burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hrabovec (prítok Oščadnice)

Hrabovec je potok na Kysuciach, na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Oščadnice, meria 2,7 km a je tokom V. rádu. 
Pramení v Kysuckých Beskydách, v podcelku Javorský Beskyd, v nadmorskej výške okolo 650 m n. m. Tečie severojužným smerom okrajom osady Rovné a do Oščadnice sa vlieva na území obce Oščadnica v nadmorskej výške okolo 490 m n. m.
Struháreň

Struháreň je potok v Kysuckej vrchovine v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Varínky, má dĺžku 5,9 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Kysuckej vrchovine, v podcelku Vojenné, na juhozápadnom svahu Okrúhlice (1 076,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 880 m n. m. Tečie viac-menej juhozápadným smerom, od osady Panská Lúka skôr na juhojuhozápad. Preteká územím obce Terchová, cez jej viaceré osady (Šípková, Repáňovci, Panská Lúka, Mláka a ďalšie). Na dolnom toku tečie cez bradlové pásmo, cez tzv. Kysucké bradlá. Najdlhšie prítoky sú sprava Tižinský potok pritekajúci z osady Horná Tižina a zľava zo severného svahu Pupova (Pupovho vrchu; 1 095,6 m n. m.). Do Varínky ústi v nadmorskej výške v obci Terchová, v severovýchodnom výbežku Žilinskej kotliny. Potok má perovitú štruktúru riečnej siete.
Zoznam kozmických letov (1958)

Toto je zoznam kozmických letov z roku 1958. Je podzoznamom zoznamu kozmických letov podľa roka.
Biely potok (prítok Varínky)

Biely potok je potok v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Varínky, má dĺžku 5,9 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení na severnom okraji Malej Fatry, v podcelku Krivánska Fatra, na severnom úpätí vrchu Malý Rozsutec (1 343,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m. Najprv tečie na krátkom úseku severozápadným smerom, vstupuje do Kysuckej vrchoviny a pod sedlom Rovná hora (751,0 m n. m.) priberá pravostranný prítok spod Pupova (Pupovho vrchu; 1 095,6 m n. m.) a ďalej pokračuje západným smerom. Preteká viacerými osadami obce Terchová (Podhorskovci, Šparengovci, Podhate, Nižní Berešovci), na dolnom toku sa niekoľkokrát stáča a v severovýchodnom výbežku Žilinskej kotliny (podcelok Varínske podolie), pri obci Terchová, ústi v nadmorskej výške cca 513 m n. m. do Varínky. Z prítokov vyniká ľavostranný pretekajúci tiesňavou Dolné diery.
Bránica

Bránica môže znamenať:
Bránica (potok)

Bránica je potok v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Varínky, má dĺžku 6,9 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Malá Fatra, na severozápadnom svahu Veľkého Kriváňa (), pod sedlom Bublen (), v nadmorskej výške cca Od prameňa tečie na severoseverozápad pralesovitým územím národnej prírodnej rezervácie Veľká Bránica, pričom na hornom toku vytvára dva vodopády. Ďalej pokračuje dolinou Veľká Bránica, sprava priberá prítok () spod Baraniarok () a stáča sa viac na severozápad. Zľava priberá významný prítok z doliny Malá Bránica, stáča sa na sever a ďalej pokračuje v Žilinskej kotline, v podcelku Varínske podolie. Severovýchodne od obce Belá ústi v nadmorskej výške približne do Varínky.
Rovná hora (sedlo)

Rovná hora () je široké sedlo vystupujúce medzi Kysuckou vrchovinou, podcelkom Kysucké bradlá na severe a Malou Fatrou, podcelkom Krivánska Fatra na juhu. Znižuje sa medzi vrchmi Pupov (Pupov vrch; ) a Malý Rozsutec (). 
Prechádza ním cesta II/583 medzi obcami Terchová a Zázrivá. Zároveň ním vedie hranica medzi okresmi Žilina a Dolný Kubín.
Studenec

Studenec môže byť:
Studenec (prítok Váhu)

Studenec je potok v Turci, v severnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Váhu, meria 9 km a je tokom III. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, pod hlavným hrebeňom pohoria medzi vrchmi Malý Kriváň (1 670,9 m n. m.) a Veľký Kriváň (1708,7 m n. m.), pod sedlom Bublen (1 510 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 490 m n. m. 
Opis toku.
Na hornom toku tečie juhojuhovýchodným smerom, zľava priberá prítok z juhozápadného svahu Veľkého Kriváňa, ďalej sprava spod Malého Kriváňa a opäť ľavostranný prítok (846,7 m n. m.) z južného svahu Veľkého Kriváňa. Potom tečie na krátkom úseku na juh, priberá ľavostranný prítok spod Kokolovej a následne tečie juhovýchodným smerom. Vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Šútovské podhorie, z ľavej strany priberá prítoky z Hlbokej a Snilovskej doliny a pokračuje juhojuhovýchodným smerom. Preteká rekreačnou osadou Trusalová, sprava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Mojského grúňa (1 525,0 m n. m.) a v nadmorskej výške okolo 423 m n. m. ústi do jazera na pravom brehu Váhu, v priestore Turčianskych nív.
Jadro galaxie

Jadro galaxie alebo galaktické jadro je oblasť v okolí stredu galaxie. V galaktickom jadre je väčšia hustota objektov, hlavne hviezd, ako v ostatných častiach galaxie. Z tohto dôvodu býva jadro najjasnejšou časťou galaxií. V jadre väčšiny galaxií sa nachádza supermasívna čierna diera, ktorá svojou gravitačnou silou udržuje jadro galaxie také husté. Za galaktické jadrá sú často považované kvazary. 
V špirálových galaxiách a šošovkových galaxiách sú hviezdy jadra väčšinou staršie ako v špirálových ramenách galaxií, resp. disku. Jadro preto býva sfarbené skôr dožlta, kým galaktický disk domodra. Jadrá týchto galaxií obsahujú len málo medzihviezdnej hmoty.
Biely potok (prítok Váhu, Sučany)

Biely potok je potok v Turci, v severnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Váhu, má dĺžku 10,2 km a je tokom III. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, pod vrchom Malý Kriváň (1 668 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 580 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie na západ lokalitou Pod kriváňom, pod sedlom Priehyb sa stáča na juh. Preteká Sučianskou dolinou, najdlhšími prítokmi sú pravostranné spod Suchého (1 467 m n. m.) a z doliny Pod Čiernym kameňom. V dolnej časti doliny preteká okolo lokality Pod Rígľom na ľavom brehu (ochrana zoskupenia extrémne veľkých mravenísk) a vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Šútovské podhorie. Stáča sa na juhovýchod, preteká severnou časťou obce Sučany, križuje koryto Krpelianskeho kanála a v blízkosti obce ústi na Turčianskych nivách v nadmorskej výške približne 390 m n. m. do Váhu.
EXTRA plus

EXTRA plus je celoslovenský politicko-spoločenský mesačník, ktorý vychádza od roku 2000 (jeho predchodcovia Extra S, Extra Slovensko a Extra vychádzali kontinuálne od roku 1991).
História.
Prvé vydanie vyšlo v júni 1991 ako novinová príloha vtedajšieho populárneho týždenníka "Slobodný Piatok". Od roku 1992 sa príloha osamostatnila a vychádzala pod názvom Týždenník Extra Slovensko. "Slobodný Piatok" nakoniec zanikol, no Extra Slovensko dosiahlo takmer 120-tisícový náklad. V marci 1999 Extra zmenilo majiteľov a vymenilo vedenie redakcie.
Časopis v súčasnej podobe založili a viedli Pavel Kapusta a Lenka Eremiášová (dnes Mayerová), bývalí reportéri STV z čias vlád Vladimíra Mečiara. Od októbra 2000 prišlo k ďalšej úprave grafiky a obsahu, zmenila sa periodicita (dvojtýždenník) i názov, ktorý pretrval dodnes: Extra plus. V evidencii periodickej tlače Ministerstva kultúry SR má registračné číslo 2360/2000.
V polovici roka 2003 sa Extra plus stal mesačníkom. Po grafických a obsahových zmenách sa od začiatku roka 2004 pôvodne novinový formát A3 periodika zmenil na plnofarebný časopis formátu A4.
V marci 2009 bola spustená internetová verzia Extra plus. Časopis od roku 2009 do roku 2014 vydávala spoločnosť Medialis, šéfredaktorom bol Pavel Kapusta. Od 1. augusta 2014 vydáva Extra plus Mayer media a v januári 2015 časopis zmenil grafickú podobu. Od augusta 2014 je šéfredaktorkou riaditeľka vydavateľstva Mayer Media, Lenka Mayerová.
V rokoch 20142015 organizovala redakcia Extra plus verejné moderované diskusie. Diskusie boli zamerané na politické témy.
Časopis udeľuje ocenenie "Cena Extra plus za prácu v prospech Slovenskej republiky".
Zameranie.
Extra plus kladie dôraz na politické, spoločenské, ekonomické i kultúrne dianie na Slovensku. Súčasťou obsahu sú exkluzívne rozhovory s osobnosťami slovenského i zahraničného politicko-spoločenského života, umelcami, mladými talentami, športovcami.
Analytické články ponúkajú rôzne uhly pohľadu na udalosti, ktoré hýbu svetom. Súčasťou časopisu sú aj cestopisy, vďaka ktorým čitatelia spoznávajú život, zvyky či gurmánske špeciality iných národov žijúcich vo svete.
Časopis býva označovaný za nacionalisticky zameraný. V pozitívnom svetle ukazuje Rusko a stranu ĽSNS, v minulosti vyjadroval podporu stranám HZDS či SNS či počas prezidentskej kampane Robertovi Ficovi. Kriticky sa stavia k tretiemu sektoru.
Konšpirácie a neobjektívna podpora Pellegriniho.
Mesačník Extra plus sa pred prezidentskými voľbami 2024 distribuoval do každej piatej domácnosti. Vydanie mesačníka obsahovalo nerovnomernú kritiku kandidáta na prezidenta Ivana Korčoka a chváľu oponenta Petra Pellegriniho.
Podľa inštitúcie Transparency International Slovensko však tieto náklady neboli zarátané k nákladom na prezidentskú kampaň Petra Pellegriniho, hoci úloha mesačníka bola odvrátiť ľudí od podpory Ivana Korčoka a vzbudiť pozitívny dojem na podporu Pellegriniho. Mesačník obsahoval niekoľko zavádzajúcich informácií a dôveryhodnoť informácií bola nízka. 
Podľa organizácie konspiratori.sk je mesačník konšpiračný.
Domino efekt

Domino efekt bol názov slovenského politicko-spoločenského týždenníka, ktorý založil Andrej Hrico v Košiciach v roku 1992. Tento týždenník bol nekompromisne orientovaný proti mečiarizmu a v tej dobe rastúcemu slovenskému nacionalizmu. Zároveň bojoval za zachovanie spoločného štátu Čechov a Slovákov. Vychádzal v Košiciach, kde sídlila aj redakcia. Hrico bol takmer päť rokov výlučným vydavateľom a šéfredaktorom časopisu, keď však nielen jeho, ale i jeho rodinu začali neúnosne ohrozovať anonymné vyhrážky a dokonca súdne žaloby, v roku 1996 sa s rodinou odsťahoval do cudziny. V záujme zachovania časopisu previedol Hrico vydavateľské práva na vydavateľstvo VYV v Bratislave. 
Pod názvom "Domino efekt" vychádzal časopis ešte rok, nový vydavateľ potom v roku 1997 zmenil jeho názov na "Domino Fórum" a v roku 2007 znovu na "Domino efekt".
Po niekoľkých mesiacoch od založenia prijal Hrico do pracovného pomeru Petra Schutza (v novinárskych kruhoch sa nepravdivo vydávajúceho za zakladateľa či spoluzakladateľa Domino Efektu), s ktorým spolupracoval až do svojho odchodu do cudziny. Týždenník získal už krátko po vzniku značnú obľubu, expandoval na celé Slovensko a časť nákladu sa predávala aj v Česku. 
Po VYV sa titul dostal do spoločnosti Grand Press neskôr Petit Press, od roku 2003 bol vydávaný spoločnosťou Domino Press a neskôr sa stala jeho majiteľom nezisková organizácia Fons Domino.
Noví vydavatelia vymenovávali za šéfredaktorov postupne Petra Schutza, zakrátko Martina M. Šimečku, potom Štefana Hríba, na krátky čas Františka Šebeja, nasledoval Róbert Kotian, opäť na krátky čas Peter Schutz a Attila Lovász.
Titul vychádzal do roku 2007 v novinovom stredoeurópskom formáte, formát neskôr zmenil na A4 magazínový a bol čiastočne farebný. Časopis vychádzal do konca augusta 2008.
Kasarda

Kasarda môže byť priezvisko osoby:
Mosasauridae

Mosasauridae alebo ľudovo mosasaury (doslova "jaštery z Maasu") sú vyhynutá čeľaď jašterov, ktorá sa ale pre svoju veľkosť niekedy považuje za samostatný rad. Boli to príbuzní dnešných varanov a slepúchov. Tieto obrovské jaštery opustili pevninu a v priebehu spodnej kriedy zaliezli späť do mora - v tej dobe to boli takzvaní novoprišelci. Tieto jaštery trochu pripomínali pliosaury (krátkokrké plesiosaury): mali krátky ale oproti nim silnejší krk. Mosasaury používali na plávanie plutvy, podobne ako plesiosaury, pri pohybe vpred im však pomáhal aj dlhý chvost. Tieto morské obludy sa väčšinou živili rôznymi morskými živočíchmi vrátane mäkkýšov, plesiosaurov a morských korytnačiek. Je možné, že mladé mosasaury vyskakovali z vody za veľkými pterosaurami, ktoré lietali nízko nad hladinou.
Matica

Matica môže byť:
Permisivita

Permisivita môže byť:
Cyril

Cyril môže byť:
Guild Wars Nightfall

Guild Wars Factions je časťou kooperatívnej RPG online počítačovej hry Guild Wars od spoločnosti ArenaNet. Hra je určená predovšetkým na spoločné hranie viacerých hráčov, ale ponúka aj možnosť hry pre jedného hráča. Hrať je možné iba s pripojením na internet. Viac informácii o herných princípoch platných vo všetkých datadiskoch nájdete v hlavnom článku o hre Guild Wars.
Gamaliel

Gamaliel alebo Gamliel (hebr. גמליאל) alebo Gamiliel môže byť:
Gamaliel (meno)

Gamaliel alebo Gamliel (hebr. גמליאל) alebo Gamiliel je
hebrejské meno znamenajúce "Boh je moja odmena". Je narážkou na predchádzajúcu stratu jedného alebo viacerých detí v rodine.
René Just Haüy

René Just Haüy (známy aj pod menom abbé Haüy, kvôli titulu čestný kanonik Notre-Dame) (* 28. február 1743, Saint-Just-en-Chaussée, Francúzsko – † 3. jún 1822, Paríž) bol francúzsky mineralóg, ktorý je považovaný za zakladateľa kryštalografie. 
Životopis.
Narodil sa v Saint-Just-en-Chaussée v departmente Oise. Jeho rodičia boli z nižšej vrstvy a len vďaka dobrosrdečnosti známych mohli syna poslať do škôl. Haüy najskôr študoval botaniku, ale po nehode sa začal zaujímať o iné odvetvie prírodných vied - mineralógiu. Podľa legendy mu vypadol kus fluoritu a rozbil sa na menšie kocky, čo viedlo Haüya k vysloveniu tézy o periodicite kryštálových štruktúr. Tento objav a sformulovanie matematickej teórie Haüya v "Traité de minéralogie" posunulo autora v spoločenskom rebríčku.
Počas revolučných rokov bol uväznený, hrozila mu dokonca poprava, ktorej zabránil intervenciou iný prírodovedec Étienne Geoffroy Saint-Hilaire. V roku 1802 sa stal profesorom mineralógie v Národnom múzeu, ale v roku 1814 bol Bourbonovcami, ktorí sa vrátili k moci, zosadený a posledné roky života opäť trel biedu.
Ocenenia.
Po Reném Justovi Haüyovi je pomenovaný minerál haüyn - minerál zo skupiny sodalitu.
Ernst Ludwig Kirchner

Ernst Ludwig Kirchner (* 6. máj 1880, Aschaffenburg – † 15. jún 1938, Frauenkirch-Wildboden pri švajčiarskom Davose) bol nemecký expresionistický maliar. Nacisti jeho diela zaradili do kategórie tzv. zdegenerovaného umenia ("entartete Kunst")
Max Beckmann

Max Carl Friedrich Beckmann (* 12. február 1884, Lipsko, Nemecko – † 27. december 1950, New York, USA) bol nemecký maliar, sochár, grafik, spisovateľ a mysliteľ. 
Zvyčajne býva zaradzovaný medzi expresionistov, on sám však počas svojho života toto označenie odmietal. V 20. rokoch 20. storočia bol spájaný s expresionistickým prúdom nazývaným "Nová vecnosť" (Neue Sachlichkeit). Nacisti jeho tvorbu zaradili medzi „zdegenerované umenie“ ("entartete Kunst"). Najprv žil v exile v Amsterdame, po vojne sa usídlil v New Yorku. Ovplyvnil napr. Jacksona Pollocka, alebo Philipa Gustona.
Ústava (rozlišovacia stránka)

Ústava môže byť:
Rímsky cisár

Rímsky cisár môže byť:
Nemecký cisár

Nemecký cisár môže byť:
Nemecké cisárstvo

Nemecké cisárstvo môže byť:
Dej

Dej môže byť:
Biograf

Biograf môže byť:
Katedra (vysoká škola)

Katedra (z gréc. kathedra = kreslo, sedadlo) je základné pracovisko fakulty alebo vysokej školy pre vychovnovzdelávaciu, vedeckú, výskumnú alebo umeleckú činnosť v rámci stanovených študijných predmetov alebo študijných a vedných odborov zodpovedajúcich náplni výchovno-vzdelávacej činnosti fakulty alebo vysokej školy.
Na čele katedry je vedúci katedry, ktorý riadi činnosť katedry a
zodpovedá za ňu dekanovi.
Zoznam integrálov hyperbolických funkcií

Toto je zoznam integrálov (primitívnych funkcií) hyperbolických funkcií.
Zoznam integrálov iracionálnych funkcií

Toto je zoznam integrálov (primitívnych funkcií) iracionálnych funkcií.
Predpokladajme formula_29, pre formula_30
Poznámka: formula_33, kde vezmeme kladnou hodnotu formula_34.
Zoznam integrálov exponenciálnych funkcií

Toto je zoznam integrálov (primitívnych funkcií) exponenciálnych funkcií.
GDP

GDP môže byť skratka pre:
Galatia

Galatia alebo zriedkavo Galacia je historické územie v strednej časti Malej Ázie. Názov sa používa na obdobie od 274 pred Kr. do byzantského obdobia.
Pomenované je podľa keltských Galatov, ktorí (najprv) do západnej Malej Ázie prišli cez Hellespont roku 278 pred Kr. na výzvu bitýnskeho kráľa Nikomeda I. Čoskoro sa stali postrachom západnej Malej Ázie. Roku 274 pred Kr. ich porazil Antiochos I. a donútil ich usadiť sa v severnej Frýgii, zhruba odvtedy nazývanej Galatia. 
Galatia bola rozdelená na územia troch kmeňov a každé toto územie zas na štyri „tetrarchie“. Koncom 60. rokov 1. storočia pred Kr. jeden z týchto tetrarchov, Deiotarus, stal s pomocou Pompeia vládcom celej Galatie. 
Roku 25 pred Kr. sa Galatia stala rímskou provinciou. Mala galatsko-grécke obyvateľstvo (po latinsky tzv. Gallograeci), takéto zmiešané obyvateľstvo si zachovala až do čias rímskeho cisárstva. Významné centrá boli Ankyra (dnes Ankara), Kybely, Antiochia a Tavium. 
Územie bolo v 1. storočí pokresťančené apoštolmi Barnabášom a Pavlom. Nový zákon preto obsahuje aj List Galaťanom.
William Hallowes Miller

William Hallowes Miller (* 6. apríl 1801, Llandovery, Spojené kráľovstvo – † 20. máj 1880, Cambridge) bol britský mineralóg a kryštalograf.
Narodil sa v Llandovery v grófstve Carmarthenshire vo Walese. V roku 1826 ukončil štúdium na St John's College v Cambridge. Počas prvých štyroch rokov na Cambridge sa venoval hydrostatike a hydrodynamike. Neskôr sa venoval mineralógii, konkrétnejšie kryštalografii. V roku 1832 sa stal profesorom mineralógie, tento post zastával do roku 1870. V roku 1838 sa stal členom Kráľovskej akadémie vied. Zomrel v Cambridge v roku 1880.
Ocenenia.
Po Williamovi Hallowesovi Millerovi je pomenovaný minerál millerit – sulfid nikelnatý (NiS). Taktiež indexy, ktoré vytínajú plochy na kryštáli nesú jeho meno – Millerove indexy.
Podhradský potok (prítok Kantorského potoka)

