burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Boh múch

Boh múch () je román britského spisovateľa Williama Goldinga z roku 1954.
Román opisuje príbeh skupiny anglických chlapcov, ktorí stroskotali na neobývanom tropickom ostrove po havárii lietadla. Medzi témy patrí napätie medzi skupinovým myslením a individualitou, medzi racionálnymi a emocionálnymi reakciami a medzi morálkou a nemorálnosťou.
Román bol všeobecne dobre prijatý. Vydavateľstvo Modern Library ho zaradilo medzi 100 najlepších románov na 41. mieste redakčného a 25. mieste medzi čitateľmi. V roku 2003 bol uvedený na 70. mieste v prieskume The Big Read od BBC. Časopis Time ho v roku 2005 označil za jeden zo 100 najlepších románov v angličtine od roku 1923 do 2005. Time ho zaradil aj do zoznamu 100 najlepších kníh pre mládež všetkých čias. Román je populárnym čítaním na školách, najmä v anglicky hovoriacich krajinách, v prieskume v Spojenom kráľovstve z roku 2016 bol Boh múch na 3. mieste v obľúbenosti.
Príbeh bol sfilmovaný v roku 1963 a 1990.
Čerebľa pestrá

Čerebľa pestrá alebo čerebľa potočná (staršie čerebľa obyčajná, "Phoxinus phoxinus") je malý druh sladkovodnej ryby z čeľade kaprovité ("Cyprinidae"). Je to typový druh rodu čerebľa ("Phoxinus"). Vyskytuje sa vo všetkých častiach Eurázie, od Británie a Španielska po východnú Sibír a Amur. Je všadeprítomná, prevažne v chladných tokoch (12 – 20 °C) a dobre okysličených a čistých tokoch s kamenistým/piesčitým dnom. Vyskytujú sa v kŕdľoch a sú plaché.
Zriedka presiahne dĺžku 10 cm a dožíva sa 6 rokov. Požiera zooplanktón, riasy, detrit, mäkkýše a larvy hmyzu Na boku tela má veľké tmavé škvrny, ktoré niekedy splynú do pásu. Má výrazný pohlavný dimorfizmus, samce sú v svadobnom šate pestro a variabilne zafarbené. Na hlave majú neresovú vyrážku. Trie sa v apríli až júni pri teplote nad 10 °C.
Ohrozuje ju znečistenie tokov a predácia pstruhových rýb. Je to dôležitá laboratórna ryba a návnada pre lov väčších rýb.
Zdroj.
Sezam indický

Sezam indický alebo sezam (lat. "Sesamum indicum") je kvitnúca rastlina z rodu sezam ("Sesamum"). 
Je široko naturalizovaný v tropických oblastiach po celom svete a pestuje sa pre svoje jedlé semená, ktoré rastú v strukoch. V Afrike sa vyskytuje množstvo divých príbuzných, v Indii je ich počet menší. Svetová produkcia v roku 2016 bola 6,1 milióna ton, pričom najväčšími producentmi boli Tanzánia, Mjanmarsko, India a Sudán.
Sezamové semeno je jedno z najstarších známych olejnatých semien, domestikované už pred 3000 rokmi. Rod sezam má mnoho ďalších druhov, z ktorých väčšina je divoká a pochádza zo subsaharskej Afriky. Kultivovaný typ "S. indicum" pochádza z Indie a je tolerantný na sucho, pričom rastie tam, kde iné plodiny zlyhávajú.
Sezamové semeno má vysoký podiel oleja, jeden z najvyšších semenách. S bohatou, orechovou chuťou je bežnou súčasťou kuchýň na celom svete. Môže u niektorých ľudí vyvolať alergickú reakciu.
Opis.
Je to jednoročná rastlina. Rastie do výšky 50 až 100 cm. Listy sú protistojné dlhé 4 až 14 cm a široké do 5 cm. Kvety sú biele, kalichovité dlhé 3 až 5 cm. Farba kvetov niekedy býva fialová alebo modrá. 
Výživa.
V 100 g sušených a celých sezamových semien poskytuje 573 kalórií a sú zložené z 5 % vody, 23 % uhľohydrátov (vrátane 12 % vlákniny), 50 % tuku a 18 % bielkovín. Sezamové semená sú bohaté (20 % alebo viac dennej hodnoty) na niekoľko vitamínov B a minerálov, najmä železo, horčík, vápnik, fosfor a zinok.
Vedľajší produkt, ktorý zostáva po extrakcii oleja zo sezamových semien, sa nazýva sezamová múka a je bohatá na bielkoviny (35 – 50 %). Používa sa v kuchyni a ako krmivo pre hydinu a hospodárske zvieratá.
Metaanalýza ukázala, že spotreba sezamu spôsobila malé zníženie systolického aj diastolického krvného tlaku. Štúdie ohľadom sezamového oleja ukázali zníženie markerov oxidačného stresu a peroxidácie lipidov.
Eauze

Eauze môže byť:
Cazaubon

Cazaubon môže byť:
Michal Lacko

Michal Lacko SJ (* 19. január 1920, Krásna nad Hornádom – † 21. marec 1982, Rím) bol gréckokatolícky kňaz, jezuita, vysokoškolský profesor a vzdelanec.
Život.
Po gymnaziálnych štúdiách v Košiciach, počas ktorých býval v jezuitskom internáte, sa v roku 1938 rozhodol vstúpiť do rehole jezuitov. Noviciát absolvoval v Záhrebe, kde sa u neho prebudil záujem o cyrilo-metodskú problematiku.
V roku 1945 odišiel na štúdiá do Ríma, kde bol 6. mája 1948 vysvätený na kňaza v byzantskom obrade biskupom Alexandrom Jevreinovom v Chráme sv. Antona Veľkého pri Pápežskom ruskom kolégiu (Russicum). Keďže sa už nemohol vrátiť na Slovensko, zostal pôsobiť v Ríme a neskôr sa stal profesorom na Pápežskom východnom inštitúte a na Pápežskej Gregorovej univerzite (Gregoriane). 
Snažil sa pomáhať Slovákom v zahraničí a neúnavne informoval o prenasledovaní kresťanov, najmä gréckokatolíkov, vo vtedajšom Česko-Slovensku. 
Bol konzultorom Kongregácie pre východné cirkvi a členom prípravnej odbornej komisie pre otázky východných cirkví počas Druhého vatikánskeho koncilu. Bol tiež spoluzakladateľom Slovenského ústavu sv. Cyrila a Metoda v Ríme a významne sa zaslúžil o zriadenie slovenskej gréckokatolíckej eparchie v Toronte.
Umrel nečakane 21. marca 1982, pochovaný bol v jezuitskej hrobke na cintoríne Campo Verano. V marci 2002 boli jeho pozostatky prevezené do Košíc a uložené na Cintoríne sv. Rozálie, vedľa hrobu p. Michala Fedora, SJ. 
Pomenovali po ňom "Centrum spirituality Východ - Západ Michala Lacka", vysunuté vedecko-výskumné pracovisko Teologickej fakulty Trnavskej univerzity.
Dielo.
Michal Lacko napísal viacero kníh, vydával časopisy pre Slovákov v exile, okrem iného bol dlhý čas editorom "Slovak Studies". Jeho najznámejšie diela sú: 
V jeho publikačnej činnosti je aj mnoho článkov s liturgickou tematikou. Zaslúžil sa aj o reedíciu knižky Chváľme Boha o. Pavla Spišáka po obnovení činnosti gréckokatolíckej cirkvi v Česko-Slovensku v roku 1968.
František Čermák (jazykovedec)

