burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ľubomír Šatka

Ľubomír Šatka (* 2. december 1995, Ilava) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v tureckom klube Samsunspor.
Klubová kariéra.
Šatka začal s futbalom v Dubnici. V roku 2012 sa pripojil k akadémii anglického klubu Newcastle United.
Newcastle United.
V Newcastle začínal v akadémii a hrával v kategóriach do 18 a 21 rokov. V A-tíme debutoval 3. januára 2015 v treťom kole FA Cupu proti Leicesteru, bola z toho prehra 0:1. Pre Šatku to bol zároveň aj posledný zápas za Newcastle. Ďalšie štarty si za klub už nepripísal.
Hosťovanie v York City.
Vo februári 2016 pôsobil Šatka na hosťovaní v klube York City, ktorý pôsobil v štvrtej anglickej lige (League Two). Za York odohral päť zápasov. Na konci februára sa Šatka vrátil do Newcastlu.
DAC Dunajská Streda.
V januári 2017 sa Šatka vrátil na Slovensko keď bol poslaný na hosťovanie do konca sezóny do Dunajskej Stredy. V klube debutoval 18. februára pri remíze 0:0 s Podbrezovou.
V lete 2017 ukončil Šatka pôsobenie v Newcastle a ako voľný hráč sa pripojil k Dunajskej Strede. V sezóne 2017/18 zaznamenal svoj prvý profesionálny gól, ktorý strelil 10. marca 2018 pri víťazstve 3:0 nad MFK Ružomberok.
Lech Poznań.
Dňa 19. júla prestúpil Šatka k poľskému klubu Lech Poznań v Ekstraklase, kde podpísal zmluvu na štyri roky. Podľa Transfermarktu zaplatil poľský klub 750 tisíc eur. V klube debutoval 17. augusta pri remíze 0:0 s Arka Gdynia. Dňa 7. decembra strelil Šatka svoj prvý gól za Lech pri víťazstve 2:0 nad LKS Lodž. V premiérovej sezóne odohral za Lech 35 zápasov (31 v lige) a strelil jeden gól.
V sezóne 2021/22 sa stal Šatka s tímom víťazom Ekstraklasy. Šatka odohral v sezóne 28 zápasov vo všetkých súťažiach a strelil jeden gól.
Samsunspor.
Po skončení zmluvy v Lechu sa Šatka v júli 2023 pripojil k nováčikovi tureckej Süper Lig k tímu Samsunspor kde podpísal trojročný kontrakt.
Reprezentačná kariéra.
Slovensko reprezentoval na mládežníckych úrovniach do 19 a 21 rokov. V seniorskej reprezentácii Slovenska debutoval 25. marca 2018 v priateľskom zápase proti Thajsku, v ktorom sme zvíťazili 3:2.
Od baráže na EURO 2020 je Šatka stabilným pilierom základnej zostavy slovenskej reprezentácie. Bol nominovaný na preložené EURO 2020. Na turnaji odohral všetky zápasy no Slovensko skončilo na turnaji v skupine.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 8. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 8. augustu 2023"
Úspechy hráča.
Lech Poznań
EFL Championship 2023/2024

EFL Championship 2023/2024 (zo sponzorských dôvodov označované ako Sky Bet Championship) je 8. sezóna druhej najvyššej anglickej futbalovej súťaže pod súčasným názvom a 32. ročník podľa aktuálneho formátu. Sezóna sa začala 4. augusta 2023 a skončila 4. mája 2024. Víťazom ligy sa stal klub Leicester City a do Premier League spolu s ním postúpil aj druhý Ipswich Town.
Zmeny.
Nasledujúce tímy postúpili alebo vypadli po sezóne 2022/2023:
Do EFL Championship.
Postúpil z EFL League One
Zostúpil z Premier League
Z EFL Championship.
Postúpil do Premier League
Zostúpil do EFL League One
Tabuľka.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Jasenina (vrch)

Jasenina () je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Ďubákovo, približne severne od Poltára.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Málinské vrchy. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Poltár a zasahuje na katastrálne územie obce Ďubákovo a Krná. Najbližším sídlom je na severnom úpätí situované Ďubákovo a Šoltýska, juhozápadne sa nachádza Málinec, južne Krná a východne Kokava nad Rimavicou.
Opis.
Jasenina leží v strednej časti Málinských vrchov, v hrebeni, vedúcom od vrchu Diel () západným smerom na Brložno (). Severne sa nachádza Bykovo (), Sokolovo (), Drahová () a Pálenica (), východne Diel (), Maťovo pole () a Grapa (), južne Tri chotáre (), Kečka () a Diel () a západne Brložno (), Táňovo (), Klaťa () a Črchľa (). Severné svahy sú pramennou oblasťou riečky Kokavka, ktorá vodu odvádza do Rimavy, na východnom úbočí pramení potok Polovno, smerujúci už do Ipľa, rovnako ako Neklenský potok a Krná, odvodňujúce južné svahy masívu. Vrcholom vedie červená turistická značka. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou a horských lúk na úbočí je možné pozorovať okolité vrchy Stolických vrchov, Javorie, Poľanu, Veporské vrchy a prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.
Jela Mlčochová

Jela Mlčochová (* 9. december 1959, Revúca) je slovenská spisovateľka, vydavateľka a prekladateľka.
Život a tvorba.
Narodila sa v Revúcej v lekárskej rodine. Základnú školu navštevovala v Banskej Bystrici, študovala na gymnáziách v Novom Meste nad Váhom a v Senici, kde v roku 1978 zmaturovala. V rokoch 19781982 študovala na Právnickej fakulte UK v Bratislave. Po ukončení vysokoškolského štúdia pracovala ako právnička v manželskej a predmanželskej poradni v Senici. V roku 1990 založila vydavateľstvo Arkus v Senici, od roku 1992 je jeho riaditeľkou.
Začala publikovať poviedky v časopise Slovenka, krátke prózy a fejtóny pre deti v časopise Kamarát a preklady z francúzštiny v Živote a Exprese. Nadviazala spoluprácu s rozhlasom a televíziou. Roku 1980 knižne debutovala vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ v edícii Nová próza zbierkou poviedok "Jazero". Pre jej tvorbu je charakteristická jazyková úspornosť a kompozičná dôslednosť. Využíva aj zmysel pre detail ako dynamizujúci prvok literárneho textu. Má schopnosť modelovať záhadu a vybudovať okolo nej napínavý dej. Píše dva časopisy pre deti mladšieho školského veku –"Detské doplňovačky" a "Hádajko". Prekladá z češtiny a francúzštiny.
Dielo.
Časopisecká tvorba.
Ocenenia:
Eberhard Windecke

Eberhard Windecke alebo Eberhard Windeck, (* okolo 1380, Mohuč† 1440/1441) bol nemecko-uhorský obchodník a kronikár. Pochádzal z mohučskej kupeckej rodiny.
Život a dielo.
Eberhard Windecke sa narodil niekedy medzi rokmi 13791382 a vyrastal v Mohuči. Aby sa vyučil kupeckému remeslu, strávil niekoľko rokov v Erfurte, Prahe a Paríži.
Eberhard Windecke v Bratislave.
Roky 14091413 strávil Windecke v Bratislave, hoci tento pobyt zahmlieva.
Windecke sa zhruba tridsaťročný v Bratislave usadil, oženil, no jeho obchodné aktivity ho priviedli do dlžôb a do väzenia. Z väzenia sa dostal, keď sa bratislavskej mestskej rade zaručil, že sa vráti pred súd, pričom zneužil troch mešťanov, ktorí ručili v jeho prospech. V Bratislave zanechal manželku s nevyplatenými dlžobami.
V Žigmundových službách.
V roku 1415 sa pripojil ku kráľovi Žigmundovi, ktorého sprevádzal na jeho cestách po Európe a vďaka svojim obchodným znalostiam bol pre kráľa z dôvodu prevodov peňazí a získavanie úverov dôležitým. Windecke sa zúčastnil po boku panovníka aj Kostnického koncilu, kým ho v roku 1418 neposlali k novozvolenému pápežovi Martinovi V. do Talianska, aj prvej križiackej výpravy proti husitom. V roku 1424 sa Windecke vrátil do Mohuča a ako vďačnosť za svoje služby dostal od Žigmunda podiel z cla v Mohuči ako dedičné léno.
V Mohuči.
Keď sa Windecke opäť usadil v Mohuči, pracoval ako nezávislý obchodník, ktorý sa zaoberal najmä kožušinovým tovarom a vstúpil do cechu kožušníkov. V sporoch medzi cechmi a patricijmi rodného mesta, ktoré vypukli v roku 1428, sa ukázal ako vedúci politik na strane cechov. V rokoch 1428 a 1429 sa spomína aj ako stavebný majster farského kostola sv. Quintina.
V nasledujúcich rokoch sa Windecke do značnej miery stiahol z politiky a sústredil sa najmä na obranu svojho postavenia úspešného obchodníka a colného léna, ktoré mu udelil Žigmund, proti čomu predchádzajúci majitelia namietali. Napísal aj kroniku Žigmundovej vlády, ktorú sám nazýva "Pamätihodnosti z čias panovania cisára Žigmunda". Opisuje v nej Žigmundove činy a vyzdvihuje nielen jeho služby pre ríšu a kresťanstvo, ale aj vlastný blízky a priateľský vzťah ku kráľovi. Windeckeho kronika je v rukopisoch dostupná vo viacerých verziách (a: do roku 1438, b: do roku 1439, c: už nie od Windecka - do roku 1442) a je považovaná za vynikajúce historiografické dielo svojej doby. V slovenskom preklade vyšiel prvý diel v roku 2023.
Chlieb s maslom

Chlieb s maslom (, , ) je jednoduché stredoeurópske jedlo. Pozostáva z krajca chleba potreného maslom, ktoré môže byť osolené. Niekedy sa na chlieb pridá aj iná prísada ako syr eidam, zelenina alebo niečo sladké ako džem. Jedlo je veľmi populárne v Nemecku, kde existuje aj "Deň chleba s maslom".
Slovenská florbalová 1. liga mužov 2023/24

Slovenská florbalová 1. liga mužov v sezóne 2023/24 je 18. ročník prvej ligy mužov, druhej najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz florbalu (SZFB). Súťaže sa zúčastnilo 12 družstiev.
Systém súťaže.
Systém sa oproti minulej sezóne zmenil iba o vrátenie priameho zostupu posledných dvoch družstiev, ktorý sa minulý rok nekonal z dôvodu nenaplnenia plného počtu družstiev. Po základnej časti, v ktorej odohrá každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, bude nasledovať play-off ôsmich najvyššie umiestnených družstiev. Play-off sa hrá na 3 víťazné zápasy, z ktorých sa prvé 2 a prípadný 5. zápas odohrajú na ihrisku lepšie umiestneného tímu po základnej časti. V štvrťfinále si družstvá na 1., 2. a 3. priečke po základnej časti postupne vyberajú súperov z tímov na 5. až 8. mieste. V semifinále si najlepšie umiestnený tím po základnej časti vyberá súpera z dvoch najhoršie umiestených tímov po základnej časti. Play-off o 3. miesto sa tradične nehrá, o bronzových medailách rozhoduje lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Víťaz súťaže priamo postupuje do extraligy a porazený finalista odohrá baráž proti predposlednému tímu. 11. a 12. družstvo po základnej časti priamo vypadávajú do 2. ligy.
Účastníci.
Súťaže sa zúčastnilo 12 družstiev.
Play-off.
Štvrťfinále.
ŠK Victory Stars Dubnica n/V – ŠK Slávia SPU DFA Nitra 3:0 (6:1, 5:2, 9:4)
VŠK PdF UK Hurikán Bratislava – FBK Púchov 3:2 (7:6sn, 6:5pp, 3:5, 4:5pp, 9:6)
FBK RAptORs – FPS Banská Bystrica 3:1 (4:5, 8:7sn, 5:3, 10:5)
FbO Žochár Topoľčany – Žatva 90 Dolný Kubín 3:2 (6:12, 4:5, 5:3, 4:3, 6:5)
Semifinále.
ŠK Victory Stars Dubnica n/V – VŠK PdF UK Hurikán Bratislava
FBK RAptORs – FbO Žochár Topoľčany
Baráž o postup do extraligy.
Vicemajster ligy sa v baráži stretne s porazeným tímom playdown série extraligy. Séria sa hrá na tri víťazné zápasy. 1., 2. a prípadný rozhodujúci 5. zápas sa hrajú v hale extraligového tímu.
Kvalifikácia o prvú ligu.
Kvalifikácie sa zúčasťnujú víťazí regionálnych 2. líg: Bratislava, Západ, Stred a Východ. V prípade, že víťaz ligy nemá záujem alebo právo na postup, môžu byť pozvané nižšie umiestené družstvá. Hrá sa systémom každý z každým v hale jedného z účastníkov. Prvé dve družstvá získaju právo účasti v prvej lige pre ďalšiu sezónu.
Malý Radzim

Malý Radzim () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Brdárka, približne juhozápadne od Dobšinej.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie. Leží v Košickom kraji v okrese Rožňava a na katastrálnom území obcí Brdárka a Vyšná Slaná. Najbližšími sídlami sú na juhovýchodnom úpätí situovaná Brdárka a na severnom Vyšná Slaná, severozápadne sa nachádza Rejdová, južne Hanková, juhovýchodne Kobeliarovo, východne Gočovo a Vlachovo a severovýchodne Dobšiná.
Opis.
Z diaľky nápadný masív Veľkého () a Malého Radzima leží v hrebeni, ktorý vedie z mohutnej Stolice () východným smerom cez Príslop () na Bučinu (). Severne sa nachádza Buchvald (), Skálie (), Vincovka (), Čierna hora () a Dobšinský kopec (), východne Babiná (), Stromiš (), Veľký Radzim (), Spúšťadlo () a Bučina (), južne Turecká (), Ždiar (), Hrádok (), Magura (), Hriadky () a Ostrý vrch () a západne Kohút (), Príslop (), Kilhov (), Stolica () a Kyprov (). Masív patrí do povodia rieky Slaná, ktorá tečie severným úpätím. Juhozápadné svahy odvodňuje Hankovský potok a juhovýchodné jeho prítok Brdárka. Na vrchol vedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít a vyhliadok je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Volovské vrchy, Spišsko-gemerský kras a Stolické vrchy.
Bet365 Stadium

Bet365 Stadium (štylizovaný ako "bet365 Stadium") je futbalový štadión v Stoke-on-Trent v Staffordshire v Anglicku. Je domovským štadiónom klubu Stoke City, ktorý momentálne pôsobí v EFL Championship. Štadión sa predtým volal Britannia Stadium, ale 1. júna 2016 bol premenovaný, keď klub uzavrel novú dohodu o právach na pomenovanie štadióna so svojou materskou spoločnosťou Bet365.
Po dokončení rozširovacích prác v roku 2017 má kapacitu 30 089, čo ho robí 26. najväčším štadiónom v Anglicku.
Štadión bol postavený v roku 1998 za cenu 14,8 miliónov £ ako náhrada za Victoria Ground. Popol bývalého hráča Sira Stanleyho Matthewsa bol po jeho smrti vo februári 2000 zakopaný pod stredovým kruhom ihriska. Štadión oficiálne otvorili 30. augusta 1997.
V európskych súťažiach je známy ako Stoke Ground kvôli pravidlám UEFA o sponzorstve.
História.
Štadión so všetkými miestami na sedenie stal takmer 15 miliónov libier na vybudovanie a priviedol klub na úroveň, ktorú požadovala Taylorova správa z januára 1990. Tým sa ukončilo 115 ročné pôsobenie klubu na štadióne Victoria Ground.
Výstavba štadióna prebiehala v sezóne 1996-97. V auguste 1997 otvoril svoje brány prvýkrát ako Britannia Stadium kvôli sponzorskej zmluve s Britannia Building Society.
27. augusta 1997 bol Rochdale hosťom historicky prvého súťažného zápasu – remízu 1:1 v ligovom pohári sledovalo 15 439 divákov – a o štyri dni neskôr sa odohral vôbec prvý ligový zápas proti Swindon Town pred davom 23 859 divákov. Prvá sezóna na novom štadióne bola sklamaním, pretože Stoke zostúpilo z prvej divízie a v posledný deň sezóny prehralo doma s Manchestrom City 5:2. Priaznivci klubu protestovali proti predsedovi Petrovi Coatesovi, ktorý potom odstúpil ale v roku 2006 sa na svoju pozíciu vrátil.
Názov štadióna bol v júni 2016 zmenený na bet365 Stadium.
Spoločnosť Stoke začala v lete 2022 päťročný projekt rekonštrukcie štadióna za 20 miliónov libier vrátane výmeny sedadiel a modernizácie skyboxov.
Iné udalosti.
Štadión má tiež kompletné konferenčné, banketové a iné priestory a okrem futbalu organizuje aj hudobné koncerty. Na štadióne hrali hudobníci ako Bon Jovi, Bryan Adams, Busted, Elton John a Rod Stewart.
Pamätihodnosti z čias panovania cisára Žigmunda

Pamätihodnosti z čias panovania cisára Žigmunda (, ) je kronika vlády Žigmunda Luxemburského uhorského a českého kráľa a rímskeho cisára, napísaná Žigmundovým dvoranom a mohučským obchodníkom Eberhardom Windeckem. V slovenskom preklade vyšiel prvý diel kroniky (do roku 1424) v roku 2023.
Obsah.
Hoci autor v kronike opisuje najmä Žigmundove činy a vyzdvihuje jeho služby pre ríšu a kresťanstvo, ako aj niektoré významné dejinné udalosti tej doby (napr. bitku pri Azincourte), kronika je písaná v prvej osobe a autor zachytáva aj svoj život, vlastný blízky a priateľský vzťah ku kráľovi a presadzovanie vlastnej agendy na Žigmundovom dvore. Časová os kroniky nie je zachovaná, kronikár preskakuje udalosti a celé roky, aby sa k nim neskôr vrátil. Niektorým dôležitým udalostiam venuje len pár riadkov, naopak pri iných doslova cituje listy a dokumenty, prípadne vypočítava dary odovzdané pri stretnutiach. Popri dôležitých dejinných míľnikoch zachytáva aj anekdotické udalosti zo života v stredoveku.
Slovensko.
Eberhard Windecke spomína Slovensko vo viacerých súvislostiach. Sám prežil niekoľko rokov v Bratislave, hoci zrovna tento pobyt v kronike kvôli väzeniu a dlžobám zahmlieva.
Kostnický koncil a boj Žigmunda s husitmi.
Windecke sa ako súčasť sprievodu kráľa Žigmunda zúčastnil Kostnického koncilu ako, aj prvej križiackej výpravy proti husitom. V kronike zastáva jednoznačne protihusitské stanovisko v súlade s politikou Žigmunda a husitov démonizuje. Českú šľachtu obviňuje zo zrady a tolerovania kacírstva. Ako príčinu nezdaru prvej krížovej výpravy a Žigmundovho odchodu od Prahy uvádza intervenciu českých pánov u Žigmunda, víťaznú bitku na Vítkove husitov ani len nespomína (hoci neskoršie bitky popisuje).
Zaujímavosti zo Žigmundovho života.
Windecke opisuje získavanie financií pre kráľa, riešenie medzinárodných sporov (napríklad medzi Poľskom, Litvou a Rádom nemeckých rytierov, cestu do Londýna a neúspešné sprostredkovanie mieru medzi Anglickom a Francúzskom počas storočnej vojny), úklady o Žigmundov život (pokusy o otrávenie, zastrelenie), ako aj Innsbruckú aféru z roku 1413, kde Žigmunda obvinili zo znásilnenia dcéry mešťana.
Kostas Tsimikas

Konstantinos Tsimikas (; * 12. máj 1996, Solún, Grécko) je grécky profesionálny futbalista, ktorý hrá na pozícii ľavého obrancu za anglický klub Liverpool FC a za grécky národný tím. 
Tsimikas začal v gréckom Olympiakose, odkiaľ odišiel na hosťovanie do dánskeho Esbjergu a holandského Willemu II. V roku 2020 prestúpil do Liverpoolu.
Klubová kariéra.
Tsimikas sa narodil v meste Solún. V štrnástich rokoch sa dostal do akadémie AS Neapoli Thessaloniki, odkiaľ sa v roku 2013 presunul do Panserraikos FC.
Olympiakos.
Tsimikas debutoval v gréckej najvyššej súťaži v drese Olympiakosu 19. decembra 2015 v zápase proti AEL Kallonis.
Esbjerg (hosťovanie).
V januári 2017 odišiel Tsimikas na polročné hosťovanie do dánskeho klubu Esbjerg fB. Pri svojom debute, 17. februára 2017, sa strelecky presadil pri domácej výhre 3:0 nad SønderjyskE.
Willem II (hosťovanie).
30. júna 2017 odišiel Tsimikas na ďalšie hosťovanie, tentoraz sa na rok upísal holandskému Willemu II. V priebehu sezóny sa objavil v základnej zostave v 32 z 34 ligových zápasov. Vo štvrťfinále KNVB Cupu premenil na 62. priamy kop, vyrovnal skóre a poslal zápas do predĺženia. Willem II nakoniec porazil Roda JC Kerkrade po penaltách. Tsimikasove nožnice, ktoré dal pri výhre 3:2 nad Utrechtom, boli označené za najkrajší gól mesiaca.
Návrat do Olympiakosu.
V novembri 2018 asistoval na gól Kostasa Fortounisa v zápase Európskej ligy proti F91 Dudelange. Obaja hráči sa dostali do najlepšej jedenástky týždňa v súťaži.
Liverpool.
V Premier League sa prvýkrát objavil 7. februára 2021, keď na posledných 5 minút vystriedal Andrewa Robertsona pri prehre 1:4 proti Manchestru City. 14. augusta nastúpil prvýkrát v lige v základnej zostave, a to pri výhre 3:0 nad Norwich City FC v prvom kole sezóny 2021/22.
13. apríla 2022, vo štvrťfinále Ligy majstrov UEFA 2021/22 proti Benfice, Tsimikas pridal dve asistencie pri remíze 3:3, čím pomohol Liverpoolu zabezpečiť si miesto v semifinále. Bol vyhlásený za hráča zápasu.
14. mája 2022 sa Liverpool stretol s Chelsea vo finále FA Cupu vo Wembley. Keď sa zápas po 90 minútach skončil 0:0, Tsimikas nastúpil v 111. minúte z lavičky, aby nahradil zraneného Robertsona. Liverpool nakoniec vyhral penaltový rozstrel 6:5, pričom rozhodujúcu penaltu strelil práve Tsimikas.
Reprezentačná kariéra.
Tsimikas bol prvýkrát povolaný do gréckej reprezentácie na zápasy Ligy národov proti Maďarsku a Fínsku v októbri 2018. Debutoval v zápase proti Maďarsku, v ktorom asistoval Kostasovi Mitroglou na jediný gól stretnutia.
Úspechy.
Olympiakos
Liverpool
Individuálne
Hypoxantín-guanín fosforibozyltransferáza

Hypoxantín-guanín fosforibozyltransferáza (HGPRT) je enzým zodpovedný za recykláciu hypoxantínu a guanínu tak, aby mohli byť znovu využité pre syntézu nukleových kyselín (najmä RNA). Katalyzuje prenos fosforibozylpyrofosfátu (PRPP) v nasledujúcich reakciách, pričom ako vedľajší produkt vzniká pyrofosfát (PPi):
Vznikajúci inozínmonofosfát (IMP) a guanozínmonofosfát (GMP) môžu byť sériou ďalších reakcií premenené na purínové nukleozidtrifosfáty (NTP), ktoré môžu byť použité na syntézu nukleových kyselín. Význam HGPRT ukazuje i skutočnosť, že porucha nedostatku tohto enzýmu spôsobuje ochorenie zvané Leschov-Nyhanov syndróm. U osôb trpiacich týmto ochorením dochádza k patologickému hromadeniu niektorých purínov v tele.
Špecifická úloha HGPRT v organizme je využívaná aj v laboratórnej praxi. Pri príprave tzv. hybridómov má spravidla jedna z materských bunkových línií vnesenú poruchu v tomto enzýme (je takzvane HGPRT negatívna, teda HGPRT-). Pri následnej selekcii v HAT médiu bunky s týmto nedostatkom umierajú, čo umožňuje izoláciu čistej hybridómovej línie.
Elland Road

Elland Road je futbalový štadión ležiaci v anglickom Leedse. Je domovským klubom Leeds United, ktorý momentálne pôsobí v EFL Championship. Klub tento štadión využíva od svojho založenia v roku 1919.
Je trinástym najväčším futbalovým štadiónom v Anglicku a druhým najväčším mimo Premier League.
Elland Road hostilo v roku 1996 zápasy futbalových Majstrovstiev Európy. V polovici osemdesiatych rokov bol štadión využívaný rugby league klubom Hunslet Hawks. V roku 2015 štadión hostil dva zápasy Majstrovstiev sveta v ragby. Okrem športových akcií sa tu odohrávajú aj rôzne hudobné koncerty, menovite tu hrali kapely Queen, U2, Happy Mondays alebo Kaiser Chiefs.
John W. Henry

John William Henry II (* 13. september 1949, Quincy, Illinois, USA) je americký podnikateľ a obchodný poradca, ktorý založil investično-obchodnú spoločnosť John W. Henry &amp; Company. Je tiež vlastníkom bejzbalového tímu Boston Red Sox a futbalového tímu Liverpool FC.
Spoločne s Johnom Wernerom založil v roku 2002 spoločnosť New England Sport Venture (dnes Fenway Sports Group). Spoločnosť vlastní bejzbalový tím Boston Red Sox a futbalový tím Liverpool FC, Pittsburgh Penguins a má tiež podiel v Boston Bruins.
Ephraim Longworth

Ephraim Longworth (* 2. október 1887, Haliwell, Bolton – † 7. január 1968, Liverpool) bol anglický futbalista, ktorý hral za Liverpool na začiatku dvadsiateho storočia. Bol jedným z najväčších hráčov Liverpoolu a bol vôbec prvým kapitánom anglickej reprezentácie, ktorý hral za Liverpool.
Život a hráčska kariéra.
Longworth sa narodil v Halliwell, Bolton, Lancashire, Anglicko. V roku 1908 sa pripojil k Bolton Wanderers, ktorý pôsobil v prvej divízii Lancashire Combinational a potom sa presťahoval do Londýna, kde podpísal zmluvu s klubom Leyton, ktorý pôsobil v Southern League. Práve tu si tréner Liverpoolu Tom Watson všimol jeho potenciál a podpísal s ním v roku 1910 zmluvu. Debutoval 19. septembra 1910 v zápase Football League First Division na štadióne Bramall Lane v Sheffielde, ale Liverpool prehral 2:0 nad Sheffield United.
Longworth sa objavil 371-krát v červenom drese a strelil za Liverpool 5 gólov. Svoju aktívnu hráčsku kariéru ukončil až keď mal 40 rokov.
Počas svojho pôsobenia na Anfield Longworth vyhral ligové tituly v sezónach 1921/22 a 1922/23. Taktiež nastúpil na finále FA Cupu 1-0 v roku 1914, keď porazil Burnley pred zrakom vládnucého kráľa Juraja V. 
Longworthov posledný zápas prišiel 17,5 roka po jeho debute za klub, keď 21. apríla 1928 prehral na štadioné St Andrews nad Birminghamom 2:0 Po odchode do futbalového dôchodku v roku 1928 Longworth zostal v Liverpoole ako tréner. Ephraim zomrel v roku 1968 a je považovaný za legendu Liverpoolu. V roku 2006 sa Longworth vo fanúšikovskej ankete s názvom „100 hráčov, ktorí šokli The Kop“ umiestnil na 72. mieste.
PFA Players’ Player of the Year

PFA Players’ Player of the Year je každoročné ocenenie udeľované hráčovi, ktorý je hodnotený ako najlepší v anglickom futbale. Cena sa udeľuje od sezóny 1973/74 a víťaza vyberá hlasovanie medzi členmi odborového zväzu hráčov z Asociácie profesionálnych futbalistov (PFA). Aktuálnym držiteľom je Mohamed Salah z Liverpoolu, ktorý cenu získal už druhýkrát.
Prvým víťazom ceny sa stal obranca Leeds United. Od roku 2022 iba Mark Hughes, Alan Shearer, Thierry Henry, Cristiano Ronaldo, Gareth Bale, Kevin De Bruyne a Mohamed Salah získali cenu pri dvoch príležitostiach a iba Henry, Ronaldo a De Bruyne získali cenu v po sebe nasledujúcich sezónach. Zo siedmich iba Shearer vyhral svoje dve ceny v rôznych tímoch. Aj keď existuje samostatné ocenenie PFA Young Player of the Year, mladí hráči majú aj naďalej nárok na získanie seniorského ocenenia.
Víťazi.
Cena bola do roku 2022 udelená pri 49 príležitostiach so 42 rôznymi víťazmi.
Árni Frederiksberg

Árni Frederiksberg (* 13. jún 1992, Saltangará, Faerské ostrovy) je faerský futbalista, ktorý hráva na poste záložníka vo faerskom klube KÍ Klaksvík.
Klubová kariéra.
NSÍ Runavík.
Árni začínal s futbalom v tíme NSÍ Runavík kde strávil osem rokov svojej kariéry. V klube debutoval 15. apríla 2011 pri prehre 2:3 s Víkingur Gota. V najvyššej faerskej súťaži odohral za Runavík 207 zápasov a strelil 70 gólov.
B36 Tórshavn.
V januári 2019 prestúpil Árni do klubu B36 Tórshavn. Za B36 debutoval 10. marca pri víťazstve 1:0 nad Skála v ktorom aj skóroval a rozhodol tak o víťazstve. V tíme patril Árni medzi popredných hráčov
KÍ Klaksvík.
V januári 2021 sa upísal na tri roky v klube KÍ Klaksvík. Za klub debutoval 7. marca pri víťazstve 4:0 nad B68 Toftir, v zápase zaznamenal dve asistencie. S Klaksvíkom sa v roku 2021 aj 2022 stal víťazom faerskej ligy.
V predkolách Ligy majstrov UEFA 2023/24 strelil Árni v piatich zápasov už šesť gólov a aj vďaka nemu hrá Klaksvík v treťom predkole Ligy majstrov. Faerský klub po vyradení Ferencvarosu (1. predkolo) a BK Häcken (2. predkolo) si zaistil pohárovú jeseň v niektorej z európskych súťaží. V prvom zápase tretieho predkola proti Molde zvíťazili 2:1 a Árni strelil oba góly svojho tímu.
Osobný život.
Árni nie je profesionálny futbalista vo svojom osobnom živote je šéfom potravinárskej firmy na Faerských ostrovov.
Reprezentačná kariéra.
Árni reprezentoval Faerské ostrovy na mládežníckych úrovniach do 19 a 21 rokov.
Za seniorskú reprezentáciu Faerských ostrovov debutoval 11. októbra 2015 v kvalifikačnom zápase na EURO 2016 proti Rumunsku (prehra 0:3).
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 9. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 9. augustu 2023"
Úspechy hráča.
NSÍ Runavík
KÍ Klaksvík
Oppenheimer

Oppenheimer môže byť:
Challenge Roth

Challenge Roth sú triatlonové preteky, ktoré sa organizujú v okolí Roth bei Nürnberg v Bavorsku v Nemecku. Konajú sa každoročne v júli.
Verzia pretekov Ironman (226,2 kilometrov) sa koná od roku 1990 a verzia na krátke vzdialenosti od roku 1984. Do roku 2001 boli preteky súčasťou série Ironman. Od roku 2002 sa koná nezávisle od WTC. Počet účastníkov sa pohybuje okolo 3400 jednotlivcov a 650 štafetových tímov. Podľa organizátora sa na podujatie chodí pozerať 260 000 divákov.
Trať.
Prvá časť pretekov, 3,86 km dlhé plavecké podujatie sa koná v kanáli Mohansko-dunajského prieplavu asi 10 kilometrov pri Rothe.
178,5 km na bicykli sa jazdí po trati na vidieku na dve kolá. Jazdí sa väčšinou južne od Rothu. Najjužnejším bodom je Greding. Trať je väčšinou relatívne rovinatá s ťažším kopcom raz za kolo.
Záverečný maratónsky beh vedie pozdĺž kanála Mohansko-dunajského prieplavu. Cieľ pretekov je v centre mesta Roth.
Norseman triathlon

Norseman Xtreme Triathlon sú triatlonové preteky, ktoré sa nekonajú pod značkou Ironman. Jedná sa o preteky z bodu do bodu "(tzn. žiadne okruhy a pod.)", ktoré sa konajú každoročne v Nórsku. Vzdialenosti sú rovnaké ako pri pretekoch Ironman. Začína sa plávaním zoskokom z nakladacej rampy trajektu do vody Hardangerského fjordu a pláva sa do neďalekého mesta Eidfjord. V Eidfjorde súťažiaci presadnú na bicykle a následne bicyklujú 180 km cez hory, prvých 40 km z toho do kopca (dosahujú výšku 1200 m nad morom). Po druhom prechode (v Austbygdi, ) následne pretekári bežia 42,2 km, z toho prvých 25 km (do Rjukanu). Trasa je zväčša rovinatá ale na konci každého účastníka čaká výstup na miestnu horu Gaustatoppen, , kde sa nachádza aj cieľová línia. Tento triatlon má prívlastok „najťažší na svete“.
Preteky sú počas celej doby „bez podpory“, to znamená, že každý pretekár musí mať svoj vlastný tím, ktorý ho bude nasledovať na aute, aby mu mohol poskytnúť jedlo a pitie. Podporná posádka tiež musí sprevádzať svojho pretekára na záverečnom behu na vrchol kvôli nebezpečenstvu vysokej únavy pri výstupe na horu. Počas tohto posledného horského výstupu sú súťažiaci povinní nosiť batoh s núdzovým jedlom a oblečením pre prípad zmeny počasia.
Voda.
Teplota vody v Eidfjorde je výzvou pre organizátorov. V roku 2015 bola nameraná teplota vody do 10 stupňov Celzia. Bezpečnostný tím sa na základe toho rozhodol plávanie skrátiť na 1900 metrov namiesto 3800 metrov. Po pretekoch sa bezpečnostný tím rozhodol začať „Projekt výskumu studenej vody“, ktorý bude pokračovať niekoľko rokov. V roku 2019 vedecká skupina publikovala svoje prvé práce.
Účastníci.
Počet účastníkov je obmedzený na určitý počet súťažiacich (290 pre rok 2020). Približne 40 % účastníkov je z krajín mimo Nórska a asi 15 % tvoria ženy. V období od 2003 do 2005 preteky úspešne dokončilo spolu 175 žien (10,6 %) a 1 852 mužov (89,4 %).
Norseman triatlon sa prvýkrát uskutočnil v roku 2003 s 21 jednotlivcami na štartovacej čiare. Rekord pretekov (plná vzdialenosť plávania) je 09:23:28. Stanovil ho Jon Sæverås Breivold v roku 2022.
Slovenská florbalová 1. liga mužov 2021/22

Slovenská florbalová 1. liga mužov v sezóne 2021/22 bol 16. ročník prvej ligy mužov, druhej najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz florbalu (SZFB). Súťaže sa zúčastnilo 13 družstiev.
Systém súťaže.
Súťaž sa po dvoch sezónach nedohraných kvôli pandémii odohrala do konca s určením víťaza, postupujúceho, zostupujúcich aj odohraním baráže a kvalifikácie. Po tom ako bola súťaž v zime kvôli pandémii prerušená, tímy sa dohodli na upravenom formáte, kde sa celkový víťaz aj zostupujúci určia už po skončení základnej časti a play-off sa zruší. Súťaž sa odohrala systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Víťaz súťaže postúpil priamo do extraligy a vicemajster odohral barážovú sériu proti predposlednému tímu. Tímy na 11., 12., a 13. mieste zostúpili.
Účastníci.
Súťaže sa zúčastnilo 13 družstiev.
Oravaman Triathlon

Oravaman Triathlon alebo Oravaman XTRI Solo Point Five sú triatlonové preteky, ktoré sa konajú každoročne v okolí Oravy na Slovensku. Od roku 2023 sú tieto preteky súčasťou XTRI World Tour. Preteky sú charakteristické vysokým prevýšením, ktoré musia účastníci prekonať. Preteky sú od ich vzniku situované v Penzióne Pribiskô v Zuberci, ktorý je centrom a sídlom pretekov.
Trať.
Oravaman ponúka pre svojich účastníkov na výber z dvoch tratí:
Plávanie sa začína v Sielnickej zátoke.
Bicyklovanie prebieha na trase Liptovská Sielnica – Huty – Zuberec – Oravice – Zuberec – Huty – Liptovské Matiašovce – Huty – Zuberec – Penzión Pribiskô.
Beh prebieha na trase Penzión Pribiskô – Brestová (1902 m.a.s.l.) – Spálená (parkovisko – lyžiarsky rezort) – Múzeum oravskej dediny – Penzión Pribiskô (Koniec)
Externé odkazy.
Webová stránka
Spúšťadlo

Spúšťadlo () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Brdárka, približne južne od Dobšinej.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie. Leží v Košickom kraji v okrese Rožňava a zasahuje na katastrálne územie obcí Brdárka a Kobeliarovo. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaná Brdárka, severozápadne sa nachádza Vyšná Slaná a Rejdová, severne Dobšiná, východne Vlachovo a Gočovo, južne Nižná Slaná, Kobeliarovo, Slavoška a Markuška a juhozápadne Hanková.
Opis.
Spúšťadlo leží na severovýchodnom okraji pohoria, v hrebeni, vedúcom z Veľkého Radzima () juhovýchodným smerom na Bučinu (), resp. južným na Ždiar () a Tureckú (). Západne sa nachádza Veľký () a Malý Radzim (), Kyprov (), Stolica (), Kilhov (), Príslop () a Kohút (), južne Hriadky (), Magura (), Hrádok (), Ždiar () a Turecká (), východne Lučice (), Bučina (), Biela skala (), Stromiš () a Babiná () a severne Ostrá (), Dobšinský kopec (), Vincovka () a Čierna hora (). Oblasť patrí do povodia rieky Slaná, kde voda zo severných svahov odteká kratšími prítokmi a z juhovýchodných, ktorá je pramennou oblasťou Kobeliarovského potoka. Juhozápadné a západné svahy odvodňuje Brdárka do Hankovského potoka a Štítnika. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva takmer súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Stolické vrchy, Spišsko-gemerský kras a Volovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi. Severným úbočím prechádza žltá turistická značka z Brdárky cez sedlo Hora do Vlachova, južným úpätím zasa zeleno značený Chodník Pavla Jozefa Šafárika z Brdárky do Kobeliarova.
SEZ Krompachy

SEZ Krompachy a. s. (v minulosti Slovenské elektrotechnické závody) je slovenská spoločnosť zaoberajúca sa výrobou elektrotechnických prístrojov.
Podnik bol založený pôvodne v roku 1948 ako súčasť Moravských elektrotechnických závodov. Je tradičným výrobcom zariadení nízkeho a vysokého napätia, ako sú zdroje až do 125 A, ochranné vypínače, prepínače, distribučné skrinky a ďalšie komponenty pre elektroinštalácie. 
Spoločnosť má tiež svoju vlastnú nástrojársku dielňu na výrobu nástrojov a foriem. V rámci dcérskej spoločnosti SEZ Plaset sa vyrábajú výrobky z plastu. 
SEZ Krompachy disponuje certifikátmi systému riadenia kvality ISO a ďalšími dôkazmi o kvalite svojej produkcie. 
Okrem domáceho trhu aktívne exportuje svoje výrobky do viac ako 30 krajín po celom svete.
Akademický sochár

Akademický sochár je akademický titul, ktorý bol udeľovaný v Česko-Slovensku na umeleckých vysokých školách v oblasti sochárstva, resp. reštaurátorstva. Bol zavedený po roku 1966 v súvislosti s novým systémom akademických titulov v Česko-Slovensku (v rokoch 1953 až 1966 bolo prideľovanie titulu obmedzené). predchádzajúcim absolventom umeleckých vysokých škôl bol spätne priznaný. Udeľovaný bol aj naďalej podľa neskoršieho vysokoškolského zákona z roku 1980. Po roku 1990 už nebol udeľovaný a v súčasnosti (2023) nie je udeľovaný ani v Česku ani na Slovensku.
Okrem tohto akademického titulu je akademický sochár tiež označenie všeobecne pre absolventa akadémie sochárstva.
Bučina (vrch v Revúckej vrchovine)

Bučina () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Kobeliarovo, približne južne od Dobšinej.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie. Leží v Košickom kraji v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Kobeliarovo. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situované Kobeliarovo, východne sa nachádza Vlachovo a Gočovo a západne Vyšná Slaná, Brdárka a Hanková.
Opis.
Bučina leží na severovýchodnom okraji pohoria, v hrebeni, vedúcom z Veľkého Radzima () juhovýchodným smerom cez Spúšťadlo (). Severne sa nachádza Vincovka (), Čierna hora (), Dobšinský kopec (), Babiná () a Stromiš (), východne Biela skala (), Hoľa (), Vysoký vrch (), Volovec () a Lučice (), južne Turecká (), Repisko (), Ždiar (), Hrádok () a Magura () a západne Ostrý vrch (), Hriadky (), Príslop (), Stolica (), Kilhov (), Spúšťadlo (), Malý () a Veľký Radzim (). Oblasť patrí do povodia rieky Slaná, kde voda zo severných a východných a južných svahov odteká potokom Gompeľ a zo západných Kobeliarovským potokom. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, sčasti riedky lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Stolické vrchy, Spišsko-gemerský kras a Volovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z Kobeliarova a Vlachova. Severným úbočím prechádza žltá turistická značka z Brdárky cez sedlo Hora do Vlachova. Juhozápadným úpätím vedie cez Kobeliarovo do Brdárky zeleno značený Chodník Pavla Jozefa Šafárika.
Knauzova kronika

Knauzova kronika (lat. "Chronicon Knauzianum") je súbor krátkych textov založených na registri uhorských kráľov písaných analistickým štýlom a zachovaných v rukopisoch vytvorených medzi 15. a 16. storočím. Je nazvaný podľa Nándora Knauza (18311898), ktorý objavil záhrebskú verziu kroniky.
Texty sú do istej miery unikátne, ale so spoločným základom, ktorým môže byť krátka kronika založená na registri uhorských kráľov. Autor ani dátum vytvorenia tohto primárneho textu nie je známy, ale môže ísť o Budínsku kroniku, kroniku Jána z Turca, prácu Antonia Bonfiniho alebo Uhorskú kroniku Heinricha von Mügeln.
Zachované texty pokrývajú históriu Uhorska od čias Hunov a čias svätého Štefana do rokov 14571458 v najkratšej verzii, v dlhších verziách do 70-tych rokov 16. storočia. Osou rozprávania je zoznam uhorských kráľov, informácie o ich nástupe na trón, dĺžke vlády, rodinných vzťahoch, smrti a mieste pochovania.
Nathaniel Phillips

Nathaniel Harry Phillips (* 21. marec 1997, Bolton, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hrá ako stredný obranca za klub Cardiff City, v ktorom je na hosťovaní z Liverpoolu.
Skorý život.
Nathaniel Harry Phillips sa narodil 21. marca 1997 v Boltone, Veľký Manchester.
Kariéra.
Skorá kariéra.
V roku 2016 Phillips opustil akadémiu Boltonu Wanderersu a trénoval v Huddersfield Town po tom, čo získal štipendium na University of North Carolina v Charlotte. Dva dni pred plánovaným odletom do Spojených štátov namiesto toho nastúpil do akadémie Liverpoolu.
Liverpool.
V lete 2018 začal Phillips trénovať s prvým tímom Liverpoolu a stal sa členom kádra Jürgena Kloppa, no priestor v seniorskom tíme nedostal a hral len za rezervný tím.
Hosťovanie v VfB Stuttgart a povolanie naspäť Liverpoolu.
V roku 2019 Nathaniel odišiel na sezónne hosťovanie do nemeckého druholigového klubu VfB Stuttgart. Svoj profesionálny debut za Stuttgart absolvoval v prvom kole DFB-Pokal 2019/20, kde nastúpil ako polčasový náhradník za Holgera Badstubera.
27. decembra 2019 Liverpool oznámil, že Phillips bude 1. januára 2020 odvolaný z hosťovania pre nedostatok stredných obrancov z dôvodu veľkého počtu zranení. O 12 dní neskôr, po debute v prvom tíme za Liverpool v zápase tretieho kola FA Cupu proti Evertonu, bol zapožičaný späť do VfB Stuttgart na zvyšok sezóny 2019/20.
Návrat do Liverpoolu.
31. októbra 2020 Phillips debutoval v lige pri víťazstve Liverpoolu 2:1 nad West Ham United. 10. marca 2021 Phillips debutoval v Lige majstrov, keď vyhral 2:0 nad RB Leipzig a pomohol Liverpoolu postúpiť do štvrťfinále. Za svoj výkon v tomto zápase obdržal ocenenie muž zápasu.
Phillips strelil svoj prvý gól za klub 19. mája 2021, keď strelil gól hlavou v zápase Liverpoolu počas výhry 3:0 vonku nad Burnley v lige. Získal ďalšie ocenenie muž zápasu. V nasledujúcej sezóne hral Phillips v zápase Liverpoolu 2:1 proti AC Miláno na San Siro, a skupinovú fázu klub ukončil so šiestimi víťazstvami zo šiestich zápasov. O niekoľko dní neskôr sa ukázalo, že Phillips počas zápasu utrpel zlomeninu lícnej kosti.
AFC Bournemouth (hosťovanie).
31. januára 2022 Phillips odišiel do AFC Bournemouth na hosťovanie do konca sezóny. V súvislosti s prestupom Klopp poznamenal, že „rád by si ho nechal [v Liverpoole]“ a že bol „neuveriteľne spoľahlivý a skvelá osobnosť na tréningoch“.
Osobný život.
Nathaniel je synom bývalého futbalistu Jimmyho Phillipsa a pod jeho vedením hral v akadémii Bolton Wanderers. Od roku 2023 je vo vzťahu s Molly Moorish-Gallagher, dcérou hudobníka Liama Gallaghera zo skupiny Oasis.
Trenčianske ginká

Trenčianske ginká sú tri ginká dvojlaločné, ktoré sa nachádzajú v Trenčíne. Sú chránené od 24. augusta 1990 nariadením ONV v Trenčíne pre „vedecko-výskumný, náučný a kultúrny význam“. Spravuje ich Správa CHKO Biele Karpaty.
Rasmus Højlund

Rasmus Winther Højlund (* 4. február 2003, Kodaň, Dánsko) je dánsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste útočníka v anglickom klube Manchester United.
Klubová kariéra.
FC Kodaň.
Højlund sa v roku 2017 pripojil k mládežníckemu tímu FC Kodaň. Za A-tím debutoval vo veku 17 rokov dňa 25. októbra 2020 pri víťazstve 3:1 nad Aarhus GF. V sezóne 2020/21 nastúpil za A-tím v piatich zápasoch.
V sezóne 2021/22 debutoval v Konferenčnej lige UEFA. V kvalifikácii prispel troma gólmi v šiestich zápasoch k postupu do skupinovej fázy. V skupine v ďalších šiestich zápasoch strelil ďalšie dva góly pričom jeden aj do siete ŠK Slovan Bratislava pri víťazstve 2:0 v poslednom zápase skupiny.
SK Sturm Graz.
V januári 2022 prestúpil Højlund do rakúskeho klubu SK Sturm Graz za poplatok 1,8 miliónov eur. V jarnej časti sezóny 2021/22 strelil šesť gólov v 13 zápasoch rakúskej Bundesligy. Pred odchodom do Atalanty stihol na začiatku sezóny 2022/23 odohrať za Graz vo všetkých súťažiach osem zápasov a strelil dokopy šesť gólov.
Atalanta.
Dňa 27. augusta 2022 Højlund prestúpil do talianskeho klubu Atalanta Bergamo za poplatok 17 miliónov eur. V tíme debutoval 1. septembra pri víťazstve 3:1 nad Turínom FC. O štyri dni neskôr v druhom zápase proti Monze strelil premiérový gól pri víťazstve 2:1. V sezóne 2022/23 odohral za tím 34 zápasov v ktorých strelil 10 gólov.
Manchester United.
Dňa 29. júla 2023 zamieril Højlund do Manchestru United kde podpísal päťročný kontrakt. Cena prevodu bola 64 miliónov libier plus ďalších osem miliónov v bonusoch.
Reprezentačná kariéra.
Højlund reprezentoval Dánsko na rôznych mládežníckych úrovniach.
V septembri 2022 odohral Højlund svoje prvé zápasy v seniorskej reprezentácii Dánska v zápasoch Ligy národov UEFA 2022/23 proti Chorvátsku a Francúzsku. Dňa 23. marca 2023 zaznamenal hattrick pri víťazstve 3:1 nad Fínskom, v kvalifikačnom zápase na EURO 2024. Pre Højlunda to boli zároveň prvé góly v reprezentácii.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 11. augustu 2023"
Medzinárodné.
"K 11. augustu 2023"
Úspechy hráča.
FC Kodaň
Fluoreskamín

Fluoreskamín je spirozlúčenina, ktorú možno použiť na detekciu amínov, aminokyselín a peptidov. Táto zlúčenina nefluoreskuje, ale reaguje s primárnymi amínmi za vzniku fluoreskujúceho produktu, čo znamená, že táto zlúčenina je fluorogénna. Pomocou fluoreskamínu možno detegovať bielkoviny v celkovom množstve 1-100 µg a niekedy dokonca už 10 pg. Po naviazaní na bielkovinu je excitačná vlnová dĺžka 381 nm (blízke ultrafialové žiarenie) a emisná vlnová dĺžka je 470 nm (modrá). Použitie fluoreskamínu však vyžaduje jeho veľký nadbytok a problémom je i rýchla hydrolýza. Medzi jeho alternatívny na stanovenie bielkovín patria "orto"-ftalaldehyd (OPA), Ellmanovo činidlo alebo epikokonón.
Reakcia.
S amínmi prebieha nasledujúca reakcia:
Vincovka

Vincovka () je vrch v Revúckej vrchovine, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží približne západne od centra Dobšinej.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie. Leží v Košickom kraji v okrese Rožňava a na katastrálnom území mesta Dobšiná. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Dobšiná, severovýchodne sa nachádzajú Dedinky a Dobšinská Maša, severne Stratená a Dobšinská Ľadová Jaskyňa a južne Rejdová a Vyšná Slaná.
Opis.
Vincovka leží na severovýchodnom okraji pohoria, v rázsoche, vybiehajúcej juhovýchodne z Čiernej hory (). Východne sa nachádza Dobšinský kopec (), Babiná () a Stromiš (), južne Bučina (), Spúšťadlo (), Malý () a Veľký Radzim (), Kilhov () a Kohút (), západne Stolica (), Kyprov (), Skálie (), Buchvald () a Borovniak () a severne Čierna hora (), Duča (), Marčeková (), Gápeľ () a Gačovská skala (). Oblasť patrí do povodia rieky Slaná, kde vodu zo severných a východných svahov odvádza Lániho potok, zo západných Šafárka a z južných menšie prítoky, všetky smerujúce do Dobšinského potoka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, no riedky lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy pohoria, no tiež Stolické vrchy, Spišsko-gemerský kras a Volovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z Dobšinej. Severným úpätím prechádza osadou Lániho Huta žltá turistická značka z Dobšinej do sedla Lopoty.
Madison Isemanová

Madison Isemanová (* 14. február 1997, Myrtle Beach, Južná Karolína, USA) je americká herečka známa z filmovej série "Jumanji", v ktorej v rokoch 2017 a 2019 stvárnila postavu Bethany Walker.
Detstvo.
Isemanová pochádza z Myrtle Beach v Južnej Karolíne a je dcérou Susan a Johna Isemanových.
Kariéra.
Isemanová začala svoju hereckú kariéru v roku 2012. Hosťovala v televíznom seriály "Moderná rodina" a viac priestoru dostala v televíznom seriály "Still the King".
V roku 2017 získala jednu z vedľajších úloh vo filme "Jumanji: Vitajte v džungli", pričom postavu Bethany Walker si zopakovala aj v druhej časti natočenej v roku 2019. V júni 2019 mal premiéru film "", kde si zahrala jednu z hlavných postáv.
V roku 2020 si zahrala po boku Sydney Sweeney vo filme "Nocturne". O rok neskôr, si zahrala dcéru Katherine Heiglovej vo filme "Fear of Rain". V rovnakom roku účinkovala v televíznom seriály "Viem, čo ste robili minulé leto". V máji 2023 mal premiéru film "Knights of the Zodiac", kde stvárnila postavu Atheny.
Súkromný život.
V roku 2012 Isemanová odcestovala na hudobno-misijný výlet do Kene na dva týždne. Od augusta 2013 pôsobila v Myrtle Beach v rámci First United Methodist Church. Má mačku.
Jumanji (séria)

Jumanji () je americká séria rodinno dobrodružných filmov, založená na detských knihách Jumanji (1981) a jej pokračovaní Zathura (2002), ktoré napísal Chris Van Allsburg. Prvý film produkovala TriStar Pictures a ďalšie filmy Columbia Pictures, obe dcérske spoločnosti Sony Pictures.
Táto filmová séria sleduje dobrodružstvá rôznych ľudí, ktorí sa ocitnú v ohrození pri hraní začarovanej hry, ktorá prichádza s množstvom nebezpečných prvkov džungle, ktoré musia hráči pri hraní prežiť. Nakoniec, jediný spôsob, ako hru ukončiť je hru dohrať a zároveň prežiť jej nebezpečenstvá.
Sfilmované boli štyri spracovania a bol odvysielaný aj televízny seriál v rokoch 1996 až 1999. Filmy zarobili v celosvetových kinách dokopy 2 miliardy dolárov.
Knižné spracovania.
Jumanji (1981).
Dve deti, Peter a Judy, nájdu hru, ktorú si spolu zahrajú. V hre, každý hod kockou oživí džungľu z hry (ako aj postavy a stvorenia, ktoré v nej žijú). Aby sa z hry dostali, musia dokončiť hru a dostať sa do titulárneho mesta zlata.
Zathura (2002).
Bratia Danny a Walter, susedia Petra a Judy z predchádzajúcej knihy, nájdu hru Jumanji. Namiesto nej, si však zahrajú vesmírnu hru Zathura. Rovnako ako aj v prípade Jumanji, hranie hry Zathura, prináša prvky hry do reality a aby sa všetko vrátilo do normálu, chlapci musia hru dokončiť.
FK TSC

Fudbalski klub TSC bežne známy ako TSC je srbský profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Bačka Topola. Tím pôsobí v najvyššej klubovej súťaži Superliga Srbije. Klub bol založený v roku 1913 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne TSC Arena s kapacitou 4 500 miest.
História klubu.
Prvý futbalový klub v Bačka Topole vznikol v roku 1912, ale TSC oficiálne existuje od roku 1913 a založil ho "István Benis", ktorý bol prvým prezidentom. Mesto vtedy patrilo do Rakúska-Uhorska. Neskôr bolo mesto a klub súčasťou Juhoslávie a počas druhej svetovej vojny bol súčasťou Maďarska a klub hrával v druhej maďarskej lige. Po druhej svetovej vojne sa región vrátil do Juhoslávie. TSC hrávala v nižších juhoslovanských súťažiach.
V srbskej Superlige sa klub prvýkrát predstavil v sezóne 2019/20 a vo svojej prvej sezóne skončil tím na štvrtom mieste. V sezóne 2022/23 sa Bačka Topola umiestnila v srbskej superlige na druhom mieste a prvýkrát v histórii klubu sa tím kvalifikoval do predkôl Ligy majstrov UEFA.
TSC v európskych súťažiach.
zdroj: kassiesa.net
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Legenda minor

Menšia legenda svätého Štefana kráľa, alebo Legenda minor sancti Stephani regis, je spolu s väčšou legendou a Hartvikovým životom sv. Štefana súčasťou oficiálnej hagiografie sv. Štefana, prvého uhorského kráľa. Zostavená bola asi panonhalmským benediktínom za vlády Kolomana I. Učeného na prelome 11. a 12. storočia. Okrem uctievania Štefana I. dielo slúžilo politickým cieľom Kolomana. Menšia legenda sa zachovala v najstarších opisoch v rovnakých kódexoch ako Legenda maior, v tzv. Ernstovom kódexe z konca 12. storočia uloženom v Krajinskej Széchényiho knižnici v Budapešti, v heiligenkruzskom pasionáli (Magnum legendarium Austriacum z rokov 11811260) a odpis zo začiatku 13. storočia je zapísaný v Legendáriu cisterciátskeho kláštora v Lilienfelde. Český preklad kapitol 2, 3, 5 a 7 vyšiel v roku 1988 v nakladateľstve Vyšehrad, slovenský preklad (neúplný) vydal František Víťazoslav Sasinek a úplný vyšiel v roku 1997 v nakladateľstve Rak.
Obsah.
Autor legendy predstavuje Štefana kráľa nielen ako zbožného svätca, ale aj ako veriaceho panovníka, ktorý popri dobrých skutkoch vedel bojovať proti nepriateľom kresťanstva (domácim odpadlíkom aj Pečenehom) ako aj trestať. Epizóda s oslepením útočníkov na kráľa Štefana je vnímaná ako pokus kráľa Kolomana ospravedlniť oslepenie svojho brata Álmoša a jeho syna Bela a ukazuje, že legenda vznikla po roku 1109, kedy k uvedeným udalostiam došlo.