burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rodney Brooks

Rodney A. Brooks (* 30. december 1954, Adelaide) je v súčasnosti (2004) riaditeľom MIT Computer Science and Artificial Intelligence Laboratory a Fujitsu Professor of Computer Science. Je aj vo vedení známej spoločnosti iRobot Corp.
V súčasnosti sa venuje výskumu v oblasti inteligentných robotov, ktoré operujú v neštruktúrovanom prostredí a pochopeniu ľudskej inteligencie prostredníctvom stavby humanoidných robotov.
Masahiro Mori

Masahiro Mori (* 1927) je japonský robotik, známy svojimi pionierskymi experimentami týkajúcimi sa emočných odpovedí ľudí na nie humánne entity ako aj svojimi náhľadmi na náboženstvo a robotiku.
V 1974, Mori publikoval "The Buddha in the Robot: a Robot Engineer's Thoughts on Science and Religion". V tomto diele diskutoval metafyzické dôsledky robotiky. 
V 1978, pôsobil na fakulte Tokyo Institute of Technology, Mori pomocou experimentov zistil náklonnosť ľudí k robotom s mechanickým vzhľadom a naopak averziu voči robotom, ktorých vzhľad bol takmer ľudský.
V 1988, Mori založil prvú celonárodnú súťaž v stavbe robotov v Japonsku a v neskorších rokoch sa zaoberal ich propagáciou.
V súčasnosti (2004) je Mori prezidentom Mukta Research Institute, založenom v Tokiu s cieľom propagovať jeho náhľady na náboženstvo a roboty.
Národná ulica (Žilina)

Národná ulica (bývalá Masarykova ulica, ľudovo "Masaryčka") je ulica v Žiline. 
Je dlhá asi a je súčasťou pešej zóny v centre mesta. Z pohľadu počtu ľudí je najfrekventovanejšou ulicou v meste. Začína pri železničnej stanici, s ktorou je spojená podchodom, a končí pri námestí A. Hlinku. Sídlia tu viaceré firmy, reštaurácie a obchody.
Dejiny.
Ulica vznikla počas výstavby železničnej stanice na Košicko-bohumínskej železnici, na jej prepojenie so starým mestom. Po vybudovaní Považskej železnice z Bratislavy a Trenčína v roku 1883 sa z mesta stal významný dopravný uzol, čo podnietilo rozvoj priemyslu a obchodu. Prvé domy tu boli vybudované v roku 1895, po čom nasledoval rýchly rozvoj tejto časti mesta. V čase sprevádzkovania Rajeckej železnice v roku 1899 patrila Žilina už k významným centrám horného Uhorska a Národná ulica sa stala frekventovaným korzom mesta. Pokým v roku 1900 malo mesto 5 000 obyvateľov, o 11 rokov neskôr to už bolo 11 000, prevažne slovenských obyvateľov. 
Na Národnej ulici sídlila od roku 1919 aj Šrobárova vláda, ktorá bola neskôr presunutá do Bratislavy. Až do 60. rokov bola ulica prejazdná pre dopravu, pričom južným okrajom cez Námestie Andreja Hlinku viedla hlavná cesta na Bratislavu i Čadcu. 
V roku 2013 prebehla rozsiahla rekonštrukcia ulice. Ulica získala nové líniové odvodnenie, dlažbu, mobiliár a osvetlenie.
Hviezdoslavova ulica

Hviezdoslavova ulica je ulica:
Hájik (Žilina)

Hájik je v poradí štvrté žilinské sídlisko postavené západne od centra mesta. Rozkladá sa na prírodnej terase nad Závodím, odkiaľ je malebný výhľad na mesto a pohorie Malá Fatra. Je jednou z mestských častí Žiliny a samostatná Rímskokatolícka farnosť Žilina-Hájik. Ulice sú pomenované prevažne po významných slovenských osobnostiach: Segnerova, Stodolova, Jedlíkova, Kempelenova, Mikovíniho, Petzvalova, Mateja Bela. Jura Hronca a ďalších. 
Výstavba panelového sídliska sa začala v roku 1987. Sídlisko môžeme rozdeliť na staršiu časť "Hájik I" a novšiu časť "Hájik II", kde výstavbu zabezpečuje mesto Žilina. V roku 2007 bola bytová výstavba ukončená. Na sídlisku býva 7504 (stav k 30.4.2023) obyvateľov. Súčasťou sídliska je aj obytný súbor rodinných domov "Hájik – juh", ako aj individuálne postavené rodinné domy.
Na sídlisku je základná škola, materská škola, nákupné stredisko (najnovšie aj OD Tesco), obchody, pošta, veľkogaráže a Kostol Božieho milosrdenstva. V roku 2002 bola na Hájiku vybudovaná trolejbusová doprava, ktorá ho spája s centrom a ostatnými mestskými časťami.
Na priečelí základnej školy je umiestená pamätná tabuľa s reliéfom plukovníka Georgesa Barazera de Lannuriena, veliteľa skupiny francúzskych bojovníkov v SNP od akademického sochára Štefana Pelikána. Na sídlisku je umiestený aj Pamätník slovenských parašutistov, ktorí na tomto mieste v roku 1943 pred prezidentom Slovenskej republiky uskutočnili prvý hromadný zoskok 19-tich vojenských parašutistov pod vedením npr. Juraja Meška. 
O sídlisku Hájik bol natočený zaujímavý filmový dokument "Životné podmienky a problémy mladých ľudí na sídliskách", ktorý pripravilo žilinské združenie Kumakokra v rámci kampane Ministerstva školstva SR s názvom "Každý iný", všetci rovní.
Historik

Historik je odborník v historickej vede, človek, ktorý sa zaoberá históriou, dejinnými súvislosťami historických javov a ich vplyvom na vtedajšiu spoločnosť i súčasnosť.
V čase osvietenstva vznikla kritické historické metódy, čím sa historici posunuli z úrovne kronikárov a „uchovávačov pamätí“ na vedcov využívajúcich vedecké metódy pri posudzovaní prameňov a pod. V 20. storočí sa v historickej obci už presadil pozitivistický prístup k skúmaniu dejín, využívanie rôznych historických metód (sonda, analýza, komparácia atď.). Prvým takýmto slovenským historikom bol Daniel Rapant. V súčasnosti sa trend západnej historiografie zameriava na skúmanie každodenného života ľudí v minulosti, čím poukazuje na psychologické a sociologické faktory historických javov.
Národný park Poloniny

