burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
NGC 4672

NGC 4672 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 4673

NGC 4673 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 4674

NGC 4674 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4675

NGC 4675 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 4676

NGC 4676 alebo Myši sú dvojica interagujúcich galaxií v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785. Ich zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4677

NGC 4677 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 4678

NGC 4678 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4679

NGC 4679 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4680

NGC 4680 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. mája 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4681

NGC 4681 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4682

NGC 4682 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4683

NGC 4683 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4684

NGC 4684 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 4685

NGC 4685 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4686

NGC 4686 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4687

NGC 4687 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. marca 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4688

NGC 4688 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4689

NGC 4689 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 4690

NGC 4690 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 4691

NGC 4691 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4692

NGC 4692 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4693

NGC 4693 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4694

NGC 4694 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4695

NGC 4695 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 24. marca 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4696

NGC 4696 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 7. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
NGC 4697

NGC 4697 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,2.
NGC 4698

NGC 4698 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. januára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 4699

NGC 4699 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,6.
NGC 4700

NGC 4700 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Dat

Dat () je postava androida vo fiktívnom svete Star Treku, ktorú stvárnil Brent Spiner.
Seriály a filmy.
Je jedinečný android vytvorený dr. Noonienom Soongom. Stal sa členom Hviezdnej flotily a slúžil ako druhý dôstojník a hlavný operačný dôstojník na hviezdnych lodiach Enterprise-D a Enterprise-E. Dat vystupoval v celom seriáli "" a nadväzujúcich filmoch.
Dat bol umelou formou života, navrhnutý tak, aby sa podobal človeku. Charakterovo sa podobal Spockovi z pôvodného "Star Trek (seriál)" a to v tom, že bol takisto vybavený rozumnou, analytickou mysľou a len ťažko chápal ľudí, ale pojem ľudstvo ho silne priťahoval. (Vulkánsky názor na logiku a stoicizmus mu pripadal veľmi obmedzujúci.) Táto túžba zmiešaná s jeho úprimnosťou a nepopierateľnou nevinnosťou divákov okúzlila a učinila ho jednou z najobľúbenejších postáv seriálov Star Trek.
Čo sa týka Datovho mena v seriáli existujú rozpory. Dat odpočiatku tvrdí, že si meno zvolil sám. Ale keď sa neskôr objavujú podobní androidi, zisťujeme, že ich mená sú dielom ich tvorcov.
Michal Mertiňák

Michal Mertiňák (* 10. október 1979, Považská Bystrica) je bývalý slovenský profesionálny tenista, reprezentant v Davis Cupe, v ktorom dosiahol v roku 2005 finálovú účasť (v rozhodujúcom piatom zápase prehral s Mariom Ančičom). Lepšie výsledky dosahuje vo štvorhre, v nej vyhral počas svojej kariéry 11 turnajov ATP vo štvorhre. Jeho najvyššie umiestnenie v ATP Entry Ranking je 129. miesto, ktoré dosiahol 11. júla 2005. Vo štvorhre mu od 7. decembra 2009 patrí 13. priečka na svete.
Ocenenia.
V roku 2006 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.
Dunajská cyklistická cesta

Dunajská cyklistická cesta (, ) je cyklistická cesta po brehoch Dunaja z nemeckého Donaueschingenu cez Rakúsko a Slovensko do maďarskej Budapešti. Tvorí časť trasy EuroVelo 6 zo siete cyklotras EuroVelo a má dĺžku zhruba 1200 kilometrov.
Úsek z Passau do Viedne dlhý zhruba 326 kilometrov patrí medzi najznámejšie a najfrekventovanejšie cyklotrasy v Európe — každoročne ju navštívi cca 300 000 cyklistov (z toho asi 60 000 prejde celý tento úsek).
Na slovenskom úseku začína pri hraničnom prechode Berg a končí sa pri Štúrove. Je dlhá a vedie pozdĺž dunajskej hrádze. Za bratislavským Prístavným mostom sa rozdeľuje na pravobrežnú a ľavobrežnú vetvu, pričom obe vetvy sa opäť spoja na priehradnej hrádzi Gabčíkovo. Na väčšine trasy má kvalitný asfaltový povrch, takže je vhodná aj pre korčuliarov.
Barbakán

Barbakán (z francúzskeho "barbacane," slovensky aj "predbránie") je neskorogotický pevnostný prvok zabezpečujúci bránu mesta alebo hradu. Staval sa nad bránami miest, hradov, pevností a podobne. Chránil bránu pred delostreľbou a zároveň umožňoval bezpečný prístup obrancom brány nad jeho priestormi. Barbakány majú zväčša masívne múry, výnimočne sú aj s vežou. Stavali sa najmä v stredoveku, posledné klasické barbakány vznikli v 16. storočí.
Na Slovensku sa s ním môžeme stretnúť na Spišskom hrade či v Banskej Bystrici, kde je súčasťou mestského hradu. Z miest mal barbakány napríklad Bardejov. Pri českých hradoch je barbakán veľmi vzácny - použitý bol napr. na Pražskom hrade, Helfštýne či Pernštejne.
Nui

Nui je jedným z atolov štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 tu žilo 548 ľudí.
Ostrovy a ostrovčeky.
Atol Nui pozostáva minimálne z 21 ostrovov a ostrovčekov:
Najväčší, najjužnejší a najvýchodnejší ostrov je Fenua Tapu, ktorý nasleduje Meang, čo je najzápadnejší ostrov.
Jazyky.
Obyvatelia atolu Nui hovoria kiribatčinou a tuvalčinou, pretože predkovia dnešných obyvateľov Nui pochádzajú z Kiribati.
Nukufetau

Nukufetau je jedným z atolov štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 na ňom žilo 586 ľudí. Atol pozostáva z minimálne 33 ostrovov alebo ostrovčekov.
Najväčším ostrovom je Motulalo. Na ostrove Savave sa nachádza osada.
Nukulaelae

Nukulaelae je jedným z atolov štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 tu žilo 393 obyvateľov.
História.
Atol bol osídlený ľuďmi zo susedného atolu Vaitupu. V roku 1860 tu žilo približne 300 ľudí. Kresťanstvo bolo prvýkrát predstavené v roku 1861 stroskotancom z Cookovych ostrovov. V roku 1863 boli dve tretiny obyvateľov unesení peruánskymi otrokármi do fosfátových baní na ostrove Chincha na pobreží Peru. Nikto z nich sa viac nevrátil. V roku 1892 kapitán Davis napočítal na atole iba 95 obyvateľov.
Poloha a charakter územia.
Atol sa nachádza na juhovýchode Tuvalu. Pozostáva z 19 ostrovčekov:
Legendy.
Legenda hovorí, že atol prvýkrát zazrel biely muž. Prišiel sám, ale neusadil sa tu, pretože tam neboli stromy a zem bola pustá.
Neskôr vraj prišiel iný muž, Valoa z Vaitupu, ktorý objavil atol pri svojej rybárskej výprave. Nezdržal sa dlho, ale vrátil sa na Vaitupu pre kokosové orechy, ktoré potom zasadil na Nukulaelae. Vrátil sa tam viackrát a zakaždým priviezol ďalšie orechy na zasadenie. Keď začali stromy plodiť ovocie, spýtal sa náčelníka Vaitupu, či by sa na Nukulaelae nemohol usadiť.
Valou sprevádzali jeho dvaja synovia Moeva a Katuli a dcéra Teaalo. Neskôr na atol zaútočil bojovník Takauapa z Funafuti a dvoch chlapcov zabil v boji, ale Teaalo bola ušetrená a neskôr porodila dieťa.
Vaitupu

Vaitupu je najväčší atol štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 tu žilo 1591 obyvateľov. Hlavná osada sa nazýva Asau.
Poloha a charakter územia.
Atol sa rozprestiera na rozlohe 5,6 štvorcových kilometrov vrátane bažín, lagúny, mangrovovníkov a rozptýlených koralových útesov.
Atol sa skladá z 9 ostrovov:
Trvalo obývaný je iba hlavný ostrov Vaitupu.
Jediná osada sa skladá z dvoch častí, Tumaseu a Asau. Je v nej kostol, základná škola, penzión a pošta. Na ostrove je aj stredná škola Motufoa vzdialená asi 2 km od osady a nemocnica vzdialená asi 1 km.
Žije tu druhá najväčšia populácia Tuvalu, 1591 ľudí. Je sem posielaných 600 študentov vo veku od 13 do 21 rokov z celého súostrovia do strednej školy Motufoa.
Aj cez pomerne veľkú rozlohu bol ostrov počas 40-tych rokov 20. storočia preľudnený, preto niekoľko rodín odišlo na Fidži.
V 20. storočí sa Vaitupu stalo vzdelávacím strediskom Tuvalu. Londýnska misijná spoločnosť tu v Motufoue otvorila v roku 1905 strednú školu. Motufoa nebola školouiba pre Vaitupu. V roku 1923 sa sem presunula aj vládna základná škola z Funafuti a škola bola nazvaná Ellicefou.
D. G. Kennedy bol prvým riaditeľom školy. Škola bola zatvorená v roku 1953 a bola presunutá do Školy Kráľa Juraja V. v Kiribati. Dvaja významní Tuvalčania, prvý generálny guvernér Penitala Teo a prvý premiér Toalipi Lauti boli tiež žiakmi školy Ellicefou.
Legendy.
Legenda hovorí, že prvým osadníkom na Vaitupu bol Telematua, ktorý prišiel na kanoe zo Samoy. Spolu s ním prišiel aj jeho syn Foumatua a vnuk Silaga. Telematua, ktorý najprv navštívil Funafuti, kde nechal svoju ženu Futi, zanechal svoju druhú ženu Tupu na Vaitupu. Potom rozdelil svoj čas medzi tieto dva ostrovy. Ľudia z Funafuti sa často pýtali, prečo Telematua odchádza tak často a kedy sa vráti. Futi odpovedala „Voai ia Tupu“, teda aby videl Tupu, čo sa neskôr skrátilo na „Vaitupu“.
Na Vaitupu je šesť veľkých rodinných skupín, ktoré tvrdia, že pochádzajú z rodiny Telematua. Delia sa do troch základných klanov pomenovaných Tua, Lotoa a Kilitai. Každý z klanov volí jedného náčelníka, ktorý ich reprezentuje v sneme troch náčelníkov.
Nanumaga

Nanumaga alebo Nanumanga je atol v súostroví Tuvalu. Jeho rozloha je asi 3 štvorcové kilometre. V roku 2002 tu žilo 589 obyvateľov. Jedinou osadou na atole je Tokelau.
Sú tam tri lagúny, z ktorých najväčšia, Vaiatoa, má 4 ostrovy. Rastú tam mangrovníkové porasty a suchá vegetácia. Atol má tvar vajca.
Niulakita

Niulakita je najjužnejší a najmenší ostrov krajiny Tuvalu. Je dlhý 1 km a je približne vajcovitého tvaru. Podľa sčítánia obyvateľstva v roku 2012 mal 27 obyvateľov..
V roku 1949 bola Niulakita osídlená obyvateľmi z preľudneného Niutao. Dovtedy bol ostrov neobývaný.
Na ostrove sú štyri jazerá či nádrže a dedina.
Niutao

Niutao je ostrov krajiny Tuvalu.
Heterotrofia

Heterotrofia (gr. "heteros" = iný, "trofein" = živiť sa) je spôsob výživy organizmov pomocou získavania uhlíku pre výrobu svojich organických látok rozkladom organických látok (nedokážu si ich vytvoriť ), ktoré prijali z okolia pre svoj vývoj a rast. Je to protiklad autotrofie. Podľa druhu živín a spôsobu života medzi heterotrofy patria živočíchy, huby, človek.
Špeciálne prípady heterotrofie sú:
Autotrofia

Autotrofia (gr. "autos" = sám, "trofein" = živiť sa) je schopnosť organizmov samy si vytvárať organické látky, ktoré získavajú pomocou asimilácie (fotosyntézy).
Primárnym produktom asimilácie sú cukry. Následnými syntézami vznikajú tuky, bielkoviny ako aj katalytické a regulačné organické látky. Autotrofné organizmy sú preto producentami organických látok.
Autotrofný organizmus

Autotrofné organizmy sú organizmy vytvárajúce látky pre svoj život a rast pomocou autotrofie.
Rastliny, ktoré tvoria organické látky vo svojom tele z látok anorganických. Prijímajú uhlík na tvorbu organických molekúl z CO2. K premene je potrebná energia. 
Podľa formy energie, ktoru z prostredia prijímajú a využívajú ich môžeme zaradiť do dvoch skupín:
Zelené rastliny a fotosyntetizujúce baktérie.
Sú schopné pomocou asimilačných farbív prijímať svetelnú energiu a transformovať ju na energiu chemických väzieb zo súčasnej syntézy organických látok. V prípade zelených rastlín sa tento proces nazýva fotosyntéza (fotoautotrofia).
Nezelené mikroorganizmy.
Nezelené mikroorganizmy nemajú asimilačné farbivá, a preto využívajú na syntézu organických látok chemickú energiu. Tento proces sa preto nazýva chemosyntéza (chemoautotrogia).
Parazitizmus

Parazitizmus je vzťah, v ktorom jeden organizmus, tzv. parazit, odoberá živiny (organické a anorganické látky) pre svoju existenciu druhému, tzv. „hostiteľovi“, prípadne v ňom žije a tým ho oslabuje. Do tela hostiteľa často parazit vylučuje jedovaté látky nazývané toxíny. Príkladom parazitov sú vírusy. Parazitické organizmy nájdeme medzi baktériami, hubami, rastlinami, i živočíchmi.
Názvy.
Tento vzťah sa označuje i ako cudzopasníctvo, parazitovanie, cudzopasenie , zriedkavo parazitstvo , zriedkavo príživníctvo. Parazit sa niekedy označuje i ako cudzopasník, príživník, zriedkavo cudzopas(es).
Delenie.
Podľa priestorových vzťahov delíme prarazitov na:
Podľa časových vzťahov k hostiteľovi sa parazity delia na:
Zvláštnym prípadom parazitizmu je hniezdny parazitizmus vtákov, ako napríklad u kukučky jarabej.
Parazit

Parazit alebo cudzopasník (zriedkavo resp. zastarano: cudzopas, cudzopasec) môže byť:
Saprofytizmus

Saprofytizmus je výživa odumretými organizmami alebo organickými zvyškami, ktoré daný organizmus (tzv. „saprofyt“) rozkladá, mineralizuje na jednoduché organické látky. 
Na rozklade organických zvyškov sa saprofyty zúčastňujú v pravidelnom poradí pričom konečný produkt jedného saprofyta je východiskovým produktom pre druhého saprofyta. Takýto postupný rozkladný reťazec nazývame metabióza. Medzi saprofyty patria baktérie, huby, slizovky, niektoré rastliny napr. koralica lesná alebo hviezdovka hlístová.
Chemosyntéza

Chemosyntéza je asimilácia oxidu uhličitého, pri ktorej sa energia získava oxidáciou jednoduchých anorganických látok, zriedkavejšie organických látok, a nie (ako pri fotosyntéze) zo slnečnej energie. 
Je to spôsob výživy a fylogeneticky najstarší spôsob tvorby organických látok, ktorý sa udržal dodnes. Vyskytuje sa najmä pri mikroorganizmoch, ktoré nemajú asimilačné farbivá, sú to baktérie.
Pri chemosyntéze sa neuvoľňuje kyslík ako pri fotosyntéze.
Baktériami, ktoré sa živia chemosyntézou, sú:
Procesy chemosyntézy mali nezastúpiteľnú úlohu v evolúcii, význam v poľnohospodárstve, ložiskovej a rudnej geológii.
Asimilácia (biológia)

Asimilácia je prijímanie látok organizmami a ich premena na organické zlúčeniny potrebné na výstavbu tela a na životné funkcie. Opakom je disimilácia.
Súbor príslušných biochemických reakcií sa nazýva anabolizmus. Produkty asimilácie sa nazývajú asimiláty.
V botanike sa niekedy pojem asimilácia obmedzuje len na asimiláciu uhlíka (teda asimiláciu oxidu uhličitého), ktorá prebieha buď ako fotosyntéza alebo ako chemosyntéza.
Autotrofná asimilácia (rastliny).
Autotrofné zelené rastliny vyrábajú pomocou svetelnej energie organické látky z anorganických živín, najmä z:
Heterotrofná asimilácia (živočíchy).
U živočíchov sa napr. zo sacharidov, tukov a bielkovín takisto vyrábajú látky potrebné pre organizmus. U živočíchov však pribúda proces tzv. amfibolizmu, pri ktorom sa produkty metabolizmu premieňajú tak, aby sa mohli zapojiť do zvyčajných syntetizujúcich alebo rozkladných sledov reakcií.
Poloparazitizmus

Poloparazitizmus alebo hemiparazitizmus je jedna z kombinácii autotrofie a heterotrofie. Je to:
Medzi takéto rastliny patrí Imelo biele (prichytáva sa na konáre stromov), čermeľ, všivec, štrkáč
Thit Jensenová

Marie Kirstine Dorothea Jensenová (Thit Jensen) (*19. január 1876, Farsø, Dánsko – † 14. máj 1957, Bagsværd, Dánsko) bola dánska spisovateľka, sestra nositeľa Nobelovej ceny J.V. Jensena. Patrí medzi najprekladanejšie a najobľúbenejšie dánske spisovateľky. Vo svojom diele sa spočiatku venovala boju za zlepšenie postavenia ženy v spoločnosti, no jej najvýznamnejším obdobím sa stalo písanie historických románov.
Thit Jensenová sa narodila 19. januára 1876 v jutskej dedine "Farsø", kde bol jej otec zverolekárom. Matka zomrela predčasne následkom jedenástich pôrodov. Otec platil štúdium iba štyrom synom, Thit sa vzdelávala sama. Začala písať ako štrnásťročná, neskôr sa osamostatňuje a odchádza do Nórskeho Osla, kde pracuje ako pomocnica v domácnosti a predavačka čokolády. Vytúženú vlastnú izbu získava až v Kodani. Prvé tri rukopisy jej vydavateľ vrátil, ale so štvrtým má úspech a odvtedy publikuje takmer jednu knihu ročne. Spočiatku píše poviedky a romány z rodného vidieka. Vo svojej tretej knihe "Martyrium" začína obdobie odboja za práva ženy a zlepšenie jej postavenia v spoločnosti. V rokoch 1904 – 1905 podnikla dlhší študijný pobyt na Islande, ktorý sa odráža v niekoľkých neskorších dielach. Nakrátko bola vydatá za "Gustava Johana". Po roku 1928 začína obdobie historických románov, končiace titulom „Posledná valkýra“. Spomienkam venovala knihu „Odkiaľ - kam?“. Zomrela 14. mája 1957 vo veku 81 rokov.
Mixotrofia

Mixotrofia alebo fakultatívna heterotrofia je kombinácia autotrofie a heterotrofie, presnejšie spôsob výživy organizmu (najčastejšie rastliny), pri ktorom je základná výživa autotrofná, ale v organickom prostredí organizmus prechádza na heterotrofnú výživu. 
Patrí sem najmä skupina rastlín, ktoré sa vyživujú autotrofne a súčasne môžu prijímať aj organické látky; nazývame ich mäsožravé rastliny. Žijú v bahnitých pôdach chudobných na dusík a preto si deficit dusíka vyrovnávajú tak, že čerpajú tieto látky zo živočíšnych tiel, ktoré natravujú špeciálnymi enzýmami. Je známych okolo 250 druhov mäsožravých rastlín. Na Slovensku sú známe rosička, tučnica, bublinatka. Cudzokrajné druhy ako sú napr. krčiažniky a mucholapky.
Symbióza

Symbióza (z gréckeho "syn" ="s", "bio" ="život") znamená:
V rámci symbiózy sa menší partner s jednoduchšou organizáciou (ak vôbec existuje) označuje ako symbiont.
Rastliny a huby.
Pri rastlinách ide spravidla o dopĺňanie chýbajúcej výživy. Je to forma heterotrofie. 
V tejto forme symbiózy môžu žiť riasy, huby, prokaryoty a rastliny. Napríklad spolužitie pôdnych baktérií ("Bacterium radicicola") a koreňov bôbovitých rastlín na koreňoch vytvárajú hľuzy, preto sa nazývajú hľuzkovité baktérie (viažu dusík). Tieto baktérie tvoria bielkoviny a majú využitie pri zelenom hnojení. Špecifické spôsoby symbiózy sú napríklad:
Živočíchy.
Pri živočíchoch rozlišujeme dve formy
Lichenizmus

Lichenizmus je jeden zo spôsobov symbiózy. Je to spolužitie zelenej riasy alebo sinice s hubou, čím vzniká nový organizmus – lišajník čiže lichenizovaná huba.
Mykoríza

Mykoríza je (výživová) symbióza medzi hubou a koreňmi vyšších suchozemských rastlín.
Mykoríza je obojstranne prospešný mutualistický vzťah, kde huba získava najmä sacharidy, rastlina zase minerálne soli, hlavne fosforečnany. Hubové mycélium nezasahuje nikdy do stredného valca koreňa rastliny a rastlina si obrannými látkami reguluje aj prienik mycélia do buniek kortexu /kôry / koreňa. V niektorých prípadoch sa môže tento rovnovážny stavu medzi organizmami porušiť, v tom prípade sa huba stáva parazitom.
Príkladom takéhoto spolunažívania je huba dubák a strom dub. Mykoríza je veľmi rozšírená, môže sa vyskytnúť prakticky u všetkých suchozemských rastlín okrem "Cyperaceae", "Brasicaceae" a viacerých "Centrospermae", u niektorých drevín je obligatórna. Väčšina druhov rastlín môže mykorízu tvoriť ale nemusí. Mykoríza je napr. potlačená v prostredí bohatom na živiny, keď rastlina symbionta nepotrebuje, alebo v extrémnom prostredí (púšte, zasolené oblasti), ktoré neumožňuje rast symbiotických húb.
Typy mykorízy.
Endomykoríza.
Pri endomykoríze alebo endotrofnej mykoríze prenikajú hubové vlákna dovnútra koreňových buniek rastliny. Endomykorízu rozdeľujeme na:
Ektomykoríza.
Ektomykoríza (ektotrofná mykoríza) sa vyskytuje hlavne u drevín, listnatých (napr. dub, hrab, breza) aj ihličnatých (napr. borovica). Väčšina ektomykorízných húb sú sú známe bazídiové huby, kam patrí hríb, plávka alebo muchotrávka, a ale aj nižšie huby, napr. zygomycéty.
Ektomykorízne huby vytvárajú okolo koreňa veľmi hustý "hýfový plášť", ktorý zvyšuje saciu plochu pre príjem živín oboch symbiotických organizmov. Vlákna tiež vstupujú do medzibunkových priestorov koreňa, hlavne do primárnej kôry, aby uľahčili výmenu látok medzi rastlinou a hubou. Nevstupujú však dovnútra buniek. V medzibunkovom priestore tvoria hýfy tzv. Hartigovu sieť.
Koreňe rastlín s mykorízou obvykle rastú pomalšie a mierne zhrubnú, čomu napomáhajú aj hubové vlákna vylučovaním hormonálnych látok. Ektomykorízne huby môžu žiť aj voľne, saprofyticky a nie sú závislé len od tvorby mykorízy.
La Barraca

La Barraca bola divadelná spoločnosť, ktorú založil Federico García Lorca v roku 1933. "La Barraca" šírila klasický odkaz španielskeho dramatického umenia.
Vojnová hmla

Vojnová hmla je termín opisujúci situáciu, kedy jedna alebo obidve bojujúce strany majú len malý alebo nulový prehľad o rozmiestnení a konaní nepriateľa a svoje vlastné dôležité rozhodnutia vykonávajú na základe odhadov nepriateľskej činnosti, založených spravidla na nepodložených čiastočných správach, intuícii a psychologickom cítení. 
Vojnová hmla môže byť veľkou nevýhodou tak na taktickej, ako aj na strategickej úrovni.
Ak tápu vo vojnovej hmle obe strany, je dôležité, ktorá z nich ju pretrhne ako prvá, lebo jej to poskytne veľkú výhodu. Dôležitú rolu v pretrhávaní a rozháňaní vojnovej hmly hrajú špionáž, hliadky a prieskum. Naopak prehĺbiť ju na strane protivníka majú klamné manévre, skryté presuny a opatrenia proti úniku informácií.
Známe príklady.
Klasickým príkladom je bitka pri Zente, kde výpoveď zajatca umožnila Eugenovi Savojskému zaskočiť turecké vojská pri prechode Tisy (treba ale dodať, že mu veľmi pomohol fakt, že sultán presvedčený o správnosti vlastných odhadov Eugenovho postupu a o tom, že je ešte ďaleko, nepovažoval za nutné rozostaviť patričné hliadky a vyslať prieskumníkov). Vojnová hmla zastierajúca oči admirála Naguma a jeho štábu bola jednou z hlavných príčin drvivého víťazstva Spojencov v bitke o Midway. Vojnová hmla zapríčinená skutočnou hmlou viedla k porážke rusko-rakúskych vojsk v bitke pri Slavkove. Napoleon mal zo svojej pozorovateľne na nepriateľské vojská dobrý výhľad a oblasť, v ktorej sa nachádzali jeho vlastné jednotky, bola skrytá v hmle. Mohol tak prevádzať skryté presuny, ktoré jeho protivníci zaznamenali, až keď bolo neskoro. Hrubá chyba admirála Lütjensa, ktorý v kritickej chvíli odoslal rádiovú depešu svojmu veleniu, pretože sa mylne domnieval, že nepriateľ aj tak vie, kde sa nachádza, pretrhla závoj vojnovej hmly na očiach britských prenasledovateľov a viedla k dolapeniu Bismarcka.
Zahustenie hmly.
Ak existuje možnosť, že nepriateľ sa utápa vo vojnovej hmle, je vždy dobré mu ešte viac zahmliť situáciu napr. klamnými manévrami. Jeden z vrcholov tohoto umenia predviedli generáli Jackson a Lee v bitke pri Chancellorsville, kde Lee s malou časťou vojska predstieral hlavné sily, zatiaľ, čo tie sa pod vedením Jacksona skryto presúvali okolo pravého krídla unionistického generála Hookera. Obaja si počínali tak dokonalo, že keď nakoniec unionisti Jacksonov presun zaznamenali, Hooker síce pochopil, že ide o lesť, ale vyložil si situáciu úplne opačne – že hlavné síly sú pred ním a okolo jeho krídla sa presúva malá diverzná jednotka, ktorá ho má znepokojiť a umožniť konfederačným silám ústup. Tento omyl bol hlavnou príčinou následnej drvivej porážky Únie.
Benzín

Benzín je kvapalná zmes prchavých uhľovodíkov (hlavne alkánov, cykloalkánov, aromatických uhľovodíkov a alkénov) oddelená z ropy a ďalších prídavných látok (najčastejšie benzén a izooktán), ktoré zlepšujú jeho vlastnosti ako paliva. Zvyčajný počet atómov uhlíka v jednotlivých molekulách uhľovodíkov tvoriacich základ zmesi je medzi 5 až 12. 
Benzín sa používa ako palivo pre väčšinu zážihových motorov. Najčastejšie sa vyrába frakčnou destiláciou z ropy.
Základné vlastnosti.
V tabuľke sú uvedené hodnoty typické pre konkrétne zloženie benzínu. Pri inom zložení sa môžu hodnoty odlišovať.
Ďalšie vlastnosti.
Odparivosť a frakčné zloženie.
Tieto vlastnosti vyjadruje destilačná krivka – závislosť odpareného podielu paliva od teploty.
Výparné teplo.
Výparné teplo benzínu závisí od teploty bodu varu a od hustoty. Pohybuje sa v rozsahu 315 – 335 kJ.kg-1. Benzín s vyšším výparným teplom viac ochladzuje nasávanú zmes, čím umožní lepšie naplnenie valcov motora.
Odolnosť proti detonačnému spaľovaniu.
Túto vlastnosť benzínu popisuje oktánové číslo. Čím je hodnota čísla vyššia, tým je možné benzín použiť pre motory s vyšším kompresným pomerom (vyšší výkon, vyššia účinnosť). Oktánové číslo závisí od zložiek paliva. Najmenšiu odolnosť proti detonáciám majú alkány, najväčšiu aromatické uhľovodíky. Odolnosť palív možno zvýšiť:
Oktánové čísla niektorých benzínov predávaných na Slovensku:
Prísady.
Do benzínov sa pridávajú v malom množstve prídavné látky, tzv. aditíva, ktoré zlepšujú ich vlastnosti, alebo plnia inú funkciu. 
Do benzínov sa obvykle pridávajú nasledovné aditíva:
Antidetonačné prísady.
Do polovice 80. rokov 20. storočia boli obvykle do benzínov pridávané na tento účel zlúčeniny olova ako napríklad tetraetyl olova alebo tetrametyl olova, ktoré boli schopné zvýšiť oktánové číslo až o 10 jednotiek. S používaním zlúčenín olova sa úplne prestalo po preukázaní jeho toxického vplyvu na živé organizmy. 
V súčasnosti sú takzvané bezolovnaté benzíny zložené zo zmesi vysokooktánových zložiek uhľovodíkov s vysokým podielom aromátov a izoparafínov. Dobrý účinok má aj používanie éterov a alkoholov.
Prieskum (vojenstvo)

Prieskum je vo vojenstve aktívne získavanie informácií o rozmiestnení, silách a pohyboch nepriateľa, ale aj o meteorologických, hydrografických alebo geografických charakteristikách danej oblasti. 
Nezisťuje úmysly nepriateľa, o to sa stará špionáž.
V ozbrojených silách sa väčšinou nachádzajú samostatné útvary, ktorých úlohou je prieskumná činnosť, a to prieskumníci alebo rozviedčici.
Druhy prieskumu.
Prieskum je bojová úloha na získanie informácii vizuálnym pozorovaním alebo ďalšími sledovacími metódami. Ide predovšetkým o:
Podľa metódy:
Ivan Plintovič

Ivan Plintovič, (* 2. jún 1923, Bodorová – † 10. november 1997, Banská Bystrica) bol slovenský vedec, pedagóg, literárny kritik, literárny teoretik a esejista.
Životopis.
Študoval na FF UK v Bratislave. Začínal svoje pôsobenie na gymnáziu v Malackách, kde vyučoval slovenčinu a venoval sa ochotníckemu účinkovaniu študentov. V roku 1949 s nimi naštudoval hru Petra Zvona "Tanec nad plačom", v ktorej aj sám účinkoval.
Od roku 1959 sa stal vysokoškolským učiteľom na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. Neskôr sa tu stal vedúcim Katedry slovenského jazyka a literatúry. Venoval sa literárnovednému výskumu v oblasti teórie a metodiky vyučovania literatúry, výskumu lyrizovanej prózy a súčasnej poézii. Napísal obsiahlu štúdiu o diele Martina Kukučína a Petra Jilemnického. Je autorom monografie "Básnická tvorba Štefana Žáryho". Napísal tiež štúdiu "Úvahy o lyrizovanej próze". Ako spoluautor sa zúčastnil na vydaní učebnice "Teória literatúry" a "Slovník literárnovedných termínov".
Florián Červeň

Doc. PhDr. Florián Červeň, (* 3. február 1840, Chyžné, Poľsko † 22. február 1928, Bratislava), bol slovenský geograf a historik.
Životopis.
V roku 1850-1858 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Užhorode, 1858-1861 filológiu a históriu na viedenskej univerzite, prof. diplom z histórie získal 1864 na univerzite v Pešti, 1869 PhDr., 1870 doc. Od 1861 zastupujúci prof. v Bratislave, 1862-1867 na slovenskom katolíckom gymnáziu v Banskej Bystrici, 1867 na gymnáziu v Bratislave, od 1868 v Pešti, 1870 prednášal na univerzite (svetové dejiny), od 1875 člen krajinskej školskej rady. Od 1895 riaditeľ štátneho gymnázia v Budapešti, 1896 hlavný riaditeľ.
Absolvoval študijné cesty do Talianska, Francúzska, Nemecka a Anglicka. Svoje vedomosti historika využil pri práci na učebniciach pre gymnáziá, ktoré zostavoval, prípadne prekladal a zredigované vydával. Využil aj poznatky geografa pri vydávaní školských atlasov a máp. Vydal napr. mapu Palestíny a Európy v dobe križiackych výprav. Je autorom aj vydania mapy Grécka i Rímskeho impéria. Vydal tiež školskú nástennú mapu Európy a Uhorska. V roku 1909 bol povýšený do zemianskeho stavu.
F. Červeň je jeden zo zakladajúcich členov Matice slovenskej.
Vulkán (Star Trek)

Vulkán je fiktívna planéta zo seriálu Star Trek. Nachádza sa 16 svetelných rokov od Zeme, v systéme Eridani, v kvadrante Alfa.
Opis planéty.
Vulkán patrí púštnym planétam ale nachádzajú sa na nej aj oceány. Gravitácia na Vulkáne je vyššia ako na Zemi a vďaka klíme aj priemerná teplota. Atmosféra je tenšia a redšia. Obýva ju rasa Vulkáncov spoluzakladateľov Spojenej federácie planét a spojencov ľudí. Označovaná je ako planéta triedy M a nemá žiadne mesiace.
Japonské jazyky

Japonské jazyky môže byť:
IBM PC kompatibilný

Pojmom IBM PC kompatibilný sa označujú osobné počítače, ktoré sú založené na mikroprocesoroch radu 8086 a sú schopné spúšťať programové vybavenie vytvorené pre počítač IBM PC.
V súčasnosti je drvivá väčšina osobných počítačov v tejto kategórii. Kuriozitou je, že spoločnosť IBM predala svoju divíziu osobných počítačov, takže vlastne počítače IBM PC sa dnes už nevyrábajú.
Tamar

Tamar môže byť:
Lewis A. Swift

Lewis A. Swift (* 29. február 1820, Clarkson, New York – † 5. január 1913) bol americký astronóm. Bol objaviteľom, alebo spoluobjaviteľom niekoľkých komét.
Bol jedným z mála ľudí, čo mohli počas svojho života dvakrát pozorovať Halleyovu kométu.
C'-ťin šan tchien-wen-tchaj

C'-ťin šan (tchien-wen-tchaj) (čínskym písmom: 紫金山(天文台); angl. Purple Mountain (Observatory)) je astronomické observatórium čínskej akadémie vied. Stojí na treťom vrchole vrchu C'-ťin na východnom okraji Nankingu, hlavného mesta provincie Ťiang-su, vo výške 267 metrov nad morom na 118°49' východnej zemepisnej dĺžky a 32°04' severnej zemepisnej šírky. Bolo postavené v roku 1929. Teraz je najmodernejším astronomickým observatóriom v Číne.
Ascídie

Ascídie () sú trieda plášťovcov.
Opis.
Majú vakovitý tvar. V dospelosti žijú prisadnuté na pobrežných skalách a dne mora, v štádiu larvy však voľne plávajú. Niektoré ascídie sú dravé, ale väčšina potravu získava filtrovaním vody cez sitkovitý pharynx, pričom voda do nich vteká cez trubicovitý ústny otvor a vyteká cez druhý otvor, nazývaný átrium. Plášť, ktorý obklopuje telo ascídie je veľký a hrubý, guľovitý alebo valcovitý, a nazýva sa tunika. Telo môže byť obklopené alternatívne kostrou z materiálu podobného celulóze.
Ascídie sú veľmi podobné stavovcom, preto ich bádatelia často skúmajú.
Je známych okolo 2 000 druhov ascídií.
Salpy

Salpy () sú trieda plášťovcov.
Žijú v planktóne v oceánoch, kde sa voľne vznášajú. Podobne ako ascídie majú dva otvory na koncoch tela a majú aj veľký perforovaný kôš - pharynx, ktorý tvorí väčšinu tela. 
Skupina zvaná ohnivky vytvára kolónie, iné salpy majú fázy solitérneho aj fázy kolóniového života.
Poznáme asi 70 druhov.
Vršovky

Vršovky (, "Larvacea", "Copelata") sú taxón (trieda, rad) podkmeňa plášťovce ("Tunicata"). Ako rad sa označujú aj názvom vršovkotvaré.
Sú to niekoľko milimetrov dlhé, voľne plávajúce organizmy, ktoré majú chordu po celý život.
Druhoústovce

Druhoústovce (iné názvy: druhoúste, druhoúste živočíchy, chrbtonervovce, zriedkavo: deuterostómia; lat. Deuterostomia, Deuterostoma, Deuterostomata, Notoneuralia, Neorenalia), staršie nazývané enterocoelné druhotnodutinovce (lat. Enterocoela, Enterocoelia), sú veľký taxón (vývojová vetva, infraoddelenie a pod.) dvojstranovcov.
Znaky.
Pozri tabuľku uvedenú v článku dvojstranovce.
Systematika.
druhoústovce/chrbtonervovce (Deuterostomia/Notoneuralia; ďalšie synonymá pozri vyššie): 
Taxóny niekedy zahŕňané do druhoústovcov:
Podľa novších prác je pravdepodobné, že druhoústovce sú parafyletický taxón. Je totiž pravdepodobné, že sa prvoústovce vyvinuli z druhoústovcov. Ak sú druhoústovce naozaj parafyletické, tak:
Taxóny vyskytujúce sa v niektorých starších systémoch (z dnešného pohľadu sú to neprirodzené taxóny) sú:
Kerčský prieliv

Kerčský prieliv (po rusky Керченский пролив - Kerčenskij proliv) je prieliv medzi Čiernym a Azovským morom, zvieraný Tamanským polostrovom na východe a Kerčským polostrovom (ktorý je súčasťou Krymského polostrova) na západe. Prieliv je široký 4,5 až 15 km a hlboký maximálne 18 m. Zo severu na juh prielivom prechádza hranica medzi Ukrajinou a Ruskom. 
Dňa 23. októbra 2003 sa stal prieliv predmetom sporu medzi týmito dvomi štátmi, z ktorých Rusko začalo so stavbou hrádze z Tamanského polostrova k malému ostrovu Tuzla.
Po pričlenení Krymu k Rusku v roku 2014 začala ruská strana so stavbou mostu spájajúceho Krym s Tamanským polostrovom. Tzv. Krymský most bol otvorený pre osobnú dopravu v máji 2018.
NGC 4701

NGC 4701 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 4702

NGC 4702 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 4. marca 1867.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4703

NGC 4703 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4704

NGC 4704 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4705

NGC 4705 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4706

NGC 4706 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4707

NGC 4707 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4708

NGC 4708 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 4709

NGC 4709 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 7. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4710

NGC 4710 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
NGC 4711

NGC 4711 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4712

NGC 4712 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. marca 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 4713

NGC 4713 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 4714

NGC 4714 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4715

NGC 4715 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 10. mája 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4716

NGC 4716 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel 12. apríla 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4717

NGC 4717 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel 12. apríla 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
NGC 4718

NGC 4718 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. februára 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 4719

NGC 4719 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 4720

NGC 4720 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4721

NGC 4721 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 24. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4722

NGC 4722 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 4723

NGC 4723 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4724

NGC 4724 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4725

NGC 4725 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,3.
NGC 4726

NGC 4726 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
NGC 4727

NGC 4727 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4728

NGC 4728 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 3. marca 1867.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 4729

NGC 4729 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4730

NGC 4730 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4731

NGC 4731 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 4732

NGC 4732 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4733

NGC 4733 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 4734

NGC 4734 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4735

NGC 4735 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 9. mája 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 4737

NGC 4737 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 2. januára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 4738

NGC 4738 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 1. marca 1851.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 4739

NGC 4739 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 4740

NGC 4740 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. apríla 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4741

NGC 4741 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. marca 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4742

NGC 4742 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,3.
NGC 4743

NGC 4743 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4744

NGC 4744 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4745

NGC 4745 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 24. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,1.
NGC 4746

NGC 4746 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. marca 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 4747

NGC 4747 (tiež Arp 159) je špirálová galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi narušené galaxie s vnútornou absorpciou. Pravdepodobne je to špirálová galaxia s výraznými pruhmi prachu, na ktorú sa pozeráme z boku.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 4748

NGC 4748 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4749

NGC 4749 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 4750

NGC 4750 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. novembra 1798.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
NGC 4751

NGC 4751 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
NGC 4752

NGC 4752 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4753

NGC 4753 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,9.
NGC 4754

NGC 4754 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Šperkovnica (hviezdokopa)

Šperkovnica alebo Hviezdokopa kappa Crucis (NGC 4755) je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Južný kríž, ktorú objavil Nicolas Louis de Lacaille v roku 1751. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 4,2. Je viditeľná aj voľným okom. V blízkosti jej stredu, medzi modrobielymi iskrivými hviezdami, sa nachádza prudko kontrastujúci rubínovočervený nadobor.
NGC 4756

NGC 4756 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4757

NGC 4757 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 4758

NGC 4758 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 4759

NGC 4759 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4760

NGC 4760 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil August Winnecke 30. marca 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 4761

NGC 4761 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4762

NGC 4762 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,1.
Na túto galaxiu sa dívame presne z boku a javí sa nám neobyčajne tenká. Predpokladáme, že pri bočnom pohľade by aj naša Galaxia vyzerala podobne ako táto svietiaca hviezdna čiara zjasnená v oblasti jadra. Napokon, priemer NGC 4762 je zhruba rovnaký ako priemer našej Galaxie. Takéto presne bočné pohľady na galaxie sú vzácne.
NGC 4763

NGC 4763 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 4764

NGC 4764 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,1.
NGC 4765

NGC 4765 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 4766

NGC 4766 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 4767

NGC 4767 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 21. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 4768

NGC 4768 je hviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
NGC 4769

NGC 4769 je hviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
NGC 4770

NGC 4770 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 4771

NGC 4771 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. februára 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 4772

NGC 4772 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. januára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 4773

NGC 4773 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 4774

NGC 4774 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 4775

NGC 4775 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4776

NGC 4776 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 4777

NGC 4777 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 4778

NGC 4778 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. mája 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4779

NGC 4779 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 4780

NGC 4780 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 4781

NGC 4781 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 4782

NGC 4782 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 4783

NGC 4783 je galaxia v súhvezdí Havran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 4784

NGC 4784 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 4785

NGC 4785 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4786

NGC 4786 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 4787

NGC 4787 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 3. apríla 1867.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 4788

NGC 4788 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 23. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 4789

NGC 4789 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.