burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Alexandra Bezeková

Alexandra Bezeková (* 13. august 1992, Košice) je slovenská atlétka, bežkyňa na 100 a 200 metrov. Je členkou klubu Akademik TU Košice. V roku 2013 sa zúčastnila na ME do 23 rokov vo fínskom Tampere. Jej tréner je Rastislav Miško.
Atletické začiatky.
Alexandra Bezeková sa k behu dostala v siedmom ročníku na základnej škole. Špecializovala sa na krátke trate s dĺžkou 60 metrov, ale v tých časoch pretekala iba za školu. Prvé oficiálne preteky absolvovala 25. augusta 2007. Boli to Majstrovstvá východného Slovenska družstiev v kategórií dorastenci, kde vyhrala preteky na 100 aj 200 metrov.
2013.
V roku 2013 sa zúčastnila na júlových Majstrovstvách Európy do 23 rokov vo fínskom Tampere, bola najrýchlejšia na slovenskom národnom šampionáte žien v behu na 200 m v čase 24,02 s, v hale získala dve strieborné medaily v behu na 60 m za 7,67 sa 200 m v čase 24,92 s.
Nové Hebridy (súostrovie)

Nové Hebridy alebo Vanuatu je názov približne 700 km dlhého súostrovia na juhu Tichého oceánu v Koralovom mori. Ležia 300 km južným smerom od Šalamúnových ostrovov, 460 km severovýchodne od Novej Kaledónie a 960 km na západ od Fidži.
Celková rozloha ostrovov je 11 307 km². Žije na nich asi 180-tisíc ľudí.
Geografia.
Všetkých približne 60 ostrovov, ktoré tvoria súostrovie Nové Hebridy, patrí dnes administratívne do ostrovného štátu Vanuatu (do získania nezávislosti nieslo názov Nové Hebridy na znak, že väčšina ostrovov štátu Vanuatu patrí do Nových Hebríd). Tvoria severovýchodnú hranicu Koralového mora s otvoreným Tichým oceánom. Ostrov Espiritu Santo je z nich najsevernejší a ostrov Anatom zase najjužnejší z ostrovov Nových Hebríd.
To isté platí pre ostrovy rozkladajúce sa na juh od Nových Hebríd, konkrétne Matthew and Hunter Islands.
Dejiny.
Ostrovy boli prvý raz objavené Európanmi až v roku 1774, konkrétne anglickým moreplavcom Jamesom Cookom. Názov im bol daný pravdepodobne pre podobu so škótskym súostrovím Vonkajšie Hebridy.
Zoznam najpredávanejších singlov sveta

Podľa "Guinnessovej knihy rekordov" je najpredávanejším singlom sveta nahrávka „White Christmas“, ktorú naspieval a prvýkrát vydal v roku 1942 americký spevák a herec Bing Crosby. Z tohto hudobného nosiča sa celosvetovo predalo viac ako 50 miliónov kópií.
Táto pieseň, ktorá bola uznaná ako „najpredávanejší singel všetkých čias“ bola publikovaná pred obdobím vzniku pop/rockových hudobných rebríčkov a jej predajný výsledok bol vydaný v roku 1955 v prvej edícii "Guinnessovej knihy rekordov". Je pozoruhodné že aj po viac ako polstoročí si svoje prvenstvo tento titul stále udržiava. V Guinnessovej knihe rekordov sa uvádza, že charitatívna nahrávka, singel s dvoma „A“ stranami s piesňami „Candle in the Wind 1997“/„Something About the Way You Look Tonight“, ktorý v roku 1997 na počesť princeznej Diany nahral Elton John dosiahla predaj viac ako 33 miliónov kópií a je najpredávanejším hudobným singlom, ktorý bol zaregistrovaný od 50. rokov, kedy sa rozbehol systém hudobných rebríčkov a certifikácií. Vďaka tomuto výsledku sa dostal na druhé miesto najpredávanejších singlov sveta.
Medzi umelcov, ktorí sa dostali do tohto zoznamu a majú v ňom najviac najpredávanejších singlov patrí Rihanna a Katy Perry, ktoré v ňom majú zhodne po osem singlov. Po nich nasledujú so šiestimi nahrávkami Elvis Presley a will.i.am. Päť singlov v tomto zozname majú: Britney Spears, Bruno Mars, Flo Rida, Lady Gaga a Shakira. Všetci súčasní umelci sa do tohto zoznamu dostali nielen ako sóloví interpreti, ale aj vďaka tomu, že na niektorých nahrávkach účinkovali ako spoluúčinkujúci (tzv. „featured artists“).
Vzhľadom na to, že súčasný trend komerčnej hudby je stále viacej zameraný na predaj stiahnutím jednotlivých singlov z internetu skôr ako na obchod s celými albumami, nasledujúci zoznam je delený medzi digitálne nahrávky a fyzické hudobné nosiče, akými sú CD a vinylové single. Prenosné („portable“) audio prehrávače robia sťahovanie a prehrávanie songov od rôznych interpretov extrémne jednoduchým a sú považované za hlavný faktor takéhoto trendu.
Predaj singlov, označených kurzívou sú kompiláciami z dostupných trhov a nie je v nich zahrnutý súčet z celého sveta. Tieto údaje o predaji sú preto ani úplné, ani definitívne.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 2015

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 2015 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Majstrovstvá Európy 2015, ktoré sa uskutočnili v Bulharsku a Taliansku. Organizuje ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 9. mája 2014 do 31. mája 2015. Zúčastnilo sa jej 31 národných tímov a skladala sa z 3 kôl, v ktorých družstvá súťažili o 9 miest na záverečný turnaj. Na majstrovstvá Európy postúpili víťazi skupín 2. kola a víťazi play-off.
Priamy postup.
Priamo na ME postupili družstvá hostiteľských krajín a 6 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 2013:
1. kolo.
Skupina 1.
 Luxemburg
Skupina 2.
 Kecskemét
Skupina 3.
 Strumica
2. kolo.
Skupina A.
1. turnaj, Vroclav 
2. turnaj, Stozice 
Skupina B.
1. turnaj, Vila do Conde 
2. turnaj, Vantaa 
Turnaj C.
1. turnaj, Poprad 
2. turnaj, Pireus 
Skupina D.
1. turnaj, Jablonec nad Nisou 
2. turnaj, Pinto 
Skupina E.
1. turnaj, Podgorica 
2. turnaj, Záhreb 
Skupina F.
1. turnaj, Slagelse 
2. turnaj, Minsk
Slovenské národné hokejové mužstvo na MS 2014

Slovenské národné hokejové mužstvo sa na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji 2014 umiestnilo na 9. mieste. Trénermi boli Vladimír Vůjtek, Peter Oremus a Vladimír Országh.
Alena Tichá

Alena Tichá (* 11. apríl 1944, Zlín) je česká speváčka, známa predovšetkým v 60. a 70. rokov 20. storočia.
Život.
So spevom začínala už v školskom veku. Počas štúdia filozofie vyhrala súťaž „"Hľadáme nové talenty"“. Jej kariéra sa rozbehla naplno, začala koncertovať na Slovensku, kde získala niekoľko cien časopisov. V Poľsku spievala s Karlom Gottom. Po ukončení kariéry vo svojich 36–tich rokoch sa začala venovať vyštudovanej profesii: učiteľstvu.
Tanagra (mytológia)

Tanagra ("Tanagra") je v gréckej mytológii dcéra vládcu vetrov Aiola, alebo podľa inej verzie riečneho boha Asópa.
Jej meno zaznie len u antického autora Pausania a to v súvislosti s mýtickým založením boiótskeho mesta Tanagry. Podľa Pausania sa Tanagra stala manželkou Poimandra z Boiótie, ktorý po nej pomenoval novozaložené mesto.
TV7 (Česko)

TV7.cz je česká kresťanská internetová televízia s vlastnou produkciou a priestorom pre zdieľanie kresťanských videí užívateľov. TV7 ponúka streamované videá bez pevne danej programovej schémy.
História.
Po začatí prevádzky v roku 2007, kedy TV7.cz ponúkala predovšetkým priestor pre vkladanie videí registrovaným užívateľom a organizáciám, spustila tiež vlastnú produkciu programov - záznamy nedeľných bohoslužieb cirkvi Slovo života Brno. Postupne boli pridávané ďalšie záznamy z rôznych seminárov a konferencií a od roku 2009 už prináša nedeľné bohoslužby pravidelne.
V roku 2011 sa TV7.cz objavila v novom dizajne a postupne sa pripojilo viac protestantských cirkví.
TV-MIS

TV-MIS je nekomerčne kresťansky zameraná internetová on-demand televízia. Vysielanie začala na jeseň v roku 2005. Relácie ponúka výhradne na internete. Databáza relácií, z ktorých si môže divák voľne vyberať, je pre prehľadnosť rozdelená do štyroch programových skupín: MIS 1 – zábava, MIS 2 – vzdelanie, MIS 3 – publicistika a dokumenty, MIS 4 – lokálne. Má aj audio sekciu (väčšinou vo formáte mp3).
Organizačná štruktúra.
Prevádzkovateľom TV-MIS je nezisková organizácia AMIMS so sídlom vo Vranove nad Dyjí, ktorá má právnu formu občianskeho združenia. Zariadenie, ktoré TV-MIS používa, je väčšinou zapožičané od rôznych subjektov, ktoré jej činnosť podporujú. Náklady na prevádzku sú hradené z darov divákov, darov členov AMIMS a ďalších darov a grantov (v roku 2006 a 2007 získala podporou v rámci pastoračných projektov Brnianskej diecézy). TV-MIS nemá platených zamestnancov, je založená na práci dobrovoľníkov.
TV-MIS sa delí na TV-MIS.cz, ktorá ponúka programy v češtine a na TV-MIS.com, ktorej cieľom je ponúkať cudzojazyčné programy. TV-MIS.com sa ďalej delí na ua.TV-MIS.com (v testovacej prevádzke ponúka zatiaľ v obmedzenom množstve programy v ukrajinčine), ru.TV-MIS.com (prebieha testovanie systému v ruštine) a by.TV-MIS.com (prebieha testovanie systému v bieloruštine).
Samotná TV-MIS nemá hlavné sídlo. Je tvorená sieťou spolupracovníkov, ktorí sú rozptýlení ako na území Česka, tak na Ukrajine a hľadá spolupracovníkov v ďalších krajinách (najmä v krajinách bývalého Sovietskeho zväzu). V súčasnej dobe je mimo ukrajinčiny systém preložený aj do ruštiny a bulharčiny. Spustenie plnej prevádzky v ruštine, bieloruštine a ďalších jazykoch závisí na získaní spolupracovníkov v daných krajinách.
Koordinátorom TV-MIS je katolícky kňaz Pavel Zahradníček, pôsobiaci vo FATYMe Přímětice-Bítov. Technickým riaditeľom je Radek Svoboda.
Zameranie.
Hlavným cieľom TV-MIS nie je v súčasnosti tvorba vlastných relácií, ale organizácia budovanie vysielacej infraštruktúry a koordinácie jej využívania, tak aby táto infraštruktúra (servery, prenosové kapacity, programové vybavenie, databázové systémy...) mohla slúžiť rôznym subjektom venujúcim sa tvorbe programov, ktoré vychádzajú z kresťanského hodnotového systému. Pritom sa snaží dávať svoju infraštruktúru k dispozícii aj kresťanom z krajín východnej Európy.
Doplnkové projekty.
Serverovú infraštruktúru TV-MIS využívajú aj ďalšie projekty, ktoré sú s ňou prepojené. Ide o on-line prehrávač kresťanskej hudby (JukeBox) a prehrávač duchovných prednášok, seminárov a audiokníh (TémaBox) – ten umožňuje prehrávanie rad kompletných nahrávok seminárov (napr. katolíckych kňazov ako je Vojtěch Kodet, Pavel Dokládal, Elias Vella, James Manjackal, Joseph Bill). Celkovo ide o niekoľko stoviek hodín audionahrávok.
K ďalším zaujímavým projektom súvisiacim s TV-MIS patrí aj Virtuálna púť do Svätej zeme. Tiež ona využíva serverovú infraštruktúru TV-MIS.
Servery TV-MIS využívajú aj ďalšie subjekty: portál pre mládež Signály.cz, webový portál Ukrajinskej biskupskej konferencie, portál fatym.com, poute.eu a ďalšie.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2015

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 2015 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 2015, ktoré sa uskutočnili v Belgicku a Holandsku. Organizuje ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 9. mája 2014 do 30. mája 2015. Zúčastnilo sa jej 28 národných tímov a skladala sa z troch kôl, v ktorých družstvá súťažili o 9 miest na záverečný turnaj. Na majstrovstvá Európy postúpili víťazi skupín 2. kola a víťazi play-off.
Priamy postup.
Priamo na ME postupili družstvá hostiteľských krajín a 6 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 2013:
Nasadenie družstiev.
V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v rebríčku FIVB k januáru 2014.
1. kolo.
Skupina 1.
 Halmstad
Skupina 2.
 Bar
2. kolo.
Skupina A.
1. turnaj, Mahiľov 
2. turnaj, Izmir 
Skupina B.
1. turnaj, Lugano 
2. turnaj, Bydgoszcz 
Turnaj C.
1. turnaj, Coslada 
2. turnaj, Plzeň 
Skupina D.
1. turnaj, Sofia 
2. turnaj, Baku 
Skupina E.
1. turnaj, Moulins 
2. turnaj, Netanja 
Skupina F.
1. turnaj, Viedeň 
2. turnaj, Piatra Neamț
Norbert Gombos

Norbert Gombos (* 13. august 1990, Galanta) je súčasný slovenský profesionálny tenista.
Davis Cup.
V Davis Cupe debutoval 4. apríla 2014, keď v 1. kole euroafrickej zóny proti Rakúsku prekvapujúco porazil Dominica Thiema 6 : 4, 3 : 6, 6 : 3, 6 : 4. Vo svojom druhom zápase prehral s Andreasom Haiderom-Mauerom 6 : 7, 5 : 7. Slovensko vyhralo 4 : 1 a postúpilo do baráže o svetovú skupinu.
Sloviansk

Sloviansk (; ) je mesto oblastného významu v Doneckej oblasti na Ukrajine. Administratívne centrum Slovianskeho rajónu. Súčasť aglomerácie mesta Kramatorsk. V roku 2021 tu žilo 106 972 obyvateľov.
Leží na severe Doneckej oblasti na rieke Kazennyj Torec, ktorá je prítokom Severského Donca.
Dejiny.
Pôvodne založený v roku 1645 cárom Alexejom Michailovičom ako pevnosť na ochranu južných hraníc Ruska pred nájazdmi Tatárov. Pôvodne pevnosť niesla meno Tor, dnešný názov Sloviansk sa používa od roku 1794. Mesto je významnou dopravnou križovatkou. Blízko mesta sa nachádzajú bahenné kúpele, jedny z najväčších v krajine. Ťažila sa tu kamenná soľ. Počas sovietskej vlády boli v meste vybudované viaceré priemyselné podniky (výroba armatúr a a izolčných materiálov, stavebných strojov, keramických výrobkov, nábytok a iné).
12. apríla 2014 prevzali kontrolu nad mestom proruskí separatisti pod vedením Igora Girkina, ktorí sami seba označovali ako vojsko Doneckej ľudovej republiky. V lete okolo mesta prebiehali intenzívne boje medzi pro-ruskými separatistami a ukrajinskými jednotkami. Ukrajincom sa napokon podarilo separatistov z oblasti 5. júna 2014 vytlačiť.
Počas rusko-ukrajinskej vojny bolo mesto ako dôležitá križovatka a centrum Ukrajincami ovládanej časti Doneckej oblasti cieľom ruských útokov v smere na Kramatorsk a Barvinkove.
Sampler Radio Show

Sampler Radio Show (neskôr Sampler Radio Show_FM) bola rozhlasová relácia o hip-hope vysielaná každý štvrtok na Rádiu _FM (predtým na Rock FM Rádiu). Reláciu moderovala dvojica Viktor Hazard a Lyrik.
Bola to jedna z najpočúvanejších relácii na Rádiu _FM, a v tej dobe jediná relácia o hip-hope v slovenskom rozhlasovom éteri.
O relácii.
Relácia bola pokračovateľom programu StreetBox, ktorý moderovala Vera Wisterová, a ktorý sa vysielal na Rock FM Rádiu od júla 2003.
Prvá časť Sampleru bola odvysielaná 26. augusta 2004 ešte na Rock FM Rádiu. Prvými hosťami boli rapper Čistychov a speváčka Tina.
Sampler často menil svoj vysielací čas, aj keď sa až do poslednej časti vysielal vždy vo štvrtok. Od prvej časti do konca decembra 2004 sa vysielal iba hodinu od 21:00 do 22:00. Od januára 2005 bol vysielací čas predĺžený na 2 hodiny (tak to zostalo až do poslednej časti) a vysielal sa od 20:00 do 22:00. Od januára 2007 sa Sampler posunul o hodinu skôr, a vysielal sa od 19:00 do 21:00. V septembri 2007 sa Sampler opäť posunul a vysielal sa od 21:00 do 23:00. Vo februári 2008 sa vysielací čas opäť zmenil, a Sampler sa vysielal až do poslednej časti od 22:00 do polnoci.
Posledná časť Sampleru bola odvysielaná 27. novembra 2008 a jej hosťom bol DJ Simple Sample.
Dôvody pre ukončenie Sampleru boli rôzne. Podnet prišiel zo strany tvorcov, presnejšie zo strany Viktora Hazarda, ktorý už naďalej na relácii nevládal pracovať.
Sampler sa za štyri roky svojej existencie stal súčasťou viacerých mixtapeov, klipov a široko sa zapísal do povedomia ľudí ovplyvnených hip-hopovou kultúrou. Mal aj vlastnú párty, teda sériu úspešných akcii v bratislavskom Unique Clube. Navštívil ho každý, čo v domácom, ale i českom hip-hope niečo znamená. Nechýbali ani zaujímaví zahraniční hostia, vtipné hlášky, atď.
Cirkus_FM.
Rádio_FM ale bez hip-hopovej relácie dlho neostalo. Presne 1. januára 2009 o 22:00 bola odvysielaná prvá časť relácie Cirkus_FM, ktorú moderoval už len sám Lyrik. Relácia už ale nezožala taký úspech, ako Sampler.
Posledná časť Cirkusu bola odvysielaná 30. decembra 2010.
Bez pózy_FM.
Od 6. januára 2011 sa na Rádiu _FM vysiela relácia Bez pózy_FM, ktorú moderuje Idaina, známa z relácie 4 elementy, ktorá sa vysielala na Rádiu Tlis v časoch Sampleru.
Kostol Santa Maria delle Piante

Kostol Santa Maria delle Piante (), známy aj pod menom Kostol „Domine Quo Vadis“, je baroková sakrálna stavba, nachádzajúca sa na južnom okraji Ríma. Malý kostol ležiaci na starej appijskej ceste je preslávený predovšetkým tým, že bol postavený na mieste, kde sa podľa cirkevnej tradície stretol svätý Peter so zmŕtvychvstalým Ježišom Kristom.
Pôvod názvu.
Petrovi, utekajúcemu pred prenasledovaním z Ríma, sa na tomto mieste údajne zjavil Kristus. Podľa apokryfných Skutkov Petrových sa prekvapený Peter spýtal Ježiša: "„Kam ideš, Pane?“" Ježiš mu odpovedal: "„Idem do Ríma, aby som bol znovu ukrižovaný.“" Latinské "„Domine Quo vadis?“" ("„Pane, kam ideš?“") sa stalo neoficiálnym pomenovaním kostola.
Stavebné dejiny a popis.
Miesto, na ktorom súčasný kostol stojí, má dávnu tradíciu, siahajúcu do antických čias. Nachádzalo sa tu totiž priestranstvo ("campus") zasvätené mytologickému božstvu zvanému Rediculus, pod ochranu ktorého sa utiekali všetci pocestní a prosili ho o šťastný návrat. Jeho pomoc očakávali hlavné tí, ktorí sa vydávali na dlhú či nebezpečnú cestu. Po úspešnom návrate sa tu nezabudli zastaviť, aby poďakovali za ochranu počas cesty.
V 9. storočí tu na pamiatku udalosti, stretnutia Ježiša s Petrom, postavili prvý kresťanský kostol. Do jeho interiéru bola zakomponovaná doska ukazujúca odtlačok dvoch chodidiel (dodnes, i keď iba v kópii, je najcennejším artefaktom kostola – originál je uložený v kaplnke relikvií v neďalekej Bazilike San Sebastiano fuori le mura).
Kostol do dnešnej podoby prestaval kardinál Francesco Barberini, synovec pápeža Urbana VIII., v roku 1637. Kostol spravujú rehoľníci Kongregácie svätého archanjela Michala, ktorých kláštor, pochádzajúci zo 17. storočia, sa primkýna ku kostolu. Význam kostola pre dejiny kresťanstva zdôraznil aj pápež Ján Pavol II. (kostol navštívil 22. marca 1982), ktorý ho označil ako "„miesto, ktoré má zvláštny význam v histórii Ríma a v dejinách Cirkvi.“"
Cez portál v hladkom priečelí, lemovanom po stranách dvojicou pilastrov a zakončenom tympanónom s barberiniovským erbom, sa návštevník dostane do jednoloďového priestoru. Až do roku 1845 sa nad portálom nachádzal nápis, ozrejmujúci tradíciu tohto miesta: "„Zastav svoje kroky pútnik a navštív tento posvätný chrám, v ktorom nájdeš stopy nášho Pána Ježiša Krista, keď sa stretol so svätým Petrom, ktorý unikal z väzenia.“" Nápis súčasne vyzýval okoloidúcich, aby prispeli almužnou na "„vosk a oleje“." Nápis ako nevhodný dal odstrániť pápež Gregor XVI.
Nad hlavným oltárom je umiestnený obraz nazvaný "Madonna del transito" lemovaný po stranách nástennými maľbami "Ukrižovanie Ježiša Krista" a "Ukrižovanie svätého Petra". V lunete nad oltárom je freska s výjavom stretnutia Ježiša Krista a Petra. Zaujímavým umeleckým doplnkom je bronzová busta poľského spisovateľa Henryka Sienkiewicza, autora slávneho historického románu "Quo vadis".
Fu-ťien tchu-lou

