.
Jozef Mak (film)

Jozef Mak je slovenská dráma od režiséra Petra Bebjaka. Príbeh vychádza z rovnomenného románu Jozefa Cígera-Hronského. Film bol nakrúcaný v roku 2021, premiéru mal v Slovenskej televízii 1. januára 2022.
Obsah.
Film je adaptáciou románu "Jozef Mak" od popredného predstaviteľa slovenskej medzivojnovej prózy Jozefa Cígera-Hronského. Dej sa odohráva prevažne v predvojnovom a vojnovom období Rakúsko-Uhorska a následne Československa v jednoduchej stredoslovenskej dedine konca 19. a začiatku 20. storočia. Jozef Mak, "človek milión", sa narodil ako nemanželské dieťa chudobnej vdovy a od detstva bol nenávidený a utláčaný starším bratom Janom. Jano ho neskôr obral o snúbenicu Marušu aj o novú chalupu. Makovi postupne umiera otec, matka aj láska z mladosti Maruša... Mak tak postupne stráca nádej a nie je schopný po svadbe prejaviť lásku mrzáčke Jule. Až po smrti svojej ženy si uvedomí, že práve v nej stratil lásku, ktorú celý život hľadal. Mak sa nedá zlomiť, keďže vie, že nemôže zúfať, lebo sa musí postarať o deti, ktoré sú stelesnením tejto lásky.
Produkcia.
Film sa začal natáčať 8. februára 2021 v Múzeu oravskej dediny v Zuberci. Ďalšími filmovými lokalitami boli Trnava, Banská Štiavnica či Komárno. Nakrúcanie v komárňanskej pevnosti začalo 26. marca 2021.
Mstiteľ

Mstiteľ môže byť:
Jozef Minárik (lekár)

MUDr. Jozef Minárik (* 2. november 1868, Bánovce nad Bebravou† 16. november 1923, Bratislava) bol slovenský lekár, publicista a regionálny politik, predstaviteľ hnutia hlasistov a na krátky čas po vzniku Československa župan Trenčianskej župy (19181920).
Život.
Narodil sa v rodine Jána Minárika a jeho manželky Terézie, rod. Polakovičovej. Počas štúdia medicíny na Lekárskej fakulte Českej univerzity Karlo-Ferdinandova v Prahe sa aktívne zapájal do spolkového života ako člen slovenského študentského spolku Detvan a spolku Sokol (neskôr Československá obec sokolská). Spolu s ďalšími medikmi Vavrom Šrobárom a Gustávom Novomeským pôsobil v prípravnom výbore Prvého slovenského večera v Prahe, ktorý sa konal 24. novembra 1896 na Žofíne.
V tomto prostredí sa tak prirodzene začal angažovať aj politicky, ovplyvnený najmä myšlienkami Tomáša Garrigua Masaryka. Zapojil sa do prípravy časopisu "Hlas", vypracoval jeho programovú náplň a na schôdzi v Turčianskom Svätom Martine 30. augusta 1897 bol zvolený za dočasného redaktora. V súlade s hlasistickými zásadami vyvíjal aj organizačnú a osvetovú činnosť medzi slovenským ľudom. V roku 1906 neúspešne v Bánovciach nad Bebravou kandidoval vo voľbách do Uhorského snemu, spolupracujúc s ostatnými hlasistami (Pavlom Blahom, V. Šrobárom), ale aj s klerikálne orientovaným bytčianskym advokátom Martinom Mičurom a i. O situácii na Slovensku informoval nórskeho spisovateľa Bjørnstjerna Bjørnsona, známeho kritika národnostných pomerov v Uhorsku počas vrcholiacej maďarizácie. Vo svojej publicistickej činnosti sa venoval hospodárskym a demografickým problémom a otázkami slovenského osídlenia Uhorska, najmä osídľovaním Dolnej zeme (pozri dolnozemskí Slováci).
Po zavŕšení štúdia začal pôsobiť ako praktický lekár vo Veľkej Bytči (dnes časť Bytče) a lekársky pôsobil aj v rodných Bánovciach nad Bebravou. Po vzniku Československa sa podieľal na budovaní nového štátneho aparátu a zdravotníctva. Na Vianoce 1918 bol ministrom s plnou mocou pre správu Slovenska V. Šrobárom vymenovaný za župana Trenčianskej župy. Túto funkciu vykonával do roku 1920, kedy odišiel do Bratislavy za vedúceho poradcu pre organizáciu zdravotnej služby v expozitúre ministerstva zdravotníctva. V rokoch 19201923 bol hlavným župným a mestským lekárom v Bratislave.
16. novembra 1923 zomrel v Bratislave na následky mŕtvice.
Kakizome

Kakizome () je japonská novoročná tradícia, ktorá spočíva v písaní prvého písma v novom roku, a to 2. januára. Ide skôr o písanie povzbudivých fráz v kandži, tradične štetcom, pričom túto tradíciu v súčasnosti udržiavajú najmä žiaci, ktorí následne svoje rukopisy vystavujú v priestoroch školy.
Silvester

Silvester môže byť:
Jozef Mak

Jozef Mak môže byť:
Barania hlava (vrch v Starohorských vrchoch)

 
Barania hlava () je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha.
Nachádza sa v hlavnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Donovaly a Podkonice. Vrchol traverzuje Cesta hrdinov SNP, na ktorej je vybudovaná útulňa. Veľkú časť vrchu pokrýva prírodná rezervácia Barania hlava a Štrosy, ležiace v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Barania hlava je súčasťou hlavného hrebeňa, pričom jej masív naň vytvára kolmý hrebeň, orientovaný severo-južným smerom. Vrcholovú časť pokrýva riedky les. Východne susedí sedlom oddelená Kečka (), severovýchodne leží Kochuľa (), severozápadne Baník (), juhozápadne Hrubý vrch () a južným smerom Vysoká (). Severne sa zvažujúce svahy patria do povodia Váhu, kde odvádzajú vodu prítoky Korytnice, ústiace do rieky Revúca. Juhovýchodné svahy sú pramennou oblasťou Uhliarskeho potoka, na juhozápadných pramení Moštenický potok v povodí Hrona. Najbližším sídlom sú na severozápadnom úpätí ležiace Donovaly, južným smerom sa nachádzajú Podkonice a Moštenica, juhozápadne sú Baláže a severným smerom leží Liptovská Osada. 
Výhľady.
Vrchol Baranej hlavy pokrýva riedky les, umožňujúci obmedzené výhľady. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné okolité vrchy pohoria, no tiež masív Prašivej, Poľana, Javorie, Štiavnické a Kremnické vrchy, Veľká Fatra či Veľký Choč.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, turistická magistrála ho traverzuje južnými svahmi.
Hrubý vrch (vrch v Starohorských vrchoch)

 
Hrubý vrch () je vrch v Starohorských vrchoch. Leží nad obcou Donovaly, približne severovýchodne od Banskej Bystrice.
Poloha.
Nachádza sa v bočnom hrebeni, vo východnej časti pohoria. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Donovaly, Baláže a Podkonice. Vrch leží nad osadou Bully, v ochrannom pásme Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Hrubý vrch sa nachádza v hrebeni, ktorý vybieha juhozápadným smerom z Baranej hlavy. V masíve vrchu sa vetví na západne smerujúcu rázsochu Bukovca a južne vedúcu na vrch Vysoká. Severným susedom je vrch Baník (), východným Barania hlava () a Kečka (), južne Vysoká (), juhozápadne je situovaný vrch Krčahy () a západne Bukovec (). Masív sa nachádza v povodí rieky Hron; juhovýchodné svahy odvodňuje Moštenický potok, južné potok Marková, západné a severné prítoky Starohorského potoka. Najbližším sídlom sú severne ležiace Donovaly, na západe obec Motyčky, južným smerom sa nachádzajú Baláže a Podkonice a severným smerom Liptovská Osada. 
Výhľady.
Vrchol Hrubého vrchu pokrýva v severnej časti hustý les, v južnej je pokrytá horskou lúkou, poskytujúcou zaujímavý výhľad. Na svahoch je niekoľko ďalších lúk, z ktorých je rozhľad na okolie. Z vhodných lokalít sú viditeľné okolité vrchy pohoria, no tiež blízky masív Prašivej a Zvolena. Pri priaznivých podmienkach možno pozorovať aj Veporské vrchy, Poľanu, Javorie, Štiavnické a Kremnické vrchy, Veľkú Fatru a nezriedka i Baranec v Západných Tatrách.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no na severnom úpätí je rázcestie Pri javore, ktorým vedú chodníky, smerujúce svahmi Hrubého vrchu.
Mätúca premenná

Mätúca premenná (iné názvy pozri nižšie) je v štatistike premenná "z(t)", ktorá ovplyvňuje nezávislú premennú x(t) aj závislú premennú y(t), čím vytvára koreláciu medzi premennými x(t) a y(t), ktorú naivná analýza môže označiť za dôkaz kauzálneho vzťahu medzi "x(t)" a "y(t)" (t.j. vedie k chybnému záveru, že "x(t)" ovplyvňuje "y(t)" alebo naopak). Tento hypotetický kauzálny vzťah je však nepravdivý a skutočné vysvetlenie korelácie spočíva v existencii mätúcej premennej "z(t)", ktorej zmena spôsobuje zmeny v "x(t)" aj "y(t)". Inými slovami, existencia mätúcich premenných je matematickým vyjadrením skutočnosti, že korelácia nemusí znamenať kauzalitu. 
Názvy.
Slovenské názvy sú: mätúca premenná, mätúci faktor, mätovič, zavádzajúca premenná, zahmlievajúca premenná, deformujúca premenná, rušivá premenná, rušivý faktor, tretí faktor, zavádzajúci faktor, faktor konfúzie, skresľujúci faktor, confounder.
Anglické názvy sú: "confounder", "confounding factor", "confounding variable".
Širšia definícia.
Trochu podobný, ale odlišný, je pojem intervenujúca premenná [v užšom zmysle] (synonymum: mediátor), ktorým sa označuje premenná, ktorá je ovplyvňovaná nezávislou premennou a ktorá zároveň ovplyvňuje závislú premennú.
Niektorí autori používajú označenie intervenujúca premenná či mätúca premenná či rušivá premenná v širšom zmysle, a to ako súhrnné označenie pre všetky premenné, ktoré by mohli alternatívne vysvetliť objavený vzťah medzi nezávislou a závislou premennou, čiže ako súhrnné označenie pre (okrem iného) mätúcu premennú v užšom zmysle (t.j. mätúcu premennú podľa definície v úvode tohto článku) a intervenujúcu premennú v užšom zmysle.
Príklad.
Nejaké zisťovanie zistilo (údajnú) asociáciu (závislosť) medzi pitím kávy a koronárnou srdcovou chorobou. Skutočnosť je ale taká, že ľudia, ktorí pijú kávu, fajčia častejšie ako tí, čo ju nepijú (asociácia fajčenia a pitia kávy). Fajčenie cigariet je okrem toho asociované aj s koronárnou srdcovou chorobou. Domnelá asociácia medzi pitím kávy a koronárnou srdcovou chorobou v skutočnosti odzrkadľuje iba kauzálnu asociáciu medzi fajčením a koronárnou srdcovou chorobou. Fajčenie tu teda je mätúcou premennou (v užšom zmysle).
Mevalonátová dráha

Mevalonátová dráha, takisto známa ako mevalonátová cesta, je esenciálna metabolická dráha prítomná v eukaryotoch, archeónoch a niektorých baktériách. Touto dráhou sa tvoria dva päťuhlíkaté stavebné kamene, konkrétne izopentenylpyrofosfát (IPP alebo IPDP) a dimetylalylpyrofosfát (DMAPP alebo DMADP), z ktorých sa tvoria izoprenoidy, skupina viac ako 30 000 biomolekúl, ktorá zahŕňa cholesterol, vitamín K, koenzým Q10 a všetky steroidné hormóny.
Mevalonátová dráha začína acetylkoenzýmom A a končí tvorbou IPP a DMAPP. Táto dráha je cieľom statínov, čo sú lieky na zníženie hladiny cholesterolu. Statíny inhibujú HMG-CoA reduktázu, ktorá sa účastní mevalonátovej dráhy.
Vznik kyseliny mevalónovej.
Prvá časť mevalonátovej dráhy je zhodná pre eukaryoty, archeóny i eubaktérie. Acetyl-CoA je jediným prekurzorom tejto dráhy. V prvom kroku kondenzujú dve molekuly acetyl-CoA za vzniku acetoacetyl-CoA, ktorý následne kondenzuje s treťou molekulou acetyl-CoA za vzniku HMG-CoA (3-hydroxy-3-metylglutaryl-CoA). Redukciou HMG-CoA vzniká ("R")-mevalonát, podľa ktorého je táto dráha pomenovaná. Tieto tri kroky sa označujú ako vznik kyseliny mevalónovej.
Premena mevalonátu na izopentenylpyrofosfát.
Druhá časť dráhy sa nazýva premena mevalonátu na izopentenylpyrofosfát. ("R")-Mevalonát sa v nej premieňa na IPP a DMAPP táto časť má má tri varianty. U eukaryotov sa mevalonát fosforyluje dvakrát na 5-OH pozícii a potom sa dekarboxyluje za vzniku IPP. U niektorých archeónov, napr. "Haloferax volcanii", sa mevalonát fosforyluje v 5-OH pozícii a potom dekarboxyluje za vzniku izopentenylfosfátu (IP), ktorý sa potom znovu fosforyluje za vzniku IPP. U tretieho variantu dráhy, ktorý bol objavený u "Thermoplasma acidophilum", dochádza k fosforylácii mevalonátu na 3-OH pozícii a potom na 5-OH pozícii. Tým vzniká mevalonát-3,5-bisfosfát, ktorý sa dekarboxyluje na IP a následne fosforyluje na IPP.
Regulácia a spätná väzba.
Niektoré enzýmy sú aktivované pomocou transkripčnej regulácie aktiváciou SREBP. Tento vnútrobunkový senzor detekuje nízku hladinu chloresterolu a stimuluje jeho endogénnu produkciu mevalonátovou dráhou. Takisto podporuje príjem lipoproteínov. Reguláciu tejto dráhy je možné dosiahnuť i riadením translácie mRNA, degradáciou reduktázy a fosforyláciou.
Farmakológia.
Niektoré lieky sú cielené na mevalonátovú dráhu:
Ochorenia.
Niektoré ochorenia postihujú mevalonátovú dráhu:
Alternatívne dráhy.
Rastliny, väčšina baktérií a niektoré prvoky (napr. parazit malárie) sú schopné produkovať izoprenoidy alternatívnou dráhou, ktorá sa nazýva metylerytritolfosfátová (MEP) alebo nemevalonátová dráha (pretože neobsahuje mevalonát ako intermediát). Produkty tejto dráhy sú zhodné s mevalonátovou dráhou, teda IPP a DMAPP, ale enzýmové reakcie, ktoré premieňajú acetyl-CoA na IPP, sú úplne odlišné. Interakcie medzi týmito dráhami sa dajú študovať pomocou 13C-glukóza izotopomérov. U vyšších rastlín prebieha MEP dráha v plastidoch a mevalonátová dráha v cytozole. Príkladom baktérií, ktoré majú MEP dráhu, je "Escherichia coli" alebo patogén "Mycobacterium tuberculosis".
Bene merenti

Bene merenti alebo aj Benemerenti (lat. "Za zásluhy" alebo "záslužilí") je záslužné pápežské vyznamenanie. Dnešná medaila za zásluhy má pôvod v rôznych tradíciách pápežských ocenení nazývaných Benemerenti alebo Bene Merenti, ktorými sa oceňovali civilné aj vojenské úspechy za dlhoročnú službu v prospech cirkvi, komunity alebo rodiny. Medaila Benemerenti je medaila, ktorú udeľuje pápež duchovným a laikom. Pôvodne bola zriadená ako vyznamenanie pre vojakov pápežskej armády za statočnosť. V súčasnosti je civilným vyznamenaním, ale stále sa môže udeľovať členom Pápežskej švajčiarskej gardy. Medaila je udeľovaná pápežom na návrh diecézneho biskupa. K medaile je priložený aj certifikát napísaný v latinčine .
História.
Medailu neformálne založil pápež Pius VII. v roku 1818 po obnovení moci a skončení napoleonskej vlády v Ríme, aby odmenil vernosť tých, ktorí sa vyznamenali voči pápežovi. Od roku 1925 môžu toto vyznamenanie získať aj laici a vojaci, a to ako prejav veľkého vyznamenania za zásluhy o cirkev a pápeža. 
V roku 1831 za pápeža Gregora XVI. bola vyrazená špeciálna medaila Benemerenti na ocenenie tých, ktorí odvážne bojovali v pápežskej armáde pri Ferrare, Bologni a Viedni 
V roku 1832 medailu pápež Gregor XVI. ustanovil oficiálnym vyznamenaním a dodnes sa udeľuje tým, ktorí sa dlhodobo a vynikajúco zaslúžili o Katolícku cirkev alebo pápeža vo svojich diecézach, občianskych alebo rehoľných spoločenstvách alebo Apoštolskom stolci.
Stupne vyznamenania.
Od svojho založenia má vyznamenanie tri stupne podľa zásluh:
Toto rozdelenie zostalo v platnosti až do čias Pavla VI., ktorý zrušil všetky triedy okrem zlatej, ktorá sa zachovala dodnes.
Držitelia na Slovensku.
Na Slovensku túto medailu okrem iných obdržali:
DNA Production

DNA Production je slovenské filmové štúdio (oficiálne registrované ako spoločnosť D.N.A., s.r.o.), ktoré vlastnia a prevádzkujú producenti Peter Bebjak a Rasťo Šesták. Ako výkonná producentka v ňom pôsobí Natália Rau Guzikiewiczová. Spoločnosť bola založená 23. mája 2001 a do obchodného registra ju Okresný súd Bratislava I zapísal 14. júna 2001.
Štúdio vyrobilo celovečerné hrané filmy "Démoni" (2007), "Marhuľový ostrov" (2011), "Čistič" (2015), "Správa" (2021), televízne filmy pre Rozhlas a televíziu Slovenska (RTVS) "Vianočné želanie" (2018) a "Jozef Mak" (2022), dokumentárne filmy "Najväčšie kriminálne prípady Slovenska" (RTVS, 2006), "Najväčšie tragédie Slovenska" (TV Markíza, 2007) a "Najväčšie prianie" (2012), ako aj viacero televíznych seriálov.
Nový život

Nový život môže byť: