Propolis

Propolis alebo včelí tmel je látka na báze živice, ktorú získavajú včely z púčikov stromov alebo iných rastlinných zdrojov. Používa sa na vyplnenie nežiaducich otvorov v úli, predovšetkým menších, väčšie sa vypĺňajú voskom. V závislosti od zloženia môže mať rôznu farbu, od zelenej po červenohnedú, najčastejšie je tmavohnedý. Pri izbovej a vyššej teplote je propolis lepkavý, pri nižších teplotách tuhne a drobí sa.
Včelári sa stáročia domnievali, že propolis má chrániť včelstvo pred dažďom a prúdením studeného vzduchu, ale výskumy v 20. storočí ukázali, že včely pri zvýšenom vetraní v zimných mesiacoch nie len prežívajú, ale dokonca sa im darí a to aj v miernejšom podnebí.
Propolisu sa v súčasnosti pripisujú nasledovné funkcie:
Včely väčšinou vynášajú odpad z úľa, ale keby sa dovnútra dostala jašterica alebo myš a zahynula tam, včelám by sa nemuselo podariť vyniesť ju von. V tom prípade by sa ju pokúsili obaliť propolisom, čím by ju vlastne mumifikovali, zbavili zápachu a zneškodnili.
Použitie.
Použitie v medicíne.
Predajcovia zdravej výživy propagujú propolis ako prírodné liečivo s priaznivými účinkami na ľudské zdravie. Ľudoví liečitelia ho často používajú na zmiernenie stavov ako sú zápaly, ochorenia vírusového pôvodu, vredy, ľahké popáleniny a obareniny. Údajne tiež priaznivo pôsobí na srdce a znižuje riziko šedého zákalu. Starí včelári odporúčajú vložiť kúsok propolisu do úst ako liek na boľavé hrdlo. Taktiež je možné zakúpiť propolisové pastilky. Hoci sa odporúča pri liečbe alergií, u ľudí citlivých na včely a včelie produkty môže spôsobiť silnú alergickú reakciu.
Niektoré z týchto tvrdení o účinkoch propolisu sú v súčasnosti objektom klinického výskumu a niekoľko študií sa objavilo v odbornej literatúre. Pretože chemické zloženie propolisu sa mení podľa ročného obdobia, druhu včiel a zemepisnej polohy, s výsledkami týchto výskumov treba zaobchádzať opatrne. Propolis pôsobí na imunitný systém, v závislosti od zloženia môže mať silné antibiotické a antifungálne účinky a štúdie naznačujú, že skutočne môže byť účinný pri liečbe popálenín. Je tiež objektom stomatologického výskumu, pretože existujú dôkazy, že vďaka svojim antibakteriálnym vlastnostiam aktívne chráni pred zubným kazom a inými ochoreniami ústnej dutiny. Môže sa použiť pri liečbe áft a v Brazílii sa skúma jeho využitie pri čistení zubných kanálikov.
Iné použitie.
Niektorí výrobcovia hudobných nástrojov používajú propolis na úpravu vzhľadu štruktúry dreva. Údajne ho používal aj Antonio Stradivari.
Zloženie.
Zloženie propolisu je v každom úli, v každej oblasti a v každom ročnom období iné. Jeho farba zavisí od zdroja živice. Väčšinou je tmavohnedý, ale môže sa vyskytovať aj v odtieňoch zelenej, červenej, čiernej a bielej. Včely zbierajú potrebné prísady z dostupných zdrojov, ale keď bežné zdroje nie sú k dispozícii, používajú napríklad priemyselne vyrobený tmel. Propolis z jedného úľa preto môže mať liečivé vlastnosti, ktoré propolis z iného úľa nemá. Vlastnosti propolisu závisia od rastlinného zdroja a včelár ich nemôže ovplyvniť. To môže byť dôvodom, prečo sa propolisu pripisuje toľko rôznorodých liečivých účinkov, a znemožniť opakovanie vedeckých štúdií, ktoré sa výskumom týchto účinkov zaoberajú. Aj vzorky propolisu získané z jedného včelstva sa môžu líšiť a kontrolované klinické testy sú preto takmer nemožné.
Zdroj propolisu sa mení so zemepisnou šírkou. V miernom podnebí včely zbierajú živicu zo stromov, hlavne topoľov a do nižšej miery ihličnatých stromov. Úlohou propolisu v prírode je zaceliť rany a chrániť stromy pred baktériami, hubami a hmyzom. V tropických oblastiach včely zbierajú propolis z kvetov, hlavne klúzií, ktoré ho používajú na prilákania opeľovačov. Chemické zloženie propolisu z miernych a tropických oblastí sa líši. Typický propolis má asi 50 zložiek, 50 % tvoria živice a rastlinné balzamy, 30 % vosky, 10 % esenciálne oleje a 5 % peľ.