Podhradský potok je potok v Turci, na území okresu Martin. Je to pravostranný prítok Kantorského potoka, má dĺžku a je tokom IV. rádu. 
Pramení vo Veľkej Fatre, v podcelku Lysec, na severnom svahu Kľaku () v nadmorskej výške okolo Tečie severozápadným smerom, priberá krátky ľavostranný prítok spod Kopy () a preteká Hlavnou dolinou. Následne vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Sklabinské podhorie a preteká obcou Podhradie. Na jej území priberá dva ľavostranné prítoky, najprv z Hradskej doliny, potom spod Katovej skaly (). Severne od obce Turčianska Štiavnička ústi v nadmorskej výške cca do Kantorského potoka. Ide o tok s veľmi slabo rozvinutým povodím a s nevýraznými prítokmi.
Vôdky

Vôdky sú potok v dolnom Turci, vo východnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Belianskeho potoka, má dĺžku 11,4 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení vo Veľkej Fatre, pod hlavným hrebeňom pohoria na juhozápadnom svahu Jarabinej (1 313,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 120 m n. m.
Smer toku.
Na hornom toku tečie západným smerom, po pribratí Madačova tečie prechodne západoseverozápadným smerom cez Hornojasenskú dolinu. Na strednom toku pokračuje opäť západným smerom, po pribratí Slaninovej sa stáča na juhozápad a preteká Jasenskou dolinou. Napokon tečie na krátkom úseku k ústiu na juhojuhozápad.
Ústie.
Do Belianskeho potoka sa vlieva na východnom okraji intravilánu obce Belá, v ústí Belianskej doliny do Turčianskej kotliny, v nadmorskej výške 502,6 m n. m. 
Obce.
Potok postupne preteká štyrmi katastrálnymi územiami:
Selenec

Selenec môže byť:
Bôrovský potok (prítok Sklabinského potoka)

Bôrovský potok je potok v dolnom Turci, v centrálnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Sklabinského potoka, meria 7,5 km a je tokom V. rádu. 
Preteká Turčianskou kotlinou, kde pramení v podcelku Sklabinské podhorie, južne od kóty 630,5 m v nadmorskej výške približne 585 m n. m., severne od obce Sklabiňa. Najprv tečie severoseveroseverozápadným smerom, sprava priberá krátky prítok z lokality Bašta a tečie na západ. Pri osade Stará Bôrová priberá zľava potok Breziny (443,4 m n. m.) a z tej istej strany potom priberá aj Diakovú. Následne sa stáča a pokračuje na sever, sprava priberá Radúchovo a Bukovinu a postupne sa stáča na severozápad. Ďalej sa výrazne esovito stáča, vytvára oblúk vypnutý na juh a zľava priberá občasný prítok (399,8 m n. m.) pritekajúci od osady Mestská Bôrová. Napokon už pokračuje severozápadným smerom a pri martinskej mestskej časti Košúty, pod kótou 403,9 m (na nej hradisko púchovskej kultúry a z doby rímskej), sa v nadmorskej výške cca 388 m n. m. vlieva do Sklabinského potoka.
Ráztoky

Ráztoky môžu byť:
Ráztoky (prítok Váhu)

Ráztoky sú potok v Turci, v severovýchodnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria a je tokom III. rádu.
Pramení vo Veľkej Fatre, v podcelku Lysec, na západnom svahu Chládkového (Kliačika; ) v nadmorskej výške približne Najprv tečie na krátkom úseku na sever, potom sa stáča na severozápad a preteká Veľkou dolinou. Na strednom toku sa stáča na sever, sprava priberá Kutinskú a vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Sklabinské podhorie. Opätovne sa stáča na severozápad, preteká obcou Nolčovo a v jej blízkosti, pod vrchom Hradisko (), ústi v nadmorskej výške cca do Váhu.
Javorina (prítok Turca)

Javorina je potok v dolnom Turci, v severozápadnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 9,7 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, na juhovýchodnom svahu Minčola (1 363,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 150 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie na hornom toku východným smerom Javornou dolinou a postupne priberá niekoľko prítokov: najprv krátky prítok zľava z juhovýchodného svahu Minčola, potom sprava prítok z východného svahu Dlhej lúky (1 304,9 m n. m.) a opäť zľava prítok (848,6 m n. m.) z východného svahu Minčola. Následne sa stáča, na strednom toku pokračuje juhovýchodným smerom a priberá dva pravostranné prítoky, najprv Krivú (1,2 km), potom prítok zo severovýchodného svahu Ráztok (909,5 m n. m.). Na dolnom toku tečie opätovne východným smerom, vteká do Turčianskej kotliny a preteká intravilánom mesta Vrútky, kde priberá krátky pravostranný prítok vznikajúci na okraji mesta. V blízkosti centra mesta ústi v nadmorskej výške cca 376 m n. m. do Turca.
Zázrivá

Zázrivá môže byť:
Zázrivá (prítok Turca)

Zázrivá je potok v dolnom Turci, v severozápadnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 7,2 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Lúčanská Fatra, na severnom svahu Krížavy (1 456,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 440 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv severoseverovýchodným smerom, zľava priberá krátky prítok spod Krížavy a tečie na severovýchod. Následne sa stáča, pokračuje viac-menej východným smerom, z pravej strany priberá Krížovú (1 km) a preteká Lopušnou dolinou, kde sa viackrát vlní. Ďalej priberá dva pravostranné prítoky zo severného svahu Kalužnej (1 160,8 m n. m.), potom ľavostrannú Lopušnú (2,8 km) a z tej istej strany krátky prítok z východného svahu Ráztok (909,5 m n. m.). Na dolnom toku sa najprv stáča na severovýchod, vstupuje do Turčianskej kotliny, preteká chatovou osadou na území mesta Martin a ďalej už tečie východným smerom. Južne od Kolónie Hviezda sa vetví na tri ramená (429,4 m n. m.). Po ich opätovnom spojení ústi neďaleko Cintorína hrdinov SNP, v severnej časti mesta, v nadmorskej výške cca 378 m n. m. do Turca.
Trebostovský potok

Trebostovský potok je potok v dolnom Turci, v západnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 11,2 km a je tokom IV. rádu. Na hornom toku preteká Trebostovskou dolinou, na dolnom toku, pred ústím, sa vetví na dve ramená.
Prameň.
Pramení v Malej Fatre na juhozápadnom svahu Hornej lúky (1 299,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 170 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juhozápad, následne sa stáča a na krátkom úseku tečie na juh. Ďalej pokračuje juhovýchodným smerom cez Trebostovskú dolinu. Na dolnom toku, na styku Malej Fatry a Turčianskej kotliny sa stáča východným smerom, medzi obcou Trebostovo a sútokom s Peterským potokom tečie na krátkom úseku na východoseverovýchod, potom znovu na východ. Nad obcou Turčiansky Peter sa vetví na dve ramená, pričom hlavné koryto pokračuje na severovýchod, vedľajšie sprava na východ.
Ústie.
Hlavné koryto ústi do Turca severovýchodne od obce Turčiansky Peter v nadmorskej výške cca 407,5 m n. m., vedľajšie rameno do Turca juhovýchodne od tejto obce v nadmorskej výške cca 409,5 m n. m.
Sloviansky potok

