burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Juhoázijská futbalová federácia

Juhoázijská futbalová federácia (, skr. SAFF) je strešná organizácia pre juhoázijský futbal, futsal a plážový futbal. Futbalová federácia bola založená v roku 1997 a združuje 7 juhoázijských krajín). Federácia sídli v meste Dháka v Bangladéši a jej prezidentom je Kazi Salahuddin z Bangladéša.
História.
SAFF bola založená v roku 1997. Bangladéš, India, Maldivy, Nepál, Pakistan a Srí Lanka boli zakladajúcimi členmi. V roku 2000 sa k SAFF pridal Bhután a v roku 2005 zoznam členov rozšíril Afganistan. Ten ale v roku 2015 odišiel do novovzniknutej Stredoázijskej futbalovej asociácie. SAFF organizuje aj Majstrovstvá SAFF vo futbale ktoré sa konajú od roku 1997.
Členské štáty.
Bývalí členovia.
Afganistan sa v roku 2015 pripojil k Stredoázijskej futbalovej asociácii (CAFA)
Jozef Mak (román)

Jozef Mak je román slovenského spisovateľa Jozefa Cígera-Hronského z roku 1933.
Dej románu tvorí príbeh rodiny obyčajného dedinského človeka v období pred prvou svetovou vojnou. Nejde však o osudy postáv na pozadí histórie, autora na prvom mieste „zaujal vnútorný život postáv, ich chápanie a preciťovanie okolitého sveta, sociálneho prostredia, v ktorom narážajú na kruté podmienky, stíhajú ich tvrdé údery, ktoré zväčša len trpne znášajú; ťažkému osudu a ustavičnému utrpeniu vzdorujú nanajvýš trpezlivosťou, pokorou, vytrvalou nezlomnosťou a odolnosťou.“
Román sa vyznačuje pôsobivým jazykom, ktorý má pôvod v dedine, nie je však prvoplánovo írečitý. Cíger-Hronský ho pretvára, kultivuje a to mu dodáva „celoslovenskú a umeleckú platnosť“. Autor neopisuje konanie svojich postáv, ich vonkajšie prejavy nie sú prvoradé. Za (často) mlčiace postavy prehovára rozprávač. Časté sú vnútorné dialógy postáv, pričom jeden hlas vyčíta a poučuje, druhý obhajuje a odpovedá. Týmto postupom „dokumentoval zložitosť svojho človeka, ťažko postihnuteľnú dovtedajšími prostriedkami.“
Kompozične sa v ňom prejavujú dve časti: motív Makovej životnej viery (synovská láska k matke, láska k Maruši a túžba postaviť dom) a motív sklamania z toho istého.
Dobová literárna kritika chápala dielo ako „syntézu románového aktivizmu "Živého biča" a staršej tradície Martina Kukučína“. "Jozef Mak" niektorými črtami naväzuje na expresionizmus, predznamenáva naturizmus, francúzsky existencializmus a aj dedinský prúd v poľskej literatúre (70.80. roky 20. storočia). Dedinu Cíger-Hronský chápe v tomto románe ako sociálnu silu, ktorá „znesie akýkoľvek tlak a vyrovnáva sa s ním tak, že prijme výzvu reality a ponorí sa do seba, aktivizujúc tým svoju mýtickú odolnosť a húževnatosť.“
Žiarec

Žiarec môže byť:
Hotel Jeleň (Pezinok)

Hotel Jeleň () je rodinný, v súčasnosti jednohviezdičkový, hotel sídliaci v renesančnom meštianskom dome na Holubyho ulici číslo 25 v Pezinku. Budova, v ktorej sídli, bola postavená koncom 16. až začiatkom 17. storočia s pôdorysom v tvare „U“ a 14. novembra 1995 bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku.
Hotel Jeleň

Hotel Jeleň môže byť:
Apium

Apium (po slovensky zeler) je rod z čeľade zelerovité/mrkvovité ("Apiaceae", synonymum: "Daucaceae"). 
Zahŕňa okolo 12 druhov, z ktorých sú všetky okrem jedného (zeler voňavý) mimoeurópske, najčastejšie juhoamerické. V minulosti sa však do tohto rodu zahŕňali aj ďalšie druhy, pričom tie z týchto ďalších druhov, ktoré dnes patria do rodu "Helosciadium" (po slovensky: zeler), sú prevažne európske.
Systematika.
rod zeler ("Apium"):
Staršie sa do rodu "Apium" zaraďovali aj tieto dnešné taxóny (do rodu "Apium" konkrétne patrili vždy len niektoré z nižšie uvedených položiek):
Kres

Kres môže byť:
Žiarec (vrch v Poľane)

Žiarec () je vrch v pohorí Poľana. Leží nad osadou Kyslinky, približne severne od mesta Detva. Vrch okrajovo zasahuje do Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územia obcí Hrochoť a Poniky. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná osada Kyslinky, západne ležiaca obec Hrochoť a Ponická Huta a severne položené Strelníky. 
Opis.
Žiarec je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Hájneho grúňa západným smerom cez Bukovinu () a je pozostatkom kaldery bývalého stratovulkánu. Južné svahy strmo padajú do Hrochoťskej doliny, ktorá je prielomom bývalej kaldery. Na niektorých mapách je jeho nadmorská výška uvádzaná hodnotou , čo je však o 100 metrov viac, ako v skutočnosti. Západne susedí vrch Kruhy (), severne leží vrch Minca (), východne je plytkým sedlom oddelená Bukovina a Žiar () a južným smerom sa nachádza Želobudzská skalka (). Hrebeň leží v povodí Hrona, resp. jeho čiastkového povodia rieky Slatina. Južné svahy odvádzajú vodu riečke Hučava, severné svahy sú pramennou oblasťou Malej Zolnej. Vrcholom vedie náučný chodník z Hrochote ku chate Horalka na úpätí Bukoviny. 
Výhľady.
Riedky lesný porast vrcholovej časti, no najmä menšie horské lúky umožňujú obmedzený rozhľad. Pozorovateľné sú susedné vrchy pohoria, no vďaka polohe na okraji horstva pri vhodných podmienkach aj Nízke Tatry, Starohorské vrchy, Veľká Fatra, Kremnické a Štiavnické vrchy, Vtáčnik a Javorie.
Prístup.
Vrcholom prechádza červeno značený náučný chodník z Lukavice cez Hrochoť na rázc. pri chate Horalka. Prístup je možný aj neznačenými chodníkmi z okolitých turistických trás:
Minca (vrch v Poľane)

Minca () je vrch v pohorí Poľana. Leží nad obcou Strelníky, približne východne od Banskej Bystrice. Vrcholom vedie hranica Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a v katastrálnom území obce Strelníky. Najbližším sídlom je severozápadne situovaná obec Strelníky. 
Opis.
Minca je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vybieha severozápadným smerom cez Ľubietovskú Bukovinu () a v masíve sa delí na severne vedúcu vetvu Vtáčnika () a západne vedúcu na Jaseňový vrch (). Severne susedí spomínaný Vtáčnik a Čiefov vrch (), východne leží Vepor () a Hájny grúň (), juhovýchodne Ľubietovská Bukovina (), južným smerom Bukovina () a Žiarec () a na západe vedie hrebeň k Jaseňovému vrchu. Hrebeňom vedie hranica povodia Hrona a jeho čiastkového povodia rieky Slatina. Severovýchodnú časť masívu odvodňuje Hutná, severozápadné jej prítok Vôdka, južne orientované svahy odvádzajú vodu riečke Zolná, ktorá smeruje do Slatiny. Vrcholom vedie značený chodník zo Strelník a neďaleko vrcholu stojí zrub. 
Výhľady.
Hôľnatý vrchol a riedky lesný porast v okolí poskytujú kruhový rozhľad. Poloha vrchu na okraji pohoria umožňujú pozorovať susedné vrchy Poľany, no pri vhodných podmienkach aj Nízke Tatry, Starohorské vrchy, Veľkú Fatru, Kremnické a Štiavnické vrchy.
Yahya Abdul-Mateen II

Yahya Abdul-Mateen II (* 15. júl 1986, New Orleans, Louisiana, USA) je americký herec. Je známy z filmov a televíznych seriáloch ako "The Get Down" (20162017), "Aquaman" (2018), "Watchman" (2019), "Chicagský tribunál" (2020) či "The Matrix Resurrections" (2021).
Detstvo a mladosť.
Narodil sa do rodiny moslimského otca Yahya Abdul-Mateena I a kresťanskej matky Marie. Je najmladším zo šiestych detí. Detstvo prežil v New Orleans, neskôr sa presťahoval do Oaklandu v Kalifornii.
Vyštudoval architektúru v Kalifornii a istý čas pracoval ako urbanista. Po prepustení z práce začal navštevovať Yale University, kde študoval drámu. Skončil s magisterským titulom a venoval sa divadelnému herectvu.
Kariéra.
Na začiatku svojej kariéry bol Abdul-Mateen neústupný v tom, že nebude si meniť svoje moslimské meno aj napriek tomu, že by to potenciálne mohlo viesť k jeho hereckému neúspechu. Účinkoval v divadlách a neskôr sa dostal k filmu. V roku 2016 účinkoval v televíznom seriály "The Get Down", ktorý vysielala spoločnosť Netflix. Za svoj herecký výkon bol Abdul-Mateen pozitívne ohodnotený. O rok neskôr, získal menšiu úlohu v muzikáli "Najväčší Showman", kde si zahral po boku Hugha Jackmana, Michelle Williams či Rebeccy Ferguson. V rovnakom roku, si tiež zahral v komédii "Baywatch".
V roku 2018 získal jednu z vedľajších úloh po boku Very Farmigy vo filme "Traja na ceste". V rovnakom roku prevzal zápornú postavu menom Black Manta vo filme "Aquaman". Tiež účinkoval v horore "My", ktorý mal premiéru v roku 2019. Po boku Reginy King sa objavil v deviatich epizódach televízneho seriálu "Watchman", kde za svoj herecký výkon bol ocenený cenou Emmy a Black Reel Award. Tiež sa zúčastnil konkurzu na rolu Anthony McCoya v reboote "Candyman", rolu získal a film mal premiéru v roku 2021 a získal pozitívne ohlasy.
Tiež sa objavil vo filme "Chicagský tribunál" z roku 2020, kde sa predstavil ako politický aktivista Bobby Seale. Tiež nahradil herca Laurencea Fishburnea v ďalšom pokračovaní filmu "Matrix", s názvom "The Matrix Resurrections", ktorý mal premiéru v decembri 2021.
Súkromný život.
Abdul-Mateen žije v New Yorku. Po smrti svojho otca skúmal svoju rodinnú históriu a zistil, že jeho otec mal západoindický pôvod.
Východoázijská futbalová federácia

Východoázijská futbalová federácia (, skr. EAFF) je strešná organizácia pre východoázijský futbal, futsal a plážový futbal. Federácia bola založená v roku 2002 a združuje 10 východoázijských krajín. Sídli v Tokiu v Japonsku a jej prezidentom je Chung Mong-Gyu z Južnej Kórei. EAFF je jednou z členských federácii Ázijskej futbalovej konfederácie.
História.
EAFF vznikla 28. mája 2002. Zakladajúcimi členmi sa stala Čína, Taiwan, Hongkong, Japonsko, KĽDR, Kórejská republika, Macao, Mongolsko a Guam. V roku 2008 sa k federácii pripojili Severné Mariány, ktoré sú pridruženým členom Ázijskej futbalovej konfederácie (predtým pridruženým členom Oceánskej futbalovej konfederácie). EAFF organizuje aj Majstrovstvá EAFF vo futbale a to od roku 2003. Najúspešnejšou krajinou je Kórejská republika (5 titulov).
Vrchdetva

Vrchdetva () je vrch v pohorí Poľana. Leží nad mestom Detva, približne severovýchodným smerom. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Detva a v katastrálnom území mesta Detva. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Hriňová a južne ležiaca Detva. 
Opis.
Vrchdetva je nevýrazný skalnatý pahorok na južnom úpätí Prednej Poľany. Juhozápadným smerom pokračuje málo výrazný horský chrbát na Kopu (). Južne sa nachádza Malčekova skala (), východným smerom leží Javorinka () a Kozí chrbát (), severne Predná Poľana (), severozápadne Drábovka () a západne Králička (). Hrebeň patrí do povodia Hrona, kam smeruje Slatina, odvodňujúca túto oblasť. Západná časť masívu odvádza vodu Detvianskym potokom, juhovýchodne pramení jeho prítok Jelšový potok. Vrcholovou časťou vedie lesná cesta i značený chodník z Detvy-Skliarova k Horskému hotelu Poľana. 
Výhľady.
Riedky a nesúvislý lesný porast vrcholovej časti, no tiež menšie bralá umožňujú rozhľad. Pozorovateľné sú susedné vrchy pohoria a Detvianska kotlina s mestom Detva a Hriňová. Vďaka polohe možno pri vhodných podmienkach vidieť aj Veporské vrchy, Ostrôžky, Krupinskú planinu, Javorie, Vtáčnik, Štiavnické a Kremnické vrchy.
Prístup.
Vrcholom prechádza lesná cesta i značený chodník z Detvy, no prístup je možný aj neznačenými chodníkmi z okolitých samôt.
Záhorská skala

Záhorská skala () je vrch v pohorí Poľana, krajinnom celku Slovenského stredohoria. Leží nad Hriňovou, približne severným smerom od jej centra. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Poľana. 
Poloha.
Nachádza sa na východnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Detva a Brezno a zasahuje na katastrálne územie mesta Hriňová a obce Valaská. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situované lazy mesta Hriňová a východne ležiaca obec Lom nad Rimavicou. 
Opis.
Vrch leží v bočnom hrebeni, ktorý vybieha z masívu Kopcov () východným smerom na Pätinu (). Severným susedom je vrch Ramža (), východne je sedlom oddelená Kľuka (), južným smerom Hukavský grúň () a Sedlo (), juhozápadne dominuje Poľana (), západne vrch Kopce a severozápadne Brusniansky grúň (). Oblasť patrí do povodia Hrona; severné svahy hrebeňa odvodňuje Čierny potok do Kamenistého potoka, južné svahy sú pramennou oblasťou Dežmovej, prítoku rieky Slatina. Vrcholom prechádza značený chodník z Lomu nad Rimavicou.
Výhľady.
Zalesnený vrch poskytuje len veľmi obmedzený výhľad, no z okolitých svahov s rozsiahlymi odlesnenými časťami je možné pozorovať okolité vrchy Poľany a Veporských vrchov. Pri priaznivých podmienkach je však pozorovateľná aj časť hrebeňa Nízkych Tatier a vrcholy Vysokých Tatier.
Mor (pestis)

Mor je infekčné ochorenie spôsobené baktériou "Yersinia pestis". Medzi symptómy patrí horúčka, slabosť a bolesť hlavy. Ochorenie sa prejaví jeden až sedem dní po kontakte. 
Existujú tri formy moru, z ktorých každá postihuje inú časť tela a spôsobuje súvisiace príznaky. 
Bubonické a septické formy sa vo všeobecnosti šíria uhryznutím blchami alebo manipuláciou s infikovaným zvieraťom, zatiaľ čo pľúcny mor sa vo všeobecnosti šíri medzi ľuďmi vzduchom prostredníctvom kvapôčkovej nákazy. Diagnostikuje sa zvyčajne nálezom baktérie v tekutine z lymfatických uzlín, krvi alebo hlienu.
Osoby s vysokým rizikom môžu byť očkované. Tí, ktorí boli v kontakte s pľúcnym morom, môžu byť liečení preventívnymi liekmi. Po infikovaní prebieha liečba antibiotikami a symptomatickou terapiou. Medzi bežne používané antibiotiká patrí kombinácia gentamicínu a fluorochinolónu. Riziko úmrtia pri liečbe je asi 10 %, zatiaľ čo bez nej je asi 70 %.
Celosvetovo je hlásených asi 600 prípadov ročne. V roku 2017 medzi krajiny s najväčším počtom prípadov patrila Konžská demokratická republika, Madagaskar a Peru. V Spojených štátoch sa infekcie občas vyskytujú vo vidieckych oblastiach, kde sa predpokladá, že baktérie cirkulujú medzi hlodavcami. Historicky sa mor vyskytoval vo veľkých epidémiách, pričom najznámejšia bola čierna smrť v 14. storočí, ktorá mala za následok viac ako 50 miliónov úmrtí.
Kalamárka

Kalamárka môže byť:
Slovenka

Slovenka môže byť:
Slováčka

Slováčka môže byť:
Niklas Schneidermann

Niklas Schneidermann (* 13. január 1973, Kodaň, Dánsko) je dánsky gitarista a člen dánskej rockovej skupiny Magtens Korridorer.
Metoxy skupina

Metoxy skupina je funkčná skupina, ktorá pozostáva z metylovej skupiny viazanej na kyslík. Vzorec tejto alkoxy skupiny je -O-CH3. Ak je viazaná na benzénový kruh, tak podľa Hammettovej rovnice je na "para-" pozícii elektróny dodávajúcou skupinou a na "meta"- pozícii elektróny odoberajúcou skupinou. Na "orto"- pozícii môže vznikať stérický efekt, ktorý významne ovplyvňuje platnosť Hammettovej rovnice, ale inak má pre "orto"- pozíciu rovnica rovnaký trend ako pre "para"- pozíciu.
Výskyt.
Najjednoduchšie metoxy zlúčeniny sú metanol a dimetyléter. Príkladom ďalších zlúčenín sú anizol a vanilín. Mnohé alkoxidy obsahujú metoxy skupinu, napríklad tetrametylortosilikát a metoxid titánu. Tieto zlúčeniny sa často označujú ako metoxidy. Estery s metoxy skupinou sa označujú i ako metylestery a skupina —COOCH3 sa nazýva metoxykarbonyl.
Biosyntéze.
V prírode sa metoxy skupina nachádza na nukleozidoch, ktoré prešli 2'-O-metyláciou, napríklad varianty 5' čiapky. Metoxy skupina je takisto bežná u O-metylovaných flavonoidov, ktorých tvorba je katalyzovaná O-metyltransferázami pôsobiacimi na fenoly, napríklad katechol-O-metyltransferázou (COMT). Mnohé prírodné produkty v rastlinách, napríklad ligníny, sú tvorené kafeoyl-CoA O-metyltransferázou.
Metoxylácia.
Organické metoxidy často vznikajú metyláciou alkoxidov. Niektoré arylmetoxidy je možné syntentizovať kovmi katalyzovanou metyláciou fenolu alebo metoxyláciou arylhalidov.
Astra (satelit)

Astra je značka osemnástich telekomunikačných družíc patriacich luxemburskému konzorciu SES S.A., ktoré sa nachádzajú na geostacionárnej obežnej dráhe nad rovníkom. Trinásť z nich je momentálne na obežnej dráhe.
Tieto družice vysielajú signál televíznych a rozhlasových staníc publiku v Európe a čiastočne v severnej Afrike a na Strednom východe iba v digitálnom vysielaní. Analógové vysielanie (v kódovaní PAL) bolo deaktivované 29. apríla 2012.
História.
V roku 1988 bola vypustená družica Astra 1A, ktorá je prvým satelitom v skupine Astra 19,2°E. So 16 transpondérmi je Astra 1A prvým satelitom určeným na príjem satelitnej televízie v celej Európe. Prvé vysielacie kanály z pozície 19,2° východne boli určené predovšetkým pre Spojené kráľovstvo, Nemecko, Benelux a Škandináviu.
Prvé tri satelity Astra (1A, B, C) vysielali iba analógové kanály v PAL a D2-MAC. Štvrtý satelit, Astra 1D, spustený v roku 1994, vysielal aj analógové kanály, no prenášal aj prvé digitálne televízne vysielanie v Európe. Tieto kanály zabezpečili rýchle rozšírenie satelitnej televízie po celej Európe.
Paralelne s prechodom na digitálne televízne vysielanie cez satelit prišiel čas aj na kódovanie a zacielenie kanálov pre konkrétne krajiny alebo regióny. Dopyt po digitálnom televíznom vysielaní prinútil spoločnosť SES zaujať ďalšie orbitálne pozície, čo predpovedalo vznik nových digitálnych sietí špecifických pre jednotlivé krajiny, počnúc Astrou 28,2°E v Spojenom kráľovstve a Írsku.
Indian Premier League

Indian Premier League (IPL) je profesionálna kriket liga, v ktorej súťaží desať tímov z desiatich indických miest. Ligu založila Rada pre kontrolu kriketu v Indii (BCCI) v roku 2007. Zvyčajne sa koná od marca do mája každého roka a má exkluzívne okno v programe ICC Future Tours Program.
IPL je najnavštevovanejšia kriketová liga na svete a v roku 2014 sa umiestnila na šiestom mieste podľa priemernej návštevnosti medzi všetkými športovými ligami. V roku 2010 sa IPL stala prvou športovou udalosťou na svete, ktorá sa vysielala naživo na YouTube. Hodnota značky IPL bola podľa Duff &amp;amp; Phelps v roku 2019 6,3 miliardy dolárov. V sezóne 2020 vytvorila rekord v sledovanosti s 31,57 miliónmi zobrazení pri medziročnom náraste o 23 percent.
IPL turnaj má za sebou štrnásť sezón a aktuálnymi držiteľmi titulu IPL sú Chennai Super Kings, ktorí vyhrali sezónu 2021.
Kýčera (vrch v Kysuckej vrchovine, Riečnica, 804 m)

Kýčera () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Nová Bystrica, približne severovýchodne od Kysuckého Nového Mesta.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Nová Bystrica. Najbližším sídlom je západne ležiaca Nová Bystrica, východne sa nachádza Oravská Lesná a južným smerom Terchová. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Jedna z mnohých Kýčer v oblasti je špecifická unikátnou polohou nad vodárenskou nádržou Nová Bystrica, ktorá masív obklopuje zo severu, západu aj juhu. Západným smerom susedí vrch Prípor () a Macangov vrch (), južným Vojenné (), východným Škutov vrch () a severným Kýčerka (). Všetky vodné toky z masívu končia vo vodnej nádrži, preto vrch patrí do povodia Bystrice, čiastkového povodia Kysuce. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast vrcholu umožňuje obmedzený rozhľad na okolie. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrchy pohoria, blízke Kysucké Beskydy, Oravskú Maguru a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi. Úbočím vedie Kysucká cyklomagistrála a jej okruh okolo vodného diela.
Arabinozylnukleozid

Arabinozylnukleozidy sú deriváty nukleozidov. Na rozdiel od väčšiny nukleozidov, ktoré sú zložené z β--ribofuranózy, arabinozylnukleozidy sú zložené z β--arabinofuranózy, prípadne β--arabinofuranózy. Zvyčajne sa používajú ako cytostatiká a virostatiká.
Kýčera (vrch v Kysuckej vrchovine, Riečnica, 974 m)

Kýčera () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad Riečnicou, zaniknutou osadou obce Nová Bystrica, približne východne od Kysuckého Nového Mesta.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Nová Bystrica, okrajovo aj Terchová. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Ráztoky (Zázrivá) a juhozápadne ležiaca Horná Tížina (Terchová), severovýchodne sa nachádza Oravská Lesná a severozápadne Nová Bystrica. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Vrch leží v odľahlej a ťažšie dostupnej časti Kysuckej vrchoviny a tvorí severne vybiehajúcu rázsochu hrebeňa, ktorý vedie z Čiernej Lutiše () cez Vojenné východným smerom na Okrúhlicu (). Severným smerom sa nachádza Opálka (), Belanovská Kýčera () a Škutov vrch (), západne susedí Chvastkov (), juhozápadne ďalšia Kýčera (), juhovýchodne Okrúhlica a východným smerom Kykula () a Zrúbanisko (). Vrch patrí do povodia Bystrice (čiastkového povodia Kysuce), do ktorej smerujú horské bystriny z východného i západného úbočia. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Veľkú časť Kýčery pokrýva nesúvislý lesný porast s odlesnenou vrcholovou časťou, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrchy pohoria a blízku Malú Fatru, Oravskú Maguru, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky, vzácne však aj hrebeň Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi. Neďalekým hrebeňom však vedie modro značená trasa, z ktorej je na vrchol dobrý prístup.
Líbyjské národné futbalové mužstvo

Líbyjské národné futbalové mužstvo reprezentuje Líbyu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov. 
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1962. Líbya sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavila trikrát, najlepší výsledok je druhé miesto na domácom Africkom pohári národov 1982. Na Arabskom pohári FIFA sa dvakrát dostal do finále v roku 1964 a 2012.
Euthykartides z Naxu

Euthykartides () bol grécky sochár v 7. stor. pred Kr.
Sochár Euthykartides z ostrova Naxos tvoril v 2. polovici 7. stor. pred Kr.
Z jeho sochárskej tvorby sa našiel iba jeden jeho menom signovaný podstavec, ktorý bol zrejme základňou sochy kúra. Z tejto sochy sa na podstavci zachovala časť ľavej nohy a končeky prstov pravej nohy. Horné rohy podstavca zdobia reliéfne protomy leva, barana a gorgóny (protomé - druh ozdôb, ktoré majú podobu hlavy a hornej časti trupu človeka alebo zvieraťa, na gréckej pevnine známych od polovice 13. stor. pred Kr.). Podpis sochára a nápis je vytesaný v type "bústrofédon" („ako sa otáča vôl“ – označuje vola ťahajúceho pluh v smere za sebou idúcich brázdach. Písmená sú otočené tak, aby smerovali patričným smerom) medzi protomami leva a barana:
Podstavec je zhotovený z naxijského mramoru. Nachádza sa archeologickom múzeu na ostrove Délos pod evidenčným číslom "A728". Euthykartidov podpis je jedným z najstarších zachovaných sochárskych podpisov. Pretože sa zo sochy zachovali len malé časti nôh, nie je celkom isté, že to bola socha kúra.
Alóza

Alóza je aldohexózový cukor. Je to vzácny monosacharid, ktorý sa vyskytuje napríklad v listoch afrického kra "Protea rubropilosa", a to v podobe 6-"O"-cinamylglykozidu rubropilozínu a 6-"O"-benzoátglykozidu pilorubrozínu. Alóza je takisto prítomná v extrakte sladkovodných rias "Ochromas malhamensis", ale nie je známe, akú má absolútnu konfiguráciu (teda či je prítomná v - alebo - konfigurácii). Je rozpustná vo vode a prakticky nerozpustná v metanole.
Alóza je C3 epimér glukózy.
Altróza

Altróza je aldohexózový cukor. -Altróza je nezvyčajný monosacharid. Je rozpustná vo vode a prakticky nerozpustná v metanole. -Altróza však už bola izolovaná z baktérie "Butyrivibrio fibrisolvens".
Altróza je C3 epimér manózy. V porovnaní s väčšinou ostatných aldohexopyranozidov je kruhová konformácia α-altropyranozidu flexibilná, s výnimkou idózy. Rôzne deriváty altrózy majú v roztoku konformácie 4C1, 0S2 a 1C4.
Burkinské národné futbalové mužstvo

Burkinské národné futbalové mužstvo reprezentuje Burkinu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1959. Burkina sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili 12-krát. Najlepší výsledok je druhé miesto na Africkom pohári národov 2013. Medzi najznámejších hráčov Burkine v súčasnosti patrí napr. Bertrand Traoré, Edmond Tapsoba.
Kapverdské národné futbalové mužstvo

Kapverdské národné futbalové mužstvo reprezentuje Kapverdy na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1982. Kapverdy sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili trikrát, najlepší výsledok je štvrťfinále na Africkom pohári národov 2013.
Beninské národné futbalové mužstvo

Beninské národné futbalové mužstvo reprezentuje Benin na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1960. Benin sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili štyrikrát, najlepší výsledok je štvrťfinále na Africkom pohári národov 2019.
Bridlicová ulica

Bridlicová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Delenou ulicou.
Akácia senegalská

Akácia senegalská (lat. "Acacia senegal") je rozkonárený listnatý strom z čeľade bôbovitej ("Fabaceae"), pôvodom zo západnej Afriky, z oblasti Senegálie a Gambie.
Opis.
Akácia senegalská je typická svojou šedou farbou kôry. Dorastá do výšky až 20 metrov. Konáre sú iba slabo tŕnité a tvoria plochú dáždnikovitú korunu. Jej listy sú veľmi úhľadné a majú na spodku stopky krátke tŕne. Akácia má lístky 2. radu, ktoré sú úzko čiarkovité v 725 pároch, tiež sú na dvakrát perovito zložené. Kvety stromu sú belavé až žlté, ktoré sú umiestnené v klasoch dlhých až 10 cm. Kvety typicky kvitnú od januára do marca. Rod obsahuje okolo 800 druhov, z ktorých možno len malý počet upotrebiť na získavanie kaučuku.
Výskyt.
Akácia senegalská je značne rozšírená v pásme saván v Afrike. Taktiež ju vieme nájsť aj v menších množstvách v Ománe, Pakistane a v západnej pobrežnej Indii. Hlavnými oblasťami pestovania sú Senegal a Sudán. 
Použitie.
Drevo akácie sanegalskej sa dá použiť na výrobu rukovätí nástrojov a častí krosien. Je cenený aj ako palivové drevo a možno ho použiť na výrobu dreveného uhlia. Z akácie sanegalskej sa vyrába aj arabská guma, ktorá slúži predovšetkým ako emulgátor, zahusťujúci a stabilizačný prostriedok pri výrobe farmaceutických a kozmetických výrobkov i potravín (zmrzlina, gumové cukríky) a na zlepšenie chuťových vlastností liekov s ostrou chuťou. Používa sa aj na uzavieranie éterických olejov do puzdier nepatrných rozmerov pre instantné čaje a pre jej schopnosť zmierňovať podráždenie sa pridáva do liečiv proti kašľu.
Zrúbanisko

Zrúbanisko () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad Riečnicou, zaniknutou osadou obce Nová Bystrica, približne severozápadne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Nová Bystrica. Najbližšími sídlami sú južne situované Ráztoky, osada Zázrivej a severovýchodne ležiaca Flajšová, patriaca obci Oravská Lesná. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Vrch leží v odľahlej časti Kysuckej vrchoviny a tvorí severozápadne vybiehajúcu rázsochu hrebeňa, ktorý vedie z Vojenného východným smerom cez Javorinku () na Paráč (). Hrebeň je už súčasťou Oravskej Magury, ktorej hranica vedie blízkym sedlom. Severne susedí Beskyd () a Opálka (), západným smerom Kykula (), Kýčera () a Okrúhlica (), južne je sedlom oddelená Javorinka a východne leží Okrúhlica () a mohutný Paráč. Vrch patrí do povodia Bystrice (čiastkového povodia Kysuce), ktorá odvodňuje celý masív. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Veľkú časť masívu pokrýva po ťažbe nízka vegetácia, časť vrcholu a severné svahy nesúvislý lesný porast. Z vhodných častí je tak vidieť okolité vrchy pohoria, Oravskú Maguru, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi. Neďalekým hrebeňom však vrcholom Javorinky vedie modro značená trasa, z ktorej je možný prístup na vrchol.
Ian Jenkins

Ian Jenkins (* 13. august 1995, Milan, Michigan, USA – † 23. máj 2011, Milan, Michigan, USA) bol americký hokejový brankár. Mnohými skautmi bol považovaný za najtalentovanejšieho mladého gólmana zo Spojených štátov od čias Ryana Millera a Jacka Campbella. V sezóne 2011/2012 sa mal pripojiť k mužstvu London Knights patriacom medzi najlepšie juniorské hokejové tímy na svete, avšak v máji 2011 tragicky zahynul vo veku 15 rokov na následky poranení hlavy, keď za jazdy vypadol z korby idúceho auta.
Pamiatka.
Ian Jenkins sa spoznal s Thatcherom Demkom počas brankárskeho hokejového kempu. Obaja chlapci sa spriatelili a podporovali na ceste k profesionálnej hokejovej kariére. Po Jenkinsovej smrti začal Thatcher Demko nosiť číslo 35 na počesť zosnulého kamaráta, ktorý túto cifru obliekal.
V tíme London Knights sa mal Ian Jenkins stretnúť v jednej kabíne i s kanadským útočníkom Bo Horvatom. Ten sa rozhodol prejaviť úctu zosnulému brankárovi, ktorý sa mal stať jeho spoluhráčom tým, že tiež si nechal na dres našiť Jenkinsove obľúbené cifry, akurát ich prehodil. Kanaďan doposiaľ hráva s číslom 53 na chrbte.
Zhodou okolností sa o niekoľko rokov neskôr Thatcher Demko aj Bo Horvat stali spoluhráčmi vo Vancouveri Canucks.
Rachel Griffithsová

Rachel Griffiths (* 18. december 1968, Melbourne, Austrália) je austrálska herečka. V roku 1999 získala nomináciu na Academy Awards, za svoj herecký výkon vo filme "Hilary a Jackie" z roku 1998.
Detstvo a mladosť.
Svoje detstvo prežila na Gold Coast. Má dvoch starších bratov a vyrastala v rímskokatolíckej rodine. Do Melbourne sa presťahovala s rodičmi v piatich rokoch. Navštevovala katolícku dievčenskú strednú školu v Brightone. Získala bakalársky titul v odbore dráma a tanec na Victoria College Rusden. 
Kariéra.
Jej prvým filmovým debutom, bola rola Rhondy Epinstall, vo filme "Muriel sa vydáva" z roku 1994, kde si zahrala po boku herečky Toni Collette. Jej herecký výkon získal uznanie filmových kritikov. V roku 1996 stvárnila nevychovanú dcéru chovateľa ošípaných vo "Jude". V rovnakom roku, mala tiež vedľajšiu úlohu v austrálskom filme "Deti revolúcie". O rok neskôr, si zahrala vo filme "My Son the Fanatic", kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na filmové ocenenie British Independent Film Awards. Po boku herečky Emily Watson, si zahrala vo filme "Hilary a Jackie", kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na Academy Awards. Po premiére filmu, bola obsadená do hlavnej úlohy austrálskeho filmu "Ja, iba ja".
V roku 2001 si zahrala vo filme "Dohola!", po boku Alana Rickmana a Natashy Richardson. V rovnakom roku sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Odpočívaj v pokoji", ktorý v USA získal veľkú popularitu. Griffithsová získala za svoj herecký výkon niekoľko nominácii a niektoré z nich aj získala, napríklad ocenenie Zlatý glóbus. Bola súčasťou televízneho seriálu až do jeho záverečnej epizódy v roku 2005. V roku 2004 sa objavila vo filmovej adaptácii románu "Plainsong".
Od roku 2006 do roku 2011 bola súčasťou televízneho seriálu "Bratia a sestry". Za svoj herecký výkon získala dve nominácie na Zlatý glóbus. V roku 2011 spoločne s Judith Light a Stacy Keachom hrala v inscenácii "Other Desert Cities" na Broadwayi. O rok neskôr, si zahrala v televíznom filme "Pravdivý príbeh Juliana Assangea" o začiatkoch kariéry Juliana Assangea, zakladateľa portálu WikiLeaks.
V roku 2015 režírovala tri epizódy televízneho seriálu "Nowhere Boys". V roku 2017 si zahrala vedľajšiu úlohu v televíznom seriály "When We Rise", ktorý sa zameriava na práva LGBT. Od roku 2019 do roku 2021 hrala v televíznom seriály "Total Control".
Súkromný život.
Dňa 31. decembra 2002 sa vydala za austrálskeho umelca Andrewa Taylora, s ktorým má tri deti. Po pôrode Griffithsová utrpela ruptúru maternice, z čoho sa neskôr zotavila. 
Považuje sa za feministku a v roku 2017 podporila manželstvá osôb rovnakého pohlavia v Austrálii a tiež aj kampaň Globálna charta základných práv pre Oxfam Australia. Od roku 2012 žije opäť v Austrálii a v roku 2020 bola ocenená cenou Australia Days Honor.
Idóza

Idóza je aldohexózový cukor. Nevyskytuje sa v prírode, ale jej urónová kyselina, kyselina idurónová, má dôležitý význam. Je to zložka gylkozylaminoglykánov dermatansulfátu a heparansulfátu.
Idóza vzniká aldolovou kondenzáciou - a -glyceraldehydu. -Idóza je C5 epimér -glukózy.
Žľabová

Žľabová je potok v regióne Spiš, v obci Levoča v okrese Levoča v Prešovskom kraji. Je ľavostranným prítokom Rovinného potoka; má dĺžku . Je vodným tokom VIII. rádu. Hydrologický identifikátor: 4-32-04-1362. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Levočské vrchy, geomorfologický podcelok Levočské planiny.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške v severovýchodnej časti územia mesta Levoča neďaleko od obecnej hranice medzi obcami Levoča a Torysky v lesnom a poľnohospodárskom extraviláne "Žľabová" (pole v Toryskách), južne od vrchu "Na Brinky" s nadmorskou výškou premiešanom s trvalými trávnymi porastmi, v okrese Levoča v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Levočské vrchy, v geomorfologickom podcelku Levočské planiny.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom, v nadmorskej výške križuje lesnú cestu do "Torysiek" a zároveň tvorí na svojom toku malú bezmennú vodnú nádrž, preteká cez les "Dolná Žľabová" v "Levoči", mení smer na východ, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok v lese v "Levoči", v nadmorskej výške tečie v blízkosti trojchotárnika medzi obcami Levoča, Torysky a Vyšné Repaše, preteká ďalej územím obce "Vyšné Repaše", v nadmorskej výške priberá pravostranný bezmenný prítok pritekajúci z lúky a lesa v Pavľanoch "Suché lúky", v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok, v nadmorskej výške priberá pravostranný bezmenný prítok, preteká dolinou "Dlhá dolina", v nadmorskej výške priberá ďalší pravostranný bezmenný prítok, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok, obmýva severné svahy vrchu "Panský vrch" s nadmorskou výškou , v nadmorskej výške v lesnom extraviláne ústi do Rovinného potoka v západnej časti územia obce Vyšné Repaše ako jeho ľavostranný prítok. Rovinný potok ústi ďalej do Torysy.
Vodný tok "Žľabová" má šesť bezmenných prítokov.
Vodný tok "Žľabová" vzniká, preteká a ústi do Rovinného potoka v meste Levoča a v obci Vyšné Repaše v okrese Levoča v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Levočské vrchy, v geomorfologickom podcelku Levočské planiny. 
Pôvod názvu.
Hydronymum "Žľabová" na území mesta Levoča a obce Vyšné Repaše má pôvod v toponyme poľa "Žľabová" v "Toryskách", v oblasti ktorej preteká v pramennej časti svojho toku, s významom "podlhovastá priehlbeň, podlhovasté koryto často značnej dĺžky slúžiace na odvádzanie vody". Toponymum "Žľabová" bolo sekundárne bez zmeny prenesené na vodný tok, čím bolo utvorené jednoslovné hydronymum "Žľabová" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov poľa "Žľabová" v "Toryskách" i susedného lesa "Dolná Žľabová" v území mesta Levoča má pôvod v charakteristickom výskyte topografického objektu "žľab" v priestore pomenúvaného objektu.
Názov potoka "Žľabová" bol štandardizovaný v roku 1993.
V priestore slovenskej hydronymie je hydronymum "Žľabová" jedinečným hydronymom (február 2022). 
Referencie.
Beskyd

Beskyd môže byť:
Polosomár

Polosomár alebo (skôr neodborne) poloosol (lat. "Hemionus") je v niektorých systémoch podrod rodu kôň (Equus). V niektorých iných systémoch sa považuje za súčasť (pod)rodu somár ("Asinus") alebo sa považuje za samostatný rod polosomár/poloosol ("Hemionus").
Systematika.
podrod polosomár (Hemionus):
Daňové identifikačné číslo

Daňové identifikačné číslo, skr. DIČ znamená daňové identifikačné číslo. Je to jedinečné 10-miestne číslo. V súlade s ustanovením § 67 zákona č. 563/2009 Z.z. o správe daní (daňový poriadok) DIČ prideľuje daňovému subjektu správca dane pri registrácii na dani z príjmov, spotrebných daniach, miestnych daniach a podobne. Prideľuje sa každému podnikateľovi - teda právnickým osobám (firmám), ale aj fyzickým osobám (živnostníkom). Okrem toho DIČ majú pridelené aj občianske združenia, nadácie, či neziskové organizácie, teda všetky subjekty, ktoré môžu fakturovať nejaký tovar či služby. Každému podnikateľovi je pridelené jedinečné číslo a tým pádom slúži na jednoznačnú identifikáciu podnikateľa pred správcom dane. DIČ sa uvádza na všetkých daňových dokladoch. Zoznam DIČ nie je verejný.
Depsipeptid

Depsipeptid je peptid, v ktorom je aspoň jedna amidová skupina, -C(O)NH-, nahradená za esterovú skupinu, -C(O)O-. Mnohé depsipeptidy majú peptidové i esterové väzby. Nachádzajú sa hlavne v morských a mikrobiálnych prírodných produktoch.
Prírodné depsipeptidy.
Bolo objavených niekoľko depsipeptidov, ktoré pôsobia proti rakovine.
Medzi depsipeptidové enzýmové inhibítory patrí romidepsín, bicyklický peptid, ktorý inhibuje históndeacetylázu. Prvýkrát bol izolovaný z fermentačného produktu baktérie "Chromobacterium violaceum".
Podľa priebežných výsledkov z roku 2010 pôsobí etamycín protí meticilín-rezistentnému "Staphylococcus aureus" u myší. Niekoľko depsipeptidov izolovaných zo "Streptomyces" vykazuje antimikrobiálnu aktivitu. Tieto depsipeptidy tvoria nový druh potenciálnych antibiotík známych ako acyldepsipeptidy (ADEPy). ADEPy sa zameriavajú na aktivitu proteázy štiepiacej kaseín, čím sa indukuje nekontrolovaná degradácia peptidov a rozkladanie proteínov, čo zabíja mnohé Gram-pozitívne baktérie.
Vznik aminokyselín.
Depsipeptidy boli navrhnuté ako historickí predchodcovia peptidov.
Monoizotopický prvok

Monoizotopický prvok je chemický prvok, ktorý má len jeden stabilný izotop (nuklid). Existuje len 26 prvkov, ktoré majú túto vlastnosť.
Stabilita prvkov je definovaná experimentálne, keďže existujú stabilné nuklidy s atómovým číslom vyšším než 40, ktoré sú teoreticky nestabilné, ale evidentne majú tak dlhé polčasy rozpadu, že ich rozpad nebol nikdy pozorovaný priamo ani nepriamo (meraním produktov ich rozkladu).
Monoizotopické prvky sú charakteristické (okrem jedného prípadu) nepárnym počtom protónov "Z" a párnym počtom neutrónov. Kvôli zisku energie na základe jadrových párovacích efektov spôsobuje nepárny počet protónov nestabilitu izotopov s nepárnym "Z", čo u ťažších prvkov vyžaduje párový počet neutrónov, aby sa jadro stabilizovalo. Jediné prvky, ktoré majú stabilné nuklidy s nepárnym počtom protónov i neutrónov, sú 2H, 6Li, 10B, 14N a 180m1Ta.
Jediná výnimka tohto pravidla s nepárnym počtom protónov je berýlium. Jeho jediný stabilný prvotný izotop, 9Be, má 4 protóny a 5 neutrónov. Tento prvok nemá stabilný izotop so zhodným počtom protónov a neutrónov (8Be, 4 z každého) kvôli jeho tendencii rozkladu na alfa častice, ktoré sú výhodné kvôli extrémne silnej väzbe v jadre hélia (4He). Takisto však nemá stabilný izotop so 4 protónmi a 6 neutrónmi kvôli ich veľkému relatívnemu rozdielu pre tak ľahký prvok. Napriek tomu má 10Be polčas rozpadu asi 1,36 milióna rokov, čo je príliš málo na to, aby to bol prvotný nuklid, ale stále ukazuje nezvyčajnú stabilitu ľahkého prvku s tak veľkým relatívnym nepomerom častíc.
Rozdiel od mononuklidických prvkov.
Zoznam monoizotopických prvkov sa prekrýva, ale nie je zhodný, so zoznamom mononuklidických prvkov, ktoré sú charakterizované jediným izotopom (nuklidom) v prírode. Dôvod pre tento rozdiel je prítomnosť niekoľkých rádioaktívnych prvotných nuklidov s dlhými polčasmi rozpadu v prírode, ktoré tvoria zmes s monoizotopickými prvkami, takže nie sú prirodzene mononuklidické. Táto situácia nastáva pre 7 monoizotopických prvkov: vanád, rubídium, indium, lantán, európium, rénium a lutécium. Pre dva z týchto prvkov (indium a rénium) je rádionuklid v skutočnosti bežnejší než stabilný izotop.
V dvoch ďalších prípadoch (bizmut a protaktínium) existujú mononuklidické prvky, ktoré majú prvotné nuklidy (s dlhým polčasom rozpadu), ale nie sú monoizotopické, pretože tento nuklid je rádioaktívny, takže nemajú žiadne stabilné izotopy. Aby prvok mohol byť monoizotopický, musí mať jeden stabilný nuklid. 
Zoznam monoizotopických prvkov.
Prvky, ktoré nie sú mononuklidické, sú označené hviezdičkou a je u nich uvedený rádioizotop s dlhým polčasom rozpadu. V dvoch prípadoch (indium a rénium) je rádioizotop bežnejší než stabilný izotop a v jednom prípade (európium) sa vyskytujú približne rovnako často.
Vladimír Fašang

Vladimír Fašang (* 23. december 1925, Brezno – † 2. jún 1992, Bratislava) bol slovenský architekt.
Životopis.
Fašang je absolventom Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave a od roku 1952 do roku 1957 vyučoval na Katedre bytovej architektúry Fakulty architektúry a pozemného staviteľstva tejto vysokej školy.
V rokoch 19571959 pôsobil v Slovenskom výbore rozvoja a v roku 1959 sa stal riaditeľom Stavoprojektu v Bratislave. Túto funkciu zastával do roku 1987.
V roku 1969 absolvoval študijný pobyt „Neue Heimat“ v Západnom Nemecku, kde navrhol liečebné centrum v Kasseli a sídlisko vo Wolfsburgu.
V roku 1972 sa stal predsedom Spolku architektov Slovenska a v roku 1977 predsedom Stavebného a priemyselného výboru Slovenskej národnej rady SSR.
Októza

Októza je monosacharid, ktorý obsahuje osem uhlíkových atómov. 
Linkomycín obsahuje októzu metyltiolinkozamid.
Université d'Aix-Marseille

Université d'Aix-Marseille je verejná výskumná univerzita nachádzajúca sa v regióne Provensalsko v južnom Francúzsku.
AMU má najväčší rozpočet zo všetkých akademických inštitúcií vo frankofónnom svete, ktorý dosahuje 750 miliónov eur.
Univerzita je organizovaná okolo piatich hlavných kampusov v Aix-en-Provence a Marseille.
AMU vychovala mnohých významných absolventov v oblasti práva, politiky, obchodu, vedy, akademickej obce a umenia. K dnešnému dňu sú absolventmi a profesormi univerzity štyria laureáti Nobelovej ceny.
Beskyd (vrch v Kysuckej vrchovine)

Beskyd () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Oravská Lesná, približne severozápadne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Čadca a Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obcí Nová Bystrica a Oravská Lesná. Najbližším sídlom je severovýchodne situovaná osada Flajšová, miestna časť obce Oravská Lesná, južným smerom sú osady Zázrivej a severozápadne leží Nová Bystrica. Hrebeňom vedie hranica na západe ležiacej Chránenej krajinnej oblasti Kysuce a východne položenej Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Vrch leží na pomedzí Kysúc a Oravy, v hrebeni, vedúcom zo Sedla pod Okrúhlicou severným smerom na Talapkov Beskyd. Hrebeňom vedie rozvodnica povodí Kysuce a Oravy. Severným susedom je sedlom oddelený Jasenov (), východným Surový vrch () a Paráč (), južným Okrúhlica (), Javorinka () a Zrúbanisko () a západne Opálka (), Kykula () a Kýčera (). Juhozápadné svahy odvodňuje rieka Bystrica, severozápadné Kornádkov potok do Harvelky, patriace do povodia Kysuce. Východným úpätím preteká Biela Orava, do ktorej odteká prebytočná voda z tejto časti hrebeňa. Hrebeňom a vrcholom vedie značený chodník z Oravskej Lesnej.
Výhľady.
Vrcholovú časť Beskydu pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý na svahoch striedajú horské pasienky. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrchy Kysuckej vrchoviny a Oravskej Magury, pri vhodných podmienkach aj Oravské a Kysucké Beskydy a Malú Fatru.
Jasenov (vrch v Kysuckej vrchovine)

Jasenov () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Oravská Lesná, približne severozápadne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojenné. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Čadca a Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obcí Nová Bystrica a Oravská Lesná. Najbližším sídlom je na východnom úbočí ležiaca Flajšová, severným smerom sa nachádza Jasenovská, miestne časti obce Oravská Lesná. Južným smerom leží Zázrivá a západne Nová Bystrica. Na hrebeni sa stretáva hranica na západe ležiacej Chránenej krajinnej oblasti Kysuce a východne situovanej Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Jasenov je súčasťou hrebeňa, ktorý oddeľuje regióny Kysuce a Orava. Vedie od juhu zo Sedla pod Okrúhlicou severným smerom na Talapkov Beskyd na hranici s Poľskom a vedie ním zároveň rozvodnica povodí Kysuce a Oravy. Severným smerom leží Krčmárova () a Bukovina (), západným Prieval () a Opálka (), južne je sedlom oddelený Beskyd (), Zrúbanisko () a Javorinka () a východne sa nachádza Surový vrch (). Západné svahy odvodňuje potok Harvelka do Bystrice v povodí Kysuce, z východných vodu odvádza Biela Orava. Hrebeňom a vrcholom vedie značený chodník z Oravskej Lesnej.
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrchy Kysuckej vrchoviny a Oravskej Magury, veľmi dobre viditeľný je pohraničný hrebeň Oravských a Kysuckých Beskýd, južným smerom vidieť Malú Fatru a západným Javorníky.
Kozinec (vrch v Kysuckej vrchovine)

Kozinec () je vrch v Kysuckej vrchovine. Leží nad obcou Zázrivá, približne severozápadne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a na katastrálnom území obce Zázrivá. Vrch sa nachádza priamo nad obcou Zázrivá, medzi miestnymi časťami Kozinská a Havrania a patrí do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Opis.
Kozinec zakončuje rázsochu, vybiehajúcu západným smerom z Minčola () v hlavnom hrebeni Oravskej Magury. Severovýchodným smerom leží Paráč (), východným je sedlom oddelená Hoľa (), južne Pavlásková skalka () a západne Jedľovinka () a Havranský vrch (). Celá oblasť je odvodňovaná riečkou Zázrivka do rieky Oravy. Na vrchol nevedie značený chodník a na severných svahoch je vybudované lyžiarske stredisko.
Výhľady.
Vrch z veľkej časti pokrýva hustý lesný porast, severovýchodné svahy sú však odlesnené a umožňujú obmedzený výhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrchy Kysuckej vrchoviny, Oravskej Magury a Malej Fatry, pri vhodných podmienkach aj Veľký Choč a Nízke Tatry.
Geológia.
Geologicky je Kozinec súčasťou bradlového pásma. Vrcholovú časť a severozápadné svahy tvoria vrchné červené hľuznaté vápence (čorštýnske súvrstvie) kimeridžského veku. Podľa vrchu sú pomenované aj kozinské vrstvy (spodný pliensbach), ktoré však v oblasti vrchu priamo nevystupujú, nachádzajú vo svahoch vedľajšieho Havranského vrchu. Západnú časť Kozinca tvorí sled allgäuského súvrstvia (sivé slienité škrnité vápence a škvrnité ílovce), rádiolarity a červené hľuznaté čorštýnske vápence a sivé slienité pieninské vápence s rohovcami. Zaujímavosťou je zavrásnený pruh kriedových pieskovcov uprostred južného svahu kopca. Predošlé výskumy radia sled bradiel Kozinec a Havranský vrch za súčasť tzv. oravskej jednotky.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, no prístup je možný popri lyžiarskych vlekoch horskou lúkou. Dostupnosť uľahčuje blízkosť obce Zázrivá.
Pohraničiarska signálka

Pohraničiarska signálka je cestná komunikácia v Bratislave na území mestských častí Petržalka, Jarovce, Rusovce a Čunovo.
Cesta približne kopíruje priebeh pred rokom 1989 prísne stráženej slovensko-rakúskej štátnej hranice. Na väčšine svojej trasy je spevnená, na najjužnejšej časti nespevnená.
Začína v Pečnianskom lese, pokračuje popri štátnej hranici s Rakúskom, prechádza okolo bývalého hraničného priechodu Petržalka-Berg, končí pri bývalom hraničnom priechode Čunovo-Rajka. V blízkosti signálky na slovenskej strane sa nachádzajú početné bunkre bývalého česko-slovenského opevnenia.
Po roku 1989 stratila svoj pôvodný účel a slúži predovšetkým na cykloturistiku.
Čobol

Čobol alebo čobolák je české hanlivé pomenovanie (etnofaulizmus) pre Slováka. Vzniklo pravdepodobne z výroku "„Čo bolo, to bolo, terazky som majorom!“" majora Halušky, zvaného „Terazky“, zo satirického románu "Černí baroni" spisovateľa Miloslava Švandrlíka z roku 1969 (sfilmovaného v roku 1992).
Liebknechtova ulica

Liebknechtova ulica (do roku 1950 Stredná kolónia Ovsište) bola ulica v Petržalke v rokoch 19501975.
V súčasnosti by pretínala dnešnú Blagoevovu ulicu.
Bola tu pôvodne radová domová zástavba. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Háje (Ovsište).
Kruhová ulica

Kruhová ulica (do roku 1950 Okružná ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 19501975.
Premenovaná bola z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Prechádzala zhruba od oblasti dnešnej Mamateyovej a Bulíkovej až k Ekonomickej univerzite.
Bola tu pôvodne radová domová zástavba obce. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Háje.