burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Cliffhanger

Cliffhanger je americký akčný film z roku 1993, ktorý režíroval Renny Harlin. V hlavnej úlohe boli Sylvester Stallone a John Lithgow. Stallone hrá horolezca, ktorý sa zapletie do neúspešnej lúpeže na palube lietadla Ministerstva financií USA letiacom nad Skalnatými vrchmi. Film mal veľký predajný úspech, celosvetovo zarobil viac ako 250 miliónov dolárov.
Dej.
Gabe (Sylvester Stallone) je horský záchranár. Potom, čo pri lezení zomrie Halova (Michael Rooker) priateľka, z čoho sa obviňuje, odchádza na niekoľko mesiacov z mesta. V dobe, keď sa vráti pre veci a pre svoju priateľku Jessie (Janine Turner), sa vysoko v oblakoch začne odohrávať krádež vládnych paňazí, ktoré sú prevážané v lietadle. Zločincom by mal k tomu pomôcť agent FBI, Richard Travers (Rex Linn), ktorý tri kufre plné peňazí pošle po lane z vládneho lietadla do lietadla zlodejov. Avšak lano v chvíli, keď sa na ňom kolísajú kufre sa pretrhne a všetky tri spadnú na zem do zimných pustatín. Vládne lietadlo vybuchne a zločinecké lietadlo následne havaruje. V každom z kufrov bol vysielač, ktorý nových majiteľov priamo nasmeruje k cieľu. Preto sa rozhodnú využiť horskú službu ako sprievodcu. A tak sa Hal a následne aj Gabe vydávajú k lietadlu, ktoré vysielalo núdzové volanie o pomoc.
Prijatie.
Film bol premietaný mimo súťaž na Filmovom festivale v Cannes v 1993.
Film bol celkovo chválený kritikmi, získal 83% na Rotten Tomatoes na základe 24 recenzií. Avšak, napriek filmovej kritike, bol nominovaný na Najhorší film, Najhoršieho herca (John Lithgow), Najhoršiu herečku vo vedľajšej úlohe (Janine Turner) a Najhorší scenár na udeľovaní cien Zlatá malina 1993.
Stránsky potok (prítok Rajčanky)

Stránsky potok je potok v Lúčanskej Fatre na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Rajčanky a je tokom IV. rádu. Preteká obcami Kunerad, Stránske a Poluvsie, kde sa doň vlieva Poluvsiansky potok.
Prameň.
Pramení v Lúčanskej Fatre, na západných svahoch Krížavy (), v nadmorskej výške približne .
Opis toku.
Od prameňa tečie západným smerom a ešte v horných partiách Krížavy priberá ľavostranný i pravostranný prítok z danej lokality. V Motúzkovej priberá významnejší ľavostranný prítok zo svahov Veľkej lúky a pokračuje Stránskou dolinou k horárni a chatovej osade nad Kuneradom. Tu sa oddeľuje rameno, ústiace do Kuneradského potoka a hlavný tok sa stáča na sever k obci Stránske. Vstupuje do Rajeckej kotliny a priberá zväčša menšie pravostranné prítoky. Svoje vody odovzdáva Rajčanke v Poluvsí v nadmorskej výške asi .
Rybnícky potok (prítok Porubského potoka)

Rybnícky potok je kratší potok v podhorí Lúčanskej Fatry na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Porubského potoka a je tokom V. rádu. Preteká obcou Konská.
Opis toku.
Pramení v podhorí Lúčanskej Fatry na severných svahoch "Požehy" (), v nadmorskej výške približne . Od prameňa tečie severným smerom a priberá ľavostranný prítok z lokality "Rybníky" . Neďaleko Kamennej Poruby priberá pravostranný prítok a vteká do Konskej, kde ústi v nadmorskej výške asi do Porubského potoka.
Alžírska púšť

Alžírska púšť (arabsky: الصحراء الجزائرية) je púšť nachádzajúca sa v strede severnej Afriky a je súčasťou Sahary. Tvorí viac ako 80 % celkovej rozlohy púští v Alžírsku. Rozkladá sa na ploche viac ako 3,5 miliónov kilometrov štvorcových. Púšť je osídlená nomádskymi kmeňmi už od staroveku a na jej okrajoch žije viac ako 2,5 milióna ľudí. Väčšina nomádov sa presúva kvôli hľadaniu oáz, ktoré poskytujú dostatok vody im a aj ich dobytku. Niektorí vedci tvrdia, že neúrodná krajina tejto púšte je najsuchším regiónom za posledných 3 000 rokov.
Banff National Park

Banff National Park ("Národný park Banff") je národný park v kanadskej provincii Alberta. Park má rozlohu , vďaka čomu patrí k najrozľahlejším na svete. Spolu s ďalšími parkmi v Skalnatých vrchoch patrí od roku 1984 do zoznamu Svätového dedičstva UNESCO.
Pôvodnými obyvateľmi parku sú Indiáni z kmeňa Stoney. Imigranti ho objavili až v polovici 18. storočia. Národným parkom sa územie stalo v roku 1930.
Hlavným prírodným prostredím sú hory, príroda tu je z prevažnej väčšiny nedotknutá človekom, okrem dvoch miest – Banff a Lake Louise.
Počasie.
Najvhodnejším mesiacom pre návštevu je júl. Teploty tu dosahujú maximum – príjemných dvadsať stupňov. V zime je tu veľmi chladno a celé územie je pokryté snehom. Aj v lete niektoré špičky najvyšších vrchov nerozmŕzajú a snehová čiapka ich pokrýva celoročne.
Turistika.
Park obľubujú predovšetkým milovníci prírody, hlavne zvierat. Žijú tu losy, soby, jelene, kamzíky, medvede alebo kojoti. Miestna príroda je vhodná na pozorovanie najrôznejších druhov vtákov.
V parku sa dá pohybovať po mnohých turistických chodníkoch, ktoré vedú priamo z mestečiek Banff alebo Lake Louise. Možno organizovať aj náročnejšie vysokohorské túry. Terén sa využíva i na náročnú cykloturistiku.
V oblasti boli objavené aj horúce minerálne pramene. Sú v jaskyni menom Cave and Basin National Historic site. Je tu vybudované aj múzeum a golfové ihrisko The Fairmont Banff Springs.
V parku je trinásť kempov.
Doprava.
Najvhodnejším dopravným prostriedkom je automobil. Z Calgary je park vzdialený cez hodinu jazdy; na vozovke sa pomerne často vyskytujú veľké zvieratá. Z Calgary alebo z Vancouveru je možné objednať okružnú jazdu parkom autobusom. Inak sem jazdia pravidelné autobusové linky spoločnosti Greyhound z miest v provinciách Alberta a Britská Kolumbia.
Bellusaurus

Bellusaurus je vyhynutý rod štvornohého bylinožravého sauropóda, žijúceho v období strednej jury (asi pred 180 až 159 miliónmi rokov) na území dnešnej Číny.
Objav a druhy.
Typový a jediný druh tohto rodu je Bellusaurus sui, opísaný čínskym paleontológom Chaom v roku 1987. Tento dinosaurus, merajúci len 4.8 m na dĺžku, je známy vďaka objavu sedemnástich jedincov na tom istom mieste, pravdepodobne tvoriacich stádo, ktoré zahynulo v dôsledku náhlej záplavy. Isté znaky naznačujú, že ide o nedospelé jedince.
Štvorradový motor

Štvorradový motor je radový piestový spaľovací motor s valcami v štyroch radoch. Rady valcov môžu byť navzájom rôznobežné, alebo rovnobežné.
Do skupiny štvorradových motorov patria:
Bertogne

Bertogne je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 3 180 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 obec Bertogne pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Hold It Against Me

„Hold It Against Me“ "(Drž to proti mne)" je debutový singel americkej popovej speváčky Britney Spears z jej siedmeho štúdiového albumu "Femme Fatale". Singel bol vydaný 11. januára 2011 a hneď po vydaní sa dostal na 1. miesto prestížneho amerického rebríčka Billboard Hot 100, a zaručil Britney, že sa stala druhou speváčkou v histórii, ktorej sa podarilo mať hneď niekoľko pilotných singlov na 1. mieste. Prvou takouto speváčkou je Mariah Carey. Hudobní kritici a fanúšikovia sú zo skladby nadšení a dali jej veľmi pozitívne hodnotenia. Skladbu produkovali Dr. Luke, Max Martin a Billboard.
Skladba sa dostala na prvé miesto vo viacerých krajinách. Žáner tejto tanečnej piesne je electro a dance-pop, produkcie sa ujali Billboard, Dr. Luke a Max Martin Celkovo sa ho v USA predalo viac ako 1 600 000 kusov a získal platinovú platňu. Britney promovala pieseň v "Rain Nightclub," "Good Morning America" a "Jimmy Kimmel Live!". Na Slovensku sa usadil na 3. mieste.
Britney túto pieseň pravidelne spievala ako prvé číslo počas jej Femme Fatale Tour a nevynechala ju ani počas show v Las Vegas .
Hudobné video.
Hudobné video pre túto pieseň sa natáčalo 22. a 23. januára 2011 a réžie sa ujal Jonas Åkerlund, ktorý pracoval napríklad s Lady Gaga na videklipe k „Telephone" alebo s Madonnou pri skladbe „Ray of Light", o choreogragiu sa postaral Brain Friedman. Åkerlund a Spears chceli vytvoriť video, ktoré by odzrkadľovalo jej kariéru keď sa stala slávnou akoby "cez noc" a jej kariéra rástla aj napriek nepriazňam osudu keď musela bojovať sama so sebou až padla na dno, z ktorého sa odrazila. Video zarobilo 500 000 dolárov na reklamách na značky Swarovski, Sony alebo stránku PlentyOfFish. Britney nezabudla ani na propagáciu jedného z jej parfúmov. 
Video je umiestnené na oficiálnom VEVO kanáli speváčky a dosiahlo už viac ako 105 000 000 vidí a získalo oficiálnu VEVO certifikáciu.
Hviezdicový motor

Hviezdicový motor je jednohriadeľový piestový spaľovací motor s valcami usporiadanými pravidelne okolo kľukového hriadeľa v jednej alebo viac rovinách kolmých na os kľukového hriadeľa. Hviezdicový motor musí mať najmenej 3 valce, väčšinou je počet valcov v jednej hviezdici (rovine) nepárny. Ak má motor valce usporiadané len v jednej rovine, ide zároveň o plochý motor. 
Ak sú valce usporiadané vo viacerých rovinách, potom sa motor nazýva podľa počtu týchto rovín: "dvojhviezdicový", "trojhviezdicový","štvorhviezdicový", atď. 
Pripojenie ojníc ku kľukovému hriadeľu nie je rovnaké. jeden valec je pripojený priamo hlavnou ojnicou, ktorá má závesné oko. Ostatné ojnice sú pričapované k závesnému oku hlavnej ojnice.
Koenigsegg CC8S

Koenigsegg CC8S je superšportový automobil s motorom v strede, ktorý v rokoch 2002 – 2005 vyrábala švédska automobilka Koenigsegg.
V časoch keď bol predstavený, bol najrýchlejším vyrábaným vozidlom na bežnú prevádzku, pričom jeho maximálna rýchlosť je /h a zrýchlenie z 0 na /h za asi 3,6 sekundy. V roku 2006 ho však porazilo Bugatti Veyron. Karosérie a podvozok CCS8 sú vyrobené z uhlíkových vlákien, vystužených kevlarom. Tieto skutočnosti dávajú s motorom pomer výkonu a hmotnosti /kW. Pôsobivý zovňajšok je zhodný z McLaren F1.
Koenigseggom vyvinutý systém dvojitého lichobežníkového zavesenia kolies je plne prispôsobiteľný pre optimalizáciu vozidla pre danú trať.
Pár much a já

Pár much a já (Malý výběr z japonských haiku) je preklad zbierky básní haiku v českom jazyku. Obsahuje výber z diel týchto japonských básnikov: Macuo Bašó, Issa Kobajaši, Buson Josa, Santóka.
Do češtiny preložil Antonín Líman. Publikácia obsahuje japonské kaligrafické zápisy Petra Geislera a je vybavená úvodom prekladateľa.
Spoločnosť pre otvorené informačné technológie

Spoločnosť pre otvorené informačné technológie (SOIT) je občianske združenie ľudí, ktorých spája idea propagácie používania otvorených technológií v rôznych oblastiach života spoločnosti. Zameriava sa hlavne na podporu používania a šírenia slobodného a otvoreného softvéru, otvorených štandardov a otvoreného obsahu.
OSSConf.
SOIT je organizátorom konferencie Otvorený softvér vo vzdelávaní, výskume a v IT riešeniach.
Bystrička (prítok Kuneradského potoka)

Bystrička je horský potok v Lúčanskej Fatre na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Kuneradského potoka a je tokom V. rádu.
Opis toku.
Pramení v Lúčanskej Fatre na severovýchodných svahoch Usypanej skaly (), v nadmorskej výške približne . Od prameňa tečie severným smerom a priberá niekoľko prítokov z lokality "Grúň" a Kopa . Pokračuje severným smerom ku Kuneradskému zámku, kde v nadmorskej výške asi ústi do Kuneradského potoka.
Železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce

Železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 151) je železničná trať na Slovensku, spájajúca Nové Zámky a Zlaté Moravce cez Vráble. 
Dejiny.
Železničné napojenie na Nové Zámky a tým na uhorské železnice požadovali zástupcovia Zlatých Moraviec už v roku 1871. Prepojenie na Šurany bolo schválené až v roku 1893 a o dva roky bolo dodatočne povolené predĺženie do Topoľčianok. 
Trať vedie rovinatým územím a jej výstavba nebola veľmi náročná. Vybudovaných bolo 87 mostných objektov, najväčšie drevené mosty mali rozpätie 15,4 m a 50 m. Prevádzka na úseku Šurany - Zlaté Moravce bola zahájená 7. septembra 1894 a do Topoľčianok sa prví cestujúci dostali 21. septembra 1895. 
Úsek pôvodnej železnice medzi Šuranmi a Úľanmi nad Žitavou je dnes súčasťou hlavnej elektrifikovanej trate Nové Zámky - Zvolen. Z Úľan nad Žitavou pokračuje trať severovýchodným smerom popri rieke Žitava. 
Nakoľko bola trať údajne jednou z najviac stratových v osobnej doprave, bola tá 2. februára 2003 zastavená. Po ohlasoch nespokojných obyvateľov bola kvôli nevhodným prípojom náhradnej autobusovej dopravy na rýchliky osobná doprava čiastočne obnovená 15. júna 2003.
Na trati sa v súčasnosti v rámci nákladnej dopravy preváža najmä gulatina, ktorá sa nakladá v Topolčiankach a Zlatých Moravciach a poľnohospodárske plodiny. 
Zaujímavosťou na trati do Topoľčianok boli prezidentské vlaky, ktoré sem premávali v medzivojnovom období, keď T. G. Masaryk chodieval dovolenkovať do Topoľčianok. Údajne tu spolu s Karlom Čapkom spísal knihu "Hovory s T.G.M".
Železničná trať Štúrovo – Levice

Železničná trať Štúrovo – Levice (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 152) je železničná trať na Slovensku, spájajúca mestá Štúrovo a Levice. 
Trať vedie rovinatým územím povodia Hrona, v južnej časti po Želiezovce súbežne s cestou I/76. Dopravne obsluhuje dolné Pohronie a vytvára prepojenie trate 130 (Bratislava – Štúrovo) a 150 (N. Zámky – Zvolen).
Gregor VI. (protipápež)

Gregor VI. () (* ? – † ?) bol protipápežom Benedikta VIII. v období od mája do decembra roku 1012.
O jeho živote a pôsobení mimo obdobia kedy bol protipápežom niet žiadnych poznatkov. Na scénu vystúpil po smrti pápeža Sergia IV. ako obeť sporov doch významných rímskych rodín Tusculaniovcov a Crescentiovcov.
Po skone Sergia IV. sa k vláde v Ríme dostala rodina Tusculaniovcov, ktorá zvolila a intronizovala nového pápeža Benedikta VIII. Crescentiovci, ktorí vládli mestu už od čias cisára Ota III. však zvolili dovtedy neznámeho muža Gregora.
Dlho sa polemizovalo o tom, či bol vlastne uvedený do úradu, no vzhľadom na okolnosti, kedy sa v Lateránskom paláci usadil Benedikt, Gregorovo postavenie sa od počiatku javilo ako beznádejné. Uvedomiac si svoju pozíciu, dostavil sa na dvor kráľa Henricha II., kde protestoval proti vyhnaniu a žiadal o uznanie svojej legitimity.
Henrich II. mu prisľúbil vyriešenie situácie, no v skutočnosti stál jednoznačne za Benediktom VIII.; Benediktovo oficiálne uznanie bolo otázkou niekoľkých týždňov.
Sklamaný Gregor uznal svoju prehru a od tých čias súčasne mizne z histórie.
T/R modul

T/R moduly sú vysielacie-prijímacie moduly a sú súčasťou systému aktívnych fázovaných antén.
Hlavné funkcie T/R modulu sú:
T/R modul tiež určuje šumové číslo systému pre príjem.
Opis.
História T/R modulov siaha do sedemdesiatych rokov dvadsiateho storočia, záujem o vývoj týchto modulov bol a stále je hlavne zo strany ozbrojených síl z dôvodu ich využitia hlavne vo vojenských aplikáciách. T/R moduly však museli čakať na svoju praktickú realizáciu až do príchodu GaAs monolitických mikrovlnných integrovaných obvodov, ktoré sa objavili začiatkom osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia.
T/R moduly sú dimenzované tak, aby vyhovovali štruktúre a veľkosti mriežky vnútri fázovanej antény. Moduly musia byť od seba vzdialené o polovicu vlnovej dĺžky, napríklad pri 10 GHz je to . Veľkosť T/R modulu je závislá na frekvencii. T/R modul, ktorý je na obrázku má napríklad rozmery: 64,5 x 13,5 x . Kľúčovým je rozmer . To je polovica vlnovej dĺžky pre frekvenciu 11 GHz, z toho môžeme predpokladať, že pracovná frekvencia je niekde blízko tejto hodnoty. Fázované antény pracujú na rôznych frekvenciách, ale klasický rádiolokátor pracuje vo frekvenčnom pásme X, preto sú T/R moduly pre toto pásmo dimenzované a aj v tomto pásme pracujú.
Cena klasického T/R modulu pre vysokovýkonovú fázovanú anténu vo frekvenčnom pásme X sa pohybuje okolo 1000 amerických dolárov. Keďže T/R modulov je na fázovanej anténovej sústave väčšie množstvo, cenová dostupnosť, alebo skôr nedostupnosť, bráni masovejšiemu zavádzaniu tejto technológie. Aby sa T/R moduly dostali ľahšie k spotrebiteľom, dala by sa ich cena znížiť, ale namiesto GaAs monolitických mikrovlnných integrovaných obvodov by sa použili kremíkové.
T/R modul je obyčajne hermeticky uzavretý z dôvodu jeho dlhšej životnosti a správnej činnosti. Materiál krytu T/R modulu sa vyberá s prihliadnutím na koeficient tepelnej rozťažnosti materiálov použitých vnútri T/R modulu a tými sú napr. GaAs, kremík a rôzne keramické materiály. To sa odráža aj na cene tejto technológie.
Železničná trať Zvolen – Čata

Železničná trať Zvolen – Čata (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 153) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, spájajúca Zvolen a Čatu cez Krupinu.
Dejiny.
V súčasnosti pohraničné Šahy boli od 24. septembra 1886 napojené na železnicu úsekom cez Čatu na Štúrovo a tým na hlavnú trať do Bratislavy. Prvý vlak do Krupiny prišiel 7. apríla 1899, kedy bola odovzdaná trať zo Šiah. Tie boli prepojené na železnicu do Balážskych Ďarmôt a Budapešti, no toto spojenie bolo po rozpade Uhorska zrušené.
Po vzniku Československej republiky bolo potrebné dobudovať sieť železníc, orientovanú na Budapešť a dopravne prepojiť regióny. Juhom stredného Slovenska viedla trať z Lučenca do Šiah, no tá pripadla Maďarsku. V oblasti bola regionálna trať zo Šiah po Krupinu a preto bolo rozhodnuté o výstavbe prepojenia do Zvolena v dĺžke 33,8 km.
Budovanie trate sa začalo 3. januára 1923 a náročný terén si vyžiadal množstvo zemných prác, vrátane 2 tunelov, 188 mostov, násypov a zárezov. Nakoľko sa pracovalo takmer bez mechanizmov, výstavba bola veľmi náročná, no napriek tomu napredovala pomerne rýchlo. Do prevádzky bol úsek odovzdaný 15. januára 1925, kedy bolo skompletizované prepojenie Zvolena a južného Pohronia.
Osobná doprava na úseku Zvolen - Šahy bola zastavená v roku 2003.
Obnovenie pravidelnej osobnej dopravy.
V roku 2018 sa začalo rokovať o obnove osobnej prevádzky. K obnoveniu pravidelnej osobnej premávky na celej trati došlo 2. januára 2019.
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš

Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 161) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Lučenec a Veľký Krtíš cez územie Maďarska. To znamená, že patrí medzi trate na ktorých sa uskutočňuje peážna doprava.
Dejiny.
Spoločná maďarsko-slovenská história v Rakúsko-Uhorsku sa okrem iných oblastí výraznou mierou podpísala aj na doprave. Železnice smerovali do centra, ktorým bola Budapešť a prepojovacích tratí v smere západ-východ bolo málo. Aj Lučenec bol napojený železnicou z Maďarska a až následne sa budovali úseky na území Slovenska. Prvým bolo spojenie cez Fiľakovo, sprevádzkované už 4. mája 1871. Pokračovanie dôležitej trate zo Salgótarjánu po Zvolen bolo dokončené 18. júna 1871. Z mesta Balážske Ďarmoty bola vybudovaná trať popri Ipli, ktorá sa napojila v Lučenci 15. septembra 1896.
Dejiny úseku do Veľkého Krtíša sa začali písať v roku 1946, kedy sa začalo pripravovať železničné spojenie so sieťou ČSD. Vypracované boli návrhy trasovania z Lučenca cez Modrý Kameň do Hontianskych Nemiec s odbočkou Modrý Kameň – Pliešovce a druhý variant povodím Ipľa: Lučenec – Bušince – Slovenské Ďarmoty – Šahy. Táto trať by prepojila úsek z Čaty s traťou na Košice, čím by sa vytvorilo spojenie južného a východného Slovenska.
Rozvoj ťažby uhlia v regióne si vyžadoval dopravné spojenie, ktorým by sa dopravovalo uhlie do Bučiny Zvolen a elektrárne v Zemianskych Kostoľanoch. Preto bol po zamietnutí predošlých návrhov predložený variant, ktorý sa napájal na maďarskú trať a cez Kalondu viedol do Lučenca. Dohoda s Maďarskom v roku 1950 o rekonštrukcii a spoločnom využívaní trate dala zelenú výstavbe a už 12. septembra 1951 bol sprevádzkovaný úsek po Malé Straciny. Trať tak viedla z Lučenca cez Kalondu na územie Maďarska, odkiaľ sa vracala na naše územie pri Bušinciach a pokračovala do Malých Stracín.
V roku 1968 sa oživila myšlienka prepojenia Veľkého Krtíša na Lučenec a Šahy, no výsledkom snáh bolo len predĺženie trate do okresného mesta. K otvoreniu úseku došlo až 28. februára 1978.
Z dôvodu nevyťaženosti bola osobná doprava v úseku Bušince – Veľký Krtíš zastavená od 31. mája 1992 a v úseku Lučenec – Kalonda od 2. februára 2003.
Sprevádzkovanie úsekov
33 South Sixth

33 South Sixth, predtým známy ako International Multifoods Tower je mrakodrap v meste Minneapolis v Minnesote. Navrhla ho firma Skidmore, Owings and Merrill má 52 poschodí a výšku 204 metrov. Jeho názov je podľa adresy, na ktorej sa nachádza - 33 South Sixth Street, Minneapolis. Bol dokončený v roku 1983. Mrakodrap je štvrtým najvyšším v meste. Medzi jeho nájomcov partia Target Corporation, Meagher &amp; Geer a Stoel Rives.
Železničná trať Fiľakovo – Somoskőújfalu

Železničná trať Fiľakovo – Somoskőújfalu (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 164) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Fiľakovo a Somoskőújfalu na území Maďarska.
Dejiny.
Jednou z prvých železničných tratí v Rakúsko-Uhorsku bolo prepojenie Budapešti, Salgótarjánu a Zvolena cez Fiľakovo (Uhorská severná železnica), sprevádzkované po Lučenec už 4. mája 1871. Trať z Fiľakova do Somoskőújfalu patrí medzi naše najstaršie železnice a v súčasnosti sa napája na dôležitú juhoslovenskú transverzálu – trať 160 (Zvolen – Košice).
Kleón (politik)

Kleón (grécky: Κλέων) († 422 pred Kr.) bol aténsky štátnik a stratég v čase peloponézskych vojen. Bol prvým významným predstaviteľom radikálnej strany remeselníkov a obchodníkov v aténskej politike. 
Kleón bol pôvodne garbiarom, mal však mimoriadne rečnícke schopnosti, ktoré využil proti svojmu protivníkovi Nikiasovi, aby presvedčil Atéňanov na pokračovanie vojny proti Sparte. 
Roku 429 pred Kr. napísal dramatik Aristofanes o Kleónovi nelichotivé komédie "Jazdci" a "Acharňanovia", za čo bol obvinený z ohovárania úradníka a musel sa hájiť na súde. O dva roky neskôr sa Kleón pokúsil spochybniť Aristofanesovo občianstvo, ale neúspešne. Kleón mal úspech ako vojvodca v bitke pri Sfaktérii (425 pred Kr.), čo jeho postavenie posilnilo. Padol potom v bitke pri Amfipolise roku 422 pred Kr. a rok neskôr mohol Nikias uzatvoriť so Spartou mier.
Železničná trať Lučenec – Utekáč

Železničná trať Lučenec – Utekáč (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 162) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Lučenec a Utekáč cez Poltár.
Dejiny.
Pri budovaní trate Brezno – Jesenské žiadali obyvatelia Kokavy nad Rimavicou vybudovanie odbočky z Rimavskej Bane. Ich požiadavke nebolo vyhovené a tak sa obrátili na mesto Lučenec so žiadosťou o predĺženie trate, vedúcej do Poltára. Túto požiadavku sa podarilo naplniť najmä vďaka podnikom, ktoré boli v obci a okolí. Železnica bola predĺžená a končila až v miestnej časti Utekáč, ktorá je dnes samostatnou obcou. Na trati sa nachádza i 500 m dlhý tunel Zlatno.
Otváranie úsekov
Bertrix

Bertrix je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 8 313 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 obec Bertrix pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Daverdisse

Daverdisse je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 1 382 obyvateľov (2010).
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 obec Daverdisse pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Železničná trať Katarínska Huta – Breznička

Železničná trať Katarínska Huta – Breznička (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 163) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Katarínsku Hutu a Brezničku.
Dejiny.
Železnica z Brezničky do Katarínskej Huty bola budovaná ako odbočka trate Lučenec – Poltár. Obe trate boli otvorené pre verejnosť 24. novembra 1901, no v súčasnosti (od 2.2.2003) je osobná doprava do Katarínskej Huty pozastavená.
Železničná trať Trebišov – Vranov nad Topľou

Železničná trať Trebišov – Vranov nad Topľou (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 192) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Trebišov a Vranov nad Topľou.
História.
Trebišovom prechádzala dôležitá trať Michaľany – Łupków a na prelome 19. a 20. storočia sa rozhodlo o vybudovaní spojnice do Vranova nad Topľou. Tá výrazne skracuje cestu do Vranova i do Prešova a zároveň prepojila významné železnice.
Trať je z Trebišova vedená k Sečovciam a Sačurovu, odkiaľ pokračuje do Vranova nad Topľou. Koncesia obsahovala i prednostné právo na dobudovanie trate do Kapušian, kadiaľ viedla už existujúca železnica do Bardejova, no to nebolo uplatnené. 
Železničná trať je vedená nenáročným terénom s minimálnym prevýšením a s výnimkou úseku pri Sečovciach vedie v blízkosti cesty I/79. Sprevádzkovaná bola 24. decembra 1903, no pri redukcii spojov k 2. februáru 2003 sa skončila osobná doprava na celom úseku, napriek veľkým protestom miestneho obyvateľstva. Osobná doprava sa na tejto trati neobnovila ani dňa 15. júna 2003.
Huginn a Muninn

Huginn (staroseverčina „"myšlienka"“) a Muninn (staroseverčina „"pamäť"“ / „"myseľ"“) sú v severskej mytológií dva havrany, ktoré lietajú po svete Midgard a nosia bohovi Odinovi informácie.
Sú spomenutí v "Poetickej Edde", v "Prozaickej Edde" a v "Heimskringle", v diele ktoré zozbieral Óláfr Þórðarson - "Tretí Gramatický Spis" a v básniach skaldov. Ich mená sú občas moderne zanglikanizované ako Hugin a Munin.
V "Poetickej Edde", vyjadruje Odin strach o havrany, aby sa bezpečne vrátili z ich denných letov. "Prozaická Edda" opisuje Odina ako „havranieho“ boha kvôli jeho spojeniu s Huginnom a Muninnom. V "Prozaickej Edde" a v "Treťom Gramatickom Spise" sú havrany opisované ako sedia na Odinových ramenách. "Heimskringla" vraví, že Odin dal havranom schopnosť rozprávať.
Diskografia skupiny Linkin Park

Toto je diskografia americkej rockovej skupiny Linkin Park, ktorá obsahuje päť štúdiových albumov, dva remix albumy, dva koncertné albumy, trinásť EP, dvadsaťjeden singlov, sedem video albumov a dvadsaťosem hudobných videí. Skupinu Linkin Park založili v roku 1996 v Agoura Hills v Kalifornii Mike Shinoda (spev a gitary), Brad Delson (gitara) a Rob Bourdon (bicie). Joe Hahn a Dave Farrell sa stali členmi skupiny neskôr a v roku 1999 sa stal členom Chester Bennington.
Skupina sa stala celosvetovo úspešnou v roku 2000 s vydaním albumu "Hybrid Theory", ktorý dosiahol 2. miesto v rebríčku Billboard 200. Stal sa siedmym najlepšie predávaným albumom roku 2000, a bol certifikovaný na diamantovú platňu v USA a 4-krát na platinovú platňu v Európe. Štvrtý singel „In the End“ dosiahol 2. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 (najvyššie v celej kariére skupiny Linkin Park) a zostal v rebríčku 38 týždňov. S prvotýždňovým predajom 810 000 kópií, druhý album "Meteora" (2003) sa dostal do Billboard 200 na 1. miesto a stal sa tak tretím najpredávanejším albumom roka.
V roku 2007 ich tretí štúdiový album "Minutes to Midnight" tiež debutoval na 1. mieste v rebríčku "Billboard 200" s prdajom 623 000 kópií počas prvého týždňa. "A Thousand Suns" (2010) sa stal tretím štúdiovým albumom, ktorý debutoval na 1. mieste v "Billboard 200", ale jeho predajnosť v prvom týždni dosiahla len polovicu z jeho predchodcu, 240 000 kópií. Skupina tiež vydala dva platinovo certifikované remix albumy "Reanimation" (2002) a "Collision Course" (2004). Posledný menovaný je spoluprácou s rapperom Jay-Z.
Skupina Linkin Park predala viac ako 100 miliónov albumov po celom svete a získali dve ceny Grammy za single „Crawling“ a „Numb/Encore“. Skupina vydala desať singlov na 1. mieste v rebríčku Alternative Songs, a je druhou skupinou na svete, ktorá ostala aspoň 10 týždňov s tromi a viac skladbami v tomto rebríčku. Linkin Park Underground, oficiálny fanklub skupiny Linkin Park, každoročne vydáva EP s unikátnymi skladbami, demami, živými nahrávkami a remixami.
Till the World Ends

„Till The World Ends“ "(Až do konca sveta)" je druhý singel americkej popovej speváčky Britney Spears z jej siedmeho šúdiového albumu "Femme Fatale". Singel bol vydaný 4. marca 2011 a debutoval na 3. mieste prestížného amerického rebríčka Billboard Hot 100 a rovnako aj vo viacerých krajinách sa dostal do TOP 10. Žáner tejto tanečnej skladby je dance-pop. Pieseň sa stala veľkým celosvetovým hitom vo všetkých rádiách po celom svete a počas prvých troch dňoch sa jej predalo viac ako 117 000 kusov a následne získala viaceré certifikácie aj výborné ohlasy od kritikov keďže pieseň prirovnali k rovnako úspešnému singlu I'm a Slave 4 U. Napokon sa jej v USA predalo viac ako 2 900 000 kusov. Britney skladbu promovala v televíznych reláciach ako napríklad Good Morning America", Jimmy Kimmel Live!" alebo počas predávania hudobných cien Billboard Music Awards "2011," kde vystupovala s raperkou Nicki Minaj alebo s barbadoskou speváčkou Rihannou s remixom piesne „"S&amp;M"“. Skladbu, tak ako aj ostatné piesne z jej albumu promovala aj v reláciách na MTV. Mimoriadny úspech piesne však Britney nevyniesol nomináciu na Grammy Awards, čo hudobní kritici hodnotili ako veľmi zlé rozhodnutie, keďže je to vraj jej najlepší hudobný počin za posledné roky. Avšak Britney si na "MTV Video Music Awards" odniesla sošku za "najlepšie popové video" za rok 2011 a nomináciu na "najlepšiu choreografiu". Na tom istom predávaní hudobných cien si odniesla aj "cenu Michaela Jacksona za celoživotný prínos do sveta hudby". Cenu prevzala z rúk jej speváckej kolegyne Lady Gaga.  Britney pieseň zaradila do set list-u na jej "Femme Fatale Tour" v roku 2011, kde počas niektorých koncertov jej robila predskokanku Nicki Minaj a túto pieseň zvyčajne odohrali spolu. Pieseň nevynechala ani na jej show v Las Vegas a práve touto piesňou končí show.
Na Slovensku skladba debutovala na 8. mieste.
Na texte skladby sa podieľala aj speváčka Kesha, ktorá sa spoločne Nicki Minaj pridali k Britney a nahrali oficálny remix, ktorý vyšiel 25. apríla 2011. Svoju remixovú verziu piesne umiestnil na internet aj spevák R. Kelly.
V roku 2011 sa Britney oficiálne stala tvárou tanečnej hry "Twister Dance," ktorej oficiálnou skladbou sa stala práve "Till The World Ends." Reklamu, tak ako aj videoklip k skladbe režíroval Ray Kay.
Produkcie piesne sa ujali Dr. Luke, Max Martin a Billboard.
Videoklip.
Videoklip k piesni režíroval Ray Kay a klip bol umiestnený 4. apríla 2011 na speváčkin oficiálny VEVO kanál kde sa blíži k prekonaniu hranice 150 000 000 videní. Je to speváčkin druhý videoklip s oficiálnou VEVO certifikáciou. Koncept videoklipu vymyslela samotná Britney Spears a dej sa odohráva v kanáli alebo respektíve v nejakej šachte, kde speváčka s tanečníkmi čakajú kým nastane koniec sveta, ktorý sa nakoniec nestal. Britney hodnotia kritici, že vo videoklipe vyzerá veľmi mlado a sexi. Speváčka sa počas natáčania sťažovala, že v priestoroch kde sa video natáčalo bol zápach a veľmi horúco. Boli natočené dve časti videoklipu. Zatiaľ čo oficiálna verzia opisuje dej, druhá s názvom "DANCE Till The World Ends" je čisto tanečnou záležitosťou.
Sköll