Sloviansky potok je potok v dolnom Turci, v juhozápadnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Valčianskeho potoka, meria 9,2 km a je tokom V. rádu. Preteká Slovianskou dolinou.
Prameň.
Pramení v Malej Fatre na južnom svahu vrchu Hnilická Kýčera (1 217,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 050 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa tečie najprv na juh, postupne sa stáča východojuhovýchodným smerom. Pri samote Smradľavá voda s rovnomenným prameňom minerálnej vody sa stáča a ďalej už pokračuje viac-menej východným smerom.
Ústie.
Do Valčianskeho potoka ústi v obci Valča v nadmorskej výške cca 450 m n. m.
Wireless Application Protocol

Wireless Application Protocol, skrátene WAP, je aplikačný protokol pre bezdrôtové zariadenia. WAP vznikol v roku 1997 a od roku 1999 ho využíva väčšina mobilných telefónov. Tento protokol umožňuje prehliadanie jednoduchých internetových stránok, vytvorených v hypertextovom značkovacom jazyku WML (Wireless Markup Language). 
Užívateľské prostredie WAP aplikácií tvorí jednotný model. Jeho základom je WML dokument pozostávajúci z kariet. Karta je základná navigačná jednotka, ktorá obsahuje informácie zobrazené vo mobilnom zariadení podporujúcom WAP technológiu v jednom momente.
Verzie protokolu.
WAP 1.0.
WAP 1.0 je založený na HDML (Handheld Markup Language), ktorý vyvinula firma Unwired Planet (dnes Openwave). Tento štandard nebol uspokojivý, chýbal mu prislušný software na prehliadanie ako aj koncové zariadenia podporujúce tento štandard.
WAP 1.1.
V roku 1999 bol spustený nový štandard 1.1, ktorý nebol kompatibilný s WAP 1.0. Tomuto štandardu sa už podarilo presadiť, čoskoro bol každý mobilný telefón vybavený WAP prehliadačom.
WAP 2.0.
Pri špecifikácii WAP 2.0 boli nahradené pôvodné WAP protokoly (WTP, WSP a WTLS) protokolmi, ktoré sa bežnejšie používajú na internete: HTTP a SSL. Štandard WAP 2.0 má ale problémy s rýchlosťou načítavania stránok pri pripojení cez CSD a GPRS. Výhodou štandardu WAP 2.0 je, že mobilné telefóny sú schopné načitávať aj normálne internetové stránky.
Čierny potok (prítok Turca, Košťany nad Turcom)

Čierny potok je potok v dolnom Turci, v centrálnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Turca, má dĺžku 5,5 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Preteká Turčianskou kotlinou, pramení v podcelku Mošovská pahorkatina na severovýchodnom svahu vrchu Bukovina (543,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 495 m n. m., západne od obce Necpaly.
Opis toku.
Najprv tečie severozápadným smerom, oblúkom sa stáča na juhozápad a zľava priberá prítoky zo severozápadného svahu Bukoviny. Potom sa stáča západoseverozápadným smerom, zľava priberá ďalší prítok zo západného svahu Bukoviny a z tej istej strany tiež potok Diel (0,6 km). Následne pokračuje viac severozápadným smerom, výraznejšie rozširuje svoje koryto a stáča sa na sever. Sprava Ďalej priberá potok Býkor, z ľavej strany sa oddeľuje umelo upravené vedľajšie rameno nazvané Koštiansky potok (1,8 km), ktoré tečie sprvu smerom na severozápad, podteká štátnu cestu I/65 i železničnú trať Zvolen – Vrútky, potom sa oblúkom stáča na severoseverovýchod, tečie na pravom brehu Turca a do koryta Čierneho potoka sa vlieva na južnom okraji intravilánu obce Košťany nad Turcom v nadmorskej výške cca 409,5 m n. m. 
Hlavné koryto Čierneho potoka tečie po oddelení Koštianskeho potoka severoseverovýchodným smerom súbežne s cestou I/65 na ľavom brehu, následne sa esovito stáča, podteká cestu aj železnicu a na krátkom úseku tečie na sever. Sprava priberá krátky prítok zo severoseverozápadného úpätia Diela (491,4 m n. m.) a tečie severozápadným smerom južným okrajom intravilánu obce Košťany nad Turcom. Napokon priberá zľava Koštiansky potok a na okraji spomenutej obce ústi v nadmorskej výške približne 409 m n. m. do Turca.
Čierna voda (prítok Dolinky)

Čierna voda je potok v hornom Turci, v severnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to pravostranný prítok Dolinky, meria 7,5 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení na styku Veľkej Fatry a Turčianskej kotliny, severozápadne od kóty 538,0 m a východne od obce Mošovce, v nadmorskej výške približne 498 m n. m. 
Opis toku.
Pramení neďaleko Kuracieho vŕšku, na hranici Národného parku Veľká Fatra. 
Preteká Mošovskou pahorkatinou najprv severozápadným smerom popri sústave mošovských rybníkov a sádok. Prechádza okrajom Mošovského parku, kde spolu so svojím ľavým prítokom zvaným Hlístna Studňa (0,5 km) vytvára sústavu dvoch prepojených jazierok. V strede väčšieho z nich sa nachádza tzv. "Ostrov Lásky", ku ktorému sa viažu miestne mošovské legendy o stretnutiach Juraja Jánošíka s barónkou Révayovou.
Po prechode parkom sprava priberá potok Z Rybníkov (0,7 km) od osady Mazan a následne opäť pravostranný prítok zvaný Hore Vrbinami. Ďalej pokračuje výraznejšie rozšíreným korytom severným smerom popri miestnom poľnohospodárskom družstve na ľavom brehu, podteká štátnu cestu č. 65 a stáča sa na západoseverozápad. Ďalej tečie západným smerom, zľava priberá najprv Mošovský potok (451,8 m n. m.), potom krátky prítok prameniaci severne od Kevických hájov. Napokon sa stáča na severozápad a severne od obce Borcová ústi v nadmorskej výške cca 444 m n. m. do Dolinky.
Teplica

Teplica môže byť:
Wireless Markup Language

Wireless Markup Language, skrátene WML, je hypertextový značkovací jazyk využívaný technológiou WAP. WML je založený na technológii XML a na prvý pohľad je veľmi podobný jazyku HTML . Využíva rovnaký systém ukazovania na zdroje (URL), obsahuje značky pre vytváranie odkazov a navyše umožňuje pracovať s premennými.
Oproti značkovaciemu jazyku HTML je WML zložitejší v tom, že musíte vždy dbať na to, aby boli párové značky a nepárové značky vždy ukončené a nepremiešané.
"Príklad:" 
V inom prípade sa stránka jednoducho na mobilnom telefóne nezobrazí. Názvy všetkých elementov by mali byť napísané malými písmenami.
Polerieka

Polerieka môže znamenať:
Polerieka (potok)

