José Carreras

Josep Carreras i Coll (* 5. december 1946, Barcelona, Španielsko), známejší ako José Carreras, je španielsky operný spevák-tenorista, preslávený svojimi interpretáciami diel Giuseppe Verdiho a Giacoma Pucciniho. Slávu získal vďaka svojej účasti medzi „Los Tres Tenores“ ("Traja tenoristi") spoločne s Plácidom Domingom a Lucianom Pavarottim.
Životopis.
Hudobné nadanie prejavoval od detstva. V ôsmich rokoch mal prvé verejné vystúpenie s áriou "La donna è mobile" v španielskom rozhlase. V jedenástich rokoch sa objavil prvýkrát v barcelonskom "Liceu" ako mladý soprán v úlohe rozprávača v opere Manuela de Fally "El retablo de Maesa Pedro" a v malej úlohe v druhom dejstve opery "Bohéma".
Počas dospievania študoval na barcelonskom konzervatóriu "Conservatorio Superior de Música del Liceo". Debutoval v roku 1970 v Barcelone ako Ismael vo Verdiho opere "Nabucco" a v opere "Norma"; tu upútal pozornosť protagonistky, slávnej sopranistky Montserrat Caballé, ktorá mu ponúkla účinkovať v opere "Lucrezia Borgia" – to bol prvý veľký Carrerasov úspech. S Caballé znovu spieval v roku 1971 v opere "Mária Stuartová" v Londýne. Obaja speváci sa v budúcnosti stretli v predstaveniach mnohých ďalších opier.
V roku 1972 vystúpil v USA v úlohe Pinkertona v opere "Madame Butterfly". V roku 1973 potom v Londýne a v roku 1974 vo Viedni v opere "La traviata". V 28 rokoch už Carreras spieval v 24 operách. V roku 1978 spieval "Dona Carlosa" v rovnomennej opere na festivale v Salzburgu s dirigentom Herbertom von Karajan.
V roku 1984 prijal "Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya" (Zlatá medaila katalánskej vlády).
V roku 1986 vystúpil ako herec v úlohe tenora Juliána Gayarra vo filme "Romanza final (Gayarre)", ktorý režíroval José María Forqué.
V roku 1987, na vrchole kariéry, mu diagnostikovali leukémiu; lekári mu dávali len malú šancu na vyliečenie a prežitie. Po tvrdej liečbe (vrátane rádioterapie, chemoterapie a autotransplantácie kostnej drene) sa mohol opäť vrátiť na svoju profesionálnu umeleckú dráhu. V roku 1988 založil "Fundación Josep Carreras contra la leucemia" (Nadácia José Carrerasa proti leukémii), ktorá ekonomicky podporuje výskum leukémie a ktorá udržiava banku darcov kostnej drene.
V roku 1990 v Caracallových kúpeľoch prvý raz vystupoval spoločne s Plácidom Domingom a Lucianom Pavarottim.
V roku 1991 bol vyznamenaný cenou "Premio Príncipe de Asturias de las Artes".
13. septembra 2002 slávnostne otvoril v meste San Juan de Alicante námestie na počesť aktivít realizovaných v boji proti leukémii.
22. septembra 2006 slávnostne otvoril v meste Fuenlabrada divadlo, ktoré nesie jeho meno.
17. júna 2008 oslávil vystúpením v "Teatre del Liceu" v Barcelone päťdesiat rokov od svojho debutu na tomto javisku.
Diskografia.
José Carreras nahral predovšetkým pre Philips Classics niekoľko opier: "Nápoj lásky, Lucie z Lammermooru, La Juive, Tosca, La Boheme, Samson a Dalila, Maškarný ples, Bitka pri Legnane, Korzár, Jeden deň kráľom, Stiffelio" a "Trubadúr".
Celkovo existuje viac ako 120 oficiálnych nahrávok vrátane kompletných opier, okrem toho ľudové piesne, vianočné koledy, populárne piesne, sakrálne piesne, muzikály Lloyda Webbera, tangá, omše, oratória; tieto nahrávky sú nielen v španielčine, ale aj v katalánčine, angličtine, taliančine, nemčine, francúzštine, portugalčine a dokonca aj v čínštine, kórejčine atď.