burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Eurotower (Záhreb)

Eurotower je výšková budova v chorvátskom hlavnom meste Záhreb v priesečnici ulíc Vukovarska a Lučićeva na juhozápadnom konci. Postavená bola v roku 2006, má 26 poschodí a vysoká je 97,8 m.
Sídli tu záhrebská burza cenných papierov.
Eurotower (Frankfurt am Main)

Eurotower je výšková budova v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom a sídlo Európskej centrálnej banky.
Má výšku 148 metrov, preto sa často označuje ako mrakodrap, hoci nedosahuje výšku 150 metrov, ktorá sa považuje za podmienku klasifikácie budov za mrakodrapy. Má 40 poschodí a postavená bola v rokoch 1971-1977.
Gombík

Gombík alebo gombička môže byť:
Rusnė (ostrov)

Rusnė (po litovsky: "Rusnės sala") je najväčší ostrov v Litve s rozlohou . Leží v delte rieky Nemunas pri ústí do Kurónskeho zálivu. Tu sa nachádza aj Národný park v delte rieky Nemunas. 
Na ostrove sa nachádza niekoľko riek (Vorusnė, Pakalnė, Ulmas, Dumble a Palaukys). Z juhu ostrov obmýva rieka Skrivvtė. Je to hraničná rieka z Kaliningradskou oblasťou, ktorá patrí Ruskej federácii. Západnú hranicu ostrova tvorí rieka Rusnė a severnú rieka Atmata. 
Prvá zmienka o najväčšom meste na ostrove Rusnė pochádza zo 14. storočia z roku 1365. Je to mesto Rusnė. Táto usadlosť s 1 642 obyvateľmi (2001) je bohatá na historické pamiat­ky. Nachádza sa tu okrem iných pamätihodností aj synagóga z roku 1863 a rímskokatolícky kostol z roku 1419. Zaujímavosťou tohto mesta je niekoľko častí, ktoré sa nachádzajú nižšie než hladina mora. Tieto miesta sú najnižšie položenými miestami v Litve a bývajú veľmi čas­to zatopené. 
Ďalšie ostrovy Litvy zoradené podľa veľkosti rozlohy: Briedžių, Keimo, Ku­ilių a Trušių.
Martina Grochálová

Martina Grochálová (* 6. november 1976, Čadca) je slovenská novinárka a prekladateľka.
Absolvovala štúdium nemčiny a žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre (UKF). V roku 2016 obhájila doktorát v študijnom odbore translatológia na UKF v Nitre.
V roku 2001 pôsobila v Inštitúte interkultúrnych štúdií (Ghana), o dva roky neskôr absolvovala letný vzdelávací pobyt mladých novinárov v Latinskej Amerike (Mexiko, Guatemala, Salvádor).
Viedla ako šéfredaktorka detský katolícky týždenník Rebrík (20012003), v rokoch 2003 až 2011 pôsobila v týždenníku Katolícke noviny ako redaktorka, vedúca vydania a zástupkyňa šéfredaktora. V rokoch 20122014 pracovala v Karmelitánskom nakladateľstve, od marca 2014 je PR manažérkou Spolku svätého Vojtecha.
Ako dobrovoľníčka sa angažovala v detskej organizácii eRko – Hnutie kresťanských spoločenstiev detí, kde bola predsedníčkou koledníckej akcie "Dobrá novina", ktorá podporuje rozvojové projekty v afrických krajinách. Dobrovoľnícky spolupracuje aj so "Slovenskou spoločnosťou pre spina bifida a hydrocefalus".
Z angličtiny preložila knihu Pierra Mertensa "Liesje", ktorá opisuje život dcéry autora, postihnutej hydrocefalom a rázštepom chrbtice (vydaná v roku 2006 Spolkom svätého Vojtecha). Doteraz boli publikované tieto jej preklady z nemčiny: "Youcat – katechizmus pre mladých", "Youcat - modlitby pre mladých", Anselm Grün: "Moja modlitebná kniha", "Veľkonočný príbeh", Michael Hesemann: "Môj brat pápež". V roku 2013 vyšla kniha jej rozhovorov s akademickým maliarom Miroslavom Cipárom s názvom "Počmáraný život".
Firefly

Firefly je jedným z najoriginálnejších sci-fi seriálov poslednej doby, ktorý v sebe nezvyčajným spôsobom mieša prvky zo sci-fi s motívmi z iných žánrov (najčastejšie westernu). Seriál vznikol v roku 2002 pod vedením Jossa Whedona, tvorcu seriálu "Buffy, premožiteľka upírov" a napriek svojej krátkej existencii (po prvej sérii bol televíziou FOX zrušený) si vybudoval početnú základňu fanúšikov.
Seriál rozpráva príbeh posádky transportnej lodi Serenity (triedy "Firefly", ktorá dala meno aj seriálu). Na rozdiel od protagonistov veľa iných sci-fi seriálov sa hlavné postavy nesnažia zachrániť galaxiu, ale iba prežiť - posádka berie akúkoľvek prácu od pašovania ľudí a tovaru, cez krádeže až po legálnu dopravu. Postavám komplikujú život vesmírne lode "Aliancie" (ktorá zjednotila celý hviezdny systém a funguje ako byrokratický kríženec demokratickej Federácie zo Star Treku a zlého Impéria zo sveta Star Wars), ale aj krvilační piráti, nazývaní "Plenitelia" ("Reavers").
Firefly vyniká najmä veľmi kvalitnými scenármi, v ktorých nie je ani stopa po klišé, čo sa dá ale pripísať aj faktu, že vzniklo len 14 epizód. Medzi ďalšie klady seriálu patria prepracované charaktery postáv (aj vedľajších) a unikátna snaha o realistickosť - vo svete Firefly napríklad vôbec nie sú mimozemšťania a tvorcovia ako jedni z prvých zaznamenali, že zvuk sa nešíri vo vákuu.
Povzbudená vysokými číslami predaja, ktoré seriál zaznamenal po svojom vydaní na DVD sa spoločnosť Universal Studios rozhodla Firefly oživiť - v roku 2005 tak vznikol celovečerný film "Serenity"', ktorým sa príbeh predčasne zrušeného seriálu aspoň čiastočne uzatvoril.
Roger Martin du Gard

Roger Martin du Gard (* 23. marec 1881, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko – † 22. august 1958, Bellême) bol francúzsky prozaik a dramatik, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1937.
Johannes Vilhelm Jensen

Johannes Vilhelm Jensen (* 20. január 1873, Farsø, Dánsko† 25. november 1950, Kodaň) bol dánsky spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1944. Je považovaný za jednú z hlavných postáv dánskej literatúry 20. storočia.
Pär Lagerkvist

Pär Fabian Lagerkvist (* 23. máj 1891 – † 11. júl 1974) bol švédsky básnik, dramatik, románopisec a autor poviedok a esejí, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1951.
Saint-John Perse

Saint-John Perse (pseudonym Alexis Léger) (* 31. máj 1887, Pointe-à-Pitre, Francúzsko – † 20. september 1975, Hyères) bol francúzsky diplomat a básnik, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1960 za evokatívnu imaginárnosť vo svojich dielach.
Jasło

Jasło je mesto ležiace v juhovýchodnej časti Poľska, v Podkarpatskom vojvodstve. V roku 2007 malo približne 38 000 obyvateľov. Mestské práva dostalo Jasło v roku 1365, riadilo sa magdeburským právom.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Jacob Berend Bakema

Jacob Berend (Jaap) Bakema (* 8. marec 1914, Groningen, Holandsko – † 20. február 1981, Rotterdam) bol holandský architekt známy kvôli svojej angažovanosti v rekonštrukcii Rotterdamu po druhej svetovej vojne.
Životopis.
Narodil sa v Groningene a v rokoch 1931 – 1936 tu študoval na vyššej priemyselnej fakulte. Bol do veľkej miery inšpirovaný domom v Utrechte, tzv. "Rietveld Schröder House", ktorý ho priviedol k rozhodnutiu stať sa architektom. V roku 1941 absolvoval v Amsterdame akadémiu architektúry na Delfskej technickej univerzite, kde jedným z jeho prednášajúcich bol Martin Stam. Rozhodol sa pracovať pre Cor Van Eesteren v mestskej oblasti vývoja Amsterdamu na ministerstve verejných prác.
Počas druhej svetovej vojny sa pripojil k architektonickej skupine Van Tijena a Maaskanta v Rotterdame a po vojne pracoval pre rotterdamskú štátnu bytovú výstavbu.
V 1948 sa spojil s Johannesom van den Broekom (1898 – 1978) a pridal k firme Brinkman en Van den Broek Architects. V roku 1951 Brinkman zomrel a rotterdamská architektonická prax bola premenovaná na Van den Broek en Bakema, v rokoch 1970 – 1981 existovala ako spoločnosť "Van the Broek en Bakema".
V roku 1955 sa stal tajomníkom CIAM a pripravoval desiaty CIAM kongres. Potom pôsobil ako koordinátor posledného kongresu v Otterlo. Bakema bol tiež člen pospolitosti Architectura a Amicitia a vydavateľ časopisu Fórum. 
Bakema zosumarizoval svoje urbanistické a architektonické myšlienky do predstavy o 'architekturbanizme'.
V súlade s CIAM líniou chcel vytvoriť novú cestu k mestskému dizajnu. 
V roku 1962 a 1963 sa Bakema zviditeľnil v televíznych programoch 'Van stoel – mŕtve mesto' ktoré viedli k rovnomennej publikácii. 
Od roku 1964 Bakema pôsobil ako profesor na Delfskej technickej univerzite. V rokoch 1965 – 1978 pôsobil ako profesor pre organizáciu týkajúcu sa mestských konštrukcií na univerzite umení Hamburg.
Bol hosťujúci profesor na univerzite v USA (pc. Louis, Washingtonská univerzita; Urbana, University of Illinois) a v Cambridge (Harvardova univerzita); prednášal v Edinburgu, Krakove, Varšave, Berlíne, Benátkach a Ríme.
Van den Broek opustil prax v roku 1970. Bakema sa tam udržal až do svojej smrti 20. februára 1981. Po nej firma pokračovala v činnosti, dnes pod názvom "Architectenbureau Van den Broek en Bakema". Mala obrovský vplyv na vývojové trendy v Británii a Nemecku.
Tvorba.
Firma Van den Broek en Bakema hrala hlavnú úloha v holandských povojnových rekonštrukciách. Dosiahla medzinárodnú slávu s projektmi ako nákupné stredisko v Lijnbaane (1949 – 1953), blok nájomných domov pre sklady Ter Meulen, Wassen a Van Vorst (1948 – 1951) v Rotterdame, početné obytné komplexy v Leeuwardene, Hengelo, Eindhovene, Amsterdame. V rovnakom období získala prvú zákazku od Delfskej technickej univerzity, včítane dizajnu fakulty architektúry (1959 – 1964) s auditóriom (1959 – 1966). Medzi ich najvýznačnejšie projekty patria domová výstavba v Hansaviertele, Berlíne (1957 – 1960), mestská hala v Marle (1958 – 1962) a v Terneuzene (1963 – 1972), regionálny plán Kennemerland (1957 – 59) a monumentálny Pampusplan (1965).
Dom kultúry

Dom kultúry alebo kultúrny dom je objekt určený na uspokojovanie kultúrnych potrieb a záujmov občanov, ktorého súčasťou je spravidla okrem klubovní aj viacúčelová sála.
Klubovne sú zariadenia miestneho významu, ktoré majú spoločenskú a záujmovú činnosť. Spolu so sálovým priestorom tvoria základnú skladbu kultúrneho domu. Klubovňa môže byť viacúčelová, bez špeciálnych zariadení určená pre podujatia spoločenského charakteru. Je vybavená sedacím a stolovým nábytkom. Špecializovaná klubovňa je zariadená pre špeciálnu činnosť záujmových krúžkov. V menších zariadeniach slúži na niekoľko činností, vo väčších sa z týchto priestorov stávajú monofunkčné ateliéry, učebne prípadne dielne. Sálový priestor môže byť viacúčelová sála, ktorú tvorí javisko alebo pódium, určené na usporadúvanie kultúrnych akcií, kde javisko má rovnú alebo stupňovitú podlahu.
Programová náplň kultúrneho domu.
Pri navrhovaní kultúrnych stredísk sa musia zohľadniť rôznorodé podmienky v sídlach ako využiteľnosť a existujúce kapacity. Účelovou jednotkou kultúrneho domu je 1 miesto návštevníka.
Členenie priestorov v kultúrnom dome:
Pri riešení funkčno- prevádzkových dispozičných vzťahov treba dbať na diferencovanie vstupov,
Na vytvorenie podmienok prísunu a vnútorného presunu materiálu. Na plynulosť jasnosť a dobrú orientáciu vo vnútornej prevádzke objektu. Na funkčnú priestorovú variabilitu a flexibilitu.
James Stirling

James Stirling môže byť:
Niklas Hagman

Niklas Hagman (* 5. december 1979, Espoo, Fínsko) je bývalý fínsky profesionálny hokejista. Od roku 2000 hral za klub NHL Toronto Maple Leafs. Hrával na pozícií ľavého krídelníka.
Hráčska kariéra.
Hagman hrával za klub HIFK Helsinki od roku 1997. Bol draftovaný v roku 1999 klubom Florida Panthers. Tri roky hrával v rodnom Fínsku aj za kluby Espoo Blues a Kärpät Oulu. Vo svojej prvej sezóne v NHL 2001-02 získal Hagman v 78 zápasoch 28 bodov. Počas lockoutu hrával za švajčiarsky klub HC Davos. Počas sezóny 2005-06 prestúpil z Floridy do tímu Dallas Stars. 1. júla 2008 podpísal ako voľný agent štvorročnú zmluvu s klubom Toronto Maple Leafs.
Niklasov otec Matti bol prvým fínskym hokejistom v NHL.
Wissenschaftszentrum

Wissenschaftszentrum môže byť:
Poluvsianska skalná ihla

Poluvsianska skalná ihla je prírodná pamiatka (skalná ihla), nachádzajúca sa v katastrálnom území Rajeckých Teplíc v mestskej časti Poluvsie. Je v správe štátnej ochrany prírody Malá Fatra.
Dolomitový skalný objekt ihlovitého tvaru so základňou približne 11 × 5 metrov dosahuje výšku približne 15 metrov. Významný je z vedeckého, náučného a estetického hľadiska. Pre svoju ľahkú dostupnosť (vedľa štátnej cesty do Žiliny) sa v minulosti využíval ako objekt na základný horolezecký výcvik. S ohľadom na stav puklín v strednej a hornej časti ihly je dnes táto činnosť zakázaná.
Od roku 1965 je vyhlásená za prírodnú pamiatku s výmerou . Ochranné pásmo nebolo určené. Na území chráneného areálu platí 5. stupeň ochrany. Hodnota výtvoru je predovšetkým vedecká a estetická.
Pôvod.
Je to erózne oddelená časť skaly (za prispenia tektonického narušenia) od priľahlého masívu Slnečných skál, tvaru ihly, ktorá predstavuje významný prírodný objekt. Z krajinárskeho hľadiska predstavuje významnú dominantu územia.
Mestečko Heuréka

Mestečko Heuréka (orig. "Eureka") je americký sci-fi seriál s prvkami humoru, nakrúcaný pre televíznu stanicu Sci-Fi Channel. 
Odohráva sa v rovnomennom utajenom mestečku, ktorého obyvateľmi sú najlepší vedci zo Spojených štátov. Hlavnou postavou v seriáli je bývalý U. S. Marshal Jack Carter, ktorý je keď, preváža utečenca nazad do Los Angeles (ktorým je Zoe, jeho rebelujúca dcéra v tínedžerskom veku) prinutený ostať v meste a nakoniec sa po tom, čo sa starý šerif zraní, stane jeho novým šerifom. Zatiaľ boli nakrútené dve série, Sci Fi Channel rozhodol že sa bude nakrúcať aj tretia. Seriál Eureka zakúpila na Slovensku televízia Markíza, no obdobie jeho nasadenia na obrazovky ešte nebolo určené.
Prehľad deja.
Po skončení druhej svetovej vojny si Albert Einstein uvedomil, že budúcnosť patrí vede. S Einsteinovou pomocou a s pomocou ďalších vedcov sa vtedajší americký prezident Harry S. Truman rozhodol postaviť prísne utajené mesto v odľahlej časti amerického severozápadu, ktoré by slúžilo ako útočisko a ochrana pre najcennejšie intelektuálne zdroje v krajine. Sú tu tí najlepší myslitelia a géniovia, ktorí tu pracujú na novej ére vedeckého pokroku v takmer každej oblasti ľudského poznania. Boli najatí tí najlepší architekti a plánovači, aby z mesta vytvorili raj, s najlepšími a najmodernejšími výdobytkami civilizácie pre jeho obyvateľov. Eureka sa nikdy neobjavila na žiadnej mape a je utajená pred verejnosťou.
Po päťdesiatich rokoch od založenia mesta, sú jeho obyvatelia zodpovední, priamo alebo nepriamo, takmer za každý prielom v oblasti vedeckého poznania na Zemi. No po päťdesiatich rokoch pokusoch a omylov sa značný počet pokusov nevydaril. Napríklad globálne otepľovanie je v seriáli spomenuté ako dôsledok jedného z pokusov, ktoré sa nevydarili.
Obyvatelia Eureky sa potýkajú s tými istými problémami, ako obyvatelia všetkých ostatných miest, no z dôvodu skutočnosti, že mesto je takmer výlučne obývané géniami a má takmer neobmedzené zdroje, má Eureka aj oveľa väčšie problémy ako obyčajné mestá. Napríklad úmrtnosť je v Eureke na úrovni dvojnásobku národného priemeru USA.
Eyvind Johnson

Eyvind Johnson (29. júl 1900, Boden, Švédsko – 25. august 1976, Štokholm) bol švédsky spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1974 spoločne so svojim krajanom Harry Martinosem.
Harry Martinson

Harry Edmund Martinson (* 6. máj 1904, Jämshög, Švédsko – † 11. február 1978, Štokholm) bol švédsky spisovateľ.
V roku 1949 bol zvolený do Švédskej akadémie. V roku 1974 získal Nobelovu cenu spoločne so svojim krajanom Eyvindom Johnsonom.
Množivosť

Množivosť alebo natalita alebo nativita alebo realizovaná plodivosť je jednak počet novovzniknutých, vyliahnutých alebo narodených jedincov v populácii za dané časové obdobie a jednak všeobecnejšie vrodená schopnosť jedincov v populácii rozmnožovať sa.
Nativita

Nativita môže byť:
Určenie (vymedzenie objektu)

Určenie alebo determinácia je vymedzenie objektu (aj pojmu) voči iným. Určenie v tomto zmysle je dané črtami určovaného objektu, uvedením objektov, ktoré sa určovanému podobajú a pod. Pochopenie určenia možno vyjadriť definíciou alebo tvrdením, ktoré sa podobá definícii.
Tok

Tok môže byť:
T.O.K. môže byť:
ToK môže byť:
Koryto

Koryto môže byť:
William Golding

William Gerald Golding (* 19. september 1911, Newquay, Spojené kráľovstvo† 19. jún 1993, Perranarworthal) bol anglický spisovateľ a básnik, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1983.
Životopis.
Golding pochádza z mestečka Newquay, neďaleko Cornwallu, z rodiny stredoškolského učiteľa. Vo svojom detstve bol z veľkej miery ovplyvnený otcom, ktorý bol presvedčený, že náboženstvo je prežitok a zastával radikálne politické názory. Golding začal písať už vo svojich siedmich rokoch. S rodinou sa presťahovali do Marlborough, kde navštevoval gymnázium. Neskôr študoval prírodné vedy na Oxfordskej univerzite. Štúdium nedokončil a prestúpil na anglistiku. Počas štúdia vydal svoju prvú básnickú zbierku. Potom sa však niekoľko rokov venoval herectvu. Profesorom v Salisbury sa stal ešte pred druhou svetovou vojnou. Počas druhej svetovej vojny slúžil v kráľovskom loďstve. Zúčastnil sa vylodenia v Normandii a na konci vojny sa vrátil k písaniu a vyučovaniu. V roku 1939 sa oženil s Ann Brookfieldovou, analytickou chemičkou. V roku 1961 mu jeho úspešné knihy dovolili opustiť učiteľský post a stráviť rok písaním na Hollins College vo Virgínii. Neskôr sa stal spisovateľom z povolania. V roku 1988 mu kráľovná Alžbeta II. udelila čestný rytiersky rad. Golding zomrel vo svojom domove v Perranarworthal 19. júna 1993 a bol pochovaný na cintoríne v Bowerchalke v Anglicku.
Tvorba.
Goldingova alegorická beletria často používa narážky na klasickú literatúru, mytológiu a na kresťanskú symboliku. Golding sa principiálne vyrovnáva so zlom, čím vzniká druh temného optimizmu. Jeho prvý román "Boh múch", ktorý bol roku 1954 sfilmovaný, predstavuje jednu z opakujúcich sa tém v jeho románoch. Tou je práve konflikt medzi ľudským barbarstvom a civilizujúcim vplyvom rozumu.
Rusnė

Rusnė môže byť v Litve:
Kostol svätého Ondreja (Pucov)

Kostol svätého Ondreja v Pucove je rímskokatolícky kostol dokončený v roku 1805 . Farnosť v Pucove bola založená 20. júla 1787. V tomto období sa už v obci nachádzal drevený kostol, ktorý bol zasvätený sv. Andrejovi. Tento kostol bol odkúpený v roku 1635 z Námestova. Po založení farnosti sa v obci nenachádzala fara. Preto sa začala jej výstavba. Budova drevenej fary sa začala používať v roku 1790, avšak jej priestory boli nevyhovujúce. Nová budova fary bola postavená v roku 1796 z kameňa. Táto budova slúžila správcom farnosti až do 20. storočia.
Po dokončení fary sa čoraz viac začala vynárať otázka nového kostola. Po niekoľkých rokoch rozhodovania a príprav bol v júni 1801 položený základný kameň kostola. Posviacka klasicistického kostola sv. Ondreja sa uskutočnila 6. augusta 1805. V roku 2000 bol renovovaný organ .
Kilopond

Kilopond značka kp je staršia jednotka pre silu.
1 kilopond je definovaný ako sila, vyvolaná závažím s hmotnosťou 1 kilogram v gravitačnom poli s tiažovým zrýchlením 9,80665 m/s2, t. j. pri gravitačnom zrýchlení na Zemskom povrchu. Jeden kilopond sa rovná 9,80665 newtonov. Kilopond nie je a ani nebol súčasťou sústavy SI (jednotkou sily v sústave SI je newton).
Kilopond bol v minulosti široko používanou jednotkou.
Biggles

James Bigglesworth, známy v okruhu svojich priaznivcov ako "Biggles", je fiktívny pilot a dobrodruh, ktorého vytvoril britský spisovateľ W. E. Johns.
Biggles sa prvýkrát objavil v poviedke "The White Fokker", ktorá bola publikovaná hneď v prvom čísle novovzniknutého časopisu venovaného letectvu - "Popular Flying" - v apríli 1932. V krátkom čase nasledovali ďalšie poviedky o Bigglesovi a už koncom roka 1932 vychádza aj prvá kniha príbehov o Bigglesovi "The Camels are Coming".
Dejiny Európy

Dejiny Európy je nový fenomén skúmaný v súvislosti s európskou integráciou. Nie sú to len dejiny medzinárodných vzťahov, ale najmä všeobecné dejiny európskeho priestoru.
Stredovek (476 – 1500).
Nové temné obdobie začalo za občianskej vojny v rímskonemeckej ríši za Ľudovíta I. Pobožného medzi ním a jeho synmi (830) a skončilo až korunováciou Otta I. Veľkého cisárom (962). V 14. storočí sa v Európe zhoršilo podnebie, vznikla neúroda a s tým spojený hladomor a epidémie. Čierna smrť spôsobila smrť 20 miliónov Európanov.
Novovek (1500 – 1918).
Novovek otvára niekoľko dôležitých procesov, ktoré podstatne zmenili európsku spoločnosť, hospodárstvo či politiku:
S nástupom renesancie prichádza (spolu s krízou hospodárskou a krízou v cirkvi na konci 15. storočia) vo vyspelých európskych štátoch k reformácii, v ktorej znamení je potom celé 16. storočie. So zámorskými objavmi sa Európe otvoril svet a Európa do neho začala (nie vždy ohľaduplne) prenikať. Vedúcu úlohu však už nemá do tej doby najvyspelejšie severné Taliansko, ale krajiny na atlantickom pobreží. Zároveň prichádza k zmene štátneho zriadenia a na európskych dvoroch sa stále viac presadzuje absolutizmus.
Najnovšie dejiny (od roku 1918).
Začínajú po skončení prvej svetovej vojny.
Wattrelos

Wattrelos je francúzske mesto v departemente Nord v regióne Hauts-de-France. 
Poloha.
Mesto leží pri belgických hraniciach. Susedí s obcami Roubaix, Tourcoing, Leers, Herseaux, Mouscron a Luingne.
Má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Wattrelos má 41 750 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Listina základných práv a slobôd

Listina základných práv a slobôd je deklarácia ľudských práv schválená počas ČSFR Federálnym zhromaždením ČSFR a to ústavným zákonom č.23/1991 Zb. zo dňa 9. januára 1991, ktorým sa uvádza Listina základných práv a slobôd (LZPS). Vychádza z medzinárodných dokumentov.
Z hľadiska štruktúry sa LZPS skladá z dvoch častí. Prvú časť tvorí ústavný zákon č.23/1991 Zb., ktorým sa LZPS uvádza a druhú časť tvorí vlastný text LZPS, ktorý sa skladá z úvodu (preambuly) a šiestich hláv.
LZPS nadobudla účinnosť dňom vyhlásenia v Zbierke zákonov čiastka 6., t. j. dňa 8. februára 1991. Ústava SR väčšiu časť práv a slobôd LZPS prevzala do svojho textu. Pritom však LZPS súbežne platí s Ústavou SR.
Ortodoxná synagóga v Prešove

Ortodoxná synagóga v Prešove sa nachádza v jednej z bočných uličiek v historickom centre mesta, na Okružnej ulici. Do užívania bola slávnostne uvedená na sviatok Jom kipur roku 1898. Synagóga je postavená v maurskom štýle s umelecky cenným interiérom aj exteriérom. Synagóga je súčasťou suburbia vzácnych židovských komunálnych inštitúcií skladajúci sa z modlitebne, chéderu – židovskej školy, rabinátu a rituálneho bitúnku, ktorý vybudovala Ortodoxná obec v priestore za mestskými hradbami. Komplex stavieb je Národnou kultúrnou pamiatkou registrovaný v ÚZPF pod č. 3350.
Budova.
Veľkú ortodoxnú synagógu, postavila roku 1898 stavebná firma Kollacsek a Wirth. Je to dvojpodlažná budova bez veží. Strohé neorománsko-maurské fasády možno považovať za poklad synagogálnej architektúry. Budova smeruje na juhovýchod v smere na Jeruzalem (v smere k Svätej zemi). Náklady na výstavbu synagógy dosiahli sumu 48 000 zlatých.
Interiér.
Aron ha-kodeš, alebo Archa slúžiaca na uloženie Tóry, pochádza od košického sochára Bacsóa, nástenné maľby od maliara Grazla. Bohato zdobené interiéry so zachovaným inventárom sú jednými z najatraktívnejších židovských pamiatok na Slovensku.
Snaha o prevezenie Synagógy.
V roku 1989 prejavila americká organizácia Pacific Jewish Center so sídlom v Los Angeles záujem previezť interiér synagógy do USA. Napriek podpore niektorých straníckych činiteľov sa plán nezrealizoval a to predovšetkým vďaka odporu členov židovskej obce v Prešove, ale aj v dôsledku zmeny spoločenskej situácie.
Múzeum.
Prvé Židovské múzeum v Prešove, ktoré bolo zároveň jedným z prvých na Slovensku bolo sprístupnené v roku 1931 v budove Kumštu. O jeho založenie sa zaslúžili najmä predseda geologickej obce Ing. Eugen Bárkány a dr. Teodor Austerlitz, syn slávneho prešovského rabína. Počas vojny bola zastavená jeho činnosť. Nakoľko nebol po vojne záujem o obnovenie jeho činnosti Ing. Bárkány sprostredkoval prenesenie zbierky do Štátneho židovského múzea v Prahe. Tam sa nachádzali až do rozpadu Česko-Slovenska.
V roku 1993 boli vrátené a 25. novembra bola časť zbierky sprístupnená verejnosti ako Stála expozícia Bárkányho zbierka judaík inštalovaná v prešovskej ortodoxnej synagóge. Zbierka je umiestnená na poschodí - ženskej galérii. Zbierka je v správe Múzea židovskej kultúry, ktoré je súčasťou Slovenského národného múzea.
Ribnica (rieka v Čiernej Hore)

Ribnica je malá rieka, ktorá tečie cez Podgoricu, hlavné mesto Čiernej Hory. Je prítokom Morače, ich sútok sa nachádza v centre mesta. Väčšinu leta je vyschnutá. Podgorica sa v stredoveku volala "Ribnica" podľa tejto rieky.
Tara Fitzgeraldová

Tara Fitzgeraldová (* 18. september 1967, Cuckfield, Spojené kráľovstvo) je britská herečka.
Rodina.
Jej matka Sarah Fitzgeraldová mala írsky pôvod, pracovala ako fotografka, otec Michael Callaby († 1978) bol umelec. Krátko po jej narodení sa rodina presťahovala do Freeportu na Bahamách, kde sa narodila jej sestra Arabella (1968). Keď mala Tara tri roky, rodina sa presťahovala do Londýna. O rok neskôr sa jej rodičia rozviedli a ona sa spolu so sestrou a matkou presťahovala do suterénneho bytu blízko Old Brompton Road v Kensingtone. Bývali tam spolu so strýkom Oliverom Maguirom (herec) a s tetou Caroline Fitzgeraldovou (divadelná režisérka).&lt;br&gt; 
V roku 1973 sa jej matka zosobášila s írskym hercom Normanom Rodwayom. Narodila sa im dcéra Bianca, o rok neskôr sa rozviedli. 
V Londýne Tara navštevovala Claphamskú všeobecnú školu, ktorú v šestnástich rokoch opustila a neúspešne sa hlásila na Kráľovskú akadémiu dramatických umení. Medzitým študovala aj na North London Drama Centre a živila sa ako servírka.
Kariéra.
Svoju prvú filmovú rolu stvárnila vo filme Hear My Song (1991) režiséra P. Chelsoma. Ďalej nasledovali filmy z TV produkcie. Skutočne sa však zviditeľnila filmom Sirény (1994), kde si zahrala po boku Hugh Granta. Táto rola jej zabezpečila aj miesto v rebríčku "100 najpríťažlivejších žien sveta" ("100 Sexiest Women") časopisu FHM. S Hugh Grantom si zahrala ešte vo filme Angličan, ktorý vyliezol na kopec a zliezol z hory ("The Englishman Who Went Up a Hill But Came Down a Mountain") z roku 1995. V tom istom roku získala cenu od New York Drama Critics Circle za rolu Ofélie v hre Hamlet. V roku 2001 si zahrala v českom filme Tmavomodrý svět.
Osobný život.
V roku 2001 sa zosobášila s hercom Johnom Sharianom. V máji 2003 sa však rozišli. Tara trpí akrofóbiou. Jej prateta bola Geraldine Fitzgeraldová, známa americká herečka, ktorá bola uvedená do Americkej divadelnej siene slávy ("American Theatre Hall of Fame").
Operácia Taxable

Operácia Taxable bola jedna z krycích operácií, ktorých cieľom bolo odlákať pozornosť Nemcov od inváznych síl operácie Overlord smerujúcich k Normandii. Operácia sa začala 5. júna 1944 večer a uskutočnila ju 617. peruť Royal Air Force v spolupráci s plavidlami Royal Navy. Súčasne s ňou prebiehali operácie Glimmer a Titanic.
Cieľ.
Cieľom operácie bolo vytvoriť pomocou zhadzovania kovových pások Window z lietadiel Avro Lancaster na nemeckých radaroch falošný obraz flotily plávajúcej k Cap d'Antifer severne od Le Havre, t. j. východne od skutočných vyloďovacích pláží. Pre dosiahnutie cieľa museli lietadlá letieť po predpísaných obdĺžnikových dráhach 8 x 2 míle, pričom po každom oblete sa posunuli o jednu míľu v smere dlhšej strany. Prelet malo vykonať 8 lietadiel v 2 vlnách, pri rozostupe lietadiel vo vlne 2 míle o odstupe vĺn 8 míľ. Cieľom rušenia boli radary Seetakt a Freya, preto museli mať pásky v tomto prípade väčšiu dĺžku (prispôsobenú vlnovej dĺžke radaru) ako inokedy - 1,8 m.
Vierohodnosť operácie bola doplnená nasledovnými prvkami:
Stupňovitá pyramída

Stupňovitá pyramída môže byť:
L’Anse aux Meadows

L'Anse aux Meadows (, do slovenčiny možno preložiť ako "Zátoka medúz") je lokalita na najsevernejšom cípe ostrova Newfoundland, kde manželia Helge a Anne Ingstadovi našli v roku 1960 pozostatky vikingského osídlenia, ktoré tu krátkodobo existovalo okolo roku 1000. Ide o jedinú jednoznačne doloženú vikingskú osadu v Amerike. Predpokladá sa, že by to mohol byť legendárny "Vinland" Leifa Erikssona.
Bola tu znovu vybudovaná malá osada podľa vzoru pôvodného osídlenia, ktorá je teraz populárnou turistickou atrakciou.
Miesto je od roku 1978 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Vinland

Vinland je krajina na území Ameriky, ktorú podľa povestí objavil vikingský moreplavec Leif Eriksson pravdepodobne v roku 1001.
Názov.
Názov “Vinland” má v súčasnosti dva možné výklady.
Historicky doložené vikingské osídlenie Ameriky.
V roku 1960 boli na severe Newfoundlandu na mieste nazývanom L’Anse aux Meadows objavené stopy vikingského osídlenia. Tento zatiaľ jediný nález vikingského osídlenia na území Ameriky bol prvý skutočný dôkaz, že Vikingovia na svojich cestách americký kontinent skutočne dosiahli a zároveň podnietil myšlienku, či toto nie je ona krajina z povestí známa ako Vinland.
Dnes panuje medzi odborníkmi všeobecná zhoda, že Vikingovia americký kontinent objavili a že sa premietol do ich povestí ako Vinland. Zatiaľ však nie je známy žiadny dôkaz, že by práve nálezisko v L’Anse aux Meadows malo priamu spojitosť s onou bájnou krajinou vína/pastvín.
Existuje veľa ďalších miest, o ktorých sa odborníci domnievajú, že môžu byť tým vikigským bájnym Vinlandom. Je medzi nimi napríklad Nové Škótsko, Rhode Island či Cape Cod – miesto, kde bola založená druhá stála pokolumbovská kolónia na území Severnej Ameriky (Plymouth (Massachusetts)).
Hradčanská radnice

Hradčanská radnice je renesančná stavba v Prahe 1 na Hradčanoch v Loretánskej ulici.
Ide o dvojkrídlovú stavbu, ktorá vznikla na prelome 16. a 17. storočia, kedy boli Hradčany výnosom cisára Rudolfa II. od roku 1592 vyhlásené za samostatné mesto a vznikla tak potreba výstavby jeho vlastnej radničnej budovy. Priečelie budovy nieslo znak mesta Hradčan a aj cisársky znak.
Ďalšie opravy a úpravy sa uskutočnili v prvej polovici 18. storočia, kedy bola pôvodná radnica prestavaná na obytný dom, ktorým je dodnes. Ide o zaujímavú renesančnú pamiatku v blízkosti Pražského hradu.
Pyrometer

Pyrometer je zariadenie na bezkontaktné meranie teploty na povrchu materiálov. Merajú sa ním väčšinou teploty v rozsahu -50°C až +3500°C. Náuka o bezkontaktnom meraní teploty sa nazýva pyrometria. Názov pyrometer je odvodený z gréckych slov "pyr" (oheň) a "metrein" (merať).
Vysoká škola manažmentu v Trenčíne

Vysoká škola manažmentu je vysoká škola poskytujúca vyššie vzdelanie v odbore manažmentu. Ponúka štúdium v slovenskom a anglickom jazyku v Bratislave a Trenčíne.
Rektorkou bola 13. mája 2022 menovaná už druhé volebné obdobie Dr.h.c. prof. Ing. Edita Hekelová, PhD.
História, štruktúra a študijný program.
Bola zriadená zákonom NR SR č. 286/1999 Zb. ako prvá súkromná vysoká škola k 1. decembru 1999. Zriaďovateľom VŠM je City University of Seattle, spol. s r. o.
VŠM sa nečlení na fakulty. Svojimi vzdelávacími programami nadväzuje na tradíciu poskytovania manažérskeho vzdelávania materskej univerzity so sídlom v Bellevue, štát Washington, USA, ktoré sa začalo realizovať v Trenčíne od r. 1991 a v Bratislave od r. 1992. VŠM ponúka študijné programy Podnikový manažment vo všetkých troch stupňoch. Priznávanie práv vzdelávať v týchto zameraniach malo nasledujúci časový priebeh:
Všetky programy sa dajú študovať v slovenskom aj anglickom jazyku. 
VŠM naďalej ponúka aj programy City University of Seattle, konkrétne:
Vysoká škola manažmentu je súčasťou siete vysokých škôl na Slovensku a má zastúpenie v Slovenskej rektorskej konferencii, Rade vysokých škôl, Študentskej rade vysokých škôl a Asociácii rektorov súkromných vysokých škôl.
V rokoch 2006 a 2007 absolvovala VŠM ako jediná zo súkromných vysokých škôl na Slovensku inštitucionálnu evaluáciu Európskou asociáciou univerzít (European University Association – EUA). Projekt mal podobný charakter ako väčšina systémov hodnotenia kvality, t. j. nezávislé posúdenie kvality jednotlivých procesov a ich kontroly, cielené využitie kombinácie interného a externého aspektu zabezpečovania kvality, účasť jednotlivých podielnikov na tomto procese a zverejnenie výsledkov hodnotenia. Tento model je všeobecne akceptovaný ako základ európskeho zabezpečenia kvality vysokého školstva. VŠM bola hodnotená ako úspešná a perspektívna vysoká škola. Na základe hodnotenia bolo VŠM ponúknuté členstvo v EUA. Od r. 2008 je VŠM aj členom tejto organizácie.
Ligue 1 2009/2010

Ligue 1 2009/2010 bol 72. ročník francúzskej Ligue 1 od roku 1932. Sezóna začala 8. augusta 2009 a skončila 15. mája 2010. Obhajcom trofeje bol FC Girondins de Bordeaux ale vyhral Olympique de Marseille. Bol to ich už deviaty titul. Zostúpili Le Mans Union Club 72, US Boulogne a Grenoble Foot 38. Z druhej najvyššej ligy postúpili SM Cean, Stade Brestois 29 a AC Arles-Avignon. Najlepším strelcom sa stal Mamadou Niang s Olympique de Marseille s 18 gólmi.
Petzval

Petzval môže byť:
Šoltýstvo (Poľsko)

Šoltýstvo v súčasnom Poľsku je pomocná administratívna jednotka gminy, ktorej sídlom je zvyčajne šoltýska dedina, jednak veľké dediny sa môžu skladať dokonca z niekoľkých šoltýstiev. V mestských gminách sa šoltýstvu rovná sídlisko (prípadne štvrť), no jestvujú výnimky keď šoltýstvo patrí do mestskej gminy (napríklad Władysławowo či Mikołów). Rozsah, kompetencie šoltýstva a jeho orgánov ustanovuje rada gminy v štatúte.
Ustanovujúcim a kontrolným orgánom je dedinské zhromaždenie (zhromaždenie všetkých obyvateľov), výkonným orgánom je šoltýs (porovnaj šoltýs), ktorý má právo sa podieľať a vystupovať na fóre rady gminy (kde ale nemá právo hlasovania). Poradným orgánom je šoltýska rada.
Nešoltýske dediny.
Niektoré šoltýstva okrem dediny v ktorej šoltýstvo sídli zahŕňajú tiež iné sídla, nemajúce vlastnú šoltýsku radu ani šoltýsa (napríklad malé dediny, kolónie, osady). Obyvatelia takých sídiel môžu kandidovať a byť zvolení vo voľbách na šoltýsa i člena šoltýskej rady.
V Poľsku bolo 31. decembra 2007, 40 398 šoltýstiev.
Morača

Morača () je rieka v Čiernej Hore. Pramení na jej severe, pod pohorím Rzača a tečie južným smerom v dĺžke . Vlieva sa do Skadarského jazera, ktoré leží na hraniciach s Albánskom. Povodie Morače má .
V svojej severnej časti je Morača rýchlou horskou riekou a severne od Podgorice tečie v hlbokom kaňone. Po sútoku s riekou Zeta, preteká rovnomennou planinou a pokračuje k Skadarskému jazeru, do ktorého sa vlieva. Patrí do úmoria Jadranského mora. 
Morača je stredne veľká rieka, zriedkavo viac než široká a plytká, preto nie je splavná. Jej údolím prechádza cesta z čiernohorského pobrežia a Podgorice na sever, do Srbska. Je však veľmi nebezpečná a v budúcnosti ju nahradí diaľnica. 
Rieka Morača je považovaná za jeden zo symbolov Podgorice. Je premostená viacerými mostami, Most Milenijum je jedným z nich. 
Využitie koryta.
Údolím rieky vedú dôležité dopravné spoje medzi Belehradom a Podgoricou. Kaňon je podobne ako miestny pravoslávny Monastir Morača, ktorý bol roku 1252 založený Vukanom Nemanjićom, vyhľadávaný turistami.
Stavebná fakulta Slovenskej technickej univerzity v Bratislave

Stavebná fakulta Slovenskej technickej univerzity je jednou z fakúlt Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. 
Dejiny.
Vznikla v roku 1937 po zriadení Vysokej školy technickej dr. Milana Rastislava Štefánika v Košiciach. Prvé vyučovanie bolo zahájené v Martine, dňa 5. decembra 1938 a prebiehalo na troch oddeleniach: inžinierskeho staviteľstva konštruktívneho a dopravného, inžinierskeho staviteľstva vodohospodárskeho a oddelení zememeračského inžinierstva. 
Pracoviská.
V súčasnosti má fakulta 19 katedier, ústav súdneho znalectva, centrum informačných technológií, knižnicu a informačné centrum, čím je najväčším vzdelávacím a vedecko-výskumným centrom v oblasti stavebníctva a geodézie na Slovensku. Fakulta sídli na Radlinského ulici a ulici Imricha Karvaša, v komplexe budov patriacich Slovenskej technickej univerzite v Bratislave, spoločne s fakultou Fakultou chemickej a potravinárskej technológie a Strojníckou fakultou. Stavebná fakulta pritom samotná zaberá tri bloky budovy, vrátane celej výškovej budovy na Radlinského ul.
Katedry
Budova fakulty.
Komplex budov fakulty sa nachádza v centre Bratislavy a pozostáva z troch blokov (A, B, C), ktoré sú ohraničené ulicami Radlinského, Imricha Karvaša (pôvodne Starohorská) a Námestie slobody. Výstavba rozsiahleho objektu sa začala v roku 1964 (základný kameň komplexu položili 28. apríla 1964) a jeho úplná prevádzka o desať rokov neskôr (1974). Autorom modernistickej stavby, typickej pre 60. roky 20. storočia, je architekt Oldřich Černý s kolektívom. Dominantou komplexu je 23-podlažná výšková budova situovaná na Radlinského ulici. Charakteristickým prvkom celej stavby a súčasne poznávacím znakom fakulty je impozantná lomenica, prekrývajúca hlavný vstup z ulice Imricha Karvaša. Ďalším zaujímavým prvkom sú oceľové lamely na uličnej a dvorovej fasáde bloku B či veľkoplošná farebná mozaika na prízemí výškovej budovy.
V roku 2010 prebehla výmena fasády výškovej budovy (blok C), modernizácia zvyšných blokov A a B sa uskutoční v rokoch 2020 - 2021. Interiéry sú z väčšej časti v zachovalom pôvodnom stave.
Diaľnica M25 (Spojené kráľovstvo)

Diaľnica M25 alebo London Orbital je 117 míľ (188 km) dlhý okružný diaľničný okruh okolo Veľkého Londýna. 
Je známy svojou vysokou intenzitou dopravy, ale aj nehodovosťou, a je to jeden z najfrekventovanejších diaľničných úsekov v Spojenom kráľovstve. Patrí k najdlhším mestským diaľničným okruhom na svete.
Vydavateľstvo Plantin-Moretus

Vydavateľstvo Plantin-Moretus bolo knižné vydavateľstvo v Antverpách v Belgicku. Už v 16. storočí ho založil tlačiar Christoffel Plantin a neskôr podnik prevzal jeho zať Jan Moretus. Postupne bolo v rodine dedené z generácie na generáciu a časom sa stalo jedným z najznámejších vydavateľstiev celej krajiny. V 19. storočí však zaniklo a dnes je tu tlačiarenské múzeum s rovnakým názvom.
Pre svoju mimoriadnu hodnotu bolo v roku 2005 vydavateľstvo zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Rotunda svätého Juraja (Skalica)

Rotunda svätého Juraja v Skalici je stavba postavená v ranorománskom štýle zrejme už v 11. storočí. Neskôr bola prestavaná v gotickom a barokovom štýle. Rotunda je symbolom Skalice.
Popis stavby.
Je to najstaršia historicko-architektonická pamiatka v meste. Vybudovaná bola ako kostolík na hradisku. Rotunda plnila funkciu vlastníckeho kostolíka s malou plochou na pochovávanie. Je to centrálna kruhová stavba, rozšírená o podkovovitú apsidu, má barokovú kupolu s laternou, jej apsida s konchou zostali v pôvodnej románskej podobe. Na vonkajšej strane apsidy sú stopy po dvoch románskych oknách. Murivo sa skladá z menších pieskovcových kvádrov.
Historický vývoj stavby.
Pôvodne bola postavená nižšia s rovnou strechou.
Po tom čo roku 1372 bola Skalica povýšená Ľudovítom I. na kráľovské mesto s právom hradieb, došlo k nadstaveniu rotundy nad úroveň hradieb. Rozdiel vidno vo veľkosti kameňov, kde prístavba je robená z menších kameňov.
Roku 1650 bola postavená kupola s laternou a v strede rotundy bola vstavaná krypta.
V roku 1945 došlo k poškodeniu rotundy počas bojov. Oprava bola vykonaná roku 1949, kedy získala rotunda súčasný výraz - boli odstránené vonkajšie omietky.
Roku 1970 po vyhlásení za národnú kultúrnu pamiatku bol uskutočnený archeologický, reštaurátorský a umeleckohistorický výskum.
V roku 1996 boli reštaurované nástenné fresky.
Nástenné maľby.
V rotunde sa nachádzajú vzácne nástenné maľby. Pochádzajú z konca 15. storočia a sú na nich znázornené dva výjavy z legendy o svätom Jurajovi bojujúcom s drakom. Výjavy dopĺňajú erby.
Súčasné využitie.
V roku 2002, z príležitosti osláv 630. výročia povýšenia Skalice na slobodné kráľovské mesto, inštalovalo Záhorské múzeu v Skalici v rotunde stálu expozíciu s tematickým zameraním na predstavenie tejto pamiatky a jej stavebo historický vývoj.
Martin Van Buren

Martin Van Buren (* 5. december 1782, Kinderhook, New York, USA – † 24. júl 1862, tamže) bol ôsmy prezident Spojených štátov od roku 1837 do 1841. Pred úradom prezidenta slúžil ako ôsmy viceprezident (1833 – 1837) a ako desiaty minister vnútra.
Bol kľúčovým organizátorom Demokratickej strany, vrcholnou osobnosťou dvojstranného systému, a prvým prezidentom, ktorý nemal britský alebo írsky pôvod - bol holandského pôvodu. Bol zároveň prvým prezidentom, ktorý sa narodil už ako americký občan - jeho predkovia sa narodili ešte pred revolúciou.
Most Mehmed-paše Sokolovića

Most Mehmed-paše Sokolovića alebo po slovensky Most Mehmed-pašu Sokolovića je most vo Višegrade v Bosne a Hercegovine. Bol postavený v 16. storočí cez rieku Drinu a meria takmer 180 metrov. Má 11 kamenných oblúkov, ktorých vzdialenosti sú medzi 11 – 15 metrami.
Dejiny.
Most bol vybudovaný medzi rokmi 1571 a 1577 na mieste, kde obchodná cesta medzi Bosnou a Istanbulom prekonávala rieku Drinu. Výstavbou mosta bol poverený najväčší turecký staviteľ a dvorský architekt Mimar Sinan. Názov most získal podľa Mehmeda Pašu Sokolovića, veľkého vezíra troch sultánov – Sulejmana Veľkého, Selima II. a Murata III.
Most bol niekoľkokrát opravovaný, podľa záznamov v rokoch 1664, 1875, 1911, 1939 a 1940. Tri oblúky boli zničené počas prvej svetovej vojny a počas druhej svetovej vojny ich bolo zbúraných päť. Všetky však boli neskôr obnovené. 
V poničených miestach bola historická stavba doplnená železnou provizórnou konštrukciou, aj tá však bola v októbri 1943 pri útoku Nemcov zničená. Po druhej svetovej vojne o moste písal známy juhoslovanský spisovateľ Ivo Andrić, ktorý za svoj román "Most na Drine", zaoberajúci sa významom tejto stavby pre Višegrad a celé okolie, dostal Nobelovu cenu.
Od roku 2007 je most zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Starý most (Mostar)