František Čermák (* 30. január 1940, Praha) je český jazykovedec. Špecializuje sa na lexikológiu, lexikografiu, frazeológiu, idiomatiku, sémantiku, morfológiu, teóriu jazyka, metodológiu jazyka a korpusovú lingvistiku.
Životopis.
V rokoch 1957 až 1962 študoval bohemistiku, anglistiku a nederlandistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Karlovej. V roku 1976 získal doktorát v odboroch lingvistika a fonetika a v roku 1990 tituly CSc. a DrSc. pre obor český jazyk. Od roku 1994 je profesorom českého jazyka.
V rokoch 1991 až 1993 bol vedúcim lexikografického oddelenia Ústavu pre jazyk český Československej akadémie vied (od roku 1993 Akadémia vied Českej republiky).
Od roku 1994 do roku 2014 riadil Ústav Českého národného korpusu Filozofickej fakulty Univerzity Karlovej, potom ho vystriedal Michal Chren. Projekt Český národný korpus pod jeho vedením je často citovaný a považovaný za vzorný medzi korpusmi slovanských jazykov. Čermák je členom Pražského lingvistického kroužku.
Ondrejkovič

Ondrejkovič je slovenské priezvisko s najčastejším miestom výskytu v okrese Pezinok, a to v Svätom Jure, Pezinku ale tiež aj v Bratislave.
Ivan Balog

Generálmajor Ing. Ivan Balog je slovenský generál, od septembra 2021 zástupca veliteľa Pozemných síl. V rokoch 2019 až 2021 veliteľ 1. mechanizovanej brigády.
Vojenské funkcie.
Od 1. marca 2019 bol veliteľom 1. mechanizovanej brigády. Túto funkciu ukončil k 31. augustu 2021. Od 1. septembra 2021 je zástupcom veliteľa Pozemných síl.
V decembri 2018 vláda Slovenskej republiky schválila Balogovo povýšenie z plukovníka generálneho štábu do prvej generálskej hodnosti. 15. januára 2020 Baloga prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala do hodnosti brigádny generál. 13. decembra 2024 ho do hodnosti generálmajor povýšil prezident Peter Pellegrini.
Elisabeth Mossová

Elisabeth Mossová (; * 24. júl 1982, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka a držiteľka dvoch ocenení Zlatého glóbusu. Známa je zo seriálov ako "Mad Men" (2007), "Top of the Lake" (2013) či "Príbeh služobníčky" (2017). 
Detstvo a mladosť.
Elisabeth Mossová sa narodila a vyrastala v Los Angeles, v Kalifornií. Jej rodičia boli obaja hudobníci a má jedného mladšieho brata. 
Mossová sa zo začiatku chcela stať profesionálnou tanečníčkou preto počas dospievania odcestovala do New Yorku, kde študovala balet. Počas štúdia začala získavať herecké role. Mossová pokračoval v štúdiu tanca po celé jej dospievajúce roky, začala však tiež hrať. Aby zvládla svoje vzdelanie a kariéru, začala študovať doma a maturovala v roku 1999 vo veku šestnástich rokov. 
Kariéra.
Prvú skúsenosť pred kamerami dostala v roku 1990 v seriáli "Lucky Chance". Neskôr si strihla ešte zopár menších rolí v rôznych televíznych seriáloch. V roku 1997 si zahrala po boku herečiek Jessicy Langeovej a Michelle Pfeifferovej vo filme "A Thousand Acres". Začiatkom roku 1999 Mossová stvárnila vedľajšiu úlohu v seriáli "The West Wing", ktorú stvárnila až do konca seriálu v roku 2006. V tom rovnakom roku si tiež zahrala v dráme "Girl Interrupted", po boku Angeliny Jolieovej, Winony Ryder, Brittany Murphy či Whoopi Goldberg. Jej postava sa volala Polly, mala spálenú tvár, chovala sa veľmi detsky a bola ľahko rozrušteľná. 
V rokoch 2005 až 2006 mala menšiu úlohu v hororovom seriáli "Invasion". V roku 2007 získala úlohu sekretárky Peggy Olsonovej v seriáli "Mad Men". V seriáli pôsobila sedem sérií. Za svoju rolu získala niekoľko ocenení, napríklad Zlatý glóbus. V roku 2010 bola tiež nominovaná na mimoriadnu podpornú herečku pre ocenenie Emmy. Rolu asistentky si zahrala aj v roku 2009 v komédií "Did You Hear About the Morgans?", stvárnila asistentku Sarah Parkerovej. Mossová tiež účinkuje aj na Broadwayi. 
V roku 2017 začala hrať spoločne s Yvonne Strahovski, Ann Dowd, Josephom Fiennesom a Alexis Bledelovou v seriáli "Príbeh služobníčky", za ktorý získala kritiku a cenu Primetime Emmy za hlavnú herečku v seriáli - dráma.
V roku 2019 hrala Mossová spoločne s Lupitou Nyong'o v psychologickom horore s názvom "My". V roku 2020 stvárnila hlavnú úlohu v dráme "Neviditeľný", kde za svoj herecký výkon získala ocenenie Saturn Award.
Súkromný život.
Mossová má britské aj americké občianstvo. Od roku 2009 bola vydatá za Freda Armisena, s ktorý sa rozviedla v roku 2011. Mossová sa stotožňuje so scientológiou a je feministka.
Oloron-Sainte-Marie

Oloron-Sainte-Marie 
môže byť:
Čertov jarok

Čertov jarok je horský potok na Záhorí, v okrese Malacky, v katastri obce Lozorno. Jedná sa o prirodzený vodný tok V. rádu, s dĺžkou 1,058 km (s najdlhšími zdrojnicami 1,507 km) a o ploche povodia 1,175 km². Vzniká v nadmorskej výške a ústi do Suchého potoka vo výške 
Vznik.
Vzniká sútokom kratších zdrojníc v dorastenom zmiešanom lese na juhozápadnom úpätí vrchu Lipy (), v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Homoľské Karpaty, v nadmorskej výške 
Prvá zdrojnica vzniká sútokom dvoch celkovo dlhších zdrojov, v zmiešanom lese, pod vrchom Lipy, v nadmorskej výške Má dĺžku 155 metrov a počas celého úseku tok tečie na severozápad. Zdroj 1/a pramení vo výške , na severozápadoseverným svahom vrchu Banské () a je dlhý 294 metrov. Preteká zmiešaným lesom, najprv severozápadným, neskôr západoseverozápadným a napokon opäť severozápadným smerom. Zdroj 1/b pramení v nadmorskej výške , na juhozápadnom svahu Líp a má dĺžku 238 metrov. Od prameňa po ústie tečie západojuhozápadným smerom, dorasteným listnatým lesom.
Druhá zdrojnica pramení vo výške , opäť na úpätí vrchu Lipy, vo vyrastenom listnatom lese, v ktorom tečie až po ústie. Najskôr smeruje takmer na juh a neskôr sa mierne stáča na juhovýchod.
Opis toku.
Po vzniku potok pokračuje chvíľu na severozápad a následne tvorí výraznejší oblúk prehnutý severným smerom, v ktorom sa obracia na západ. Tečie dorasteným listnatým lesom, znovu vytvára oblúk smerujúci na sever a pokračuje stále západným smerom. Je premostený miestnou účelovou komunikáciou, križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia a definitívne sa stočí na severozápad. Nakoniec sa, v nadmorskej výške vlieva do Suchého potoka, ako jeho významný pravostranný prítok.
Avezzano

Avezzano je stredoveká a renesančná obec v provincii L’Aquila na severe regiónu Abruzzy, v Taliansku. Žije tu 42.344 obyvateľov (31. 8. 2019).
Entropický diagram

Entropický diagram môže byť:
Malestroit

Malestroit môže byť:
Allaire

Allaire môže byť:
Dušan Keketi (brankár)

Dušan Keketi (* 24. marec 1951, Bratislava) je bývalý slovenský brankár, česko-slovenský reprezentant, držiteľ bronzovej medaily z majstrovstiev Európy v roku 1980 (hoci na šampionáte nenastúpil), majster Európy do 23 rokov z roku 1972. V česko-slovenskej reprezentácii odohral 7 zápasov. Svoju ligovú kariéru prežil v tíme Spartak Trnava a Dukla Banská Bystrica. Na záver kariéry odišiel do rakúskeho klubu Austria Klagenfurt. V česko-slovenskej lige nastúpil v 309 stretnutiach. V Poháre majstrov európskych krajín nastúpil v 10 stretnutiach a v Pohári víťazov pohárov nastúpil v 2 stretnutiach. Pôsobil aj ako prezident v Spartaku.
Jeho synom je manažér a politik Dušan Keketi ml. (* 1975).
Okrúhlica

Okrúhlica môže byť:
Mediator Dei

Mediator Dei s podtitulom "O posvätnej liturgii" je pápežská encyklika, vydaná pápežom Piom XII. 20. novembra 1947. Je to prvá pápežská encyklika v dejinách, ktorá sa venuje výlučne liturgii.
Encyklika vyzýva k aktívnej účasti veriacich na liturgii, v rámci liturgických slávení a taktiež v rámci farností. Encyklika zároveň zdôrazňuje dôležitosť eucharistie. Mediator Dei je jednou z najdôležitejších encyklík pápeža Pia XII. Odsudzuje niektoré praktiky v súvislosti s liturgickou reformou a zdôrazňuje jednotu obety a oltára so svätým prijímaním, čím podstatným spôsobom ovplyvnila liturgickú reformou Druhého vatikánskeho koncilu. Bola napísaná čiastočne ako odpoveď na liturgické hnutie, ktoré sa rozvíjalo od začiatku 20. storočia.
Úvod.
Pápež Pius XII. označuje liturgiu ako dôležitú, posvätnú a sviatostnú. Liturgia je podľa neho viac, ako iba súhrn liturgických úkonov a predpisov. Je chybou chápať posvätnú liturgiu iba ako vonkajšiu alebo viditeľnú súčasť božského uctievania alebo ako akúsi obradnú ozdobu. Nemenej mylná je podľa neho predstava, že liturgia spočíva iba v zozname zákonov a predpisov, podľa ktorých cirkevná hierarchia predpisuje vykonávanie posvätných obradov. Encyklika má štyri časti:
Jolanda (veštica)

Jolanda vlastným menom Věra Neméthová (* 29. marec 1964, České Budějovice, Česko-Slovensko – † 17. január 2020, Děčín, Česko) bola česká veštkyňa a kartárka známa vďaka svojmu televíznemu vysielaniu a neotrelému a niekedy urážlivému jazykovému prejavu.
Životopis.
Veštica rómskeho pôvodu žila v severných Čechách. Za totality pracovala v nemocnici ako pomocná sila, po revolúcii ju podľa vlastných slov prepustili. Kartárstvo sa v jej rodine dedilo z generácie na generáciu, tvrdí, že veštila jej matka a babička aj jej tety. Veštiť sa naučila od svojej matky, prvýkrát vykladala z kariet, keď mala osem rokov. Jolanda veštenie považovala za svoju pomoc ľuďom.
Jolanda sa dostala do povedomia verejnosti ako moderátorka televíznej relácie "EZO TV" na TV Barrandov, kde niekoľko rokov veštila z kariet telefonujúcim ich osud. Do moderovania ju pozvali tvorcovia relácie. Vďaka svojmu špecifickému vyjadrovaniu stala sa hviezdou sociálnych sietí, najmä vďaka fanúšikovsko-parodickým videám na YouTube. Pozvala ju napríklad Michaela Jílková do svojej relácie "Máte slovo" Českej televízie, kde spolu s ďalšími veštcami, ale aj s teológmi a psychológmi diskutovali o kartách a astrológii. Jílková bola za tento krok kritizovaná.
Natočila tiež úspešnú reklamu pre pivnú značku Gambrinus, kde číta budúcnosť z piva. Video s touto reklamou na YouTube videlo ku aprílu 2019 cez milión ľudí a stalo sa tak najúspešnejším YouTube videom v histórii firmy Plzeňský Prazdroj. Do svojej relácie v TV Barrandov ju pozval aj Jaromír Soukup, ktorému veštila z ruky. 
Jolanda pôvodne v televízii iba chcela ukázať svoje vykladanie kariet, avšak napokon sa preslávila osobitým prejavom a výrokmi, ktoré sa následne šírili internetom. Medzi nechcene vtipné výroky patria napríklad "„vidím velký špatný“", "„hodně budeš někde“", "„míříš vysoko“" alebo "„jaj bože můj!“" Jan Syrůček, ktorý o Jolande natáčal dokumentárny film, naznačuje, že zvláštny jazykový prejav veštkyne pramení z faktu, že jej materinským jazykom je rómčina a že hovoriť česky sa naučila až neskôr. 
Dokumentárny film.
O Jolande a fenoméne televízneho veštenia natočili študenti FAMU dokumentárny film "Ezopové aneb linka je volná".
Študentský film mal byť pôvodne celý o Jolande, avšak po neúspešnej dohode s veštkyňou režisér Ondřej Moravec zmenil zámer a film koncipoval ako dokument o viacerých českých veštcoch a vešteniu ako zárobkovej činnosti. Podľa Syrůčka Jolanda priznala, že televízne veštenie berie ako "„biznis“."
Punk blues

Punk blues alebo blues punk je žáner rockovej hudby, ktorý vznikol fúziou punk rockovej a bluesovej hudby.
Cecilián

Cecilián alebo Caecilian (lat. "Caecilianus"; * ? pred 300† krátko pred 343/pred 345 ) bol arcidiakonom a od roku 311 biskupom v severoafrickom Kartágu. Jeho ustanovenie za biskupa viedlo k donatistickej schizme. Cecilián bol taktiež jedným z mála klerikov zo Západu, ktorí sa zúčastnili Prvého nicejského koncilu.
Po smrti kartáginského biskupa Mensuria, ktorého podporovateľom bol, bol Cecilián zvolený a tromi biskupmi na čele s Felixom z Aptungy vysvätený za biskupa. Časť duchovenstva Ceciliána neuznala, pretože bol podľa nich vysvätený traditormiodpadlíkmi, ktorý sa spreneverili kresťanstvu tým, že odovzdali sväté knihy pohanom počas prenasledovania kresťanov. Keďže podľa donatistov každý, kto žil v spoločenstve ("communio") s padlými kresťanmi bol sám apostata, považovali za odpadlíka aj Ceciliána. Za biskupa preto vyhlásili Majorína. Podľa prameňov mala na schizme podiel bohatá pani, matróna Lucilla, ktorá bola Ceciliánom viackrát káraná pre nadmerné uctievanie relikvií mučeníkov. Majorín v roku 313 zomrel a na jeho biskupský stolec nastúpil Donát, podľa ktorého sa schizmatický smer nazvaldonatizmus. Obe strany, donatisti i Cecilián sa obrátili na cisára Konštantína I., ktorý spor najprv prenechal pápežovi a synode v Ríme (313), neskôr synode v Arles (314), až nakoniec pre protesty donatistov musel rozhodnúť sám. V roku 316 Konštantín uprednostnil Ceciliána, avšak spor sa vyriešiť nepodarilo. Cecilián zostal katolíckym kartáginským biskupom až do svojej smrti v raných 40. rokoch 4. storočia.
Donát

Donát (iné mená Donat, Donátus, Donatus) prezývaný Veľký ("Magnus"), z Kartága ("Carthaginiensis") alebo z Čiernych Domov ("Casae Nigrae") bol druhý kartáginský schizmatický (donatistický) biskup, hlavný protagonista a predstavený donatistickej schizmy. Donatisti odmietli vysvätenie biskupa Ceciliána, pretože ho považovali za traditora a odpadlíka vysväteného iným traditorom Felixom z Aptungy. Po smrti prvého donatistického biskupa Majorína sa Donát stal v roku 313 biskupom v Kartágu. Na donatistickom biskupskom stolci sa udržal nasledujúcich tridsať rokov. V priebehu zložitého náboženského vývoja bol hlavnou tvárou donatizmu až do vlády Konštantia II., keď otvorene vystúpil voči cisárskej moci strániacej katolíkom. Známy je jeho výrok: Čo je cisár pre cirkev? ("Quid est imperatori cum ecclesia?"), ktoré mu pripisuje veľký protivník donatizmu svätý Optát. Za povstanie na čele extrémistického krídla donatistov, tzv. circumcellionov bol v roku 347 poslaný do exilu do Galie, kde o niekoľko rokov, pravdepodobne v roku 355 zomrel. (podrobnejšie pozri donatizmus)
Circumcellioni

Circumcellioni (lat. "circumcelliones") alebo agonistici boli skupiny extrémistických donatistov charakterovo blízke banditom, ktoré pôsobili na africkom vidieku, najmä v Numídii v 4. a 5. storočí. Boli to náboženskí fanatici žijúci asketickým, či mníšskym spôsobom života. Patrili k šíriteľom donatizmu na vidieku, chodievali od domu k domu a šírili ich náuku. Nebránili sa násilnostiam ani samovraždám, túžili po mučeníckej smrti. Boli nazvaní aj bojovníci. Ozbrojení boli zvyčajne palicami. Útočili s bojovým pokrikom "Deo laudes" a palicovali katolíkov alebo vyberačov daní. Často útočili aj na katolícke kostoly a katolícky klér. Podľa kresťanského spisovateľa a svätca Optáta ako odozvu na edikt cisára Konštantia II. konfiškujúci majetky donatistov zinscenovali rebéliu roľníkov v roku 340. Opakované nájazdy circumcellionov pod vedením Axida a Fasira znepokojili časť ich spoločenstva, ktorá požiadala vojenský zákrok generála Taurína, ktorý circumcellionov pri Ottave v Numídii rozdrvil, avšak i tak zostali vplyvnou silou ešte na dlhý čas.
Ich meno pochádza z latinského "circum cellae", pretože sa zdržiavali blízko roľníckych potravinových skladov (špajzí), alebo kostolov, ktoré zachovávali hroby mučeníkov. Katolíci k výrazu pridávali aj slová "rusticorum vagabantur" (vagabundi). Oni samotní sa nazývali Kristovými bojovníkmi milites Christi či agonistici.
Lovci pokladov (seriál z roku 2019)

Lovci pokladov () je americký akčný dobrodružný seriál, ktorý mal v USA premiéru 21. mája 2019 na stanici CBS. Jeho tvorcami sú Matthew Federman a Stephen Scaia. Federman a Scaia sú tiež scenáristami a výkonnými producentmi, spoločne s Taylor Elmore, Benom Silvermanom, Marcom Webbom a Markom Vlasicom.
26. júna 2019 bol seriál obnovený pre druhú sériu. Na Slovensku mal premiéru 3. januára 2020 na TV JOJ.
Dej.
Príbeh sa zameriava na brilantného experta na starožitnosti a šikovnú zlodejku umenia, ktorí sa spoja, aby zastavili nebezpečného teroristu. Ten financuje svoje útoky ukradnutým pokladom. Hrdinovia sa vydávajú na dobrodružnú výpravu po celom svete s cieľom dolapiť bezohľadného zločinca a drzého zlodeja pokladov. Nečakane sa však ocitnú uprostred dvetisíc rokov starej bitky o kolísku civilizácie.
Produkcia.
Výroba.
30. novembra 2017 stanica CBS oznámila výrobu nového seriálu "Blood &amp; Treasure", ktorý vytvorili a napísali Matthew Federman a Stephen Scaia. Prvá séria obsahuje 13 častí, ktoré okrem Federmana a Scaiu vyprodukovali aj Taylor Elmore, Ben Silverman, Marc Webb a Mark Vlasic. Webb sa mal stať takisto aj režisérom seriálu. Seriál vyrába produkčná spoločnosť CBS Television Studios. 26. marca 2016 bola oznámená premiéra seriálu, ktorá bola stanovená na 21. mája 2019. 26. júna 2019 stanica CBS objednala druhú sériu.
Kásting.
12. marca 2018 bolo oznámené, že Katia Winter, Michael James Shaw a James Callis boli obsadení do pravidelných rolí. 18. mája 2018 bolo oznámené, že Sofia Pernas sa pripojila k hlavným postavám v hlavnej ženskej role. 15. júna 2018 Matt Barr získal hlavnú mužskú rolu. 25. júla 2018 bolo oznámené, že Alicia Coppola získala hlavnú rolu. 28. augusta 2018 bolo oznámené, že Anna Silk získala vedľajšiu rolu. 31. januára 2020 bolo oznámené, že Paget Brewster získala vedľajšiu rolu v druhej sérii.
Natáčanie.
Prvá séria sa natáčala v lete 2018 v Montreale, Ríme, Turíne, Benátkach, Marrákeši a Tangeri. Druhá séria sa začala natáčať v októbri 2019.
H-s diagram

h-s diagram (iné názvy: i-s diagram, diagram špecifická entalpia-špecifická entropia, Mollierov h-s diagram, Mollierov entropický diagram, zjednodušene (a nepresne) diagram entalpia - entropia) je stavový diagram, v ktorom sa zobrazuje závislosť špecifickej entalpia na špecifickej entropii. Na vodorovnú os sa vynáša špecifická entropia (J.K-1.kg-1) na zvislú os špecifická entalpia (J.kg-1). Diagram má využitie pri analýze termodynamických dejov v otvorených systémoch s ustáleným prúdením, napríklad: turbínach, turbokompresoroch alebo dýzach.
Čiary v h-s diagrame pre oblasť plynu.
Základné vratné termodynamické deje pre ideálny plyn majú v diagrame charakteristický priebeh čiar:
Zvislá vzdialenosť medzi vstupným a výstupným stavom je úmerná technickej práci na hriadeli stroja. 
h-s diagram pre oblasť kvapalín a pár.
Oblasť kvapalín a pár, t.j. oblasť pod kritickou teplotou má význam pri skúmaní a analýzach parných strojov, parných turbín, alebo chladiacich zariadení s parným cyklom. Do diagramu sa zakresľuje aj krivka sýtej kvapaliny a krivka sýtej pary, ktoré sa spájajú v kritickom bode. V oblasti mokrej pary sa často zakresľujú aj čiary konštantnej suchosti pary.
Mollierov diagram

xMollierov diagram môže byť:
Gibbon

Gibbon môže byť:
Simia

Simia je:
Podrobnosti pozri nižšie
Simia ako všeobecný latinský výraz.
Všeobecné latinské slovo simia v starovekých latinských textoch znamenalo "opica", a pri bližšom pohľade malo tieto tri rôzne významy: 1. vyššie primáty okrem ľudí, 2. ľudoopi (Hominoidea okrem ľudí), 3. makak magot ("Macaca sylvanus").
Simia ako rod.
Ak sa chápe Simia výslovne ako rod, tak platí nasledovné: 
Pôvodne, u Linnea v 1758 rod zahŕňal skoro všetky dnešné celistvonosoblížne (Haplorrhini) okrem ľudí, sčasti okrem gibonov a možno aj okrem orangutanov (gorily do roku 1847 ešte neboli objavené). U Gmelina/Linnaea v roku 1788 zahŕňal tento rod všetky celistvonosoblížne okrem ľudí. Z ďalších raných autorov možno spomenúť napríklad tieto práce: Podľa Blumenbacha 1779 rod zahŕňa šimpanzy, orangutany, gibony a makaky, podľa Geoff.-Cuv. 1795 zahŕňa len šimpanzy, orangutany a gibony a podľa Cuviera 1798 zahrňa všetky celistvonosoblížne okrem ľudí a okáľoidných. Najneskôr od 2. desaťročia 19. storočia sa už rod "Simia" u rôznych autorov obyčajne chápal ako vedecký názov orangutanov a ako taký obyčajne zahŕňal buď len to, čo sú dnes orangutany, alebo to, čo sú dnes orangutany a šimpanzy (od roku 1847 aj gorily), pričom ojedinele zahŕňal aj druh gibon lar (Hylobates lar) v širšom zmysle. 
Od roku 1904 začali viacerí autori názov "Simia" používať len pre šimpanzy, teda namiesto dnešného názvu "Pan", a Elliot v roku 1913 názov "Simia" začal používať ako názov monotypického rodu zahŕňajúceho len druh makak magot ("Simia sylvanus", dnes: "Macaca sylvanus"). . 
V dôsledku chaosu, ktorý vznikol nejasným a nejednotným používaním názvu Simia, ICZN názov "Simia" (podobne ako názov "Pithecus") v roku 1929 vyhlásila za neplatný a prednosť teda dostali alternatívne názvy ako napríklad "Pongo", "Pan" atď. 
Slovenský názov rodu.
Slovenský názov rodu Simia je resp. bol síce primárne opica alebo op (resp. v staroslovenčine či slovakizovanej češtine opice), ale v literatúre sa často ako slovenské (rodové) meno pre všetky alebo časť druhov spadajúcich pod "Simia" používali rôzne náhradné názvy, napr. "šimpanc" či "orang-utang" .
Simia ako čeľaď.
V niektorých systémoch 19. storočia sa vyskytuje čeľaď pod názvom Simia, ktorej názov je vlastne len "povýšením" Linnaeovho rodu Simia (ktorý sa medzičasom rozpadol na viacero menších rodov) o jeden základný stupeň systému. Vymedzenia čeľade Simia sa rôznia - zodpovedala napr. dnešným Anthropoidea okrem ľudí, alebo zodpovedala dnešným Anthropoidea okrem Hapalidae (t. j.Callitrichidae) a okrem ľudí, alebo zodpovedala dnešným Catarrhini okrem ľudí. Väčšina týchto definícií sa v iných textoch nazývala (čeľad či skupina) Simiae.
Zuzana MV

 Zuzana MV je muničné vozidlo vyvinuté pre zásobovanie muníciou delostreleckého systému samohybnej kanónovej húfnice vz. 2000 Zuzana.
Konštrukcia a technické parametre.
Ide o nákladné vozidlo s valníkovou plošinou, pancierovou kabínou a hydraulickou rukou. Nákladná plošina umožňuje zavesenie a upevnenie bočníc v horizontálnej polohe, čo vytvára pracovnú plochu pre narábanie posádky s muníciou. Tá je dvojčlenná – veliteľ a vodič.
Vozidlo je postavené na báze vozidla Tatra 815 so stálym pohonom všetkých kolies 8x8. Nemecký motor MAN v spolupráci s americkou prevodovkou ALLISON HD 4560 PR umožňuje rýchlu prevádzku po spevnených komunikáciách aj dobrú priechodnosť v teréne. Podvozok je vybavený zariadením umožňujúcim meniť za jazdy tlak vzduchu vo všetkých pneumatikách a je schopný núdzovej jazdy pri zničení ktoréhokoľvek kolesa.
Na plošine môže byť umiestnených 120 kusov projektilov, v šiestich hermeticky uzavretých kontajneroch po 20 kusov a v rovnakom počte aj prepravu výmetných náplní. Jedno vozidlo tak stačí pre zabezpečenie munície pre tri húfnice Zuzana vz. 2000.
Vozidlo je vybavené navijákom s dĺžkou lana 85 metrov a ťažnou silou 120kN, rádiovou stanicou a vnútorným hovorovým zariadením.
Simias

Simias môže byť:
Pitheci

Pitheci môže byť iný názov taxónu:
Peter Bobula

Mgr. Ing. Peter Bobula (* 3. január 1967, Topoľčany) je slovenský právnik, živnostník a politik, podpredseda strany Kresťanskodemokratické hnutie.
Životopis.
Peter Bobula sa narodil v januári 1967 v Topoľčanoch. Absolvoval Gymnázium v Topoľčanoch, následne vyštudoval na právo na Univerzite Komenského a Stavebnú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej. Po škole Bobula najskôr pôsobil ako stavebný technik v Agrostave Topoľčany, v rokoch 1996-2002 bol manažérom v obchodných spoločnostiach, od roku 2008 pracuje ako živnostník a manažér. V rokoch 2010-2011 bol predsedom dozornej rady Slovenskej pošty.
Politická kariéra.
Bobula pôsobí v KDH už od vzniku strany. V rokoch 1991-1992 bol okresným tajomníkom pre Topoľčany, v rokoch 1993-2002 slúžil ako riaditeľ administrácie KDH. V rokoch 1999-2001 bol podpredsedom Krajskej rady KDH pre Nitriansky kraj. V roku 2004 bol zvolený za člena predsedníctva strany, od roku 2009 pôsobil ako sekretár KDH pre regióny. Pracoval tiež ako poslanecký asistent Pavla Hrušovského. Vo voľbách do NR SR v roku 2016 kandidoval za KDH zo 150. miesta, strana sa do parlamentu nedostala.
V júni 2016 bol na sneme zvolený za podpredsedu KDH. V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidoval za KDH zo štvrtého miesta na kandidátke.
Osobný život.
Peter Bobula je ženatý, žije v Urminciach.
Výbor pre verejné blaho

Výbor pre verejné blaho (častejšie prekladaný ako Výbor verejného blaha, ), ustanovený Národným konventom 6. apríla 1793 predstavoval de facto zoskupenia výkonnej moci vo Francúzsku v období jakobínskej diktatúry v rokoch 1793 – 1794. Vo vojnovom stave a s vidinou národného ohrozenia, jakobíni pod vedením Maximiliána Robespierra presunuli verejné žaloby, súdy a popravy pod dohľad tejto komisie.
Výbor bol osobne zodpovedný za tisícky popráv vrátane popráv vysokých šľachticov a bývalých vládnych činiteľov, ktoré posielal pod gilotínu. Najčastejším dôvodom pre popravu bolo obvinenie z podporovania monarchie a kontrarevolúcie. Vláda výboru vošla do dejín ako vláda teroru.
Carlos Valderrama

Carlos Alberto Valderrama Palacio (* 2. september 1961, Santa Marta, Kolumbia) je bývalý kolumbijský futbalista. Mal prezývku "El Pibe".
Dvakrát sa stal najlepším futbalistom Južnej Ameriky (1987, 1993).
Pelé ho v roku 2004 zaradil ako jediného Kolumbijčana medzi 125 najlepších žijúcich futbalistov sveta.
Simias (rod)

Simias, po slovensky kahau alebo staršie pageh, je rod z čeľade mačiakovité. Jediným zástupcom tohto rodu je druh kahau mentavejský alebo kahau simakobu (lat. "Simias concolor" alebo "Nasalis concolor"; po indonézsky "simakobu").
Niektorí bádatelia existenciu rodu "Simias" neuznávajú a jeho obsah považujú za súčasť rodu Nasalis (ktorý sa po slovensky takisto nazýva kahau a inak zahŕňa len 1 druh - kahau nosatý, lat. "Nasalis larvatus").
Výskyt.
Kahau mentavejský sa vyskytuje na Mentavajských ostrovoch pri západnom pobreží ostrova Sumatra. 
Vnútorná systematika.
Má dva poddruhy : 
Charateristika.
Kahau mentavejský meria asi 50 cm, s krátkym chvostom (asi 15 cm) a s výrazným nosom. Samce sú väčšie ako samice. Srsť je čierna, na časti tela krémová.
Ohrozenie a populácia.
Kahau mentavejský sa hodnotí ako kriticky ohrozený druh, hlavným dôvodom sa stal neudržateľný lov spoločne so stratou biotopov (ťažba dreva, plantážnictvo). Najväčšia populácia žije v Národnom parku Siberut (6 00015 500 jedincov), poddruh "Simias concolor concolor" zahŕňa 7001 800 jedincov.
Kasárenské námestie

Kasárenské námestie je námestie v Košiciach, v mestskej časti Staré Mesto. Nachádza sa medzi Kinom Úsmev, budovou bývalého OD Tesco a budovou Železníc Slovenskej republiky.
Názov námestia.
Námestie za svoju existenciu vystriedalo množstvo názvov. V nemčine to boli názvy ako – "Cassernen Gasse" (Kasárenská ulica), "Cassernen Platz" (Kasárenské námestie). V maďarčine zase "Kaszárnya piacz", "Laktanya tér" (Kasárenské námestie), "Mussolini tér" (Mussoliniho námestie). V slovenskom jazyku vystriedalo názvy – Kasárnické námestie, Námestie gen. Viesta, Lumumbovo námestie a Lumumbova.
História.
Meno tohto námestia má svoje opodstatnenie, pretože v areáli blízkej dopravnej priemyslovky sa nachádza budova kde boli Veľké mestské kasárne (tiež nazývané "Horné"). Tieto kasárne boli jedny z prvých na území Habsburskej monarchie ale aj v strednej Európe.
Prvé kasárne v Košiciach mali stáť na nádvorí nedobudovanej citadely, stavanej od roku 1672. Nikdy sa však nepostavili. Prvé skutočné vojenské kasárne v meste sa postavili na Hlavnej ulici neďaleko Dolnej brány v roku 1713. Dolné kasárne mestu nepostačovali a tak v roku 1726 vybudovali pri Hornej bráne druhé kasárne. Obidva vstupy do mesta tak boli vojensky chránené. "Horné" kasárne boli cisársko-kráľovské, "Dolné" patrili samotnému mestu.
V roku 1750 bolo v Košiciach asi 2000 vojakov. Vojsko zaberalo veľké územie a bolo rozstrúsené po celom meste. Súčasná Vojenská ulica sa niekedy volala "Katona utca". Dnes sa na jej začiatku nachádzajú bývalé "Malinovského kasárne", ktoré v súčasnosti armáda nevyužíva, no je zrejmé, že pôvod názvu vznikol na základe týchto kasární.
Wayback Machine

Wayback Machine je digitálny archív World Wide Web. Službu založila nezisková organizácia Internet Archive so sídlom v San Franciscu. Jej zakladatelia, Brewster Kahle a Bruce Gilliat, vyvinuli Wayback Machine s cieľom poskytnúť „univerzálny prístup ku všetkým vedomostiam“ zachovaním archivovaných kópií zaniknutých webových stránok. Ide o open-source softvér, naprogramovaný v programovaciom jazyku Java.
Od svojho spustenia v roku 2001 bolo do archívu pridaných viac ako 406 miliárd stránok (stav január 2020). Služba vyvolala aj spor o to, či vytváranie archívnych stránok bez súhlasu ich vlastníka predstavuje porušenie autorských práv v určitých jurisdikciách.
Kyselina fluóroctová

Kyselina fluóroctová je chemická zlúčenina so vzorcom CH2FCOOH. Ako pesticíd sa používa jej sodná soľ, fluóroctan sodný. Inhibuje krok akotinázy v cykle kyseliny citrónovej. 
Prirodzený výskyt.
Kyselina fluóroctová sa prirodzene vyskytuje v najmenej 40 rastlinách v Austrálii, Brazílii a Afrike. Je to jeden z piatich známych prírodných produktov obsahujúcich fluór. Prvýkrát bola identifikovaná v "Dichapetalum cymosum", bežne známy ako gifblaar (afrikánčina). Už v roku 1904 používali kolonisti v Sierra Leone extrakty z "Chailletia toxicaria", ktorá tiež obsahuje kyselinu fluóroctovú alebo jej soli, na otrávenie potkanov. Niektoré natívne austrálske rody rastlín obsahujú toxín, vrátane: "Gastrolobium", "Gompholobium", "Oxylobium", "Nemcia" a "Acacia". 
Výskyt kyseliny fluóroctovej u druhov "Gastrolobium".
"Gastrolobium" je rod kvitnúcich rastlín v čeladi bôbovité. Existuje viac ako 100 druhov v tomto rode, a všetky okrem dvoch sú pôvodné v juhozápadnej oblasti západnej Austrálie, kde sú známe ako "jedovatý hrach". Gastrolobium rastúce v juhozápadnej Austrálii je jedinečné svojou schopnosťou koncentrovať kyselinu fluóroctovú z pôd s nízkym obsahom fluóru. Kengura tmavochvostá a iné zvieratá pochádzajúce z južnej Austrálie sú schopné bezpečne jesť rastliny obsahujúce kyselinu fluóroctovú, ale hospodárske zvieratá a introdukované druhy z iných oblastí Austrálie a introdukované zvonku, ako napríklad líška hrdzavá sú na ňu vysoko náchylné. Skutočnosť, že mnohé druhy Gastrolobium majú tiež vysokú druhotnú toxicitu pre nepôvodné mäsožravce, je obmedzená schopnosť mačiek vytvoriť populácie v miestach, kde rastliny tvoria podstatnú časť vegetácie.
Kostol Božského Srdca Ježišovho (Košice)

Kostol Božského Srdca Ježišovho (predtým "Kaplnka Božského Srdca Ježišovho") je jezuitský kostol v mestskej časti Staré Mesto v Košiciach. Kostol bol pôvodne vybudovaný ako kaplnka v rokoch 1936 – 1937 a v roku 2009 bola vysvätená na kostol.
Prevedenie.
Kostol obsahuje množstvo bronzových sochárskych častí, ktoré obsahujú znázornené vetvy, listy a kôru.
Stojku ambóny vidíme ako bohato zdobený kmeň a podobne aj svietnik pre paškálnu sviecu a malé svietniky ako menšie časti toho istého kmeňa. Ambóna poukazuje na Ježiša Krista, lebo sa pri nej číta Božie slovo.
Bohostánok v tvare kríža má navonok drsnú štruktúru kôry kmeňa a vetvy s lístím. Bronzový reliéf na oltári je vytvorený ako časť kmeňa, na ktorom sú vetvy a listy. Oltár je z kameňa - bieleho sivca.
Autormi tohto liturgického zariadenia sú akademický sochár Otmar Oliva a kamenársky majster Peter Novák. Zakomponovali do bronzového reliéfu oltára aj geografickú skutočnosť prelínania kresťanov latinského a byzantského obradu v Košiciach. Hlaholské a latinské písmo na reliéfe vyjadruje prvé slová z Jánovho evanjelia: "Na počiatku bolo Slovo". Hlaholika pripomína misiu sv. Cyrila a Metoda a latinka pevné zasadenie do kresťanského západu.
Mentavajské ostrovy

Mentavajské ostrovy (slovenský normovaný názov; iný, najmä starší názov: Mentavejské ostrovy; po indononézsky "Kepulauan Mentawai") sa nachádzajú v blízkosti západného pobrežia Sumatry. Oddeľuje ich od nej asi 130 km široký Mentavajský prieliv a administratívne sú súčasťou indonézskej provincie Západná Sumatra.
Opis.
Najväčším ostrovom je Siberut (cca 4000 km²), juhovýchodne ležia ďalšie veľké ostrovy, Sipora, Pagai Utara a Pagai Selatan.
Ostrovy sú prevažne ploché, nadmorská výška sa pohybuje v stovkách metrov. Väčšinu obyvateľstva tvoria domorodí Mentavajci. Vyvinulo sa tu niekoľko endemických druhov. Na časti plochy miestnych dažďových lesov je povolená ťažba, veľké oblasti sú naopak, chránené. Najväčším chráneným územím je Národný park Siberut, pokrývajúci takmer polovicu rovnomenného ostrova.
Oblasť je seizmicky aktívna, v roku 2004 zasiahla ostrovy veľká vlna cunami, v októbri 2010 prišlo silné zemetrasenie s epicentrom juhozápadne od ostrova Pagai Selatan, ktoré tiež vyvolalo cunami, bol zničený rad prevažne drevených obydlí pri pobreží a zomreli stovky miestnych obyvateľov.
Mentavajské ostrovy sa stali obľúbeným cieľom surfistov.
Jozef Rajtár

Jozef Rajtár, Dip Mgmt (* 12. január 1977, Bratislava) je slovenský politik, od roku 2016 do roku 2020 poslanec NR SR za SaS, neskôr ako nezaradený za Demokratickú stranu.
Životopis.
Študoval manažment na Open University v Spojenom kráľovstve a kórejský jazyk na Wong Kwang University v Južnej Kórei. Pracoval pre veľké nadnárodné spoločnosti a následne v bankovom sektore. Naposledy v treťom najväčšom finančnom centre sveta – v UniCredit Bank v Hong Kongu. Po voľbách 2016 sa stal poslancom NR SR za stranu Sloboda a Solidarita. V roku 2019 po rozkole v strane túto stranu spolu s viac ako 50 ďalšími členmi opustil. Väčšina z nich našla ukotvenie v Demokratickej strane.
Politické pôsobenie.
Sloboda a Solidarita.
Do parlamentu kandidoval za SaS. V Národnej rade je členom Výboru NR SR pre financie a rozpočet.
Počas svojho politického pôsobenia poukazoval na korupciu a klientelizmus v štátnej a verejnej správe a podvodné konania v súvislosti s vysokými ústavnými činiteľmi. Na základe Rajtárových trestných oznámení bol odsúdený Ladislav Bašternák na päť rokov odňatia slobody pre daňový podvod, ktorý sa udial pri transakciách v bytovom dome Five Star Residence v Bratislave, ktorú staval Marian Kočner. Jozef Rajtár podával v kauze trestné oznámenie a niekoľkokrát ho dopĺňal. Na základe jeho trestných oznámení Kočnera obvinili za prevody bytov vo Five Star Residence. Škoda v podobe vyplatených neoprávnených vratiek DPH má byť tri milióny eur.
Poslanecký asistent Jozefa Rajtára Filip Rybanič bol odsúdený za porušenia bankového tajomstva. Ako zamestnanec Tatrabanky si pozrel účty Roberta Kaliňáka, Jána Počiatka, Mariána Kočnera a Ladislava Bašternáka. Niekoľko dní nato, v piatok 10. júna 2016, ho zadržala polícia. V Denníku N vyšiel a cez víkend bol doplnený článok, ktorý sa odvolával aj na ďalší zdroj, s tvrdením, že na účet Roberta Kaliňáka v roku 2014 prišli dve platby od spoločnosti B.A. Haus spojenej aj s Bašternákom. Vďaka Rybaničovi sa verejnosť dozvedela, že Róbert Kaliňák o vzťahu s Ladislavom Bašternákom nehovoril pravdu. Právnik Pavel Nechala o kauze poznamenal „"Ak minister deklaroval skutočnosti, ktoré tento človek vo svojom zamestnaní preskúmal a upozornil, že minister klame a možno zakrýva aj daňové podvody, v takom prípade možno hovoriť o whistleblowerovi, aj keď je tam politický rozmer"“. Trojročný podmienečný trest pre poslaneckého asistenta Filipa Rybaniča 21. januára 2020 Najvyšší súd zrušil. Prípad zároveň vrátil na Krajský súd v Bratislave, ktorý Rybaniča pôvodne odsúdil.
Demokratická strana.
V roku 2019 vstúpil do Demokratickej strany.
Na kongrese Demokratickej strany v októbri 2019 bol Rajtár zvolený za podpredsedu. V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandiduje na 1. mieste kandidátky Demokratickej strany.
Operácia Cobra

Operácia Cobra bola spojenecká ofenzíva, ktorá sa skončila prelomením nemeckých pozícií v Normandii. 
Situácia pred ofenzívou.
Hoci bolo vylodenie v Deň D úspešné, spojencom sa nepodarilo dostať ďalej do vnútrozemia. Na začiatku júla 1944 boli sotva 24 km od pláží. Mesto Caen v britskom sektore bolo stále v rukách Nemcov, a aj keď sa Američanom podarilo 27. júna dobyť dôležitý prístav Cherbourg, každý pokus o prielom z Normandie stroskotal. Poľný maršal Montgomery a generál Omar Bradley preto vypracovali nový plán na prelomenie nemeckých línií.
Prielom.
Operácia Cobra, americký pokus o prielom, začala za nepriaznivých okolností a večer 25. júla sa Eisenhower obával, že ofenzíva stroskotá. Kľúčovým sa stal boj o strategicky dôležitý most v meste Avranches. Tento most predstavoval cestu do Bretónska a južného Francúzska. Bitka o most bola krutá a vyžiadala si veľa obetí. Nakoniec však skončila víťazstvom generála Collinsa a jeho VII. zboru. Dňa 30. júla prenikla medzerou vytvorenou pri Avranches čerstvá 3. armáda generála Georga S. Pattona. Tá prenikla do nemeckého tyla a do Bretónska. 6. augusta, dva mesiace po dni D, sa prielom z Normandie stal skutočnosťou. Navyše prispel k neskoršiemu obkľúčeniu a zničeniu nemeckej 7. armády pri Falaise a Argentan. Operácia Cobra skončila úspechom Eisenhowerových pozemných síl.
Trieda Iowa

Trieda Iowa bola trieda bojových lodí amerického námorníctva objednaných v rokoch 1939 - 1940 a určených najmä pre sprievod úderných zväzov rýchlych lietadlových lodí. Boli to posledné dokončené americké bojové lode a pravdepodobne najkvalitnejšie bojové lode vôbec (stavba triedy Montana už bola po vojne zrušená). Zároveň to boli prvé americké bojové lode postavené a projektované bez obmedzení daných Washingtonskou konferenciou. Ich výtlak bol preto (rovnako ako výkon pohonného systému a rýchlosť) v porovnaní s predchádzajúcou triedou South Dakota výrazne vyšší. 
Hlavná výzbroj zodpovedala predchádzajúcej triede, novinkou ale bolo zavedenie 406 mm diel s dĺžkou hlavne 50 kalibrov oproti skorším 45 razie. Trieda sa skladala zo šiestich lodí z ktorých štyri – USS Iowa, USS New Jersey, USS Missouri a USS Wisconsin, boli dokončené ešte v priebehu druhej svetovej vojny a zúčastnili sa posledných fáz vojny v Pacifiku. Stavba posledných dvoch lodí, USS Illinois a USS Kentucky, bola po skončení vojny zastavená a neskôr boli zošrotované.
Lode triedy "Iowa" slúžili v každej významnej americkej vojne od polovice až do konca 20. storočia. Za druhej svetovej vojny sprevádzali rýchle lietadlové lode (najmä triedy "Essex") a ostreľovali pozemné ciele. Na palube "Missouri" potom bola podpísaná japonská kapitulácia. Po vojne boli prevedené do rezervy, ale do kórejskej vojny sa opäť zapojili všetky štyri a ostreľovali severokórejske pozemné ciele a podporovali jednotky OSN. Vo vietnamskej vojne bola nasadená iba "New Jersey" a to opäť pri ostreľovaní pozemných cieľov.
Za vlády prezidenta Ronalda Reagana v 80. rokoch boli všetky štyri lode reaktivované a modernizované. Niesli potom strely s plochou dráhou letu Tomahawk, protilodné riadené strely Harpoon či obranný systém Phalanx. "USS Missouri" a "USS Wisconsin" boli nasadené vo vojne v Zálive v roku 1991. Tri z lodí dnes slúžia ako plávajúce múzea, jedna je uložená v rezerve.
Stavba.
Všetky lode boli postavené v lodeniciach na východnom pobreží USA. "USS Iowa" bola postavená v lodenici New York Navy Yard v Brooklyne. Stavba sa začala 27. júna 1940, 27. augusta 1942 bol trup spustený na vodu a 22. februára 1943 bola loď prijatá do služby. [USS New Jersey postavila lodenica Philadelphia Navy Yard a do služby loď vstúpila 23. marca 1943.
"USS Missouri" postavili v lodenici "New York Navy Yard" v Brooklyne. Do služby vstúpila 11. júna 1944. "USS Wisconsin" stavala lodenica Philadelphia Navy Yard a ukončená bola 16. apríla 1944.
The Ballad of Danko Jones

The Ballad of Danko Jones je americký krátky akčný film o kanadskom rockovom triu Danko Jones z roku 2012. Bol režírovaný Jasonom a Joshom Diamondovými. Film je založený na trilógii hudobných videí albumu "Bellow the Belt" a je aj súčasťou DVD "Bring on the Mountain".
Dej.
Je to pútavý príbeh kanadskej rockovej skupiny Danko Jones, ktorá sa snaží zachrániť svet pred zlým vedcom Dr. Leeom Dorianom, pričom unikajú viacerým nájomným vrahom, ktorí ich chcú dostať. Príbeh sa zameriava na technológiu klonovania ľudí a nemorálne aspekty, ktoré ju obklopujú. Ich bubeník Dan Cornelius je vedcom zajatý a zamknutý v komore. Jediným spôsobom, ako ho zachrániť, je nájsť malý kúsok nano technológie v tvare prívesku, ktorý ho oslobodí a zachráni mu život. Príbeh obsahuje tunel dramatických udalostí a násilia, nedostatok dialógu vytvára napätie a celkový príbeh je sprevádzaný hlasom rozprávača.
USS New Jersey (BB-62)

USS New Jersey (BB-62) bola bojová loď amerického námorníctva, postavená počas druhej svetovej vojny a slúžiaca až do doby vojny v Perzskom zálive. Je to druhá postavená jednotka triedy Iowa.
Konštrukcia.
Kýl lode bol založený 16. septembra 1940 v lodenici Navy Yard vo Philadelphii. Trup bol spustený na vodu 7. decembra 1942. Do služby sa loď dostala 23. mája 1943 a ihneď sa zapojila do vojnových operácií.
Služba.
Druhá svetové vojna.
Dňa 17. februára 1944 sa USS Iowa (BB-61) a New Jersey zúčastnili nájazdu na japonskú základňu na atole Truk. Potom sa podieľala na ďalších útokoch na ostrovy s japonskými základňami v Tichomorí. Zúčastnila sa dobývania Mariánskeho súostrovia, bitky o Filipínske more a bitky v zálive Leyte. Od augusta 1944 slúžila ako vlajková loď 3. flotily pod velením admirála Williama F. Halseyho. V roku 1945 sa podieľala na ostreľovaní a dobývaní ostrovčeku Iwo Jima a súostrovia Rjúkjú. Po prezbrojení sa vrátila opäť ako vlajková loď 5. flotily do oblasti Pacifiku, aby sa podieľala na finálnych akciách druhej svetovej vojny v Tichomorí.
Vyradenie.
Na začiatku osemdesiatych rokov sa New Jersey dočkala poslednej reaktivácie. V roku 1982 bola prezbrojená a vybavená raketovou výzbrojou. Svoje 406mm delá hlavnej batérie znovu použila pri libanonskej kríze v rokoch 1983 – 1984. V roku 1986 bola prevelená do západného Pacifiku a v rokoch 1989 – 1990 operovala v oblasti Perzského zálivu. V roku 1991 bola opäť postavená mimo aktívnej služby a v roku 1999 bola odtiahnutá z Tichého oceánu do Atlantiku. Bojová loď New Jersey je od 20. januára 2000 zakotvená vo Philadelphii ako pamätník.
Anthropoideae

Anthropoideae môže byť iný názov taxónu:
Radomka (poľská rieka)

Radomka je rieka v Poľsku, ľavostranný prítok Visly. Má celkovú dĺžku 117,3 km. Odvodňuje územie s rozlohou 2 109,5 km².
Tok rieky.
Vzniká v lesoch južne od mesta Przysucha v nadmorskej výške približne , potom tečie severovýchodným smerom. Do Visly ústi v nadmorskej výške pri obci Kłoda.
Pri obci Domaniów bola postavená priehrada. Vodná nádrž je dlhá asi 7 kilometrov so šírkou 0,5 až 2,5 kilometra, objem vody: 11,5 mil. m3.
Mestá a obce pri Radomke.
Radomka preteká cez nasledujúce mestá a dediny:
Ostrovný štát

Ostrovný štát je taký štát, ktorého prevažná časť územia sa nachádza na jednom alebo viacerých ostrovoch. Niektoré ostrovné štáty sú tvorené rozsiahlymi súostroviami pozostávajúcimi z väčších či menších ostrovov (napr. Filipíny, Indonézia, Mikronézia, Japonsko, Nový Zéland), niektoré menšími skupinami ostrovov (napr. Samoa), niektoré len jedným menším ostrovom (napr. Nauru) a niektoré jedným väčším, „hlavným“, ostrovom (napr. Írsko, Kuba, Jamajka) či časťou jedného väčšieho, „hlavného“, ostrova (napr. Haiti, Dominikánska republika) a prípadnými menšími ostrovmi v jeho okolí.