Jednotný katolícky spevník

Jednotný katolícky spevník (skratka JKS) je kancionál rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku. Prvýkrát vyšiel v roku 1937 a používa sa dodnes, čo nemá v strednej Európe obdobu. Vznikol v rokoch 1921 až 1936 z iniciatívy Mons. Jána Pöstényiho, správcu Spolku svätého Vojtecha. Tím odborníkov viedol hudobný skladateľ a trnavský regenschori Mikuláš Schneider-Trnavský, ktorý do neho zaradil 226 vlastných piesní.
Zostavenie.
Spevník zostavili, ako sa na prvej strane kancionálu píše: "biskupskými úradmi určené komisie, hudobná, vieroučná" (liturgická) "a prozodická". 
Členmi hudobnej komisie boli: 
Členmi liturgickej komisie boli:
Členmi prozodickej komisie boli:
Rečovú úpravu textov vykonával Anton A. Banik, člen jazykového odboru Matice slovenskej. Texty bez nápevu zhudobnil skladateľ Mikuláš Schneider-Trnavský a všetky piesne zharmonizoval.
Mnohé použité piesne pochádzajú alebo sú totožné s českými, nemeckými, rakúskymi alebo maďarskými skladbami.
Rozdelenie piesní.
Piesne v Kancionáli sú rozdelené podľa liturgického obdobia, resp. podľa toho, k akej časti omše sú určené. Pred reformou liturgie po Druhom vatikánskom koncile bola omša v latinskom jazyku, počas ktorej kňaz v tichosti recitoval latinskú stálu časť omše (tzv. ordinárium), pričom ľud spieval príslušnú slohu piesne z JKS. Preto sa dnes často spievajú v omši len slohy určené na introit a ofertórium, ostatné sa vynechávajú, lebo časti, počas ktorých sa pôvodne spievali, dnes spolu s kňazom spieva celý zhromaždený ľud.
Kancionál je rozdelený na tieto časti:
Publikovanie a prínos.
JKS bola vydaná v roku 1937 v náklade 15 000 kusov. Odvtedy bolo publikovaných viacero vydaní, v ktorých sa revidovala textová stránka piesní, avšak bez zásahu do teologicko-liturgického aspektu. Boli taktiež aktualizované viaceré modlitby, napríklad doložené invokácie v litániách. V roku 2023 vyšlo 23. vydanie JKS.
Presadenie JKS na Slovensku viedlo k zjednoteniu rôznych liturgicko-hudobných textov, používaných nápevov a spevníkov v jednotlivých regiónoch. Prijímanie nového jednotného kancionála bolo niekde vítané, inde odmietané. V slovenských chrámoch začal dominovať do desiatich rokov od publikovania hlavne kvôli propagácii klerikmi a médiami. Toto dielo však prinieslo aj urýchlenie rozšírenia spisovnej slovenčiny do všetkých slovenských krajov.
Prípravovaná revízia JKS.
V júli 2024 v Nitre Konferencia biskupov Slovenska schválila zámer pripraviť zrevidovaný jednotný katolícky spevník, pričom práce sú odhadované na sedem rokov. V prvej fáze budú do jednotlivých slovenských farností rozposlané dotazníky, ktoré majú zmapovať reálne používané piesne zo spevníka. Súčasťou prác má byť aj literárna súťaž o texty nových potrebných piesní a na to nadväzujúca skladateľská súťaž.
Kritici vyčítajú súčasnému JKS nízky počet adventných a veľkonočných piesní. Mnohé strofy z tzv. omšových piesní (č. 236259) sa nespievajú, pretože sú nahradené ordináriom (ide napr. o Glóriu, spev pred evanjeliom, Krédo a pod.), prípadne úplne vypadli z liturgie (napr. spev graduále). V JKS absentujú piesne k novým blahorečeným a svätcom (v našich končinách napr. k sv. Jánovi Pavlovi II. či blahoslaveným Anne Kolesárovej a Jánovi Havlíkovi) a naopak nachádzajú sa tam ku tým svätým, ktorých kult je v súčasnosti na Slovensku minimálny. V pripravovanej revízii by malo tiež dôjsť k vzniku nových piesní a pretextovaniu tých existujúcich pasáží, ktoré nezodpovedajú súčasnej teológii. (Ide napríklad o potrebu piesní, ktoré by v pôstnom období zdôrazňovali pokánie a v prvej časti adventu pokánie a očakávaný druhý príchod Mesiáša.) Do revidovaného kancionála by sa mali zahrnúť aj antifóny (i v latinčine) a gregoriánske chorály.
Zaujímavosť.
Mikuláš Schneider-Trnavský pôvodne nechcel zaradiť do Kancionálu pieseň č. 88 („Tichá noc“), nakoľko bol názoru, že má ísť o spevník čisto slovenských piesni a Tichá noc pochádza z Rakúska. Túto „hymnu Vianoc“ pridal až na veľké naliehanie svojich známych.