burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Predpona

Predpona alebo prefix alebo prefixálna morféma je časť slova (morféma) stojaca pred slovným základom (koreňovou morfémou) a obvykle meniaca jeho význam.
Prefixy.
K
M
B
T
Q
q
S
s
O
N
D
UD
DD
TD
QD
qD
SD
sD
OD
ND
V
UV
DV
TV
QV
qV
SV
sV
OV
NV
TR
Syntetizujúci problém

Syntetizujúci poroblém je problém, keď na základe daných údajov a ohraničujúcich podmienok má jeho riešenie vyústiť do zostrojenia (odvodenia) zatiaľ ešte neopísanej (neznámej) entity z prvkov, ktoré sú známe.
Predporozumenie

Predporozumenie je súhrn významových útvarov, ktoré už máme, keď niečo začíname chápať. Predporozumenie určuje výsledok ďalšieho chápania veci.
Predpoveď

Predpoveď je akákoľvek výpoveď o budúcnosti, ktorá je výsledkom ľudskej schopnosti využívať svoje skúsenosti, intuíciu
alebo vedecké poznatky na úvahy o javoch, ktoré by sa mohli v budúcnosti uskutočniť. 
Existujú rôzne druhy predpovedí, napr. proroctvo, horoskop a pod. Vedecká či systematicky odvodená predpoveď sa nazýva prognóza, alebo predikcia.
Sekundárna potreba

Sekundárna potreba je potreba sociogénna - potreba, ktorá vzniká buď spôsobom uspokojovania primárnych potrieb, alebo je to potreba naučená socializačným procesom. K sekundárnym potrebám zaraďujú najmä potreby sociálne, získané, naučené, umelé, kultúrne atď.
Predpovedanie

Predpovedanie je vyslovovanie domnienok alebo tvrdení o budúcich udalostiach alebo činoch. Vyslovovanie predpovedí.
Potreba sociálneho života

Potreba sociálneho života je nevyhnutnosť žiť v spoločnosti a byť tvorom spoločenským; jedna z významných individuálnych i sociálnych potrieb človeka, ktorá sa môže realizovať len v podmienkach spoločnosti, čiže v sociálnej skupine (v rodine, kmeni, rode, národe, štáte atď.). Je celkom vylúčené, aby človek naplnil potrebu sociálneho života mimo spoločnosti.
Potreba (biológia)

Potreba je v biológii stav organizmu, odrázajúci jeho objektívne nedostatky, ktorých odstránenie jestvuje mimo neho. Potreba sa vyznačuje predmetnosťou a dynamikou.
Predmetnosť potreby spočiva v tom, že potreba je vždy potrebou niečoho, čo je mimo organizmu; osobitnú skupinu tvoria funkcionálne potreby (napr. odpočinok po predchádzajúcej aktivite) – tie tvoria akési vnútorné hospodárstvo alebo sú sprievodným procesom realizácie predmetných potrieb (napríklad potreba zavŕšenia aktu).
Dynamika potreby spočíva v aktualizovaní, v zmene zameranosti potreby, v schopnosti uhášať a opäť sa objavovať. Dynamika potrieb sa vzhľadom na vonkajší svet prejavuje v rozličnom stupni reaktívnosti organizmu voči vonkajším podnetom.
Potreby na subhumánnej úrovni majú signálny ráz, t. j. regulujú sa na základe signálov vonkajších a vnútorných; interoreceptívne podnety signalizujú stav organizmu a regulujú správanie, na tieto vnútorné podnety možno utvárať
podmienené reflexy.
Predstava

Predstava je psychický obsah, názorný významový útvar, ktorý predo mnou v duchu vystupuje ako predmet môjho myslenia, cítenia, chcenia, mojej obrazotvornej činnosti alebo ako sen či ako prv vnímaný predmet alebo proces vonkajšieho sveta po
odpadnutí objektívnej prítomnosti predstavovaného.
Predstavy sa delia na názorné predstavy (predstavy jednotlivín, napr. predstava konkrétneho predmetu) a predstavy schematické, v ktorých si predstavovaný objekt zachováva len niektoré znaky (napr. predstava človeka vôbec). Schematické predstavy majú k pojmom bližšie než názorné predstavy jednotlivín. Predstavy sa vzťahujú ku všetkým zmyslovým modalitám (vizuálne, auditívne, hmatové, čuchové, chuťové).
Predstava je vnem uchovaný v pamäti a vybaviteľný, teda je to význam toho, čo v danej chvíli nevnímame, čo sme však vnímali skôr. Podľa Humea je predstava oslabená stopa alebo kópia zmyslového vnemu.
Predstava podľa asocianistov je samostatný element, ktorého kvalita sa nemení; meniť sa môže iba intenzita predstavy. Predstavy sa dodatočne skladajú do zložitejších predstavových komplexov alebo sa pridružujú k pocitom. Sklad predstáv sa realizuje asociáciou.
Z hľadiska psychológie je predstava obraz predmetu, scény alebo udalosti, ktorý vzniká na základe spomínania alebo fungovania predstavivosti. Na rozdiel od vnemu môže mať zovšeobecnený charakter, môže sa vzťahovať aj na minulosť a budúcnosť, má oveľa menší stupeň jasnosti a presnosti.
Podľa Arthura Shopenhauera je predstava jediným predmetom poznania.
Predstava boha

Predstava boha je psychický obraz, zastupujúci komplex archetypickej povahy, ktorý viera stotožňuje s metafyzickou entitou.
Predstava duše

Predstava duše je významový útvar, ktorý sa konštituuje v priebehu úvah o duši.
Vznik predstavy duše sa podľa W. Wundta udial v dávnych dobách z úvah o rozdiele medzi mŕtvym a živým telom, z úvah o rozdiele medzi spánkom a bdením a z úvah o tom, čo je to sen, tieň a i. Dych sa považoval za nositeľa života, pretože posledným vydýchnutím život končil. Dych tak získava charakter neviditeľného životného princípu, ktorý existuje v tele a po smrti ho opúšťa. Ďalšie atribúty tohto princípu, éterickosť, nehmotnosť a i. súvisia s vlastnosťami dychu. V sne sa však zjavovali osoby už dávno mŕtve a spiaci človek sám, hoci bol fyzicky pripútaný k svojmu lôžku, podnikal imaginárne cesty. To viedlo k presvedčeniu, že po smrti tela pretrváva jeho rozpad zvláštna substancia, ktorá je nositeľom života a duševna. Ako poznamenáva Wundt, podobné chápanie života a duševna sa zachovalo ešte aj dnes u niektorých primitívnych kmeňov.
Základný problém

Základný problém je problém, ktorý riešia – implicitne alebo explicitne – všetky filozofické koncepcie.
Jasná a zreteľná predstava

Jasná a zreteľná predstava podľa Descarta nemôže byť klamná.
Potrebovanie

Potrebovanie je chcenie niečoho ako prostriedku na nejaký účel.
Problematika

Problematika môže byť:
Potrubie

Potrubie je dopravný prostriedok pozostávajúci z tesne pospájaných rúr. Potrubie je určené na dopravu kvapalín, plynov, ale aj sypkého materiálu. Potrubím je však možné prepravovať napríklad aj poštu (potrubná pošta).
Potrubie musí byť nepriepustné, musí mať možnosť regulácie toku a pododne. Potrubie musí byť uložené tak aby bolo chránené pred tepelnými stratami a koróziou.
Rúry.
Podľa použitého materiálu sú rúry potrubia: liatinové, oceľové, medené, mosadzné, plastové, sklené, z taveného bazaltu.
Filozofická problematika