Tchu-lou je zvláštny druh hlinených obydlí, typický pre čínske etnikum "Hakka". Najznámejšie sú domy "tchu-lou" v čínskej provincii Fu-ťien, ktoré boli pre svoju historickú hodnotu v roku 2008 zaradené na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Domy "tchu-lou" majú najčastejšie štvorcový, alebo kruhový pôdorys a môžu byť vzájomne prepojené. Domy so silnými múrmi z udupanej hliny sú stavané ako pevnosti, aby chránili svojich obyvateľov. Vonkajšie steny sú strohé, otvorené len vstupom na prízemí a oknami pod strechou. Okolo vnútorného nádvoria obiehajú v jednotlivých poschodiach pavlače, z ktorých vedú vstupy do jednotlivých bytov. 
Najväčšie budovy mohli slúžiť na bývanie až 600 ľuďom z 80 rodín. Obývané boli pôvodne len vyššie poschodia, zatiaľ čo v prízemí boli umiestnené kuchyne, sklady i stajne.
Námorná zmluva

Námorná zmluva () je detektívny príbeh od sira Arthura Conana Doyla o slávnom detektívovi Sherlockovi Holmesovi. Príbeh zahrnutý v zbierke "Spomienky na Sherlocka Holmesa" publikoval v roku 1894.
Dej príbehu.
Na Watsona sa s naliehavou prosbou o pomoc obracia jeho bývalý spolužiak Percy Phelps. Watson spoločne s Holmesom navštívia Phelpsa, kde sa zoznámia s ním, jeho snúbenicou Annie Harrisonovou a jej bratom Josephom. Phelps sa následkom tragickej udalosti nervovo zrútil a zostal veľmi slabý odpočívať v posteli. Nepretržite sa zdržiava v izbe svojho budúceho švagra Josepha.
Pred dvoma mesiacmi Phelps, pracujúci na ministerstve zahraničných vecí, dostal od svojho strýka - ministra dôležitú úlohu: vytvoriť kópiu tajnej zmluvy medzi Talianskom a Veľkou Britániou. Phelps pracujúci na svojej úlohe dlho do noci sa rozhodol dať si šálku kávy, ale vrátnik na jeho volanie nereaguje. Rozhodol sa teda ísť to skontrolovať a vo vedľajšej miestnosti našiel vrátnika spať. Zrazu však začal niekto volať z Phelpsovej pracovne. Obaja sa rýchlo ponáhľajú odhaliť neznámeho, ale ten medzitým stihol ujsť z miestnosti druhým východom aj s dôležitým dokumentom. Úsilie polície nájsť ukradnutú zmluvu vychádza nazmar a všetky nádeje sa obracajú na slávneho detektíva. Holmes teda začína svoje vyšetrovanie. Phelps spomenie, že v noci sa niekto snažil dostať do jeho spálne. Holmes navrhne Phelpsovi, aby odišiel spolu s ním a Watsonom do Londýna, sám sa však neočakávane rozhodne vrátiť a v poslednej chvíli zoskakuje z vlaku.
Na druhý deň ráno Holmes prichádza na Baker Street s obviazanou rukou a pozýva na spoločné raňajky. Keď Phelps odokryje svoj tanier, nájde na ňom ležať stratený dokument. Nepochybne ho tam dal Holmes, aby si trochu zažartoval s Phelpsom. Ukázalo sa, že dokument ukradol Phelpsov nastávajúci švagor Joseph. Prišiel na ministerstvo za Phelpsom, no nenašiel ho v pracovni, preto zazvonil na vrátnika. Keď však zbadal zmluvu, vzal ju a ušiel s cieľom predať tajný dokument cudziemu veľvyslanectvu. Joseph schoval dokument vo svojej izbe v tajnej skrýši, ale pretože tam nečakane zostal ležať chorý Phelps, nemohol sa nijako dostať k vzácnemu tovaru. Len čo sa Joseph dozvedel, že Phelps odišiel do Londýna a spálňa zostala prázdna, vnikol do izby. Tu ale padá do pasce, ktorú mu pripravil Holmes. V potýčke si Holmes poranil ruku, ale získal späť ukradnutý tajný dokument.
Pentatonix

Pentatonix (skrátene PTX) je americká vokálna hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 2011 a je tvorená piatimi spevákmi: Kirstin „Kirstie“ Maldonado, Scott Hoying, Mitch Grassi, Kevin Olusola a Matt Sallee. Pochádzajú z Arlingtonu v Texase.
Po víťazstve v tretej sérii americkej hudobnej show "Sing-off" získali prvotnú popularitu najmä vďaka YouTube, kde zverejnili desiatky svojich videí (obľúbené sú najmä "Hallelujah", "Daft Punk Medley", či "Evolution of Music"). Skupina sa spočiatku prezentovala na menších koncertoch v USA a v Európe, postupne ich popularita narástla a absolvovali aj niekoľko svetových turné. Vystupovali aj v detskom programe "Sesame Street" a spolupracovali s inými významnými osobnosťami hudby ako napr. s huslistkou Lindsey Stirling (spoločné piesne "Radioactive "a "Papaoutai"), alebo country speváčkou Dolly Parton (cover verzia jej piesne "Jolene").
V roku 2017 skupinu opustil pôvodný basový spevák Avi Kaplan, ktorého nahradil Matt Sallee.
Troliga Bus Sirius

Troliga Bus Sirius je model dvojpodlažného autobusu slovenského výrobcu Troliga Bus. Vývoj autobusu, ktorého dizajn bol inšpirovaný londýnskymi autobusmi "doubledecker", bol ukončený v roku 2010.
Prevádzka.
Dosiaľ boli vyrobené iba dve vozidlá, ktoré zakúpila spoločnosť SAD Poprad pre linky popradskej MHD.
Troliga Bus Scorpius

Troliga Bus Scorpius je model mestského vysokopodlažného autobusu slovenského výrobcu Troliga Bus. Vozidlo je nástupcom autobusu Novoplan C-12.
Prevádzka.
Pravdepodobne bolo v roku 2011 vyrobené iba jedno vozidlo, ktoré sa zaradilo v roku 2014 do prevádzky v popradskej MHD.
Eva Biháryová

Eva Biháryová (* 11. február 1949, Hrnčiarovce nad Parnou† 25. február 2020, Bratislava) bola slovenská speváčka a hudobníčka .
Kazačok

 
Kazačok je ruský, resp. kozácky ľudový tanec. Väčšinou je rozlišovaná jeho ukrajinská, ruská, kubáňska a terekská verzia. Blízky (melódiou) slovenskému tancu odzemok, alebo ukrajinskému tancu hopak. Na rozdiel od hapaku však obsahuje menej akrobatických momentov, má lyrickejší a nebojový charakter. Tancuje sa v dvojštvrťovom takte a rýchlom tempe.
Pevnosti v Radžastane

Pevnosti v Radžastane je súbor pevností v Indickom štáte Radžastan. Sú položené prevažne v pohorí Arávalí. Doba ich vzniku je medzi 5. a 17. - 18. storočím. Obvykle ide o múrom obohnané centrá miest s palácami a chrámami.
Šesť z nich sa nachádza na zozname svetového dedičstva UNESCO: Chittorgarh, Kumbhalgarh, Ranthambore, Gagron, Amber a Jaisalmer.
Šalamúnove ostrovy (súostrovie)

Šalamúnove ostrovy je názov súostrovia v juhozápadnej časti Tichého oceánu, severovýchodne od Austrálie a juhovýchodne od ostrova Nová Guinea v regióne Melanézia. Súostrovie je v súčasnosti politicky rozdelené medzi dva štáty – Papuu-Novú Guineu a Šalamúnove ostrovy, ktoré nesú rovnaké meno ako celé súostrovie, pretože väčšina ostrovov súostrovia patrí práve do tohto štátu.
Geografia.
Súostrovie má pretiahnutý tvar v smere severovýchod-juhozápad. Na dĺžku dosahuje 1 100 km, na šírku potom 600 km, celková rozloha dosahuje približne 40 000 km². Je tvorené ako vulkanickými aj koralovými ostrovmi. Panuje tu tropické podnebie.
História.
Prví ľudia sa na súostrovie dostali pravdepodobne už okolo roku 30 000 pred Kristom v období mladšej kamennej doby z Novej Guiney a Bismarckovho súostrovia. Pre Európanov objavil ostrovy v roku 1568 španielsky objaviteľ Álvaro de Mendaña de Neira. 
V roku 1885 vyhlásilo Nemecké cisárstvo protektorát nad severnými Šalamúnovmi ostrovmi (ostrovy Bougainville, Buka, Choiseul, Santa Isabel, ostrovy Shortland, Ontong Java a ďalšie menšie ostrovy), o 7 rokov neskôr vznikol britský protektorát Šalamúnových ostrovov, ktorý zahŕňal južnú časť súostrovia. Po podpísaní zmluvy medzi Nemeckom, Veľkou Britániou a USA v roku 1899, v ktorej sa tieto mocnosti dohodli na rozdelení sfér vplyvu a teritoriálnych nárokoch v Pacifiku, odovzdali Nemci v roku 1900 ostrovy vo svojej držbe (s výnimkou ostrovov Buka a Bougainville) do rúk Britov. Británia naopak prenechala Nemecku Západnú Samou. 
Bouganiville a Buka zostali súčasťou nemeckej kolónie Nová Guinea až do roku 1914 a vypuknutia prvej svetovej vojny, krátko na to ich obsadila Austrália. Počas druhej svetovej vojny tu prebehlo mnoho bitiek, pričom zrejme najznámejšia bola bitka o Guadalcanal. Samostatný štát Šalamúnove ostrovy vznikol 7. júla 1978. Na ostrovoch Buka a Bougainville, ktoré majú autonómne postavenie v rámci Papuy-Novej Guiney, existuje v súčasnosti silné hnutie za nezávislosť. Bougainville dokonca viedol secesionistickú vojnu, v mierovej zmluve z roku 2001 centrálna vláda prisľúbila referendum o nezávislosti, ktoré sa uskutočnilo od 23. novembra do 7. decembra 2019 s dvoma možnosťami hlasovania – rozšírenou autonómiou a nezávislosťou autonómnej oblasti. Výsledok referenda je pre parlament Papuy-Novej Guiney nezáväzný a konečné rozhodnutie závisí od rokovaní parlamentu.
Severné Šalamúnove ostrovy

Severné Šalamúnove ostrovy je predovšetkým historické pomenovanie tých ostrovov Šalamúnovho súostrovia, ktoré boli v minulosti súčasťou Nemeckej Novej Guiney. 
Pod nemeckou správou sa od roku 1885 nachádzali najsevernejšie ostrovy Šalamúnovho súostrovia - Bougainville, Buka, Choiseul, Santa Isabel a okolité menšie ostrovy. Nemecko sa ocitlo v spore so Spojeným kráľovstvom kvôli územným požiadavkám v Oceánii. V roku 1899 bola podpísaná britsko-nemecká zmluva, v ktorej sa Nemecké cisárstvo vzdalo všetkých ostrovov na juh od Bougainville (to znamená Choiseul, Santa Isabel a ďalšie menšie ostrovy) v prospech Británie, naopak Británia prenechala Nemecku svoje územné nároky na západnú Samou. 
Ostrovy Buka a Bougainville zostali nemeckým protektorátom až do roku 1914, kedy ich obsadila Austrália. Následne boli začlenené do Teritória Nová Guinea, čo bolo mandátne územie Spoločnosti národov pod správou Austrálie. 
Samostatný štát Šalamúnove ostrovy získal nezávislosť od Spojeného kráľovstva 7. júla 1978 (zahŕňa okrem iného teda aj ostrovy, ktorých sa Nemecko vzdalo v zmluve z roku 1899), kým ostrovy, ktoré Nemecko stratilo v roku 1914 sú súčasťou Papuy-Novej Guiney. Bougainville dokonca viedol secesionistickú vojnu, v mierovej zmluve z roku 2001 centrálna vláda prisľúbila referendum o nezávislosti, ktoré sa má konať niekedy medzi rokmi 2015 až 2020.
Canon EOS-1D X

Canon EOS-1D X je profesionálna 19.3 megapixelová full-frame digitálna zrkadlovka vyrábaná spoločnosťou Canon v Japonsku. Bola uvedená 18. októbra 2011 a je nasledovníkom predošlého modelu Canon EOS-1D Mark III. Do predaja bola vydaná v marci 2012 za cenu 6799 amerických dolárov bez objektívu. Na základe hodnotenia spoločnosťou DxO Labs má 1D X najvyšší výkon spomedzi všetkých fotoaparátov Canon.
V januári 2014 výrobca vydal nový firmware s označením 2.0.3., ktorý opravil mnoho chýb a rozšíril možnosti fotenia. Navýšená bola rýchlosť uzávierky na hodnotu 1/8000s a bola pridaná nová funkcia pre úpravu ostriacich bodov pri zmene orientácie fotoaparátu. Opravené bolo aj vyvažovanie bielej pri práci so samospúšťou. 
Príslušenstvo.
Originálne balenie výrobku podľa oficiálnej stránky výrobcu obsahuje:
Vlastnosti.
Canon EOS-1D X nahráva video v rozlíšení HD (1,920 × 1,080 pixelov) s rýchlosťou 24, 25 a 30 snímkov za sekundu, alebo v rozlíšení 720p (1,280 × 720 pixelov) s rýchlosťou 50 or 60 fps, SDTV (640 × 480 pixelov) s rýchlosťou 25 alebo 30 fps. Na video je však viac orientovaná Canon EOS-1D C, kompatibilná s radou filmových objektívov Cinema EOS. Tak ako všetky ostatné full-frame zrkadlovky, ani 1D X nemá vstavaný blesk. 
Obsahuje mono mikrofón na zadnej časti, najmä pre zaznamenávanie krátkych poznámok a kvalitnejší primárny mikrofón v prednej časti. 
Fotoaparát je možné ovládať na diaľku pomocou bezdrôtového doplnkového príslušenstva Canon WFT-E6A, ktoré podporuje prenos pomocou Bluetooth. Medzi doplnkové príslušenstvo taktiež patria moduly GP-E1 GPS a GP-E2 GPS ktoré zaznamenávajú polohu a smer fotografovania. Okrem miniUSB portu obsahuje kamera aj rýchlejší sieťový ethernetový port a taktiež umožňuje obrazový prenos cez HDMI mini. Kostra 1D X je vyrobená z horčíkovej zliatiny, pričom je odolná voči prachu a nepriaznivému počasiu. Hmotnosť celej zrkadlovky sa oproti predchádzajúcim modelom zvýšila na 1530 gramov.
Rozlíšenie.
JPEG
RAW
Vyváženie bielej.
Auto, Denné svetlo, Tieň, Oblačno, Volfrámové svetlo, Biele fluorescenčné svetlo, Blesk, Kelvin a 5 rôznych používateľských nastavení.
Do They Know It's Christmas?

„Do They Know It's Christmas?“ je hudobná nahrávka, ktorú v roku 1984 skomponoval Bob Geldof a Midge Ure. Podnetom na vydanie tejto skladby bola snaha získať finančnú podporu pre obete hladomoru, ktorý bol na území Etiópie v rokoch 1983 – 85. Prvá originálna verzia tejto skladby bola produkovaná Midge Urem a vyšla pod hlavičkou projektu Band Aid dňa 28. novembra 1984.
Pozadie vzniku.
V októbri roku 1984 televízia BBC vysielala reportáž novinára Michaela Buerka, ktorej témou bola katastrofálna situácia v afrických štátoch, ktorá bola ilustrovaná zábermi podvyživených, umierajúcich obyvateľov Etiópie. Tieto otrasné zábery vtedy podnietili speváka a lídra írskej neo punkovej kapely The Boomtown Rats, Boba Geldofa k nápadu usporiadať charitatívnu zbierku na pomoc týmto hladomorom postihnutým obetiam. Kontaktoval škótskeho speváka a skladateľa, frontmana kapely Ultravox, Midge Ure, s ktorým spolu skomponovali skladbu s názvom „Do They Know It's Christmas?“.
V nasledujúcom mesiaci november mal Geldof schôdzku s DJ rozhlasovej stanice BBC Radio 1, v show s Richardom Skinnerom, na ktorej mal diskutovať o príprave svojho nového albumu. Namiesto pôvodného zámeru sa však Bob Geldof vo vysielaní zmienil o príprave charitatívneho singlu, čím sa pri tej príležitosti aj pokúsil vyzvať ďalších hudobníkov, ktorí by mohli mať záujem o tento projekt. Dal dokopy skupinu hudobníkov a spevákov, ktorú vtedy nazval „Band Aid“. Kapela pozostávala väčšinou z írskych a britských hudobných hviezd, ktoré v tej dobe boli na svojom vrchole popularity. Nahrávanie charitatívnej piesne sa konalo dňa 25. novembra 1984 v londýnskom Sarm West Studios a singel sa dostal na trh štyri dni po tomto nahrávaní.
Nahrávka hneď bodovala v britských rebríčkoch a v prvom týždni sa z nej predalo milión kópií. Päť týždňov bola na absolútnom vrchole a stala sa aj jednotkou medzi vianočnými piesňami. Len v tuzemsku sa jej predalo 3,7 milióna kusov. Historicky najpredávanejším singlom zostala až do roku 1997, kedy ho po smrti princeznej Diany predstihla reedícia skladby „Candle in the Wind 1997“ od Eltona Johna, z ktorej sa v Spojenom kráľovstve predalo takmer 5 miliónov. Z nahrávok singla „Do They Know It's Christmas?“ sa na celom svete do roku 1989 predalo 11,8 miliónov nosičov.
Ako ďalší krok po realizácii singla „Do They Know It's Christmas?“ nasledoval v lete, dňa 13. júla 1985 obrovský charitatívny koncert Live Aid, ktorý svojim výťažkom posilnil zbierku a obrátil pozornosť verejnosti na utrpenie národov tzv. „tretieho sveta“. Ďalšie príspevky k fondu priniesli dve coververzie singlu, ktoré boli v upravenej podobe a ďalšími účinkujúcimi nahraté v roku 1989 pod projektom Band Aid II a v roku 2004 Band Aid 20. Z verzii z roku 2004 bolo predaných 1,17 miliónov kópií.
Glaukos z Karystu

Glaukos ("Glaukos") bol v roku 520 pred Kr. víťaz olympijských hier v boxe.
Glaukos, syn Demyla z Karystu, zvíťazil v boxe na 65. olympijských hrách. Okrem toho sa presadil aj na iných panhelénskych slávnostiach, na nemejských hrách a na isthmiských hrách zvíťazil osemkrát a najmenej dvakrát na pythijských hrách v Delfách.
Glaukos sa v staroveku dostal do prísloví. Presnejšie príslovečným sa stal výrok jeho otca, ktorý ho zachránil pred porážkou vo finálovom olympijskom zápase v boxe. Glaukos bol vidiecky mladý muž a keď raz oral, odpadlo mu radlo. Pritĺkol si ho jednoducho na pluh namiesto kladivom úderom ruky. Keď to uvidel jeho otec Démylos, odviedol ho na súťaž v boxe do Olympie. Hoci Glaukos nemal skúsenosti s boxovaním a súperi ho poriadne dokaličili, vyhral nad nimi. Vo finálovom boji to už ale vyzeralo, že prehrá a otec, aby ho povzbudil, skríkol na neho: "„Do toho chlapče, ako do pluhu“"! Glaukos teda udrel súpera rovnako tvrdo a zvíťazil.
V olympijskom parku neskôr stála brozová socha Glauka, ktorú vyhotovil Glaukias z Aiginy na žiadosť jeho syna. Glauka jeho krajania z Karysta pochovali na ostrove, ktorý sa podľa antického autora Pausania, ešte aj za jeho čias volal Glaukov.
Podľa iných zdrojov ho syrakúzsky tyran Gelón vymenoval za správcu sicílskej Kamariny, kde bol počas vzbury zavraždený.
Bougainville (ostrov)

Bougainville je ostrov v Tichom oceáne, patriaci Papuy-Novej Guinei. Geograficky je súčasťou súostrovia Šalamúnove ostrovy. Jeho rozloha je 8 800 km². Ostrov je pomenovaný podľa francúzskeho objaviteľa Louisa Antoina de Bougainville.
Bougainville, priľahlý ostrov Buka a niekoľko ďalších menších ostrovčekov tvoria v rámci Papuy-Novej Guiney autonómne územie Bougainville. Podľa sčítania v roku 2000 malo celé územie 175 160 obyvateľov.
Počas druhej svetovej vojny došlo na ostrove k tvrdým bojom medzi Spojencami a Japoncami (pozri bitka o Bougainville), ktorej súčasťou bola aj bitka v zátoke cisárovnej Augusty.
Bougainville ako sporné územie.
Na konci 19. storočia, keď si ostrovy Oceánie delili medzi sebou európske veľmoci, zabralo severné Šalamúnove ostrovy Nemecké cisárstvo a začlenilo ich do Nemeckej Novej Guiney (roku 1900 prešli ostrovy Choiseul a Santa Isabel podľa britsko-nemeckej zmluvy pod správu Spojeného kráľovstva, od roku 1914 Severovýchodná Nová Guinea (vrátane ostrova Bougainville) pod správu Austrálie). Keď Papua-Nová Guinea vyhlásila v roku 1975 nezávislosť, obyvatelia Bougainville to neprijali a pod vedením BRA (Bougainvillská revolučná armáda) založili 1. septembra 1975 separatistickú Republiku Severných Šalamúnových ostrovov, tzv. republiku Meekamui. V nasledujúcom roku novoguinejské jednotky povstanie potlačili a ostrov získal širokú autonómiu v rámci Papuy-Novej Guiney. Po zrušení autonómie v roku 1989 vypukli ďalšie nepokoje a 17. mája 1990 vznikla nezávislá Republika Bougainville s prezidentom Theodorom Miriongom, ktorú však okrem Šalamúnových ostrovov neuznal žiadny štát.
Kokosová vojna.
Boj o nezávislosť Bougainvillu a hlavne o jeho veľké zásoby medi, sprevádzaný blokádou zo strany Papuy-Novej Guiney, si vyžiadal asi 20-tisíc obetí. Až v roku 1998 bolo uzavreté prímerie medzi bojujúcimi stranami a postupne sa situácia začala normalizovať. V roku 2001 vláda sľúbila vyhlásiť do desiatich rokov referendum o nezávislosti. K ďalším nepokojom došlo v roku 2005, kedy sa vodca skupín rebelov operujúcich vo vnútrozemí Francis Ona vyhlásil za kráľa Bougainvillu. Po jeho smrti ostrov ovládol stúpenec dohody s vládou Joseph Kabui, ktorý sa stal prezidentom autonómneho územia Bougainville. 
V mierovej zmluve z roku 2001 centrálna papuánska vláda prisľúbila konanie referenda o nezávislosti, ktoré sa má uskutočniť medzi rokmi 2015 až 2020. Referendum sa koná od 23. novembra do 7. decembra 2019 s dvoma možnosťami hlasovania – rozšírenou autonómiou a nezávislosťou autonómnej oblasti. Výsledky by mali byť známe koncom decembra 2019.
Ultravox

Ultravox je britská new wave hudobná skupina, ktorá sa v 80. rokoch 20. storočia preslávila sériou Top 10 hitov.
Táto kapela mala dvoch lídrov, ktorí v nej nikdy v jednej ére spolu neúčinkovali. Medzi rokmi 1974 až 1979 bol ich frotmanom John Foxx. Potom ako sa Foxx rozhodol pre sólovú kariéru sa po prestávke s ostávajúcimi troma členmi spojil Midge Ure, ktorý bol ich sólovým spevákom, gitaristom a lídrom. Pod Ureho vedením mala kapela komerčne úspešné obdobie, ktoré končilo niekedy v polovici 80. rokov. V roku 1987 sa pre sólovú prácu rozhodol Ure. Nová zostava Ultravox vznikla v roku 1992 pod vedením hráča na klávesové nástroje a husle, Billy Currieho. Táto zostava už ale nebola veľmi komerčne úspešná. 
Skupina Ultravox v roku 2008 vytvorila ďalšiu úspešnú zostavu v zložení: Currie, Chris Cross (basová gitara), Warren Cann (bicie) a Ure. Táto formácia urobila v rokoch 2009 a 2010 niekoľko spoločných vystúpení, po ktorých v máji roku 2012 vydala album "Brilliant". V tomto zložení to bol prvý projekt od roku 1984, kedy vydali "Lament". V novembri roku 2013 sa Ultravox predstavili ako špeciálni hostia na štyroch vystúpeniach kapely Simple Minds.
Tiara (pápežstvo)

Tiara alebo pápežská tiara (iné názvy: v širšom zmysle: pápežská koruna, v užšom zmysle: triregnum, trojitá koruna) je:
Pápežská koruna je prvý raz spomenutá v súvislosti s pápežom Konštantínom I. v rokoch 708715. Výraz tiara sa však po prvá raz spomína až v 12. storočí. Jej pôvod je z istého druhu bielej frýgickej čiapky. Тri koruny na tiare symbolizovali tri úlohy pápeža: biskup Ríma, patriarcha Západu a vládca pápežského štátu (Vatikánu). Od 11. storočia mala jednu korunu, od Bonifáca VIII. dve a od Klementa V. tri koruny. Súčasný tvar má od 15. storočia. Tiaru používali počas korunovácie pápežov a predstavovala viditeľný symbol pápežskej autority. Naposledy ju použil Pavol VI. 11. novembra 1964, následne položil svoju tiaru na oltár Baziliky sv. Petra a neskôr ju vydražili a výnos bol určený chudobným. Tiara sa potom ešte nachádzala v erboch Jána Pavla I. a Jána Pavla II., Benedikt XVI. ju zo svojho erbu odstránil a namiesto tiary v erbe mal trojitú biskupskú mitru.
Skalp

Skalp () je označenie vlasatej časti hlavy človeka. Pokrýva hornú časť lebky nazývanú kalva. Skladá sa z piatich vrstiev:
Novorusko

Novorusko môže byť:
The Tree

"The Tree" (česky vyšlo ako "Strom") je poviedka amerického spisovateľa Howarda P. Lovecrafta. Vznikla v roku 1920 a prvýkrát bola publikovaná v októbri 1921, v 7. čísle magazínu "The Tryout".
Pozadie.
Poviedka vznikla v začiatkoch Lovecraftovej spisovateľskej kariéry a je zaraďovaná do jeho tzv. "strašidelného" obdobia. Inšpiráciu pravdepodobne aspoň čiastočne získal z knihy "The Great God Pan" od Arthura Machena, vydanej v roku 1890. Za pozornosť stojí najmä Machenov popis Pana ako prírodnej sily.
Dej.
Poviedka má formu príbehu či povesti z čias starovekého Grécka, zapísanej neznámym autorom. Hovorí o dvoch bratoch, výnimočných sochároch, ktorí žili spoločne vo vile pod horou Menalus (obľúbené to miesto Pana) v Arkádii. Tyran zo Syrakúz ich požiadal o vytvorenie sochy Tyché, pričom o zákazku mali súperiť; obaja na svoju prácu vzájomne nežiarlili a tak sa očakávalo, že si budú pomáhať a víťazná socha prekoná všetko, čo bolo dovtedy z kameňa stvorené.
Jeden z bratov, Kalos, však začal postupne chorľavieť a jeho brat Musides sa začal obávať najhoršieho; práce na sochách, ktoré nik okrem bratov ešte nevidel, sa prakticky zastavili. Kalos sa čoraz častejšie uťahoval do svojho obľúbeného olivového hája, kde nakoniec napriek všetkým snahám brata i lekárov nakoniec zomrel. Želal si, aby s ním boli pochované niektoré vetvy s určitých stromov v tomto háji.
Na jeho počesť Musides vytvoril nádhernú kamennú hrobku a k hlave svojho brata uložil požadované vetvy. Potom sa vrhol na prácu na soche, aby tak zabudol na žiaľ. Pri bratovej hrobke vyrástol zvláštne pokrivený olivovník, ktorý však Musida napĺňal strachom a odporom. 
Socha bola dokončená o tri roky; medzitým olivovník prerástol všetkých svojich súkmeňovcov. Keď si však poslovia zo Syrakúz prišli sochu odniesť, zastihla ich pod horou silná búrka; keď ráno dorazili na miesto, našli z vily iba trosky; dopadla na ňu jedna z vetiev toho zvláštneho, pokrútené ľudské telo pripomínajúceho, olivovníka. Nenašli ani stopu po soche, pre ktorú prišli, ani po Musidovi, ktorý ju pre nich vytesal.
Fyzikálny ústav Slovenskej akadémie vied

Fyzikálny ústav Slovenskej akadémie vied je vedeckovýskumné pracovisko sídliace v Bratislave, v areáli SAV na Patrónke. Ústav sa zameriava na základný fyzikálny výskum.
Zmeranie.
V prvopočiatkoch existencie sa ústav zaoberal rôznymi otázkami praxe, ako napr. ciachovanie elektroakustických zariadení, riešenie problémov vedenia tepla v elektromotoroch, štúdium niektorých vlastností rádioaktívnych látok. Rozvíjala sa tiež fyzika pevných látok, jadrová fyzika a subjadrová fyzika.
Dejiny.
Pôvodne existoval v rámci Komisie pre matematiku a fyziku. V roku 1955 bol odčlenený a vytvorený ako samostatný Kabinet fyziky SAV. Jeho prvým riaditeľom bol D. Ilkovič. O dva roky neskôr bol ústav premenovaný na Laboratórium fyziky SAV a napokon v roku 1963 dostal súčasné meno Fyzikálny ústav SAV. Boli zriadené pobočky ústavu sídliace v Košiciach (Oddelenie experimentálnej fyziky) a na Lomnickom štíte. Ústav experimentálnej fyziky v Košiciach bol napokon v roku 1969 od Fyzikálneho ústavu odčlenený a je dodnes samostatným pracoviskom. Spolu s fabrikou Tesla v Piešťanoch vznikol v roku 1976 spoločný Ústav fyzikálnej elektroniky, ktorý bol v roku 1993 zrušený.
Veronika Zemanová

Veronika Zemanová (* 14. apríl 1975, České Budějovice) je česká modelka a erotická herečka.
Životopis.
Pred začatím kariéry v pornopriemysle pracovala ako fotografka. Do modelingovej scény sa dostala v roku 1997. Vystupovala pod pseudonymom Eva. Má za sebou stovky výstupov (fotky, filmy) a je na obaloch najpopulárnejších erotických časopisoch sveta. Pózovala tiež pre mnoho webových stránok, napr. Suze.net (Suze Randall). Patrí medzi najvychýrenejšie české modelky a dodnes je považovaná za jednu z najkrajších žien vo svete modelingu. Je viac uznávaná a obľúbená v zahraničí než v rodnom Česku. Od roku 2003 je jej mužom Francis Oswald Urs Schnetzler. Kariéru pornoherečky ukončila v roku 2004.
V roku 2005 Jayson Rothwell natočil film "Zemanovaload", kde spisovateľ John Davies (Ed Byrne) ľúbi Veroniku Zemanovú.
Ružový panter opäť zasahuje

Ružový panter opäť zasahuje je britský film z roku 1976. Je piaty zo série filmov o Ružovom panterovi. Nadväzuje na film "Návrat Ružového pantera" (1975). "Ružový panter" je tretí film, ktorý v názve obsahuje názov diamantu Ružový panter, napriek tomu sa vo filme tento diamant neobjavuje. Hlavnú postavu šéf inšpektora Jacquesa Clouseaua obsadil britský komik Peter Sellers. Postavu Charlesa Dreyfussa, ktorý podstupuje psychiatrickú liečbu a neskôr sa vyhráža svetu, aby odstránil Clouseaua zo sveta, hrá Herbert Lom.
Taktsang goemba

Taktsang goemba (Tigrie hniezdo) je najdôležitejší budhistický kláštor v Bhutáne. Kláštor leží v blízkosti mesta Paro, vo výške Kláštor nesie prvky tradičnej bhutánskej architektúry.
Kláštor založil "mních na lietajúcom tigrovi", Guru Rinpočhe. Bol dokončený v roku 1692.
Ján Červeň

Ján Červeň (* 12. február 1919, Abramová - † 31. júl 1942, Bratislava) bol slovenský prozaik.
Tvorba.
Červeň začal publikovať roku 1940 ako poslucháč filozofickej fakulty v týždenníku Nový svet rôzne krátke prózy, zväčša humoresky, pod pseudonymom N. E. Vreč. V tom istom roku uverejnil v mesačníku Nové slovo novelu Divé vtáča, pre ktorú si zvolil životopisný námet z mladosti W. Shakespeara. V rokoch 1941 až 1942 mu vyšli v Slovenských pohľadoch a Kultúre ešte štyri novely (Zlomený kruh, Prorok, Modrá katedrála, Svätá žiara), ktoré spolu s Divým vtáčaťom tvoria obsah Červeňovej prvej a zároveň poslednej knihy nazvanou Modrá katedrála (1942). Vyšla krátko po predčasnej smrti mladého autora, zostala jeho jedinou knižkou, a predsa mu svojou vyzretou umeleckou hodnotou získala uznanie súčasníkov i trvalé miesto vo vývine modernej slovenskej prózy.
Modrá katedrála (1942).
Vo svojej jedinej zbierke sa Červeň pokúsil vytvoriť texty, ktoré boli v opozícii proti klasickému realistickému rozprávaniu. Dôraz kládol najmä na experimentálnu prácu s dejovou líniou. Presúva experiment zo štylistickej do kompozičnej a tematickej oblasti. Prináša zmeny pri výstavbe plánu postáv, deja i reality. Počet postáv je v novelách redukovaný, vzťahy sú často naznačené imaginárnymi dialógmi a dochádza ku schémantickosti postáv - zvláštni ľudia s exotickými menami, ľudia poznačení fyzickým či mentálnym handicapom a ľudia ponorení do vlastného problému.
Z hľadiska kompozície je príznačný začiatok in medias res a dôležitý motív smrti, odchodu a prerodu. Pri výstavbe textu je dôležité opakovanie kľúčových slov, rytmizácia a hudobné kvality textu. Využíva návratné motívy, najmä vizuálne, rovnako efekty tmy a svetla, kontrast exteriéru a interiéru... Pri výstavbe deja má dôležitú úlohu sen.
V novelách sú často potlačené časové a priestorové súradnice, dej je niekedy zasadený do historizujúceho rámca (Svätá žiara) alebo situovaný na príznakovo nazvané miesta (Svätá Alžbeta, Vyhnanisko).
Helena Blehárová

Helena Blehárová (* 28. jún 1943, Žilina) je slovenská a česká speváčka.
Životopis.
So svojou speváckou kariérou začala v roku 1962 ako džezová speváčka. Profesionálne ju angažoval až legendárny kapelník Gustav Brom. Až počas svojho pôsobenia v Brne začala študovať spev na brnianskom konzervatóriu. S Orchestrom Gustava Broma potom úspešne vystupovala až do roku 1968, keď odcestovala spievať do zahraničia, kde strávila celkom dva roky.
Po svojom návrate do Česko-Slovenska v roku 1970 spolupracovala s mnohými česko-slovenskými tanečnými orchestrami i džezovými zoskupeniami.
Vo filmoch Dáma na kolejích a Hroch stvárnila rolu speváčky. Pôvodným povolaním je zdravotníčka.
Empress Augusta Bay

Empress Augusta Bay je veľká zátoka na západnej strane ostrova Bougainville, ktorý patrí do Papuy-Novej Guinei. Miestni obyvatelia sú závislí na love rýb vo vodách zátoky. Pomenovaná bola podľa manželky posledného nemeckého cisára Viliama II. Augusty Viktórie Šlezvicko-holštajnskej.
Dejiny.
V novembri 1943 sa tu odohrala bitka medzi námornými silami Japonska a Spojených štátov známa ako bitka v zátoke cisárovnej Augusty. Počas 70. a 80. rokov 20. storočia bola zátoka silne znečistená odpadom z bane Panguna, najväčšej bane na meď na svete, ktorú prevádzkovala spoločnosť Rio Tinto. Tento problém prispel k vzniku separatistickej Bougainvillskej revolučnej armády a občianskej vojny na ostrove medzi rokmi 1989 a 1997.
Vario LF2/2 IN

Vario LF2/2 IN je článková čiastočne nízkopodlažná električka vyrábaná od roku 2013 českou Alianciou TW Team, teda združením firiem Pragoimex, Krnovské opravny a strojírny a VKV Praha.
Konštrukcia.
Ide o obojsmerný dvojčlánkový motorový električkový vozeň, ktorý je konštrukčne odvodený z modelu Vario LF2 plus, z ktorého bola prevzatá celá spodná časť vozidla (podvozky, kĺb a kaskádovité usporiadanie interiéru). Ako obojsmerná električka disponuje predsuvnými dverami na oboch stranách vozňovej skrine, na jednej strane každého článku sa nachádzajú vždy jedny jednokrídlové dvere u kabíny vodiča a jedny dvojkrídlové dvere vedúce do nízkopodlažného priestoru. Vozeň je usadený na troch podvozkoch s tromi dvojicami asynchrónnych motorov, elektrickú výzbroj dodala Škoda Electric. Oproti ostatným vozňom rady Vario nemá tento model predné a zadné čelo navrhnuté architektom Pelikánom, ale s menšími úpravami boi použité čelá štúdia PO architekti pre električku EVO2.
Stanén

Stanén je topologický izolátor, teoreticky predpovedaný skupinou profesora Shouchenga Zhanga zo Standfordovej univerzity, ktorý možno predstavuje bezstratový prenos elektrického prúdu pri teplotách blízkych izbovej teplote. Stanén je tvorený atómami cínu, ktoré sú usporiadané v jednej vrstve, podobne ako u grafénu. Názov stanén vznikol z latinského označenia pre cín (stannum) a prípony -én od slova grafén. Výskum aktuálne prebieha v Nemecku a v Číne a i v laboratóriach na Stanfordovej univerzite a UCLA.
Pridanie atómov fluóru do atómovej mriežky cínu môže zvýšiť kritickú teplotu až k 100°C. To by umožnilo jeho použitie v rámci integrovaných obvodov.