Sköll (staroseverčina "„lesť“") je v severskej mytológií vlk, ktorý naháňa kone Árvakra a Alsvidra, ktoré každý deň ťahajú voz v ktorom je slnko (Sól) cez oblohu, ktoré sa Sköll snaží zožrať. Sköll má brata Hatiho, ktorý naháňa mesiac (Máni). Počas Ragnaröku sa obom podarí zožrať tieto nebeské telesá.
Sköll je v určitých situáciách použitý ako heiti (v staroseverskom básnictve synonymum), aby nepriamo odkázal na otca (Fenrir) a nie na syna. Táto dvojznačnosť funguje aj naopak, napríklad v "Vafþrúðnismály" kde sú zámeny v 46. slohe - kde je Fenrirovi pripísané naháňanie slnka - atribút jeho syna Skölla. Toto môžeme vidieť často na slovách Hródvitnir a Hródvitnisson, ktoré odkazujú aj na Fenrira a jeho synov.
Hati

Hati Hródvitnisson (prvé meno znamená „"Ten, kto nenávidí; Nepriateľ"“) je v severskej mytológií vlk, ktorý - ako spomína "Gylfaginning" – naháňa mesiac po nočnej oblohe. Rovnako ako vlk Sköll naháňa slnko počas dňa, až do Ragnaröku, keď vlci dobehnú a zhltnú tieto nebeské telesá, po čom sa Fenrir vyslobodí z povrazov a zabije Odina.
Hatiho priezvisko je Hródvitnisson (Hróðvitnisson), spomínané rovnako ako v "Grímnismály" tak aj v "Gylfaginningu", čo naznačuje že je Fenrirov syn, ktorého prezývka je Hródvitnir („slávny vlk“). Hatiho matka je bezmenná obryňa, avšak spomenutá vo "Völuspá" a "Gylfaginningu", ktorá prebýva na východ od Midgardu v lese Járnvidr („železné drevo“). Snorri Sturluson uvádza, že táto obryňa a čarodejnica rodí veľa obrov, všetkých v podobe vlkov vrátane jedného s menom Mánagarm („"naháňať mesiac"“), ktorý by mal zhltnúť mesiac a preto je považovaný za Hatiho. Preto sa tiež predpokladá, že Sköll je Hatiho brat.
Konské mäso

Konské mäso alebo koňacina je druh mäsa, ktorý pochádza z koňa. Vzhľadom na to, že sa v západnej kultúre považuje kôň za ušľachtilé zviera, nie je v modernej dobe jeho konzumácia veľmi populárna. V súčasnosti je výraznejšie konzumované predovšetkým v niekoľkých krajinách centrálnej Ázie, ale je súčasťou výraznejšej kulinárskej tradície vo viacerých krajinách Európy, Južnej Ameriky a Ázii. Na začiatku vzniku ľudstva bol divoký kôň hojne lovený pre mäso ako cenný zdroj proteínov.
K jeho výraznejšej konzumácii dochádzalo počas vojen, keď bol nedostatok potravín a kôň slúžil ako dopravný prostriedok pre vojsko a materiál, a tak v prípade neplánovaného úmrtia alebo zabitia išlo o ľahko dostupný zdroj potravy.
Bentley Turbo R

Bentley Turbo R bol vysokovýkonný model značky Bentley. Spočiatku sa vyrábal s prepĺňaným motorom Mulsanne Turbo a tiež so športovým odpružením a širšími pneumatikami na zlatinových diskoch. Aj keď neboli niekedy poskytnuté oficiálne výkony od Rolls-Royce, časopis "Motor Trend" odhadol výkon na 221 kW/300 koní a 660 Nm krútiaceho momentu.
Železničná trať Plešivec – Muráň

Železničná trať Plešivec – Muráň (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 165) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Plešivec a Muráň cez Revúcu. Osobná preprava na trati je od roku 2011 pozastavená.
História.
V náročnom teréne Slovenska bola doprava v minulosti pre absenciu spevnených ciest veľmi obťažná. Preprava dreva, surovín i výrobkov z odľahlých častí bolo možné len v čase zjazdných komunikácii a tak sa koncom 19. storočia pristupovalo k budovaniu železničných tratí. Tie umožňovali obojstrannú prepravu materiálu i tovaru, no zjednodušovali i prepravu ľudí.
Oblasť Revúcej bola rovnako odrezaná od dôležitých komunikácii, čomu malo napomôcť vybudovanie železnice z Plešivca a umožňujúce tak napojenie na trať z Lučenca do Rožňavy. Trať bola budovaná z Plešivca na západ k rieke Muráň a pokračovala popri nej cez Jelšavu a Revúcu do Muráňa. Na výstavbu trate prispeli i obce a trať bola slávnostne otvorená 21. novembra 1893. Pravidelná prevádza na trati začala o deň neskôr, 22. novembra 1893.
K zastaveniu osobnej dopravy (jazdy osobných vlakov) na trati došlo 1. mája 2011. Oficiálne posledný osobný vlak prešiel 30. apríla 2011, čo bola posledná lokálna trať na Gemeri, kde ešte premávali osobné vlaky (ak nepočítame trať Jesenské – Rimavská Sobota – Tisovec – Brezno, ktorej väčšina sa nachádza v Malohonte).
V lete 2021 na tejto trati jazdí každú sobotu a štátny sviatok jeden pár zrýchlených turistických vlakov ZSSK z/do Košíc.
Pomnožné podstatné meno

Pomnožné podstatné mená (lat. "pluralia tantum") sú podstatné mená, ktoré majú len gramatické tvary množného čísla/plurálu, hoci pomenúvajú jednu vec, napr. "nožnice, nohavice, pľúca, Tatry, Piešťany, Košice, bradlá, kliešte (náradie)".
Vzory pomnožných podstatných mien.
1. Mužský rod
2. Ženský rod
3. Stredný rod
Guillaume de Lorris

Guillaume de Lorris (* cca 1200, Lorris, Francúzsko – † cca 1238) bol stredoveký francúzsky básnik. Je autorom prvej časti známeho stredovekého románu vo veršoch Roman de la Rose s 4058 veršami, ktoré nechal nedokončené. Dielo dokončil Jean de Meung o štyridsať rokov neskôr. Dielo bolo čítané na kráľovskom dvore pred dvoranmi cca r. 1230. Autor čerpal umeleckú inšpiráciu od provensalských trubadúrov a ich básní zvaných sirventès. Okrem miesta jeho narodenia a šľachtického stavu sa nevie nič o jeho živote. Bol chránencom grófa de Poitiers.
Jean de Meung

Jean de Meung (Jean de Meun, Jehan de Meun(g), Jean Clopinel, Jean Chopinel) (* cca 1240, Meung-sur-Loire, Francúzsko – † cca 1305, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky básnik 13. storočia, známy hlavne ako autor druhej časti diela Roman de la Rose.
Život.
Narodil sa ako Jean Clopinel. Tradícia hovorí, že študoval na Parížskej univerzite. Tak ako jeho súčasník Ruteboeuf bol obrancom Viliama de Saint-Amour a ostrým kritikom žobrania. Väčšinu života zrejme strávil v Paríži na ulici Saint-Jacques, kde mal dom s vežou, dvorom a záhradou. Dom mu bol pridelený istým dominikánom Adamom d'Andelym. Toto bolo popísané v roku 1305. Jean de Meung zanechal písomnú zmienku, že vo svojej mladosti písal piesne, ktoré boli spievané na verejnosti a v školách.
Roman de la Rose.
Jeho najdôležitejším dielom bolo pokračovanie Roman de la Rose. Dátum práce na ňom bol stanovený na roky 1268 až 1285 vďaka referencii v zápise o exekúcii Manfréda a Corrardina kráľom Sicílie Karolom z Anjou. So svojimi viac ako 300 zachovanými rukopismi sa Román o ruži stal skutočným stredovekým bestellerom. Jean de Meung rozšíril dielo svojho predchodcu o približne 19 000 vlastných veršov.
Iné diela.
V roku 1284 preložil do francúzštiny traktát "De Re Militari " od rímskeho autora Vegetia pod názvom "Kniha od Végècea o umení vojenskom". Ako prvý vytvoril tiež náboženskú verziu ľúbostných listov Pierre Abélarda a Heloise. Tento rukopis zo 14. storočia obsahuje aj poznámky Francesca Petrarcu a nachádza sa v Národnej knižnici v Paríži.
Preložil aj "De consolatione philosophiae" od Boetia predtým ako napísal list kráľovi Filipovi IV., v ktorom uviedol zoznam svojich predošlých prác. Spomenul v ňom, že dve z nich sa stratili: "De spirituelle amitié" (De spirituals amicitia) od Aelred of Rievaulx (1166) a Livre des merveilles d'Hirlande alebo "De Mirabilibus Hiberniae" od Giraldus Cambrensis (Gerald de Barri).
Jeho posledné básne sú bezpochyby jeho "Testament" a "Codicille". Testament je napísaný v stanciach – quatrainoch s jedným rýmom a obsahuje pripomienky rôznych spoločenských tried.
Viachriadeľový piestový spaľovací motor

Viachriadeľový motor je typ piestového spaľovacieho motora, ktorý má viac kľukových hriadeľov. Podľa počtu hriadeľov sa presnejšie nazýva "dvojhriadeľový motor", "trojhriadeľový motor", atď. Viachriadeľová konštrukcia umožňuje realízáciu jednopiestových, dvojpiestových (motor s protibežnými piestami) aj viacpiestových motorov.
Dvojhriadeľové motory.
Dvojhriadeľové motory môžu mať dva kľukové hriadele umiestnené:
Trojhriadeľové motory.
Trojhriadeľové motory majú kľukové hriadele umiestnené vzdialene od seba v troch rohoch pravidelného útvaru. Podľa usporiadania valcov môžu byť:
Štvorhriadeľové motory.
Štvorhriadeľové motory majú kľukové hriadele umiestnené vzdialene od seba v štyroch rohoch štvoruholníka. Podľa toho sa nazývajú aj štvoruholníkové -ide o dvojpiestové motory, keď medzi každou dvojicou hriadeľov pracujú protibežne oproti sebe dva piesty so spoločným spaľovacím priestorom.
In the End

„In the End“ je skladba americkej rockovej skupiny Linkin Park. Bola vydaná ako štvrtý singel z ich debutového albumu "Hybrid Theory".
„In the End“ je jednou z najúspešnejších a najpopulárnejších skladieb skupiny Linkin Park, a viackrát sa dostala do prvej desiatky v rebríčku Billboard Hot 100, pričom najvyššie sa dostala na 2. miesto. Skladba je tiež zaradená na 121. miesto v zozname "The 500 Greatest Songs Since You Were Born" časopisy "Blender". Na kompilácii "Reanimation" bola remixovaná pod názvom „Enth E Nd“.
Bergüzar Korelová

Bergüzar Korelová (* 27. august 1982, Istanbul) je turecká divadelná a filmová herečka. Jej stará matka pochádzala z Kréty a bola to grécky hovoriaca moslimka. Obaja rodičia Bergüzar sú herci. Vyštudovala herectvo na univerzite v Istanbule. Medzi jej najvýznamnejšie role patrí postava architektky Šehrezády Evlyaoglu v seriáli "Tisíc a jedna noc".
Gabriel Csicsai

MVDr. Gabriel Csicsai, PhD. (* 21. december 1968, Dunajská Streda) je slovenský politik, bývalý štátny tajomník MPRVSR. Je členom strany MOST-HÍD. Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na kandidátke MOST-HÍD na 18. mieste.
Život.
Gabriel Csicsai absolvoval v rokoch 1986 až 1991 Vysokú školu veterinársku v Košiciach. Doktorandské štúdium dokončil na tamojšej Katedre pôrodníctva, gynekológie a andrológie. Na univerzite zároveň do roku 1999 pôsobil aj ako odborný asistent. Počas štúdia absolvoval aj niekoľko zahraničných stáží, medzi inými v Budapešti a Ostende. 
V roku 1999 sa zamestnal v súkromnom sektore, v "Medmilk Trade a.s.", Veľký Meder. V rokoch 1999 až 2006 bol tiež súdnym znalcom z oblasti poľnohospodárstva. V rokoch 2002 až 2010 pracoval v poľnohospodárskom družstve v Jurovej, najskôr ako riaditeľ živočíšnej výroby, od roku 2008 ako predseda družstva. 
Politická činnosť.
V období rokov 2004 až 2006 bol tiež členom správnej rady Slovenského pozemkového fondu. 
Strana MOST-HÍD sa v júli 2010 stala súčasťou vládnej koalície, Gabriel Csicsai bol vymenovaný do funkcie štátneho tajomníka na ministerstve pôdohospodárstva a rozvoja vidieka.
William-Adolphe Bouguereau

William-Adolphe Bouguereau (* 30. november 1825, La Rochelle, Francúzsko – † 19. august 1905, La Rochelle) bol francúzsky maliar akademizmu. V svojej dobe bol slávny, ale dnes je jeho popularita zatienená dielami impresionistov.
Životopis.
Narodil sa v rodine obchodníka s vínom a obilím. Už od malička sa zaujímal o umenie, ale jeho otec chcel, aby sa venoval obchodu. Vďaka podpore svojej matky a strýka sa však Bouguereau mohol venovať umeniu a študovať na École des Beaux-Arts v Paríži u Francoise-Édouarda Picota. V roku 1850 získal Prix de Rome. Počas 60. rokov 19. storočia namaľoval veľa mytologických a žánrových scén. V roku 1876 sa stal členom Akadémie. V roku 1888 sa stal profesorom na Juliánovej akadémii v Paríži. Keď mal 74 rokov, oženil sa so svojou najslávnejšou študentkou Elisabeth Gardnerovou.
Na jar 1905 bol Bouguereaov byt v Paríži vykradnutý. Ten istý rok, v auguste, Bouguereau zomrel v La Rochelle.
Železničná trať Plešivec – Slavošovce

Železničná trať Plešivec – Slavošovce (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 166) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Plešivec a Slavošovce.
História.
Rozvoj železníc koncom 19. storočia umožnil rozvoj mnohých oblastí Slovenska. Bolo snahou miest a obcí vybudovať spojenie s centrom regiónu alebo k dopravným uzlom a takto sa spojili i obce v povodí riečky Štítnik. V septembri 1893 založili akciovú spoločnosť "Miestna železnica v údolí Štítnice", ktorej cieľom bolo vybudovať železničnú trať cez Štítnik až k slavošovskej papierni.
Stavebné práce začali ešte v lete 1893 a väčšina robotníkov prišla z dobudovanej trate Plešivec - Muráň. Trať odbočovala v Plešivci z hlavnej trate do Rožňavy a sledovala tok Štítnika cez rovnomennú obec až k Slavošovciam. Pomerne náročná stavba si vyžiadala vybudovať 4 dlhšie (18 a 10 m) a množstvo krátkych mostov, 70 priepustov, až 6 metrové zárezy a 4 m vysoké násypy. Prvý vlak vyšiel na dokončenú trať 13. novembra 1894.
Od roku 2003 je tu zastavená osobná doprava.
V lete 2021 na tejto trati jazdí každú sobotu a štátny sviatok jeden pár zrýchlených turistických vlakov ZSSK z/do Košíc.
Železničná trať Rožňava – Dobšiná

Železničná trať Rožňava – Dobšiná (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 167) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Rožňavu s Dobšinou.
História.
Pri budovaní železnice povodím Slanej v 2. polovici 19. storočia sa uvažovalo o trasovaní cez Rožňavu a Dobšinú k obci Mlynky, kde by sa napojila na Košicko-bohumínsku železnicu. Úsek Lenartovce - Rožňava bol sprevádzkovaný 1. júna 1874 a už 20. júla bol dokončený aj úsek do Dobšinej.
K oživeniu myšlienky prepojiť tzv. "Gemerské spojky" prišlo po zabratí južných oblastí Slovenska Maďarskom tesne pred druhou svetovou vojnou. Časť dôležitých tratí pripadla okupantom a jednou z možností bolo prepojiť existujúce železnice a vytvoriť tak nové spojenie východ-západ. Mnohé úseky boli rozpracované, no skončením vojny a oživením pôvodných hraníc ich potreba pominula. Medzi nerealizované sa tak zaradil i úsek z Dobšinej, ktorý mal dvojicou slučkových tunelov prekonať "Dobšinský kopec" a napojiť južnú trať na hlavnú spojnicu krajiny.
Osobná doprava na trati bola prerušená 2. februára 2003.
V lete 2021 na tejto trati jazdí každú sobotu a štátny sviatok jeden pár zrýchlených turistických vlakov ZSSK z/do Košíc.
Železničná trať Moldava nad Bodvou – Medzev

Železničná trať Moldava nad Bodvou – Medzev (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 168) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Moldavu nad Bodvou a Medzev.
História.
Napojeniu Medzeva na sieť železníc napomohlo vybudovanie trate z Barce do Turne nad Bodvou. Z Moldavy nad Bodvou bola následne vybudovaná železnica do baníckeho Medzeva, na ktorej sa prevádzka začala 1. augusta 1894. Súčasťou trate bola aj odbočka do Bane Lucia, zrušená v 90. rokoch. Trať vedie rovinatým terénom v údolí Bodvy. 
Počas redukovania osobnej dopravy na lokálnych tratiach 2. februára 2003 sa nízka vyťaženosť spojov na tejto trati premietla do jej prerušenia.
V novembri 2015 bola plánovaná elektrifikácia trasy Haniska - Veľká Ida - Moldava nad Bodvou mesto. Elektrifikácia prebehne na trati Zvolen – Košice a v menšej časti na trati Moldava nad Bodvou - Medzev.
V zastávke Moldava nad Bodvou mesto je vybudovaný prestupný terminál umožňujúci prestup medzi prímestskými autobusmi a vlakmi z Košíc. Tieto sem boli predĺžené zo svojej pôvodnej konečnej stanice Moldava nad Bodvou.
Naturalizmus (literatúra)

Naturalizmus je literárne hnutie, ktoré vzniklo v druhej polovici 19. storočia vo Francúzsku, pokúšalo sa o systematické a čo najobjektívnejšie zachytenie súčasnej skutočnosti vrátane všetkých jej negatív, vrátane chudoby, rasizmu, sexu, násilia, choroby, predsudkov, korupcie, prostitúcie a špiny. Existovalo približne od roku 1880 do 1940.
V dôsledku tohto boli naturalistickí spisovatelia často kritizovaní. Naturalizmus má charakterizujúce vlastnosti pesimizmu, často sa v ňom spomína nevyhnutnosť smrti. Ďalším rysom naturalizmu je determinizmus. Determinizmus je v podstate opakom pojmu slobodnej vôle. Je to myšlienka, že jednotlivé znaky (so zameraním na prírodu, alebo osud) majú priamy vplyv na priebeh života. Často autor v naturalizme vedie čitateľa k domnienke, že osud postavy bol stanovený a nemenný. Ďalším spoločným rysom je prekvapivý zvrat na konci príbehu. Rovnako často sa v naturalistických románoch a príbehoch vyskytuje pocit, že príroda je ľahostajná k ľudstvu, ľudským bojom, nešťastiam a pod. Naturalizmus je v postate rozšírenie realizmu.
Naturalizmus bol ovplyvnený pozitívnou filozofiou Comteho, sociológiou Spencera, estetikou Taineho a prírodovedným učením Darwina. Program naturalizmu formuloval a dôsledne uplatňoval Émile Zola, vodca takzvanej naturalistickej školy, do ktorej patril taktiež aj Guy de Maupassant.
Človek bol v ponímaní naturalizmu chápaný iba ako podmienená bytosť obmedzená na svoje biologické prejavy. Jeho osud predurčoval vplyv dedičnosti a prostredia na človeka bez ohľadu na to ako bol vychovávaný.
Postavy naturalistických románov a poviedok mali rysy určitej psychickej nerovnováhy, živelnosti, osobnej rozvrátenosti a väčšinou pochádzali z nižších vrstiev. Naturalistické prvky, ktoré sa objavovali v dielach neskorších autorov, súviseli so snahou poukázať na neušľachtilé stránky ľudského života.
Naturalizmus v Nemecku ovplyvnil tvorbu Hauptmanna. V Taliansku mu bol blízky verizmus. V českej literatúre patrili medzi naturalistov hlavne Čapek-Chod a Karel Josef Šlejhar.
A Thousand Suns

A Thousand Suns je štvrtý štúdiový album americkej rockovej skupiny Linkin Park. Bol vydaný 14. septembra 2010. Z albumu boli vydané tri single „The Catalyst“, „Waiting for the End“ a „Burning in the Skies“. V Marci 2011 kapela vydala upravenú verziu skladby „Iridescent“, ktorá bola určená pre film . Upravená verzia, ktorá má o niečo kratšiu stopáž, ale rýchlejšie tempo sa v júni 2011 dočkala aj svojho videoklipu.
"A Thousand Suns" je koncepčný album zaoberajúci sa ľudským strachom pred jadrovou vojnou. Album ako celok bol prirovnávaný k progresívnemu rockovému albumu a bol porovnávaný s albumami "The Dark Side of the Moon" kapely Pink Floyd a "Kid A" skupiny Radiohead.
Zostava.
Linkin Park
Hlavná produkcia
Ďalší
Produkcia
Tom Hooper (režisér)

Tom Hooper (* 1. október 1972, Londýn, Anglicko) je britský filmový a televízny režisér, známy vďaka filmom ako "Kráľovná Alžbeta" a "Kráľova reč".
Filmografia.
Tom Hooper sa zviditeľnil v roku 2011 vďaka 12 nomináciám na Oscara za historický film "Kráľova reč". Medzi inými dostal za tento film Oscara za najlepší film.