Ondrej Krajňák (dokumentarista)

PaedDr., ThDr. Ondrej Krajňák PhD. (* 20. november 1962, Spišská Nová Ves) je slovenský filmový dokumentarista a režisér, bývalý predseda Správnej rady Ústavu pamäti národa (ÚPN) v rokoch 2013-2017. Je synom bývalého politického väzňa Jozefa Krajňáka. Zúčastňoval sa zmanipulovaných súdnych procesov proti politickému väzňovi, kňazovi Štefanovi Javorskému. 
V rozpore so zákonom o marení štátneho dozoru nad cirkvou spoluorganizoval mládežnícke stretnutia, púte do Levoče a Velehrad. Dokumentoval obdobie neslobody a Ilustroval samizdat, saleziánsky mládežnícky časopis „Svetlo,“  14/89, ktorý mal slávnostnú premiéru až na mariánskej hore v Levoči, v júli r. 1990. 
Ako predseda správnej rady ÚPN, v súlade so zákonom č. 553/2002 Z. z. o pamäti národa, podľa ktorého je povinnosťou nášho štátu sprístupniť utajenú činnosť represívnych orgánov v dobe neslobody 1939 – 1989, sa podaním dovolania na Najvyšší súd SR v spore s českým miliardárom slovenského pôvodu a bývalým predsedom vlády Andrejom Babišom, ktoré bolo potvrdené nálezom Ústavného súdu SR, zásadne zasadil o to, že podľa uznesenia Najvyššieho súdu SR sp. zn. 2Cdo 984/2015 Ústav pamäti národa už nemôže byť žalovaný osobami vedenými v registroch zväzkov ako vedomí spolupracovníci komunistickej Štátnej bezpečnosti (ŠtB). Judikát Ústavného súdu SR č. II. ÚS 285/2017 sa stal Judikátom roka 2018, nakoľko ukončil doterajšiu súdnu prax, kedy spory vedené proti ÚPN boli rozhodované len na základe svedectiev bývalých príslušníkov ŠtB. 
Ondrej Krajňák týmto ukončil prax tunelovania verejných financií za ÚPN prehraté súdne spory. Následne NR SR na návrh poslanca Antona Hrnka a ďalších prijala novelu zákona, podľa ktorej už predseda správnej rady ÚPN nemôže bez súhlasu správnej rady, ktorej päť členov menuje NR SR, dvoch vláda SR a dvoch prezident, rozhodovať o právnych postupoch vo veci súdnych sporov, ktorých účastníkom je ÚPN.
V októbri 2017 na protest proti prijatiu novely odstúpil z čela ÚPN potom, čo NR SR schválila zmenu zákona o ÚPN, deň pred tým ako nadobudla účinnosť. 21. januára 2019 opätovne celá vtedajšia opozícia (okrem  poslancov Kotlebovej ĽSNS) navrhla Ondreja Krajňáka za člena Správnej rady ÚPN.  Návrh neprešiel, pretože v tom čase mala koalícia vo výbore pre Ľudské práva  NR SR  väčšinu hlasov .
Vzdelanie.
Po absolvovaní stredoškolských štúdií sa počas komunistického režimu aktívne zapojil do práce podzemnej cirkvi. Po páde komunizmu absolvoval štúdium na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského (odbor katolícka teológia), doktorandské štúdium v Lubline (odbor žurnalistika) a doplňujúce štúdium na Pedagogickej fakulte Katolíckej univerzity v Ružomberku.
Zápas o hodnotové smerovanie Ústavu pamäti národa.
Ondrej Krajňák, bol nominovaný stranou SMER-SD až po opakovanej neúspešnej voľbe, kedy kandidát František Mikloško nezískal potrebnú väčšinu a kandidatúru Juraja Kalinu SMER-SD stiahol.
ÚPN sa po tragickej smrti Jána Langoša, ktorý nastavil jeho smerovanie v súlade so zákonom č. 553 /2002 Z.z o pamäti národa, nevyhol politickým vplyvom a odklonu od jeho poslania, keďže päť členov správnej rady volí NR SR a po dvoch vláda a prezident, dvoch členov dozornej rady volí NR SR a jedného menuje minister spravodlivosti. Po nástupe Ivana Petranského za predsedu ÚPN, nominovaného Slovenskou národnou stranou, ktorá sa zviezla na vlne nacionalizmu, nastal v ÚPN zásadný odklon od pôvodného poslania, ktorým mal byť výskum zločinov fašizmu a komunizmu. V ÚPN začali pôsobiť historici, ktorí sofistikovane relativizovali totalitný režim Slovenského štátu v r. 19391945 a obdobie normalizácie po okupácii Československa v roku 1968. Je potrebné pripomenúť, že na začiatku to vždy začína relativizovaním zločinov totalitných režimov a odhaľovaním pamätných tabúľ ich predstaviteľom a končí po získaní politickej moci ich politickou rehabilitáciou. Do správnej rady ÚPN bol v roku 2009 zvolený exposlanec HZDS a predseda občianskeho združenia Politickí väzni Zväz protikomunistického odboja (PV ZPKO) Arpád Tarrnóczy, ktorý v minulosti odhalil pamätnú tabuľu predstaviteľovi ľudáckeho režimu a antisemitovi Jozefovi Kirschbaumovi a v časopise Svedectvo vydal oslavný článok o veliteľovi Hlinkovej gardy Otomarovi Kubalovi.
Ondrej Krajňák, ktorý sa pokúsil o zmenu hodnotového smerovania ÚPN sa preto musel dostať do konfliktu so zamestnancami ÚPN, Ivanom Petranským, Jergušom Sivošom, vtedajším predsedom odborov a Martinom Lackom, ktorý pravidelne podporoval krajnú pravicu, kde bol oslovovaný na viacerých webových stránkach vďaka jeho názorom na Slovenské národné povstanie. Podľa neho išlo o protištátne sprisahanie a zločin proti základným záujmom Slovákov. Jeho mediálne výstupy preverovala v minulosti aj polícia. Lacko sa netajil svojimi sympatiami k Marianovi Kotlebovi a jeho Ľudovej strane Naše Slovensko.
Ondrej Krajňák sa principiálne v zmysle zákona o pamäti národa postavil aj proti aktivitám historika Jána Bobáka, ktorý organizoval medzinárodnú vedeckú konferencie „Gustáv Husák a jeho doba“, spojenú s prezentáciou rovnomennej publikácie Branislava Kinčoka.“ Je pritom zachovaná správa z júla 1944 pripravená Husákom a určená na rokovanie v Moskve, v ktorej odporúča, aby sa Slovensko stalo súčasťou Sovietskeho zväzu. Aj vďaka týmto aktivitám ÚPN sa Gustáv Husák ako normalizátor po okupácii Československa 21. augusta 1968 dostal medzi nominantov ankety usporiadanej Rozhlasom a televíziou Slovenska (RTVS) Najväčší Slovák.
Keďže v každom demokratickom štáte, ktorý je členom EÚ by bolo neprípustné, aby boli zamestnancami inštitúcie, ktorá má byť garantom seriózneho výskumu zločinov totalitných režimov osoby, ktoré aktívne zľahčujú a relativizujú zločiny fašizmu a komunizmu, Ondrej Krajňák ukončil s Martinom Lackom a Jánom Bobákom pracovný pomer za čo sa proti nemu spustila masívna diskreditačná kampaň a kritika jeho činnosti na poste predsedu Správnej rady ÚPN. 
Stanoviská ku kritike.
Preklad z anglického jazyka: 
"„My, predstavitelia Európskej siete úradov spravujúcich písomnosti tajnej polície s obavami pozorujeme pretrvávajúcu situáciu na Slovensku, a to v súvislosti s obvineniami proti predsedovi Správnej rady ÚPN Dr. Ondrejovi Krajňákovi.Sme presvedčení, že výsledky činnosti ÚPN vrátane aktivít na medzinárodnej úrovni, sú dôkazom zodpovedného plnenia úloh ústavu, spojených so zverejňovaním zločinov spáchaných v dobe totalitných režimov.Snaha prepisovať dejiny, a to najmä členmi bývalej tajnej polície, je typická pre všetky postkomunistické krajiny. Odolávanie takýmto snahám si nepochybne vyžaduje občiansku odvahu.Preto vyzývame predstaviteľov politických strán na Slovensku, aby sa zasadili o zodpovedné hodnotenie obdobia neslobody a aby pre ÚPN vytvorili priaznivé pracovné prostredie, ktoré mu umožní riadne fungovať.“"
Podpísaní zástupcovia sieti z krajín, ktorí sa zúčastnili na spoločnom rokovaní  v Krakove.