Polerieka je potok v hornom Turci, v severozápadnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 6,6 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar na juhojuhozápadnom svahu Húčľavy (995,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 780 m n. m.
Smer toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv juhojuhovýchodným smerom, následne sa stáča a pokračuje východným smerom. Medzi osadou Polerieka a sútokom s Bystricou tečie prechodne severovýchodným smerom, odtiaľ k sútoku s Ondrašovským potokom na východ, ďalej potom na juhovýchod. Tesne pred ústím sa ešte stáča a na krátkom úseku tečie východným smerom.
Ústie.
Do Turca sa vlieva južne od obce Moškovec v nadmorskej výške cca 442,5 m n. m.
Zniev

Zniev môže byť:
Vedžer

Vedžer je potok v hornom Turci, na hranici okresov Turčianske Teplice a Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 5,2 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Sokol, na juhovýchodnom svahu vrchu Zniev (985,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 650 m n. m. Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, sprava priberá Polerecký potok (0,5 km) a na krátkom úseku tečie na východ. Ďalej sa znovu stáča juhovýchodným smerom, vstupuje do Turčianskej kotliny, kde preteká podcelkom Valčianska pahorkatina. Na ľavom brehu bol na bočnom ramene vybudovaný rybník Vedžer. Na dolnom toku preteká lokalitou Koliska a následne aj intravilánom obce Moškovec, na jej okraji ústi v nadmorskej výške cca 441,5 m n. m. do Turca. Od prameňa po lokalitu Koliska je tok Vedžera hraničným tokom medzi oboma turčianskymi okresmi, na dolnom toku už tečie územím okresu Turčianske Teplice.
Sokol

Sokol môže byť:
Sokol (prítok Turca)

Sokol je potok v hornom Turci, v severozápadnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 7,4 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Sokol, na západnom svahu Čierneho dielu (779,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 670 m n. m.
Opis toku.
Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom, sprava priberá krátky prítok z východojuhovýchodného úpätia Závozov (911,7 m n. m.) a na krátkom úseku tečie na východ. Potom sa stáča na juh, oblúkom obteká z juhu masív Tlstého vrchu (733,9 m n. m.) a severne od obce Slovenské Pravno vteká do Turčianskej kotliny, kde najprv tečie juhojuhovýchodným smerom. V blízkosti spomenutej obce sa stáča na juhovýchod, podteká cestu II. triedy č. 519 a pokračuje smerom na východ. Zľava potom priberá potok Z Čierneho dielu (1 km) a Krasenovskú (1,6 km), vytvára oblúk ohnutý na juh a severoseverovýchodným smerom preteká okrajom chráneného územia Ivančinské močiare. Napokon sa stáča na východ a severne od obce Ivančiná sa v nadmorskej výške cca 448 m n. m. vlieva do Turca.
Jasenica

Jasenica môže byť:
Pravda

Pravda môže byť:
Pozri aj.
Celoštátne sovietske/ruské noviny:
Regionálne noviny:
Lúčky (prítok Jasenice)

Lúčky sú potok v hornom Turci, v západnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Jasenice, meria 6,3 km a je tokom V. rádu. 
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Rovne, na južnom svahu Vysokej (833,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 640 m n. m. Najprv tečie juhovýchodným smerom, preteká osadou Hadviga, pod osadou sa stáča východným smerom a zľava priberá krátky prítok z južného svahu Gaštana (837,9 m n. m.). Na strednom toku opäť pokračuje juhovýchodným smerom, pričom vytvára ohyb prehnutý na juhozápad. Na dolnom toku vteká do Turčianskej kotliny, podteká cestu II. triedy číslo 519, na krátkom úseku tečie na juh a sprava priberá krátky občasný prítok z juhovýchodného svahu Brveníka (625,6 m n. m.). Napokon sa stáča východným smerom, preteká intravilánom obce Liešno, za obcou sa ešte esovito stáča a pri susednej obci Kaľamenová ústi v nadmorskej výške cca 463 m n. m. do Turca.
Sokoly

Sokoly môže byť:
Elektrická energia

Elektrická energia je schopnosť elektrického poľa konať elektrickú prácu. Čím "väčšiu" energiu má elektrické pole, tým "viac" elektrickej práce môže vykonať.
Elektrickú energiu majú všetky telesá s elektrickým nábojom (elektricky nabité telesá). Najčastejšie sa elektrická energia udáva pre elektrické zdroje v podobe elektromotorického napätia.
Spotrebovaná elektrická energia (úbytok elektrickej energie) "ΔE" sa rovná elektrickej práci "W" vykonanej elektrickým poľom:
Spotrebovaná elektrická energia v spotrebiči, ktorým preteká stály elektrický prúd "I" po dobu "t", a na ktorého svorkách je stále elektrické napätie "U", sa vypočíta:
alebo 
Okrem základnej jednotky joule sa pre elektrickú energiu v praxi používa jednotka kilowatthodina, skratka "kWh":
Elektrická energia je jeden z druhov energie a možno ju meniť na mechanickú energiu, tepelnú energiu (Joulovo teplo), svetelnú energiu, chemickú energiu atď.
Pesach

Pesach (hebr. פסח) alebo pascha, v Biblii Sviatok nekvasených chlebov (hebr. חג המצות - "Chag ha-macot"), nesprávne (židovská) Veľká noc je židovský pútnický sviatok slávený na jar, pripomienka exodu Židov z egyptského otroctva pod vedením Mojžiša. Keď faraón ani po deviatich ranách nechcel Židov prepustiť, pobil Hospodinov anjel všetkých egyptských prvorodených (ľudí aj zvieratá). Židia si však na Boží rozkaz natreli veraje svojich dverí krvou obetovaného baránka a tak ostali ušetrení (Ex 12, 3-11). Sviatok sa začína 14. dňa židovského mesiaca nisan a trvá sedem (v Izraeli), resp. osem (v diaspóre) dní. Počas trvania sviatku židia nesmú konzumovať nič kvasené. Podľa niektorých religionistov vznikol Pesach pravdepodobne historizáciou dvoch archaických jarných sviatkov, pastierskeho (obeta prvorodeného baránka) a roľníckeho (sviatok nekvasených chlebov).
Najdôležitejším rituálom sviatku Pesach je tzv. pesachový seder, ritualizovaná rodinná večera, pri ktorej hlava rodiny deťom predčíta príbeh exodu z bohato ilustrovanej knižky, pesachovej hagady.
WML

WML môže byť:
Právo (denník)

Právo je český denník. Nadväzuje na prednovembrové komunistické noviny Rudé právo. Noviny vydáva vydavateľstvo Borgis, a. s. Šéfredaktorom je Zdeněk Porybný. Zástupcami šéfredaktora sú Lubor Kazda, Robert Dengler a Michal Rižák.
Latinský spolok

Latinský spolok (cca 7. storočie pred Kr. – 338 pred Kr.) bol konfederácia približne 30 dedín a kmeňov Latinov z oblasti Latium v blízkosti mesta Rím. Dôvodom jeho vzniku bola spoločná obrana proti nepriateľom v okolí, neskôr sa stal jedným z prvých protivníkov Rímskej republiky (Bitka pri jazere Regillus).
Canons Park (stanica metra)

Canons Park je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line v obvode ("London Borough") Harrow, konkrétne v časti Canons Park. Leží v tarifnej zóne č.5 ("Travelcard Zone 5") a nachádza sa medzi stanicami Stanmore a Queensbury. Otvorili ju 10. decembra 1932 pod názvom Edgware ako jednu zo staníc na jednej z vetiev na Metropolitan Line. V roku 1939 sa táto vetva stala súčasťou Bakerloo Line a v roku 1979 ju prebrala Jubilee Line.
Michu Meszaros

Michu Meszaros (vlastným menom Mihaly Meszaros, ; * 20. september 1939, Budapešť, Maďarsko – † 13. jún 2016, Los Angeles, USA) bol americký herec maďarského pôvodu. 
Meral približne 90 cm, známy bol predovšetkým ako "muž v Alfovom kostýme". Väčšina záberov v tomto seriáli obsahovala len časť Alfovho tela, nakoľko kostým bol veľmi nepohodlný a Meszarosovi v ňom bolo horúco.
Múzeum oravskej dediny

Múzeum oravskej dediny (Múzeum oravskej dediny Zuberec– Brestová) je slovenské múzeum, ktoré sa nachádza v Zuberci-Brestovej. Ukazuje život v oravských dedinách v minulosti. 
Je umiestnené v prekrásnom prírodnom prostredí v podhorí Roháčov. Viac ako 50 stavieb ľudovej architektúry je tu rozostavených v niekoľkých celkoch, ktoré pripomínajú jednotlivé časti Oravy – Dolnooravský rínok, Hornooravská ulica, Goralské lazy. Nechýbajú tu ani technické stavby ako mlyn na vodný pohon, plátennícky mangeľ na hladenie modrotlače, olejáreň, hrnčiarska pec a iné. Nad „dedinkou“ sa týči drevený gotický kostol sv. Alžbety Uhorskej zo začiatku 15. storočia. Kostol s neskorogotickým maľovaným stropom a s funkčným prenosným barokovým organom je ozajstným klenotom múzea. Zariadenie domov a chov domácich zvierat (v letnom období aj pestovanie typických plodín) umožňujú návštevníkom predstaviť si život a prácu Oravcov v minulosti. 
História.
Múzeum oravskej dediny začalo vznikať koncom šesťdesiatych rokov 20. storočia, založené bolo v roku 1967, keď bol 24. septembra položený základný kameň múzea. Sprístupnené verejnosti bolo v roku 1975.
James Hutton

James Hutton (* 14. jún 1726, Edinburgh, Škótsko – † 26. marec 1797, Edinburgh) bol škótsky geológ s prívlastkom "„otec modernej geológie“". Bol tiež blízkym priateľom ekonóma Adama Smitha a filozofa Davida Humeho.
Životopis.
Študovať začal pôvodne právo a medicínu, ale čoskoro našie záľubu v novo rodiacej sa vednej disciplíne - geológii. V Škótskej vysočine si všimol, že cez metamorfované svory preráža granitová žila, čo poukazovalo na to, že granit musel byť niekedy roztavený a ako tavenina prenikol cez vrstvy svoru. Podobné prieniky magmatitov cez vrstvy sedimentov našiel aj pri Edinburghu. 
Tiež pri skúmaní súvrství červených pieskovcov a šedých ílovcov na pobreží pri Siccar Point (asi 30 km od Edinburghu) prišiel na to, že tu muselo prebehnúť niekoľko cyklov výzdvihu a erózie počas veľmi dlhého obdobia. To ho viedlo k záverom, že povrch Zeme nie je statická, ale sa neustále vyvíja.
Plutonizmus.
Na rozdiel od dovtedy rozšírenej teórie neptunizmu, ktorá tvrdila, že všetky horniny pochádzajú z obrovskej potopy, Hutton navrhol, že vznik hornín je poháňaný "„motorom“" - teplom z vnútra Zeme. Horniny na povrchu erodujú vplyvom vody a vzduchu, sú prenesené a uložené v mori a neskôr spevnené teplom a vyzdvihnuté späť. Svoju teóriu nazval plutonizmus. Táto teória bola dobre akceptovaná, neskôr ju rozšíril Charles Lyell.
Iné oblasti výskumu.
James Hutton sa zaoberal aj meteorológiou, konkrétne zmenami v atmosfére. Vo svojom diele Theory of Earth jej venuje kapitolu "Theory of Rain". Bol tiež obhajcom evolúcie živých organizmov.
Kosák a kladivo

Kosák a kladivo (☭) je symbol reprezentujúci komunizmus a komunistické strany. Zahŕňa kosák prekrytý kladivom. Kosák symbolizuje roľníctvo, zatiaľ čo kladivo symbolizuje proletariát. Ich spojením vznikol symbol jednotnosti poľnohospodárskych pracovníkov a pracovníkov pracujúcich v priemysle.
Tento symbol je najviac známy svojím použitím na vlajke Sovietskeho Zväzu pod symbolom červenej hviezdy, ale je používaný aj na iných vlajkách a na rôznych emblémoch. Kosák a kladivo sú napríklad súčasťou aj štátneho znaku Rakúska, kde majú však trocha inú symboliku, a to jednotu robotníkov, roľníkov a buržoázie v republike.
V Unicode existuje pre kosák a kladivo samostatný znak ☭ a má kód U+262D.
Svetelnosť

Svetelnosť je bezrozmerná veličina vo fotografii, ktorá vyjadruje najvyššie možné množstvo svetla, ktoré prepustí daná optická sústava. Vždy je vyjadrená pomerom, ktorý je závislý od ohniskovej vzdialenosti a priemeru optickej sústavy pri plne otvorenej clone.
Svetelnosť = formula_1, kde f je ohnisková vzdialenosť a d priemer optickej sústavy pri plne otvorenej clone.
Na vyjadrenie svetelnosti v praxi sa však používa zápis f/formula_2, 1:formula_2 (alebo f/formula_4-formula_5, 1:formula_4-formula_5 pri objektívoch s premenlivou ohniskovou vzdialenosťou (zoomových objektívoch), napr. f/2.8, 1:2.8, f/3.5-4.5, 1:3.5-4.5.
Hodnota svetelnosti objektívu určuje koľko svetla dopadne na svetlocitlivú vrstvu. Najvyššia svetelnosť (hodnota okolo f/1), znamená minimálny kladený odpor svetlu precházajúcemu cez objektív. Veľmi kvalitné objektívy majú svetelnosť okolo f/1.4 až f/1.8 pričom ide výhradne o objektívy s pevným ohniskom. U veľmi kvalitných zoomových objektívov sa svetelnosť pohybuje od f/2.8. S rastúcou ohniskovou vzdialenosťou objektívov (teleobjektívy) klesá aj ich svetelnosť. Dôsledkom technologicky veľmi náročnej výroby kvalitných, vysoko svetelných teleobjektívov by bola ich vysoká cena a tá by spolu s ich extrémnou veľkosťou a hmotnosťou logicky spôsobila nepredajnosť.
Všeobecne sa dá povedať, že čím je svetelnosť objektívu väčšia, tým je lepší. Nie vždy je však žiaduce, aby cez objektív prešlo čo najväčšie množstvo svetla. V takýchto prípadoch sa pomocou clony svetelnosť znižuje.
Ohnisková vzdialenosť

Ohnisková vzdialenosť je vo fotografii kolmá vzdialenosť prvej šošovky alebo všeobecne člena optickej sústavy od matnice. Veľkosť ohniskovej vzdialenosti má vplyv na veľkosť obrazu premietaného na matnicu. Čím je ohnisková vzdialenosť objektívu kratšia, tým väčšiu časť scény môže zachytiť. To spôsobuje, že pri fotografovaní s objektívom s kratšou ohniskovou vzdialenosťou, sa scéna zdanlivo javí viac vzdialená. Naopak objektív s veľkou ohniskovou vzdialenosťou (teleobjektív) scénu akoby priblíži, takže je možné fotografovať aj z väčšieho odstupu.
Rybnícky potok

Rybnícky potok môže byť:
Piešť

Piešť môže byť:
Piešť (prítok Turca)

Piešť je potok v hornom Turci, v západnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 8,1 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na východoseverovýchodnom svahu Opáleného vrchu (732,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 690 m n. m.
Opis toku.
Najprv tečie na krátkych úsekoch severovýchod a sever, zľava potom priberá Lieštiny (0,5 km) a prechodne tečie na východ. V lokalite Pod Macangovou pokračuje viac východoseverovýchodným, následne znovu východným smerom, zľava priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Košariska (685,3 m n. m.) a oblúkom sa stáča opäť na sever. Sprava ďalej priberá Chotárny potok, v blízkosti osady Za Hájom vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina kde najprv pokračuje východným smerom výraznejšie rozšíreným korytom. Sprava potom priberá Kaluž (0,4 km) a na dolnom toku už tečie severoseverovýchodným smerom. Tesne pred ústím ešte mení smer toku na severovýchod a juhovýchodne od obce Kaľamenová ústi v nadmorskej výške 465,0 m n. m. do Turca.
Clona (fotografia)

Clona je vo fotografii mechanické zariadenie, ktoré umožňuje meniť priemer vstupného otvoru objektívu a tým ovplyvňovať množstvo vnikajúceho svetla. Veľkosť priemeru vstupného otvoru v porovnaní s ohniskovou vzdialenosťou objektívu sa nazýva clonové číslo.
Zmenou clonového čísla je možné manipulovať s výslednou svetlosťou fotografovanej scény. V kombinácii so správnym expozičným časom umožňuje presne nastaviť množstvo svetla pre správnu expozíciu. V princípe clona funguje ako dúhovka ľudského oka. 
História.
Pevná clona.
V najstarších fotografických prístrojoch sa používala buď pevná clona, alebo clona, ktorú nešlo meniť plynule ale pomocou zasúvacích platničiek s otvorom určitej potrebnej veľkosti.
Írisová clona.
Dnes sa vo väčšine vyrábaných fotoaparátov používa írisová clona. Tvorí ju tenký kovový kotúč zložený z lístkov kosákovitého tvaru, ktoré sa prekrývajú tak, že v strede kotúča vytvárajú otvor. Pomocou ovládacieho mechanizmu, je možné meniť priemer nimi tvoreného otvoru.
Clonové číslo.
Vzhľadom na to, že celkové množstvo svetla prenikájúceho objektívom závisí aj od ohniskovej vzdialenosti objektívu, neuvádza sa hodnota otvorenia clony v absolútnych jednotkách, ale používa sa clonové číslo.
Hĺbka ostrosti.
Veľkosť otvoru clony má vplyv na celkovú ostrosť snímky. Platí, že čím je otvor menší, tým sú lúče dopadajúceho svetla zo zachytávaného objektu užšie, a jeho obraz je tak na výslednom snímku ostrejší; so vzrastajúcim zaclonením teda rastie aj hĺbka ostrosti. Hĺbka ostrosti je oblasť pred aj za rovinou predmetu na ktorý zaostrujeme, v ktorej sa predmety stále javia ako ostré. V bežných podmienkach, leží asi tretina rozsahu hĺbky ostrosti pred rovinou predmetu a dve tretiny za ňou.
Somolický potok

Somolický potok je potok v hornom Turci, vo východnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Dolinky, meria 7,1 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v juhozápadnej časti Veľkej Fatry, v podcelku Bralná Fatra, na západnom okraji intravilánu obce Čremošné v nadmorskej výške približne 620 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv západoseverozápadným smerom súbežne s cestou III. triedy z Čremošného do Hája, následne sa stáča a pokračuje severoseverozápadným smerom, pričom vteká do Turčianskej kotliny, do podcelku Mošovská pahorkatina. Ďalej sa stáča smerom na sever, podteká spomenutú cestu a preteká intravilánom obce Háj. V obci priberá z pravej strany potok Háj (1 km), stáča sa severozápadným smerom a pod obcou priberá krátky pravostranný prítok prameniaci severne od obce. Na dolnom toku už tečie severoseverozápadným smerom územím mesta Turčianske Teplice, oddeľuje mestskú časť Turčiansky Michal na pravom brehu a zľava priberá vedľajšie rameno Teplice, s ktorou tečie súbežne. Napokon podteká cestu I. triedy č. 65 a na severnom okraji mesta, pri mestskej časti Diviaky, ústi v nadmorskej výške 475,0 m n. m. do Dolinky.
Sekčov

Sekčov môže byť:
Olšava

Olšava alebo Oľšava, môže byť:
Olšava môže byť aj:
Čierna voda (prítok Teplice)

Čierna voda je potok v Turci, vo východnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Teplice, má dĺžku 6,5 km a je tokom V. rádu. 
Preteká Kremnickými vrchmi, pramení v podcelku Flochovský chrbát, na severozápadnom svahu Flochovej (1 316,9 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 1 220 m n. m. Najprv tečie na sever, sprava priberá potok zvaný Mokrá dolinka (1 km) a Sviniarku (0,7 km), ďalej sa stáča a pokračuje severozápadným smerom. Z pravej strany ešte priberá prítok Spod Berákova (0,8 km) a juhovýchodne od obce Čremošné sa v nadmorskej výške okolo 613 m n. m. vlieva do Teplice.
Biela voda (prítok Teplice)

Biela voda je potok v Turci, vo východnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Teplice, meria 5 km a je tokom V. rádu. 
Pramení vo Veľkej Fatre, v podcelku Bralná Fatra, pod sedlom Malý Šturec (890,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 760 m n. m. Tečie západoseverozápadným smerom po hranici medzi Veľkou Fatrou na severe a Kremnickými vrchmi na juhu. Sprava, pri horárni Bartoška, priberá Hlboké (0,5 km), zľava potok zvaný Pod Flochovou (2,3 km), následne pravostrannú Dolnú Dierovú (0,5 km) a ľavostranný prítok zvaný Z Dolinky (1 km). Do Teplice ústi východne od obce Čremošné, neďaleko horárne Žarnovica, v nadmorskej výške okolo 630 m n. m. Pri sútoku s potokom Pod Flochovou leží horáreň Bartoška, pri nej rekreačná osada.
Dedinský potok

Dedinský potok môže byť: