burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Besná (vrch v Nízkych Tatrách)

Besná alebo staršie Králička () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Jarabou, približne severne od Brezna. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Ďumbier. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a zasahuje na katastrálne územie mesta Brezno a obce Liptovský Ján. Najbližšími sídlami sú južne ležiaca Jarabá a východne situovaná Vyšná a Nižná Boca, ako aj horské stredisko v sedle Čertovica. Juhozápadne sa nachádza Mýto pod Ďumbierom. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Besná je súčasťou hlavného hrebeňa medzi Čertovicou a Ďumbierom (). Patrí do masívu Králička a týmto (starším) názvom býva v mapách označovaný aj vrch Besná. Severné svahy sú súčasťou národnej prírodnej rezervácie Ďumbier a severný svah traverzuje Cesta hrdinov SNP, vedúca z Čertovice ku Štefánikovej chate a pod Krúpovu hoľu. Hôľnatý vrchol poskytuje široký rozhľad a južným smerom z neho vybieha rázsocha Malý Gápeľ. V okolí v minulosti prebiehala ťažba rúd, ktorej pozostatkom sú dodnes viditeľné haldy vyťažených skál.
Severným smerom sa nachádza Štiavnica () a Ohnište (), východným Rovná hoľa (), Končisté () a Lajštroch (), južným Beňuška (), Čučoriedková () a Zingoty () a západným Veľký Gápeľ () a Ďumbier (). Severné svahy odvodňuje riečka Štiavnica do Váhu, voda z južných odteká potokom Štiavnička do rieky Hron.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva nízka hôľnatá vegetácia s nesúvislým porastom kosodreviny, ktorý umožňuje kruhový rozhľad. Je tak možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry, Kremnické a Štiavnické vrchy, Poľanu, Veporské a Stolické vrchy.
HK

HK môže byť:
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1995

Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1995 bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1995. Konal sa v Mar del Plata, v Argentíne v dňoch od 20.24. marca 1995, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo . Hokejový turnaj sa na panamerických hrách organizoval prvýkrát v roku 1979 a toto bolo jeho 4. vydanie, rovnako ako pre oba ďalšie korčuliarske športy (rýchlokorčuľovanie a krasokorčuľovanie). Zápasy sa odohrali na outdoorovom korčuliarskom štadióne Patinódromo Adalberto Lugea s kapacirou 7 500 divákov, ktorý slúžil aj pre súťaže ostatných 2 korčuliarskych športov. 
Titul štvrtýkrát po sebe získala , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a . Bol to zároveň posledný turnaj, od nasledujúcich hier v roku 1999 vystriedal tento šport iný hokejinline hokej.
The Magical World of Rock

The Magical World of Rock je koncertný album Danka Jonesa, ktorý vyšiel 15. novembra 2004 cez vydavateľstvo Bad Taste Records. Album je albumom hovoreného slova, kde spevák a gitarista Danko Jones poskytuje svoje názory na rockovú hudbu.
Hovorené slovo

Hovorené slovo je všeobecne akékoľvek vyrieknuté tvrdenie, v užšom slova zmysle je používané ako označenie nahrávok nehudobných, hovorených (hraných, recitovaných).
Ako hovorené slovo sa označujú poviedky, rozhlasové seriály, čítania na pokračovanie, rozhlasové hry, poézie, dokumenty, publicistika, rozhovory a iné.
Natočené hovorené slovo slúži nevidiacim, ale aj ďalším ľuďom, ktorí radi počúvajú rozhlasové hry, rozprávky alebo nahovorený text knihy.
Najznámejším typom hovoreného slova, vedľa nakladateľstvami distribuovaných audiokaziet a CD s čítaním (audioknihy), sú rozhlasové hry. Prvé vznikli už v 20. rokoch 20. storočia, v Česku začali vznikať prvé významnejšie pokusy v 30. rokoch. Po stagnácii v rokoch okupácie a stalinistického budovania socialistického realizmu nastal vzostup žánru v 60. rokoch.
Silikónový olej

Silikónové oleje (polymerizované siloxány) sú kremíkové analógy uhlíkových organických zlúčenín a môžu tvoriť (relatívne) dlhé a zložité molekuly založené na kremíku namiesto uhlíka. Reťazce sú tvorené striedaním atómov kremíka a kyslíka (...Si-O-Si-O-Si...) čiže siloxány namiesto uhlíkových atómov (...CCCC...). Iné atómy alebo skupiny sa viažu na štvormocné atómy kremíka, nie na dvojmocné kyslíkové atómy, ktoré sú plne zapojené do tvorby siloxanového reťazca. Typickým príkladom je polydimethylsiloxan, kde sú na každom atóme kremíka viazané dve metylové skupiny, takže vzniká CH3O[Si(CH3)2O]nCH3. 
Silikónové oleje by boli základom pre kremíkový život, avšak primárne sa používajú ako mazivá alebo hydraulické kvapaliny. Silikónové oleje sú vynikajúce elektrické izolanty a na rozdiel od svojich uhlíkových analógov sú nehorľavé. Tepelná stabilita a dobré tepelne prenosovej charakteristiky ich robí vhodné pre použitie v laboratóriách ako ohrievacie kúpele („olejové kúpele“). Silikónové oleje sa tiež bežne používajú ako pracovná kvapalina v difúznych pumpách.
Chránené vtáčie územie Malé Karpaty

Chránené vtáčie územie Malé Karpaty vzniklo s cieľom zachovať biotopy pre európsky významné druhy vtákov a biotopy sťahovavých druhov vtáctva, aby boli zabezpečené podmienky ich prežitia a reprodukcie. Je to jeden z typov chráneného územia členskej krajiny Európskej únie s názvom NATURA 2000.
Územie bolo vyhlásené vládou Slovenskej republiky dňa 1. júna 2005 nadobudla účinnosť vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 216/2005 Z.z. Výmera chráneného územia predstavuje a nachádza sa na území okresov Bratislava III, Bratislava IV, Malacky, Myjava, Pezinok, Piešťany, Senica a Trnava a katastrálnych území Rača, Vajnory, Bratislava – mestská časť Záhorská Bystrica, Plavecký Mikuláš, Plavecké Podhradie, Sološnica, Rohožník, Kuchyňa, Pernek, Jablonové, Lozorno, Turecký vrch, Stupava, Borinka, Marianka, Doľany, Častá, Dubová, Modra, Píla, Pezinok, Budmerice, Veľké Tŕnie a Malé Tŕnie (Vinosady), Limbach, Grinava, Svätý Jur, Brezová pod Bradlom, Prašník, Dolný Lopašov, Vrbové, Chtelnica, Kočín-Lančár, Šterusy, Hradište pod Vrátnom, Prievaly, Plavecký Peter, Dobrá Voda, Trstín, Dechtice, Buková, Smolenice, Lošonec, Horné Orešany, Dolné Orešany a Dlhá.
Dôvod ochrany.
Predmetom ochrany sú nasledujúce druhy vtákov:
Husí kanál

Husí kanál môže byť:
Antropocén

Antropocén (z gréc. "anthropos" - človek, "kainos" - nový) je navrhované geochronologické obdobie, ktoré má byť zhodné s obdobím charakterizovaným intenzívnou ľudskou činnosťou a jej vplyvmi na svet, a ktoré teda trvá dodnes. Ide o pojem navrhnutý koncom 20. storočia; sporný je nielen pojem samotný, ale aj dátum jeho začiatku (pozri nižšie). Medzinárodná únia geologických vied (IUGS) a Medzinárodná komisia pre stratigrafiu (ICS) zatiaľ, po návrhu na Medzinárodnom geologickom kongrese v roku 2016, neuznali pridanie antropocénu do chronostratigrafickej tabuľky. Napriek tomu sa termín antropocén používa ako neformálny termín.
Pôvod termínu.
Zavedenie termínu sa pripisuje ekológovi a botanikovi Eugene F. Stoermer, ktorý termín začal používať v 80. rokoch 20. storočia. Popularitu mu však priniesol až holandský atmosferický chemik Paul Josef Crutzen po roku 2000. Ľudská aktivita zasahuje do chodu životného prostredia a planéty takým spôsobom, že podnietila niektorých vedcov zaviesť tento termín. Veľa z nich si myslí, že zmeny, spôsobené v ekosystéme človekom, nám vytvorili nové geochronologické obdobie, ktoré treba uznať a zaznamenať.
Datovanie.
Koniec antropocénu sporný nie je - ide o obdobie, ktoré trvá dodnes. Začiatok antropocénu je však sporný. Na čas začiatku antropocénu existujú napríklad tieto názory:
Navyše je sporné, či má antropocén nahradiť poslednú fázu holocénu (teda či má ísť o novú geologickú epochu), alebo či má byť antropocén súčasťou holocénu (Pri vyššie uvedenej možnosti 1. by bol antropocén úplným synonymom holocénu).
Veľké zrýchlenie.
Veľké zrýchlenie je názov obdobia, ktoré spadá pod antropocén a začalo sa v roku 1950. Okolo roku 1950 totiž údajne nastala drastická zmena vo vývoji, ktorá trvá dodnes. 
V roku 1750 bolo na Zemi len 800 miliónov obyvateľov. Do roku 1930 sa počet zvýšil na 2 miliardy. Po roku 1950 však vidíme prudký nárast, ktorý v roku 2011 dosiahol 7 miliárd. Podľa údajov z apríla 2020 je na Zemi 7,7 miliárd ľudí. Môžeme sledovať aj situáciu urbanizácie. Pred rokom 1950 nedosahoval počet ľudí žijúcich v mestách ani 1 miliardu. V roku 2014 však toto číslo dosiahlo 3,7 miliárd. Za tento čas narástol taktiež počet motorových vozidiel zo 40 miliónov na 850 miliónov a produkcia plastov prešla z 1 milióna ton na 300 miliónov ton za rok.
Burgundy School of Business

Burgundy School of Business je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži, Lyone a Dijone. Bola založená v roku 1899.
Charakteristika.
BSB je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými CGE, EQUIS a AACSB. Škola má cca 17 000 absolventov. Významnými absolventmi sú Stéphane Baschiera (CEO Moët &amp; Chandon) a Antoine Lesec (CEO Being).
Štúdium na BSB, ktorá je medzinárodnou Grand Ecole pre výučbu a výskum, ponúka možnosť využívať výnimočnú sieť spoločností a podnikateľov. 
Školné závisí od toho, či študenti pochádzajú z európskych alebo mimoeurópskych krajín, a pohybuje sa od 8 200 do 29 000 eur ročne. 
Študijné programy.
BSB má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA.
Umiestnenia v rebríčkoch.
V roku 2022 sa program Master in Management umiestnil na 62. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Mihuľa Vladykovova

Mihuľa Vladykovova ("Eudontomyzon vladykovi") je druh mihule. Žije najmä v hornej a strednej časti povodia Dunaja. Bola zistená v Rakúsku, Nemecku, Česku, Slovensku, Bulharsku, Rumunsku, Srbsku a Čiernej Hore. Na území Slovenska je kriticky ohrozená.
Prezident Francúzska

Prezident Francúzska, dlhý tvar prezident Francúzskej republiky () je výkonnou hlavou Francúzska v Piatej francúzskej republike. 
Právomoci, funkcie a povinnosti predchádzajúcich prezidentských úradov, ako aj ich vzťah k premiérovi a vláde Francúzska sa postupom času líšia v závislosti od rôznych ústavných dokumentov od druhej francúzskej republiky. Prezident Francúzskej republiky je tiež ex officio spolu-kniežaťom Andorry, veľmajstra Čestnej légie a Národného rádu za zásluhy.
Rádio Aetter

Rádio Aetter začínalo ako študentská online rozhlasová stanica, ktoré vysiela zo štúdií na Skladovej ulici v Trnave. Funguje na FMK UCM v Trnave. Vysiela od 28. februára 2011. Od prednahratých vysielaní postupne prešlo na živé vysielanie a od roku 2015 vysiela formou prúdového vysielania. V roku 2019 sa rádiu podarilo získať frekvenciu na rozhlasové vysielanie pre mesto Trnava a okolie – 107,2 FM.
Celý tím rádia je tvorený výlučne študentmi FMK UCM. Obsah je cielený najmä na mladých ľudí v Trnave a okolí ktorým prinášajú dobrú hudbu a aktuálne informácie. Vlastná spravodajská redakcia vytvára – Aetter servis – spravodajské bloky, zamerané najmä na informácie z prostredia mesta Trnava, domáce a zahraničné informácie, šport a počasia. Počas celého týždňa rádio prináša informácie aj prostredníctvom rubrík, ktoré sú zamerané na filmové premiéry, novú hudbu, párty a kultúrne podujatia v Trnave a okolí či Tému týždňa.
Hierarchia liturgických dní

Hierarchia liturgických dní v katolíckej cirkvi je systém, ktorým je každý deň v rámci liturgického roka zaradený do určitého liturgického rámca.
Na základe tohto zaradenia delíme jednotlivé dni liturgického roka na:
Rozdiely v jednotlivých stupňoch slávenia.
Féria je najnižším stupňom slávenia. Omša obsahuje dve čítania, nemusí v nej byť kázeň. V omši sa tiež vynecháva spev Glória a spev Krédo.
Ľubovoľná spomienka a spomienka v podstate obsahujú to isté, čo féria, avšak niektoré modlitby (kolekta, gratiarum, spoločné modlitby veriacich, prefácia) ako aj lekcie (čítania) môžu byť prispôsobené danej spomienke.
Sviatok je stredným stupňom slávenia. Omša obsahuje dve čítania, nemusí v nej byť kázeň. Oproti spomienkam a fériam obsahuje spev Glória (ak sviatok nepripadne na obdobie pôstu, alebo adventu).
Slávnosť je najvyšším stupňom slávenia. Má sa konať čo najslávnostnejšie. Omša obsahuje spravidla 3 čítania (môže ich však byť aj viac), spevy Glória aj Krédo, pri niektorých slávnostiach je dokonca aj predpísaná Sekvencia pred alelujovým veršom (napr. Veľkonočná nedeľa, Slávnosť Božieho tela a krvi, Slávnosť Márie sedembolestnej - patrónky Slovenska).
Hierarchia z pohľadu „sily“ liturgických dní.
Z pohľadu sily liturgických dní sú liturgické dni členené do 6 kategórií.
V prípade, že nastane situácia pri ktorej sa stretne niekoľko liturgických dni v jeden kalendárny deň, postupuje sa podľa vyššie uvedenej hierarchie a slávi sa ten, ktorý je hierarchicky najvyššie. Stáva sa to napr. 25. marca na Slávnosť zvestovania Pána, keď v niektorom roku vyjde táto slávnosť na niektorú pôstnu nedeľu. V takom prípade sa slávi pôstna nedeľa, lebo tá je hierarchicky vyššie ako slávnosť. Slávnosť zvestovania Pána sa tak prekladá na najbližší možný deň - pondelok 26. marca.
Poznámka.
Každý prikázaný Sviatok v katolíckej Cirkvi, je v skutočnosti slávnosťou. Pomenovanie „prikázaný sviatok“ je ľudové pomenovanie. Prakticky však žiaden Sviatok v hierarchií nie je prikázaný, prikázané sú len slávnosti, aj to nie všetky. V prikázaný sviatok a každú nedeľu sú veriaci povinní zúčastniť sa na omši v katolíckom obrade a zdržiavať sa práce (porov. CIC, kán. 1247 – 1248).
Topoľový potok (prítok Zohorského kanála)

Topoľový potok je prirodzený, kanalizovaný vodný tok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastrálnom území obce Malé Leváre. Ide o potok V. rádu, čisto nížinného charakteru o dĺžke 1,602 km a s plochou povodia 4,474 km². Pramení v nadmorskej výške a ústi do Zohorského kanála vo výške 
Prameň.
Pramení na rozhraní listnatého lesa a ornej pôdy v trávnatom poraste, neďaleko oblasti Pri hruške (), v Záhorskej nížine, v podcelku Borská nížina, v časti Záhorské pláňavy, v nadmorskej výške Do prameňa zo severnej strany vteká umelý melioračný kanál pritekajúci od lokality Na Nepriazni ().
Opis toku.
Tok sprvu tečie severozápadným smerom trsťovým korytom s kermi, najskôr na rozhraní lesa a ornej pôdy a onedlho na hranici ornej pôdy a lúky. Následne sa stáča na západ a popri potoku sa začínajú vyskytovať vysoké listnaté stromy. Opäť sa obracia na severozápad, o chvíľu sa križuje s vedením vysokého elektrického napätia a vzápätí priberá ľavostranný priesakový kanál hrádze Lakšárskeho potoka. Podteká spomínaný potok a zároveň aj asfaltovú cestu. Pokračuje odlesnenou, pasienkovou a poľnohosodárskou krajinou, korytom taktiež bez drevinového porastu. Tok sa následne presmerováva na západný smer. Ďalej vteká do dorasteného lužného lesa, kde ho križujú vysokonapäťové káble a je premostený mostom lesnej cesty. Tam sa v nadmorskej výške zľava vlieva do Zohorského kanála.
Aľmetievsk

Aľmetievsk ( [transliterácia:Al'met'evsk], ; do roku 1953: Aľmetievo; rus. Альметьево) je mesto v ruskej federatívnej republike Tatársko. Mesto sa nachádza na ľavom brehu rieky Stepnoj Zaj. Územie mesta bolo osídlené už v 17. storočí, na začiatku 20. storočia sa v pôvodnom sídle nachádzalo asi 500 domácností. Po tom, čo bola v okolí mesta v priebehu druhej svetovej vojny objavená ropa, sa započalo obdobie rapídneho rozmachu oblasti. Dnešné mesto vzniklo v roku 1953 ako stredisko ťažby a spracovania ropy a zemného plynu pri Romaškinskom ložisku ropy. V meste sa nachádza začiatok zariadení potrubnej prepravy ropy do ruských miest (Samara, Perm, Nižný Novgorod a i.), a následne aj do strednej Európy (Družba). V meste sídli jedna z najväčších ruských ropných spoločností Tatneft.
Below the Belt (Danko Jones)

Below the Belt je piaty štúdiový album kanadského rockového tria Danko Jones. Vyšiel 11. mája v Kanade a 18. mája 2010 v USA.
Tri skladby z tohto albumu boli použité pre trilógiu rovnomenných krátkych filmov. Tými filmami sú "Full of Regret", "Had Enough" a "I Think Bad Thoughts" a boli použité aj ako videoklipy týchto skladieb.
Klbko (seriál)

Klbko je slovenský seriál (prípadne rodinná relácia) pre deti z roku 2008, vysielaná na TV LUX od roku 2008. Seriál je určený pre všetkých divákov, ale so zvláštnym zameraním na deti. V každej časti seriálu sa deti môžu dozvedieť niečo nové, zvyčajne ide o biblické a kresťanské témy, v novších častiach aj ekologické a morálne problémy spoločnosti. Seriál vytvára a produkuje televízia LUX. Seriál ma zatiaľ 8. sérií a 96 častí.
Peggy Liptonová

Peggy Liptonová (; * 30. august 1946, New York, New York, USA† 11. máj 2019, Los Angeles, Kalifornia) bola americká herečka, modelka a speváčka.
Detstvo a mladosť.
Je dcérou umelkyne Rity Bensonovej a právnika Harolda Liptona. Jej starí rodičia z otcovej strany pochádzajú z Ruska a matka sa narodila v Dubline Lotyšským rodičom. Mala dvoch bratov, z ktorých sa jej starší brat Robert stal tiež hercom. V roku 1964 sa jej rodina presťahovala do Los Angeles, kde sa Liptonová venovala meditácií a jóge.
Kariéra.
Krátko po presťahovaní do Los Angeles sa začala Liptonová venovať modelingu. Neskôr ju jej matka presvedčila, že by mohla skúsiť tiež herectvo. Jej televízny debut mala v komédii NBC "The John Forsythe Show" z roku 1965.
V roku 1968 stvárnila postavu Julie Barnes v akčnom seriály "The Mod Squad". Počas natáčania seriálu sa spoznala s Quincym Jonesom. Za svoj herecký výkon získala štyri nominácie na Zlatý glóbus, ktorú v roku 1971 získala.
V marci 1988 sa vrátila do televízie ako hviezda filmu "Addicted to His Love". Známa je vďaka úlohe Normy Jennings v televíznych seriáloch Davida Lyncha "Twin Peaks" (1990 - 1991).
V roku 2017 znovu prijala rolu Normy Jenningsovej novšom spracovaní seriálu "Twin Peaks".
Súkromný život.
Liptonová mala menší románik so spevákom Paulom McCartneym. V roku 1974 sa vydala za speváka Quincy Jonesa, s ktorým má dve dcéry - Kidadu a Rashidu. Liptonová a Jones sa rozviedli v roku 1990.
Úmrtie.
Liptonovej diagnostikovali rakovinu hrubého čreva v roku 2004, na ktorú zomrela 11. mája 2019.
LYNGK

LYNGK je abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov, ktorú v roku 2017 vymyslel Belgičan Kris Burm ako posledná hru GIPF projektu.
Evakuácia

Evakuácia (z lat., slovensky "vypratanie, vyprázdnenie") je súhrn organizačných a technických opatrení zabezpečujúcich premiestnenie osôb, zvierat a vecí v danom poradí priority z miest ohrozených mimoriadnou udalosťou do miest, v ktorých je zabezpečené pre osoby náhradné ubytovanie a stravovanie, pre zvieratá ustajnenie a pre vecné prostriedky uskladnenie.
Evakuácia sa vzťahuje na všetky osoby v miestach ohrozených mimoriadnou udalosťou s výnimkou osôb, ktoré sa budú podieľať na záchranných prácach, riadenií evakuačných opatrení, alebo budú vykonávať inú neodkladnú činnosť na zabezpečenie minimalizácie následkov mimoriadnej udalosti.
Na Slovensku sú základné právne náležitosti evakuácie stanovené v zákonných i podzákonných normách, akými sú napr. Zákon o integrovanom záchrannom systéme č. 129/2002 Z. z., Zákon o civilnej ochrane obyvateľstva č. 42/1994 Z. z., vyhláška Ministerstva vnútra o evakuácii č. 328/2012 Z. z. a rad ďalších.
Občania sú o vyhlásení evakuácie informovaní prostredníctvom sirén varovným signálom "Všeobecná výstraha" (kolísavý tón, dĺžka 140 sekúnd) a tiesňovou informáciou v masmédiách (rádio, televízia, tlač), prípadne z mobilných rozhlasových prostriedkov .
Medzinárodné letisko Užhorod

Medzinárodné letisko Užhorod (; IATA: UDJ, ICAO: UKLU) je medzinárodné civilné letisko v ukrajinskom Užhorode.
Letisko má jeden terminál a slúži celej Zakarpatskej oblasti.
Letisko má jednu betónovú runway: 10/28 v dĺžke 2 028 metrov. Letisko sa nachádza v nadmorskej výške 117 metrov. Letisko sa nacháza 100 metrov od slovenskej hranice.
Prílety a odlety z letiska prelietajú ponad slovenské územie, medzi ukrajinskou a slovenskou stranou je o prevádzke dohoda. Podľa dohody zo 16. júna 2006 ukrajinská strana prebrala riadenie letových prevádzkových služieb pri letisku a môže na slovenskom území rozmiestniť zabezpečovaciu potrebnú techniku. Subjektmi poskytujúcimi tieto služby sú Ukrajinský štátny podnik na poskytovanie letových prevádzkových služieb a Letové prevádzkové služby, ktoré koordinujú svoju činnosť.
Softbal na Panamerických hrách 1979

Softbal na Panamerických hrách 1979 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1979. Konal sa v meste Guaynabo, v metropolitnej oblasti San Juan, v Portoriku v dňoch od 2.14. júla 1979, za účasti 8 mužských a 7 ženských tímov. Softbalový turnaj mal na hrách svoju premiéru. Zápasy sa odohrali na štadiónoch Parque Summit Hills a Parque Villa Nevarez, ktoré sú súčasťou športového komplexu Complejo deportivo de Guaynabo. Titul v mužskej kategórii získala , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad . U žien zvíťazilo , keď vo finále vyhralo nad . Na bronzovom mieste skončilo , pre ktoré to bola vôbec prvá medaila z panamerických hier.
Chu-pej

Chu-pej (, , ) je vnútrozemská provincia Číny. Má rozlohu 185 900 km² a žije v nej približne 58 500 000 obyvateľov. Jej názov znamená „severne od jazera“, pričom poukazuje na polohu provincie severne od jazera Tung-tching-chu. Hlavným mestom provincie je mesto Wu-chan, ktoré je významným politickým, kultúrnym a ekonomickým strediskom regiónu centrálnej Číny.
Chu-pej hraničí s provinciami Šan-si, Che-nan, An-chuej, Ťiang-si, Che-nan a ústredne spravovaným mestom Čchung-čching. Jej centrálnu a južnú časť tvorí prevažne rovina okolo riek Jang-c’-ťiang a Chan-ťiang, západ je prevažne hornatý, tvorený pohoriami Wu-tang, Ťing-šan, Ta-pa-šan a Wu-sia, na hranici s An-chuej sa tiahne pohorie Ta-pie-šan a na hranici s provinciou Ťiang-si pohorie Mu-fu-šan.
Provincia, resp. jej hlavné mesto Wu-chan stali známymi ako miesto, kde prvýkrát identifikovaný koronavírus SARS-CoV-2, ktorý spôsobuje ochorenie COVID-19 a ktorý vyvolal pandémiu v rokoch 2019 a 2020.
Tuesday Weldová

Tuesday Weldová (; * 27. august 1943, New York, New York, USA) je americká herečka a bývalá modelka.
Kariéra.
Debutovala ako dvanásťročná v kriminálnej dráme Alfreda Hitchcocka, "The Wrong Man" z roku 1956. V roku 1958 hrala vedľajšiu úlohu po boku Joanne Woodward a Paula Newmana v komédií "Rally Round the Flag, Boys!"
V roku 1960 získala cenu Zlatý glóbus v kategórií Najlepší ženský objav roka spoločne s herečkami Angie Dickinson, Janet Munro a Stellou Stevens.
Bola prvou voľbou režiséra Stanleyho Kubricka do úlohy Lolity v jeho rovnomennom filme z roku 1962, ale ponuku odmietla.
V roku 1965 hrala vo filme "The Cincinnati Kid" spoločne so Steveom McQueenom. Film bol veľkým hitom. O rok neskôr získala hlavnú rolu vo filme "Lord Love a Duck".
Nasledovala úloha Abigail v televíznej adaptácii "The Crucible" z roku 1967 po boku Georgea C. Scotta a Colleen Dewhurst. V roku 1968 hrala vo filme "Pretty Poison" v hlavnej úlohe s Anthonym Perkinsom. 
Odmietla ponuku na hlavnú postavu Rosemary v horore " Rosemaryino dieťa", stvárnila ju Mia Farrow.
V roku 1977 hrala vo filme "Looking for Mr. Goodbar". Za svoj herecký výkon bola nominovaná na Oscara. V roku 1982 hrala manželku Al Pacina vo filme "Autor!"
V roku 1984 hrala sekretárku klenotníka, ktorý plánuje ukradnúť zásielku diamantov vo filme "Once Upon a Time in America".
Súkromný život.
Bola trikrát vydatá. Od roku 1965 do roku 1970 bol jej manželom scenárista Claude Harz, majú dcéru Natashu.
V roku 1975 sa vydala za britského herca a speváka Dudleya Moorea. V roku 1976 sa im narodil syn Patrick, teraz herec, režisér a redaktor. Manželia sa rozviedli v roku 1980.
V roku 1985 sa vydala za izraelského koncertného huslistu a dirigenta Pinchasa Zukermana a stala sa nevlastnou matkou jeho dcér Arianny a Natalie. Manželia sa rozviedli v roku 1998.
V roku 2018 opustila Colorado a kúpila dom v hodnote 1,8 milióna dolárov v Hollywood Hills.
Richard Pipes

Prof. Richard Edgar Pipes (* 11. júl 1923, Tešín, Poľsko† 17. máj 2018) bol americký historik, expert na ruské dejiny, spisovateľ a poradca prezidenta Spojených štátov amerických, Ronalda Reagana.
Životopis.
Mladosť.
Richard Pipes sa narodil v Tešíne v Poľsku do židovskej rodiny. Ako dieťa žil vo Varšave. Jeho otec (Marek Piepes) bol podnikateľ a poľský legionár v prvej svetovej vojne. Keď nacistické Nemecko v roku 1939 prepadlo Poľsko a začala sa druhá svetová vojna, celá Pipesova rodina emigrovala do Talianska, odkiaľ sa o sedem mesiacov neskôr bezpečne dostali do USA. Richard Pipes získal americké občianstvo v roku 1943, pričom slúžil v Armádnom leteckom zbore Spojených štátov amerických.
Štúdium.
Študoval na Muskingum University, Cornell University a v roku 1950 získal doktorát na Harvardovej univerzite, kde od roku 1958 do 1996 pôsobil ako profesor.
Kariéra.
Richard Pipes bol profesorom na Harvardovej univerzite od roku 1958 až do dôchodku, do 1996. V rokoch 1968 až 1973 bol riaditeľom Ruského výskumného centra Harvardu a neskôr aj profesorom histórie na Harvarde. Na Leningradskej štátnej univerzite usporiadal mnoho prednášok o ruských dejinách.
Od roku 1973 do roku 1978 pôsobil ako vedecký konzultant v Stanfordskom výskumnom ústave. Počas 70. rokov 20. storočia bol poradcom washingtonského senátora Henryho M. Jacksona. V rokoch 1981-1982 pôsobil ako člen rady národnej bezpečnosti a poradca prezidenta USA Ronalda Reagana v oblasti východoeurópskych a sovietskych záležitostí. Od 1977 do 1992 bol Pipes členom Výboru pre vtedajšie nebezpečenstvo a Rady ministra zahraničných vecí.
Bibliografia.
Richard Pipes sa stal slávnym najmä vďaka písaniu o ruskej histórii.
Zdochlinárovité

Zdochlinárovité (Silphidae) je čeľaď chrobákov. Obsahuje 183 druhov. Majú zvyčajne ploché a mäkké telo pričom sú dlhé 4 mm alebo až 4 – 5 cm. Čierne alebo hnedé sfarbenie môžu dopĺňať jasnožlté alebo červené znaky. Čeľad sa delín na dve podčeľade Silphinae a Nicrophorinae.
Druhy živiace sa zdochlinami, napríklad hrobárik ("Necrophorus"), majú krátke krovky, spod ktorých prečnieva niekoľko článkov bruška. Tieto chrobáky zahrabávajú telá malých živočíchov a kladú na ne vajíčka. Adultné jedince často kŕmia larvy vyvrhnutou potravou. 
Nie všetky druhy sa živia zdochlinami. Niektoré sú dravé alebo bylinožravé. Väčšina lariev sa živí zdochlinami stavovcov.
Zdochlinár hnedkastý ("Blitophaga opaca" L.) a zdochlinár vlnkovaný ("Blitophaga undata" Miill.) sú škodcovia cvikle.
Výskyt.
Vyskytujú sa hlavne na severnej pologuli, na zemi blízko zdochlín, hnojísk a húb. Na území Slovenska žije približne 40 druhov.
Focal Fossa

__VYNÚTIŤOBSAH__
Softbal na Panamerických hrách 1983

Softbal na Panamerických hrách 1983 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1983. Konal sa v meste Caracas, vo Venezuele v dňoch od 15.26. augusta 1983, za účasti 10 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá mužov Argentíny, Bahám, Dominikánskej republiky a Kuby a družstvá žien Holandských Antíl a domácej Venezuely. Softbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1979 a toto bolo jeho 2. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadiónoch Estadio Mampote a Estadio Vidal López. Titul v mužskej kategórii obhájila , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad . U žien zvíťazila rovnako , keď vo finále vyhrala nad . Na bronzovom mieste skončilo opäť , pre ktoré to bola iba druhá medaila z panamerických hier.
Kurt Daluege

Kurt Max Franz Daluege (* 15. september 1897, Kluczbork, Nemecko† 23. október 1946, Praha, Česko-Slovensko) bol SS-Oberstgruppenführer a šéf poriadkovej polície v Hitlerovej Veľkonemeckej ríši, zastupujúci ríšsky protektor v Čechách a na Morave v rokoch 1942 až 1943.
Život.
Kurt Daluege sa narodil 15. septembra 1897 v Kluczborku (Kreuzburg) v Hornom Sliezsku. Študoval na gymnáziu. Ako dobrovoľník sa zúčastnil I. svetovej vojny, v ktorej utrpel vážne poranenia. Za jeho služby vo vojne bol vyznamenaný za statočnosť. Po vojne od 1918 do 1921 pracoval v Berlíne ako robotník v továrni. V roku 1922 vystúpil zo strany NSDAP a do roku 1924 študoval na stavebnej vysokej škole v Berlíne. Nejakú dobu pôsobil ako projektant-statik.
V roku 1922 vstúpil do Freikorpse Rossbach. Od 1926 organizoval berlínske oddiely SA a zároveň plnil funkciu gauleitera tamojšej NSDAP.
Roku 1930 na Hitlerovo želanie prestúpil zo SA do SS a nasledujúci rok potlačili jeho oddiely povstania niektorých jednotiek SA, takzvaný Stennesov puč. V roku 1933 už vo funkcii SS-Gruppenführera bol zvolený do Reichstagu a stal sa veliteľom pruskej zemskej polície. Od 1936 do 1942 bol Göring poverený riadením uniformovanej Poriadkovej polície.
Po Heydrichovej smrti sa 4. júna 1942 stal zastupujúcim ríšskym protektorom Protektorátu Čechy a Morava so sídlom na zámku v Dobříši, kam sa odsťahoval aj s rodinou. Hneď po príchode vyhlásil stanné právo a zahájil akciu, ktorá vošla do dejín pod názvom heydrichiáda. Jeho pôsobenie je spojené s vyhladením Lidíc, Ležákov a takmer s 1 400 popravami českých vlastencov. Dňa 20. augusta 1943 bol kvôli zdravotným ťažkostiam (dva infarkty) Hitlerom z funkcie odvolaný.
Po skončení druhej svetovej vojny bol britskými úradmi vydaný na žiadosť česko-slovenskej vlády do Česko-Slovenska, kde bol mimoriadnym ľudovým súdom odsúdený na smrť a popravený 23. októbra 1946 v Prahe. Bol pochovaný do neoznačeného hrobu na Ďáblickom cintoríne.
Karol Janas

Doc. PhDr. PaedDr. Karol Janas, PhD. (* 7. október 1970, Považská Bystrica) je slovenský historik, vysokoškolský pedagóg a politik, ktorý v súčasnosti pôsobí ako primátor mesta Považská Bystrica, poslanec zastupiteľstva Trenčianskeho samosprávneho kraja a poslanec Národnej rady Slovenskej republiky. Do roku 2020 bol okresným predsedom strany SMER – sociálna demokracia v Považskej Bystrici. Po odchode zo Smeru–SD bol zvolený za člena predsedníctva a okresného predsedu strany HLAS – sociálna demokracia.
Výsledky volieb.
V roku 2010 sa uchádzal o post primátora Považskej Bystrice v komunálnych voľbách s kandidátnym číslom 9 za volebnú koalíciu SMER–SD, KDH, SDKÚ–DS. Voľby vyhral so ziskom 6 540 hlasov, čo pri volebnej účasti 35,6 % predstavovalo 54,6 % platných hlasov.
V roku 2014 sa uchádzal o znovuzvolenie v komunálnych voľbách s kandidátnym číslom 2 za volebnú koalíciu SMER–SD, KDH, SDKÚ–DS. Voľby vyhral so ziskom 6 306 hlasov, čo pri volebnej účasti 33,0 % predstavovalo 56,9 % platných hlasov.
V roku 2018 sa uchádzal o znovuzvolenie v komunálnych voľbách s kandidátnym číslom 1 za volebnú koalíciu SMER–SD, SNS, SZ. Voľby vyhral so ziskom 7 294 hlasov, čo pri volebnej účasti 37,4 % predstavovalo 59,2 % platných hlasov.
V roku 2022 sa uchádzal o znovuzvolenie v komunálnych voľbách s kandidátnym číslom 4 za volebnú koalíciu HLAS–SD, SMER–SD, SNS. Voľby vyhral so ziskom 7 132 hlasov, čo pri volebnej účasti 44,7 % predstavovalo 50,9 % platných hlasov.
V roku 2023 sa v predčasných parlamentných voľbách uchádzal o post poslanca Národnej rady Slovenskej republiky s kandidátnym číslom 17 za stranu HLAS–SD, za ktorú bol zvolený z 18. miesta.
Assassin's Creed Valhalla

Assassin's Creed Valhalla je akčná RPG videohra od vývojárov Ubisoft Montreal a od vydavateľa Ubisoft. Je to dvanásta hlavná časť série "Assassin's Creed", a nasleduje po hre "Assassin's Creed Odyssey" z roku 2018. Príbeh sa odohráva v roku 873 a hovorí o invázii vikingov do Británie. Hlavná postava sa volá Eivor.
Hra vyšla 10.novembra.2020 na Microsoft Windows, Xbox One, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox Series X a Google Stadia.
Hrateľnosť.
"Assassin's Creed Valhalla" je akčno-adventúrna hra založená na veľkom otvorenom svete, štruktúrovaná okolo niekoľkých hlavných príbehových úloh a početných vedľajších misií. Hráči sa budú hrať v roli Eivora, vikingského nájazdníka, ktorý vedie ich skupinu Vikingov proti anglo-saskému kráľovstvu. Hráč si môže vybrať, či bude hrať za Eivora ako muža (hlas prepožičia Magnus Bruun) alebo ženu (hlas prepožičia Cecillie Stenspilová) a je možné im upravovať ich vlasy, zbroj, oblečenie a tetovania. Rôznorodosť zbraní, ktoré má hráč k dispozícii, sa rozšírila tak, aby zahŕňala také zbrane, ako sú cepy a grotesky.
Šakal (román)

Šakal () je prvý román anglického spisovateľa Fredericka Forsytha.
Dej.
Kto je Šakal? Vrah z Londýna, ktorého najali dôstojníci francúzskej OAS. Vyhliadnutou obeťou je francúzsky prezident, najlepšie chránený štátnik západného sveta. Šakal, vysokoplatený profesionálny vrah, muž tisícich tvári, ktorý pozná iba dve vášne: peniaze a radosť z dokonale premyslených činov.
Autor sledujte stopu inteligentného zločinca po celej západnej Európe. Komisárovi Claudovi Lebelovi sa ho podarí vypátrať, hoci tento muž nie je uvedený na nijakom zozname hľadaných osôb. No Šakal sa i napriek tomu ženie za svojou obeťou.
Táto poľovačka sa stupňuje až na strhujúci súboj celého francúzskeho policajného aparátu s nebezpečným jednotlivcom.
Vydania.
Slovenské vydanie.
V slovenčine kniha vyšla tri krát.
České vydanie.
V češtine kniha vyšla deväť krát.
Fredericton

Fredericton je hlavné mesto kanadskej provincie New Brunswick. Po Monctone a Saint John je to tretie najväčšie mesto tejto provincie. Žije tu okolo 58-tisíc obyvateľov (2016).
David Altschuler

Rabi David Altschuler (* 1687† 1769), používajúci tiež meno Baal haMetzudot, bol pražský rabín, komentátor Hebrejskej biblie, autor tradičných komentárov Nevi'im a Ketuvim v Hebrejskej biblii.
Narodil sa v ukrajinskom meste Javoriv ktoré je súčasťou historického a geografického regióna Halič medzi strednou a východnou Európou. Rodina Rabiho Davida Altschulera má pôvod v Portugalsku, ale kvôli vyhosteniu Židov z Portugalska ktoré nariadil vtedajší panovník Manuel I. boli nútení odísť. Uvádza sa, že keď prišli do Prahy, postavili synagógu z kameňov portugalskej synagógy ktorú boli nútení opustiť a preto sa ich priezviskom stalo meno Altschuler („zo starej synagógy“). Podľa iných záznamov má rodina pôvod v Provensalsku.
V záznamoch je uvedené, že v roku 5486 podľa hebrejského kalendára (17251726) bol rabínom alebo sudcom Javorivu. Potom zrejme zastával funkciu pražského rabína a ostatní členovia jeho rodiny tiež.
Videl, že medzi európskymi Židmi a tiež študentami sa menej študuje Hebrejská biblia. Veriac, že dôvodom je nedostatok dostatočne jednoduchého a jasného komentára napísal svoj komentár „Metzudat David“ aby rozšíril možnosti učenia. Komentáre sa týkajú časti Nachu Nevi'im a Ketuvim okrem častí Rút, Plač Jeremiášov a Ester. Vychádza predovšetkým z komentáru Radaka, ale obsahuje aj mnohé myšlienky iných predchádzajúcich komentátorov. Podľa Chaima Yosefa Davida Azulaia, rabínskeho učenca používajúceho tiež meno Hida, patrili medzi zdroje Rabbiho Davida Altschulera tiež Raši, Abraham ibn Ezra, Ralbag, Moshe Alshich, Saadiah Gaon a Ramban. Komentár bol zverejnený v ukrajinskom meste Žovkva v roku 1753 a neskôr bol druhý krát zverejnený pred smrťou Rabbiho Davida Altschulera.
Syn Rabiho Davida Altschulera, Yechiel Hillel Altschuler bol tiež rabínom v Javorive, dokončil rozsiahlu prácu svojho otca a za účelom zverejňovania a šírenia tejto práce rozsiahlo cestoval po Európe. Rabi David Altschuler zverejnil komentár v podobe jednej práce, Yechiel však rozdelil túto prácu na dve: "Metzudat David" vysvetľuje význam veršov a "Metzudat Tzion" obsahuje vysvetlenia jednotlivých slov a fráz. Obidve práce sa spoločne nazývajú "Metzudot".
Postupom času sa Metzudot stal jedným zo základných komentárov k Nachu, vytlačeným vo väčšine vydaní Hebrejskej biblie s komentármi.
Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN č. 46/86

Rezolúcia Valného zhromaždenia OSN č. 46/86, ktorú Valné zhromaždenie OSN schválilo 16. decembra 1991, revokovalo rezolúciu Valného zhromaždenia OSN č. 3379 z 10. novembra 1975, ktorá označila sionizmus ako „formu rasizmu a rasovej diskriminácie.“ V histórii OSN išlo o jedinú revokáciu rezolúcie. Rezolúciu navrhlo celkom 90 štátov. Za jej prijatie hlasovalo 111 štátov, proti bolo 25, pri 13 abstenciách.
Revokáciou rezolúcie č. 3379 Izrael podmienil v roku 1991 svoju účasť na Madridskej mierovej konferencii. OSN následne pod tlakom administratívy amerického prezidenta George H. W. Busha rezolúciu schválila. Jej text je jednoduchý a patrí medzi najkratšie rezolúcie v histórii OSN:
Počas zasadania prehovoril prezident Bush k Valnému zhromaždeniu a okrem iného povedal: „… porovnávať sionizmus s netolerovateľným hriechom rasizmu je prekrúcanie dejín a zabudnutie hrozného utrpenia Židov za druhej svetovej vojny a vlastne v celej histórii.“
Hlasovanie.
"Štáty, ktoré rezolúciu navrhli:" Albánsko, Antigua a Barbuda, Argentína, Austrália, Bahamy, Barbados, Bielorusko, Belgicko, Belize, Bolívia, Brazília, Bulharsko, Burundi, Československo, Dánsko, Dominika, Dominikánska republika, Ekvádor, Estónsko, Federatívne štáty Mikronézie, Fínsko, Francúzsko, Gambia, Grenada, Guatemala, Guyana, Honduras, Chile, Írsko, Island, Taliansko, Izrael, Jamajka, Japonsko, Južná Kórea, Juhoslávia, Kanada, Kolumbia, Kostarika, Cyprus, Libéria, Lichtenštajnsko, Litva, Lotyšsko, Luxembursko, Madagaskar, Maďarsko, Malawi, Malta, Marshallove ostrovy, Mexiko, Mongolsko, Mozambik, Nemecko, Nikaragua, Holandsko, Nórsko, Nový Zéland, Panama, Papua-Nová Guinea, Paraguaj, Peru, Poľsko, Portugalsko, Rakúsko, Rumunsko, Rwanda, Grécko, Salvádor, Samoa, Sierra Leone, Singapur, Sovietsky zväz, Spojené kráľovstvo, Spojené štáty, Stredoafrická republika, Surinam, Svätá Lucia, Svätý Krištof a Nevis, Svätý Vincent a Grenadíny, Svazijsko, Šalamúnove ostrovy, Španielsko, Švédsko, Ukrajina, Uruguaj, Venezuela, Zair, Zambia.
"Štáty, ktoré hlasovali pre:" (111) Okrem vyššie uvedených aj: Benin, Bhután, Botswana, Fidži, Filipíny, Gabon, Haiti, India, Kambodža, Kamerun, Kapverdy, Keňa, Kongo, Lesotho, Madagaskar, Namíbia, Nepál, Nigéria, Pobrežie Slonoviny, Svätý Tomáš a Princov ostrov, Seychely, Thajsko, Togo.
"Štáty, ktoré hlasovali proti:" (25) Afganistan, Alžírsko, Bangladéš, Brunej, Indonézia, Irán, Irak, Jemen, Jordánsko, Kuba, Libanon, Líbya, Malajzia, Mali, Mauritánia, Pakistan, Katar, Saudská Arábia, Severná Kórea, Somálsko, Spojené arabské emiráty, Srí Lanka, Sudán, Sýria, Vietnam.
"Štáty, ktoré sa zdržali hlasovania:" (13) Angola, Burkina Faso, Etiópia, Ghana, Laos, Maldivy, Maurícius, Mjanmarsko, Tanzánia, Trinidad a Tobago, Turecko, Uganda, Zimbabwe.
"Štáty, ktoré sa na hlasovaní nezúčastnili:" (15) Bahrajn, Čad, Čínska ľudová republika, Džibutsko, Egypt, Guinea, Guinea-Bissau, Komory, Kuvajt, Maroko, Niger, Omán, Senegal, Tunisko, Vanuatu.
Softbal na Panamerických hrách 1987

Softbal na Panamerických hrách 1987 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch v dňoch od 9.20. augusta 1987, za účasti 10 mužských a rekordných 8 ženských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvo mužov Bristských Panenských ostrovov a družstvo žien Peru. Softbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1979 a toto bolo jeho 3. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne "IUPUI Softball Complex" s tromi hracími ihriskami a kapacitou 10 000 divákov. Titul v mužskej kategórii obhájila , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad domácim . U žien získalo titul domáce , keď vo finále vyhralo .
Kim Petrasová

Kim Petras (* 27. august 1992, Kolín nad Rýnom, Nemecko) je nemecká speváčka a textárka.
Životopis.
Petras sa narodila ako chlapec v Kolíne nad Rýnom v Nemecku. Jej rodičia po čase vyhľadali odbornú pomoc, pretože ako sami uviedli, už v jej dvoch rokoch videli, že sa ich dieťa správa viac ako dievča.
V roku 2006 Petras v nemeckej televízii diskutovala o svojej zmene pohlavia v snahe získať povolenie na operáciu v 16 rokoch, čo bolo v Nemecku možné až od 18 rokov. Jej mediálne výstupy získali medzinárodnú pozornosť, čo viedlo k tomu, že jej operácia bola schválená, čím sa stala najmladšou transgender osobou na svete. Následne podstúpila operáciu, ktorá bola v novembri 2008 dokončená.
Kariéra.
Petras v rokoch 2008 až 2009 vydala niekoľko singlov - „Fade Away“ (2008), „Last Forever“ (2009), „Die for you“ (2009) a „Boomerang“ (2009), ktoré naspievala v angličtine.
V roku 2011 vydala Petras EP "One Piece of Tape".
Niekoľko rokov spolupracovala s producentmi The Stereotypes a Aaron Joseph.
V júni 2019 vydala svoj debutový štúdiový album "Clarity".
Dňa 11. februára 2020 vydala singel „Reminds Me“. V rovnaký mesiac oznámila, že sa zúčastní turné "The Romance Tour" spoločne s Camilou Cabello a ďalšími, ktoré bolo odložené kvôli pandémii koronavírusu.
Dňa 7. mája 2020 vydala Petras singel „Malibu“.
Mostaj Kärim

Mostaj Kärim (aj: Mustaj Karim, vlastným menom Mustafa Safič Karimov (); * 20. október 1919, Keläš† 21. september 2005, Ufa) bol baškirský spisovateľ socialistického realizmu (básnik, prozaik a dramatik) a politik, nositeľ viacerých vyznamenaní a ocenení (mimo iné: Hrdina socialistickej práce, Leninova cena, Štátna cena ZSSR). V rokoch 19511962 bol predsedom Zväzu spisovateľov Baškirska a pôsobil aj vo Zväze spisovateľov RSFSR a ako poslanec oboch republík. Písal v baškirskom a ruskom jazyku. V roku 2019 bol na sté výročie jeho narodenia odhalený 6 metrov vysoký bronzový pamätník v Ufe, bola po ňom pomenovaná výletná loď MS Mustai Karim a Kärimova tvár bola zobrazená na ruských poštových známkach. Je po ňom taktiež pomenované baškirské národné mládežnícke divadlo a ulica v Ufe.
Životopis.
Mostaj Kärim sa narodil v meste Keläš do baškirskej roľníckej rodiny. Už pred druhou svetovou vojnou začal publikovať básne, svoju prvotinu vydal v roku 1938. V roku 1941 dokončil štúdium jazykov na učiteľskom inštitúte v Ufe a po vyškolení na Novočerkasskej Vyššej vojenskej veliteľskej škole spojov odišiel ako podporučík bojovať na front. Po zranení v roku 1942 strávil 6 mesiacov v nemocnici a následne pracoval ako korešpondent pre frontové noviny. Po vojne sa naplno venoval spisovateľskej činnosti, pôsobil vo Zväze spisovateľov Baškirska a v rokoch 1951 až 1962 bol jeho predsedom. V rokoch 1962 až 1984 pôsobil ako tajomník Zväzu spisovateľov Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky. Aktívny bol tiež v politike, od roku 1955 pôsobil ako poslanec Najvyššieho sovietu Baškirskej autonómnej republiky a RSFSR. 21. septembra 2005 zomrel v nemocnici po dvoch srdcových infarktoch. Pochovaný bol na moslimskom cintoríne v meste Ufa.
Dielo.
Napísal viac ako 100 diel. Publikovať začal už počas štúdií, jeho básnické prvotiny ako spoluautor vydal v roku 1938 v zbierke "Oddiel sa pohol" (bašk. "Otriad kuzgaldy"; ). Písal po baškirsky i rusky, niektoré jeho diela vyšli aj v slovenčine. Medzi významné diela patria:
Básnické zbierky:
Próza
Divadelné hry
Kniha spomienok "Okamihy života" ()
SOV

SOV môže byť:
Mina Witkojcová

Mina Witkojcová (neprechýlene: Mina Witkojc alebo [a podľa niektorých názorov správnejšie] Mina Witcyc, ; * 28. máj 1893, Burg† 11. november 1975, Papitz/Kolkwitz) bola nemecká lužickosrbská spisovateľka, poetka, dramatička, novinárka a prekladateľka píšuca v dolnolužickej srbčine. Bola najvýraznejšou spisovateľskou osobnosťou Dolnej Lužice svojej doby,a jej diela patria k najvýznamnejším lyrickým prácam dolnolužickej srbčiny.
Životopis.
Mina Witkojcová sa narodila v roku 1893 ako nemanželská dcéra slúžky a hostinského. Detstvo prežila v rodnom Burgu, kde v rokoch 1899 až 1907 navštevovala ľudovú školu. Následne do roku 1917 vystriedala viacero zamestnaní v Berlíne, pracovala ako slúžka, kvetinárka a pracovníčka v zbrojárskom priemysle.
V roku 1922 vstúpila do Matice srbskej a vydala svoju básnickú prvotinu, v rokoch 1923 až 1931 pôsobila ako novinárka dolnosrbských novín "Serbski Casnik". Ako redaktorka viackrát navštívila Československo, v roku 1925 navštívila aj slovenské Považie, kde skúmala ľudovú kultúru a umenie. Pri tejto príležitosti navštívila aj sirotinec Kristíny Royovej, o udalosti sa zmienila aj regionálna slovenská tlač. V roku 1926 sa zúčastnila Európskeho kongresu menšín v Ženeve.
V rokoch 1925 až 1928 prispievala do dolnosrbského knižného kalendára "Pratyja". V roku 1931 radikálna redaktorka prišla o post hlavnej redaktorky Castnika a po nástupe nacistov k moci v roku 1933 bola prenasledovaná a musela odísť z práce redaktorky, v roku 1941 bola dokonca vyhostená z Lužice. Druhú polovicu druhej svetovej vojny prežila v durínskom Erfurte, kde pôsobila ako pomocníčka záhradníka. Pohľad prenasledovaných nacizmom a oslavu konca vojny neskôr spracovala v diele "Erfurtske spomnjeśa" (v češtine "Erfurtské spomínky").
Po druhej svetovej vojne začala v roku 1946 pôsobiť v lužickosrbskej organizácii Domowina. Zapojila sa do srbskej plagátovej kampane, za či bola zatknutá a po prepustení sa rozhodla odísť do exilu do Československa, kde zotrvala u známych v Prahe a v Chřibskej až do roku 1954. Od roku 1955 pôsobila ako spisovateľka na voľnej nohe, bola členkou Zväzu spisovateľov NDR.
V roku 1964 jej bola udelená Ćišinského cena a v roku 1972 Literárna cena Domowiny. Zomrela 11. novembra 1975 a pochovaná bola na cintoríne v Burgu. Je po nej pomenovaná Mina-Witkojc-Straße v meste Cottbus.
Dielo.
Medzi Witkojcovej diela patrila najmä poézia a publicistická literatúra, významnejšími dielami sú:
Zaoberala sa aj prekladmi, do dolnolužickej srbčiny preložila diela Boženy Němcovej, Alexandra Sergejeviča Puškina, Petra Bezruča, Jakuba Bart-Ćišinského a ďalších. Niekedy diela neprekladala priamo z pôvodných jazykov, ale z hornolužickej srbčiny. Podieľala sa aj na zostavovaní slovníkov Bogumiła Šwjelu.
Kosovský olympijský výbor

Kosovský olympijský výbor (, ) je športová organizácia v Kosove, národný olympijsky výbor. Predsedom výboru je od roku 1996 Besim Hasani.
Dejiny.
Organizácia bola založená v roku 1992.
Medzinárodným olympijským výborom (MOV) bola schválená za člena 9. decembra 2014 na 127. kongrese MOV. Stala sa tak 205. členom Asociácie národných olympijskych výborov. Kosovo v tom čase nebolo členom OSN. MOV však uznáva aj iné štáty, ktoré neuznáva OSN: Hongkong, Taiwan či Palestínu. Medzinárodná futbalová federácia síce neuznala krajinu za člena, ale v roku 2014 Kosovu dala právo hrať medzinárodné priateľské zápasy. Nemohlo však pri nich hrať svoju hymnu a používať národné farby. Po schválení MOV sa Kosovo mohlo zúčastniť na Letnej olympiáde v Riu. Pred uznaním väčšinou športovci reprezentovali Albánsko, lebo ľudia albánskeho pôvodu tvoria väčšinu v Kosove.
Uznanie Kosova MOV by mohlo mať dôležité dôsledky pre budovanie národnej identity a medzinárodného uznania v iných oblastiach. Srbská strana protestovala proti uznaniu Kosova MOV, vicepremiér a minister zahraničných vecí Ivica Dačić MOV obvinil z politického rozhodovania.
Prvým zimným olympionikom bol lyžiar Albin Tahiri na zimnej olympiáde 2018 v Pchjongčchang.
Španielska vláda, napríklad, až v novembri 2018 súhlasila, aby kosovskí športovci používali svoje národné symboly a mohli získať víza ako ostatní športovci.
Marina Durundová

Marina Durundová (, ; * 12. jún 1997, Sevastopoľ) je moderná gymnastka reprezentujúca Azerbajdžan. Zúčastnila sa Letných olympijských hier 2016 v Riu.
Športová činnosť.
S gymnastikou začala ako štvorročná. Vo svojich šiestich rokoch sa s rodičmi presťahovala na Cyprus, v roku 2012 nezískala cyperský pas a tak bola prizvaná reprezentovať Azerbajdžan. Svoj seniorský debut uskutočnila 12. apríla 2015 za Azerbajdžan.
Na prvých Európskych hrách vyhrala striebornú medailu v skladbe so stuhou. V máji 2017 sa zúčastnila Islamských hier v Baku. Vyhrala na nich zlato v súťaži so stuhou a ďalšie 1., 2. a 3. miesto. Bola tiež súčasťou azerbajdžanského tímu, ktorý vyhral zlato.
Športovú kariéru ukončila v roku 2017. Od septembra 2017 je trénerka vo vlastnej gymnastickej akadémii.
Olympijské hry.
Na Letných olympijských hrách 2016 v Riu získala 9. miesto v individuálnej súťaži.
Softbal na Panamerických hrách 1991

Softbal na Panamerických hrách 1991 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1991. Konal sa v meste Santiago de Cuba (ktoré hostilo súťaže aj ďalších piatich športov mimo hlavného organizátorského mestaHavany), na Kube v dňoch od 3.13. augusta 1991, za účasti 10 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá mužov Aruby a Mexika a družstvá žien Bahám, Nikaraguay a domácej Kuby. Softbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1979 a toto bolo jeho 4. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadiónoch Estadio Caribe a Estadio Micro. 
Titul v mužskej kategórii získala štvrtýkrát v rade , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad . U žien obhájilo titul , keď vo finále vyhralo nad . Finálové víťazstvo nad týmto súperom bolo 18 rokov rekordným, pokým nebolo prekonané na Svetovom pohári v roku 2009.