burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Zimný štadión Pavla Demitru

Zimný štadión Pavla Demitru je zimný štadión v meste Trenčín. Štadión má kapacitu 6 300 miest, z toho na sedenie je 3 125. Otvorený bol 17. januára 1960. Je domovským stánkom hokejového klubu Dukla Trenčín, ktorý má štadión v prenájme od mesta Trenčín. Štadión je často centrom prípravy slovenskej hokejovej reprezentácie a hrávajú sa na ňom aj prípravné zápasy reprezentačného tímu. 
Súčasťou štadióna je 13 skyboxov Podľa vedenia hokejového klubu by aréna mala dostať novú tvár a pribudnúť by mala aj dostavba vedľa štadióna 
Dňa 29. septembra 2011 Mestské zastupiteľstvo v Trenčíne rozhodlo o pomenovaní Zimného štadióna po tragicky zosnulom Pavlovi Demitrovi. 
Podujatia.
Výber najvýznamnejších športových podujatí:
1987
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji u20
2023
Hlinka Gretzky Cup 
Rekonštrukcia.
Zimný štadión prešiel v minulých rokoch troma zo štyroch plánovaných fáz dlhodobej obnovy. 
1. Fáza 
V roku 2018 získalo mesto Trenčín vo výzve Slovenského zväzu ľadového hokeja dotáciu vyše 535-tisíc eur, ďalších takmer 132-tisíc eur zaplatilo zo svojho rozpočtu. Mohli sa tak uskutočniť práce na obnove vyše 20-ročného chladiarenského zariadenia, vrátane rozvodov.
2. Fáza
Divácke tribúny, vstupnú halu, chodbu a šatňu hostí na zimnom štadióne vynovili v roku 2019. Na rekonštrukciu prispela miliónovou dotáciou Vláda Slovenskej republiky. Zvyšných vyše 120-tisíc eur doplatilo mesto zo svojho rozpočtu
3. Fáza
Tretia fáza rekonštrukcie sa konala v rokoch 2022=2023. Vynovila sa strecha a izolácia. Nainštalovali sa prívody na vzduchotechniku, nové osvetlenie, scénické osvetlenie, ozvučenie. Výsledkom prác je aj výrazne lepšia akustika. Šlo o investíciu za vyše 3 milióny eur. Fond na podporu športu na ňu poskytol príspevok takmer 1 140 000 eur. Zvyšok doplatí mesto. Čas, kým bol zimný štadión zatvorený, využili aj na mestskú investičnú akciu, ktorou obnovili dokopy sedem šatní pre mládež, trénerov a rozhodcov, vrátane sociálnych zariadení. Investíciu za takmer 160-tisíc eur dokončili v závere minulého roka. Do vybavenia šatní úložnými boxami a lavičkami investovali necelých 90-tisíc eur. Na štadióne pribudla aj nová multimediálna informačná kocka za 180-tisíc eur, ktorá je už umiestnená nad ľadovou plochou. 
4. Fáza
V neskoršej štvrtej fáze obnovy zimného štadióna sa počíta s jeho kompletným opláštením, s novou prístavbou na rozšírenie zázemia a s namontovaním vzduchotechniky. Tieto práce si už nebudú vyžadovať zatvorenie arény. Záverečná fáza by mohla byť dokončená na konci roka 2024. Po kompletnom dokončení bude trenčiansky zimný štadión tretím v poradí, po Bratislave a Košiciach, ktorý bude niesť prvky modernej arény.
Koptská katolícka cirkev

Koptská katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví, ktorá je rozšírená najmä na území Egypta a používa koptský obrad. Kňazi Koptskej katolíckej cirkvi nemôžu byť ženatí. 
Na jej čele stojí Alexandrijský patriarcha. Už v roku 1442 podpísala koptská delegácia na florentskom koncile dokument "Cantate Domino", ktorý priniesol úniu s Katolíckou cirkvou. V Egypte však tento akt nenašiel podporu a nedosiahli sa žiadne konkrétne výsledky. V roku 1741 sa koptský biskup v Jeruzaleme stal katolíkom a rímsky pápež ho následne vymenoval za apoštolského vikára pre koptov. V roku 1854 bol formálne ustanovený koptský patriarchát, ktorý bol znovu ustanovený v roku 1895. V súčasnosti má koptská katolícka cirkev v Egypte 7 eparchií (Alexandria, Assiut (Lycopolis), Guizeh, Ismayliah, Luxor (Téby), Minya (Veľký Hermopolis), Sohag).
Alphonse Louis Nicolas Borrelly

Alphonse Louis Nicolas Borrelly (* 8. december 1842, Roquemaure, Francúzsko – † 28. február 1926) bol francúzsky astronóm.
Pracoval v Marseille, objavoval planétky a kométy. Objavil periodickú kométu 19P/Borrelly.
Na jeho počesť bola pomenovaná planétka 1539 Borrelly.
Ruská gréckokatolícka cirkev

Ruská gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
V roku 1917 bol pre ruských gréckokatolíkov vytvorený apoštolský exarchát. Po zničení gréckokatolíkov v Rusku za vlády boľševikov bol v roku 1928 v Charbine (Harbine) v Mandžusku vytvorený ďalší exarchát pre ruských gréckokatolíkov utekajúcich pred sovietskym režimom. V súčasnosti sú obidva tieto exarcháty vakantné (bez exarchov). V roku 2004 bol za ordinára pre gréckokatolíkov v Rusku vymenovaný rímskokatolícky biskup Jozef Werth. V súčasnosti existuje niekoľko komunít ruských gréckokatolíkov okrem Ruska aj v Spojených štátoch, Argentíne, Francúzsku, Nemecku a niekoľkých ďalších krajinách, ktorí spadajú pod právomoc miestnych rímskokatolíckych biskupov.
Bieloruská gréckokatolícka cirkev

Bieloruská gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Jej pôvod siaha k Brestskej únii z roku 1596. Územie Bieloruska odvtedy patrilo k niekoľkým štátom. Na konci 18. storočia gréckokatolíci tvorili asi 80 percent obyvateľov na území dnešného Bieloruska. V čase, keď územie Bieloruska bolo súčasťou Ruska, bola gréckokatolícka cirkev na jeho území potláčaná. Naposledy bola cirkev včlenená do Ruskej pravoslávnej cirkvi po 2. svetovej vojne a gréckokatolíci boli následne prenasledovaní. Malé komunity gréckokatolíkov sa začali vynárať až po páde Sovietskeho zväzu a získaní nezávislosti Bieloruska. V roku 1993 bol za apoštolského vizitátora pre gréckokatolíkov v Bielorusku vymenovaný archimandrita Sergiusz Gajek MIC. Komunity gréckokatolíkov žijú aj v diaspore v zahraničí, napr. v Londýne a Chicagu. Bieloruská gréckokatolícka cirkev používa ako bohoslužobný jazyk bieloruštinu.
Albánska gréckokatolícka cirkev

