Znečistenie životného prostredia vojenskou činnosťou

Spôsoby vedenia vojny zapríčiňujú obrovské škody na životnom prostredí. Pokrok vo vojne, od chemických zbraní k jadrovým zbraniam, stále viac vytvára tlak na ekosystémy a životné prostredie. Medzi konkrétne príklady vplyvu vojny na životné prostredie patrí prvá svetová vojna, druhá svetová vojna, vojna vo Vietname, občianska vojna v Rwande, vojna v Kosove a vojna v Perzskom zálive.
Nebezpečenstvo pre životné prostredie.
Vplyv samotných konfliktov na životné prostredie sa značne líši. Vplyvnými faktormi sú voľba vojenskej techniky a časový a priestorový rozsah jej použitia. Niektoré medzinárodné ozbrojené konflikty môžu byť krátke, ale veľmi deštruktívne. Niektoré občianske vojny môžu trvať desaťročia, no nemajú až taký veľký dopad. Kto bojuje, kde bojujú a ako bojujú, silne ovplyvňuje životné prostredie.
Nevybuchnutá munícia.
Vojny si vyžadujú veľké množstvo výbušných zbraní, z ktorých zlomok nevybuchne správne a zanechá nevybuchnuté zbrane. To vytvára vážne fyzikálne a chemické nebezpečenstvo pre civilné obyvateľstvo žijúce v oblastiach, ktoré boli kedysi vojnovými zónami. Tieto zbrane môžu aj po danom konflikte kedykoľvek vybuchnúť a vypúšťať do pôdy a podzemných vôd rôzne druhy škodlivých chemikálií.
Testovanie jadrovej výzbroje.
Downwinders boli jednotlivci a komunity v medzihorskej oblasti medzi pohoriami Kaskádovými a Skalnatými vrchmi, predovšetkým v Arizone, Nevade, Novom Mexiku a Utahu, ale aj v Oregone, Washingtone a Idahu, ktorí boli vystavení rádioaktívnej kontaminácii alebo jadrovému spádu z atmosférických alebo podzemných testov jadrových zbraní a jadrových havárií.
Stroncium-90.
Vláda Spojených štátov amerických študovala povojnové účinky stroncia-90, rádioaktívneho izotopu, ktorý sa nachádza v jadrovom spade. Komisia pre atómovú energiu zistila, že Sr-90, ktorý je chemicky podobný vápnikuu, sa môže hromadiť v kostiach a môže viesť k rakovine. Sr-90 si našiel cestu k ľuďom cez ekologický potravinový reťazec, ako spad v pôde bol zachytený rastlinami, ďalej koncentrovaný v bylinožravých zvieratách a nakoniec skonzumovaný aj ľuďmi.
Využívanie fosílnych palív.
S vysokým stupňom mechanizácie armády, sa používa veľké množstvo fosílnych palív. Fosílne palivá sú hlavným prispievateľom ku globálnemu otepľovaniu a klimatickým zmenám, čo sú otázky, ktoré vyvolávajú čoraz väčšie obavy. Prístup k ropným zdrojom je tiež faktorom podnecovania vojny.
Ministerstvo obrany Spojených štátov amerických je vládny orgán s najvyšším využívaním fosílnych palív na svete. Podľa CIA World Factbook z roku 2005 by sa ministerstvo obrany v porovnaní so spotrebou na krajinu umiestnilo na 34. mieste na svete v priemernej dennej spotrebe ropy, hneď za Irakom a tesne pred Švédskom.
Spaľovanie odpadu.
Jednou zo základných spoločných potrieb pre tábory a mestské oblasti zažívajúce konflikty je nakladanie s odpadom. Systémy sa počas konfliktu často pokazia, čo vedie k zvýšeniu miery skládkovania a spaľovania odpadu, nesprávnemu hospodáreniu a k menšiemu triedeniu odpadu. Systémy odpadového hospodárstva sú len jedným prvkom environmentálnej správy, ktorý sa môže počas konfliktov zrútiť. Miestne environmentálne zákony a predpisy môžu byť ignorované a miestne a národné správy môžu stratiť svoju schopnosť monitorovať, hodnotiť alebo reagovať na environmentálne problémy.
Úmyselné zaplavenie.
Záplavy môžu byť použité na znefunkčnenie pôdy, alebo na obmedzenie pohybu nepriateľských bojových síl. Počas druhej čínsko-japonskej vojny boli prerazené hrádze na riekach Žltá a Jang-c’-ťiang, aby zastavili postup japonských síl. Počas obliehania Leidenu v roku 1573 boli hrádze prelomené, aby zastavili postup španielskych síl. Počas operácie Chastise počas druhej svetovej vojny boli priehrady Eder a Sorpe v Nemecku zbombardované Kráľovským letectvom, zaplavilo tak veľkú oblasť a zastavilo priemyselnú výrobu, ktorú Nemci používali vo vojnovom úsilí.
Militarizmus a životné prostredie.
Vojenská činnosť má značný vplyv na životné prostredie. Vojna môže byť deštruktívna nielen pre sociálne prostredie, ale vojenské aktivity produkujú veľké množstvo skleníkových plynov, ktoré prispievajú k antropogénnej klimatickej zmene a spôsobujú vyčerpanie zdrojov, medzi inými environmentálnymi dopadmi na prírodu.
Emisie skleníkových plynov a znečistenie.
Vojenské znečistenie je celosvetový jav. Ozbrojené sily z celého sveta boli zodpovedné za emisie dvoch tretín chlórofluorokarbónov (CFC), ktoré boli zakázané v Montrealskom protokole z roku 1987 kvôli poškodeniu ozónovej vrstvy. Okrem toho námorné nehody počas studenej vojny spustili do oceánu minimálne 50 jadrových hlavíc a 11 jadrových reaktorov, ktoré zostali na dne oceánu.
Využívanie pôdy a zdrojov.
Potreby vojenského využívania pôdy (ako sú základne, výcvik, sklady atď.) často vytláčajú ľudí z ich pozemkov a domovov. Vojenská činnosť využíva rozpúšťadlá, palivá a iné toxické chemikálie, ktoré môžu vylúhovať toxíny do prostredia, ktoré tam zostávajú niekoľko desaťročí až storočí. Okrem toho môžu vojenské vozidlá spôsobiť aj škody na pôde a infraštruktúre. Hluk spôsobený armádou môže tiež znížiť kvalitu života blízkych komunít, ako aj ich schopnosť chovať alebo loviť zvieratá, aby sa uživili.
Zbrane a vojenské vybavenie tvoria druhý najväčší sektor medzinárodného obchodu. Medzinárodný mierový úrad hovorí, že viac ako päťdesiat percent helikoptér na svete je určených na vojenské účely a približne dvadsaťpäť percent spotreby leteckého paliva pripadá na vojenské vozidlá. Tieto vozidlá sú tiež extrémne neefektívne, náročné na uhlík a vypúšťajú emisie, ktoré sú toxickejšie ako ostatné vozidlá.
Odpovede aktivistov.
Financovanie armády je v súčasnosti vyššie ako kedykoľvek predtým a aktivisti sa obávajú dôsledkov na emisie skleníkových plynov a zmenu klímy. Obhajujú demilitarizáciu s odvolaním sa na vysoké emisie skleníkových plynov a podporujú presmerovanie týchto prostriedkov na opatrenia v oblasti klímy. Svet v súčasnosti podľa Svetovej banky vynakladá približne 2,2 % svetového HDP na vojenské financovanie. Odhaduje sa, že až do roku 2030 by zvrátenie klimatickej krízy stálo približne jedno percento celosvetového HDP ročne. Aktivisti navyše zdôrazňujú potrebu prevencie a vyhýbania sa nákladnému upratovaniu. V súčasnosti sú náklady na vyčistenie vojenskej kontaminovanej lokality najmenej 500 miliárd dolárov. Nakoniec aktivisti poukazujú na sociálne problémy, ako je extrémna chudoba, a obhajujú, aby sa aj na tieto problémy presmerovalo viac financií z vojenských výdavkov.
Skupiny pracujúce pre demilitarizáciu a mier zahŕňajú International Peace Bureau, Canadian Voice of Women for Peace, The Rideau Institute, Ceasefire.ca, Project Ploughshares a Codepink...
Pozitívne účinky armády na životné prostredie.
Existujú príklady z celého sveta ozbrojených síl národov, ktoré pomáhajú pri hospodárení s pôdou a jej ochrane. Napríklad v Indii, v meste Bhuj, pomáhali vojenské sily znovuzalesňovať celé oblasti; v Pakistane sa armáda zúčastnila projektu the Billion Tree Tsunami a spolupracovala s civilistami na zalesňovaní pôdy v KPK a Pandžábu; vo Venezuele je zodpovednosť Národnej gardy chrániť prírodné zdroje. Taktiež vojenské technológie, ako je GPS a bezpilotné lietadlá (drony), pomáhajú vedcom v oblasti životného prostredia, ochranárom, ekológom a reštaurátorským ekológom vykonávať lepší výskum, monitorovanie a nápravu.
Vojna a právo životného prostredia.
Z právneho hľadiska, ochranu životného prostredia v čase vojny a vojenských aktivít čiastočne rieši medzinárodné právo životného prostredia. Ďalšie zdroje sa nachádzajú aj v oblastiach práva, ako je všeobecné medzinárodné právo, vojnové zákony, zákony o ľudských právach a miestne zákony každej postihnutej krajiny. Niekoľko zmlúv Organizácie Spojených národov, vrátane Štvrtého Ženevského dohovoru, Dohovoru o svetovom dedičstve z roku 1972 a Dohovoru o úprave životného prostredia z roku 1977 obsahuje ustanovenia na obmedzenie environmentálnych vplyvov vojny.
"Dohovor o úprave životného prostredia" je medzinárodná zmluva zakazujúca vojenské alebo iné nepriateľské použitie techník úpravy životného prostredia, ktoré majú rozsiahle, dlhodobé alebo závažné účinky. Dohovor zakazuje poveternostnú vojnu, čo je použitie techník modifikácie počasia na účel vyvolať poškodenie alebo zničenie. Táto zmluva je v platnosti a bola ratifikovaná (akceptovaná ako záväzná) poprednými vojenskými mocnosťami.