Filozofická problematika je súbor filozofických problémov. Filozofická problematika je jeden z najdôležitejších významových útvarov, pomocou ktorého definujeme špecifikum toho ktorého filozofického učenia, školy, smeru.
August Friedrich Pott

August Friedrich Pott (* 14. november 1802, Nettelrede, Nemecko - † 5. júl 1887, Halle) bol nemecký jazykovedec, jeden zo zakladateľov historicko-porovnávacej indoeuropeistiky.
Potvrdenie (logika)

Potvrdenie (nem. Bestätigung) je vzťah medzi dvoma súdmi, v ktorom sa ospravedlňuje nárok jedného súdu na pravdivosť pravdivosťou druhého súdu. Vzťah potvrdenia medzi dvoma súdmi je preto vždy slabší ako vzťah implikácie, v ktorom sa pravdivosť jedného súdu logicky garantuje pravdivosťou druhého súdu.
Procedúra, ktorú možno s entitami vykonať

Procedúra, ktorú možno s entitami vykonať je špecifikácia operácie, ktorá sa v priebehu riešenia problému (pri odvodzovaní požadovaného výsledku) má vykonať. Pri procedúrach ide vo
všeobecnosti o používanie a interpretovanie deskripcií entít a relácií medzi entitami pri špecifických aplikáciách znalostí.
Poučka

Poučka je stručné, zovšeobecnené vyjadrenie istej zákonitosti, pravidlo; dokazovateľné tvrdenie stručne vyjadrené spravidla jednou vetou.
Predstavivosť

Predstavivosť je schopnosť mať predstavy a zámerne nimi disponovať.
Človek môže mať vo svojom vedomí názorné obrazy vonkajších predmetov a javov aj vtedy, ak práve nepôsobia na jeho receptory, alebo ich predtým vôbec nevnímal. Umožňuje nám to psychický proces - predstavivosť. Predstavy vznikajú na základe vnemov a vnemom sa aj podobajú svojou názornosťou. Zároveň sa však od nich líšia.
Algoritmický proces

Algoritmický proces je presný a logicky jednoznačne určený postup na vykonanie určitej sústavy operácií.
Predstavovanie si

Predstavovanie si je psychický poznávací proces spočívajúci v reprezentovaní predtým vnímaných predmetov, situácií osôb a pod. Pri predstavovaní si sa utvárajú predstavy.
Použitie

Použitie je upotrebenie na nejaký účel, využitie.
Duševný proces

Duševný proces je dynamická postupnosť duševných stavov, napr. matematická operácia, logická dedukcia atď.
Predvídanie

Predvídanie je očakávanie, že sa niečo stane, tušenie, predpokladanie niečoho.
Používanie

Používanie je upotrebovanie na nejaký účel. Často skúmame pravidlá používania.
Ekonomický proces

Ekonomický proces je hospodársky proces je proces vzniku, pohybu a zániku určitého súhrnu ekonomických činností a ekonomických vzťahov, tvoriacich špecifické oblasti alebo stránky spoločenskej reprodukcie.
Vedecké predvídanie

Vedecké predvídanie je tvorba predpovedí dosiaľ nepozorovaných alebo nezistených javov, založená na zovšeobecnení teoretických a experimentálnych údajov a poznávaní objektívnych zákonitostí.
Používanie jazyka

Používanie jazyka je súbor procesov, v ktorom dominujú procesy produkcie reči (hovorenie,
písanie, t. j. vytváranie hovorených a písaných textov v prirodzenom jazyku) a jej recepcie (počúvanie, čítanie, porozumenie počutému alebo čítanému textu).
Podľa Chomskeho je používanie jazyka jazyková performancia.
Ireverzibilný proces

Ireverzibilný proces je nezvratný proces, napr. demencia.
Prehistória (veda)

Prehistória alebo predhistória je vedecký výskum praveku pomocou prehistorickej archeológie, etnológie, historickej jazykovedy, paleoantropológie, paleobotaniky atď.
Komunikačný proces

Komunikačný proces ("komunikovanie") je procesuálny aspekt komunikácie, ktorý tvorí kódovanie, dekódovanie, generovanie signálu, transferácia signálu, transformácia signálu, identifikácia signálu.
Používanie nástroja (antropogénia)

Používanie nástroja (antropogénia) je činnosť, pri ktorej živočích (nielen človek) aktívne manipuluje predmetom alebo predmetmi vonkajšieho prostredia na dosiahnutie svojho cieľa, ktorý by bol inak neuskutočniteľný alebo by vyžadoval vyššiu námahu.
Michael Huffman z kjótskej univerzity v roku 1992 sledoval šimpanziu samicu, ako odlomila zo stromu dlhú vetvu a rukami a zubami z nej otrhala lístie. Potom palicu uchopila do pravej ruky, strčila ju do diery v strome, vytiahla z neho veveričku a uchopila ju do ľavej ruky. Celá akcia jej trvala minútu. Huffman je toho názoru, že samica pravdepodobne zdokonalila svoju loveckú techniku, aby mohla konkurovať šimpanzím samcom. Usudzuje ďalej, že výjav, ktorý sledoval, by mohol podporiť teóriu, že pri vývoji ľudského rodu to bola žena, kto prvý začal používať nástroje.
Prejav

Prejav môže byť:
Materiálny proces

Materiálny proces je dynamická postupnosť rôznych stavov tej istej materiálnej veci alebo systému.
Používateľ

Používateľ (nesprávne alebo zastarano : "užívateľ") môže byť:
Jazykový prejav

Jazykový prejav je oznámenie sprostredkované v procese komunikácie jazykovými prostriedkami. Jazykový prejav môže byť hovorený alebo písaný.
Pedagogický proces

Pedagogický proces je výchovno-vzdelávací proces, komplex vzájomne sa podmieňujúcich vzťahov a súvislostí medzi podmienkami a prostriedkami výchovného pôsobenia zameraného na cieľavedomé utváranie osobnosti. Pedagogický proces má dve stránky, vzdelávanie a vychovávanie.
Najvýznamnejšou formou pedagogického procesu je vyučovací proces.
Prejav vôle

Prejav vôle je v práve náležitosť právneho úkonu, ktorá spočíva vo vyjadrení vôle navonok, aby bola poznateľná inými osobami. Prejav vôle môže byť výslovný
(písomný alebo ústny) alebo konkludentný (urobený konaním alebo opomenutím konania).
Náležitosti prejavu vôle: zrozumiteľný a určitý. Pre vôľu platí, že pre platný právny úkon musí spĺňať taktiež isté náležitosti. A to konkrétne: slobodná, vážna a bez omylu.
Poznávací proces

Poznávací proces je kognitívny významový proces, čiže podproces manifestácie sveta v ľudskom vedomí, ktorý vyúsťuje do kognitívnych významových útvarov alebo poznatkov.
Preklad (jazykoveda)