Starý most je most zo 16. storočia cez rieku Neretvu v Bosne a Hercegovine, ktorý spája dve časti mesta Mostar. 
9. novembra 1993, v období bosnianskej vojny, bol ako symbol vzájomného súžitia bojujúcich strán úmyselne zničený explóziami. Vďaka veľkému úsiliu bol za pomoci tureckých inžinierov znovu postavený. Nové otvorenie sa uskutočnilo 23. júla 2004.
V roku 2005 bol most zaradený na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Zámok v Ňasviži

Zámok v Ňasviži (, ) je sídelný komplex rodu Radziwillovcov v Ňasviži v Bielorusku. Rodina Radziwillovcov celý komplex vlastnila už od roku 1533. V roku 1582 začala rekonštrukcia celého komplexu, ktorá bola dokončená v roku 1604.
Ako unikátna stavba bieloruskej architektúry bol celý zámocký komplex zapísaný v roku 2000 na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Stavebná fakulta

Stavebná fakulta môže byť:
Sechemchetova pyramída

Sachemchetova pyramída alebo Pochovaná pyramída alebo Stratená pyramída je nedokončená stupňovitá pyramída, nachádzajúca sa pri Sakkáre v Egypte.
Jej staviteľom bol faraón Sechemchet (okolo 2611–2603 pred Kr.) z 3. dynastie, syn Necericheta, staviteľa prvej známej egyptskej pyramídy. Mala byť vyššia ako jej predchodkyňa Necerichetova Stupňovitá pyramída, časť egyptológov tvrdí, že dokonca o jeden stupeň väčšia. Stavba však nikdy nebola dokončená, v nadzemnej časti sa zastavila pri prvom stupni. Podzemná štruktúra, ktorú tvoria chodby, komory a zásobné priestory, sa podobá Stupňovitej pyramíde a aj napriek tomu, že je tiež nedokončená, nachádza sa vo veľmi pokročilej fáze.
Pafos

Pafos () je mesto na Cypre pri pobreží Stredozemného mora. Má vyše 40 000 obyvateľov. V mytológii je miestom zrodenia bohyne Afrodity. V minulosti bol Pafos hlavným mestom ostrova, ktoré navštívil na svojich cestách aj apoštol Pavol.
Na ostrove sa zachoval rad pamiatok starovekého Grécka aj ďalších kultúr. Najmä preto bolo v roku 1980 zaradené medzi svetové dedičstvo UNESCO.
Troodos

Troodos je najväčšie cyperské pohorie v centrálnej časti ostrova. Jeho najvyššou horou je Olympos s výškou 1 952 metrov.
V pohorí sa nachádza rada starobylých stavieb, najmä množstvo kostolov z čias Byzancie. Tieto kostoly sú plné nástenných malieb, ktoré sa zachovali do dnešných dní. Desať z nich bolo v roku 1985 zaradených na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Geológia.
Pohorie Troodos (troodoský masív) tvorí osovú časť Cypru, južne od kytherijskej (alebo pentadaktylskej) panvy. Na sever od panvy sa nachádza ešte aj pohorie Girne. Geologický výskum pohoria Troodos bol dôležitý z pohľadu rozpoznania a definície ofiolitového komplexu. Ofiolity sú zvyšky oceánskej kôry a vrchného plášťa, ktoré boli vynesené na povrch, najčastejšie procesom obdukcie. Troodoské ofiolity patria medzi najlepšie zachované a dobre preskúmané ofiolity. Zohrali významnú úlohu pri formovaní teórie platňovej tektoniky. 
Troodos je tvorený chaotickými členmi vrchnokriedovej ofiolitvej suity, pomiešanej s vrchnokriedovými až terciérnymi hlbokovodnými sedimentami oceánskeho dna, ktoré dnes tvoria subdukčnú melanž. Nad nimi sa nachádzajú mladšie neogénne plytkovodné a kontinentálne sedimenty. Pôvod ofiolitov je diskutovaným problémom. Predpokladá sa, že sú buď pozostatkami oceánskej kôry, stredooceánskeho chrbta, alebo ostrovného oblúka.
Trodoské ofiolity sú zdrojom chromitu, ktorý je ťažený ako ruda chrómu.
Choirokoitia

Choirokoitia alebo (prepis podľa novogréckej výslovnosti) Chirokitia je archeologická lokalita na Cypre v Stredozemnom mori, ktorej začiatky siahajú do čias neolitu. Oblasť je známa ako jedna z najlepšie zachovaných prehistorických pamiatok celého Stredomoria a v súčasnosti tvorí jednu z hlavných cyperských pamiatok.
V roku 1998 sa celá lokalita stala súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Šoltýstvo

Šoltýstvo môže byť:
Dišpenz

Dišpenz (iné názvy: dišpenzácia; staršie: "dispenzácia", "dišpens"; etymológiu pozri dole) môže byť:
Etymológia.
Tvar dišpenz (dišpens) má pôvod v cirkevnej oblasti, zatiaľ čo tvar dišpenzácia (dispenzácia) má pôvod v necirkevnej oblasti. Konkrétne: Slovo dišpenz pochádza z nemeckého slova "Dispens" (ktoré má rovnaké významy ako slovenské slovo dišpenz), ktoré vzniklo zo stredolatinského slova "dispensa", ktoré znamená oslobodenie od cirkevného zákona. Slovo dišpenzácia vzniklo (v konečnom dôsledku) z latinského (aj stredolatinského) slova "dispensatio", ktoré znamená rozvažovanie, usporadúvanie, nariadenie, oslobodenie a pod.
Sojuz TMA-15

Sojuz TMA-15 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-15 vyštartoval 27. mája 2009 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil troch členov Expedície 20. Potom zostal u ISS ako záchranná loď až do decembra 2009, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu.
Nosná raketa Sojuz-FG s kozmickou loďou Sojuz TMA-15 odštartovala z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 27. mája 2009 o 10:34:53 UT. Na palube sa do vesmíru vypravili traja členovia stálej posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice Expedície 20 Roman Romanenko a Frank De Winne a Robert Thirsk. 
Dňa 1. decembra 2009 o 3:56 UTC sa Sojuz TMA-15 s Romanenkom, De Winnem a Thirskom odpútal od ISS a vydal sa na Zem. Pristátie prebehlo o 7:16 UTC toho istého dňa v kazašskej stepi asi 85 km severne od Arkalyku.
Powiat ostrowski

Powiat ostrowski môže byť:
Zoznam kozmonautických článkov/2

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
2..
2. návštevná expedícia (ISS)
20.
2007 v kozmonautike2008 v kozmonautike2009 v kozmonautike
27.
27. základná expedícia na stanici Mir
Powiat ostrowski (Mazovské vojvodstvo)

Powiat ostrowski je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 75 073 obyvateľov (2006).
Wintersun

Wintersun je fínska heavymetalová hudobná skupina, ktorú založil bývalý frontman folk metalovej skupiny Ensiferum Jari Mäenpää. Exaktné žánrové zaradenie skupiny je problematické, keďže čerpá námet z viacerých podžánrov ako napríklad power metalu, folk metalu, progresívneho metalu, melodického death metalu a melodického black metalu.