Andokidov maliar

Andokidov maliar je konvenčné meno gréckeho vázového maliara, pôsobiaceho približne v rokoch 530 až 515 pred Kr.
Andokidov maliar bol aténsky maliar, ktorý je pomenovaný po hrnčiarovi Andokidovi, pre ktorého pracoval. Hrnčiar Andokides sa podpísal ("ΑΝΔΟΚΙΔΕΣ ΕΠΟΙΕΣΕ, „ΕΠΟΙΕΣΕΝ“" – Andokides zhotovil) na deväť váz, z ktorých tento anonymný umelec vyzdobil päť. Okrem týchto váz (amfor) sa mu na základe maliarskeho štýlu pripisuje mnoho ďalších a zoznam jeho diel je veľmi pestrý, zahŕňa čiernofigúrové, červenofigúrové vázy (túto maliarsku techniku používal ako jeden z prvých gréckych umelcov), vázy s dvojitým dekorom (z jednej strany čiernofigúrové, z druhej červenofigúrové) a zrejme najstaršiu vázu s použitím vázovej maľby na bielom podklade. Uprednostňoval väčšie formy nádob (najmä amfory), kde sa dali nové výdobytky vázovej maľby vo veľkoformátových figurálnych scénach efektívnejšie demonštrovať a ďalej rozvíjať. Predpokladá sa, že sa svojmu remeslu vyučil u majstra Exékia.
Amfory v dvojakom maliarskom štýle sa považujú za prechodné štádium medzi týmito dvoma štýlmi atického vázového maliarstva, pretože predvádzali obe techniky súčasne, čiernofigúrovú techniku na jednej strane vázy a červenofigúrovú na druhej strane. Najznámejšia amfora (typu A) s dvojitým dekorom od Andokidovho maliara uložená mníchovskom múzeu (Staatliche Antikensammlungen 2301), datovaná približne do rokov 520 – 510 pred Kr., na jednej strane zobrazuje v červenofigúrovej technike bohyňu Aténu blížiacu sa k lôžku odpočívajúceho Herakla pod viničom (podľa inej verzie možno Dionýza), na druhej strane maľba v čiernofigúrovej technike, zobrazuje Aténu a Herma ako prichádzajú pozdraviť Herakla (podľa zbraní ,meča, tulca a luku, možno ležiacu postavu s kantharosom v ruke označiť ako Herakla na symposiu). Detaily maľby, najmä v prípade Atény, stvárňujú jej odev oveľa bohatšie (prepracovanejšie) na červenofigúrovej strane. Hoci táto maliarska scéna ešte nie je celkom realisticky stvárnená (napr. zobrazenie drapérie Atény nie je priehľadné), zobrazenie tu už vykazuje zvýšený záujem o realizmus.
Okolo roku 530 pred Kr. bola červenofigúrová technika vázovej maľby predstavená v dielni aténskeho hrnčiara Andokida. Hoci sa stala primárnym spôsobom zdobenia váz, spočiatku bola jedna z niekoľkých experimentálnych techník. Amfora podpísaná hrnčiarom Andokidom z Metropolitného múzea v New Yorku (Metropolitan Museum of Art, 63.11.6) môže byť najstaršou vázou, ktorú namaľoval Andokidov maliar. Táto amfora je pozoruhodná tým, že kombinuje techniku červenofigúrovú, čiernofigúrovú a techniku vázovej maľby na bielom podklade (technika na bielom podklade ešte nebola zdokonalená; čierna farba („glazúra“) sa poriadne nespojila s bielym podkladom a tak sa na niektorých miestach odlupovala.). Scéna na jednej strane vázy zobrazuje Herakla s kyjakom a boha Apolóna s lukom a šípmi, ako zápasia o delfskú trojnožku, zatiaľ čo sa na nich Aténa a Artemis pozerajú. Na opačnej strane je zobrazený boh Dionýzos medzi satyrom a mainádou (niektoré vázy s kombináciou červenofigúrovej a čiernofigúrovej techniky maľby sú dielom jedného maliara, v tomto konkrétnom prípade sú autormi tohto diela s najväčšou pravdepodobnosťou dvaja umelci, a to Andokidov maliar červenofigúrovej a Maliar Lysippida čiernofigúrovej časti).