burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Nueva Loja (Ekvádor)

Nueva Loja (tiež známa ako Lago Agrio, podľa "Sour Lake" v Texase) je hlavným mestom provincie Sucumbíos v Ekvádore. Bolo založené na ropných poliach spoločnosti Texaco v 60. až 70. rokoch 20. storočia, ktorá si tu postavila tábor.
Nueva Loja leží v strede provincie Sucumbíos v Amazonskom pralese a je jedným z najdôležitejších miest v severovýchodnom Ekvádore. Jeho dôležitosť je pripisovaná "ťažbe ropy". Je pomenované podľa "Loja", pretože veľa prvých kolonistov prichádzalo z južnej provincie Loja.
Oblasť okolo mesta má veľa ekologických problémov. "Dažďový prales" bol v tejto oblasti zlikvidovaný a poškodenie životného prostredia je vážne s katastrofickým ropným znečistením niektorých oblastí.
Na konci roku 2001 tu žilo 34 505 obyvateľov.
San Juan de Ambato

Ambato (plným menom San Juan de Ambato) je mesto v strednom Ekvádore, leží na brehoch rieky Ambato. Je hlavným mestom provincie Tungurahua, leží vo výške Počet obyvateľov 154,095 (INEC, 2001).
Mesto je vedúcim obchodným a dopravným centrom úrodnej oblasti blízko severného úpätia sopky Tungurahua, ktorá je stále ešte aktívna a vyvrhovala v auguste 2006. V pondelky sa tu organizuje jeden z najväčších trhov ovocia, zeleniny a vyberaného mäsa v celej krajine. Navyše Ambato usporadúva známy "Fiesta de las Flores y de las Frutas" (Festival kvetov a ovocia) vo februári. Aby sa spamätalo z tragického zemetrasenia 5. augusta 1949, začalo Ambato so svojou tradíciou festivalu ovocia a kvetín. A dodnes to je veľkou turistickou atrakciou mesta. V tomto čase školy a podniky zatvárajú z dôvodu rozličných pochodov a show a taktiež prebieha voľba "Queen of Ambato" spomedzi zástupkýň škôl, niektorých úradov vlády a policajných síl. 
Zemetrasenie 5 augusta 1949 zničilo väčšinu mesta a zostalo iba niekoľko budov z koloniálnych čias.
Význačné sú mauzóleum Juan Montalvo, panstvo Juan León Mera a biela katedrála Ambato.
Ambato je tiež miestom, kde 12 novembra 1821, dosiahol Antonio José de Sucre veľké víťazstvo nad španielskou kráľovskou armádou v boji za nezávislosť. Tento deň je teraz oficiálnym sviatkom mesta.
V poslednom čase bolo dobudované nové nákupné stredisko s kinom (2005) nazývané "El Mall de Los Andes".
De lege ferenda

De lege ferenda je latinský právnický výraz znamenajúci "z hľadiska budúceho zákona/práva". Vzťahuje sa na právny stav, ktorý v súčasnosti neplatí, ale do budúcnosti sa nad ním uvažuje a po zmene zákonov môže nastať. Opakom je výraz de lege lata.
Turista

Turista môže byť:
Jaroslav Dušek

Jaroslav Dušek môže byť:
Kanálový varný reaktor s uránovo-grafitovým moderátorom

Kanálový varný reaktor s uránovo-grafitovým moderátorom alebo uránovo-grafitový varný reaktor kanálového typu alebo hovorovo reaktor RBMK (z rus. "reaktor boľšoj moščnosti kipjaščij" (alebo "...kanaľnyj)") je druh jadrového reaktora. Moderátorom je grafit, má ľahkovodné chladenie. Medzi jeho prednosti patrí, že môže pracovať aj s neobohateným uránom, a tak sa môžu ušetriť náklady na drahé procesy obohacovania uránu.
Dnes sa už nevyrába, ale dodnes je v prevádzke v Rusku. 
26. apríla 1986 došlo k havárii práve na tomto druhu jadrového reaktora v Černobyle. Táto havária je dnes známa ako Černobyľská havária. Dnes už sú černobyľské reaktory odstavené. Práve táto havária mala za následok medzinárodný tlak na Rusko, aby tento druh reaktorov odstavilo.
Charakteristika.
Reaktor RBMK je kanálový reaktor veľkého výkonu. Je charakteristický tým, že palivové články sú uložené v samostatných kanáloch. Do týchto kanálov sa čerpá voda, ktorá sa teplom z jadrovej reakcie premieňa na paru a prúdi do turbín. Po ochladení sa vracia späť do reaktora hnaná čerpadlami. Voda primárne pôsobí ako chladivo a médium na prenos energie, nie ako moderátor jadrovej reakcie. Na to slúžia grafitové obaly - grafitové vnútro reaktora. Na reguláciu výkonu sú použité riadiace tyče (zložené z bóru a uhlíka), ktoré sa do reaktora zasúvajú a pohlcujú neutróny - tým sa znižuje reaktivita. Tento typ reaktora má však pri niektorých špecifických podmienkach kladnú hodnotu reaktivity, čo znamená, že reaktor môže zvyšovať svoj výkon bez zásahu z vonka. Voda sa mení na paru a prestáva pohlcovať neutróny - reakcia sa rozbieha, teplota stúpa, a viac vody sa mení na paru.
Počet palivových kanálov je 1693 a sú spriahnuté do viacerých uzavretých blokov. Toto riešenie však prináša zväčšenie rozmerov reaktora - priemer cca. 12 m a výška cca. 7 m. Rozloženie neutrónového výkonu po priereze môže takto výrazne kolísať. Naopak výhodou tohto reaktora je, že pri výmene paliva nie je potrebná kompletná odstávka. Vyhorené palivové tyče sa vytiahnu z reaktora a nahradia sa novými. Ďalšia výhoda je, že reaktor je tzv. plodivého typu, čiže pri reakcii vzniká plutónium, ktoré sa z vyhorených tyčí extrahuje. Navyše sa môže ako palivo použiť aj neobohatený urán 238.
Regionálny okres Metro Vancouver

Regionálny okres Metro Vancouver je jeden z regionálnych okresov v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Pozostáva z metropolitného územia, ktoré obklopuje mesto Vancouver, niekedy sa označuje aj ako "Metropolitné územie Vancouveru" ("Vancouver Metropolitan Area") alebo "Veľký Vancouver" ("Greater Vancouver"). Metro Vancouver sa až do augusta 2007, kedy došlo ku zmene názvu, oficiálne nazýval "Regionálny okres Veľký Vancouver" ("Greater Vancouver Regional District", "GVRD")
Správa Metro Vancouver sídli v meste Burnaby. Najdôležitejším a najväčším mestom v oblasti je Vancouver. V auguste 2007 správna rada jednohlasne schválila návrh predložený vláde provincie o zmene oficiálneho mena na Metro Vancouver. Nové meno bolo oficiálne oznámené v septembri 2007.
Poloha a základné informácie.
Regionálny okres leží v juhozápadnej časti "Britskej Kolumbie". Jeho územie je západnou polovicou regiónu Lower Mainland, ktorý sa rozprestiera v širšom okolí mesta Vancouver. Jeho východnou časťou je Regionálny okres Fraser Valley. 
Podľa sčítania ľudu z roku 2006 žije v kraji 2 180 737 obyvateľov, čo predstavuje vyše polovicu obyvateľstva celej provincie Britská Kolumbia. Z tridsiatky najviac zaľudnených samosprávnych územných celkov v provincii sa trinásť nachádza v oblasti Metro Vancouver. Je to najhustejšie osídlená metropolitná oblasť v Britskej Kolumbii. Metro Vancouver sa rozprestiera na ploche 2 877,36 km².
Obce v oblasti Metro Vancouver.
Metropolitná oblasť sa skladá z 21 "začlenených" obcí a jedného "nezačleneného" volebného územia.
Nezačlenená volebná oblasť A.
Nezačlenená Electoral Area A - Volebná oblasť A zahŕňa všetky nezačlenené územia v rámci hraníc kraja, vrátane ostrova Barnston a oblasti patriacej University of British Columbia (University Endowment Lands). Na jej území žije 8 813 obyvateľov.
Indiánske rezervácie.
Na území Metro Vancouver leží 17 indiánskych rezervácií, v ktorých žije 7 177 obyvateľov.
Etnické rozdelenie populácie.
Indiánska populácia sa pohybuje na úrovni 1,9% z celkového počtu obyvateľov oblasti Regionálneho okresu Metro Vancouver.
Administratíva.
Základnou úlohou Regionálneho okresu Metro Vancouver je správa verejných služieb a zdrojov v metropolitnej oblasti. Patrí medzi nich zabezpečenie a údržba vodných zdrojov a vodovodov, kanalizácie a odpadov, dopravu, ubytovanie a starostlivosť o kvalitu ovzdušia a parkov. GVRD sa stará o 19 parkov a niekoľko prírodných rezervácií.
Systém vodovodov sa rozprestiera na ploche viac ako 2 600 kilometrov štvorcových. Dostatok pitnej vody zabezpečujú pre obyvateľov tri vodné nádrže - Coquitlam, Capilano a Seymour. Cleveland Dam, súčasť vodnej nádrže Capilano poskytuje viac ako 40 percent pitnej vody pre potreby kraja.
Regionálny okres Metro Vancouver je prevádzkovateľom siete mestskej hromadnej dopravy TransLink a siete ciest, diaľnic a mostov v oblasti. TransLink prevádzkuje systém "AirCare" - starostlivosť o ovzdušie, ktorý sa zameriava na zlepšenie kvality ovzdušia znížením škodlivých emisií z výfukových plynov automobilov. V rozmedzí rokov 1992 až 2002 sa mu podarilo znížiť emisie v ovzduší v mestských oblastiach o 35 percent.
August Horislav Škultéty

August Horislav Škultéty ("Skultéty alias Lehoczky"; * 7. august 1819, Krtíš† 21. máj 1892, Kraskovo) bol štúrovec, evanjelický a. v. farár, horlivý spisovateľ, etnograf, podnecovateľ slovenskej literatúry a vzdelanosti vo svojej dobe, riaditeľ revúckeho gymnázia. Škultéty vydával zábavný časopis pre deti "Zornička", ktorý sa stal vzorom slovenskej poézie pre deti. Bol jedným z účastníkov vychádzky štúrovcov na Devín 24. apríla 1836, kde sa podrobil „národnému krstu“. Na pamätnom výlete na Devín prijal meno Horislav a zaviazal sa zasvätiť svoj život buditeľskej, osvetovej a kultúrnej práci.
Marian Sawa

Marian Sawa (* 12. január 1937, Krasnystaw, Poľsko – † 27. apríl 2005, Varšava) bol poľský skladateľ, organista muzikológ a pedagóg.
Životopis.
Vysokoškolské štúdium absolvoval na univerzite "Akademia Muzyczna im. Fryderyka Chopina" vo Varšave v triede pre hru na organ Feliksa Rączkowského aj v skladateľskej triede Kazimierza Sikorského. Ako hudobný pedagóg pracoval vo varšavských školách na strednej i vyššej úrovni: v Združených štátnych hudobných školách Josefa Elsnera, Karola Szymanowského, Akadémie múzických umení F. Chopina (Akademia Muzyczna im. F. Chopina) a tiež na Univerzite kardinála Stefana Wyszyńského (Uniwersytet Kardynała Stefana Wyszyńskiego) špecializujúcou sa na teoretickú aj praktickú muzikológiu.
Koncertoval ako sólista aj so sprievodom po krajinách Európy (napr.: Francúzsko, Anglicko, Nemecko a Rusko). Najviac koncertoval vo svojom rodnom Poľsku.
Nahral veľa LP a CD albumov pre vydavateľstvá akými sú napríklad: Polskie Nagrania Edition, Veriton, Polonia Records, Arston, DUX, Acte Prealable.
Marian Sawa je držiteľom mnohých skladateľských ocenení, napríklad ocenenie z konkurzu 
mladých skladateľov ZKP za dielo "Assemblage" pre orchester, dvoch štátnych významných 
ocenení od ministerstva kultúry (Minister Kultury i Sztuki) a ministra školstva (Minister Edukacji Narodowej).
Dielo.
Dielo Mariana Sawy obsahuje okolo tisíc skladieb – diela inštrumentálne, vokálne a vokálno-inštrumentálne. Známi je väčšinou ako autor hudby na organ (ale zložil aj päť koncertov pre organ a orchester, sonáty, fantázie, prelúdia, toccaty a passacaglie). Veľa jeho diel vychádza z náboženstva, ktoré je jeho inšpiráciou (viaceré hudobné skladby pre zmiešaný zbor a mužskú a-cappellu, veľké formy oratorijně-kantátové, napríklad Via Crucis, Missa Claromontana, niekoľko foriem „Magnificat i Stabat Mater“). Vo svojej hudbe často nadväzoval na gregoriánsky chorál, poľské kostolné piesne a poľský folklór, často tieto prvky spojoval v jednej skladbe. 
Skladby Mariana Sawy boli zaznamenané na viacerých než štyridsiatych CD albumoch, ale aj vydavateľstvami Acte Prealable a Musica Scara Edition. Jeho dielo na organe interpretovali: Andrzej Chorosińský, Joachim Grubich, Marietta Kruzel-Sosnowská, Józef Serafin, Jan Szypowsky, Irena Wiseła-Cieślar.
V roku 2006 pri príležitosti prvého výročia smrti skladateľa vznikol spolok: Towarzystwo im. Mariana Sawy, ktorého cieľom je propagovanie a publikovanie umelcových diel, organizovanie koncertov a festivalov venovaných jeho tvorbe. Po smrti skladateľa sú majiteľmi diel jeho deti Radoslaw a Alexandra Sawa, ktorí spolupracujú so spolkom.
Starý potok

Starý potok môže byť:
Werner von Siemens

Ernst Werner von Siemens (* 13. december 1816, Lenthe, Hannoverské kráľovstvo – † 6. december 1892, Berlín, Nemecké cisárstvo) bol nemecký vynálezca a priemyselník.
Životopis.
Narodil sa v hannoverskom mestečku Lenthe (dnes súčasť mesta Gehrden), blízko Hannoveru. Bol štvrtý zo šestnástich detí Christiana Ferdinanda Siemensa (1787 – 1840), ktorý sa živil prenájmom statkov. Medzi jeho bratov patrili Carl Heinrich a Carl Wilhelm. 
Jeho otec a stará matka boli jeho prvými učiteľmi. Neskôr navštevoval rok meštiansku školu v Schönbergu, tri roky ho učil súkromný učiteľ a tri roky študoval na gymnáziu Katharineum v Lübecku. Štúdium ukončil predčasne, ale i napriek tomu sa chcel vzdelávať ďalej na univerzite. Zaujímali ho hlavne prírodné vedy, ale na univerzitu nenastúpil, pretože rodine sa nedostávalo prostriedkov. Preto mladý Werner Siemens nastúpil ako devätnásťročný do armády, kde slúžil celých 14 rokov. Vďaka tomu mohol na Delostreleckej a technickej akadémii v Berlíne tri roky študovať fyziku, chémiu, matematiku a balistiku.
Svoj prvý pruský patent dostal v roku 1842 za objav princípu galvanického postriebrovania a pozlacovania. V roku 1847 založil s Johannom Georgom Halskem firmu "Siemens a Halske – továreň na telegrafy" (Telegraphen-Bauanstalt von Siemens &amp; Halske). Firma v roku 1848 vybudovala prvú diaľkovú telegrafnú linku z Berlína do Frankfurtu nad Mohanom. Neskôr firma budovala telegrafné linky aj vo Veľkej Británii (tam ju zastupoval Carl Wilhelm Siemens) a v Rusku (tam ju zastupoval Carl Heinrich). V roku 1867 firma dokončila euro-ázijskú telegrafnú linku z Londýna do Kalkaty. V roku 1887 firma otvorila zastúpenie aj v Japonsku.
V roku 1890 sa z vedenia firmy stiahol a vedenie prenechal synom Arnoldovi a Wilhelmovi.
Starý potok (prítok Trebele)

Starý potok je potok v regióne Abov, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Trebele, meria a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na severoseverovýchodnom úpätí Malého Miliča () v nadmorskej výške približne , východne od obce Slanská Huta. 
Opis toku.
Preteká geomorfologickou časťou Salašská brázda, sprvu tečie na krátkom úseku na severovýchod, potom sa stáča a pokračuje na sever, pričom zľava priberá krátky občasný prítok prameniaci severovýchodne od obce Slanská Huta. Následne priberá pravostranný Miličský potok () a prechodne sa stáča na severovýchod. Napokon už tečie znovu na sever a severovýchodne od obce Nový Salaš sa v nadmorskej výške cca vlieva do Trebele.
Dionýz (pápež)

Svätý Dionýz († 26. december 268) bol pápežom od 22. júla 260 do 26. decembra 268.
Mylne sa uvádza, azda pre zachovanie časovej postupnosti, že Dionýz bol zvolený v roku 258, hneď po smrti svojho predchodcu sv. Sixta II. Pre krutosť Valeriánovho prenasledovania, ktoré malo za následok hromadné popravy duchovenstva, rímska cirkev zvolila Sixtovho následníka až po správe o cisárovej smrti. Takmer dva roky vládli cirkvi samotní presbyteri, pretože spolu s popravením pápeža (cisár mu dal sťať hlavu) boli popravení aj všetci siedmi diakoni.
Dionýz, podľa historikov, uskutočnil alebo aspoň začal, reorganizáciu celej cirkvi. Niekoľkým kňazom pridelil kostoly a cintoríny a stanovil hranice nových biskupstiev vo svojej metropolitnej oblasti.
Sv. Dionýz je prvým z pápežov, ktorý preukázateľne nezomrel ako mučeník, ale prirodzenou smrťou 26. decembra 268.
Miličský potok

Miličský jarok alebo aj Miličský potok je potok v Above, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Starého potoka, meria a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na východnom svahu Veľkého Miliča () v nadmorskej výške približne 
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie severovýchodným smerom, následne vstupuje do Salašskej brázdy a na krátkom úseku tečie na sever. Zľava priberá krátky prítok zo severovýchodného svahu Malého Miliča () a pokračuje severoseverovýchodným smerom. Sprava ďalej priberá prítok z juhozápadného úpätia Suchej hory () a opäť tečie severným smerom. Z ľavej strany ešte priberá prítok prameniaci juhovýchodne od obce Slanská Huta, vytvára výrazný oblúk ohnutý na východ a tečie k ústiu západným smerom. Do Starého potoka sa vlieva juhovýchodne od obce Nový Salaš v nadmorskej výške
Malý Milič

Malý Milič môže byť:
Veľký Milič

Veľký Milič môže byť:
Elektroenergetika

Elektroenergetika je odbor elektrotechniky, ktorý sa zaoberá otázkami výroby, prenosu a distribúcie elektrickej energie.
Výrobne elektrickej energie.
Najväčším výrobcom elektrickej energie na Slovensku sú Slovenské elektrárne, a.s.. Okrem nich existuje rada ďalších spoločností. Celková spotreba elektrickej energie na Slovensku v roku 2009 bola 27 386 GWh. Na Slovensku sa pritom vyrobilo 26 074 GWh, t.j. 95,21 %.
Medzi druhy elektrární patria (podiel na slovenskej výrobe v roku 2009):
Prenos elektrickej energie.
Prenosová sústava SR je v pôsobnosti Slovenskej elektrizačnej prenosovej sústavy, a.s., spoločnosti v plnom vlastníctve štátu. Prostredníctvom nej spája výrobcov a dovozcov elektrickej energie s distribučnými spoločnosťami a niekoľkými najväčšími odberateľmi (napr. U. S. Steel Košice)
Za distribúciu sa považuje dodávka elektrickej energie koncovým spotrebiteľom: domácnostiam, menším až väčším hospodárskym subjektom, ako aj ŽSR.
Na Slovensku sú tri distribučné spoločnosti
Prenos a distribúcia sa uskutočňuje prostredníctvom elektrických vedení, elektrických staníc, transformátorov a iných zariadení.
Elektrický stroj

Elektrické stroje sú stroje, ktoré menia buď formu energie (elektromotor mení el. energiu na točivý mechanický pohyb), resp. parametre elektrickej energie (transformátor mení napätie/prúd pri zachovaní výkonu, ak nezohľadníme straty).
Bradlový potok

Bradlový potok (pred 2012 aj "Bradlá" alebo "Bradla") je potok v Above, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Slančíka, má dĺžku 4,2 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na severovýchodnom úpätí vrchu Bradlo () v nadmorskej výške cca , západojuhozápadne od obce Slanec. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na severovýchod, následne sa stáča viac-menej východným smerom, pričom z juhu obteká spomenutú obec. Potom sa stáča opäť na severovýchod, podteká tri koľaje železničnej trate Košice – Čierna nad Tisou, zľava priberá svoj jediný prítok prameniaci na východnom okraji intravilánu obce Slanec a napokon sa stáča na východ. Koryto sa na záverečnom úseku mierne vlní, podteká cestu II. triedy č. 552 a západne od obce Slanské Nové Mesto ústi v nadmorskej výške do Slančíka.
Pôvod názvu.
Toponymum Bradlový potok (pred 2012 aj Bradlá alebo Bradla) je odvodené z názvu vrchu Bradlo (), na SV úpätí ktorého pramení. Podobne sú z názvu vrchu Bradlo odvodené aj staršie alternatívne názvy vodného toku Bradlá a Bradla.
Na SZ úpätí vrchu Bradlo () pramení v nadmorskej výške iný vodný tok s názvom Bradliansky potok s hydrologickým poradím 4-32-05-031; názov tohto ľavostranného prítoku vodného toku Hrabovec, ktorý ďalej ústi do Olšavy v povodí Hornádu, je tiež odvodený z tohto toponyma Bradlo (). Priama vzdialenosť prameňa Bradlového potoka (súčasť povodia Bodroga) a prameňa Bradlianskeho potoka (súčasť povodia Hornádu) je iba 2,8 km, ale každý z týchto dvoch vodných tokov tečie z vrchu Bradlo na inú stranu a teda do iného povodia. Oba geografické názvy sú jazykovo pravidelne utvorené ako dvojčlenné determinované názvy so zhodou z adjektíva a zo substantíva, každý ale inou príponou prídavného mena.
Kovalinec

Kovalinec je potok na hornej Orave, v okrese Tvrdošín. Je to pravostranný prítok potoka Bratkovčík, meria 2,8 km a je tokom V. rádu.
Pramení zo severnej strany vrchu Hálečková nad mestom Trstená na severnom okraji Oravskej vrchoviny, v nadmorskej výške približne 735 m n. m. odkiaľ tečie 2 km smerom na severovýchod. Následne vteká do Oravskej kotliny, podteká cestu III. triedy Trstená - Nové Ústie a severne od časti Trstená-Ďurdinová sa oblúkom stáča smerom na východ, pričom preteká lokalitou Kovalinec. Ďalej podteká štátnu cestu č. 59, stáča sa na juhovýchod a nad športovým areálom v Trstenej sa v nadmorskej výške približne 624 m n. m. vlieva do Bratkovčíka.
Ostrý potok

Ostrý potok môže byť:
Ostrý potok (prítok Trebele)

Ostrý potok je potok na juhu východného Slovenska, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Trebele, meria a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na severom úpätí Suchej hory () v nadmorskej výške cca 
Opis toku.
Na hornom toku tečie východoseverovýchodným smerom, z pravej strany priberá Markov potok () a vteká do Východoslovenskej pahorkatiny, do podcelku Podslanská pahorkatina. Tu pokračuje severoseverovýchodným smerom, pričom sa koryto výraznejšie vlní. Na východnom okraji intravilánu obce Kalša sa v nadmorskej výške približne vlieva do Trebele.
Markov potok

Markov potok môže byť:
Markov potok (prítok Ostrého potoka)

Markov potok je potok na juhu východného Slovenska, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Ostrého potoka, má dĺžku 2,2 km a je tokom VII. rádu. 
Prameň.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Milič, na severnom svahu Skaly (Garaboša; 608 m n. m.) v nadmorskej výške približne 465 m n. m. 
Opis toku.
Potok tečie viac-menej severovýchodným smerom a nepriberá žiadne prítoky. Na styku geomorfologických celkov Slanské vrchy a Východoslovenská pahorkatina, južne od obce Kalša, ústi v nadmorskej výške 266,9 m n. m. do Ostrého potoka.
Kašín

Kašín je potok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Trebišov. Je to ľavostranný prítok Číže, meria 5,8 km a je tokom VIII. rádu.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Bogota, na severovýchodnom svahu Vrchného kameňa (711 m n. m.) v nadmorskej výške cca 545 m n. m. Na hornom toku preteká juhovýchodným smerom lesnatým prostredím, následne vstupuje do odlesnenej Východoslovenskej pahorkatiny, do podcelku Podslanská pahorkatina a zľava priberá prítok z lokality Pod Kašínom (208,4 m n. m.). Ďalej už pokračuje viac-menej severojužným smerom, sprava priberá krátky prítok z oblasti Viničiek a preteká západne od obce Veľké Ozorovce. Neďaleko obce sa na krátkom úseku výrazne viacnásobne vlní a sprava priberá druhý prítok z oblasti Viničiek. Juhozápadne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške 163,3 m n. m. do Číže.
Teplica (prítok Chlmca)

Teplica je potok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Trebišov. Je to ľavostranný prítok Chlmca, meria 5,2 km a je tokom VII. rádu.
Pramení v Slanských vrchoch, v podcelku Bogota, na južnom svahu Dlhého vrchu (576,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 428 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juh, následne sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Potom vteká do Východoslovenskej pahorkatiny, preteká obcou Zemplínska Teplica a za ňou už tečie juhojuhovýchodným smerom. Južne od tejto obce sa v nadmorskej výške 178,0 m n. m. vlieva do Chlmca. Nepriberá žiadne stále prítoky.
Zabezpečovacie zariadenie

Zabezpečovacie zariadenie môže byť:
Močiarny potok (prítok Chlmca)

Močiarny potok je vodný tok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Trebišov. Je to ľavostranný prítok Chlmca, má dĺžku 13,6 km a je tokom VII. rádu. 
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Podslanská pahorkatina, západne od obce Malé Ozorovce v lokalite Pod Kašínom, v nadmorskej výške približne 247 m n. m. Najprv tečie východným smerom cez spomenutú obec, kde vytvára oblúk prehnutý na sever a za obcou pokračuje na juhovýchod. Následne vteká na Východoslovenskú rovinu a severojužným smerom preteká rovinatým územím, poľnohospodársky intenzívne využívanej Trebišovskej tabule. Pred obcou Plechotice preteká zamokreným územím a tečie cez obec. Napokon sa stáča juhojuhovýchodným smerom, vytvára ešte menší oblúk smerujúci na východ a východne od obce Nižný Žipov sa v nadmorskej výške cca 121 m n. m. vlieva do Chlmca.
Ekvivalentná úprava rovnice

Ekvivalentná úprava rovnice je taká úprava, ktorá nemení obor pravdivosti rovnice. Takýmito úpravami sú sčítanie a odčítanie algebraických výrazov, ako aj násobenie a delenie číslami nerovnými nule.
Kyjov (potok)

Kyjov je potok v Dolnom Zemplíne, v juhovýchodnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to ľavostranný prítok Ondavy, meria 4 km a je tokom V. rádu.
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na severnom svahu Vlčej hory (200,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 170 m n. m. Od prameňa tečie najprv na severozápad, sprava priberá krátky prítok z lokality Visovec a stáča sa na západ. Z pravej strany ďalej priberá výpustný kanál usadzovacej nádrže, pokračuje juhojuhozápadným smerom popri osade Kyjov na pravom brehu a zľava ešte priberá prítok zo západného svahu Vlčej hory. Následne sa esovito stáča, vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina, stáča sa na juhozápad a preteká severne od obce Nižný Hrušov. Severozápadne od obce sa v nadmorskej výške 108,8 m n. m. vlieva do Ondavy.
Hrušovský potok

Hrušovský potok môže byť:
Hrušovský potok (prítok Ondavy)

Hrušovský potok je potok v Dolnom Zemplíne, v juhovýchodnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to pravostranný prítok Ondavy, meria 4,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na západnom svahu Hradskej (196,7 m n. m.) v nadmorskej výške cca 160 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhozápadným smerom, sprava priberá najprv krátky prítok z južného svahu Vlčej hory (200,1 m n. m.), potom prítok z juhozápadného úpätia Vlčej hory, preteká okrajom obce Nižný Hrušov a na krátkom úseku tečie severojužným smerom. Napája vodnú nádrž Nižný Hrušov, do ktorej zľava ústi prítok z juhozápadného svahu Hradskej a pokračuje juhozápadným smerom. Znovu tečie okrajom spomenutej obce, vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina, stáča sa západojuhozápadným smerom a juhozápadne od obce ústi v nadmorskej výške približne 105 m n. m. do Ondavy.
Batovec

Batovec je potok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Michalovce, oblasť ústia je už na území okresu Trebišov. Je to ľavostranný prítok Ondavy, meria 4 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na južnom svahu Kozáka (209,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 170 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie juhojuhozápadným smerom, zľava priberá prítok (135,8 m n. m.) zo severozápadného svahu Sadenca (227,5 m n. m.) a napája vodnú nádrž Rakovec. Pod nádržou pokračuje juhozápadným smerom okrajom obce Rakovec nad Ondavou, následne vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina a stáča sa na západ. Ďalej tečie napriameným korytom chráneným ochrannými hrádzami, z pravej strany priberá Rakovec (109,3 m n. m.) a východne od obce Parchovany sa v nadmorskej výške cca 103,5 m n. m. vlieva do Ondavy.
Behind Silence and Solitude

Behind Silence and Solitude je debutový album skupiny All That Remains,ktorý vyšiel 26. marca 2002. Album neobsahuje melodické vokály, a obsahovo je viac po hudobnej stránke bližšie k melodic death metalu ako nasledujúce albumy.
Rakovec (prítok Batovca)

Rakovec je potok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Michalovce, len pramenná oblasť leží v juhovýchodnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to pravostranný prítok Batovca, meria 4,7 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, v lokalite Pahrunky východne od osady Ričijov, v nadmorskej výške približne 147 m n. m. 
Opis toku.
Na hornom toku tečie juhozápadným smerom, následne vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina, tečie viac-menej severojužným smerom. ďalej priberá ľavostranný prítok (2,3 km) zo západného svahu Kozáka (209,7 m n. m.) a tečie západne od obce Rakovec nad Ondavou. Napokon sa stáča, na krátkom úseku tečie na juhozápad a juhojuhozápadne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške 109,3 m n. m. do Batovca.
Zoznam fyzikálnych článkov/1

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
1.
1 E-10 m
Liviu Librescu

Liviu Librescu (* 18. august 1930, Ploješť, Rumunsko – † 16. apríl 2007, Blacksburg, Virgínia, USA) bol rumunský, izraelský a americký vedec. Od roku 1985 prednášal na Virgínskej technickej univerzite (Virginia Polytechnic Institute). Bol zavraždený pri takzvanom Masakre na Virginia Tech, keď bránil svojich študentov.
Publikačná činnosť.
"Vybrané knihy, ktorých bol prof. Librescu autorom či spoluautorom":
101 (album)

101 je koncertný album a dokumentárny film skupiny Depeche Mode, vydaný v roku 1989. Zaznamenáva ich americké turné k vydanému albumu "Music for the Masses" z roku 1988 a posledný koncert v Pasadene v Kalifornii na štadióne "Rose Bowl". 
Koncert bol 101. v poradí týchto koncertov, zároveň ide k tejto oblasti populárna americká diaľnica s číslom 101. 
Režisérom a producentom filmu bol D. A. Pennebaker.
Zoznam skladieb.
DVD.
Disk 2.
Autorom skladieb je Martin Gore s výnimkou skladby „Just Can't Get Enough“, ktorej autorom je Vince Clarke. Skladby na spieval David Gahan, s výnimkou skladieb „Somebody“, „The Things You Said“, a „A Question of Lust“, ktoré naspieval Martin Gore.
Stephen Neale

Stephen Roy Albert Neale (* 9. január 1958) je britský filozof, od roku profesor filozofie na Rutgers University, New Jersey. 
Dielo.
Neale je odborník na filozofiu jazyka, ktorú chápe široko ako „zmysluplný prienik s generatívnou lingvistikou, filozofiou mysle, kognitívnej vedy, filozofickej logiky, metafyziky, teórie právnej interpretácie a literárnej teórie“. Je jednou z hlavných autorít na prakové argumenty, pragmatické teórie interpretácie a Russellovu teóriu deskripcií.Jeho najznámejšími dielami sú knihy "Descriptions" a "Facing Facts". 
V prípade interpretácie jazyka (vrátane literárnych aj právnych textov) je Neale "intencionalista" aj "pragmatista" a argumentoval v prospech eliminácie formálnych indexov a redukcie úlohy tradičnej kompozičnej sémantiky pri vysvetľovaní toho, ako ľudia používajú jazyk na reprezentácie sveta a komunikáciu. Na Nealovo dielo mali najvýznamnejší vplyv Noam Chomsky, Jerry Fodor, Paul Grice, Bertrand Russell, Dan Sperber and Deirdre Wilson. 
Akademická kariéra.
Neale sa stal profesorom filozofie na Rutgers University v roku 1999. Predtým pôsobil ako profesor filozofie na University of California, Berkeley (1990 – 1999), na Birkbeck College, University of London (1996 – 1997), a ako docent filozofie na Princeton University (1988 – 1990). Doktorát z filozofie získal na Stanford University (1988), kde bol jeho školiteľom John Perry. Ako hosťujúci profesor pôsobil na Stanfordovej univerzite, Oxfordskej univerzite, Londýnskej univerzite, Univerzite v Oslo, Stockholmskej univerzite a Islandskej univerzite.
Jens Lehmann

Jens Lehmann (* 10. november 1969, Essen, Nemecko) je bývalý nemecký futbalový brankár.
Mart Poom

Mart Poom (* 3. február 1972) je estónsky futbalový brankár. V roku 2003 bol zvolený Estónskou futbalovou federáciou za najlepšieho estónskeho futbalistu za posledných 50 rokov.
Manuel Almunia

Manuel Almunia (* 19. máj 1977, Pamplona) je bývalý španielsky futbalista, ktorý v roku 2014 ukončil kariéru. Hrával na poste brankára.
Amen

Amen je záverečné slovo modlitieb, žalmov a duchovných spevov a v doslovnom význame "podľa pravdy", "pravdivo", "nech je tak" aj slovo v náboženských textoch v kresťanstve, židovstve a islame.
Telekomunikácie

Telekomunikácie sú:
Telekomunikácie sa zaoberajú spracovaním signálu napr. vo forme reči, údajov a jeho prenosom od vysielača k prijímaču signálu po vedení - metalickom, optickom alebo bezdrôtovom (vzduchom).
V súčasnosti, kedy aj v tomto odvetví začína prevládať informatika a digitalizácia, sa pojem čiastočne kryje s pojmom informačné a komunikačné technológie.
Dušan Hlaváček

Dušan Hlaváček (* 19. január 1954, Brno) je slovenský spevák a podnikateľ.
Zaľúbení.
V roku 2002 skupina Elán nahrala na album Elán 3000 pieseň „Zaľúbení“. Táto pieseň nie je tá istá ako pieseň „Zaľúbení“ od Dušana Hlaváčka, jediné v čom sa podobajú sú slová "Zaľúbení sú chránení, aj lietať smú bez oprávnení" - Dušan Hlaváček, "Zaľúbení tí sú chránení, aj lietať smú bez oprávnení" - Elán, aj keď zmysel piesní ináč vyjadrený je rovnaký. K piesni „Zaľúbení“ od Dušana Hlaváčka napísal text Pavol Jursa a hudbu zložil český skladateľ Zdeněk Barták. Autorom hudby aj textu piesne od Elánu je Pavol Jursa.
Zoznam piesní.
poz. - pieseň - duet - (autor hudby / autor textu piesne) - album
(h: /t: ) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Sonet

Sonet alebo znelka je lyrická básnická forma, má 14 veršov rozdelených do dvoch štvorveršových a dvoch trojveršových strof (t. j. dvoch kvartet a dvoch tercet). Na konci básne je pointa, ktorá je taká výrazná, že môže meniť zmysel predchádzajúcich častí textu.
Pôvodná schéma: a b b a/a b b a/c d c/d c d.
Variant: a b b a/a b b a/c d c/d d c.
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/e d c.
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/d c e.
Schéma: a b b a/a b b a/c d e/c d e.
Schéma a b a b/c d c d/e f e f/g g je anglický sonet;
Prvé štvorveršie obsahuje tézu (nastolenie problému), druhé antitézu (negáciu problému) a posledné 2 trojveršia tvoria syntézu.
Sonety sa niekedy spájajú do väčších celkov – cyklus 15 zneliek tvorí tzv. znelkový veniec a obsahuje 210 veršov.
Je osobitný druh sonetu pod názvom „tenzone“, ktorý sa tvorí kolaboratívne, prvý sonet napíše prvý básnik a druhý iný básnik ako odpoveď na jeho myšlienku. 
V európskej poézii spropagoval sonet Francesco Petrarca v cykle "Sonety pre Lauru", ktorý ho prevzal od sicílskej školy prostredníctvom toskánskych básnikov.
Motorová píla

Motorová píla je reťazová píla poháňaná motorom. Môže byť poháňaná benzínovým, elektrickým, alebo pneumatickým motorom. Na rezanie slúži ostrá reťaz, ktorá je umiestnená na vodiacej lište.
Stručný vývoj motorových píl.
Okolo roku 1600 sa používala vo Walese opásavá ručná píla, zložená z voľne nitovaných vzájomne pospájaných článkov. Rezalo sa opásaním okolo dreva a striedavým ťahaním koncov.
Konštrukcia.
Skladá sa z motora, reťaze, vodiacej lišty, spojky, rukoväte a z bezpečnostných prvkov (bezpečnostná brzda, protispínač, protivibračný prvok). Pri jej používaní sa musia používať ochranné prvky ako okuliare a pre veľkú hlučnosť aj chrániče sluchu. Jej používanie je nebezpečné, pretože reťaz je odhalená a môže spôsobiť rozsiahle zranenia až po amputáciu končatiny.
Profesionálne píly pre lesníkov a tesárov sú zvyčajne vybavené spaľovacím motorom, píly pre drobné domáce použitie (hobby), alebo pre špecifické profesionálnej práce používajú elektromotor a sú poháňané z elektrickej siete, alebo akumulátorom. Profesionálne píly majú obsah motora od 50 do cca 130 cm³, píly strednej kategórie (nazývané farmárske) používajú motory s obsahom do 60 cm³. Motorové píly sa ďalej medzi sebou líšia dĺžkou reťazovej lišty, ktorá sa volí podľa zručnosti pracovníka, a požadovanej produktivity práce. Pre bežnú činnosť sa používajú lišty s dĺžkou do 40 cm, práca s dlhšou lištou je už pre neprofesionála únavná a neproduktívna. Medzi najznámejších výrobcov týchto píl patrí Stihl, Husqvarna - Jonsered, Makita - DOLMAR, McCulloch atď.
Využitie.
Motorová píla sa používa najmä v lesníctve na ťažbu dreva, v záhradníctve a stavebníctve (tesárske konštrukcie, krov), ale napríklad aj v umení (rezba motorovou pílou, súťažná forma rýchlorezba - speedcarving), dokonca aj pri opracovávaní sôch z ľadu.
Hasiči používajú motorovú pílu na rezanie drevených predmetov alebo stromov. Využíva sa najmä pri záchranných prácach ako sú víchrice, lavíny a pod. alebo na pomoc pri vytvorení protipožiarnych zábran pri rozsiahlych lesných požiaroch.
Dopravný kužeľ

Dopravný kužeľ patrí medzi dopravné zariadenia.
Význam.
Dopravný kužeľ označuje miesto, kde vodič nesmie so svojím vozidlom vojsť a ani poškodiť alebo vyvrátiť kužeľ. Dopravné kužele umiestné v rade za sebou mejú zhodný význam ako zvislá dopravná značka pozdĺžna resp. dvojitá súvislá čiara.
Dopravné kužele sa používajú najmä k dočasnej reorganizácii dopravného zariadenia, napr. pri oprave cesty, dopravnej nehode a pod. Dopravné kužele môžu byť vybavené aj oranžovým zábleskovým svetlom, pre lepšiu viditeľnosť.
Dopravné kužele majú vo svojej výbave hasičské technické automobily (TA), policajné vozidlá a vozidlá údržby ciest.
Lopata

Lopata je nástroj s plochou časťou určený na naberanie sypkých hmôt, prípadne kopanie. Rozoznáva sa niekoľko druhov lopát. Lopaty určené na vykopávanie sa nazývajú rýľ.
Materiál a popis.
Skladá sa z násady, ktorá tvorí rukoväť nástroja a z plochej časti, slúžiacu na naberanie materiálu. Lopaty sa v súčasnosti vyrábajú z hliníka, príp. jeho zliatin. Násada býva drevená alebo plastová.
Lopaty majú široké využitie:
Záhradná lopata sa používa na prenášanie zeminy, sypkých predmetov, odhŕňanie snehu a pod. Niektoré lopaty majú zašpicatený koniec a je možné nimi aj priamo kopať, označujú sa ako rýle. Cestárska lopata je širšia ako obyčajné lopaty, pretože je na nich vyvíjaný väčší tlak napr. tiažou štrku a pod. Hasiči používajú takéto lopaty pri rôznych zásahoch, napr. na odpratávanie trosiek, snehu a pod. Niekedy sú používané aj na hasenie ohňa.
Stavbárska lopata môže mať široký koniec ako cestárska/ hasičská lopata (na prenášanie štrku, cementu a pod.) alebo úzky koniec (na kopanie dier pre potrubie a pod.) Lopata na odhŕňanie snehu je lopata špeciálne prispôsobená na odhŕňanie snehu, tým že je širšia
a má väčší záber. Vojenské lopatky sú kompaktné, často skladacie a je ich možné nosiť pohodlne pripnuté k výstroji. Slúžia vojakom na budovanie zákopov a poľných opevnení.
Michal Šulek

Michal Šulek (* 1932, Bobrov – † 2001) bol politický väzeň. Narodil sa v Bobrove v rodine robotníka. Počas štúdia na Prírodovedeckej fakulte UK so spolužiakmi rozniesol balíček protirežimových letákov. S pomocou konfidentov ich tajná polícia odhalila a pozatýkala. Bol odsúdený na 8 rokov, ktoré skoro celé strávil v Jáchymovských baniach. Tieto skúsenosti opísal v diele "A život ide ďalej..." s podtitulom "Spomienky na strašné javisko v srdci Európy".
Eduard IV. (Anglicko)

Eduard IV. (* 28. apríl 1442, Rouen, Francúzsko – † 9. apríl 1483, Winchester, Anglicko) bol anglický kráľ od 4. marca 1461 do 9. apríla 1483 s prerušením v rokoch 1470 – 1471 Bol prvým anglickým kráľom z rodu Yorkovcov. Pred nástupom na trón bol 4. vojvodom z Yorku. 
Životopis.
Bol synom vojvodu Richarda z Yorku, ktorý si robil nároky v nástupníctve na anglický trón, a Cecily Nevillovej. Trón si vybojoval vo vojne ruží porážkou Henricha VI. V rokoch 1470 – 1471 proti nemu vystúpila silná opozícia vedená bývalým kráľom Henrichom VI. a grófom z Warwicku. Vzburu sa energickému kráľovi podarilo potlačiť.
Počas svojej vlády podporoval rozvoj miest, obchodu a výroby a značne obmedzil práva parlamentu. Po jeho smrti sa mal vlády v zemi ujať jeho neplnoletý syn Eduard, ktorému určil za opatrovníka svojho brata Richarda, vojvodu z Gloucesteru. Richard sa však sám zmocnil trónu a dal sa korunovať ako Richard III.
Potomkovia.
1. mája 1464 sa tajne oženil s Alžbetou Woodvillovou (* asi 1437 – † 1492). Manželstvo bolo utajené do roku 1465. Mali spolu sedem dcér a troch synov:
Štátna cesta 5 (Rumunsko)

Štátna cesta 5 () je 67 kilometrov dlhá štátna cesta v Rumunsku, ktorá spája hlavné mesto Bukurešť s mestom Giurgiu a bulharskou štátnou hranicou, kde na ňu nadväzuje tamojšia štátna cesta 2. 
Na celej dĺžke je "DN 5" súčasťou európskych ciest E70 a E85.
Patricio Cornejo

Patricio Cornejo (* 6. jún 1944) je bývalý čilský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhrala 8 turnajov WTA vo štvorhre. Cornejo bol dlhoročným reprezentantom Čile v Davisovom pohári.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2008/2009

Ročník 2008/2009 bol dvanástym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji, ktorého organizátorom je Medzinárodná hokejová federácia. Zúčastnilo sa na ňom devätnásť tímov zastupujúcich rovnaký počet krajín a trval od 19. septembra 2008 do 18. januára 2009. Dejiskom finálových bojov bolo francúzske mesto Rouen. Do finále boli priamo nasadené dva tímy, usporiadateľ Dragons de Rouen a slovenský MHC Martin. O zvyšné dve miestenky do finále sa bojovalo v kvalifikácii.
1. kolo.
Zápasy prvého kola sa hrali v dňoch 19. až 21. septembra 2008.
Skupina A.
Víťazom prvého kola sa stal usporiadateľský celok HK Novi Sad, ktorý sa tým kvalifikoval do druhého kola.
2. kolo.
Druhé kolo sa hralo v dvoch skupinách od 17. do 19. októbra 2008 v Elektrėnai (Litva) a v Miercurea Ciuc (Rumunsko).
Skupina B.
Kvôli oprave ľadovej plochy na štadióne v Elektrėnai uvažovala IIHF o presune dejiska zápasov skupiny B do Krakova, organizátori však napokon stihli všetky práce včas dokončiť a tak sa hralo v Litve.
V tejto kvalifikačnej skupine zvíťazil s prehľadom HK Sokol Kyjev, keď v troch zápasoch nestratil ani bod. Domáci celok SC Energija obsadil až tretie miesto.
Skupina C.
Zo skupiny C postúpil od tretieho kola maďarský tím Dunaújvárosi Acélbikák. HK Novi Sad, ktorý postúpil s prvého kola, neuhral ani bod a skončiil posledný, domáci tím skončil druhý.
3. kolo.
Zápasy tretieho kola sa hrali od 21. do 23. novembra 2008. Dejiskom bojov v dvoch skupinách boli mestá Liepāja (Lotyšsko) a Bolzano (Taliansko).
Skupina D.
Ani v skupine D sa nepodarilo zvíťaziť tímu, ktorý do nej postúpil z predchádzajúceho kola. O postupujúcom do finále pohára sa rozhodovalo medzi tromi mužstvami. Až skóre zo vzájomných zápasov rozhodlo o tom, že o celkové víťazstvo budú bojovať hráči HK Keramin Minsk.
Skupina E.
Domáci celok HC Bolzano nenechal nič na náhodu a tromi víťazstvami si vybojoval postup do finále.
Finále.
K domácemu Dragons de Rouen a nasadenému Martinu sa po súbojoch v kvalifikačných skupinách pripojili tímy HC Keramin Minsk a HC Bolzano. Termín finále bol 16.-18. januára 2009.
Konečná tabuľka.
Po Košiciach, Slovane Bratislava a Zvolene sa stal MHC Martin štvrtým slovenským tímom, ktorý získal Kontinentálny pohár.
Finálové štatistiky.
Najproduktívnejší hráči
Najlepší strelci
Najlepší hráči podľa direktoriátu turnaja
Návštevnosť (celý priebeh pohára)
Externé odkazy.
Kontinentálny pohár 2008/09 na stránke IIHF.com (po anglicky)
José Luis Clerc

José Luis Clerc (* 16. august 1958) je bývalý argentínsky profesionálny tenista. 
Počas svojej kariéry José Luis Clerc vyhral 25 turnajov ATP v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.
Rod (mytológia)

Rod je v slovanskej mytológii boh zrodu a tvorca všetkého, teda spojovaného so zrodom. Uctievaný bol pri zimných slnovratoch ale aj pohreboch, čo dokazuje vieru vo znovuzrodenie.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji

Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji je hokejový turnaj európskych klubov organizovaný Medzinárodnou hokejovou federáciou, nadväzujúci na Európsky pohár majstrov. Jeho prvý ročník sa uskutočnil v sezóne 1997/98 a bol určený pre tímy z krajín, ktoré nemali zástupcov v Európskej hokejovej lige.
V úvodnej sezóne sa pohára zúčastnilo 42 klubov z 26 krajín, ďalšie dva roky to už bolo 48 tímov. V sezóne 2000/01 bola zrušená Európska hokejová liga a Kontinentálny pohár sa na nasledujúce štyri sezóny stal jedinou európskou hokejovou pohárovou súťažou. Formát sa nezmenil, klesol však počet tímov na 36. Od sezóny 2004/05 je pohár určený pre tímy z krajín, ktoré nepatria do prvej šestky európskych krajín podľa svetového rebríčka IIHF.
Turnaj sa skladá z troch kvalifikačných kôl, ktoré sa hrajú od septembra do novembra a januárového finále (v prvých troch ročníkoch sa finále hralo už koncom decembra). Kvalifikačné kolá sa hrajú v jednotlivých skupinách, ktorých víťazi postupujú do nasledujúceho kola. Do každej skupiny sú okrem postupujúcich nasadené ďalšie tímy podľa rebríčka krajín IIHF, samozrejmosťou je účasť hostiteľa kvalifikačnej skupiny.
Habanero

Habanero (často nesprávne "Habañero"; po španielsky habanero = havanský alebo Havančan) je :
Charakteristika.
Habanero je jedna z najpálivejších paprík (vôbec najpálivejšou bola donedávna indická Bhut Jolokia patriaca k tomu istému druhu papriky, neskôr trinidad moruga scorpion s viac ako 2 000 000 Scovilleho jednotiek, Carolina Reaper dosahuje až 2,2 mil SHU.) Nezrelé habanero sú zelené, ale v priebehu dozrievania väčšinou svoju farbu menia. Najbežnejšie farby tejto papriky sú oranžová, červená, žltá, biela, hnedá, ružová, ale aj zelená v zrelosti. Typická zrelá habanero je 2 – 6 cm veľká. Väčšina paprík habanero dosahuje pálčivosť 200 000 – 325 000 Scovilleho jednotiek pálčivosti (SHU). Na porovnanie plody kajenská paprika má 30 000 – 50 000 SHU a obranný sprej približne 5 300 000 SHU.
Pôvod a rozšírenie.
Pôvod paprík habanero je na Kube alebo na Yucatáne. Na Yucatáne sa jej dnes ročne vypestuje zhruba 1 500 ton. Ďalšími miestami, kde sa vo väčšom množstve pestuje, sú Belize, Kostarika a niektoré štáty USA (Texas, Idaho a Kalifornia). Pálčivosť tejto papriky a jej delikátna chuť z nej robia veľmi populárnu prísadu do omáčok a jedál.
Pestovanie.
Habaneru sa dobre darí v teplej klíme, no priveľa slnka môže škodiť listom rastliny. Ako u všetkých paprík, aj habaneru sa darí v oblastiach s dostatkom slnka a pôdou o kyslosti 5 – 6 pH. Rastlinky sa odporúča zalievať len keď je veľké sucho. Prílišné zalievanie papričiek spôsobuje ich horkosť, ktorá je nežiaduca. Papriky habanero sa dajú dobre pestovať v skleníku, vo fólii ale aj vo voľnej kultúre. Rastlinu možno zaradiť medzi trvalky, čo znamená, že pri správnej starostlivosti môže plodiť aj niekoľko rokov. V tropickom a subtropickom prostredí, ak sú podmienky priaznivé, habanero plodí priebežne po celý rok.
Berco Balogh

Bartolomej „Berco“ Balogh (* 3. november 1961, Bratislava) je slovenský spevák, hudobník a skladateľ.
Powerviolence

Powerviolence (v písanom texte niekedy aj ako power violence, skrátene "p-v"), je surovo, disharmonicky znejúci subžáner, hardcore punku. Tento hudobný štýl je veľmi blízky, a prakticky odvodený z thrashcore-u a grindcore-u.
História.
Názov Powerviolence vznikol pri debate medzi Ericom Wood-om a Mattom Dominom, členmi kapely Neanderthal, ktorý chceli definovať svoj vlastný hudobný štýl. Neskôr sa ujalo heslovité pomenovanie "West Coast powerviolence" (powerviolence západného pobrežia), keďže tento žáner sa hral najmä na západnom pobreží U.S.A., v Kalifornii. Prvýkrát bol tento termín spomenutý v piesni „Hispanic Small Man Power (H.S.M.P.)“ od americkej kapely Man Is the Bastard, ktorej členom bolu aj už spomínaný Eric Wood. 
Powerviolence sa začal formovať koncom 80. rokov v hardcore punkovej scéne. Za priekopníkov štýlu je považovaná kapela Infest, ktorá akoby zmiešala Youth Crew hardcore so zvukom thrashcore kapiel ako Lärm a Siege a so surovšími až noise a sludge pasážami. Žáner sa vyformoval do svojej najznámejšej formy začiatkom 90.rokov, na čom mali najväčšiu zásluhu kapely ako Man Is the Bastard, Crossed Out, No Comment, Capitalist Casualties, a Manpig. 
Veľký význam na rozvoji p-v zohralo nahrávcie štúdio Slap-a-Ham Records, ktoré založil Chris Dodge, Vokalista a basák kapely Spazz. "Slap-a-Ham" sa podieľalo na vydaní najvplyvnejších nahrávok od skupín Neanderthal, No Comment, Crossed Out, Infest, a Spazz. Label ("=nahrávacia spoločnosť") "Fiesta Grande" stál za zrodom každoročne poriadaného powerviolence festivalu v Berkeley, Kalifornii, medzi rokmi 1999 – 2000. Label 625 Thrashcore, za ktorého zrodom stojí pre zmenu bubeník Spazz Max Ward, odštartoval vlastný p-v festival s názvom "Super Sabado Gigante" na tom istom mieste.
Žáner p-v.
Hudobne si kapely hrajúce powerviolence zakladajú na rýchlosti, krátkosti piesní, nezvyčajnom načasovaní páuz (stopových pasáží), výbušnosti a pravidelných zmenách tempa. Piesne p-v sú často veľmi krátke, dĺžka piesne do 30 sekúnd nie je ničím nezvyčajným. Niektoré kapely sa inšpirovali v sludge, sludge-metale a noise. Objavujú sa tak aj pasáže s extrémne pomalým tempom, niekedy iba inštrumentálne. Vokály sú hrubo, basovo znejúce, surovo, výbušne, až brutálne.
Textovo a konceptuálne si p-v kapely zakladajú na hrubosti a dravosti. Niektoré kapely sa v textoch vracajú a inšpirujú témami ktoré sú typické pre anarcho punkové a crustové kapely, ako práva zvierat a antimilitarizmus. Na druhej strane kapely ako Spazz, alebo Charles Bronson písali texty ktoré zosmiešňovali priority fanúšikov metalu a hardcore.
Powerviolence kapely mali veľký vplyv na grindcore scénu a jej vývoj. Okrem nej, bolo ovplyvnených aj množstvo punkových a hardcore punkových kapiel začiatkom 21. stor.
Pre Thrashcore / Fastcore / Powerviolence vydavateľstvá pozri: Thrashcore#Thrashcore vydavateľstvá