Jošimune Tokugawa

Jošimune Tokugawa (jap.: 徳川 吉宗 "Tokugawa Jošimune") bol ôsmym šógunom Tokugawskej dynastie, ktorý vládol od 1716 až do svojej abdikácie v roku 1745. Bol synom Micusadu Tokugawu, vnukom Jorinobua Tokugawu a pravnukom Iejasua Tokugawu.
Rodokmeň.
Jošimune nebol synom posledného šóguna. Pochádzal z vedľajšej vetvy klanu Tokugawa. 
Iejasu Tokugawa, zakladateľ Tokugawského šógunátu, si bol veľmi dobre vedomý zániku rodovej línie klanu Minamoto v roku 1219 a obával sa, že aj jeho rod môže postihnúť rovnaký osud a vláda rodiny Tokugawa v Japonsku skončiť. A tak, kým jeho syn Hidetada Tokugawa vládol ako šógun, vybral jeho troch mladších bratov na vytvorenie "gosanke," dedičných vedľajších rodov rodiny Tokugawa, z ktorých mohol byť vybraný šógun, v prípade, že by šógun z hlavnej vetvy rodu nemal mužského potomka. Tri "gosanke" boli vetvy Owari, Kii a Mito. 
Jošimune bol z vetvy rodu sídliacej v provincii Kii. Zakladateľ domu v Kii bol jeden zo synov Iejasua Tokugawu, Jorinobu Tokugawa. Iejasu ho vymenoval za daimjóa Kii provincie Kii. Jeho nástupcom sa stal jeho syn Micusada Tokugawa. Nástupcami Micusadu sa stali jeho dvaja synovia a po ich smrti sa daimjóm Kii v roku 1705 stal jeho štvrtý syn Jošimune Tokugawa, ktorý sa neskoršie stal šógunom.
Jošimune bol blízky príbuzný Tokugawských šógunov. Jeho starý otec, Jorinobu Tokugawa, bol bratom druhého šóguna Hidetadu Tokugawu, kým Jošimuneov otec, Micusada Tokugawa, bol bratrancom tretieho šóguna Iemicu Tokugawa. Jošimune bol teda druhostupňovým bratrancom štvrtého a piateho šóguna (dvoch bratov) Iecuna Tokugawa a Cunajoši Tokugawa, ako aj druhostupňovým bratrancom Cunašigeho Tokugawu, ktorého syn Ienobu Tokugawa sa stal šógunom. 
Prvé roky (1684 – 1716).
Jošimune Tokugawa sa narodil v roku 1684 v bohatej oblasti Kii, ktorej vládol jeho otec, Micusada Tokugawa. Jošimuneho detské meno bolo Genroku Tokugawa. V čase jeho mladosti vládol v Ede ako šógun jeho druhostupňový bratranec Cunajoši Tokugawa. Provincia Kii bola bohatá oblasť s veľkosťou ročného príjmu viac ako 500,000 "koku," ale stále bola v dôsledku zlej finančnej správy v dlhoch. V časoch Micusadu, bola oblasť Kii dokonca v obrovských dlhoch a okrem toho musela odvádzať aj vysoké daňové poplatky šógunátu.
V roku 1697, Genroku podstúpil ceremoniál dospelosti a prijal meno Šinnosuke Tokugawa. V roku 1705, keď mal Šinnosuke 21 rokov, jeho otec Micusada a dvaja starší bratia zomreli. Vládnuci šógun Ienobu Tokugawa ho vymenoval za daimjóa provincie Kii. Šinnosuke prijal meno Jorikata Tokugawa a prevzal riadenie provincie do vlastných rúk. Veľký objem dlhu, ktorý oblasť dlhovala vláde v Ede a zdedený ešte z čias jeho otca a starého otca veľmi zaťažoval hospodárstvo provincie. Situáciu ešte zhoršilo, že v roku 1707 cunami zničilo pobrežné oblastí provincie provincie Kii. Jorikata robil všetko, čo mohol, aby stabilizoval situáciu v oblasti a pri rekonštrukcii zničenej oblasti sa spoliehal aj na šogúnovu pomoc v Eda. 
V roku 1712 zomrel šógun Ienobu a jeho nástupcom sa stal jeho syn, ešte chlapec Iecugu Tokugawa. Jorikata sa medzitým rozhodol už viac nespoliehať na konzervatívnych radcov ako bol Hakuseki Arai na združených na šogúnovom dvore v Ede a urobiť sám, čo najlepšie vedel na stabilizáciu vecí v provincii Kii. Ale kým mohol uskutočniť svoje zámery, zomrel roku 1716 mladý šógun Iecugu. Ďalšie deti pochádzajúce od šóguna Ienobu boli ešte príliš malé na vládnutie a preto najvyšší vládny hodnostári rozhodli vybrať ďalšieho šóguna z vedľajšej vetvy rodiny Tokugawa.
Šógun Jošimune (1716 – 1745).
Jošimune zaujal funkciu šóguna v Šótoku 1 (1716). Vláda jeho šógunátu trvala 30 rokov.
Jošimune je dnes považovaný za najúspešnejšieho a najschopnejšieho z tokugawských šógunov. 
Josšimune založil "gosankjó" s úmyslom posilniť (alebo možno vymeniť) systém "gosanke". Dvaja z jeho synov, spolu s druhým synom jeho následníka Iešigeho, sa stali zakladateľmi vedľajších rodových línií Tajasu, Hitocubaši a Šimizu. Na rozdiel od "gosanke" však nevládli priamo žiadnym oblastiam. Napriek tomu ostali tieto rody až do konca obdobia Edo vplyvnými a niektorí z neskorších šógunov pochádzali z línie Hitocubaši.
Jošimune je známy pre svoje finančné reformy, ktoré mali za cieľ zlepšiť ekonomickú situáciu v krajine a opätovne naštartovať hospodárstvo. Prepustil konzervatívneho radcu Hakuseki Araia a začal niečo, čo sa stalo známe ako Reformy Kjóhó. 
Hoci štúdium a rozšírovanie kníh zo zahraničia bolo od roku 1640 v Japonsku prísne zakázané, Jošimune uvoľnil v roku 1720 tieto obmedzenia a tým naštartoval prílev európskych technických a filozofických kníh do Japonska. Začal sa rozvoj Západných vied alebo "rangaku".
V roku 1745 Jošimune odišiel na odpočinok, prijal titul ógošo a zanechal svoj post svojmu najstaršiemu synovi. Titul ógošo prijal aj Iejasu Tokugawa, keď odišiel na odpočinok v prospech svojho syna Hidetada, ktorý potom po odstúpení tiež prijal tento istý titul.
Jošimune zomrel v 20, deň 5. mesiaca v roku Kan'en 4.
Éry Jošimuneho vlády.
Roky, v ktorých bol Jošimune šógunom sú špecificky identifikované viac ako jedným názvom éry alebo "nengó".
V populárnych médiách.
Jošimune Tokugawa bol hlavná postava v rozsiahlom televíznom seriáli Šógun Abarenbo. Tento "džidaigeki" obsahoval niekoľko skutočných zreteľov z kariéry Jošimunea, hoci program bol z väčšej časti fikcia.
V roku 1995 dráma Taiga "Hačidai šógun Jošimune" zobrazila život Jošimunea. Nišida Tošijuki zobrazil dospelého Jošimunea v seriáli James Miki.