Preklad (iné názvy: prekladanie, preloženie) je prevod (v užšom zmysle len písomný, resp. literárny prevod) správy (resp. textu) z jedného jazykového kódu do iného. Názvom preklad sa označuje aj výsledok tejto činnosti (t. j. spravidla preložený text, preložené dielo). Ústne prekladanie sa nazýva (aj) tlmočenie.
Osoba vykonávajúca preklad sa nazýva prekladateľ. V slovenskom práve (zákon č. 382/2004 Z. z. o znalcoch, tlmočníkoch a prekladateľoch) sa názvom prekladateľ označuje špecificky len osoba vykonávajúca úradný preklad, čiže prevod písomného textu medzi jazykmi na úradné účely (a teda s pridaním odtlačku pečiatky); iné názvy takejto osoby sú úradný prekladateľ či súdny prekladateľ – pozri úradný preklad.
Charakteristika.
Podľa Antona Popoviča: „Preklad je prekódovanie jazykového textu, pri ktorom dochádza k vytváraniu jeho novej jazykovej podoby a štylistického tvaru. Preklad je prechod textového invariantu z jedného textu do druhého, a to pri maximálnom rešpektovaní výrazových a významových vlastností (informácií) originálu. V dôsledku toho je preklad afirmatívnym a zjavým medzitextovým nadväzovaním (metatextom).“ 
Preklad ako vedecká disciplína nepatrí primárne pod jazykovedu, ale je samostatnou disciplínou – translatológiou. Preklad teda nie je aplikovanou lingvistikou.
Druhy prekladu.
Podľa (ne)doslovnosti:
Podľa (ne)priamosti:
Podľa druhu literatúry:
Podľa (ne)automatizácie:
Pracovný proces

Pracovný proces je rozhodujúca zložka výrobného procesu pozostávajúca z pôsobenia pracovnej sily na výrobné prostriedky. Prirodzenými prvkami pracovného procesu sú: práca, pracovné predmety a pracovné prostriedky.
Pôvab

Pôvab alebo šarm môže byť:
Doslovný preklad

Doslovný preklad môže byť:
Zdroje.
body a) a b):
bod c):
Proces prekladu

Proces prekladu je fáza komunikačnej reťaze, v ktorej sa uskutočňuje prekódovanie literárneho komunikátu z jedného jazyka do druhého. Prekladateľský proces sa realizuje etapovito ako proces dekódovania správy a kódovania správy za pomoci
"sprostredkujúceho" systému. V umeleckom preklade je takýmto "sprostredkujúcim" systémom (jazykom) štylistický kód, výrazová sústava. Výsledkom prekladateľského procesu je prekódovanie správy, tvorby nového textu a jeho recepcia príjemcom.
Dekódovanie správy možno označiť ako recepčný proces, ktorý má niekoľko fáz. Na počiatku je to čítanie v jazyku originálu. Táto recepcia prebieha v rozdielnom literárnom kontexte. Čítanie originálu zacielené perspektivne na preklad je čítaním diskurzívnym. V rovine recionálneho pozorovania textu sa utvára čitateľský zážitok z diela, ktorý býva jedným z hlavných stimulov vzniku umeleckého prekladu. Jednotlivé fázy čitateľskej recepcie prekladateľa vo vzťahu k originálnemu textu sa uskutočňuje v troch polohách: opisno-pozorovacej, analyticko-kritickej a interpretačnej. Čitateľská recepcia prebieha tu analogicky s aktom interpretácie, v ktorej opis a analýza textu predstavujú dve predchádzajúce fázy vo vzťahu k vlastnej interpretácii.
Povaha

Povaha je bežne: súbor vlastností, najčastejšie u človeka súbor citových a pohybových vlastností
Slovný preklad

Slovný preklad je preklad uskutočnený prevažne na lexikálnej rovine textu; jeden z typov čiastočného, neúplného prekódovania originálu.
V slovnom preklade vystupujú ako jednotky slová. Prekladateľ dôsledne rešpektuje význam jednotlivých slov, čo môže byť v určitých prípadoch zámerom diktovaným poetikou originálu (napr. preklad nadrealistickej poézie), inokedy však môže viesť k veľmi pohodlnej praxi priameho prenášania lexikálnych významov originálu do prekladu bez rešpektovania vnútorných, špecifických, vlastností pôvodného diela (zvukových, intonačných, výrazových, syntaktických a i.).
Slovný preklad nie je totožný s prekladom doslovným, i keď v niektorých prípadoch by sa dali jednotlivé slová originálu priamo podkladať slovami prekladu.
Psychický proces

Psychický proces je psychický jav, ktorý sa v určitom časovom intervale mení. Všetky psychické procesy prebiehajú ako komplexy, takže sa nikdy nevyskytujú izolovane.
Psychický proces podľa M. Jurča.
Psychický proces je aktuálne (v istom momente) sa realizujúca psychická činnosť, ktorá prebieha u jednotlivca viac-menej za účasti vedomia. (Keď berieme psychický proces vcelku, jeho jednotlivé časti môžu prebiehať aj bez účasti vedomia.) Je osobitným spojením jednotlivca so svetom. Je to súvislý, na seba nadväzujúci dej, dynamický, stále meniaci svoje zloženie tým, že doň vstupujú vždy nové a nové prvky, kým iné z neho vypadávajú.
Povaha a priebeh psychického procesu sú podmienené podnetmi, ktoré pôsobia v danej chvíli na jednotlivca, následným vplyvom predchádzajúcich psychických procesov, vplyvmi vychádzajúcimi z organických stavov subjektu, ako aj psychickými vlastnosťami nervovej sústavy, ktoré sa utvárali v dôsledku rodovej a individuálnej histórie subjektu.
Psychický proces je tvorený viacerými odlíšiteľnými čiastkovými procesmi (pociťovanie, vnímanie, tvorenie predstáv, myslenie, pamäť, pozornosť, cítenie, regulácia konania – vôľové a mimovoľné konanie). V každom okamihu má psychický proces obmedzený rozsah, t. j. môže sa v ňom naraz vyskytovať len obmedzený počet prvkov.
Povedomie

Povedomie je základ ľudského uvedomovania, vedomie; uvedomenie, uvedomovanie si niečoho, vedomosť o niečom; vyšší stupeň nejakého uvedomenia, vyskytujúci sa ako kolektívny jav.
Strojový preklad

Strojový preklad je preklad realizovaný pomocou počítača (prekladového stroja). Je okrem iného
predmetom skúmania intelektiky. Výskum v oblasti strojového prekladu sa zameriava na využitie softvéru na preklad textu alebo hovorenej reči z jedného prirodzeného jazyka do druhého.
V najzákladnejšom prevedení strojový preklad nahrádza slová jedného jazyka slovami druhého jazyka. Tento postup však nemôže zaručiť kvalitný preklad, pretože je potrebné, aby softvér rozpoznával celé vety a ich najbližšie možné ekvivalenty v cieľovom jazyku. Riešenie tohto problému korpusmi a štatistickými metódami predstavuje rýchlo sa rozvíjajúcu oblasť výskumu, ktorá vedie k lepším prekladom, riešeniu problémov spojených s rozdielmi medzi štruktúrami jazykov, lepšiemu prekladu idiómov a k izolácii anomálií.
Národné povedomie

Národné povedomie je vedomý pocit spolupatričnosti príslušníkov národa. Nadnesené národné povedomie môže vyústiť do nacionalizmu, prípadne agresívneho šovinizmu.
Prekonanie

Prekonanie je prečkanie, prežitie, zdolanie; predstihnutie, prevýšenie. Napr. Hegel používal termín 'prekonanie' pri charakterizovaní pohybu absolútnej idey.
Spoločenský reprodukčný proces

Spoločenský reprodukčný proces je reprodukcia ponímaná ako proces spoločenskej výroby, ktorý sa nepretržite obnovuje a do ktorého vyúsťuje vynakladanie spoločenskej práce (privlastňovanie predmetov prírody) v jednote výroby, rozdeľovania, výmena a spotreby.
Povel

Povel môže byť:
Prekvapenie

Prekvapenie je zapôsobenie niečím neočakávaným.
Rozhodovací proces

Rozhodovací proces je súbor procesov, ktorych zmyslom je vyhladať optimálny cieľ a vhodný spôsob konania v určitej situácii.
Povera

Povera je viera, že niektoré javy a udalosti sú prejavom nadprirodzených síl alebo znamením buducnosti; predsudok, vžitý názor bez rozumového zdôvodnenia.
Vznik poverčivého správania vysvetľuje Skinnerov pokus s holubmi. 
Pokus s holubmi.
V Skinnerovom pokuse boli hladné holuby kŕmené automatickým mechanizmom v špecifických, no náhodne nastávajúcich situáciách. Ak im automatický mechanizmus stravu opätovne pridelil vtedy, keď sa správali určitým zvláštnym spôsobom, napr. poskakovali na jednej nôžke, po určtom počte opakovaní si holuby spojili spôsob svojho správania s faktom, že nasledovalo kŕmenie a obe situácie si dali do príčinnej súvislosti. V očakávaní, že dostanú krmivo, úmyselne zvolili spôsob správania, ktorý už viackrát predchádzal kŕmeniu - začali napr. poskakovať na pravej nôžke. 
Podľa Skinnerovho vyhodnotenia pokusu holuby verili, že svojimi "rituálmi" sami ovplyvňujú svoje kŕmenie. V správaní sa holubov našiel analógiu s ľudským správaním. 
Ľudské povery.
Ľudia (deti od ôsmeho mesiaca) rovnako automaticky ako holuby, sú pripravení vytvárať si predstavy o príčinných spojeniach viackrát náhodne sa opakujúch situácií (i keď v skutočne ide iba o náhodu). Príkladom je existencia rôznych rituálov pred dôležitými udalosťami, používanie talizmanov, potvrdenie platnosti rôznych proroctiev, i poverčivá viera v nadprirodzené javy. 
Myšlienkovej chybe, ktorá vzniká neuvedomením si, že ""potom" nemusí ešte znamenať "preto"", je možné predísť kladením "kacírskych" otázok a hľadania dôkazov o tom, že presvedčenie sa (ne)zakladá na pravde. 
Faktory utvrdenia mylného presvedčenia:
Mylné presvedčenie je možné prenášať z generácie na generáciu v prípade, ak rozpor medzi mylným presvedčením a skutočnosťou neznamená, že ľudia ohrozujú svoje šance prežiť. Mylný spôsob myslenia sa môže v takom prípade stať nezávislým od osobnej skúsenosti a stať sa vierou.
Spoločenský proces

Spoločenský proces je proces tvorený sériou vzájomného pôsobenia ľudí na seba alebo série javov existujúcich v organizácii a štruktúre skupín, ktoré menia vzťahy medzi ľuďmi alebo vzťahy medzi jednotlivými súčasťami pospolitosti. Sériu spoločenských javov môžeme považovať za proces, pokiaľ si v čase zachováva identickosť, ktorá ju umožňuje odlišovať od iných sérií, pokiaľ predchádzajúce javy, hoci aj iba sčasti, určujú javy nasledujúce a pokiaľ tieto javy vyvolávajú určitý súrodý stav veci.
Poviedka

Poviedka je epický žáner krátkeho rozsahu s jednoduchou fabulou a menšou intenzitou dramatickosti. Patrí medzi tzv. krátku prózu. Hlavnými rysmi sú jednoduchý dej a nemennosť charakteru hlavnej postavy.
Hlavnými prvkami poviedky sú: časová a často aj miestna neurčitosť a minimálny výskyt hrdinov a fantastických motívov. Hlavné postavy sa nevyvíjajú. Väčšina poviedok končí pointou.
Na účely Ceny Nebula bola poviedka definovaná ako literárne dielo do 7500 slov. Ale inak poviedka nemá presne stanovené ohraničenie počtu slov.
Korene siahajú do dávnych čias rozprávačskej tradície, ale za čas vzniku poviedky ako žánru sa považuje začiatok 19. storočia. Význam vzrástol pod vplyvom kritiky realizmu. V 20. storočí patrila poviedka k najrozšírenejším žánrom.
Zakladateľom žánru detektívnych poviedok je Edgar Allan Poe. Ďalšími slávnymi autormi sú: Ernest Hemingway, Nikolaj Vasilievič Gogoľ, z Francúzov napríklad Guy de Maupassant, zo Slovákov Martin Kukučín, Jozef Gregor Tajovský.
Asociatívny spoločenský proces

Asociatívny spoločenský proces je proces vzájomného zbližovania sa ľudí alebo proces zlučovania ľudí.
Povinnosť

Povinnosť je nevyhnutnosť konať podľa určitej morálnej normy. Povinnosť je podoba, ktorú nadobúda pre všetkých platná mravná požiadavka vtedy, keď sa z nej stáva osobná úloha určitého jednotlivca vzhľadom na jeho postavenie v určitej konkrétnej situácii. Osobnosť tu vystupuje ako aktivny subjekt morálky, ktorý si sám uvedomuje morálne požiadavky a svojou činnosťou ich aj uplatňuje.
Premena energie

Premena energie je fyzikálny dej, pri ktorom sa jeden druh energie mení na iný.
Stochastický proces

Stochastický proces (alebo náhodný proces alebo náhodná funkcia) sú zmeny systému v čase podmienené vplyvom nekontrolovateľných náhodných faktorov.
Pôvod

Pôvod je vznik, spôsob utvárania predmetov a javov.
Premena erinyí na eumenidy

Premena Erinyí na Eumenidy je súčasťou mýtu a nastala ako výsledok procesu bohov s Orestom. 
Jeden z výkladov zmyslu mýtu: Halucinatórne Fúrie, ktoré mohol vidieť a počuť len Orestes, sú symptómy, súkromné peklo jeho duševnej choroby. Prerod Fúrií na Eumenidy znamená prechod od duševnej choroby k štastnému životu. K tejto transformácii došlo vďaka tomu, že Orestes bol ochotný prijať zodpovednosť za svoju duševnú chorobu. Nakoniec sa síce snažil o to, aby bol Fúrií zbavený, ale nepovažoval ich za nespravodlivý trest ani seba za obeť spoločnosti alebo niečoho iného. Ako nevyhnutný dôsledok pôvodného prekliatia Átreovcov symbolizujú Fúrie aj skutočnosť, že duševná choroba je obyčajne rodinnou záležitosťou, dielom rodičov a prarodičov, pretože hriechy otcov sa prenášajú na deti.
Orestes však nedával vinu svojej rodine - rodičom alebo dedovi -, i keď to pokojne mohol urobiť. Práve tak nepripisoval vinu ani bohom alebo osudu. Namiesto toho prijal svoj stav ako niečo, čo si spôsobil sám, a podstúpil úsilie smerujúce k uzdraveniu. Bol to zdĺhavý proces, jeho výsledkom však bolo uzdravenie, a pretože k nemu dospel vlastnými silami, začalo mu prinášať múdrosť práve to, čo ho prv uvádzalo do zúfalstva.
Každý skúsený psychoterapeut videl uskutočnenie tohto mýtu vo svojej praxi a bol svedkom transformácie Fúrií na Eumenidy v mysliach a životoch svojich úspešných pacientov. Táto transformácia nie je ľahká. Väčšina pacientov - nech bolo ich začiatočné nadšenie pre terapiu sebaväčšie - sa totiž dá na útek, hneď ako zistí že od nich tento proces bude koniec koncov vyžadovať, aby prevzali úplnú zodpovednosť za svoj stav a svoje uzdravenie. Radšej sú chorí a majú nad sebou bohov, na ktorých sa dá všetko zvaliť. Kto sa svojej chorobe vzoprie, prijme za ňu plnú zodpovednosť a uskutoční sám v sebe zmeny potrebné na jej prekonanie, je nielen vyliečený a oslobodený od prekliatí získaných v detstve a zdedených po predkoch, ale navyše sa ocitá v novom, odlišnom svete. To, čo prv vnímal ako problémy, chápe teraz ako príležitosti. Predtým nenávidené prekážky sú náhle vítanými impulzmi, doteraz nechcené myšlienky úžitočnými; z pocitov, ktorých sa až doteraz zriekal, sa stávajú zdroje energie a porozumenia. Udalosti, ktoré sa mu prv javili ako
nepríjemnosti, vníma teraz ako dary - vrátane tých príznakov, z ktorých sa vyliečil. "Tá depresia a záchvaty úzkosti boli to najlepšie, čo ma vôbec mohlo stretnúť," vravia obyčajne.
Technologický proces

Technologický proces je súbor technických činností určitého druhu (napr. odlievanie, zváranie, sústruženie a pod.) potrebných na zhotovenie určitého výrobku. Technologický proces je predmetom skúmania technológie.
Pôvod filozofie

Pôvod filozofie je zdroj, z ktorého neustále tryskajú podnety pre filozofovanie; je to predovšetkým údiv, pochybnosť a neistota.
Tektonický proces

Tektonický proces je geologický proces pri ktorom dochádza k pohybom a poruchám v zemskej kôre. Pôvod tektonických síl je vo vnútornej dynamike Zeme (tzv. endogénne procesy). Príkladom tektonických procesov sú pohyby pozdĺž zlomov alebo orogenéza. Tektonikcé procesy sú súčasťou deformačných procesov. Tieto javy sa vyznačujú tým, že sú naložené (prekrývajúce) na staršie primárne štruktúry a môžu ich čiastočne alebo aj úplne zastierať.
Tektonické procesy sa v prírode často prelínajú s netektonickými a tektonometamorfnými procesmi.
Pôvod zla

Pôvod zla je to, odkiaľ je zlo na svete. Podľa kozmického dualizmu je pôvod zla - kozmická sila, ktorá je v neustálom rozpore s opačnou kozmickou silou, ktorá je pôvodom dobra. Podľa antropologického dualizmu: telo, vášne a iné.
Premena prvkov

Premena prvkov je proces, pri ktorom sa žiarením alebo bombardovaním (ostreľovaním) jadra mení počet protónov v jadre atómu, a tým vzniká atóm iného prvku.
Telovýchovný proces

Proces telovýchovný je pedagogický proces, v ktorom sa plnia základné ciele telesnej výchovy, predovšetkým telesné, pohybové zdokonaľovanie žiakov a upevňovanie ich
zdravia.
Premenlivosť (biológia)

Premenlivosť alebo variabilita je charakteristická črta a schopnosť živých organizmov, vplyvom ktorej sa svojimi znakmi a morfologickými a fyziologickými vlastnosťami navzájom odlišujú. Výskyt nededičných a dedičných odchýlok existuje v rámci jedného indivídua (intraindividuálna premenlivosť), jednej skupiny (populácie), medzi jedincami (individuálna premenlivosť) a medzi skupinami (skupinová premenlivosť). Štúdiom premenlivosti sa zaoberá genetika, ktorá ju delí podľa charakteru na nededičnú (modifikácie), dedičnú (mutácie) a kombinačnú (hybridné kombinácie).
Pôvodca

Pôvodca je ten, kto je príčinou niečoho, strojca niečoho; autor.
Povolanie

Povolanie môže byť:
Fázová premenná

Fázová premenná alebo fázová súradnica je základná premenná, ktorou sa charakterizuje stav systému.
Výrobný proces

Výrobný proces je pôsobenie výrobných síl na seba navzájom, ktorého cieľom je vytvorenie určitého produktu; každý výrobný proces predpokladá cieľavedomú činnosť človeka, pracovné prostriedky a pracovný predmet, ako aj potrebné prírodné podmienky.
Výrobný proces je súbor činností, pri ktorých sa mení tvar a zloženie materiálov tak, že výsledkom je nová úžitková hodnota. Aby proces výroby mohol začať, musia byť k dispozícii výrobné faktory, tzv. inputy.
Slobodné povolanie

Slobodné povolanie je nezávislá profesijná aktivita, spočívajúca v poskytovaní služieb či vytváraní hodnôt. Označenie 'slobodný' pritom slúži na charakteristiku určitých intelektuálnych aktivít, ktorých vykonávanie si vyžaduje istú nezávislosť. Povaha slobodných povolaní vylučuje detailnú reglementáciu a prílišnú kontrolu, pretože ich predstavitelia musia byť iniciatívni, invenční a musia vyjadrovať osobné hodnotenia. Nie sú to obchodníci ani námezdne pracujúci. Predstavujú aristokraciu ducha a ich poslanie je spojené s veľkou zodpovednosťou.
Slobodným povolaním je napr.: advokát, architekt, hudobný skladateľ, herec, spevák, lekár, maliar, prekladateľ, spisovateľ a iné.
Individuová premenná

Individuová premenná je prvok jazyka predikátovej logiky označujúci v danom obore úvahy ďalej neanalyzovateľné objekty.
Vyučovací proces

Vyučovací proces je najvýznamnejšia forma pedagogického procesu, systém zložitých a vzájomne podmienenych vzťahov, súvislostí a zmien v didaktickej súčinnosti učiteľa (lektora) a žiakov (študentov), zameraný na splnenie cieľov vyučovania.
Povrch

Povrch je súhrn plôch, ktoré ohraničujú teleso, napr. zemský povrch.
Premenná (informatika)

Premenná je logické pamäťové miesto so svojou hodnotou.
V programovaní je premennou symbol, ktorý reprezentuje jednu (konkrétnu) hodnotu v jednom čase. V tom je rozdiel oproti chápaniu premenných v iných oblastiach, napríklad v určitých oblastiach matematiky. 
Premennou v počítačovom programovaní označujeme pojem, ktorý by sme si mohli predstaviť s pomocou trojuholníkového modelu, ktorého vrcholmi sú: 
Pri programovaní zapisujeme do programu práve symbolické meno. Interpreter alebo kompilátor programu potom adresuje miesto v úložisku (pamäti), vďaka čomu môže pristupovať k hodnote uloženej na tejto adrese. Pristupovať k hodnote znamená vykonávať základné (pamäťové) operácie s premennou – čítanie a zápis (úpravu) jej hodnoty.
V mnohých programovacích jazykoch je ďalšou dôležitou súčasťou konceptu premenných ich údajový typ. Tým sa chápe typ/druh údajov, ktoré je povolené do premennej ukladať (t. j. vkladať na miesto v pamäti počítača, ktoré reprezentujú). Základnými typmi sú často: celé čísla, reálne čísla, logické hodnoty, znaky a reťazce, pričom väčšina týchto základných typov je obvykle jemnejšie rozdelená (zjednodušene napríklad na celé kladné čísla v určitom rozsahu, ktorý je obmedzený veľkosťou pamäťového miesta, ktoré je rezervované pre premennú a podobne).
Významový proces

Významový proces je postupná zmena významu/významov; procesuálny aspekt významového univerza. Príkladom významového procesu je: súdenie, myslenie, vývin významu,
zmena významu (zužovanie významu, rozširovanie významu atď.), mienenie...
Zemský povrch

Zemský povrch je súhrn plôch, ktoré ohraničujú teleso Zeme. Zemský povrch má asi 510 065 600 km². Ohraničuje najvrchnejšiu zemskú vrstvu označovanú litosféra, ktorá je v kontakte, alebo prieniku s ostatnými sférami (atmosférou, biosférou alebo hydrosférou). Používa sa všeobecne pre popis javov, ktoré sa odohrávajú priamo na povrchu. Väčšina zemského povrchu tvorí voda.
Premenná (logika)

Premenná (logika) je obsadzovač miesta, ktorý sa môže nahradiť nejakou hodnotou z prípustného oboru hodnôt premennej.
Filozofický významový proces

Filozofický významový proces zahŕňa reflektované (patentné) alebo nereflektované (latentné) zmeny filozofických významových útvarov, vrátane ich genézy a zániku. Nositeľmi týchto procesov nemusia byť iba filozofi. Profesionálni (patentní) filozofi sú často „iba“ explikátormi a systematizátormi už (latentne) existujúcich filozofických významových procesov a útvarov vo vede, každodennom vedomí, umení, náboženstve. Spomedzi filozofických významových procesov sa najčastejšie tematizuje milovanie múdrosti, milovanie pravdy a filozofické myslenie.
Pozadie

Pozadie môže byť:
Viazaná premenná

Viazaná premenná je individuová premenná, na ktorú sa vzťahuje nejaký kvantifikátor. Napríklad v predikátovej formule 
A (x) (Fx -&gt; Gy)
je x viazaná premenná (je viazaná všeobecným kvantifikátorom), kým y, ktorá nie je viazaná nijakým kvantifikátorom, je voľná premenná.
Procesualita

Procesualita (lat.) je matie vlastnosti procesu.
Pozemok

Pozemok je:
Voľná premenná

Voľná premenná je premenná, ktorá nie je v dosahuje nijakého operátora.
Procesuálny

Procesuálny (lat.) je majúci ráz procesu; prebiehajúci ako proces.
Požiadavka

Požiadavka je presne vyslovená žiadosť, nárok, prianie, potrebný, nevyhnutný, samozrejmý predpoklad niečoho, potreba, nutnosť.
Výroková premenná

Výroková premenná alebo premenná výroku je zložka jazyka výrokovej logiky; výrokové premenné sú symboly výrokov, ktoré vyjadrujeme malými písmenami p, q, r..., prípadne doplnenými indexami p , p , 1 2..., p , q , q… q atď.
Prócium

Prócium (lat.) je izotop vodíka s relatívnou molárnou hmotnosťou 1. Označuje sa i ako ľahký vodík. Skladá sa z jedného protónu v jadre a z jedného elektrónu v obale. V atómovom jadre neobsahuje neutrón.
Prodikos

Prodikos (* asi medzi 480/470 pred Kr. Iúlis na Keu – † po 400 pred Kr. ?) bol filozof, sofista a rétor. Jeho rodné mesto ho často poverovalo diplomatickými úlohami v iných štátoch, o. i. v Aténach. Tam aj prednášal a vyučoval za vysoké honoráre.
Prodikos sa preslávil ako zakladateľ synonymiky. Vytvoril racionalistickú hypotézu o vzniku viery v bohov, ľudia podľa neho začali kedysi považovať za božské tie veci, ktoré najviac prospievali ich životu, ako slnko, oheň, vodu, rieky ap.
O etických názoroch Prodika podáva zaujímavé svedectvo excerpt zo spisu 'Hórai' (Obdobia), v ktorom sa vykladá známy príbeh o mladom Hérakleovi, ktorý sa rozhoduje medzi cestami, ktoré mu ponúkajú Cnosť a Zloba.
V spise 'Peri fyseós anthropú' (O prirodzenosti človeka) sa Prodikos zaoberal fyziológiou a i tu uplatňoval svoju záľubu vo významovom rozlišovaní slov.
Pozícia

Pozícia (lat.) je poloha, postavenie.
Výroková premenná výrokovej logiky

Výroková premenná výrokovej logiky je symbol výroku, ktorý vyjadrujeme, ako býva obvyklé, malými písmenami p, q, r…, prípadne doplnenými indexmi. Vzhľadom na to, že ide o premenné výrokov, možno ku každej priradiť hodnotu pravdy alebo nepravdy, to znamená, že o každom výroku p, q, r atď. sa predpokladá, že je pravdivý, alebo nepravdivý.
Požičiavanie

Požičiavanie je poskytovanie niekomu niečoho na istý čas do užívania na jeho žiadosť. Formou požičavania je aj úžera.
Duchovná produkcia

Duchovná produkcia je súčasť spoločenskej výroby, v ktorej sa tvoria idey, poznatky, predstavy, umelecké hodnoty.
Premiéra

Premiéra (fr.) je prvé uvedenie divadelnej hry alebo filmu. V médiach sa tento pojem využíva aj pri prvom konaní športového podujatia. Opakom premiéry je derniéra.
Logický pozitivizmus

Logický pozitivizmus alebo logický empirizmus je prúd novopozitivizmu, ktorý vznikol v dvadsiatych rokoch 20. storočia na základe Viedenského krúžku. Na rozdiel od predchádzajúcich etáp alebo foriem pozitivizmu aplikuje pri filozofickej reflexii poznania metódu logickej analýzy, využívajúcej prostriedky matematickej logiky.
Predstavitelia logického pozitivizmu si radikálnejšie než ktokoľvek predtým položili zásadnú otázku: Majú výroky, o ktorých hĺbajú filozofi, a otázky, ktoré sa usilujú zodpovedať, vôbec dobrý zmysel? Aby logickí pozitivisti dokázali túto otázku posúdiť, zaoberali sa najprv problémom, čo to vôbec znamená pre výrok "mať zmysel". Takto dospeli k jednoznačnému kritériu: výrok má zmysel, keď vieme, ako ho (aspoň principiálne) verifikovať; keď teda chápeme podmienky, za ktorých je tento výrok pravdivý. Vyzbrojení týmto kritériom sa potom logickí pozitivisti dali do triedenia výrokov na zmysluplné výroky a nezmyselné výroky.
Premiestnenie

Premiestnenie je prenesenie, preloženie na iné miesto, napr. preprava.
Produkcia hudby

Produkcia hudby je jedna z troch základných hudobných aktivít spočívajúca v tvorbe alebo vytváraní hudby hudobnou improvizáciou a hudobnou kompozíciou.
Produkt

Produkt môže byť:
Premietanie (deskriptívna geometria)

Premietanie (premietnutie) je základná metóda deskriptívnej geometrie. Bodmi v priestore sa vedú priamky (premietacie lúče), ktorých priesečníky s rovinou (priemetňou) predstavujú priemety týchto bodov v priemetni.
Prehľad.
Premietanie sa dosahuje pomocou použitia imaginárnych „premietačiek“. Premietnutý duševný obraz sa stáva technickou víziou požadovaného, výsledného obrazu (priemetu). Dodržaním určitej metódy premietania je možné vytvoriť predpokladaný obraz na rovinnom povrchu, napr. na papieri.
Existujú dve základné kategórie premietaní:
Rovnobežné premietanie.
Premietacie lúče vedené od objektu k priemetni sú pri rovnobežnom premietaní vzájomne rovnobežné. Tieto priamky zostávajú rovnobežné tiež v dvojrozmernom premietnutom obraze. Rovnobežné premietanie je možné prirovnať k perspektívnemu premietaniu s nekonečnou ohniskovou vzdialenosťou (vzdialenosťou medzi priemetňou a ohniskom).
Obrazy vytvorené rovnobežným premietaním sa opierajú o techniku axonometrie („merania pozdĺž osí“), ako ju opisuje Pohlkeho veta. Vo všeobecnosti môžu lúče dopadať na rovinu obrazu pod určitým uhlom (šikmo). Vo zvláštnych prípadoch lúče dopadajú na rovinu obrazu kolmo. Podľa uhlu dopadu lúčov na rovinu obrazu je rovnobežné premietanie možné rozdeliť na:
Kolmé premietanie.
Kolmé premietanie (ortogonálne) je odvodené z princípov deskriptívnej geometrie a umožňuje dvojrozmerné zobrazenie trojrozmerného objektu. Premietacie lúče dopadajú kolmo na rovinu obrazu. Tento typ premietania sa bežne používa pre pracovné výkresy. Pojem ortogonálne premietanie sa niekedy používa aj špecificky v súvislosti so zobrazovaním objektov, kde hlavné osi alebo roviny predmetu sú rovnobežné s osou premietania. Toto premietanie sa označuje ako pravouhlé premietanie.
Kolmé premietanie je možné rozdeliť podľa polohy objektu voči rovine obrazu na:
Perspektívne premietanie.
Premietacie lúče vedené od objektu k priemetni sú pri perspektívnom premietaní vzájomne rôznobežné. Fotografické objektívy a ľudské oko pracujú rovnakým spôsobom, preto obraz vytvorený perspektívnym premietaním vypadá najrealistickejšie. Príkladom sú rovnobežné línie, ktoré sa stretávajú v bode nekonečno, ktorý sa nazýva úbežník (napr. zdanie, že železničné koľaje sa približujú k jednému bodu). Perspektívne premietanie sa zvyčajne delí v závislosti na orientácii projekčnej roviny k osám znázorneného objektu na:
Hlavný úbežník je úbežníkom všetkých vodorovných línií kolmých na rovinu obrazu. Úbežník všetkých vodorovných línií leží na línii horizontu. Ak je rovina obrazu zvislá (najčastejšie), všetky zvislé línie sú kreslené zvislo a nemajú konečný úbežník na rovine obrazu.
Premisa

Premisa je súd, z ktorého v úsudku vyplýva nový súd (záver). Podľa druhu úsudku môžu byť premisami najrozličnejšie súdy a ich kombinácie. Ak má byť záver úsudku pravdivý, musia byť pravdivé a logicky správne spojené do úsudkov.
Etymológia.
Slovo premisa pochádza z lat. výrazu = predoslaná/vopred vyslovená (veta/mienka). Tento pochádza zo slovesa = vopred vysielať, predoslať, oznámiť pred niečím, povedať pred niečím iným.
Produkt filozofovania

Produkt filozofovania je ľubovoľná entita, ktorá vznikla ako výsledok filozofickej činnosti, najmä filozofický významový útvar a filozofické dielo.
Pôžitok

Pôžitok je príjemný pocit vyvolaný nejakým zážitkom, rozkoš.
Nižšia premisa

Nižšia premisa je druhá premisa kategorického sylogizmu, ktorá obsahuje subjekt záveru zvaný nižší termín ("terminus minor", S).
Produkt myslenia

Produkt myslenia je výsledok myšlienkovej činnosti, napr. pojem, súd, úsudok.
Vyššia premisa

Vyššia premisa je prvok kategorického sylogizmu, jeho prvá premisa, ktorá okrem stredného termínu obsahuje predikát záveru, ktorý sa v tejto súvislosti nazýva vyšší termín.
Požívatina

Požívatina je látka, ktorou sa človek môže živiť, prostriedok výživy človeka. K požívatinám patria potraviny, pochutiny, voda.
Hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa

Hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa (iné názvy: hrubý národný dôchodok na jedného obyvateľa/ (v prepočte) na obyvateľa/(v prepočte) na hlavu/(v prepočte) na osobu / per capita; hrubý národný produkt (v prepočte) na jedného obyvateľa/ (v prepočte) na obyvateľa / (v prepočte) na hlavu/ (v prepočte) na osobu / per capita; angl. "gross national income per capita" alebo "gross national product per capita") je hrubý národný dôchodok vydelený počtom obyvateľov sledovaného územia. Na rozdiel od celkového hrubého národného dôchodku, umožňuje hrubý národný dôchodok v prepočte na jedného obyvateľa porovnania medzi územiami s rozličnými počtami obyvateľov.
Poznámka

Poznámka môže byť:
Produkt vedy

Produkt vedy je výtvor vedeckej činnosti, často teória, hypotéza, vedecký pojem.
Edičná poznámka

Edičná poznámka je zložka komentára, ktorá obsahuje literárno-historické a textologické údaje o vydávanom diele, ukazuje jeho vznik, vývoj a premenu, ako aj opis textológovej práce s textom; odôvodnenie výberu východiskového textu, charakteristiku zásad, podla ktorých bol text pripravovaný, úpravy vychodiskového textu pri príprave textu kanonického, ďalej tzv. kritický aparát obsahujúci zoznam textových variantov.
Premýšľanie

Premýšľanie je vedomé riadenie priebehu myšlienkových procesov, pri plnej reflexii priebehu a obsahu myšlienkových operácií a pri kritickom prehodnocovaní, čiže
pri konfrontácii myšlienkových procesov so znalosťami
o skutočnosti.
Produktivita práce

Produktivita práce je celkový výstup delený pracovnými vstupmi. Produktivita práce sa zvyšuje v dôsledku dokonalejších technológií, vyššou pracovnou zručnosťou a prehlbovaním kapitálu (čiže rastom vybavenosti práce kapitálom).
Produktivita práce vyjadruje objem vyprodukovaných hodnôt pripadajúci na jednotku spotrebovanej práce za určité obdobie (rok, mesiac, deň, hodinu) podľa toho, v akom období túto produktivitu zisťujeme.
Produktivitu práce rozlišujeme aj podľa toho, čo považujeme za jednotku práce. Ak je touto jednotkou práce ľudská práca (práca vykonaná človekom meraná cenou práce – mzdou), hovoríme o "produktivite živej práce". V prípade, že za jednotku práce považujeme prácu obsiahnutú vo všetkých vstupoch do určitého transformačného procesu (výsledkom ktorého je produkovanie sledovaných hodnôt), hovoríme o "produktivite spoločenskej práce" (meranej cenou všetkých vstupov do výrobného procesu – cenou živej i zhmotnenej práce). 
Diferencované je aj vyjadrovanie objemu vyprodukovaných hodnôt; napríklad na národohospodárskej úrovni to môže byť hrubý domáci produkt, hrubý národný produkt, národný dôchodok a pod. Na tejto úrovni sa väčšinou sleduje produktivita živej práce vyjadrená na jedného obyvateľa ako merná jednotka práce.
Na úrovni jednotlivých podnikateľských subjektov (podnikov, združení a spoločností) produkujúcich konkrétne hodnoty možno vyjadriť aj objem týchto vyprodukovaných hodnôt konkrétnejšie – nielen v peňažnom objeme, ale aj v naturálnych jednotkách (kusoch, kilogramoch, metroch a pod.). Spotreba práce na tejto úrovni sa častejšie označuje ako náklady na živú a zhmotnenú prácu. 
Často sa stretávame aj s nepriamym vykazovaním produktivity práce – prácnosťou. Prácnosť je vlastne opačným vzťahom ako produktivita práce – znamená vyjadrenie potreby práce na vyprodukovanie jednotky konkrétnej hodnoty.
Poznanie

Poznanie je nadobudnutie poznatkov; vzťah medzi poznávaným a poznávajúcim. Procesuálnou stránkou poznania je poznávanie. Výsledkom, produktom poznávania je poznatok. Poznanie je predmetom skúmania v rámci teórie poznania, psychológie, intelektiky, biológie, informatiky, kybernetiky a iných disciplín.
Názory.
Táto kapitola obsahuje filozofické názory na poznanie.
Platon.
"Keď chceme niečo poznať, potrebujeme tri veci, štvrtá vec je samo vedenie - za piatu treba pokladať sám objekt, ktorý je poznateľný a skutočne jestvuje. Prvá vec je meno, druhá definícia, tretia obraz, štvrtá vedenie. Ak chceš porozumieť tomu, čo sme práve povedali, pochop to na jednom príklade a uvedom si, že je to tak so všetkým. Jestvuje čosi, čo sa volá 'kruh'; práve to, čo sme vyslovili, je jeho meno. Jeho definícia je druhá vec; skladá sa z mien a slovies, lebo 'to, čo má všade rovnakú vzdialenosť od stredu', by bola zrejme definícia toho, čo sa nazýva guľaté, okrúhle, kruh. Tretie je to, čo sa dá namaľovať a zotrieť, vysústruhovať a zničiť, lenže so samotným kruhom, na ktorý sa všetko toto vzťahuje, sa nedeje ani jedna z týchto zmien, pretože kruh je niečo iné ako tieto veci. Štvrtá vec je vedenie, rozumové poznanie a pravdivá predstava o týchto veciach; aj toto všetko treba považovať za jedno, pretože to nie je obsiahnuté ani v slovách, ani v priestorových tvaroch, ale v dušiach; z toho je jasné, že je to niečo odlišné aj od skutočného kruhu aj od toho, čo sme predtým zhrnuli do troch vecí. Z nich je príbuznosťou a podobnosťou piatej veci najbližšie rozumové poznanie; ostatné veci sú vzdialenejšie. To isté platí tiež, ak je predmetom nášho rozprávania rovný a okrúhly tvar a farba alebo dobro, krása a spravodlivosť i každé umele vytvorené a každé prirodzene vzniknuté teleso, oheň, voda i všetky podobné veci, každý živočích, duševná vlastnosť i všetko, čo robíme a trpíme. Kto totiž nepochopí nejako aspoň štyri z oných piatich vecí, nikdy nebude môcť úplne poznať piatu. Okrem toho pre nepatrné jazykové možnosti tieto štyri veci objasňujú nielen a akosť, ale aj podstatu každej veci. Preto sa nikdy nijaký rozumný človek nedováži uložiť svoje myšlienky do slov, ešte k tomu nezmeniteľných, ako je to pri písomnom zázname."
"Až keď sa tieto jednotlivé veci, mená, definície, názory a iné zmyslové vnemy navzájom obrúsia a s dobrým úmyslom preskúmajú, nešetriac pritom otázkami a odpoveďami, zažiari o každej jednotlivej veci také rozsiahle svetlo poznania a rozumu, akého je len ľudská sila schopná."
Dogmatické poznanie.
Podľa Kanta je dogmatické poznanie také poznanie, ktoré prekračuje skúsenosť.
Proembryo

Proembryo je počiatočný stav embrya.
Prenos

Prenos môže byť:
Bezprostredné poznanie

Poznanie bezprostredné je znalosť získaná bez dokazovania, priame nazretie, na rozdiel od diskurzívneho poznania alebo demonštratívneho poznania. Zahrňuje sa sem intuícia, gnóza, extáza, zrenie, zjavenie, veštenie.
Poznanie boha

Poznanie boha je nadobudnutie poznatkov o Bohu.
Podľa katolicizmu poznanie boha je možné prirodzeným svetlom ľudského rozumu zo stvorených vecí a s istotou. Napriek tomu v historických podmienkach, v ktorých človek žije, naráža na mnoho ťažkostí, ktoré mu sťažujú poznanie Boha čírym svetlom rozumu. Preto človek potrebuje byť osvietený Božím zjavením.
Podľa M. Kuzánskeho poznanie boha vyžaduje učenú nevedomosť (docta ignorantia).
Profánnosť

Profánnosť (to, čo vykazuje profánnosť sa nazýva profánne) môže byť:
Oľga Iosifovna Preobraženská

Oľga Iosifovna Preobraženská alebo Preobraženskaja (; * 2. február 1871, Petrohrad, Rusko – † 27. december 1962, Saint-Mandé, Francúzsko) bola ruská tanečnica, primabalerína a tanečná pedagogička v Paríži.
Profesia

Profesia môže byť:
Prepadnutie veci

Prepadnutie veci je druh trestu ukladaný súdom páchateľovi trestného činu; postihuje veci použité alebo určené na spáchanie trestného činu a veci získané trestným činom alebo ako odmenu zaň alebo nadobudnuté za veci ziskané trestným činom, resp. ako odmenu zaň.
Profesionál

Profesionál je odborník na určitú oblasť vedenia alebo ľudskej činnosti. Pod pojmom "profesionál v" (určitom) "danom" odbore možno rozumieť tiež človeka, ktorý sa danou činnosťou živí, tvorí hlavnú náplň jeho zamestnania, alebo inak, človek ktorý za danú činnosť poberá honorár a je pre svoju činnosť kvalifikovaný (odborným vzdelaním, praxou, skúsenosťami a pod.).
Opakom profesionála je amatér.
V slovenčine majú výrazy "profesionál" resp. amatér aj vyzdvihujúci resp. ponižujúci až hanlivý význam. Profesionál je človek ktorý sa vyzná, svoju prácu dobre ovláda (aj keď sa ňou neživí) a amatér je človek, ktorý danú činnosť zjavne neovláda (tvári sa že ju ovláda).
Demonštratívne poznanie

Demonštratívne poznanie je poznanie, ktoré je na rozdiel od bezprostredného poznania sprostredkované nielen faktmi z oblasti skúsenosti, ale aj logickou úvahou.
Profesor

Profesor (skratka prof.; z ) môže byť: