burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
1429 Pemba

1429 Pemba je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 2. júla 1937.
1430 Somalia

1430 Somalia je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 5. júla 1937.
1431 Luanda

1431 Luanda je planétka s priemerom približne 67 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 29. júla 1937.
1432 Ethiopia

1432 Ethiopia je planétka s priemerom približne 61 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 1. augusta 1937.
1433 Geramtina

1433 Geramtina je planétka s priemerom približne 70 km, ktorú objavil E. Delporte 30. októbra 1937.
1434 Margot

1434 Margot je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 19. marca 1936.
1435 Garlena

1435 Garlena je planétka s priemerom približne 19 km, ktorú objavil K. Reinmuth 23. novembra 1936.
1436 Salonta

1436 Salonta je planétka s priemerom približne 63 km, ktorú objavil G. Kulin 11. decembra 1936.
1437 Diomedes

1437 Diomedes je planétka s priemerom približne 171 km, ktorú objavil K. Reinmuth 3. augusta 1937.
1438 Wendeline

1438 Wendeline je planétka s priemerom približne 41 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. októbra 1937.
1439 Vogtia

1439 Vogtia je planétka s priemerom približne 59 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. októbra 1937.
1440 Rostia

1440 Rostia je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. októbra 1937.
1441 Bolyai

1441 Bolyai je planétka s priemerom približne 17 km, ktorú objavil G. Kulin 26. novembra 1937.
1442 Corvina

1442 Corvina je planétka s priemerom približne 64 km, ktorú objavil G. Kulin 29. decembra 1937.
1443 Ruppina

1443 Ruppina je planétka s priemerom približne 92 km, ktorú objavil K. Reinmuth 29. decembra 1937.
1444 Pannonia

1444 Pannonia je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil G. Kulin 6. januára 1938.
1445 Konkolya

1445 Konkolya je planétka s priemerom približne 57 km, ktorú objavil G. Kulin 6. januára 1938.
1446 Sillanpää

1446 Sillanpaa je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. januára 1938.
1447 Utra

1447 Utra je planétka s priemerom približne 73 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. januára 1938.
1448 Lindbladia

1448 Lindbladia je planétka s priemerom približne 23 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 16. februára 1938. Pomenovaná podľa švédskeho astronóma Bertila Lindblada.
1449 Virtanen

1449 Virtanen je planétka s priemerom približne 44 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 20. februára 1938.
1450 Raimonda

1450 Raimonda je planétka s priemerom približne 17 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 20. februára 1938.
Žena a rodina

Žena a rodina (skratka ŽAR) bola politická strana, ktorá pôsobila na Slovensku v rokoch 2002 – 2005.
Strana Žena a rodina bola zaregistrovaná na Ministerstve vnútra 10. júna 2002. Štatutárnym orgánom strany bola Henrieta Blumenfeldová. V parlamentných voľbách v roku 2002 získala strana 0,43% hlasov. Na voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2004 sa nezúčastnila. Do likvidácie vstúpila strana 1. októbra 2005 na základe § 34 ods. 4 zákona č. 85/2005 Z.z. o politických stranách a politických hnutiach.
Heliograf (signalizačný prístroj)

Heliograf využíva zrkadlo na odrážanie slnečných lúčov vzdialenému pozorovateľovi. Pohybovaním zrkadla vidí vzdialený pozorovateľ záblesky svetla, ktoré môžu byť použité na prenos dohodnutých signalizačných kódov.
Prvý písomný záznam o použití heliografu je popísaný v Xenofónovom diele Helénica z roku 405 pred Kr., kedy starovekí Gréci využili na signalizáciu v bitke vyleštené štíty.
Nepopulárny rímsky vládca Tiberius používal heliograf na riadenie ríše zo svojej vily na ostrove Capri – posielajúc rozkazy každý deň na pevninu vzdialenú 8 km.
V roku 1810 predniesol nemecký profesor Carl Friedrich Gauss z univerzity v Göttingene prvý formálny návrh heliografu. Pôvodne bol navrhnutý na topografické merania, ale francúzske, britské a americké vojská ho s využitím morzeovky používali ako poľný telegraf.
Heliograf zostal štandardnou výbavou austrálskych a britských vojsk až do 60. rokov 20. stor., kde boli pokladané za formu komunikácie s „nízkou pravdepodobnosťou odchytenia“. Naposledy boli heliografy vo veľkej miere využité v 80. rokoch afganskými teroristickými silami počas sovietskej invázie v Afganistane. Stále sú súčasťou výstroja na prežitie pre prípad núdze. Používajú sa na hľadanie a záchranu lietadiel.
Heliograf

Heliograf môže byť:
Anúria

Anúria alebo zástava tvorby moču je život ohrozujúci stav, ktorý môže nastať z viacerých príčin. Najčastejšie sú akútne zlyhanie obličiek a šok.
Avram Herško

Avram Herško, "אברהם הרשקו", pôvodným menom "Herskó Ferenc", "Avram Hershko" (* 31. december 1937, Karcag, Maďarsko) je izraelský biológ maďarského pôvodu.
V roku 2004 získal Nobelovu cenu za chémiu za objav proteolýzy sprostredkovanej ubikvitínom. Proteolýza sprostredkovaná ubikvitínom hrá hlavnú úlohu pri udržiavaní homeostázy buniek a verí sa, že vplýva na vývoj a priebeh niektorých procesov a chorôb ako:
Arómoterapia

Arómoterapia je použitie aromatických éterických olejov na ovplyvňovanie zdravotného a psychického stavu. 
Termín zaviedol v dvadsiatych rokoch 20. storočia francúzsky chemik René Maurice Gattefossé. Arómaterapia je jednou z metód prírodnej (naturálnej) medicíny. Aplikáciou silíc lieči rozličné ochorenia. Silice obsahujú látky, ktorých liečivé účinky sa používajú v mnohých liekoch.
Éterický olej

Éterický olej (iné názvy: silica, prchavý olej, esenciálny olej, aromatický olej, vonný olej) je prchavá kvapalina rastlinného pôvodu s charakteristickou vôňou. Jedná sa o vysoko koncentrované výťažky z rastliny, využívané napríklad v aromaterapii, kozmetickom priemysle, alebo pri masáži. 
Vlastnosti.
Prívlastok "éterický" znamená, že na rozdiel od bežných rastlinných olejov (slnečnicový olej, repkový olej, palmový olej a pod.) sú éterické oleje prchavé a na vzduchu sa bezo zvyšku odparia. Nie sú to teda pravé oleje (kvapalné lipidy) ale zmesi rôznych lipofilných sekundárnych metabolitov rastlín.
Zloženie.
Z chemického hľadiska sú éterické oleje heterogénne zmesi lipofilných látok, najmä terpénov, ktoré pozostávajú z izoprénových podjednotiek. Ich pachové vlastnosti, biologické a farmakologické účinky spočívajú v aktivite rôznych skupín zložiek, ako sú monoterpény, monoterpenoly, monoterpénketóny, seskviterpény, seskviterpenoly, seskviterpénketóny, estery, aldehydy, fenoly, fenylestery a pod.
Výroba.
Suroviny.
Na výrobu éterických olejov sa používajú rôzne čerstvé alebo sušené časti rastlín, ako sú kvety, listy (vňať, vetvičky), drevo, kôra, koreň alebo podzemok, semená, šupky semien a plodov. Využívajú sa mnohé rastlinné druhy. (Pozri "Zoznam éterických olejov".)
Postup.
Éterické oleje sa tradične vyrábali zo základnej rastlinnej masy
Použitie.
Éterické oleje sa pre svoje aromatické či farmakologické vlastnosti používajú v kozmetike na výrobu parfumov, v aromaterapii, do vonných produktov (zápalné tyčinky, suché ozdoby), na aromatizovanie potravín a nápojov ale aj vo farmaceutickom priemysle na prípravu liečiv.
Bezpečnosť a toxicita.
Éterické oleje z niektorých rastlín môžu byť pre človeka nebezpečné v koncentrovanom alebo aj zriedenom stave pre svoje farmakologické účinky.
Zvýšenú pozornosť treba venovať pri deťoch. Vždy by sa malo dodržiavať vekové obmedzenia a konzultovať použitie éterických olejov u detí mladších ako 2 roky s odborníkom. Aplikácia zriedených éterických olejov a dodržiavanie bezpečnostných pokynov môže zabezpečiť, že aromaterapia bude pre deti prospešná a bezpečná.
Silice.
Medzi známe oleje patria napríklad
James Knox Polk

James Knox Polk (* 2. november 1795, Pineville, Severná Karolína, USA – † 15. jún 1849, Nashville, Tennessee) bol 11. prezident USA. V úrade pôsobil v období medzi 4. marcom 1845 a 3. marcom 1849. Zomrel tri mesiace po skončení svojho volebného obdobia, príčinou smrti bola cholera.
Skôr než sa stal prezidentom bol guvernérom v štáte Tennessee. Stal sa známym vďaka úspešnej mexicko-americkej vojne a pripojeniu nových teritórií k USA (anexia Texaskej republiky, zmluva z Guadalupe Hidalgo, vďaka ktorej získali USA Hornú Kaliforniu a Santa Fe de Nuevo México). Už vo svojom volebnom programe žiadal stanoviť pre USA výhodnú hranicu s Kanadou na západných územiach (jeho volebné heslo znelo: 54° 40', alebo boj).
Disneyland Park (Anaheim)

Disneyland Park (pred 1998 Disneyland) je zábavný park v "Disneyland Resorte" v Anaheime v Kalifornii, USA. Vlastní ho a prevádzkuje spoločnosť The Walt Disney Company. Disneyland Park sa stal najznámejším zábavným parkom a jednou z najnavštevovanejších atrakcií na svete. Odhaduje sa, že park od jeho otvorenia 17. júla 1955 navštívilo 515 miliónov návštevníkov. Celosvetová oslava sa konala pri príležitosti 50. výročia Disneylandu 5. mája 2005.
1451 Granö

1451 Grano je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 22. februára 1938.
1452 Hunnia

1452 Hunnia je planétka s priemerom približne 53 km, ktorú objavil G. Kulin 26. februára 1938.
1453 Fennia

1453 Fennia je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 8. marca 1938.
1454 Kalevala

1454 Kalevala je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 16. februára 1936.
1455 Mitchella

1455 Mitchella je planétka s priemerom približne 25 km, ktorú objavil A. Bohrmann 5. júna 1937.
1456 Saldanha

1456 Saldanha je planétka s priemerom približne 45 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 2. júla 1937.
1457 Ankara

1457 Ankara je planétka s priemerom približne 101 km, ktorú objavil K. Reinmuth 3. augusta 1937.
1458 Mineura

1458 Mineura je planétka s priemerom približne 18 km, ktorú objavil F. Rigaux 1. septembra 1937.
1459 Magnya

1459 Magnya je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 4. novembra 1937.
1460 Haltia

1460 Haltia je planétka s priemerom približne 32 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 24. novembra 1937.
Slovenská hláskovacia tabuľka

Slovenská hláskovacia tabuľka je tabuľka, ktorá udáva pre jednotlivé znaky slovenskej abecedy ľahko zapamätateľné kódové slová (prevažne krstné mená a známe zemepisné pojmy) začínajúce týmito hláskami. Hláskovacie tabuľky písmen sú v zmysle STN 1690. Od 12.10.2017 sa v leteckej doprave ruší a namiesto nej ostáva v platnosti len medzinárodná hláskovacia tabuľka.
Hláskovacia tabuľka.
Ďalšie písmená.
Hláskovanie písmen s diakritickými znamienkami (dĺžňom, dvoma bodkami, vokáňom) sa robí ako pri hláskovaní písmená bez týchto znamienok. Ak je to nevyhnutné kvôli zrozumiteľnosti textu, použije sa pri hláskovaní písmen s diakritickými znamienkami slovný doplnok k hláskovaciemu slovu, napríklad: É - Emil s dĺžňom, Ä - Adam s dvoma bodkami, Ô - Oto s vokáňom.
Postup pri hláskovaní slova.
Príklad: "Wikipedia, hláskujem. Dvojité W, IVAN, KAROL, IVAN, PETER, EMIL, DÁVID, IVAN, ADAM. Wikipedia".
John Snow

John Snow (* 15. marec 1813, York, Spojené kráľovstvo – † 16. jún 1858, Londýn) bol britský lekár a priekopník zavádzania anestézie a hygieny. 
Mnohými je považovaný za jedného zo zakladateľov modernej epidemiológie, a to najmä za jeho prácu na pátraní po zdroji infekcie epidémie cholery v Soho v roku 1854.
Robert Koch

Heinrich Hermann Robert Koch (* 11. december 1843, Clausthal, Nemecko – † 27. máj 1910, Baden-Baden, Nemecko) bol nemecký lekár. Považuje sa za jedného zo zakladateľov bakteriológie. Stal slávnym vďaka svojim objavom pôvodcov antraxu - "Bacillus anthracis" (1877), tuberkulózy - "Mycobacterium tuberculosis" (1882) a cholery - "Vibrio cholerae" (1883). Je nositeľom Nobelovej ceny za objav pôvodcu tuberkulózy. 
Život.
Narodil sa v Nemecku v rodine baníckeho úradníka. Medicínu študoval pod vedením Jacoba Hentla na Univerzite v Göttingene. Počas Prusko-francúzskej vojny slúžil ako vojenský lekár vo Wolsztyne. 
V roku 1885 sa stal profesorom hygieny na Berlínskej univerzite. V roku 1891 sa stal riaditeľom Ústavu pre štúdium infekčných chorôb a zostal nim až do roku 1904. 
Dielo.
Robert Koch sa stal slávnym vďaka svojim objavom pôvodcov viacerých infekčných ochorení (antrax, tuberkulóza, cholera), aj keď "Vibrio cholerae" objavil v skutočnosti o 30 rokov skôr taliansky anatóm Filippo Pacini. Za objav pôvodcu tuberkulózy bol v roku 1905 ocenený Nobelovou cenou. 
Ako prvý dokázal, že "Bacillus anthracis" je pôvodcom antraxu (1876) a vypracoval tzv. Kochove postuláty, súbor pravidiel a postupov, ktoré sa dodnes používajú pri preukazovaní príčinnej súvislosti medzi predpokladaným pôvodcom choroby a chorobou samou. Objavil existenciu spór antraxu a opísal ich stavbu, vysokú odolnosť voči nepriaznivým vplyvom a schopnosť spôsobiť nákazu aj po veľmi dlhom čase a stanovil nové bezpečnostné limity, ktoré by bránili rozvoju choroby.
Vyvinul množstvo postupov na fixáciu, farbenie a fotografovanie mikroskopických preparátov, ako aj nové spôsoby pestovania čistých bakteriálnych kultúr.
V roku 1882 zverejnil prácu, v ktorej ako prvý opísal "Mycobacterium tuberculosis", ktorý sa občas prezýva "Kochov bacil", a stanovil nové epidemiologické opatrenia, ktoré mali udržať túto chorobu pod kontrolou. V roku 1883 objavil "Vibrio cholerae" a preukázal jeho príčinnú súvislosť s cholerou. 
Tuberkulín.
V roku 1894 pripravil tuberkulín ako liek a vakcínu proti tuberkulóze (TBC). Ale tento objav sa nielenže ukázal byť neúčinný, ale jeho vedľajšie účinky viedli aj k úmrtiam pacientov. To v súvislosti so sfalšovaním výsledkov laboratórnych pokusov, ktoré malo urýchliť zavedenie lieku, viedlo k dočasnému poklesu Kochovej reputácie. Koch do publikovaných výsledkov zaradil aj pokusy, ktoré nestihol dokončiť, či ktoré ešte len plánoval. V skutočnosti realizoval len malú časť z nich a to na svoju veľkú smolu na objektoch, ktoré reagovali na liečbu tuberkulínom úplne inak ako človek. Najmä sa u nich neobjavovali prudké alergické reakcie, na ktoré niektorí pacienti umierali. Fakt, že sa tuberkulín potom ukázal ako výborný diagnostický prostriedok na prítomnosť protilátok proti TBC v tele pacienta, predstavoval iba malé zadosťučinenie.
Koch pokračoval vo svojich výskumoch chorôb, cestoval do Afriky, Indie a všade tam, kde sa objavovali epidémie nebezpečných chorôb. Jeho práce o etiológii spavej choroby, malárie, lepry a ďalších chorôb predstavujú vrchol lekárskeho výskumu na prelome storočí.
Zvolenský hrad

Zvolenský hrad môže byť:
Gymnázium Andreja Vrábla

Gymnázium Andreja Vrábla je stredná škola v Leviciach. Študenti tejto školy sa zúčastňujú rôznych predmetových olympiád a športových podujatí, vrátane celoslovenských súťaží v basketbale, plávaní a iných športoch.
V súčasnosti na škole existuje 8-ročná (prima až oktáva) a 4-ročná forma štúdia. Študenti gymnázium Andreja Vrábla majú dlhodobo veľmi dobré výsledky v prijímacích pohovoroch na vysoké školy a bývalí absolventi sa uchytili po celom svete, či už v pomaturitnom štúdiu, alebo po ukončení vysokých škôl. 
Gymnázium Andreja Vrábla Levice má 200 rokov od svojho založenia. Patrí medzi najstaršie, najväčšie a medzi úspechy dosahujúce školy. Dosiahnuté výsledky v autorských súťažiach, recitátorských súťažiach, korešpondenčných súťažiach, športových súťažiach, v súťažiach v treťom sektore, v predmetových olympiádach sú dôkazom toho, že naši žiaci majú rôznorodé záujmy, ktoré s pomocou učiteľov dokážu pretaviť do výrazných úspechov.
Od 1.7.2014 je riaditeľom školy je Mgr. Vladimír Tóth, zástupkyne riaditeľa sú Mgr. Jana Kvočková a Ing. Vieroslava Potočárová.
Jarosław Kaczyński

Jarosław Aleksander Kaczyński (* 18. jún 1949, Varšava, Poľsko) je poľský právnik a politik, spoluzakladateľ (2001) a predseda (od roku 2003) konzervatívnej poľskej politickej strany Právo a Spravodlivosť ("Prawo i Sprawiedliwość"). 
Od júla 2006 do novembra 2007 bol 13. predsedom vlády Poľska. Jeho brat - dvojča - Lech Kaczyński bol do svojej tragickej smrti prezidentom Poľska.
Životopis.
Je syn Jadwigy Kaczyńskej a Rajmunda Kaczyńského. Študoval na Varšavskej univerzite, kde v roku 1971 získal na Fakulte práva a administrácie titul magistra a v roku 1976 na Ústave vedy o štáte a práve Poľskej akadémie vied titul doktora práv. V rokoch 19711976 bol zamestnaný ako vedecký pracovník na Ústave vedeckej politiky a vysokého školstva. V rokoch 19761981 pracoval ako odborný asistent pobočky Varšavskej univerzity v Białystoku.
Počas komunizmu bol aktivistom v protikomunistickej demokratickej opozícii a pracoval pre niekoľko opozičných organizácií vrátane Výboru robotníckej obrany, Výboru pre sociálnu sebaobranu a odborového zväzu Solidarita. 
Od 70. rokov se angažoval v činnosti opozície, spolupracoval s Výborom na ochranu robotníkov (KOR) a v 80. rokoch s Helsinským výborom. V 80. rokoch bol členom a poradcom podzemných orgánov nezávislých samosprávnych odborov Solidarita (NSZZ Solidarność), v roku 1980 bol tajomníkom výkonného výboru. V roku 1989 za Solidaritu vyjednával o menovaní vlády Tadeusza Mazowieckého.
V rokoch 19901991 pôsobil vo funkcii štátneho ministra, bol vedúcim Kancelárie prezidenta Lecha Wałęsu. Z tejto funkcie odišiel po konflikte s prezidentom.
V roku 2017, ho v "Politico" nazvali "de facto" vládcom a najvplyvnejším politikom v Poľsku.
LGBT.
21. septembra 2005 uviedol, že „homosexuáli by nemali byť izolovaní, nemali by však byť napríklad učiteľmi na školách. Aktívni homosexuáli určite nie, v žiadnom prípade“, ale že inak by homosexuáli nemali byť diskriminovaní.
Osobný život.
Nevlastní počítač, neovláda žiaden cudzí jazyk a prvý bankový účet si otvoril až v roku 2009. Nemá vodičský preukaz a do roboty prichádza okolo desiatej ráno.
Lech Kaczyński

Lech Aleksander Kaczyński (* 18. jún 1949, Varšava, PĽR – † 10. apríl 2010, Pečorsk, Rusko) bol poľský politik a prezident Poľska. Funkcie sa ujal 23. decembra 2005, po tom ako v druhom kole prezidentských volieb porazil Donalda Tuska. Jeho predchodcom na poste prezidenta bol Aleksander Kwaśniewski. Brat – dvojča Lecha Kaczyńského Jarosław Kaczyński bol od júla 2006 do novembra 2007 predsedom vlády Poľska. Jeho manželkou bola Maria Kaczyńska.
Náhle úmrtie.
Lech Kaczyński zomrel pri leteckej havárii počas pristávania v ruskom meste Pečorsk blízko mesta Smolensk, keď sa lietadlo zachytilo o stromy. Po jeho smrti prezidentské povinnosti v súlade s ústavou dočasne prevzal Bronisław Komorowski – vtedajší predseda Sejmu.
Yves Chauvin

Yves Chauvin (* 10. október 1930, Menen, Belgicko – † 28. január 2015, Tours, Francúzsko) bol francúzsky chemik.
V roku 2005 získal spolu s Robertom Grubbsom a Richardom Schrockom Nobelovu cenu za chémiu za ich objav metódy výmennej reakcie a metódy organickej syntézy. Bol čestným riaditeľom výskumu na "Institut français du pétrole" a členom Francúzskej akadémie vied.
Richard Royce Schrock

Richard Royce Schrock (* 4. január 1945, Berne, Indiana, USA) je americký chemik. V roku 2005 získal spolu s Robertom Grubbsom a Yvesom Chauvinom Nobelovu cenu za chémiu za ich objav metódy výmennej reakcie a metódy organickej syntézy.
Schrock sa narodil v Berne v Indiane. Neskôr odišiel študovať na vysokú školu do San Diega v Kalifornii. Potom začal študovať pod vedením J. A. Osborna na Harvardovej univerzite. Medzi rokmi 19711972 absolvoval postgraduálne štúdium na Univerzite v Cambridgi spolu s lordom Jackom Lewisom. V roku 1975 nastúpil na Massachusetts Institute of Technology v Cambridge v Massachusetts a v roku 1980 sa stal plnohodnotným profesorom. Schrock má dve deti.
Schrock je členom Americkej akadémie umenia a vedy a Národnej akadémie vied.
Alexandr Grigorievič Lukašenko

Alexandr Grigorievič Lukašenko (, Aľaksandr Ryhoravič Lukašenka - "Аляксандр Рыгоравіч Лукашэнка"; * 30. august 1954) je od 20. júla 1994 lídrom Bieloruska.
Biografia.
Roku 1975 absolvoval Učiteľský ústav v Mahiľove, roku 1985 Bieloruskú poľnohospodársku akadémiu v Horkach, získal diplom učiteľa dejepisu, spoločenských vied a ekonómie. V období 1975-1977 a 1980-1982 slúžil v Sovietskej armáde. Po absolvovaní vysokých škôl a službe v armáde bol riaditeľom kolchozu na východe Bieloruska. Roku 1991 sa postavil na stranu Janajeva a jeho pučistov proti Gorbačovovej politike, bol aj proti rozpadu ZSSR a vyhláseniu nezávislého Bieloruska v decembri toho istého roka. Od roku 1994 je bieloruským prezidentom. Väčšina svetových politikov ho považuje za „posledného európskeho diktátora“, politici SNŠ, vrátane Vladimira Putina však tento pohľad odmietajú a s Lukašenkom udržujú čulé diplomatické vzťahy. Lukašenko udržuje vzťahy aj s KĽDR, alebo v minulosti s Líbyou Muammara Kaddáfího a Irakom Sadáma Husajna.
V roku 1977 sa oženil s Galinou Rodionovnou Želnerovičovou. Majú synov Dmitrija a Viktora.
Rekreačne hráva hokej, podobne ako jeho syn Viktor..
Medzinárodne neuznaný Lukašenko.
Spojené štáty, Európska únia a viaceré krajiny EÚ neuznali Lukašenka za prezidenta Bieloruska pretože prezidentské voľby v auguste 2020 nemali demokratickú legitimitu. OBSE označila prezidentské voľby vo svojej správe za netransparentné, neslobodné a nespravodlivé a vyzvala na ich zopakovanie. Aj po týchto voľbách pokračovali v Bielorusku reťazové demonštrácie za odvolanie Lukašenka z funkcie prezidenta. V západných krajinách je Lukašenko označovaný za posledného európskeho diktátora. Lukašenko sa tiež podľa viacerých médií snaží prenasledovať nezávislých novinárov a médiá v Bielorusku, pričom kriminalizuje novinárov, opozičných politikov a protestujúcich. 
Na základe rezolúcie Rady OSN pre ľudské práva odsudzujúcej porušovanie ľudských práv v Bielorusku, ktorá bola prijatá v marci 2021 začne komisárka OSN pre ľudské práva Michelle Bacheletová s jej tímom vyšetrovať údajné porušovanie ľudských práv v Bielorusku v súvislosti s vlaňajšími prezidentskými voľbami. 
Vrcholní predstavitelia EÚ vyzvali 24. mája 2021 Bielorusko, aby prepustili aktivistu, blogera a novinára Ramana Prataseviča a jeho partnerku Sofiu Sapegovú po tom, čo ich v nedeľu 23. mája 2021 zadržali na letisku v Minsku po odklonení civilného lietadla spoločnosti Ryanair. Toto zadržanie viacerí premiéri a prezidenti štátov EÚ označili za „únos“ a „štátom podporovaný terorizmus“ a obvinili z neho Lukašenkov režim, na ktorý plánujú zaviesť ďalšie sankcie. 27. mája 2021 vyzvali na „okamžité a bezpodmienečné prepustenie“ bieloruského novinára Ramana Prataseviča a všetkých ďalších novinárov a politických väzňov zadržiavaných v Bielorusku ministri zahraničných vecí zo skupiny krajín G7.
Zoznam kandidačných listín pre voľby do NR SR v roku 2006

Kandidačné listiny pre voľby do NR SR, ktoré sa konali 17. júna 2006 odovzdalo do 18. marca 2006 Ústrednej volebnej komisii 21 politických strán a hnutí (zoradené sú podľa poradia v akom odovzdali svoje kandidátky):
Dažďový les

Dažďový les alebo dažďový prales je označenie pre listnaté lesy (prakticky ide vždy o zelené dažďové lesy), v ktorých nie je obdobie sucha, a ktoré rastú v tepelne priaznivých podmienkach, konkrétne v tropickom ("tropický dažďový les"), subtropickom ("subtropický dažďový les") alebo čiastočne aj v miernom pásme ("dažďový les mierneho pásma").
Výskyt.
Ďaždové pralesy sa vyskytujú od tropického pásma až po mierne pásmo:
Charakteristické sú porasty stromov machmi a lišajníkmi a na zemi rast papradí.
Tropický dažďový prales.
Tropický dažďový prales je veľmi bohatý na druhy – obsahuje až vyše 100 druhov stromov na hektár. V tropickom dažďovom lese žije najmenej 50 % všetkých druhov živočíchov a zvierat Zeme, pričom ani zďaleka ešte nie sú všetky známe a každý deň v dôsledku ničenia týchto lesov mnohé druhy vyhynú.
Tropický dažďový prales sa nachádza prevažne v rozvojových krajinách. V roku 1990 pokrýval asi 7 miliónov km2 povrchu Zeme, pričom rovnaké množstvo bolo zničené počas predchádzajúcich 30 rokov. Má zo všetkých ekosystémov najväčšiu biomasu.
Veľkým ekologickým problémom je prudké znižovanie plochy týchto lesov z ekonomických dôvodov (odlesňovanie). To má vplyv na atmosférickú cirkuláciu kyslíka, ohrozuje to takmer všetky svetové živočíšne a rastlinné druhy, spôsobuje eróziu pôdy a ďalšie problémy.
Vodstvo.
V dažďových pralesoch majú rieky vždy veľa vody. Tečú tam najvodnatejšie rieky na Zemi – napríklad Amazonka a Kongo. Rieky majú kalnú vodu. Vytvárajú v nej zásoby vody. 
Rastlinstvo.
Rastliny rastú v poschodiach až do výšky 70 metrov. Sú veľmi pestré a husté. Tropické dažďové pralesy obsahujú najväčší počet rastlín a živočíchov na Zemi, mnohé z nich ostávajú neobjavené. Rastú v nich aj popínavé rastliny (liany). 
Len Amazonský dažďový prales produkuje okolo 9 % všetkého kyslíka, ktorý vzniká na Zemi a 16 % kyslíka na povrchu.
Obyvateľstvo.
Moderná civilizácia prenikla už i do dažďových pralesov. Pestuje sa v nich palma kokosová, banánovník, kávovník, olivovník, cukrová trstina, ryža a iné plodiny, ťaží sa v nich mahagón. Lokálne však v tropických pralesoch stále žijú kmene, ktoré neudržiavajú trvalé styky s vonkajším svetom. Zriedkavo sa nájdu aj také, ktoré nepoznajú modernú civilizáciu vôbec. Nie je zriedkavosťou, že ich príslušníci žijú na úrovni pravekých ľudí, nepoužívajú kovy, žijú v rodovom zriadení a živia sa ako lovci a zberači.
Robert Howard Grubbs

Robert Howard Grubbs (* 27. február 1942, Possum Trot, Kentucky, USA – † 19. december 2021) bol americký chemik. V roku 2005 získal spolu s Richardom Schrockom a Yvesom Chauvinom Nobelovu cenu za chémiu za objav metódy výmennej reakcie a metódy organickej syntézy.
Svoje skoré detstvo prežil v Kentucky kde aj navštevoval základnú verejnú školu McKinley, strednú školu Franklin Junior High a Vysokú školu Paducah Tilghman High School. Svoje štúdium ukončil na Univerzite na Floride pod vedením Merle Battiste, kde získal aj B.S. a M.S. tituly. V roku 1968 získal na 
Columbia University v štáte New York pod vedením profesora Ronalda Breslowa titul Ph.D.
Ďalší rok strávil spolu s Jamesom Collmanom na Stanfordovej univerzite. Neskôr bol povolaný na fakultu Michiganskej štátnej univerzity. V roku 1978 odišiel na Kalifornský technologický inštitút, kde pôsobil v spolupráci s Viktorom a Elizabet Atkinsovými.
PH

PH alebo ph alebo pH alebo Ph môže znamenať:
Veta (filozofia)

Veta je myšlienka vyjadrená slovami.
Veta je elementárna stavebná jednotka jazyka. Kombinuje rozličné slová do výpovede. Usporiadanie slov zodpovedá gramatickým a logickým pravidlám. Význam vety sa nedá odvodiť iba z významu slov, ktoré veta obsahuje (slová nie sú jednoznačné), ale skôr z kontextu vetného celku. Zo spôsobu formulácie možno rozpoznať, či hovoriaci pokladá výpoveď za skutočnú, za žiadúcu, za pravdepodobnú alebo skôr za otáznu. Z tohto hľadiska obsahuje každá veta súd o vzťahu subjektu a objektu poznania.
Wittgenstein.
Podľa Wittgensteina je veta zmyslovo vnímateľný spôsob vyjadrenia myšlienky. Veta je obraz skutočnosti. Možnosť vety sa opiera o princíp zastúpenie predmetov znakmi. Všetky zmysluplné vety pozostávajú z dvoch momentov: z logickej formy, ktorá je zároveň formou skutočnosti (logické konštanty nezastupujú), a zo znakov, ktoré zastupujú predmety zobrazené v myšlienkach. Možno to formulovať aj takto: Všetky zmysluplné vety obsahujú výlučne empirické pojmy (=výrazy, ktoré zastupujú veci) a logické funkcie, ktorými sú empirické pojmy spojené. Súhrn pravdivých viet je celá prírodná veda (alebo súhrn prírodných vied)). Význam vety spočíva v metóde jej verifikácie.
Viedenská kotlina

Viedenská kotlina (alebo Viedenská panva, po nemecky "Wiener Becken", po česky "Vídeňská pánev") je subprovincia (severozápadná časť) Západopanónskej panvy v Rakúsku, Česku (tam zasahuje najmä ako Juhomoravská panva – Dolnomoravský úval) a Slovensku, kam zasahuje najmä ako Záhorská nížina. Tvorí asi dlhú, podlhovastú panvu.
Na juhozápade sa začína pri rakúskej obci Gloggnitz, kde ohraničuje Východné Alpy. Z východu je ohraničená Litavskými vrchmi (Leithagebirge) a Hainburskými vrchmi a Malými Karpatmi. Na severe je jej ohraničením obec Napajedla v Česku, geologicky ju ohraničuje v tejto oblasti waschbersko-ždánická zóna flyšového pásma Západných Karpát.
Geomorfologické delenie.
Na území Slovenska a Česka sa delí takto:
Geológia.
Tektonika.
Viedenská kotlina, v geológii obvykle nazývaná "Viedenská panva", vznikla v neogéne mechanizmom pull apart (tzv. pull-apart panva). Je založená na starších sedimentoch flyšového a bradlového pásma ako aj nesenej gosauskej panvy. Panva má zložitú zlomovú stavbu a jej uloženiny sa tak stali vhodnými pascami na ropu. Približne v strede panvy sa nachádza vyvýšená zóna sigmoidálneho tvaru (tzv. spannbersko-matzenský chrbát).
Stratigrafia.
Jej sedimentárna výplň je tvorená horninami stredného a vrchného miocénu a pliocénu. Sedimenty dosahujú hrúbku až . Najstaršími horninami sú zlepence egenburgu, ktoré signalizujú úvodné prehĺbenie panvy. Nad nimi sa nachádza lužické súvrstvie tvorené šlírmi. Horniny karpatu sa vyskytujú v dvoch vývojoch – flyšovom a šlírovom. Koncom karpatu sa panva začala splytčovať. Súvrstvia spodného badenu sú typické prevahov hruboklasitických sedimentov a ílov. Pre stredný baden bolo charakteristické usadzovanie litotamniových vápencov a pieskovcov. Vo vrchnom badene prevažovala sadimentácia ílov až sladkovodných sedimentov. Horniny sarmatu predstavujú dve prostredia – hlbokovodné (panvové) tvorené ílmi a okrajové tvorené príbrežnými sedimentami ako sú piesky, oolitické vápence a rífové vápence. V tomto období more Paratethys z územia panvy ustúpilo a vzniklo tu sladkovodné jazero. Usadzovali sa tu panónske monotónne sliene a pieskovce. V tomto období sa usadili i sedimenty, z ktorých neskôr vznikli do hrubé polohy lignitu. Podobne sa lignit nachádza aj v pontských sedimentoch, kde je sprevádzaný pestrými ílmi a štrkmi. Niektoré časti týchto súvrství obsahujú do hrubé polohy lignitu. V pliocéne sa usadzovali hlavne riečne sedimenty, tvorené štrkmi. Nachádzajú sa tu mladé uhoľné sloje.
Viedenský kongres

Viedenský kongres bol mierový kongres všetkých európskych štátov okrem Turecka, ktorý sa konal od 14. septembra 1814 do 9. júna 1815 vo Viedni a čiastočne aj v Bratislave. Ukončil epochu vojen s napoleonským Francúzskom a viedol k zásadným zmenám európskych hraníc. Viedenský kongres položil základy modernej diplomacie. Bol dielom vedúcich osobností Metternicha (Rakúsko), Hardenberga (Prusko), Talleyranda (Francúzsko), Alexandra I. (Rusko) a Castlereagha (Spojené kráľovstvo), bola to koncepcia rovnováhy síl, ktorá mala zabrániť vzostupu ďalšieho Napoleona a zabezpečiť trvalý mier.
Analytická veta

Analytická veta je veta určitého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku, ktorej pravdivosť možno určiť iba na základe pravidiel daného systému bez využitia mimojazykových faktov. Analytická veta je logická pravda.
Logická pravda

Logická pravda je analytická veta, ktorá neposkytuje nijakú bezprostrednú informáciu o mimojazykovej skutočnosti. Logické pravdy tvoria obsah formálnej logiky.
Podľa G. W. Leibniza je pravda rozumu nevyhnutná pravda - pravdivosť tu vyplýva zo zákonov logiky; pravdy rozumu sú pravdivé vo všetkých možných svetoch.
Gödelova veta

Gödelova veta (názov podľa Kurta Gödela) je:
Gödelova veta o neúplnosti

Gödelova veta o neúplnosti je matematická veta.
V roku 1931 Kurt Gödel dokázal tzv. vetu o neúplnosti, ktorá odhalila hranice Hilbertovho programu.
Je to jedna z najvýznamnejších viet základného matematického výskumu. Z filozofického hľadiska je to rozhodujúca veta o podstate matematiky. 
Formulácia.
Vetu o neúplnosti možno formulovať takto:
To by mohlo svedčiť o nekonečnosti významových útvarov.
Preto nemožno matematiku ani ako celok, ani v jej podstatných častiach chápať ako uzavretý kalkul. Predovšetkým to znamená, že nemožno súčasne potvrdiť úplnosť a bezospornosť výrazovo dostatočne bohatej matematickej oblasti.
V uvedenom zmysle je buď bezosporná a potom neúplná, alebo úplná a potom protirečivá. Keďže sa nemožno zrieknuť bezospornosti, treba sa zrieknuť úplnosti.
To znamená, že vo výrazovo dostatočne bohatej matematickej oblasti síce možno v dostatočne obsiahlom logickom jazyku vety formulovať, ale ich nemožno odvodiť.
Gödelova veta navždy odstránila predstavu o matematike (alebo aj jej častiach) ako úplnej, navždy uzavretej vede.
Hlavná veta

Hlavná veta je veta v súvetí, ktorá nie je závislá od inej vety v tom istom súvetí.
Oznamovacia veta

Oznamovacia veta alebo enunciatívna veta je veta prosto niečo oznamujúca alebo tvrdiaca. 
Je to základný, najčastejší typ viet postojovej modálnosti. Vyjadruje sa indikatívom verba finita a klesavou konkluzívnou kadenciou. Základná modálna schéma oznamovacej vety je oznamovací spôsob + klesavá konkluzívna kadencia. Pri nereálnom deji sa namiesto indikatívu používa kondicionál. V písomných prejvoch sa na konci oznamovacej vety píše bodka
Významom oznamovacej vety z hľadiska logiky je propozícia.
Podmienková veta

Podmienková veta alebo kondicionálna veta (zast. hypotetická veta) je príslovková veta označujúca podmienku, za ktorej sa uskutočňuje dej označený hlavnou vetou, napr. „Bol by som rád, keby si to urobil.“ Patrí medzi príčinné vety.
Príslovková veta

Príslovková veta alebo adverbiálna veta môže byť:
Pozorovacia veta

Pozorovacia veta je podľa W. Van O. Quineho veta priamo a pevne spätá s našimi stimuláciami. Napr. 'Prší', 'Začína byť chladno', 'Tamto je králik'. Pozorovacie vety sú príležitostné vety: pravdivé pri určitých príležitostiach a nepravdivé pri iných. Niekedy prší, niekedy nie. Čiže: Pozorovacia veta je príležitostná veta, ktorou sa môžu hovoriaci týmto jazykom (ktorí sú svedkami danej udalosti) okamžite dohodnúť.
Protokolárna veta

Protokolárna veta je v novopozitivizme čistý opis, logicky usporiadaný takým spôsobom, ako sa to robí v protokoloch z laboratórnych pozorovaní. Predmetom protokolárnych viet je vlastne vnútorná skúsenosť, pretože opísať možno iba to, čo je v nej, pretože nič iné nám nie je prístupné. Správnosť protokolárnych viet možno overiť iba bezprostrednou skúsenosťou. Protokolárne vety sú základom empirickej vedy a jej zdôvodňovania.
Syntetická veta

Syntetická veta je veta určitého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku, ktorej pravdivosť nemožno určiť iba na základe pravidiel daného systému, ale sú k tomu potrebné aj empirické údaje, treba využiť mimojazykové fakty.
Vedľajšia veta

Vedľajšia veta je veta, ktorá gramaticky závisí od inej vety toho istého súvetia. Je to teda veta majúca v rámci súvetia funkciu niektorého vetného člena.
Vyskytuje sa buď v jednoduchom podraďovacom súvetí alebo v zloženom súvetí.
Druhy vedľajších viet sú uvedené v článkoch podraďovacie súvetie a zložené súvetie.
Veterinárna medicína

Veterinárna medicína (iné názvy: veterinárne lekárstvo, veterinárstvo, zverolekárstvo, zverozdravotníctvo) je vedný odbor, ktorý sa zaoberá chorobnosťou a liečením zvierat, hygienickou neškodnosťou potravín a surovín živočíšneho pôvodu.
Veterinári na Slovensku.
Na Slovensku pôsobí 918 firiem, ktorých primárna činnosť je veterina . V Banskobystrickom kraji je ich 145, 127 v Bratislavskom kraji, 123 v Košickom kraji, 145 v Nitrianskom kraji, 111 v Prešovskom kraji, 74 v Trenčianskom kraji, 114 v Trnavskom kraji, a 79 v Žilinskom kraji.
Veto

Veto (z lat. "Zakazujem") môže byť:
Podľa toho, ako dlho veto trvá, rozlišujeme dva základné typy:
Vhľad

Vhľad (, ) je náhle pochopenie vzťahových súvislostí medzi prvkami prítomnými v danej situácii.
Via moderna

Via moderna bola nová škola v rámci scholastiky, ktorá oproti via antiqua tvorí náplň neskorej scholastiky. Hlavným predstaviteľom novej školy bol William Occam.
Vibrácia

Vibrácia je mechanické kmitanie (oscilácia) predmetu. 
Môže ísť napríklad o rýchly periodicky opakovaný nízkoamplitúdový pohyb súčiastok, zariadenia, materiálov, ktorý vzniká neúmyselne (napr. chodom stroja) alebo úmyselne, vyvolaný zvláštnym zariadením – vibrátorom (napr. na zhutňovanie betónu).
Jozef Viceník

Jozef Viceník (* 11. december, 1941, Trnava ) je slovenský logik a metodológ. 
Je autor diela: "Spory o charakter metodológie vied". (Problémy a tendencie), 1988.
Klaudius Viceník

Klaudius Viceník (* 1940 – † 17. marec 1999) bol slovenský biokybernetik, filozof a fotograf.
Bol jedným z prvých slovenských žiakov profesora Paramhansa Svámiho Mahéšvaránandu, nestor jogy a ezoteriky na Slovensku, zakladateľ Slovenskej psychotronickej spoločnosti, spoluzakladateľ Slovenskej asociácie Rímskeho klubu.
Paramhans Svámi Mahéšvaránanda

Paramhans Svámi Mahéšvaránanda alebo skrátene Svámidží (* 15. august 1945, Rupavas, štát Radžastan) je indický profesor jogy, ktorý v roku 1972 prišiel do Európy šíriť učenie svojho Majstra Bhagavána Šrí Díp Nárájána Maháprabudžího. Žije vo Viedni, kde založil "Medzinárodnú rakúsko-indickú joga védanta spoločnosť" a krátko po svojom príchode do Európy navštívil aj Česko-Slovensko. Bratislava bola jedným z prvých miest na Slovensku, ktoré Svámidží navštívil a kde začal jogu vyučovať.
Svámidží vypracoval univerzálny systém "Joga v dennom živote", podľa ktorého cvičia priaznivci jogy v Rakúsku, Nemecku, Švajčiarsku, Chorvátsku, Slovinsku, Maďarsku, Anglicku, Amerike, Kanade, Španielsku, Indii, Austrálii a na Novom Zélande.
Podľa Svámidžího je jedným z cieľov jogy dopriať každému slobodu, mať porozumenie pre všetkých. V joge vládne tolerancia a ide jej o to, aby sa tolerancia zasievala do ľudského vedomia, a aby jej princípy začali praktikovať náboženskí, politickí i spoločenskí predstavitelia, aby sa prebudili ľudské sily a vedomie k ochrane všetkého živého na celej planéte.
Jedným z prvých žiakov Svámidžího na Slovensku je Klaudius Viceník.
Slovesný vid

Slovesný vid alebo aspekt je označenie pre opozíciu dokonavosti (ohraničenosť deja)/nedokonavosti (neohraničenosť deja), prípadne aj opozíciu príznakovej násobnosti/nenásobnosti, slovesného deja najmä v slovanských jazykoch. 
Podstata a charakterizácia vidu je predmetom početných lingvistických sporov. V súčasnosti sa pokladá za gramatickú alebo gramaticko-lexikálnu kategóriu. Je tiež sporné, nakoľko je pojem „vid“ použiteľný na podobné javy v románskych a mnohých iných jazykoch.
Slovesný vid je predmetom aspektológie.
V prípade dokonavosti hovoríme (prinajmenšom v slovanských jazykoch) o dokonavom vide (aspekte) alebo perfektívnom vide (aspekte) a príslušné sloveso sa nazýva dokonavé sloveso alebo perfektívum alebo perfektívne sloveso; v prípade nedokonavosti hovoríme o nedokonavom vide (aspekte) alebo imperfektívnom vide (aspekte) a príslušné sloveso sa nazýva nedokonavé sloveso alebo imperfektívum alebo imperfektívne sloveso; v prípade slovies, ktoré môžu byť podľa kontextu dokonavé alebo nedokonavé hovoríme o obojvidových slovesách. Príklad: 
V slovanských jazykoch (napríklad v slovenčine) obyčajne sloveso v dokonavom vide a sloveso v nedokonavom vide formálne považujeme za dve slovesá (nie za dva „varianty“ toho istého slovesa).
Nedokonavý vid.
Nedokonavý vid je vyjadrenie (jednak v minulosti, prítomnosti alebo budúcnosti a jednak na začiatku alebo na konci) neohraničeného, teda prebiehajúceho, deja. Dej na konci neohraničený sa označuje aj ako neukončený.
Príklady sú písať, prepisovať, nakupovať, robiť, bežať.
Budúci čas sa v slovenčine pri nedokonavých slovesách zväčša tvorí zloženým slovesným tvarom (budem pracovať, budem prepisovať).
Dokonavý vid.
Dokonavý vid je vyjadrenie (jednak v minulosti alebo budúcnosti a jednak na začiatku alebo na konci) ohraničeného, teda neprebiehajúceho, deja. Dej na konci ohraničený sa označuje aj ako ukončený. Slovesá na roz- (rozbehnúť sa) sú príklady deja ohraničeného na začiatku.
Príklady sú dopísať, rozpísať, prepísať, nakúpiť, urobiť, rozbehnúť sa.
Budúci čas sa v slovenčine pri dokonavých slovesách tvorí jednoduchým slovesným tvarom (odpíšem, prepracujem, zakryjem). Dokonavé slovesá nemajú prítomný čas (napr. prečítať: prečítal som - min.č., prečítam - bud.č.).
Videnie

Videnie môže byť:
Vidžňánaváda

Vidžňánaváda je smer budhistickej filozofie, presnejšie jej mahájánovej formy, vyznačujúci sa učením o jedinej realite ducha. Podľa vidžňánavády je skutočný jedine vnútorný svet.
Karl Wilhelm Reinmuth

Karl Wilhelm Reinmuth (* 4. apríl 1892, Heidelberg, Nemecko – † 6. máj 1979) bol nemecký astronóm, ktorý objavil takmer 400 planétok, ako prvá bola 796 Sarita v roku 1914.
Medzi jeho najvýznamnejšie objavy patria planétky skupiny Apollo a 69230 Hermes. Objavil aj Trójanov 911 Agamemnon, 1143 Odysseus, 1172 Äneas, 1173 Anchises, 1208 Troilus, 1404 Ajax, 1437 Diomedes a 1749 Telamon.
Je po ňom pomenovaná planétka 1111 Reinmuthia, ktorú tiež objavil.
Objavil aj dve periodické kométy 30P/Reinmuth a 44P/Reinmuth.
Cyril V. Jackson

Cyril V. Jackson (* 5. december 1903 – † február 1988) bol juhoafrický astronóm, ktorý objavil 72 planétok a jednu kométu (58P/Jackson-Neujmin).
Narodil sa v meste Yorkshire v Anglicku, no jeho otec emigroval do Južnej Afriky v roku 1911.
Guinea

Guinea môže byť:
Michael Moore

Michael Moore (* 23. apríl 1954, Flint, Michigan, USA) je americký filmový režisér, scenárista a producent, autor filmového dokumentu Fahrenheit 9/11. Film je rozdelený na tri časti. Popisuje Bushov nástup na dráhu prezidenta a objasňuje údajné okolnosti invázie do Iraku ako aj príčiny útoku na WTC.&lt;br&gt; 
Je režisérom filmu "Bowling for Columbine" v ktorom sa okrem iného dostáva k príčine toho, prečo v USA za rok dochádza k vyše 10 000 vraždám spáchaných strelnou zbraňou, zatiaľ, čo v Kanade iba k stovke.
V súčasnosti je jedným z najznámejších dokumentaristov na svete. V roku 2005 ho časopis "Time" označil za jedného zo sto najvplyvnejších ľudí na svete.
Unitatis Redintegratio