Albánska gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Prvá komunita albánskych gréckokatolíkov existovala od roku 1628 ale po vyše storočí zanikla. Ďalšia komunita vznikla začiatkom 20. storočia. V roku 1939 vznikla apoštolská administratúra južného Albánska. Po tom ako bolo Albánsko vyhlásené za ateistický štát komunita zanikla.
Od roku 2017 je apoštolským administrátorom Juhoalbánskej apoštolskej administratúry biskup Giovanni Peragine. Väčšina veriacich apoštolskej administratúry je však latinského obradu okrem komunity v Elbasane.
Sýrska katolícka cirkev

Sýrska katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví antiochijskej tradície, ktorá používa západosýrsky obrad.
Na jej čele stojí antiochijský patriarcha so sídlom v Libanone. Patriarcha si k menu vždy pridáva aj meno Ignác. Sýrska katolícka cirkev je rozšírená najmä v Sýrii, Libanone a Iraku.
V dejinách bolo niekoľko pokusov o vytvorenie spoločenstva sýrskej cirkvi s Rímom. Florentský koncil ani zvolenie katolíckeho patriarchu v roku v 17. storočí však nepriniesli trvalé výsledky. Neskôr boli sýrski katolíci v Osmanskej ríši prenasledovaní. Až od času po zvolení Michaela Jarweha za patriarchu v roku 1782 existuje neprerušený sled sýrskych katolíckych patriarchov. V roku 1829 Sýrsku katolícku cirkev uznala aj turecká vláda. Sídlo patriarchu bolo niekoľkokrát zmenené.
Organizačná štruktúra.
Libanon:
Sýria:
Irak a Kuvajt:
Ostatné krajiny:
Arménska katolícka cirkev

Arménska katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví, ktorá pri slávení liturgie používa arménsky obrad.
Prvá únia medzi rímskokatolíckou a Arménskou apoštolskou cirkvou z roku 1198 siaha do čias križiackych výprav. Bola prijatá iba Arménmi v Cilícii a o necelé dve storočia sa skončila.
V roku 1742 rímsky pápež potvrdil za Arménskeho patriarchu Cilície so sídlom v Libanone bývalého biskupa Arménskej apoštolskej cirkvi Abrahama Ardziviana, ktorý ako patriarcha prijal meno Abraham Bedros I. V roku 1867 bolo sídlo patriarchu presunuté do Konštantínopola (Istanbulu). Počas prenasledovania Arménov v Tureckom štáte koncom 1. svetovej vojny zahynulo okolo 100 000 veriacich. Následne bolo sídlo patriarchu presunuté opäť do Libanonu. V samotnom Arménsku nemohla Arménska katolícka cirkev počas komunistického režimu legálne pôsobiť a až v roku 1991 tam bol vytvorený Ordinariát pre katolíkov arménskeho obradu vo východnej Európe, pod jurisdikciu ktorého patria arménski katolíci v Arménsku, Gruzínsku, Rusku a na Ukrajine. Arménska katolícka cirkev má okrem toho biskupstvá na Blízkom Východe, v Európe, Severnej Amerike aj Latinskej Amerike.
Následníci prvého patriarchu si podľa jeho vzoru pridávali k menu meno Bedros (Peter). Súčasným najvyšším predstaviteľom Arménskej katolíckej cirkvi je od roku 2021 katolikos-patriarcha Cilície Rafael Bedros XXI. Minassian.
Organizačná štruktúra.
Libanon:
Sýria:
Irak:
Turecko:
Ukrajina:
Ostatné krajiny:
Chaldejská katolícka cirkev

Chaldejsko-katolícka cirkev alebo Chaldejská katolícka cirkev alebo chaldejská cirkev je jedna z východných katolíckych cirkví, ktorá používa chaldejský (východosýrsky) obrad. Liturgickým jazykom cirkvi je sýrčina.
Na jej čele stojí patriarcha Babylonu.
Dejiny.
V roku 1553 rímsky pápež, po tom ako skupina biskupov Asýrskej cirkvi Východu chcela úniu s Rímom, ustanovil patriarchu Šimona VIII. pre Chaldejcov. Po jeho poprave však sa skupina okolo neho vrátila do svojej pôvodnej Asýrskej cirkvi.
V roku 1530 rímsky pápež potvrdil za chaldejského patriarchu Babylonu Jána Hormizdasa.
Počas masakrov v priebehu 1. svetovej vojny zomrelo mnoho veriacich tejto cirkvi.
Začiatok súčasnej vojny v Iraku znamenal odchod mnohých veriacich Chaldejskej katolíckej cirkvi do zahraničia.
Organizačná štruktúra.
Irak:
Irán:
Turecko:
Sýria:
Libanon:
Egypt:
Kanada:
Spojené štáty:
Austrália a Nový Zéland:
ďalšie patriarchálne územia: Jeruzalem, Jordánsko
Národný park pevnosti Brimstone Hill

Národný park pevnosti Brimstone Hill (angl. "Brimstone Hill Fortress National Park") je lokalita UNESCO, ktorú tvorí pevnosť na západe ostrova Svätý Krištof v štáte Svätý Krištof a Nevis vo východnom Karibiku. 
Ide o veľmi dobre zachovaný príklad vojenskej architektúry 17. a 18. storočia v karibskom prostredí. Pevnosť navrhnutá Britmi, ale postavená africkými otrokmi, je svedectvom o európskej (nielen britskej, ale i francúzskej a holandskej) koloniálnej expanzie, otrokárstva a vzniku novej spoločnosti v Karibiku.
Zo samotnej pevnosti je možné vidieť panorámy zalesnených kopcov či poľnohospodárskych polí a miest pri pobreží. Možno dovidieť až na blízky ostrov Sint Eustatius patriaci Holandsku.
Od roku 1999 je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO
Ribe

Ribe je mesto v Dánsku. Má asi 8 900 obyvateľov.
Mesto bolo založené v 8. storočí, a je najstaršie v Dánsku. Nachádza sa tu románska katedrála a zrúcanina kráľovského hradu. V areáli hradu je pomník dánskej kráľovnej Dagmar - dcéry českého kráľa Přemysla Otakara I.
Ratzeburg

Ratzeburg je mesto v Šlezvicku-Holštajnsku v Nemecku. Je hlavným mestom okresu Herzogtum Lauenburg.
Geografia.
Ratzeburg je zo všetkých strán obklopený vodou. Je známy najmä ako populárne kúpeľné mesto. 
Dejiny.
V roku 1066 miestny kláštor vypálil pohanský rujánsky kmeň Ránov.
Strängnäs

Strängnäs je mesto v kraji Södermanland vo Švédsku. Leží pri jazere Mälaren a má asi 13 000 obyvateľov. Je sídlom diecézy luteránskej, predtým rímskokatolíckej cirkvi a miestna katedrála pochádza z roku 1291.
Etiópsko-eritrejská katolícka cirkev

Etiópsko-eritrejská katolícka cirkev môže byť
Matuška

Matuška, Matúška ("Matuska, Matuschka, Mattuschka"), Matušková, Matúšková:
Harald I. (Nórsko)

Harald I. Krásnovlasý (* asi 850 – † 933) bol nórsky kráľ v rokoch 872 – 930, ktorý zjednotil Nórsko.
Život.
Harald bol syn Halfanada Gudrodssona, vládcu malého kráľovstva Vestfod na juhovýchode Nórska. Podľa Heimskrinla sa zaprisahal, že sa neostrihá ani neučeše pokiaľ sa nestane kráľom celého Nórska. Odvtedy ho nazývali Strapatý. Od roku 866 začal systematicky dobýjať krajinu. V roku 872 po bitke v Hafrsfjorde sa prehlásil za kráľa Nórska. Po tejto bitke sa údajne dal ostrihať a učesať. Následne mu zmenili prezývku na Krásnovlasý. 
Mal 8 žien a 23 detí. V roku 930 odovzdal moc svojmu najobľúbenejšiemu synovi Erikovi Krvavá sekera.
Una

Una () je rieka v Chorvátsku a Bosne a Hercegovine, pričom časťou toku tvorí ich hranicu. Pramení v oblasti "Jadovnik" v Dinárskych horách a po dlhej púti ústi do Sávy. Rieka s povodím bola pomenovaná už Rimanmi a pre čistú, azúrovo priezračnú vodu ju mnohí súčasníci považujú za najkrajšiu európsku rieku. 
Opis toku.
Na svojom toku vytvára mnohé pereje a vodopády a z veľkej časti preteká neobývanou krajinou. Popri toku sú dodnes viditeľné pozostatky vojny v podobe vypálených a zničených obydlí a nefungujúcej železnice. Za osadou Celje sa nachádzajú impozantné, vysoké a široké vodopády "Štbački Buk", od ktorých rieka pokračuje kaňonom, vyhľadávaným vodákmi z celého sveta. Po opustení kaňonu sa tok dostáva do otvorenej krajiny a v husto obývanej oblasti miest Ripač a Bihać vytvára meandre. Nasleduje ďalší kaňon Grmuša, za ktorým sa úplne mení doterajší horský charakter Uny, ktorá sa mení na nížinnú rieku, pomaly sa vinúcu krajinou k sútoku so Sávou pri meste "Jasenovac".
Vodný režim.
Vodný režim Uny má snehovo dažďový charakter s najvyššími prietokmi na jar. Časté sú i jesenné dažďami spôsobené povodne, kedy sa prietok nezriedka zvýši nad /s. Ten priemerný ročný dosahuje v ústí /s., čo umožňuje plavbu menších lodí na jej dolnom toku.
Rolls-Royce RB211

Rolls-Royce RB211 je rad turbínových leteckých motorov firmy Rolls-Royce plc. Pôvodne bol tento motor vyvinutý pre Lockheed L-1011, ale neskoršie varianty sa montovali aj do lietadiel Boeing 747, Boeing 757, Boeing 767 a Tupolev Tu-204 . Motor bol dodávaný v rokoch 1972 - 1990. Jeho ťah dosahoval 166 - 270 kN.
V roku 1991 porucha na jednom z motorov spôsobila katastrofu letu 004 spoločnosti Lauda Air.
Gorila nížinná (poddruh)

Gorila nížinná ("Gorilla gorilla gorilla") je poddruh gorily západnej ("Gorilla gorilla"). 
Staršie sa ako "Gorilla gorilla gorilla" klasifikoval celý dnešný druh gorila západná ("Gorilla gorilla"), t.j. vrátane gorily nigérijskej, ktorá dnes tvorí samostatný druh.
Stavba tela.
Samce dorastajú do výšky a vážia . Samice sú menšie. Najväčší žijúci exemplár meral a vážil . Gorily majú väčšie rozpätie paží než výška tela. Na tvári sú veľké široké nozdry, malé oči a vysunutá dolná čeľusť. Veľké silné ruky sa používajú pri chôdzi, pri odoberaní srsti a na prenášanie objektov. Hrudník je veľký 125 –  u samcov väčšinou olysúva. 
Potrava.
Gorily sa živia bezstavovcami alebo vtáčími vajcami a rastlinami (listy a vetvičky).
Rozšírenie.
Gorilla gorilla gorilla žije v tropickej Afrike. Jej biotop je Konžský tropický dažďový prales. Čím ďalej sa počet tohto poddruhu znižuje. V Afrike sú zákonnom chránené a patria do svetového zákona zvieracej ochrany WWF – Celosvetová nadácia pre ochranu živočíchov.
Používanie nástrojov.
V zajatí bolo pozorované použitie nástrojov. Gorily hádzali palicu na strom a zráňali listy a konáre, ktoré boli neprístupné.
Vladár

Vladár môže byť:
Liam Neeson

William John Neeson OBE (* 7. jún 1952; Ballymena, Severné Írsko) je severoírsky herec nominovaný na Oscara, cenu BAFTA a tri Zlaté glóbusy.
Hral v mnohých filmových rolách, a získal rad ocenení. Za rolu O. Schindlera vo filme "Schindlerov zoznam" bol nominovaný na Oscara, Zlatý glóbus aj cenu BAFTA.
Hral aj vo filmoch "Excalibur" v roku 1981, "Rob Roy" z roku 1995, "Bedári" z roku 1998, ďalej stvárnil rolu Qui-Gon Jinna v prvej epizóde "Hviezdne vojny" z roku 1999. Objavil sa aj vo filmoch "Gangy New Yorku", "Láska nebeská" či "Batman začína". Jeho hlas je britským a americkým divákom a poslucháčom známy z rozprávačských rolí či z filmov "Letopisy Narnie" alebo zo seriálu "Simpsonovci".
V roku 1999 sa stal držiteľom Radu britského impéria.
Bill Hicks

William Melvin "Bill" Hicks (* 16. december 1961, Valdosta, Georgia, USA – † 26. február 1994, Little Rock, Arkansas) bol americký komik, sociálny kritik a hudobník. 
Vystupoval hlavne ako stand-up komik a charakteristickou známkou jeho vystúpení bola satira voči zažitým pravdám a dogmám mainstreamovej spoločnosti, politike USA, cirkevným inštitúciám a korporáciám.
Príčinou jeho predčasnej smrti vo veku 32 rokov bola rakovina pankreasu.
Mainstream

Mainstream (z anglických slov "main"[mejn] = hlavný a "stream"[stri:m] = prúd) je termín, ktorý sa používa pre označenie prevládajúceho spoločenského konsenzu a výberu v kultúre, v umení a v názore na spoločenské dianie. Často je tento pojem používaný v negatívnom význame. Typickým predstaviteľom mainstreamovej kultúry sú populárne masmédiá.
V populárnej hudbe termín označuje hudbu schopnú zaujať čo najširšiu masu poslucháčov, úspešne sa vyhýbajúc akejkoľvek politickej nekorektnosti a konfliktnosti, tak v textovej ako aj v hudobnej stránke.
Stand-up comedy

Stand-up comedy je forma komédie charakteristická živým sólovým vystúpením komika pred jeho obecenstvom. Hlavným nástrojom komédie je verbálny prejav a obvykle pozostáva z rozprávania vtipov a vtipnej interpretácie najrôznejších tém a udalostí v živote ľudí a spoločnosti. Niekedy slúži ako priestor pre spojenie humoru so sociálnou kritikou. Obvyklým dejiskom vystúpení sú kluby, bary a divadlá, aj keď výber miesta konania nepodlieha z hľadiska definície žánru žiadnym obmedzeniam. Medzi najznámejších svetových predstaviteľov tohto žánru patria George Carlin a Richard Pryor. Na Slovensku medzi najznámejších stand up komikov patria komici zo Silné reči Stand-up Comedy Show ako Jano Gordulič, Simona Salátová, komik Dano Čistý, Michael Szatmary, Tomáš Hudák, Joe Trendy, Gabo Žifčák a ďalší. Vlastnú a drsnejšiu stand-up show "TEMNÉ KECY" mali aj Ivo "Ladižo" Ladižinský a Jerry "Veľmajster" Szabó.
Stand-up na Slovensku.
V roku 2015 sa tento žáner prvýkrát predstavil na festivale Kremnické gagy v Kremnici. Riaditeľ festivalu Ján Fakla pri tom poznamenal: "„Slovenskí stand-upisti konečne pochopili, že nemôžu zabávať len vulgarizmami a prvoplánovým humorom. Pripravujú sa oveľa lepšie a vybrali sme skupinku tých najzaujímavejších. Je to dnes obľúbený žáner, kedysi ich volali ľudoví rozprávači. Poskytli sme im priestor a uvidíme, ako to zaberie.“"
Volga (rozlišovacia stránka)

Volga môže byť:
Zimný štadión Zvolen

Zimný štadión Zvolen je zimný štadión v meste Zvolen. Štadión má kapacitu 5 675 miest. Na rozhodujúci zápas finále v sezóne 2012/13 zavítalo na štadion 6104 divákov. Otvorený bol v roku 1969 keď bola vystavaná ľadová plocha a strojovňa. V nasledujúcich siedmich rokoch sa podarilo štadión zastrešiť. V osemdesiatych rokoch sa vystavala tréningová hala. Je domovským stánkom hokejového klubu HKm Zvolen, ktorý má štadión v prenájme od mesta Zvolen. 
Súčasťou štadióna je aj tréningová hala. Štadión sa dá prenajať aj na korčuľovanie či súkromné hokejové zápasy.
Podujatia.
Memoriál Pavla Zábojníka.
Vo Zvolene sa od roku 1999 každoročne v auguste koná medzinárodný turnaj seniorov Memoriál Pavla Zábojníka. Na podujatí doteraz štartovalo množstvo kvalitných tímov už z 11-tich krajín (Bielorusko, Česko, Francúzsko, Maďarsko, Nemecko, Poľsko, Rakúsko, Rumunsko, Rusko, Slovinsko, Ukrajina), v roku 2012 aj účastník KHL – Donbass Doneck.
Turnaje.
Výber najvýznamnejších športových podujatí:
Motor s valcami do X

Motor s valcami do X alebo krížový motor je typ štvorvalcového alebo štvorradového jednohriadeľového piestového spaľovacieho motora, ktorého priečny rez je v tvare písmena X. Ide zároveň o špeciálny prípad hviezdicového motora. 
Tieto motory boli často odvodené z existujúcich vidlicových motorov. Ich výskyt však nie je veľmi častý, pretože boli príliš komplikované a ťažké v porovnaní s inými hviezdicovými motormi. Pri rovnakom počte valcov je konštrukcia kompaktnejšia v porovnaní s vidlicovým motorom s kratším kľukovým hriadeľom. 
Väčšina motorov s valcami do X je z obdobia druhej svetovej vojny, navrhnutých ako pohonné jednotky väčších vojenských lietadiel. Väčšina z nich bolo dvadsaťštyrivalcových odvodených od dvanásťvalcových vidlicových motorov.
Ako som spoznal vašu mamu

Ako som spoznal vašu matku (v origináli po anglicky "How I Met Your Mother") je americký sitkom vytvorený Carter Baysom a Craig Thomasom. Premiéra prvého dielu bola 19. septembra 2005 na televíznom kanáli CBS. Bolo odvysielaných 9 celých sérií a seriál skončil 31. marca 2014.
V seriáli rozpráva hlavná postava, "Ted Mosby" ("Josh Radnor"), svojim deťom príhody zo svojho života tridsiatnika, ktoré viedli k tomu, že spoznal ich matku.
Alfa Romeo Brera

Alfa Romeo Brera je športový automobil, ktorý v rokoch 2005-2010 vyrábala talianska automobilka Alfa Romeo. Roadster verzia Spider bola vyrábaná v rokoch 2006 až 2010. Obe verzie boli vyrábané dizajnérskou firmou Pininfarina. Bolo vyrobených iba 12 488 kusov verzie Spider a 21 786 kusov verzie Brera. Výroba oboch verzií bola ukončená v novembri 2010.
Koncept.
Brera bol pôvodne automobilový koncept na Autosalóne v Ženeve. Bol navrhnutý Girgettom Giugiarom z Italdesign Giugiaro. Koncept bol poháňaný motorom Maserati V8 s výkonom 290 kW/400 koní. Brera bola široko uznávaná, a plán výroby bol oznámený pre rok 2005.
Produkcia.
Alfa Romeo Brera bola zavedená do výroby na autosalóne v Ženeve v roku 2005. Takmer presne ostal zachovaný vonkajší vzhľad a stal sa stredne veľkým kupé na platforme GM/Fiat Premium (ktorú zdieľa s Alfa Romeo 159), ktoré nahradilo dosluhujúce GTV. Kabriolet Spider, ktorého bola oznámená výroba krátko po kupé a nahradil GTV Spider.
V Európe bola Brera k dispozícii s dvoma benzínovými motormi 2,2-litrový JTS s výkonom 136 kW/185 koní a 3,2-litrový V6 s výkonom 190 kW/260 koní; a naftovým motorom 2,4-litrovým JTD turbodieselom. Modely s naftovým motorom alebo 2,2-litrovým benzínovým motorom majú pohon predných kolies, zatiaľčo modely s motorom V6 majú systém pohonu všetkých kolies s diferenciálom Torsen, podobný ako v modeloch 156 či 159 Q4.
Artemida (Atika)

Artemida, gr. "Αρτέμιδα", do 19. stor. "Lutsa (Λούτσα)" je mesto v Grécku, v kraji Atika, 25 km od Atén. V roku 2011 tu žilo 21 488 obyvateľov
Dejiny.
Mesto je osídlené už od konca 3. tisícročia pred Kr. Prví obyvatelia boli Pelasgovia. V antike, podobne, ako aj v ostatnej Atike aj tu žil grécky kmeň Iónov. Dnešná Artemida bola súčasťou mesta Braurón, kde stál chrám bohyne Artemis, ktorý podľa legendy založil Orestes a Ifigénia. Ruiny chrámu sú zachované dodnes. V 14. storočí sa tu, usadili albanofónni Arvaniti a mesto pomenovali albánskym menom-"Lutsa (miesto pri prístave)". V 19. storočí, po oslobodení Grécka to bola len malá dedina s pár stovák albanofónnymi obyvateľmi. Neskôr sa mesto premenovalo na "Artemida", teda Artemis, podľa antického chrámu. V 20. storočí sa tu usadzuje mnoho gréckeho obyvateľstva z rôznych končín. Najviac obyvateľov sa tu usadilo medzi 60.80. rokmi 20. storočí a tak sa arvanítčina prestala používať. Dnes sa tu usadzujú hlavne Aténčania, ktorí chcú opustiť veľkomesto, no žiť v jeho blízkosti.
Münster

Münster môže byť:
V geografii:
Sýrsko-malankarská katolícka cirkev

Sýrsko-malankarská katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví, ktorá používa západosýrsky obrad.
Je rozšírená najmä v indickom štáte Kérala, kde má väčšie arcibiskupstvo so sídlom v Trivandrume. Medzi nižšie organizačné jednotky v Indii patria metropolitná archieparchia Tiruvalla a eparchie Bathery, Marthandam, Mavelikkara, Moovatupuzha, Pathanamthitta a Puthur. V USA má apoštolský exarchát, ktorý je podriadený priamo Svätému stolcu.
V 20. a 30. rokoch 20. storočia sa niekoľko biskupov Malankarskej pravoslávnej sýrskej cirkvi rozhodlo rokovať s Rímom o zmierení cirkví. Keď boli prijatí do spoločenstva Katolíckej cirkvi začal počet veriacich s nimi spojených rásť a v súčasnosti presahuje 400 000. Okrem indického štátu Kérala existujú sýrsko-malankarské komunity v Spojených štátoch, Kanade aj Európe.
Graf historického vývoja.
Historický vývoj od pôsobenia svätého apoštola Tomáša v Indii:
Organizačná štruktúra.
India:
Spojené štáty, Kanada:
Sýrsko-malabarská katolícka cirkev

Sýrsko-malabarská katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví chaldejskej tradície, ktorá používa sýrsko-malabarský obrad.
Je rozšírená najmä v indickom štáte Kérala, kde má väčšie arcibiskupstvo so sídlom v Ernakulame. Má okolo 3,7 milióna veriacich, ktorí majú korene u Tomášových kresťanov. Tí odvodzujú svoju prítomnosť od pôsobenia svätého apoštola Tomáša v Indii v 1. storočí. Dlhú dobu žili v relatívnej izolácii od ostatného kresťanského sveta s výnimkou Asýrskej cirkvi Východu, s ktorou udržiavali cirkevné spoločenstvo a ktorá im posielala biskupov.
Po príchode portugalských kolonizátorov, napriek tomu že Tomášovi kresťania uznávali špeciálne postavenie Ríma, ich začali portugalskí misionári násilne latinizovať. Následkom toho sa väčšina Tomášových kresťanov v roku 1653 oddelila od Ríma, ale čoskoro sa vrátili späť.
V 20. storočí sa začala delatinizácia a návrat k orientálnym koreňom cirkvi, ale jej prijatie bolo rozpačité.
V roku 1992 bola cirkev povýšená na väčšie arcibiskupstvo. Eparchie v Indii mimo štátu Kérala sú však sufragánmi latinských arcidiecéz. V roku 2001 bola vytvorená sýrsko-malabarská eparchia aj v USA.
Kresťania sv. Tomáša.
Delenie kresťanov svätého Tomáša následkom rôznych misionárskych aktivít:
Organizačná štruktúra.
India:
Anglicko, Škótsko, Wales:
Austrália, Nový Zéland:
Kanada:
Spojené štáty:
Maronitská cirkev

Maronitská cirkev alebo Maronitská katolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví, t.j. východných cirkví v jednote s Rímom. Používa maronitský obrad a pochádza z Libanonu. 
Na jej čele stojí patriarcha Antiochie, ktorý sídli v Libanone.
Jej počiatky siahajú k mníchovi sv. Maronovi zo 4. storočia, okolo ktorého sa vytvoril monastier. Dôležitú úlohu pri vzniku osobitnej identity tejto cirkvi malo presťahovanie sa maronitských mníchov do odľahlých oblastí Libanonu v 8. storočí. V 12. storočí maroniti potvrdili svoje spoločenstvo s Rímom, o ktorom tvrdia, že ho nikdy neprerušili. V cirkvi sa následne začala prehlbovať latinizačná tendencia.
V roku 1736 sa konala dôležitá synoda, ktorá položila základy súčasnej podoby maronitskej cirkvi.
Po skončení osmanskej nadvlády sa Libanon až do svojej nezávislosti dostal pod vplyv Francúzska, ktoré zabezpečilo, aby v krajine bol prezidentom vždy maronita. Po skončení občianskej vojny (1990) však maroniti v dôsledku emigrácie prestali byť v Libanone väčšinou.
Maronitská cirkev je rozšírená najmä v Libanone a na Blízkom východe. Väčšie komunity sú okrem iného aj v USA, Kanade, Austrálii.
Sv. Šarbel Machlúf bol maronita. 
Liturgia v maronitskej cirkvi sa slúži väčšinou v arabskom jazyku.
Organizačná štruktúra.
Libanon:
Sýria:
Cyprus:
Izrael a Palestína:
Egypt:
Brazília:
Mexiko:
Spojené štáty:
Kanada:
Austrália:
Argentína:
Jordánsko:
Chorvátska gréckokatolícka cirkev

Gréckokatolícka cirkev v Chorvátsku je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Prví gréckokatolíci na území Chorvátska boli Srbi žijúci na území Chorvátska, ktorí dostali v r. 1611 biskupa. Jeho sídlo bolo v marčianskom monastieri. Tento biskup bol iba vikárom latinského biskupa v Záhrebe. Až v r. 1777 dostali Srbi v Chorvátsku vlastného biskupa, ktorého sídlom sa stalo Križevci.
Po vzniku Juhoslávie eparchia Križevci zahŕňala všetkých gréckokatolíkov na jej území a bola etnicky rôznorodá (Srbi, Rusíni, Ukrajinci, Macedónci a Rumuni). V roku 2003 bol z Križevackej eparchie vyčlevený exarchát pre Srbsko a Čiernu Horu (dnes Ruskokrstúrska eparchia).
Macedónska gréckokatolícka cirkev

Gréckokatolícka cirkev v Macedónsku je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Niektorí Macedónci sa stali katolíkmi na prelome 19. a 20. storočia. Po vzniku Juhoslávie podliehali križevskému gréckokatolíckemu biskupovi. Po jej rozpade bol pre Macedóncov v r. 2001 vytvorený exarchát so sídlom v Skopje, ktorý pápež František povýšil na Skopisjko-strumickú eparchiu 31. mája 2018.
Gréckokatolícka cirkev v Srbsku a Čiernej Hore

Gréckokatolícka cirkev v Srbsku a čiernej Hore je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu. V súčasnosti nie je ešte univerzálne uznávaná sa osobitnú cirkev "sui iuris".
Gréckokatolíci v Srbsku a Čiernej Hore sú sústredení hlavne v srbskej Vojvodine, a sú to najmä potomkovia prisťahovalcov, ktorí sem prišli z územia dnešného východného Slovenska. Ich centrom je Ruski Krstur.
Pre gréckokatolíkov, ktorí po rozpade Juhoslávie zostali na území Srbska a Čiernej Hory bol v roku 2003 vytvorený apoštolský exarchát.
Peer (mesto v Belgicku)

Peer je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Limbursko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 16 157 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Peer pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Bosna (rieka)

Bosna () je najväčšia rieka v Bosne a Hercegovine. Pramení v oblasti "Treskavica" v Dinárskych horách a po ústi pri hranici s Chorvátskom do Sávy. Podľa rieky bola pomenovaná časť krajiny. 
Opis toku.
Rieka pramení pod vrchom "Igman" v pohorí Treskavica v centrálnej časti Bosny. Na svojom hornom úseku tečie prevažne horami, neskôr husto obývaným údolím a na dolnom toku Podunajskou nížinou. Na strednom a dolnom toku vytvára úrodnú nížinu. Preteká len územím Bosny a ústi do pohraničnej rieky Sáva pri meste "Bosanski Šamac".
Prítoky.
Prítoky Bosny: Željeznica, Miljacka, Fojnica, Lašva, Gostović, Krivaja, Usora, a Spreća.
Osídlenie.
Mestá na rieke: Ilidža, Semizovac, Visoko, Zenica, Zavidovići, Maglaj, Doboj, Modriča, Bosanski Šamac.
Vodný režim.
Vodný režim Bosny má snehovo dažďový charakter s najvyššími prietokmi na jar. Priemerný ročný prietok dosahuje v ústí /s., čo postačuje na plavbu malých lodí na dolnom úseku.
Profylaxia

Profylaxia (z gr."profylassó", "profylax" – predsunutá hliadka) môže byť:
Drina

Drina () je rieka v Bosne a Hercegovine a Srbsku, tvoriaca na časti úseku ich štátnu hranicu. Vzniká v pohraničnom mestečku Šćepan Polje sútokom riek Tara a Piva, prameniacich v Čiernej Hore a bez zdrojníc má dĺžku . Odvodňuje územie s rozlohou a ústi pri meste Sremska Rača do Sávy ako jej najväčší prítok. V dávnych dobách tvorila rieka hranicu medzi Východorímskou a Západorímskou ríšou. 
Opis toku.
Rieka vzniká v krasovej oblasti na hraniciach Bosny a Hercegoviny a Čiernej Hory pri meste "Šćepan Polje". Tečie prevažne severným smerom zalesneným údolím s mnohými perejami k mestám Foča (Srbinje), Goražde a Višegrad, kde začína dlhý "Kaňon Driny". Tu sa začína bosniansko-srbská hranica, ktorú tvorí rieka až po ústie.
Pod kaňonom je vybudovaná vysoká Peručacká priehrada (Perućačko jezero), ktorej vzduté vody siahajú proti prúdu. Ďalšou priehradou je Zvornická priehrada (Zvorničko jezero) a za prítokom Lim nasledujú vodopády. Pri srbskom meste Loznica už rieka opúšťa hornatú krajinu a pokračuje nížinou, kde vytvára množstvo meandrov a slepých ramien. Medzi mestami "Bosanska Rača" a "Sremska Rača" sa vlieva do rieky Sáva.
Prítoky.
Prítoky: Sutjeska (L), Bistrica (L), Čeotina (P), Prača (L), Lim (P), Rzav (P), Križevica (L), Drinjača (L), Janja (L), Jadar (P)
Vodný režim.
Vodný režim Driny má ako iné balkánske rieky snehovo-dažďový charakter s najvyššími prietokmi na jar a počas letných a jesenných povodní. Priemerný ročný prietok dosahuje v ústí /s, čo z nej robí najväčší prítok Sávy.
Sint-Truiden

Sint-Truiden je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Limbursko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 39 309 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Sint-Truiden pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Tongeren

Tongeren je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Limbursko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 30 042 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Tongeren pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Križevacká eparchia

Eparchia Križevci je gréckokatolícka eparchia v Chorvátsku.
Eparchia vznikla v roku 1777 a bola podriadená najprv uhorskému prímasoviovi (ostrihomský arcibiskup a od roku 1853 latinskému arcibiskupovi v Záhrebe. Po vzniku Juhoslávie bola jej pôsobnosť rozšírená na celú Juhosláviu. Od roku 1966 sa ústredie eparchie presťahovalo do Záhrebu. Po rozpade Juhoslávie v roku 1991 boli postupne z územia eparchie vyčlenené exarcháty pre Severné Macedónsko a Srbsko a Čiernu Horu, ktoré boli neskôr povýšené na eparchie.
V súčasnosti k nej patrí okrem územia Chorvátska aj Slovinsko a Bosna a Hercegovina. V minulosti k nej patrilo aj územie Srbska, Čiernej Hory a Severného Macedónska.
Hlavným chrámom eparchie je Katedrála Najsvätejšej Trojice.
Maďarská gréckokatolícka cirkev

Maďarská gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Pôvod gréckokatolíkov v Maďarsku je rôznorodý. Časť pochádza z pôvodne pravoslávnych obyvateľov, ktorí sa sem prisťahovali najmä v 15. a 16. storočí. Boli to Rusíni, Slováci, Srbi a Gréci. V 18. storočí sa niektorí protestanti stali katolíkmi byzantského obradu. Keď sa tieto skupiny pomaďarčili, začali žiadať o používanie maďarského jazyka v liturgii.
8. júna 1912 bola vytvorená eparchia v Hajdúdorogu. Biskup najprv sídlil v Debrecíne a potom v Nyíregyháze. 4. júna 1924 bol z 21 farností pôvodne patriacich k Prešovskej eparchii vytvorený apoštolský exarchát v Miškovci. V týchto farnostiach sa ako bohoslužobný jazyk používala cirkevná slovančina, keďže v prostredí Mukačevskej a Prešovskej eparchie používala cirkevná slovančina ako jazyk literárny a úradný v cirkevnom prostredí. 5. marca 2011 rímsky pápež Benedikt XVI. do exarchátu začlenil ďalších 29 farností, ktoré predtým patrili do Hajdudorožskej eparchie.
20. marca 2015 bola zriadená nová eparchia v Níreďháze, Miškovecký exarchát bol povýšený na eparchiu a Hajdúdorožská eparchia na archieparchiu, pričom jej sídlom sa stalo mesto Debrecín. Maďarská cirkev sui iuris bola povýšená na metropolitnú cirkev, arcibiskupom a metropolitom sa stal hajdúdorožský vladyka Péter Fülöp Kocsis. 
Aktuálne Maďarská cirkev sui iuris pozostáva z:
Podľa sčítania v roku 2011 tvorili gréckokatolícki veriaci dominantnú väčšinu v týchto obciach: Viszló, Tornabarakony, Rakacaszend, Rakaca, Irota, Gadna, Abaújszolnok, Kány, Filkeháza, Komlóska, Baskó, Mogyoróska, Máriapócs, Nyíracsád, Penészlek, Nyírbéltek, Csegöld, Bedő.
V mestskom prostredí boli výrazne zastúpení v Hajdúdorogu (64%), Novom Meste pod Šiatrom (12 %), Nyíregyháze (11 %), Sárospataku (11 %), Debrecíne (5 %) a Miskolci (4 %).
Lift-off (mikrotechnológia)

Lift-off proces v mikrotechnológii je metóda na vytváranie štruktúr (šablónovanie) cieľového materiálu na povrchu substrátu s využitím doplnkového materiálu. Je to doplnková metóda, protiklad k tradičnejším subtrakčným technikám, ako je leptanie. Rozsah štruktúry sa môže líšiť od nanoštruktúry až po centimetrové i väčšie rozmery, ale vo všeobecnosti je technika používaná v rozmeroch mikrometrov.
Spracovanie.
Najskôr je vytvorený v doplnkovej šablónovacej vrstve (napr. svetlo-citlivý materiál) inverzný vzor, ktorý sa uloží na povrch substrátu. To je vykonané pomocou leptania doplnkového materiálu cez jeho vrstvu tak, že požadovaný materiál môže dosiahnuť povrch substrátu v tých miestach v ktorých má byť vytvorená konečná vzorka.
Žiadaný materiál je uložený po celej ploche substrátu, siahajúci na povrch substrátu vo vyleptaných miestach a zostáva na povrchu doplnkového materiálu v miestach, ktoré neboli predtým vyleptané. Keď sa doplnková vrstva zmyje (rozpúšťadlom), materiál na povrchu je odstránený a zmytý spolu s doplnkovou vrstvou pod ním. Po odstránení, požadovaný materiál zostáva iba v miestach, kde mal priamy kontakt so substrátom.
Potápnik obrúbený

Potápnik obrúbený () je vodný chrobák, ktorý patrí do čeľade potápnikovité (). Patrí medzi známe a hojne sa vyskytujúce dravé vodné chrobáky. Tento druh potápnika má veľkosť 30 – . Je to dravý hmyz, ktorý žije v stojatých vodách. tretí pár nôh má prispôsobený na veslovanie. Dýcha kyslík zo vzduchu ktorý si udržiava pod tvrdými vrchnými krídlami (krovkami).
Melchitská gréckokatolícka cirkev

Melchitská gréckokatolícka cirkev je jednou z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Pôvod melchitov sa vzťahuje najmä na antiochijský patriarchát. Po vnútorných rozporoch v antiochichijskom patriarcháte bol v roku 1729 rímskym pápežom uznaný za antiochijského patriarchu Cyril VI., čím sa zavŕšil rozkol v patriarcháte a jeho katolícka časť sa napokon začala nazývať melchitskou gréckokatolíckou cirkvou.
Po tom ako sa melchitskí gréckokatolíci rozšírili okrem svojho pôvodného územia v Sýrii a Libanone aj do Palestíny a Egypta bol v roku 1838 ich patriarchovi udelený aj titul patriarchu Jeruzalema a Alexandrie.
V súčasnosti sú početné melchitské gréckokatolícke komunity aj v USA, Kanade a latinskej Amerike.
Hlavou melchitskej gréckokatolíckej cirkvi je od roku 2017 patriarcha Youssef Absi.
Organizačná štruktúra.
Sýria:
Libanon:
Izrael:
Jordánsko:
Ostatné krajiny:
Rumunská gréckokatolícka cirkev

Rumunská gréckokatolícka cirkev je jedna z východných katolíckych cirkví byzantského obradu.
Úniu pravoslávnych s Rímom v Sedmohradsku prijal v roku 1698 metropolita Atanasie a následne v roku 1700 aj synoda biskupov. V 18. storočí rumunská gréckokatolícka cirkev zaviedla rumunčinu ako bohoslužobný jazyk, zatiaľ čo rumunská pravoslávna cirkev používala až do polovice 19. storočia ako bohoslužobný jazyk cirkevnú slovančinu a písala cyrilikou. Rumunská gréckokatolícka cirkev mala významnú úlohu v procese rumunského národného uvedomenia a bránila Rumunov proti maďarizácii.
Po tom, ako sa v 20. storočí stalo Sedmohradsko súčasťou Rumunska a v krajine začal vládnuť komunistický režim, bola v roku 1948 únia násilne likvidovaná a gréckokatolícki biskupi zatknutí. Všetci gréckokatolíci boli vyhlásení za pravoslávnych a majetok gréckokatolíckej cirkvi bol odovzdaný Rumunskej pravoslávnej cirkvi alebo skonfiškovaný štátom. Po páde komunizmu bol v roku 1990 anulovaný dekrét o zrušení cirkvi, majetky však z väčšej časti vrátené neboli.
V Rumunsku má cirkev archieparchiu Alba Iulia şi Făgăraş a päť eparchií: Oradea, Cluj-Gherla, Lugoj, Maramureş a Bucureşti (Bukurešť). 
Eparchia v Bukurešti vznikla v máji roku 2014 odčlenením z archieparchie Alba Iulia-Fagaraš.
Okrem Rumunska má cirkev jednu eparchiu aj v Spojených štátoch (Canton).
V roku 2005 bola rumunská gréckokatolícka cirkev sui iuris povýšená na väčšie (vrchné) arcibiskupstvo. Najvyšším predstaviteľom je vladyka Lucian Mureșan, vrchný arcibiskup a kardinál.
Pravidlo svätého Pachomia

Pravidlo svätého Pachomia je modlitebné pravidlo pre Ježišovu modlitbu, ktoré dostal sv. Pachomios Veľký od anjela.
Na začiatku tohto pravidla je zvyčajný začiatok, po ňom nasleduje 50. (51.) žalm a Nicejsko-konštantínopolské vyznanie viery. Potom nasleduje sto opakovaní Ježišovej modlitby. Na konci je modlitba "Dôstojné je..." a "prepustenie". Toto predstavuje jednu modlitbu.
Anjel prikázal Pachomiovi vykonávať 12 takýchto modlitieb cez deň a 12 v noci.
Prešovská metropolia

Prešovská metropolia je najvyššou organizačnou jednotkou Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku. Vznikla 30. januára z rozhodnutia pápeža Benedikta XVI., ktorý vytvoril nové kanónické usporiadanie Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku. Metropolitnou archieparchiou je Prešovská archieparchia. K nej sufragánne sú Košická eparchia a Bratislavská eparchia. 
Biskupi týchto eparchií, na čele s prešovským arcibiskupom a metropolitom, vytvárajú Radu hierarchov, ktorá zabezpečuje jej synodálne riadenie.
Balleroy (obec)

Balleroy je francúzska obec v departemente Calvados v Dolnej Normandii.
Geografia.
Dedina stojí na okraji Ceriského lesa, trinásť kilometrov od Bayeux a dvadsať kilometrov od Saint-Lô, v údolí rieky Drôme.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Susedné obce: Le Tronquay, Cormolain, Vaubadon, Castillon, Planquery, La Bazoque, Foulognes, Sainte-Honorine-de-Ducy.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je 832 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ruskokrstúrska eparchia

Ruskokrstúrska eparchia je cirkevnou organizačnou jednotkou pre gréckokatolíkov žijúcich v Srbsku a Kosove a je súčasťou gréckokatolíckej cirkvi v Chorvástsku, hoci väčšina jej veriacich sú rusínskeho a ukrajinského pôvodu vo Vojvodine.
Bola vytvorená (v situácii po rozpade Juhoslávie) v roku 2003 vyčlenením z križevskej eparchie ako apoštolský exarchát. Na eparchiu bol povýšený pápežom Františkom 6. decembra 2018. Jej dovtedajší exarcha Djura Džudžar bol povýšený do hodnosti eparchu. Eparchia je podriadená priamo Svätej stolici. Má 21 farností a okolo 22 000 veriacich.
Hlavným chrámom eparchie je Katedrála sv. Mikuláša v Ruskom Krsture (Vojvodina v Srbsku).
Aigues-Mortes

Aigues-Mortes je francúzska obec na juhu Francúzska v departemente Gard a regióne Languedoc-Roussillon na západnom okraji prírodnej rezervácie Camargue, severozápadne od Les Stes-Maries a necelých 35 km od mesta Montpellier. 
Dejiny.
Založenie obce býva pripisované Mariovi Caiovi (cca 102 pred Kr.), ale prvé zmienky o mieste zvanom „Ayga Mortas“ („Mŕtve vody“) pochádzajú až z 10. storočia. Obec založil v polovici 13. storočia francúzsky kráľ Ľudovít IX., ktorý túžil po vlastnom prístave v Stredozemnom mori a vhodnej základni pre vojenské akcie v Stredomorí. Ostatné prístavy ovládali väčšinou protifrancúzsky naladení grófi z Provensálska.
Z Aigues-Mortes boli vypravené dve križiacke výpravy. V roku 1248 sa pri prístave zhromaždilo cca 1 500 kráľovských lodí pred výpravou do Egypta. Ďalšia križiacka výprava v roku 1270 bola pre kráľa osudná. Opevnenie mesta dokončili Ľudovítovi nástupcovia.
Pamiatky.
Centrum obce obopínajú masívne pravouhlé stredoveké hradby, ktorých súčasťou je 20 strážnych veží. Ich výstavba bola ukončená v roku 1272 a podporili ju francúzski králi Filip III. Smelý a Filip IV. Pekný. Obvod hradieb je , v najnižších častiach dosahujú hradby výšku 11 metrov a šírku 2,5 metra. Z hradieb je ďaleký výhľad do mokradí Camargue, kanálu rieky Rhône a na morské pobrežie a saliny. 
Dominantou obce veža "Tour de Constance" z roku 1240, ktorá funguje teraz aj ako pozorovateľňa a kedysi ako štátne väzenie, najskôr pre templárov a o veľa neskôr i pre hugenotov. Kostol "Église Notre Dame des Sablons" je zreštaurovaný.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Althen-des-Paluds

Althen-des-Paluds je francúzska obec v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur, jedenásť kilometrov od Avignonu.
Počet obyvateľov obce je ().
Geografia.
Susedné obce: Bédarrides, Monteux, Velleron a Entraigues-sur-la-Sorgue.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pskov

Pskov (, est. Pihkva) je ruské mesto v Severozápadnom federálnom okruhu blízko hraníc s Estónskom a Lotyšskom. Je centrum Pskovskej oblasti a žije v ňom okolo 200 000 obyvateľov. Nachádza sa na rieke Velikaja a patrí k najstarším mestám Ruska.
Dejiny.
Mesto sa prvýkrát spomína v roku 903 v Nestorovom letopise Povesť vremennych let. Je známe množstvom zachovaných cirkevných pamiatok.
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto 9. júla 1941 obsadené nemeckými jednotkami. Mesto sa do 23. júla 1944 nachádzalo pod nacistickou okupáciou. Mesto bolo vojnou silne poškodené, priemyselné časti mesta boli v troskách. Z viac než 60 000 obyvateľov v roku 1939 žilo v roku 1944 v meste len niekoľko stoviek ľudí.
Doprava.
Cez Pskov prechádza železničná trať z Petrohradu do Lotyšska a Litvy. V meste začína trasa medzinárodnej cesty E 77, ktorá prechádza i územím Slovenska. Mestskú hromadnú dopravu zabezpečujú autobusové linky.
Hannut

Hannut je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 15 173 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Hannut pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Herstal

Herstal je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 38 219 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Herve

Herve je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 16 975 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Herve pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Huy

Huy je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 20 789 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Limbourg

Limbourg je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 5 684 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Limbourg pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Malmedy

Malmedy je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 12 161 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Malmedy pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Sankt Vith

Sankt Vith je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 9 302 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Sankt Vith pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Seraing

Seraing je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 62 698 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Seraing pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Spa

Spa je kupeľné belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko. Neďaleko mesta sa nachádza Circuit de Spa-Francorchamps.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 10 563 obyvateľov (2010).
Stavelot

Stavelot je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko. Neďaleko mesta sa nachádza Circuit de Spa-Francorchamps.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 6 758 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Stavelot pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Verviers

Verviers je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 55 253 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Verviers pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Visé

Visé je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 17 009 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Visé pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Waremme

Waremme je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Lutyšsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 14 607 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Waremme pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Beaumont (Belgicko)

Beaumont je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 6 935 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Beaumont pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Binche

Binche je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 32 749 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Binche pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Kultúra.
Fašiangy z Binche zaradila organizácia UNESCO od roku 2003 do zoznamu svetového ústneho a nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva.
Braine-le-Comte

Braine-le-Comte je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 21 035 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Braine-le-Comte pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Châtelet

Châtelet je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 36 050 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Châtelet pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Chièvres

Chièvres je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 6 566 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Chièvres pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Chimay

Chimay je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 9 854 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Chimay pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Enghien

Enghien je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 12 668 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Enghien pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Fleurus

Fleurus je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 22 358 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Fleurus pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Fontaine-l’Évêque

Fontaine-l'Evêque je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 16 988 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Fontaine-l'Evêque pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
La Louvière

La Louvière je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Hennegavsko. 
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 78 071 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):