Národný park Poloniny je národný park na Slovensku na hraniciach s Poľskom a Ukrajinou v Poloninách Bukovských vrchoch. S týmto územím susedia Bieszczadzki Park Narodowy v Poľsku a s Užanským národným parkom () na Ukrajine. Národný park Poloniny bol vyhlásený 1. októbra 1997 na ploche s ochranným pásmom .
Poloha.
Park leží v okrese Snina v Prešovskom kraji. Je to najvýchodnejšia časť Slovenska a patrí medzi najredšie osídlené. Najvyšší vrch sa volá Kremenec () a nachádza sa na mieste, kde sa stretávajú hranice Ukrajiny, Slovenska a Poľska.
Chránené územia.
V správe NP sa nachádzajú tieto máloplošné chránené územia:
Biológia a ekológia.
80 percent parku tvoria lesy kde prevládajú bukové porasty. Medzi nimi sú aj pralesy, ktorých najväčšia koncentrácia je práve v Národnom parku Poloniny. Významné percento plochy parku zaberajú lúky na hlavnom hrebeni Bukovských vrchov nazývané poloniny. Mnohé druhy organizmov žijúcich v parku sú endemity. V Poloninách sa vyskytuje viac než 800 druhov machu a 100 druhov lišajníkov. Rastlinstvo sa vyznačuje prítomnosťou východokarpatských druhov. Na poloninách rastú starček sírovožltý, fialka dácka, čermeľ Herbichov, hadomor ružový, v lesoch iskerník karpatský, čemerica purpurová, hrachor hladký a veľa iných rastlín. V národnom parku sa vyskytuje 5 981 známych druhov bezstavovcov a 294 druhov stavovcov. Z obojživelníkov tu žijú všetky druhy mlokov, z plazov aj najväčší had užovka stromová. V roku 2004 tu bolo privezené malé stádo zubra hrivnatého. V roku 2016 stádo zubrov počíta asi 25 jedincov, pričom na územie Slovenska migrujú aj jedinci a čriedy z Poľska.
Turistický ruch.
Národný park je otvorený celoročne. V zime láka bežkárov, v lete turistov. Okrem niekoľko horských chodníkov je tu tiež niekoľko drevených kostolov prevažne z 18. storočia, ktoré sa stali vyhľadávané.
UNESCO.
Niektoré časti národného parku Poloniny – pralesy Stužica, Havešová a Rožok boli v roku 2007 zapísané do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO. Národný park je zároveň súčasťou Biosférickej rezervácie Východné Karpaty.
Výška

Výška môže byť:
Zemepisná šírka

Zemepisná šírka alebo geografická šírka je jedna z geografických súradníc, pomocou ktorej určujeme matematickú polohu miesta na Zemi. Je to uhlová vzdialenosť meraná od rovníka. Udáva sa v stupňoch od 90° južnej zemepisnej šírky (j. z. š. / j. g. š.) po 90° severnej zemepisnej šírky (s. z. š. / s.g.š.). Body s rovnakou zemepisnou šírkou tvoria kružnicu zvanú rovnobežka.
1° z. š. ≈ 111 km
Zemepisná dĺžka

Zemepisná dĺžka je uhlová vzdialenosť medzi Greenwichským poludníkom a poludníkom prechádzajúcim cez daný bod. Udáva sa v stupňoch od 180° západnej zemepisnej dĺžky (z.z.d) po 180° východnej zemepisnej dĺžky (v.z.d.) alebo v hodinách od -12 hod po +12 hod. Vyjadruje teda východo-západné súradnice.
1 hodina ≈ 15° z.d.
Poludník

Poludník alebo (geografický) meridián je polkružnica, ktorá spája body s rovnakou zemepisnou dĺžkou. Poludník spája severný a južný pól a prechádza kolmo na rovnobežky.
Na jednom poludníku je na všetkých zemepisných šírkach slnko naraz najvyššie nad obzorom, teda na jednej zemepisnej dĺžke je všade v rovnakom čase poludnie, z čoho pochádza aj názov "poludník". Poludník je teda priamo spätý s časovým pásmom.
Nultý poludník prechádza hvezdárňou Greenwich neďaleko Londýna. Rozdeľuje Zem na západnú a východnú pologuľu. Poludníkom 180° (s určitými výnimkami) naopak prechádza dátumová hranica, ktorej prekročenie spôsobí prechod do časového pásma nasledujúceho alebo predchádzajúceho dňa.
Štát (Spojené štáty)

Štát (v americkej angličtine "state") je jedna z 50 najvyšších administratívnych jednotiek Spojených štátov amerických, ktoré spolu s federálnym dištriktom Kolumbia, atolom Palmyra a prípadne indiánskymi rezerváciami tvoria vlastné Spojené štáty americké. 
Sú to tieto štáty:
Pri podpísaní americkej Deklarácie nezávislosti sa Únia skladala z 13 zakladajúcich štátov, ktoré boli dovtedy britskými kolóniami. Počet štátov sa potom rozrástol pri expanzii na západ, dobytím či nákupom nových území americkou vládou a delením existujúcich štátov.
Game design

Game design (doslova návrh/navrhovanie/návrhárstvo hier) sa zaoberá navrhovaním (väčšinou počítačových) hier od prvej myšlienky hry cez vytvorenie témy, príbehu a pravidiel až po detailný „game design document“.
Možno ho kategorizovať ako vedný odbor aj ako umenie – to je predmetom mnohých debát, ktoré však podstatu game designu neovplyvňujú.
Z pohľadu dokumentácie ide o funkčný návrh (functional design), ale do práce návrhára hier (game designer) môže patriť aj vytvorenie technického návrhu (technical design).
Starí Maďari

Starí Maďari (iné názvy: Uhri, Pramaďari) je názov kočovného kmeňového zväzu s pôvodnou vlasťou pravdepodobne v oblasti Kaukazu. 
Ich najbližšími príbuznými sú malé národy Mansovia (zastarano: Vogulovia) a Chantovia (zastarano: Ostiaci), žijúce na východ od Uralu na západnej Sibíri pri rieke Ob, kde majú vlastný autonómny okruh Chantyjsko-Mansijsko.
Legendy o údajnej súvislosti Maďarov so Sumermi a Hunmi väčšina vedcov odmieta. V stredoveku si však často ľudia omylom mysleli, že Maďari sú potomkovia Hunov a/alebo Avarov, pretože mali rovnaký kočovnícky a koristnícky spôsob života.
Po príchode do Karpatskej kotliny v počte asi 100 000/200 000/250 000 osôb sa podľa jedného z ich kmeňov - Megyer/Meďer - začali nazývať Maďari.
Etymológia.
Meno Uhor pochádza zo slovanskej skomoleniny "og(ъ)r-" (bulharo-turkické Ogɘr/Ugɘr) z názvu bulharsko-avarského kmeňového zväzu Onogurov, čo znamená „desať šípov“, prenesene desať spojených kmeňov. Počiatočné H- na začiatku slova v niektorých jazykoch (, , ) vzniklo z uvedenej zámeny s Hunmi. V záznamoch podľa Historického slovníka slovenského jazyka nájdeme aj výraz "Vhruw" ako pomenovanie Uhrov: "krajina welmy byla prenasleduwana od Gotuw, potem Hunuw aneb Vhruw; Hunnus, Hungarus: Uher, Hungari, Hunni; což to za národ jest ten či slovánsky, či slavánský národ? Slišal i čítal jsem dosťi o zemi téjto a odtúď znám, že zďe vselikí lidé bívajú, jazikuv všelijakích, najvíc Uhruv (:od kterích sa aj kraj prezívá:), potem Slavákuv a i Nemcuv".
Ungaria Magna.
V Uhorsku v etnicky maďarskej spoločnosti existovalo povedomie o pravlasti, z ktorej staromaďarské kmene odišli pri sťahovaní sa do Panónie, a v ktorej časť Maďarov ostala. V rokoch 12351236 dominikánsky mních brat Julián hľadal na východe pravlasť starých Maďarov a priniesol správy o maďarsky hovoriacich kmeňoch. Tieto východomaďarské kmene žili neďaleko od rieky Volga, veďla Bulharsko volžsko-kamskej ríši. Po vpáde Mongolskej ríši sa však väčšina východomaďarov zmizol, a preživší sa zlúčili s Baškírmi.
Arpád

Arpád alebo Árpád (maď. len "Árpád") (* cca 850  † po roku 900) bol náčelník („vojvoda“) hlavného staromaďarského kmeňa – kmeňa Maďarov a zakladateľ dynastie Arpádovcov, ktorá vládla Uhorsku od čias Arpáda až do roku 1301. Bol synom Almoša.
Všetky podrobnosti o ňom sú v dôsledku nespoľahlivosti uhorských stredovekých kroník, často písaných na objednávku Arpádovcov, sporné.
Život.
Podľa nespoľahlivých stredovekých kroník ho okolo roku 887 (ale v skutočnosti asi skôr roku 895) v Etelköze (z maď. Medziriečie, t. j. južná Ukrajina) sedem staromaďarských kmeňov na 20 rokov zvolilo – keďže bol náčelníkom jedného z nich, kmeňa Maďar (Megyer) – za svojho spoločného náčelníka (knieža – maď. "fejedelem") a vraj zomrel roku 907. Takto staromaďarské kmene prijali meno najväčšieho kmeňa Maďar, a odvtedy sa nazývajú Maďari.
O Arpádovi legendy tiež hovoria, že pred rokom 900 usporiadal prvé zhromaždenie (maď. szer) spolu so 40 inými staromaďarskými náčelníkmi a vodcami.
Starí Maďari po niekoľkých lúpežných výpravách po roku 864 spoza Karpát do Východofranskej ríše (Nemecka) (napr. v roku 894 na objednávku moravského panovníka Svätopluka I.) zozadu tlačení kmeňmi Pečenehov, údajne pod vedením Arpáda definitívne prekročili Karpaty a v roku 896 sa usadili niekde na hornom Potisí. Podľa rôznych údajov ich bolo asi 100 000250 000. Odtiaľ znova podnikali početné lúpežné výpravy tentoraz po celej kontinentálnej Európe. Roku 900/901 sa z jednej výpravy už nevrátili k Tise ale usadili sa pri Balatone, čím zároveň definitívne zničili slovanské Blatenské kniežatstvo. O ich ďalších dejinách pozri Uhorsko.
Potomstvo.
Jeho deťmi boli pravdepodobne:
Mark Tilden

Mark Tilden je fyzik zaoberajúci sa konštrukciou robotov.
Narodil sa v Anglicku, neskôr sa presťahoval do Kanady. Začínal na University of Waterloo, neskôr pracoval v Los Alamos National Laboratory, USA. Asi najznámejšie sú jeho BEAM roboty. 
V súčasnosti pracuje pre spoločnosť Wow-Wee Toys. Vytvoril pre ňu biomorfné roboty pod názvom B.I.O. bugs a v súčasnosti mimoriadne populárny robot RoboSapien. Ako technický konzultant sa podieľal na príprave scén s robotom vo filme Tomb Raider.
Metrov nad morom

Skratka m n. m. znamená „metrov nad morom“ a používa sa na označenie nadmorskej výšky vyjadrenej v metroch. Keďže prvé písmeno "m" v skratke je označenie jednotky SI, píše sa bez bodky.
Biomorfný robot

Biomorfný robot je robot, ktorého konštruktéri sa nechali inšpirovať biologickými systémami.
Najznámejším tvorcom týchto robotov je Mark W. Tilden, ktorý zrealizoval v praxi myšlienku Rodneyho Brooksa, o odstránení modelu sveta z konštrukcie robota. Tilden vytvoril jednoduché roboty označované ako BEAM.
BEAM

BEAM je akronymom pre Biology, Electronics, Aesthetics, Mechanics.
BEAM je typ robotov, ktoré nie sú riadené mikroprocesorom, ich charakter je analógový. Majú rôzny tvar, najčastejšia je forma hmyzu. Aj pri svojej jednoduchej konštrukcii, keď sú zostavené z niekoľkých súčiastok, dokážu preukazovať prekvapivo komplexné formy správania sa. Ich autorom je Mark Tilden.
Ondrej Madoš

Ondrej Madoš (* 17. február 1918, Poniky † 9. jún 1972, Banská Bystrica) bol drevorezbár.
Životopis.
Po skončení ľudovej školy začal pracovať na salaši. Ako vojak slovenskej armády sa v roku 1944 zapojil do SNP. Celý život pracoval na salaši ako bača. Popri zamestnaní vyrezával píšťalky, fujary, črpáky, formy na oštiepky, valašky a pastierske palice. Vynikal aj ako rozprávač, zberateľ ľudových piesní a muzikant. Bol spolupracovníkom ÚĽUV-u. Vynikal aj ako rozprávač, zberateľ a interpret ľudových piesní a muzikant. Účinkoval v súbore Poničan, vystupoval na folklórnom festivale vo Východnej, Detve a Strážnici, kde hral na fujare a spieval. Spolupracoval s Čs. rozhlasom v Bratislave a televíziou. Okrem iného účinkoval v pásme "Ponická svadba", zúčastnil sa na nahrávke platne "Hudci a speváci spod Poľany", ktorá vyšla v roku 1971. Účinkoval vo filme "Rodná Zem". Pre zlatý fond čs. rozhlasu pripravil a naspieval asi 50 nahrávok ľudových piesní. Časť jeho práce je v SNM v Bratislave, v Etnografickom ústave SNM v Martine a v Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici.
Tvorba.
Tvorba rezbára Ondreja Madoša pramení z pôvodne výsostne úžitkovej výroby, ktorá časom prerástla do samostatnej voľnej plastiky, pričom vyhľadával svetské motívy. Vyrezával píšťalky, fujary, črpáky stredoslovenského typu s plastickou výzdobou ucha, formy na oštiepky, valašky a pastierske palice. Neskôr osamostatnil figurálne motívy z črpákov a pozdvihol ich na voľné plastiky, ktoré vynikali netradičnou formou vyjadrenia a realistickosťou. Ovládal aj techniky charakteristické pre kov, gravírovanie a intarziu.
Walter Tevis

Walter Stone Tevis (* 28. február 1928, San Francisco, Kalifornia, USA- † 8. august 1984, New York, New York) bol americký spisovateľ.
Životopis.
Jeho otec, rodák z Madison County, sa spolu s rodinou vrátil naspäť zo San Francisca, keď mal Walter 10rokov. Mladý Walter však musel ostať v San Franciscu, kde ho hospitalizovali kvôli reumatickej horúčke. K rodine sa vrátil o rok neskôr. Navštevoval Ashlandskú školu v Lexingtone, čo považoval za bolestnú skúsenosť. Neskôr chodil na Morton Junior High School a Henry Clay High School.
Počas druhej svetovej vojny slúžil dva roky v námorníctve ako pomocný tesár. Maturoval na Model High School v Richmonde (1945). Po maturite študoval na Univerzite Kentucky, kde získal stupne A.B. (s poviedkou o biliarde) a M.A z angličtiny. To odštartovalo jeho kariéru učiteľa. Vyučoval angličtinu na niekoľkých stredných školách v Kentucky (Science Hill, Hawesville, Irvine a Carlisle). Takisto pôsobil na Univerzite Kentucky, Souther Connecticut State College. V rokoch 1965 až 1978 bol profesorom na Ohio univerzite v Aténach, kde bol študentmi zvolený za jedného z najobľúbenejších.
Po úspechoch jeho prvých románov sa z Waltera Tevisa stal alkoholik. To spôsobilo takmer 17 ročnú prestávku v jeho tvorbe. S alkoholom skončil v roku 1975. Posledné roky svojho života strávil ako spisovateľ v New Yorku, kde sa presťahoval v roku 1978. 
Zomrel na rakovinu pľúc v roku 1984. Je pochovaný v Richmonde.
Ocenenia a nominácie.
V roku 1980 bol za román "Mockingbird" nominovaný na cenu Nebula v kategórii najlepší román.
Friendly Robotics

Friendly Robotics je izraelská spoločnosť zaoberajúca sa výrobou domácich robotov.
V roku 1995 založili spoločnosť Udi Peless a Shai Abramson pod názvom Friendly Machines, neskôr ju premenovali na Friendly Robotics. Medzi výrobky tejto spoločnosti patrí robotická kosačka RoboMower s typovým označením RL550, RL580 a RL1000. Novším produktom je robotický vysávač Friendly Vac RV400. Spoločnosť má aktuálne zastúpenie v 16 krajinách sveta, ktorými sú Anglicko, Austrália, Belgicko, Cyprus, Dánsko, Holandsko, Írsko, Izrael, Južná Afrika, Kanada, Nemecko, Nový Zéland, Singapur, Taliansko, Trinidad a Tobago, USA.
Jozue (prorok)

Jozue alebo Jozua alebo Iosua alebo Jošua (alebo zriedkavo "Ježiš"; Hebr: יְהוֹשֻׁעַ, Tiberiadská výsl.: jə.ho.ˈʃu.aʕ, Izraelská výsl.: Yəhoshúa (z hebr. "Pán/Hospodin je pomoc")) je jednak historicky známy bojovník a jednak jedna z biblických postáv Starého zákona a hlavný hrdina starozákonnej Knihy Jozue. Pravdepodobne žil v neskorej dobe bronzovej okolo r. 1200 pred Kr.
Meno.
Pôvodom hebrejské meno יהושע (Jošua) s častou variáciou hebrejského písmena Vav (ו) nasledujúce po Shin (ש), umožňuje chybné čítanie a výslovnosť tohto mena, ako je יְהוֹשֵׁעַ (Jošea), pôvodne jeho meno bolo Hošea (pred zmenou po Mojžišovom odporúčaní na Jošua). Napriektomu, použitie vlastného spôsobu čítania bolo pravopisnou inováciou. A aj keď požívanie dvoch Vav je dobre osvedčené pri יְהוֹשׁוּעַ (napríklad Deuteronómium 3,21), tradičný pravopis odporúča vyhýbať sa druhému Vav, ako príliš rušivému pri výslovnosti Jošua. Meno Jošua v hebrejčine znamená "Hospodin (Jahve) je spása", "Hospodin vysloboditeľ" alebo, "Hospodin záchranca" z hebrejského základu ישע, "záchrániť", "byť oslobodený" alebo, "byť zvíťaziaci".
Život.
Jozue bol efraimitský vojnový hrdina, ktorého sláva začala v 12. stor. pred Kr. pri obsadzovaní územia Kanaánu. Jozue sa spomína sa už pri putovaní Izraelitov po púšti v Knihe Exodus. Pôvodné meno Oziáš mu Mojžiš zmenil na Jozue. Vodcom vyvoleného národa sa stal ako 85-ročný. Zomrel ako 110-ročný a bol pochovaný v Timnatsare.
Kniha Jozue.
V knihe sa opisuje dobytie a rozdelenie zasľúbenej zeme. Boh v nej plní prísľuby, ktoré dal vyvolenému národu.
Jozue v umení.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si Jozueho pripomínajú 1. septembra.
Genesis

Genesis (lat. genesis &lt; starogr. genesis = stvorenie) môže byť:
Zubná kefka

Zubná kefka je nástroj používaný so zubnou pastou na čistenie zubov. Hlavná funkcia je prevencia zubného kazu a zápalov ďasien. Oba tieto deje sú spôsobené zubným povlakom, ktorý sa odstraňuje zubnou kefkou.
História.
Prvého predchodcu zubnej kefky používali Sumeri, datuje sa do obdobia okolo roku 3000 pred Kr. Tieto špáradlá zo zlata používali Asýrčania, Babylončania a starí Číňania. Starí Egypťania používali ako zubnú kefku drevenú paličku na žutie. Bol to kúsok tenkej vetvičky, ktorý bol na konci rozstrapkaný. Prvý patent na výrobu zubnej kefky, takej ako poznáme dnes, zaevidovali v roku 1857 v USA. Vlákna sa najprv vyrábali zo zvieracích štetín, nylonové sa začali používať od roku 1938. Vynálezcom bola firma DuPont.
Ideálna kefka.
Ideálna kefka má umelé vlákna z nylonu, ktoré sú husto osadené na veľmi krátkej pracovnej časti, nie dlhšej ako 2,5 cm. Vlákna sú mäkké alebo „super“ mäkké a na konci zaoblené. Zastrihnuté sú narovno. Pracovná časť je pevne spojená s rukoväťou, nie ohybne. Vlákna nie sú ohnuté do strany, ani po dlhšom používaní. Kefka sa dá ľahko otestovať bruškom prsta. Lepšie kefky sú na dotyk jemnejšie.
Kefku treba pravidelne vymeniť za novú, typicky každé 3 mesiace.
Použitie.
Zubný hygienik môže v rámci pravidelnej prehliadky poučiť pacienta o správnej metóde čistenia zubov. Kefka by mala byť používaná nielen na čistenie zubov, ale aj ďasien. Kefku treba priložiť na hranicu medzi zubom a ďasnom s vláknami otočenými kolmo na plochu zubu. Následne sa vykonávajú krúživé pohyby jemným tlakom. Takýmto spôsobom sa umyje vnútorná (jazyková) aj vonkajšia
(lícna) strana zubu. Krúživými pohybmi sa umyje aj vrchná strana zubu.
Ideálne je pohybovať kefkou len od ďasien k zubom, obzvlášť pri chorých ďasnách alebo
citlivých zuboch. Z vrchnej strany len od zadných zubov k predným. Krúživé pohyby sú ale preferované väčšinou pacientov pretože sú ľahšie a rýchlejšie.
Zvyškové napätie

Zvyškové napätia alebo vnútorné napätia alebo vlastné napätia (nesprávne pnutia) sú napätia v telese, ktoré ostávajú po procese zaťaženia aj keď už na teleso nepôsobí nijaká vonkajšia sila. Napríklad ak vznikajú pri odlievaní materiálov a nesprávnom ochladzovaní alebo kalení. Alebo napríklad pri vyrazení jamky do povrchu (v strede tlakové na okraji ťahové). Čiastočne sa odstraňujú popúšťaním alebo bainitovaním. Znížiť sa dajú ale už aj zahriatím v horúcej vode (pri 100 °C).
Navonok ich nie je vidieť, lebo sú vo vnútornej rovnováhe, ale ovplyvňujú životnosť materiálu a môžu byť ťahové a tlakové.
Druhy.
Ťahové.
Materiál je pod povrchom roztiahnutý – znižujú životnosť a maximálne mechanické zaťaženie (ľahšie sa prehnú alebo roztrhnú).
Tlakové.
Materiál je na povrchu stlačený, napr. za studena zlisovaný.
Povrchové tlakové vlastné pnutia zvyšujú životnosť obrobku. Prirobiť sa dajú tiež napr. gulôčkovaním, t. j. hromadným pieskovaním drobnými oceľovými (alebo inými) guľôčkami. Znižujú únavu materiálu.
Vznikajú aj pri sústružení.
Klasifikácia.
Zvyškové napätia II. a III. druhu majú len malý vplyv na mechanické a fyzikálno metalurgické vlastnosti materiálov
Hluboká nad Vltavou

Hluboká nad Vltavou, skôr po nemecky tiež "Frauenberg", je mesto na ľavom brehu rieky Vltavy, severne od Českých Budějovíc. Má 1 263 domov a 4 678 obyvateľov; katastrálna výmera dosahuje . PSČ je 373 41 okrem častí Purkarec a Jeznice, ktoré majú PSČ 373 43
Na mesto bola povýšená v roku 1908. Do roku 1912 sa nazývala "Podhradí pod Hlubokou", od roku 1912 Hluboká nad vltavou.
Z turistického hľadiska je Hluboká nad Vltavou veľmi atraktívna, najväčším lákadlom pre návštevníkov je novogotický zámok Hluboká. Okrem toho sa tu nachádzajú ďalšie atraktívne ciele: ZOO Ohrada, prepychové golfové ihrisko, Kniežací dvor a Alšova juhočeská galéria. Bezprostredne pri meste sa nachádza druhý najväčší rybník Česka Bezdrev, ktorý je vhodný na vodné športy, napríklad jachting. Na Podskalskej lúke sa každoročne poriadajú dostihy.
Železničný vozeň

Železničný vozeň alebo vagón je spravidla nemotorové, teda hnané dráhové vozidlo (dopravný prostriedok), určené na dopravu ľudí alebo tovaru po železnici. Sú medzinárodne označené písmenom a dvanásťmiestnym číslom (napr. ležadlový vozeň Bc 51 56 594 1085-3). Môžu byť dvojosové, alebo viacosové (podvozkové). Spojením viacerých vozňov, ktoré ťahá rušeň vzniká vlak. Niektoré osobné vozne s vlastným pohonom sa nazývajú motorové vozne. Tie sa následne môžu spájať do podoby nedeliteľných súprav (napríklad TGV). Vozne sa používajú aj na vlastné potreby železnice - na opravy a údržbu tratí a podobne.
Železničné vozne sa delia na dve základné skupiny:
Osobné vozne.
Osobné vozne sú určené na prepravu ľudí. Podľe účelu sú rozlišované na:
Osobné vozne stavané v súčasnosti sa vyznačujú týmito konštrukčnými charakteristikami:
Nákladné vozne.
Nákladné vozne sa delia na:
Nákladné vozne sú prispôsobené prepravovanému nákladu. Bývajú dvojnápravové alebo podvozkové, obvykle s dvjnápravovými podvozkami. Tiež bývajú stavené na nižšie rýchlosti, obvykle sa vyznačujú jednostupňovým odpružením, rozsochovým vedením dvojkolia, oceľovými pružinami a klátikovou brzdou. V súčasnosti sa však v snahe o zvýšenie rýchlosti (a teda konkurencieschopnosti) nákladných vlakov začínajú presadzovať niektoré prvky známe z osobných vozňov - hydraulické tlmiče, kotúčové brzdy, bezrozsochové vedenie dvojkolia a podobne.
Vozne pre osobitné účely.
Vozne pre osobitné účely železnice sú vozne, ktoré železnica používa na iné ako prepravné účely (napr. ubytovacie, pojazdné snehové pluhy, pojazdné meniarne, montážne a iné).
Označovanie vozňov.
Držitelia vozňov ich obvykle identifikujú očíslovaním. Pokiaľ nie sú zároveň prevádzkovateľmi trate a najmä pokiaľ vozne majú jazdiť po tratiach viac rôznych prevádzovateľov (typicky v medzištátnej prevádzke), vzniká nutnosť definovať číslovací systém dohovorom (či mocenským nariadením).
Európske železničné správy združené v Medzinárodnej železničnej únii (UIC) v 60. rokoch 20. storočia zaviedli (najprv pre normálnorozchodné vozne) jednotné značenie pomocou dvanásťmiestnych čísel.
Dohovory tiež určujú - vedľa spôsobu zaobchádzania s cudzími vozňami a učtovanie poplatkov za ich používanie - obsah, rozsah, vzhľad a umiestnenie nápisov a značiek na vozňoch, informujúcich o ich technických a prevádzkových parametroch a zvláštnostiach ovládania a obsluhy. Dôležité údaje sa vyznačujú priamo na vozňoch, pretože vozne (podobne ako napr. kontajnery a na rozdiel od automobilov) nie sú doprevádzaná obsluhou.
Sársko

Sársko () je jednou zo 16 spolkových krajín Nemecka. Hlavným a najväčším mestom je Saarbrücken. 
Sársko sa nachádza v juhozápadnej časti Nemecka, blízko hraníc s Francúzskom a Luxemburskom. Na ploche žije asi jeden milión obyvateľov. Sársko je rozdelené na šesť administratívnych celkov, hlavným mestom je Saarbrücken s približne 200 000 obyvateľmi.
Región patril skôr medzi priemyselné oblasti, ako pamiatka sa zachovala Völklingenská oceliareň, ktorá bola v roku 1994 zaradená na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Technická základňa železničnej prepravy

Technická základňa železničnej prepravy je dopravná cesta, ktorú tvoria stabilné a mobilné zariadenia.
Medzi stabilné zariadenia patria:
Koľajisko, špeciálne zariadenia, nákladné pokladne a plochy pre pohyb cestných vozidiel tvoria nákladový dvor (časť stanice, kde sa vykonávajú ložné operácie).
Medzi mobilné zariadenia patria:
Nové Mesto

Nové Mesto môže byť:
Korat

Korat je mačacie plemeno so štíhlym telom a orientálnou stavbou tela. Nazýva sa niekedy aj Si-Sawat (voľne preložené ako mačka prinášajúca šťastie). Názov vznikol z podľa provincie Cao Nguyen Khorat v Thajsku, odkiaľ toto dnes už veľmi vzácne plemeno pochádza. Už pred storočiami sa vyskytovali v Siame (Thajsku) zmienky o plemene so striebornými špičkami chlpov a žiariacimi očami. Dnes je korat síce rozšírený aj vo svete, ale keďže plemeno je prísne zakázané krížiť s inými, je zriedkavý.
Korat je prítulná mačka a má rada pozornosť a ľudí. S ostatnými mačkami vychádza dobre, ale niekedy môže žiarliť. Je to veľmi inteligentná mačka - ľahko ju naučíte aportovať a chodiť v postroji. Má veľmi melodický hlas a rada sa "pozhovára. Má rada šplhanie, je živá a aktívna.
Telo je umierneného orientálneho typu (musí byť štíhle, ale nie ako u siamskej mačky). Predné nohy sú kratšie než zadné a chrbát je mierne sklonený. Mačka má dobre vyvinuté svalstvo a preto je ťažšia, než sa zdá. Chvost je stredne dlhý a končí sa zaguľatenou špičkou.
Hlava je srdcovitého tvaru s vysoko posadenými veľkými ušami. Nos má drobné prehnutie (stop). Oči sú v pomere k hlave veľké. Doširoka otvorené pôsobia guľatým dojmom, ale ich tvar je mandľový, typický pre orientálne plemená. Sú zelené, aj keď mladé jedince môžu mať oči jantárové. Môže trvať aj štyri roky, kým sa vyvinie dokonalá farba očí.
Srsť je krátka, saténovo hebká. Kvôli chýbajúcej podsade prilieha tesne ku koži. Na korienku je chlp svetlejší a ku končekom tmavne. Špička má striebristý nádych, čo vyvoláva ligotavý, iskrivý efekt.
Kočín

Kočín môže byť:
Husák

Husák môže byť:
Delfín kamerunský

Delfín kamerunský alebo delfín atlantický (lat. "Sousa teuszii") je druh delfína.
Charakteristika.
Obýva plytké pobrežné vody, útesy, mangrovové močiare aj ústia riek. Pláva pomaly a živí sa hlavne húfovými rybami. Má 27-38 párov pahýľovitých zubov v každej čeľusti. Tento delfín vytvára zoskupenia pozostávajúce aj z 25 jedincov, často sprevádza ľudí, sleduje rybárske člny a loví vyplašené ryby alebo ryby pobrežných sietí. Niekedy si vyberá úlovok priamo zo sietí. Veľmi sa podobá na druh "Sousa plumbea", ktorý žije v Indickom oceáne, a "Sousa chinensis" z pobrežia západného Pacifiku. Delfín kamerunský je bridlicovosivý, naspodku svetlý. Indooceánsky druh je väčší a tmavší, s modročiernymi škvrnami. Jedince z oblasti Číny sú menšie, takmer ružové, so sivými škvrnami okolo hlavy a očí a chrbtová plutva nie je na zadnom okraji vykrojená.
Sargon Akkadský

Sargon Akkadský - Sargon I. (po akkadsky "Šarrum-kínum", vládol 2340 – 2284 pred Kr. ( alebo 2334 – 2279 alebo 2371-2315 pred Kr.) bol akkadský kráľ, ktorý založil prvú veľkú ríšu na území Mezopotámie – predtým tu existovali iba mestské štáty. 
K jeho pôvodu sa viažu legendy, jedna z nich hovorí, že jeho otec bol nomád, ktorý sa zaplietol s kňažkou a keďže tie nemohli mať deti po narodení ho matka dala do košíka a pustila ho po prúde rieky (podobne ako Mojžiša), on sa dostal na dvor kráľa Ur-Zababu v Kiši.
U tohto kráľa sa stal hlavným komorníkom, neskôr ho však zvrhol a po víťazstve nad kráľom Lugalzagezim z Uruku sa stal pánom celej Babylonie. 
Sargon, sám semitského, nie sumerského pôvodu, si zvolil za hlavné mesto Akkad a podľa tohto mesta bolo pomenované kráľovstvo aj národ. Uskutočnil niekoľko výbojov proti okolitým krajinám. Podľa nesúdobých literárnych textov Sargon dobyl rozsiahle územie od Stredozemného mora až po Perzský záliv - stal sa pánom celej Babylonie, dobyl väčšinu Sumeru a Elamu. Sargon tak vytvoril prvú ríšu v dejinách. Nie je isté, či natrvalo ovládol, ale každopádne bojoval, aj s týmito územiami: Ebla (veľmi významné sýrske mesto), Cyprus, Kréta, Magan (asi Omán), Dilmun (asi ostrovy Bahrajn a Failaka) a stredná Anatólia. Akkadská armáda bola údajne veľmi krutá – keď dobyla nejaké mesto, strhli jej príslušníci hradby a pobili alebo zotročili všetkých obyvateľov. Mesto Akkad bolo dôležitým obchodným centrom a prístavom, kotvili v ňom lode privážajúce tovar až z Egypta či Indie.
V ríši, ktorú Sargon založil, boli vyberané pomerne vysoké dane a tribúty, čo síce zaisťovalo blahobyt centra, ale neskôr malo za následok početné vzbury obyvateľstva. Dovoz nedostatkových surovín (najmä dreva, kameňa a kovov) bol priamo kontrolovaný a riadený štátom. Zriadená bola aj stála armáda so silou 5400 mužov a účinná byrokracia.
Sargon Akkadský, ktorý používal titul „kráľ štyroch svetových strán“, sa stal v neskoršom mezopotámskom písomníctve prototypom úspešného vládcu a príbehy o ňom sa tradovali väčšinu 2. a 1. tisícročia pred Kr. (eposy, fiktívne biografie atď.).
Sargon sa objavuje ako legendárna postava v novoasýrskej literatúre z 8. až 7. storočia pred Kr. Tabuľky s fragmentmi "Legendy o narodení Sargonova" sa našli v Aššurbanipalovej knižnici.
Balážske Ďarmoty

Balážske Ďarmoty (neoficiálne aj "Balašské Ďarmoty"; po maďarsky "Balassagyarmat") sú mesto v Maďarsku v Novohradskej župe v okrese Balassagyarmat ležiace na maďarsko-slovenských hraniciach.
Má rozlohu 2 903 ha a žije tu obyvateľov "()".
Bachja ibn Pakuda

Bachja ibn Pakuda, celým menom Bachja ben Josef ibn Pakuda, známy tiež ako "Rabbenu Bechaja" („náš učiteľ Bechaja”) bol židovský filozof a rabín. Žil v španielskej Zaragoze v prvej polovici 11. storočia. O jeho živote sa vie len to, že pôsobil ako dajan (člen rabínskeho súdu). Z početných odkazov v jeho diele možno usudzovať, že bol vzdelaný nielen v tradičnom rabínskom judaizme, ale aj vo filozofickom písomníctve arabského, gréckeho a latinského pôvodu.
Je autorom prvého židovského systému etiky, ktorý napísal okolo roku 1040 v arabčine pod názvom "Al-hidája ilá fará'id al-qulúb" (Sprievodca k povinnostiam sŕdc). Do hebrejčiny ho v rokoch 1161–1180 preložil Jehuda ibn Tibbon pod názvom "Chovot ha-levavot" (Povinnosti sŕdc).
Guntis Galviņš

Guntis Galviņš (* 25. január 1986, Talsi, Lotyšsko) je lotyšský hokejový obranca. Meria 186 cm a váži 87 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu HK Riga 2000 v najvyššej lotyšskej súťaži. Nasledujúcu začal v českom Vsetíne, no ukončil v predošlom pôsobisku.
Reprezentácia.
Lotyšský Tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige, kde zaznamenal 8 trestných minút, nebodoval. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Aleksandrs Jerofejevs

Aleksandrs Jerofejevs (* 12. apríl 1984) je lotyšský hokejový obranca. Meria 185 cm a váži 88 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Roanoke Valley Vipers v nižšej zámorskej súťaži. Ďalšiu odohral za klub slovenskej extraligy HK Aquacity ŠKP Poprad. Od sezóny 2007-08 hral za český klub HC Sparta Praha
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006. Zaznamenal 1 gól. Súčasťou reprezentácie bol aj na majstrovstvách sveta 2007, 2008 a 2009.
Atvars Tribuncovs

Atvars Tribuncovs (* 14. október 1976, Ogre, Lotyšsko) je bývalý lotyšský hokejový obranca. Meria 188 cm a váži 90 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Mora IK v švédskej Elitserien.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006. Zaznamenal 1 asistenciu a 8 trestných minút. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Māris Jass

Māris Jass (* 18. január 1985, Daugavpils, Lotyšsko) je lotyšský hokejový obranca. Meria 178 cm a váži 78 kg (2006).
Klubový hokej.
V rokoch 2008 a 2009 sa stal majstrom Lotyšska v drese Metalurgs Liepaja. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Lada Togliatti v zámorskej ruskej superlige. V roku 2012 bol súčasťou mužstva HC Slovan Bratislava, ktorý vyhralo titul v slovenskej hokejovej extralige.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal 6 trestných minút, nebodoval. Jeho číslo dresu bolo číslo 11.
Georgijs Pujacs

Georgijs Pujacs (* 11. jún 1981, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejový obranca. Meria 184 cm a váži 96 kg (2006).
Klubový hokej.
Je odchovancom klubu Pardaugava Riga. V roku 1999 bol draftovaný klubom NHL Boston Bruins, v NHL sa však nepresadil. Je štvornásobným majstrom Lotyšska, hrával aj v KHL a vo Švédsku. V sezóne 2015/16 odohral 29 zápasov v slovenskej hokejovej extralige za HC ’05 iClinic Banská Bystrica a dopomohol klubu sa dostať do finále play off.
Reprezentácia.
Tréner Piotr Vorobjev ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v jeho rodnej Rige. Zaznamenal 18 trestných minút, neskóroval. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Jānis Sprukts

Jānis Sprukts (* 31. január 1982) je lotyšský hokejový útočník. Meria 190 cm a váži 105 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu HPK Hämeenlinna v najvyššej fínskej súťaži SM-liiga. Pred nasledujúcou podpísal kontrakt s klubom NHL Florida Panthers.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal 1 asistenciu a 2 trestné minúty. Súčasťou reprezentácie bol aj na MS 2007 a MS 2008
Mārtiņš Cipulis

Mārtiņš Cipulis (* 29. november 1980) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 180 cm a váži 82 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu HK Riga 2000 v najvyššej lotyšskej súťaži. Pred ďalším ročníkom podpísal zmluvu so slovenským vicemajstrom HK Aquacity ŠKP Poprad na jeden rok, s rovnako dlhou opciou.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Aleksandrs Semjonovs

Aleksandrs Semjonovs (* 8. jún 1972) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 181 cm a váži 91 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Malmö Redhawks v druhej najvyššej švédskej súťaži. Klub, v ktorom hrali aj slovenskí hokejisti Ľubomír Sekeráš a Róbert Tomík postúpil do Elitserien. Ďalší rok hrával za Traktor Čeľabinsk v druhej ruskej lige.
Reprezentácia.
Tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Viktors Blinovs

Viktors Blinovs (* 26. január 1981, Riga, Lotyšsko) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 176 cm a váži 80 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu "Sport Vaasa" v nižšej fínskej súťaži.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal gól a dve trestné minúty.
Aleksejs Širokovs

Aleksejs Širokovs (* 20. február 1981, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejový útočník. Meria 182 cm a váži 88 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Metallurg Novokuzneck v ruskej hokejovej superlige.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal gól, 2 asistencie a 2 trestné minúty. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Miķelis Rēdlihs

Miķelis Rēdlihs (* 1. júl 1984, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejový útočník. Meria 179 cm a váži 78 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Björklöven Umea v nižšej švédskej súťaži. Nasledujúci ročník hrával v bieloruskom Junosť Minsk.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal 2 asistencie a 6 trestných minút. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Juris Štāls

Juris Štāls (* 8. apríl 1982, Riga, Lotyšsko) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 191 cm a váži 90 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Charlotte Checkers v zámorskej ECHL.
Reprezentácia.
Tréner Piotr Vorobjev ho nominoval Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v jeho rodnej Rige. Zaznamenal 4 trestné minúty, nebodoval. Na drese nosil číslo 20.
Grigorijs Panteļejevs

Grigorijs Panteļejevs (; * 13. november 1972, Gastello, RSFSR, Sovietsky zväz) je bývalý lotyšský hokejový útočník. 
Klubový hokej.
V období 1992 – 1995 odohral 54 zápasov v NHL za Boston Bruins a New York Islanders, zaznamenal 8 gólov a 6 asistencií.
Reprezentácia.
Bol členom lotyšskej reprezentácie na deviatich majstrovstvách sveta (z toho ôsmich v najvyššej kategórii), ako aj na ZOH 2002 (v kvalifikačnej časti) a ZOH 2006.
Kaspars Daugaviņš

Kaspars Daugaviņš (* 18. máj 1988, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejový útočník. Pôsoby v klube HK Dukla Michalovce. 
Klubový hokej.
Odohral 91 zápasov za Ottawa Senators, v ktorých dosiahol 12 bodov. V sezóne 2013/14 hral za Servette Ženeva, dlhšiu časť svojej kariéry odohral aj v KHL.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa MS v rokoch 2006, 2007, 2008, 2010 a 2012.
Herberts Vasiļjevs

Herberts Vasiļjevs (* 27. máj 1976, Riga, Lotyšsko) je lotyšský hokejový útočník. Meria 180 cm a váži 75 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Krefeld Penguine v najvyššej nemeckej súťaži. V minulosti odohral aj 51 zápasov v NHL, za kluby Florida Panthers, Atlanta Thrashers a Vancouver Canucks.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. Zaznamenal 1 gól a 10 trestných minút. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Aleksandrs Ņiživijs

Aleksandrs Ņiživijs (* 16. september 1976) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 177 cm a váži 78 kg (2006).
Reprezentácia.
Tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige, zaznamenal 3 asistencie a 4 trestné minúty. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Leonīds Tambijevs

Leonīds Tambijevs (* 26. september 1970, Riga, Lotyšsko) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 176 cm a váži 85 kg (2006).
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu EHC Basel v nižšej švajčiarskej súťaži, v ďalšej hrával za HC Merano.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2006 v Rige. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Kaspars Astašenko

Kaspars Astašenko (* 17. február 1975, Riga – † 20. november 2012) bol lotyšský hokejový obranca.
Klubový hokej.
V rokoch 1999 – 2001 odohral spolu 23 zápasov za klub NHL Tampa Bay Lightning. V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu HPK Hämeenlinna vo fínskej SM-liige, kde získal majstrovský titul. Pred nasledujúcim ročníkom podpísal kontrakt so slovenským mužstvom HC Slovan Bratislava, s mesačnou opciou. V prvých jedenástich zápasoch však zaznamenal jediný bod a k predĺženiu zmluvy nedošlo. V čase úmrtia bol hrajúcim trénerom mužstva Muik Hockey vo fínskej 2. divízii.
Reprezentácia.
Lotyšský tréner Piotr Vorobiov ho nominoval na domáce Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v Rige. V zápase s Kanadou (0:11) nebol spokojný s pozíciou náhradníka na striedačke, ktorú mu určil tréner po jeho chybe a počas prerušenia zápasu kvôli zahádzaniu ľadovej plochy divákmi sa vyzliekol z dresu a dosledoval zápas z tribúny. Následne ho tréner vyradil z mužstva.
Piotr Iľjič Vorobiov

Piotr Iľjič Vorobiоv () (* 28. január 1949) je ruský hokejový tréner. Na Majstrovstvách sveta v hokeji 2006 v Rige viedol lotyšskú reprezentáciu. Jeho asistentami boli Oļegs Znaroks a Valerij Šapošnikov. Mužstvo nepostúpilo do štvrťfinále a obsadilo 10. miesto. Po šampionáte ho na poste hlavného kormidelníka nahradil spomínaný asistent Znaroks.
Neskôr sa stal trénerom klubu ruskej superligy Chimik Moskovská oblasť, od 8. decembra 2007 vedie Torpedo Nižnyj Novgorod.
Oleg Znarok

Oleg Znarok alebo lot. Oļegs Znaroks, (* 2. január 1963, Usť-Katav, RSFSR, ZSSR) je bývalý hokejový útočník, ktorý reprezentoval Lotyšsko. Od roku 2001 má štátnu príslušnosť Nemecka. Po ukončení aktívnej činnosti pôsobí ako tréner. V rokoch 20062011 trénoval lotyšskú reprezentáciu, od roku 2014 je trénerom Ruska a od roku 2016 je tiež hlavným trénerom najbohatšieho klubu v KHL SKA Petrohrad.
Klubový hokej.
Znarok sa narodil v ruskom meste Usť-Katav v Čeľabinskej oblasti a je aj ruskej národnosti. S hokejom však začínal v Lotyšsku, v klube Dinamo Riga. Za toto mužstvo odohral osem sezón v sovietskej lige.
V sezóne 1991/92 pôsobil v AHL, kontrakt ponúknutý Bostonom Bruins podľa vlastného vyjadrenia odmietol, lebo nebol spokojný s ponúkaným ročným platom. Neskôr zistil, že kvôli jazykovej bariére zmluvu nepochopil správne a išlo o mesačný plat.
Od nasledujúceho ročníka hral v Nemecku, za mužstvá EV Landsberg, EHC Freiburg a Heilbronner EC. V ročníku 1993/94 odohral tri zápasy za HC Vítkovice. Aktívnu kariéru ukončil v sezóne 2001/02.
Reprezentácia.
Reprezentoval ZSSR na ME 18 1981 v Minsku, kde získal zlatú medailu a bol vymenovaný do All Stars turnaja.
Za seniorskú reprezentáciu ZSSR odohral 9 zápasov a za Lotyšsko 50 zápasov. Na MS 1996 B-kategórie strelil proti Švajčiarsku gól, ktorý rozhodol o postupe do najvyššej kategórie (Lotyšsko v nej odvtedy pôsobí nepretržite).
Trénerské pôsobenie.
Klubový hokej.
V sezóne 2003/04 viedol mužstvo Prisma Riga, následne štyri roky SK LSPA Riga. Od ročníka 2008/09 bol trénerom MVD Balašicha v KHL. Od sezóny 2010/11 viedol Dinamo Moskva, s ktorým vyhral Gagarinov pohár v sezónach 2011/2012 a 2012/13.
Lotyšská reprezentácia.
Na MS 2003, MS 2005 a MS 2006 pôsobil ako asistent trénera, následne bol vymenovaný za hlavného trénera, keď nahradil Pitra Vorobiova. Jeho asistentami sa stali Harijs Vītoliņš a Vitalij Samoilovs. Najväčší úspech dosiahol na MS 2009, keď sa mužstvo prebojovalo do štvrťfinále a obsadilo 7. miesto. Znarok na tlačových konferenciách odmietal používať lotyšský jazyk a hovoril po rusky, čo kritizovali niektorí novinári. Reprezentáciu viedol do roku 2011, keď ho nahradil kanadský tréner Ted Nolan.
Ruská reprezentácia.
Pred MS 2014 v Minsku bol vymenovaný za trénera Ruska, jeho asistentami sú Harijs Vītoliņš, Oleg Kuprianov a Igor Nikitin. Mužstvo na šampionáte vybojovalo zlatú medailu, keď všetky zápasy vyhralo. Znarok počas semifinále proti Švédsku ukázal asistentovi švédskeho trénera Rikardovi Grönborgovi výhražné gesto a direktoriát MS mu udelil dištanc na jeden zápas, počas ktorého nesmel byť prítomný na striedačke, ani v hráčskej kabíne. Rovnaký trest dostal aj Grönborg, ktorý mal podľa direktoriátu na incidente svoj podiel. Z tohto dôvodu viedol ruské mužstvo počas finále proti Fínsku Harijs Vītoliņš, s ktorým Znarok komunikoval prostredníctvom mobilných technológií. Na MS 2015 rusko získalo strieborné medaily, keď vo finále prehralo s Kanadou 1:6.
Valerij Petrovič Šapošnikov

Valerij Petrovič Šapošnikov () (* 2. január 1949) je ruský hokejový tréner. Na svetovom šampionáte v Rige (2006) bol asistentom lotyšského reprezentačného trénera Piotra Vorobiova (spolu s Oļegsom Znaroksom).
Zaujímavosť.
Je presne o 14 rokov starší ako druhý asistent lotyšského mužstvaj na MS 2006 Oļegs Znaroks.
HPK Hämeenlinna

HPK Hämeenlinna je fínsky hokejový klub, účastník najvyššej fínskej súťaže v ľadovom hokeji - SM Liigy. V sezóne 2005/06 získala premiérový majstrovský titul.
Liiga

Liiga je najvyššia fínska ligová súťaž v ľadovom hokeji. Bola založená roku 1975 v meste Tampere. Od roku 2024 hrá ligu 16 tímov.
Malmö Redhawks

Malmö Redhawks je švédsky hokejový klub, ktorý po úspešnej sezóne 2005/06 postúpil do najvyššej súťaže - Elitserien. Postup pomohli vybojovať aj slovenskí hokejisti Ľubomír Sekeráš a Róbert Tomík. Následne klub podpísal zmluvu s brankárom Rastislavom Staňom.
Abul Bákir Zainulábidín Abdul Kalám

Dr. Abul Bákir Zainulábidín Abdul Kalám, BR (* 15. október 1931, Ráméšvaram – † 27. júl 2015, Šilaung) bol indický letecký a kozmický vedec a štátnik, ktorý bol v rokoch 2002 až 2007 11. prezidentom Indie.
Životopis.
Vyštudoval inštitút technológie v Čennai (bývalý Madrás – letecké inžinierstvo. Dr. Kalam získal akademickú hodnosť profesor na Anna University v Chennei, kde sa venoval vyučovaniu a vedeckej práci. V roku 1958 pracoval vo Výskumnom ústave obrany DRDO /Defence Research Development Organisation. V roku 1963 nastúpil do Indického ústavu výskumu vesmíru ISRO /Indian Space Research Organisation), kde významnou mierou prispel k vývoju programu riadených striel. Ako riaditeľ projektu SLV-III sa zúčastňoval na navrhovaní, vývoji a riadení prvého indického satelitu vypusteného do vesmíru. V roku 1982 sa vrátil do DRDO a vytvoril program na výskum integrovaných riadených striel IGMDP /Integrated Guided Missile Development Programme). Od júla 1992 do decembra 1999 bol vedeckým poradcom ministra obrany a riaditeľom odboru výskumu a obrany. Od novembra 1999 do novembra 2001 zastával funkciu hlavného vedeckého poradcu indickej vlády. Dňa 18. júla 2002 bol zvolený za prezidenta Indickej republiky. Bol slobodný, moslimského vierovyznania.