Unitatis Redintegratio, dekrét o ekumenizme, je dokument Druhého vatikánskeho koncilu. Okrem iného potvrdzuje aj právo východných katolíckych cirkví na vlastnú teológiu (popri vlastnej liturgii, spiritualite a disciplíne). Neraz sa prekrýva s dekrétom "Orientalium Ecclesiarum" alebo ho dopĺňa, keďže obidva dekréty čiastočne vznikli zo schémy o jednote cirkvi.
Prijatý bol v pomere 2 134 proti 11 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 21. novembra 1964 (na sviatok Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu).
Lumen Gentium

Lumen Gentium (z lat. "Svetlo národom", ofic. "Dogmatická konštitúcia o Cirkvi"), je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Zásadný prínos tohto dokumentu spočíval v ponímaní Cirkvi ako Božieho ľudu. Zaoberá sa tiež hierarchickým usporiadaním Cirkvi a poslaním laikov. Posledné kapitoly sú venované eschatológii a Panne Márii.
Prijatý bol v pomere 2 151 proti 5 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 21. novembra 1964.
Dei Verbum

Dei Verbum, alebo "Dogmatická konštitúcia o Božom zjavení", je jedným z hlavných dokumentov z Druhého vatikánskeho koncilu. Pojednáva o základých otázkach zjavenia, tradície a inšpirácie Svätého Písma.
Prijatý bol v pomere 2 344 proti 6 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 18. novembra 1965.
Sacrosanctum Concilium

Sacrosanctum Concilium, alebo "Konštitúcia o posvätnej liturgii" (v preklade "Posvätný koncil"), je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Okrem teológie liturgie dokument priniesol základ pokoncilnej liturgickej reformy - liturgia v národných jazykoch, s aktívnejšou účasťou veriacich. Prijatý bol v pomere 2 147 proti 4 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 4. decembra 1963. 
Obsah.
"Čísla v zátvorkách korešpondujú s číslami sekcií v texte."
Názov a cieľ.
Názov dokumentu sú prvé slová prvej sekcie konštitúcie "Posvätný koncil" (v origináli "Sacrosanctum Concilium"). Cieľom tejto konštitúcie bolo priblížiť slávenie omše veriacemu ľudu ich aktívnym zapojením do jej slávenia. Konštitúcia ponecháva ako liturgický jazyk latinčinu, ale umožňuje jednotlivé časti preložiť do národných jazykov. V konštitúcii je znovuobnovená tradícia koncelebrácie, upravené obrady sviatostí, zrevidované modlitby posvätného ofícia a upravený liturgický kalendár.
Gaudium et Spes

Gaudium et Spes, dekrét „o Cirkvi v súčasnom svete“, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Zaoberá sa témami ako povolanie a poslanie človeka, dôstojnosť ľudskej osoby, ako aj otázkami politického života a mieru medzi národmi.
Prijatý bol v pomere 2 307 proti 75 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 7. decembra 1965.
Perfectae caritatis

Perfectæ Caritatis, dekrét o primeranej obnove rehoľného života, je jeden z najkratších dokumentov vydaných Druhým vatikánskym koncilom. Prijatý bol v pomere 2 321 k 4 hlasovaním biskupov a vyhlásený pápežom Pavlom VI. 28. októbra 1965.
Optatam Totius

Optatam Totius, dekrét o kňazskej výchove, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol 2 318 hlasmi proti 3 hlasom biskupov a vyhlásený pápežom Pavlom VI. 28. októbra 1965.
Presbyterorum ordinis

Presbyterorum Ordinis, dekrét o kňazskom účinkovaní a živote, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 2 390 proti 4 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 7. decembra 1965.
Apostolicam Actuositatem

Apostolicam Actuositatem, dekrét o laickom apoštoláte, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 2 340 proti 2 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 18. novembra 1965.
Inter Mirifica

Inter Mirifica, dekrét o spoločenských komunikačných prostriedkoch, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 1 960 proti 164 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 4. decembra 1963.
Destilácia (chémia)

Destilácia je čistiaca a izolačná metóda oddeľovani zložiek zmesi založená na rozličnej teplote varu zložiek zmesi pri danom tlaku (napr. výroba destilovanej vody, výroba benzínu). Využíva fakt, že pri zmesi látok (s výnimkou azeotropických zmesí) je zloženie pár nad kvapalinou iné ako zloženie kvapalnej fázy: zmes v destilačnej banke začne zahrievaním vrieť, vzniknutá para, ktorá kondenzuje v chladiči a pritečie do predlohy ako destilát, je bohatšia o prchavejšiu zložku zmesi. Vrejúca zmes v destilačnej banke sa tým obohacuje o menej prchavú zložku, ktorá má vyššiu teplotu varu, preto teplota v destilačnej banke počas destilácie vzrastá až dosiahne teplotu varu čistej menej prchavej zložky.
Zmes látok sa zahrieva, kým nedosiahne želanú teplotu, pri ktorej dochádza k varu a k odparovaniu oddeľovanej látky. Pary oddeľovanej látky sa odvádzajú od kvapalnej zmesi do chladiča, kde dochádza ku kondenzácii pár na kvapalné skupenstvo. Oddeľovaná látka sa potom zachytáva v kvapalnej podobe v predlohe ("kondenzát", "destilát"). Keďže teplota varu látky klesá s klesajúcim tlakom, môžeme znížením tlaku destilovať tú istú zmes pri nižších teplotách (destilácia za zníženého tlaku), čo umožňuje destilovať látky, ktoré by sa pri vyšších teplotách rozkladali.
Ak sa teplota zmesi postupne zvyšuje a pri rôznych teplotách sa zachytávajú rôzne súčasti ("frakcie") z jednej zmesi, hovoríme o frakčnej destilácii.
Pokiaľ je destilát nedostatočne čistý a obsahuje viac vyššievrúcej zložky ako je prípustné, je možné ho prečistiť opakovanou destiláciou. Rovnaký efekt viacnásobnej destilácie je možné dosiahnúť zaradením rektifikačnej kolóny do destilačnej aparatúry. Časť pár vydestilovanej zmesi nie je odvedená do chladiča, ale po skondenzovaní spätne prúdi rektifikačnou kolónou do destilačnej banky (spätný tok). Tieto skondenzované pary sa pri spätnom toku stretávajú s hore vystupujúcimi parami. Pri tomto stretnutí sa hore vystupujúce pary obohacujú o nižšievrúcu zložku a zostupujúci kondenzát sa obohacuje o vyššievrúcu zložku. 
V priemysle sa destilácia používa napríklad pri výrobe etanolu alebo pri separácii jednotlivých zložiek ropy.
Nový údel

Nový údel () je meno pre niekoľko programov zavedených počas rokov 1933-37 počas vlády prezidenta Franklina D. Roosevelta v USA s cieľom podporiť, ozdraviť a zreformovať ekonomiku USA počas Veľkej hospodárskej krízy. 
Prvých 100 dní.
Počas prvých 100 dní Rooseveltovej vlády bolo prijatých niekoľko opatrení: