burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Miroslav Hazucha

Miroslav Hazucha (* 29. október 1944, Jablonica) je slovenský športový novinár, publicista a historik.
Životopis.
Študoval na Pedagogickej fakulte UK Bratislava so sídlom v Trnave (19641968). Športový novinár, publicista, historik, autor literatúry faktu v oblasti športu. Spočiatku učiteľ 19681970, pracoval ako športový redaktor v redakcii denníka Smer v Banskej Bystrici 19701991, v redakcii týždenníka Povex 19921995. Bol šéfredaktorom mesačníka Slovenská atletika (19992001). Od roku 1999 pôsobí ako športový redaktor v slobodnom podnikaní. Bol členom redakčnej rady mesačníka Atletika v Prahe (19771982) a predsedom redakčnej rady mesačníka Slovenská atletika (19992001). V súčasnosti je členom Slovenskej olympijskej akadémie (od 1993). Je aktívnym bežcom a propagátorom bežeckého hnutia a atletiky (od 1959) a zakladateľom a organizátorom medzinárodných atletických pretekov Záhorácka 20 v Borskom Mikuláši (od 1970). Buduje si osobný archív s históriou atletiky a športu (od 1954). Autor športových publikácií a okolo 10 000 príspevkov v tlači a v rozhlase.
Ján Hebler

Ján Hebler (* Slovensko) bol hudobník, hudobný skladateľ.
Životopis.
Hudobník a hudobný skladateľ pravdepodobne z Krupiny, neskôr pôsobil aj v Banskej Bystrici.
Viera Hegerová

Viera Hegerová (* 9. október 1933, Banská Bystrica) je prekladateľka ruskej prózy, redaktorka.
Životopis.
Pochádza z učiteľskej rodiny. Detstvo strávila v Hornej Mičinej pri Banskej Bystrici. V roku 1952 maturovala na Gymnáziu Andreja Sládkoviča v B. Bystrici. V rokoch 1952 – 1957 absolvovala FiF UK v Bratislave, odbor ruština – slovenčina. V rokoch 1957 – 1965 pôsobila ako redaktorka vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1965 – 1990 redaktorka, vedúca redaktorka prekladovej prózy, zástupkyňa šéfredaktora vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ. Redigovala edície SPKK (Spoločnosť priateľov krásnych kníh) a NST (Nová sovietska tvorba). Od roku 1990 je na dôchodku, naďalej externe rediguje pre vydavateľstvá. Popri redaktorskej a editorskej práci sa systematicky venovala prekladateľskej činnosti – preložila okolo 50 titulov ruskej klasickej i súčasnej beletrie (F. M. Dostojevskij, L. Leonov, J. Trifonov, V. Aksionov, B. Pasternak, B. Okudžava, D. Granin, V. Belov, A. Solženicyn a iní), vrátane literatúry pre deti (S. Michalkov, A. Nekrasov, V. Bianki, A. Žukovová, A. Beekmanová a i.). Prvé dva preklady (okrem Tolstého novely próza M. Žesťova Zlatý kruh, 1960) vyšli pod jej vtedajším menom V. Kapasná. Preklady kratších útvarov uverejňovala v literárnych mesačníkoch. Za preklady získala 8 cien a prémií vydavateľstiev a Literárneho fondu, naposledy (2007) Cenu Jána Hollého za preklad diela F. M. Dostojevského "Zločin a trest". 
V oblasti publicistiky sa sústredila na problematiku prekladateľskej a vydavateľskej práce, v tomto smere spolupracovala s tlačou, televíziou a rozhlasom. Od roku 1991 je členkou Spolku slovenských spisovateľov.
Adolf Anton Heinlein

Adolf Anton Heinlein (* 18. marec 1832, Banská Bystrica – † 29. december 1880, tamže) bol slovenský pedagóg.
Životopis.
Študoval na nižšom evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici (od 1842). Stredoškolský učiteľ latinčiny a gréčtiny, matematiky a iných predmetov, v roku 1856-1880 profesor evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici, v roku 1858-1863 jeho rektor. Pokladník úverovej banky v Banskej Bystrici. Venoval sa aj teologickej činnosti.
Ján Heinzelius

Ján Heinzelius, tiež Heinsel, Hensel, Hanzel (* Liptovský Mikuláš) bol slovenský filozof, náboženský spisovateľ, pedagóg.
Životopis.
Po absolvovaní domácich škôl študoval v roku 1659-1660 na univerzite v Jene, magister. Roku 1661 konrektor, 1662-1668 rektor evanjelický gymnázia v Banskej Bystrici, zreorganizoval banskobystrické školské zákony, od roku 1668 člen mestskej rady. Roku 1661 zaviedol do vyučovania Komenského učebnice. Autor, resp. spoluautor filozoficko-teologických scholastických dišpút.
Matej Heinzelius

Matej Heinzelius, tiež Hanzel, Heitzelius, Henselius (* Brezno) bol slovenský náboženský spisovateľ, pedagóg.
Životopis.
Po ukončení domácich škôl študoval v roku 1656 na univerzite vo Frankfurte nad Odrou, roku 1658 v Jene, magister. Roku 1659 rektor evanjelickej školy v Brezne, 1666 farár v Brusne-Ondreji. Autor metafyzickej dišputy o vlastnostiach bytia, pojednania o prekladaní synoným.
Naďa Hejná

Naďa Hejná (rod. Pietrová; * 6. október 1906, Martin – † 8. február 1994, Štiavnička, pochovaná v Martine) bola slovenská herečka.
Životopis.
Žila v Martine. Pôsobila ako členka Slovenského komorného divadla, Divadla SNP. Hrávala s ochotníkmi v Banskej Bystrici. Pracovníčka Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici (1944). Spolupracovala s rozhlasom, televíziou a filmom.
Emil Helienek

Emil Helienek (* 26. september 1955, Čadca) je vysokoškolský pedagóg, ekonóm.
Životopis.
V roku 1974 ukončil Strednú hotelovú školu v Piešťanoch, 1979 Vysokú školu národohospodársku, Obchodnú fak. vo Varne (Bulharsko), 1980-1984 Interná vedecká ašpirantúra na VSN vo Varne, úspešne obhájená pred Najvyšsou atestačnou komisiou na Ekonomickej univerzite v Sofii (Bulharsko), 1987 Masarykova univerzita v Brne, 1993 Nottinghamská Trent Univerzita, titul MBA (Veľká Británia). Pracoval v riadiacich funkciách vo vysokoškolskom sektore, vrátane riaditeľa Domu Zahraničných Stykov Ministerstva školstva SR. Od roku 1992 pôsobil na Nottinghamskej Trent University (Veľká Británia) ako vysokoškolský pedagóg a neskôr ako garant vybraných medzinárodných študijných programov. Počas akademickej kariéry vo Veľkej Británii prednášal na mnohých univerzitách v Európe a vo svete. Na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici pôsobí vo funkcii prorektora UMB pre medzinárodnú kooperáciu od 2. marca 2006, pričom na Ekonomickej fakulte UMB pôsobil v roku 
1979-1990.
Alexander Hell

Alexander Hell (* 24. február 1847, Banská Štiavnica – † 15. február 1877, Kremnica) bol slovenský pedagóg a botanik.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Budíne, 1865-1868 na univerzite v Pešti. Roku 1868 profesor prírodopisu na gymnáziu v Banskej Bystrici, v Trenčíne, od 1870 v Kremnici. Venoval sa prírodným vedám, prispieval do časopisov, vo výročnej správe gymnázia 1871 uverejnil štúdiu o kvetene Kremnice.
Pavol Herchl

Pavol Herchl (* 27. marec 1924, Banská Bystrica - † 2. august 1993, Banská Bystrica) bol scénograf, výtvarník.
Životopis.
Absolvoval štúdium na Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici (1945). Ako scénograf a výtvarník pôsobil v divadlách v Novom Jičíne, Zvolene a v Opave. Javiskový výtvarník spevohry DJGT v Banskej Bystrici (od roku 1955), šéf výpravy (1961-
1966).
Pavol Herman

Pavol Herman (* 4. január 1862, Zvolen – † 13. september 1936, Zvolen) bol náboženský publicista a rímskokatolícky kňaz. Pseudonym: Pustohradský
Životopis.
Študoval na gymnáziu vo Zvolene a v Banskej Bystrici, kde absolvoval aj teológiu, 1885 vysvätený za kňaza. Rokuk. kaplán vo Veľkom Poli, v Šimovanoch, v Handlovej a i., 1889 v Brezne, 1890 v Banskej Bystrici, 1892 farár v Motyčkách, 19011926 duchovný slov. vysťahovalcov v USA, neskôr na Starých Horách, v Slovenskej Ľupči, v Detve a i., od 1929 duchovný v kláštore v Sládečkovciach, 1936 žil vo Zvolene. Ako farár na Motyčkách sa pod vplyvom A. Hlinku angažoval v slov. klerikálnom hnutí. Prispieval do jeho tlače, v jeho duchu organizoval nár.-kult. podujatia, ľudovýchovu, družstvá. Pre nár.-kult. prácu bol prinútený emigrovať. V USA pracoval v krajanskom hnutí, podporoval boj za vytvorenie spoločného štátu Čechov a Slovákov. Po návrate z USA sa už verejne neangažoval. V publicistike sa zameral najmä na nábožensky motivované články, publicisticky pôsobil i v USA.
Gustáv Herman

Gustáv Herman (* 18. august 1817, Banská Bystrica - † 7. február 1898, Levoča) bol mecén, obchodník.
Životopis.
Obchodník s koreninami v Banskej Štiavnici, v Budapešti, 1844-1866 v Levoči. Mecén školstva a zdravotníctva, založil základinu pri Ev. kultúrnom ústave v Levoči..
Andrej Hermann

Andrej Hermann (* 28. február 1693, Banská Bystrica - † 11. máj 1764, Bratislava) bol lekár.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, kde sa učil i za lekárnika a navštevoval súkromnú lekársku školu → K.O. Mollera, od 1715 študoval medicínu na lekárskej fak. univerzity v Halle, 1719 MUDr. Úradný lekár Novohradskej stolice, osobný lekár kalocského arcibiskupa Imricha Čákiho, 1723 lekár v Bratislave, neskôr hlavný lekár Mošonskej stolice. Zaoberal sa analýzou liečivých vôd a prípravou niekt. druhov chemických liečiv. Robil laboratórne výskumy, pripravoval kompozitá, kt. zavádzal do terapie. Jeden z najvýznamnejších chemiatrikov svojej doby na Slov. Svojmu švagrovi → M. Belovi pomáhal zbierať údaje o prírode Bratislavskej stolice, vlastnil bohatú zbierku minerálov Uhorska. Člen zahraničných učených spoločností.
Emanuel Hermann

Emanuel Hermann (Herman) (* 1852, Banská Bystrica - † 1898, Zvolen) bol lekár.
Životopis.
Pôsobil vo Zvolene ako praktický lekár. Národovec a zberateľ ľudových piesní.
Rudolf Herritz

Rudolf Herritz (* 18. apríl 1836, Slovensko - † 1901, ) bol pivovarník.
Životopis.
Pivovarník v Banskej Bystrici, po smrti otca spoločne s bratom zveľaďovali rodinný pivovar. Po smrti brata Júliusa, sa stal jeho majiteľom. Neďaleko Kaplnky sv. Jána pod Urpínom vybudovali pivnice vhodné na uskladnenie piva (1867). Oženil sa s Vilmou, dcérou banskobystrického richtára Kazimíra Wachtlera (26. júna 1869). Člen bankového spolku v Banskej Bystrici (1876).
Ladislav Hilár

Ladislav Hilár (* 12. október 1901, Banská Bystrica† 7. august 1973, tamže) bol slovenský lekár, hematológ a stomatológ.
Životopis.
Spočiatku pôsobil ako internista - hematológ, po doplnení vzdelania v Hamburgu sa stal stomatológom. V roku 1962 atestoval zo sociálneho lekárstva a stal sa metodológom.
Pôsobil v NsP KÚNZ v Banskej Bystrici (do 1973). Metodológ Okresného ústavu národného zdravia v Banskej Bystrici; predseda Spolku lekárov v Banskej Bystrici (po 1945). Elaborátom "Pokrokové tradície zdravotníctva v Banskej Bystrici" (rukopis), prispel k výskumu dejín lekárstva. Zaujímal sa o matematiku, fyziku a astronómiu. Ľudovej hvezdárni v Banskej Bystrici daroval teleskop. Člen Historického ústavu SAV.
Anton Július Hiray

Anton Július Hiray (Antonius Julianus) (* 17. február 1770, Nová Baňa - † 21. október 1842, Banská Štiavnica) bol hudobný skladateľ, regenschori.
Životopis.
Narodil sa ako Antonius Julianus Hiraÿ 17. februára 1770. Trubačstvo sa vyučil v Banskej Bystrici. Trubačský majster, organista a regenschori kostola Nanebovzatie Panny Márie tzv . farského v Banskej Bystrici (1790-1820). Na počesť príchodu uhorského palatína do Banskej Bystrice zložil Banskobystrický pochod (1798). Majiteľ domu č. 16 (tzv. Benického dom) na Námestí v Banskej Bystrici (od 19. februára 1805). Regenschori a mestský kapelník v Banskej Štiavnici (1820-1842). Skladateľ ovplyvnený viedenskou, nemeckou a talianskou hudbou, komponoval i svetské a tanečné skladby v štýle raného klasicizmu. Jeden z posledných predstaviteľov trubačskej tradície na Slovensku.
Elena Hlasicová

Elena Hlasicová (rod. Očenášová) (* 7. január 1939, Podkonice) je slovenská folkloristka a choreografka.
Životopis.
V roku 1945-1953 navštevovala základnú školu v Podkoniciach a v Slovenskej Ľupči, 1960-1965 študovala na Strednej ekonomickej škole v Banskej Bystrici, 1977-1982 absolvovala diaľkové nadstavbové štúdium pri Osvetovom ústave, ukončené diplomom opravňujúcim viesť a vyučovať detské a mládežnícke tanečné kolektívy. Bola zamestnaná ako referentka osobného odd. v KPP-MH Výživa Banská Bystrica, zásobovacieho odd. v Smrečine Banská Bystrica, 1969-1985 ako kultúrna pracovníčka v Krajskom osvetovom stredisku v Banskej Bystrici, 1985-1991 vedúca odboru záujmovo-umeleckej činnosti Domu kultúry ROH v Banskej Bystrici. Venuje sa výskumu folklórnych zvyklostí, detských hier a tancov, ktoré boli publikované v zborníkoch "Deti deťom" a sú archivované v Slovenskej akadémii vied v Bratislave. Je spoluzakladateľkou detského folklórneho súboru Radosť v Banskej Bystrici (1972), ktorý ročne absolvuje 30-40 samostatných a komponovaných programov, vystupuje na domácich i zahraničných podujatiach (Česko, Maďarsko, Poľsko, Bulharsko, Taliansko, Belgicko, Francúzsko a i). So súborom Radosť 15x vyhrala okresnú prehliadku, 4x krajskú a raz sa umiestnila na 1. mieste na celoslovenskej prehliadke.
Jozef Hlásnik

RSDr. Jozef Hlásnik (* 9. marec 1927, Bzenica-Bukovina – † 22. október 1984, Banská Bystrica) bol slovenský komunistický politik, funkcionár KSČ a politický pracovník.
Životopis.
V roku 19431945 študoval na Obchodnej škole vo Vrbovom, 19571960 na Vysokej škole politickej ÚV KSČ v Prahe, 1981 RSDr. Politický pracovník na viacerých miestach Slovenska. V roku 19601961 politický pracovník a 19611962 vedúci odd. KV KSS v Banskej Bystrici, 1981 podpredseda Stredosl. KNV v Banskej Bystrici, člen Kontrolnej a revíznej komisie KV KSS v Banskej Bystrici (1981).
Pochovaný je v Dolnom Kubíne.
Ondrej Hlavatsek

Ondrej Hlavatsek (* Levice) bol pedagóg.
Životopis.
Vyučoval náboženstvo, latinský a maďarský jazyk. Profesor (1876), dočasný (1879) a riadny rektor (1881-1885) na evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici.
Ján Hlivai

Ján Hlivai (Hlivay) (* 14. júl 1720, Brezno – † 9. január 1759, Banská Bystrica) bol náboženský spisovateľ a evanjelický kňaz.
Životopis.
Študoval na gymnáziách v Banskej Bystrici, v Levoči a Soprone, na univerzitách vo Wittenbergu a Jene. Roku 1747 konrektor a farár v Banskej Bystrici. Autor barokovej náboženskej dišputy, vydal prácu J. G. Örtela o príbuznosti jazykov, osobitne maďarčiny s hebrejčinou.
Samuel Hlivay

Samuel Hlivay (* Slovensko) bol lekárnik.
Životopis.
Lekárnik a majiteľ lekárne "K orlovi" v Banskej Bystrici. Lekáreň a lekárnické právo kúpil od lekárnika → Teššáka (1813).
Samuel Hlôška

Samuel Hlôška (* 16. november 1890, Pukanec – † 17. marec 1983, Banská Bystrica) bol slovenský banský inžinier.
Životopis.
Narodil sa 16. novembra 1890 v Pukanci ako syn Samuela Hlôšku a Kataríny rodenej Cibulkovej. V rokoch 19101914 študoval na Vysokej škole baníckej a lesníckej v Banskej Štiavnici.
Po začiatku prvej svetovej vojny nastúpil do rakúsko-uhorskej armády, v ktorej radoch v rokoch 1914 až 1915 bojoval ako frontový vojak. V roku 1915 padol na východnom fronte do zajatia, v ktorom zotrval do roku 1917. V rokoch 19181921 pôsobil v sovietskom Rusku.
Po návrate do Československa pokračoval v rokoch 19211922 v štúdiu v meste Příbram. Roku 1922 získal titul Ing. Od roku 1922 do roku 1927 pracoval ako banský odborník štátnych banských správ v Moste a v Banskej Bystrici ako zástupca riaditeľa a riaditeľ Handlovských uhoľných baní, oblastný riaditeľ podniku Bane a huty na Slovensku.
V roku 1951 začal pôsobiť ako vysokoškolský pedagóg. Od roku 1952 prednášal na Katedre baníctva Baníckej fakulty SVŠT. V roku 1951 prodekan Baníckej fakulty SVŠT. V rokoch 19521960 na Katedre inžinierskej geológie Fakulty geologicko-geografických vied UK prírodovedeckej Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave. V rokoch 19541956 dekan Fakulty geologicko-geografických vied UK, 19531954 prodekan Geologicko-geografickej fakulty UK v Bratislave.
Bol popredný odborník v hlbinnom vŕtaní a inžiniersko-geologických prieskumoch. Autor monografií, odborných príručiek a vysokoškolských učebníc.
Bohuslav Hlôška

Bohuslav Hlôška (* 7. december 1922, Pukanec - † 5. marec 2000, Počúvadlo, pochov.: Banská Bystrica) bol lesný inžinier, riadiaci pracovník.
Životopis.
Študoval na VŠT v Bratislave a na VŠZ v Brne. Po ukončení lesný asistent Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici (1948-1949). Pracovník Štátnych lesov vo Zvolene (1950-1955), hlavný inžinier Lesostavu vo Zvolene (1956-1957), námestník riaditeľa Bučiny Zvolen (1957-1961). Vedúci výstavby podnikového Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici (1961), ekonomický námestník podnikového Riad. št. lesov v Banskej Bystrici (1969-do odchodu na dôchodok). Zaslúžil sa o vybudovanie lesných ciest, mostov a i. lesných objektov na Horehroní. Účastník SNP vo Vysokoškolskom strážnom odd. na Donovaloch, väznený v zajateckom tábore Mühlberg v Nemecku (1944-1945). Nositeľ Radu SNP II. tr a i. vyznamenaní.
Vladimír Hlôška

Vladimír Hlôška, prof., CSc. (* 17. február 1924, Banská Bystrica-Radvaň – † 6. február 1996, Banská Bystrica) bol vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
Pôsobil ako odborný asistent pre odbor dejiny ruskej literatúry na Vysokej škole pedagogickej (PI, PF, dnes Pedagogická fakulta Univerzity Mateja Bela) v Banskej Bystrici (1957-1969?). V roku 1969 bol zo školských služieb prepustený, rehabilitovaný (po novembri 1989), vrátil sa na Katedru rusistiky FHPrV UMB Banská Bystrica, pracoval na projekte "Ruský jazyk, literatúra a kultúra na rozhraní 19. a 20. stor." V roku 1990 získal vedecko-pedagogický titul docenta a následne bol vymenovaný za univerzitného profesora. Účastník protifašistického odboja a SNP. Spoluorganizátor Zväzu vysokoškolských študentov v Bratislave, člen jeho prezídia. Organizátor parašutistického športu na Slovensku. Napísal prvú učebnicu Zoskok padákom. Z ruštiny preložil viaceré odborné publikácie. Autor a spoluautor vysokoškolských učebníc a skrípt s tematikou ruskej gramatiky, literatúry a metodiky ruského jazyka, monografických prác o ruskom symbolizme a postsymbolizme. Populárnou formou publikoval historické a literárne marginálie. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Adam Hlovík

Adam Hlovík (* 6. marec 1793, Párnica - † 29. marec 1851, Giraltovce) bol evanjelický kňaz, zberateľ ľudových piesni.
Životopis.
Študoval v Banskej Bystrici, Debrecíne, teológiu na evanjelickom kolégiu v Prešove. Od roku 1826 pôsobil ako evanjelický kňaz v Kladzanoch, 1832 v Giraltovciach, 1836 tamojší senior. Na podnet Jána Kollára zbieral zemplínske a šarišské ľudové piesne, jeho zbierka bola základom výberu do Národných spievaniek (1834-1835). Autor prózy, náboženskej poézie, prekladov Homérových básni. Postavil sa proti štúrovskej spisovnej slovenčine za bibličtinu, dokonca za spisovnú šarištinu.
Jakub Hluchý

Jakub Hluchý (* 15. apríl 1894, Moravská Nová Ves – † 24. august 1958, Bratislava) bol dôstojník, protifašistický bojovník.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Hodoníne, roku 1926 absolvoval Vojenskú akadémiu v Hraniciach na Morave. Od roku 1921 dôstojník z povolania, 1949 plk. Čs. ľud. armády. Čs. vlastenec, po napadnutí ZSSR Nemeckom založil v Banskej Bystrici, kde pôsobil na Veliteľstve pozemného vojska odbojovú protifašistickú organizáciu dôstojníkov Victoire (26. januára 1941-28. augusta 1944). Zúčastnil sa na prípravách SNP v armáde, veliteľ delostrelectva a prednosta zbrojnej správy 1. čs. armády v Banskej Bystrici (1944). Väznený v Banskej Bystrici (6. januára 1945-23. februára 1945). Autor memoárových článkov s problematikou protofašistického boja.
Milan Hnat

Doc. akad. mal. Milan Hnat, ArtD. (* 16. november 1959, Údol) je vizuálny umelec, vysokoškolský pedagóg. Venuje sa maľbe, digitálnej grafike, fotografii, kresbe, inštalácií, reštaurovaniu a pedagogickej činnosti. Jeho manželkou je akademická maliarka Eva Hnatová, rod. Šmeringaiová. Od roku 1990 žije a pracuje v Banskej Bystrici.
Životopis.
V roku 1982-1988 absolvoval štúdium na VŠVÚ v Bratislave. V rokoch 1988 a 1989 pôsobil ako slobodný umelec v Liptovskom Mikuláši a v Banskej Bystrici.
Od roku 1993 až do roku 2008 bol odborným asistentom na Katedre výtvarnej tvorby Fakulty humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. V roku 2001-2005 absolvoval doktorandské štúdium - Voľná výtvarná tvorba na VŠVÚ v Bratislave. Od roku 2009 vedie Prípravný ateliér na Katedre maľby Fakulty výtvarných umení Akadémii umení v Banskej Bystrici. 
Vystavoval na samostatných a kolektívnych výstavách doma i v zahraničí - Japonsko, USA, Kanada, Taiwan, Francúzsko, Nemecko, Izrael, Severné Macedónsko, Poľsko.
Reštauroval interiér karneru sv. Ondreja v Kremnici (člen kol., 1992-1994), portrét J. Kučeru od P. M. Bohúňa (1996) a iné.Jeho tvorba je zastúpená v zbierkach týchto galérií:
Eva Hnatová

Eva Hnatová (* 26. február 1963, Liptovský Mikuláš) je slovenská maliarka a vysokoškolská pedagogička.
Životopis.
V roku 1982-1988 absolvovala štúdium na VŠVÚ v Bratislave. Pôsobila ako slobodná umelkyňa v Liptovskom Mikuláši a v Banskej Bystrici (1988 až 1989). Od roku 1993 je odbornou asistentkou na Katedre výtvarnej tvorby Fakulty humanitných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Vystavovala na samostatných a kolektívnych výstavách doma aj v zahraničí.
Jozef Jaroslav Hodža

Jozef Jaroslav Hodža (* 23. október 1840, Rakša – † 19. máj 1918, Banská Bystrica) bol slovenský evanjelický kňaz a náboženský publicista.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil v Háji a v Martine, od 1857 študoval na evanjelickom lýceu v Banskej Štiavnici, od 1860 na gymnáziu v Levoči od roku 1864 študoval teológiu vo Viedni, Lipsku, Rostoku a Berlíne. V roku 1869 sa stal kaplánom u Andreja Sládkoviča v Radvani a po básnikovej smrti ho zvolili za jeho nástupcu. V cirkvi bojoval proti maďarizácii, bránil cirkevné školy i slovenčinu a zakladal cirkevné základiny pre slovenských študentov. Zaoberal sa históriou, autor článkov s národnou a sociálnou tematikou a životopisov v náboženskej tlači.
Ondrej Hodža

Ondrej Hodža (* 15. september 1819, Rakša – † 28. júl 1888, Sučany) bol slovenský evanjelický kňaz, národnokultúrny pracovník a cirkevný hodnostár; brat národného buditeľa a jazykovedca Michala Miloslava Hodžu a otec Jána Miloslava Hodžu a slovenského politika, štátnika a publicistu Milana Hodžu.
Životopis.
Narodil sa v rodine Jána Hodžu a jeho manželky Márie, rodenej Hriankovej. Študoval na gymnáziu v Rožňave, evanjelickú teológiu v Bratislave a na univerzite v Halle. V rokoch 18461848 pôsobil ako evanjelický kaplán v Liptovskom Mikuláši, v rokoch 18481887 ako farár v Sučanoch a od roku 1860 bol turčiansky senior. V roku 1841 pracoval ako zapisovateľ Ústavu a reči a literatúry českoslovanskej v Bratislave. Bol aktívnym činiteľom štúrovského hnutia, v roku 1844 sa stal spoluzakladateľom spolku Tatrín, v roku 1846 sa zúčastnil schôdze evanjelický kňazov Liptova, na ktorej podpísali osvedčenie za štúrovskú slovenčinu. Bol tiež účastníkom slovenského povstania v rokoch 18481849, neskôr bol väznený v Martine a v Banskej Bystrici, v roku 1861 sa stal signatárom Memoranda národa slovenského a v roku 1863 bol spoluzakladateľom a členom výboru Matice slovenskej. Podporoval slovenské školy, obraňoval národné práva na cirkevnom a kultúrnom poli.
Tvorba.
Okrem iného bol tiež autorom správ v Slovenských národných novinách, publikoval tiež v periodikách Orol tatranský, neskôr Obzor, Cirkevné listy a i. Je tiež autorom ľudovovýchovnej prózy o aktuálnych národných problémoch.
Marína Miloslava Hodžová

Marína Miloslava Hodžová (* 31. marec 1842, Liptovský Mikuláš - † 21. november 1920, Bratislava) bola slovenská divadelná ochotníčka a osvetová pracovníčka.
Životopis.
Bola dcérou Michala Miloslava Hodžu. Do školy chodila v Liptovskom Mikuláši, 1859 študovala v Banskej Bystrici. V rokoch 1865-66 študovala v ústave pre výchovu diakoniek v Neuendettelsau pedagogické metódy. Žila v Liptovskom Mikuláši, 1867-70 v Tešíne, 1870-1901 v Trnave, od 1901 v Bratislave. Popredná divadelná ochotníčka v Liptovskom Mikuláši v 60. rokoch 19. stor. Organizovala vzdelávacie prednášky, kurzy a besedy pre dievčatá a ženy, prispievala do časopisov. V roku 1862 založila Slovenskú dievčenskú besedu, v rámci ktorej sa ženy a dievčatá stretávali pri čítaní slovenských kníh, recitácii, ručných prácach. Samovzdelávací spolok v meste fungoval do roku 1864.
Oľga Hoffmannová

Oľga Hoffmannová (* 15. február 1952, Bratislava) je slovenská bábkoherečka a herečka.
Životopis.
Roku 1975 absolvovala štúdium bábkoherectva na bábkárskej katedre DAMU v Prahe. Roku 19741981 členka KBD v Banskej Bystrici, od roku1982 Radošinského naivného divadla v Bratislave. Počas stredoškolských štúdií (19621971) účinkovala v ochot. bábkárskom súbore Máj v Bratislave. V KBD sa jej herecké nadanie so smyslom pre štylizované, syntetické bábkoherectvo uplatnilo v mnohých, najmä živých postavách. Jej herecké kreácie smerovali od činoherne stvárnenej Matky (Jánošík, 1975) cez pohybovo exponovaného Gašparka (Gašparkov zázračný mlynček a Gašparko stavia mlynček, 1976) k syntetizujúcemu prejavu (Ona v hre z Knihy rozprávok, 1976) a využitiu masky ako symbolu pretvárky (Gabinka v hre kráska a zviera, 1977), s grotesknosťou a pantomimickými výrazovými prvkami stvárnia Sliepku Pipkovú (Hašterica, 1978). Pohybovo-pantomimické skúsenosti obohatené o klaunský prejav najkompaktnejšie využila v postave Klaunky Oli (Malé kluniády, 1980). Príležitostne účinkuje v tel. bábkových inscenáciách.
Pavel Hoffmann

Pavel Hoffmann (* 17. júl 1931, Šumiac – † 21. november 2005, Bratislava) bol ekonóm, verejný činiteľ.
Životopis.
V roku 1956–1966 pracovník ekonomického ústavu SAV, 1966–1983 Výskumného ústavu oblastného plánovania v Bratislave; 1983–1989 vedúci odboru teórie a prognózovania národohosp. rozvoja Ekonomického ústavu SAV v Bratislave. Od februára do júna 1990 prvý podpredseda Štátnej plánovacej komisie, od júna 1990 do októbra minister vlády ČSFR, od októbra 1991 podpredseda vlády ČSFR a predseda Rady hosp. a sociálnej dohody ČSFR.
Belo Rohál

Belo Rohál (* 19. máj 1920, Košice – † 2003, Adelaide, Austrália) bol slovenský dôstojník a protifašistický bojovník.
Životopis.
Príslušník slovenskej armády a ČSĽA, dôstojník letectva. Účastník protifašistického odboja, príslušník 1. čs. leteckej divízie v ZSSR. Dôstojník leteckej školy v Banskej Bystrici (od 1939). Navigátor lietadla, ktoré letelo s plánom SNP z letiska "Tri Duby" do ZSSR (2. augusta 1944). Politicky prenasledovaný. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Samuel Hojč

Samuel Hojč (Hoits, Hoitsy) (* 16. november 1806, Brezno† 24. júl 1868, Vatya) bol slovenský evanjelický kňaz, národnokultúrny dejateľ.
Jeho otec bol Daniel Hojč a manželka Paula rod. Sekovičová.
Životopis.
Teológiu študoval na evanjelickom kolégiu v Prešove a na univerzite v Tübingene. Kaplán u superintendanta Pavla Jozeffyho v Tisovci, u Jána Seberiniho v Banskej Štiavnici, farár v Mičinej (od februára 1840). Usadil sa v Peštianskej stolici (1859), na pustatine Vatya (od roku 1864), kde spolu s bratom obhospodaroval pôdu. Vystupoval ako národne oduševnený slovenský vlastenec (do roku 1848). Autor dvoch národnoobranných brožúr, po smrti superintendanta Pavla Jozeffyho predseda Zpěvníkového výboru, do nového "Zpěvníka evanjelického" (1842) prispel troma piesňami, vydal katechizmus (1858) a napísal štúdie z protestantských právnych dejín a organizácie evanjelickej cirkvi v Uhorsku. Po odchode do Peštianskej stolice sa napriek naliehaniu švagra Andreja Sládkoviča, prestal zapájať do národných aktivít a jeho rodina sa pomaďarčila.
Juraj Holčík

Juraj Holčík (* 14. december 1903, Bratislava - † 25. november 1984, Bratislava) bol náboženský spisovateľ, evanjelický kňaz. Pseudonym: Jur Kristov
Životopis.
Študoval na evanjelický lýceu a na gymnáziu, v roku 1922-1926 na Ev. teol. akadémii v Bratislave, 1927-1928 na Teol. fak. univerzity v Erlangene. Ev. kaplán vo Zvolene, farár v Nových Zámkoch, v Trnave, v Banskej Bystrici (1937-1947), v Bratislave. Ev. spolkový, kult. a cirk. pracovník. Autor divadelnej hry o A. Schweitzerovi, pamätníc, kázní, almanachov, zostavovateľ kalendárov a i., prekladateľ cirk. textov z hebrejčiny a gréčtiny. Cirk. a literárny publicista: 1930-1932 redaktor časopisu Ev. mládež ( v Bratislave), 1936-1939 Náš rod, 1938-1947 Naša cirkev (oboje v Banskej Bystrici), organizátor literárnoumeleckej skupiny okolo časopisu Náš rod, prispieval aj do Cirk. listov a Ev. posla spod Tatier. V 30. rokoch tajomník Zväzu evanjelický mládeže. Po 1939 účastník ilegálneho protifašistického odboja, 1944 člen okr. RNV v Banskej Bystrici.
František Holdoš

František Holdoš (* 23. apríl 1920, Ružomberok-Hrabovo – † 22. marec 1946, Bratislava) bol novinár.
Životopis.
Študoval na gymn. v Ružomberku, v roku 1938-1939 na Filozofickej fak. KU v Prahe, 1944 v Bratislave. Od roku 1942 redaktor , v roku 1942-1943 športový redaktor Gardistu v Žiline. Redaktor Nár. novín v Martine a v Banskej Bystrici (1944), povstaleckého letákového časopisu Útok v Harmanci, frontový spravodajca povstaleckej Pravdy v Banskej Bystrici (1944). Autor a reprezentant povstaleckej reportáže. Jeden z priekopníkov slov. športového novinárstva, reprezentant ŠK Bratislava v stolnom tenise.
Ondrej Holec

Ondrej Holec (* 16. október 1924, Poniky – † 4. január 1975, Banská Bystrica) bol poľnohospodársky odborník.
Životopis.
V roku 19351938 navštevoval meštiansku školu v Banskej Bystrici.Pracoval u gazdov v Ponikách a v Banskej Bystrici-Radvani (19381941). Od roku 1949 inštruktor pre zakladanie JRD pri Jednotnom NV v Banskej Bystrici. Predseda JRD na Ponikách 
(19621975). Poslanec SNR (19711975).
Stanislav Holec

Stanislav Holec (* 20. december 1956, Nitra) je vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
V roku 1976-1981 absolvoval štúdium na Matematicko-fyzikálnej fak. UK v Bratislave, 1981 RNDr., 1993 PhD., 1997 doc. Absolvoval študijný pobyt na univerzitách v Londýne a Sheffielde (Veľká Británia). Prednášal na FOUTYS - Pedagogisch Technische Hogeschool v Eindhovene (Holandsko). Od roku 1981 pôsobí v Banskej Bystrici na Pedagogickej fak., na fakulte humanitných a prírodných vied UMB v Banskej Bystrici ako asistent, odborný asistent a v súčasnosti docent. V roku 1997-2001 bol prodekanom pre doktorandské štúdium a kvalifikačný rast na Fakulte prírodných vied UMB v Banskej Bystrici. Od roku 2001 je dekanom Fakulty prírodných vied UMB v Banskej Bystrici. Je členom Jednoty slovenských matematikov a fyzikov (od 
1980). Autor a spoluautor monografií, vysokoškolských učebníc a skrípt, zostavovateľ zborníkov.
Ján Holécy

Ján Holécy (* 2. október 1915, Detva† 5. december 1995, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg.
Životopis.
Absolvoval 4 triedy gymnázia a 1-ročný kurz pri Štátnej meštianskej škole v Banskej Bystrici. Študoval a maturoval na Štátnom koedukačnom učiteľskom ústave v Banskej Bystrici (1938). Stredoškolský profesor zemepisu na gymnáziu v Šahách. Do Banskej Bystrice sa presťahoval po roku 1948. Profesor Štátneho dievčenského gymnázia v Banskej Bystrici (1.9.194731.8.1948), riaditeľ Učiteľskej akadémie v Banskej Bystrici (1. september 194831. august 1949), riaditeľ Dievčenského gymnázia v Banskej Bystrici (1. september 194931. august 1950), riaditeľ Jedenásťročnej strednej školy, Strednej všeobecnovzdelávacej školy a gymnázia v Banskej Bystrici (1. september 195031. január 1976).
Oľga Holécyová

Oľga Holécyová (* 9. september 1913, Brezno - † 25. máj 1972, Bratislava) bola pedagogička.
Životopis.
V roku 1930-1933 študovala na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, do 1952 študovala na Pedagogickej fak. KU v Prahe, 1969 CSc. Absolvovala viaceré študijné pobyty. Učiteľka na ľudovej škole v Bacúchu, v Slovenskej Ľupči, v Beňuši, na meštianskej škole v Brezne, krajská inšpektorka pre materské školy v Banskej Bystrici (1949-1952), od roku 1952 odborná, od 1969 vedecká pracovníčka Výskumného ústavu pedagogického v Bratislave, kde externe prednášala na Vysokej škole pedagogickej. Popredná odborníčka v predškolskej pedagogike na Slovensku. Vo vedeckovýskumnej práci sa zamerala na obsahovú koncepciu a osnovy výchovnej práce materských škôl, orientovala sa na výskum detskej hry a mravných postojov detí v materských školách. Výsledky publikovala v štúdiách, odborno-teoretických prácach a príručkách. Spoluautorka a iniciátorka prvej čs. Pedagogiky predškolského veku (1956). Venovala sa aj prekladom odbornej literatúry z ruš. a češ. Roku 1954 založila a stala sa vedúcou redaktorkou časopisu Materská škola, redakčne sa zúčastňovala na tvorbe ďalších odborných pedagogických časopisov. V organizačnej práci zabezpečovala rozvoj siete predškolských zariadení, starala sa o odbornú prípravu učiteliek materských škôl. Do roku 1945 funkcionárka MS a Živeny, predsedníčka sekcie predškolskej výchovy Slov. pedagogickej spoločnosti pri SAV, od 1961 členka Zväzu čs. novinárov.
Ervín Holéczy

Ervín Holéczy (* 1. november 1897, Nová Baňa† 4. september 1977, Bratislava) bol slovenský lekár a spisovateľ. Pseudonym: Peter Zván.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Ružomberku, na evanjelickej teologickej akadémii v Soprone, 1918 na Filozofickej fakulte v Bratislave, 19181921 na Lekárskej fakulte KU v Prahe, 19211924 na Lekárskej fakulte UK v Bratislave. Od 1924 asistent chirurgickej kliniky v Bratislave, riaditeľ Mestskej nemocnice v Brezne (19291945), prednosta odd. na Povereníctve zdravotníctva, súčasne riaditeľ Klinickej oblastnej nemocnice (neskôr KÚNZ), lekársky štatistik, vedúci organizačno-metodického kabinetu ÚNV. Od 1919 publikoval články v Nár. novinách, Mladom Slov., Živene, Slov. denníku, Horehroní, Obrane (USA) a i., odborné lekárske články v Bratislavských lekárskych listoch a v Sborníku lekářském v Prahe. V Slov. denníku publikoval na pokračovanie román "Na vlnách osudu", neskôr vydal knižne román "Inžinier Riava". Vydal aj dva životopisné romány dokumentárneho charakteru o D. Makovickom a o Albertovi Škavranovi.
Vojtech Holéczy

Vojtech Holéczy (* 26. október 1914, Turňa nad Bodvou – † 7. marec 1989, Ľubochňa) bol lekár – gynekológ.
Životopis.
Pôvodne sekundárny lekár – chirurg vo Všeobecnej mestskej nemocnici v Banskej Bystrici (21. september 1942-11. októbra 1943, neskôr lekár – gynekológ, primár gynekologického odd. OÚNZ v Banskej Bystrici.
Elena Holéczyová

Elena Holéczyová (rod. Hollá) (* 23. január 1906, Moravské Lieskové† 5. december 1983, Praha) bola textilná výtvarníčka, dramatička, scenáristka.
Životopis.
V roku 1917–1922 študovala na gymnáziách v Bratislave a v Prahe, kde 1922–1926 pokračovala v štúdiách na Umeleckopriemyselnej škole. V roku 1927–1929 návrhárka výšivkárskeho družstva Detva v Bratislave, 1929–1948 slobodná umelkyňa v Brezne, od 1956 samostatná výtvarníčka v Bratislave a v Prahe. Všestranne orientovaná umelecká osobnosť zakladateľského významu, popri textilnom výtvarníctve, čipkárstve a i. činnosti sa venovala aj písaniu odbornej a umeleckej literatúry. V tomto smere sa ako dramatická autorka prezentovala vlastnými i upravenými rozhlasovými hrami a filmovými scenármi. Pre rozhlas upravila populárnu ľudovú veselohru svojho otca Jozefa Hollého Kubo (1944, 1950). Autorka filmových scenárov, rozhlasových prednášok o obliekaní, bývaní, ľudovom umení a umeleckom priemysle, kostýmov a choreografických príprav pre divadlo a filmy. Od roku 1945 členka Zväzu slovenských výtvarných umelcov.
Adolf Holesch

Adolf Holesch (* 22. júl 1835, Banská Bystrica - † september 1908, Banská Bystrica) bol staviteľ.
Životopis.
Staviteľské štúdiá absolvoval v Belgicku. Venoval sa aj maľovaniu. Staviteľ v Banskej Bystrici (o. i. Skuteckého vila). Lekcie maľby dostal u Dominika Stuteckého v Banskej Bystrici. V Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici sa zachovalo jeho akvarelové zobrazenie Banskej Bystrice a niekoľko maliarskych portrétov Bystričanov.
Dionýz Holesch

Dionýz Holesch (Dénes) (* 9. február 1910, Banská Bystrica - † 11. máj 1983, Budapešť) bol slovenský maliar.
Životopis.
Študoval na Akadémii výtvarných umení v Budapešti u prof. Rétiho. Pôsobil v Číne, Japonsku a inde. Je autorom podobizne neznámeho muža, veduty Drevený most cez Hron pod Urpínom v Banskej Bystrici, kresby tušom Súsošie Panny Márie na námestí v Banskej Bystrici. Tieto diela sa nachádzajú v zbierkovom fonde Stredoslovenského múzea.
Július Holesch

Július Holesch (Gyula) (* 18. október 1888, Banská Bystrica - † 1918, ) bol advokát.
Životopis.
Advokát v Banskej Bystrici. Zahynul v 1. svetovej vojne ako poručík.
Štefan Holesch

Štefan Holesch (István) (* 20. august 1855, Zvolen - † 14. november 1924, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg, notár a múzejník.
Jeho synmi boli Július Holesch a Vojtech Holesch.
Životopis.
Profesor Obchodnej akadémie v Banskej Bystrici. Zakladateľ Obchodnej a priemyselnej komory v Banskej Bystrici (1890). Hlavný mestský notár v Banskej Bystrici (do 1891). Jeden zo zakladateľov Mestského múzea v Banskej Bystrici, dnes Stredoslovenské múzeum (1889), jeho nehonorovaný kustód (1909-1917).
Jozef Holička

Jozef Holička (* 25. september 1906, Bojnice – † 22. október 1979, Žiar nad Hronom) bol funkcionár KSČ, robotník, politický a hospodársky pracovník.
Životopis.
Po vychodení školy sa vyučil za tesára. Pracoval ako politický a hospodársky pracovník na viacerých miestach, účastník triednych bojov, ilegálneho protifašistického hnutia a SNP, pracovník Povereníctva SNR pre priemysel a obchod v Banskej Bystrici (1944). Vedúci odboru Štátnej administratívy KV KSS v Banskej Bystrici (19491957), podpredseda Oblastného výboru KSČ v Banskej Bystrici. Poslanec NZ (19481960), SNR (19601971). Autor a spoluautor prác o boji KSČ, publicista v miestnej tlači. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Anton Hollý

Anton Hollý (* 6. november 1915, Stupava - † 6. február 1989, Bratislava) bol maliar, grafik, pedagóg.
Životopis.
Pedagóg na gymnáziu v Martine, rozhlasový pracovník, šéfredaktor satirického časopisu Roháč, slobodný umelec. Účastník SNP a protifašistického odboja. Počas SNP zástupca vedúceho Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Svoje zážitky z Povstania a z väzenia zachytil na kresbách a v sérii grafických listov. Samostatne vystavoval v Stredoslovenskej galérii v Banskej Bystrici (1977). Autor prvého výtvarného návrhu typografického písma na Slovensku, autor viacerých návrhov na čs. poštové známky. Nositeľ niekoľkých vyznamenaní.
Externé odkazy.
[[Kategória:Slovenskí maliari]]
[[Kategória:Šéfredaktori periodík na Slovensku]]
[[Kategória:Osobnosti SNP]]
[[Kategória:Osobnosti zo Stupavy]]
Ľudovít Hološka

Ľudovít Hološka (* 18. september 1943, Jablonica) je slovenský maliar, kresliar, ilustrátor, teoretik obrazu a vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
Jeho otec bol Štefan Hološka a matka Mária rod. Turanská. V mladosti bol v úzkom kontakte s literátmi a spisovateľmi bratislavského a trnavského okruhu, niektoré litrárne priateľstvá trvajú doteraz. Jeho manželka bola dlhoročnou prekladateľkou a pedagogičkou z francúštiny, najmladšou sestrou Vincenta Šikulu. Hoci Ľudovít Hološka pochádza z výrazne hudobníckej rodiny, dal sa na výtvarnú dráhu. 
V rokoch 19581962 absolvoval Školu umeleckého priemyslu, 19621968 Vysokú školu výtvarných umení, odbor-maľba v Bratislave u prof. Jána Mudrocha, 1990 doc., 1995 sa stal profesorom. V rokoch 19681974 bol umelcom v slobodnom povolaní, 19741986 odborným asistentom na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského Trnava, (1986 - 1988) odborným asistentom na Fakulte architektúry Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave, (1988 - 2008) odborným asistentom, doc., prof. na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, (19942001) profesor na Pedagogickej fakulte Trnavskej univerzity v Trnave, od 2001 prof., prodekan na Fakulte výtvarných umení Akadémie umení v Banskej Bystrici, kde v roku 2021 ukončil svoju pedagogickú činnosť.
Jeho maľby a kresby sú súčasťou zbierok viacerých verejných galérií (aj v Stredoslovenskej galérii v Banskej Bystrici), ilustroval viac ako 80 knižných titulov, je autorom výberu textov o výtvarnom umení "Vrstvy tvaru" (1986), monografie "Alexander Ilečko" (1998), článkov v periodikách "Romboid", "Výtvarný život", "Profil" a i. Člen Spolku výtvarníkov Slovenska. Venuje sa svojej autorskej tvorbe v médiu maľby, kresby, denníkových záznamov, v knižnej ilustrácii. Ako pedagóg, bol pedagógom mnohých už teraz významných umelcov-umelkýň vyštudovaných na Slovensku. Celoživotne sa zaoberá výtvarným videním a znakovými asociáciami v maľbe a obraze. Venuje sa aj kurátorskej činnosti, ako aj písaniu o umelcoch a ich diele. Svojimi textami prispel napríklad do monografie o diele "Jána Bergera" (RECO, 2014) a "Rudolfa Filu" (GMB, 2016). Žije a pracuje v Jablonici.
Ľudovít Hološka Bibliografia.
Monografické publikácie, texty a skladačky o tvorbe Ľ. Hološku:
Kolektívne publikácie:
Texty Ľ. Hološku o umení:
Karol Hölský

Karol Hölský (Hölszký) (* 27. október 1869, Horné Remety - † 1957, Detva) bol r.k. kaplán, pedagóg, astronóm.
Životopis.
Absolvoval Kráľovské katolícke gymnázium v Banskej Bystrici. Pôsobil ako kaplán v Horných Opatovciach, Veľkom Poli a v Kremnici. Profesor bohoslovia v Banskej Bystrici (od 1898), aktívny astronóm a šachista. Vyrábal ďalekohľady, pri ich výrobe spolupracoval s firmou Carl Zeiss Jena. Roku 1920 vyrobil ďalekohľad typu Newton s polomerom zrkadla 17,5 cm, roku 1921 si zakúpil ďalekohľad Brachyt. Pozoroval najmä premenné hviezdy, výsledky pozorovaní zasielal do Mníchova.
Jozef Holúbek

Jozef Holúbek (* 18. marec 1883, Padina - † 8. september 1956, Trenčianske Teplice) bol právnik, spisovateľ, prekladateľ.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Prešove, v roku 1897-1898 v Banskej Bystrici, v roku 1898-1904 na srbskom gymnáziu v Novom Sade, od roku 1904 na právnickej fakulte univerzity v Budapešti, JUDr. Advokát v Novom Sade, po roku 1926 v Prahe. Počas štúdií pracovník Slovenského spolku v Budapešti. Časopisecky debutoval roku 1899 básňami v prílohe Obzoru, umelecky sa presadil črtou "Cesta na Čiernu Horu", v medzivojnovom období publikoval články prevažne o poľnohospodárstve. Autor knihy poviedok o živote a folklóre Slovákov vo Vojvodine v 2. polovici 19. storočia funkcionár Matice slovenskej (MS), Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS), Československej jednoty, podpredseda Klubu československých turistov.
Juraj Holveid

Juraj Holveid, tiež Holvay, Holvaid, Holvajth (* Prievidza) bol pedagóg, náboženský spisovateľ.
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici. Mestský kantor a rektor školy v Prievidzi, Trenčíne, po roku 1667 v Sliezsku, naposledy učiteľ v Niwnici, kde emigroval po odhalení Vešeléniho sprisahania pri prenasledovaní protestantov. Autor náboženských dišpút a dišputy z logiky.
František Holý

František Holý (* 13. február 1906, Nová Baňa - † 19. marec 1971, Banská Bystrica) bol mäsiar, živnostník, protifašistický bojovník.
Životopis.
Účastník ilegálneho protifašistického odboja v Novej Bani, väznený v koncentračnom tábore pri Salzburgu. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Zdenko Homolka

Zdenko Homolka (* 30. december 1912, Barchovice - † 20. marec 1996, Bratislava) bol rímskokatolícky kňaz a pedagóg.
Životopis.
Stredoškolské štúdium absolvoval na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši v rokoch 1923 až 1931.
Po ukončení 1. ročníka Vysokej školy obchodnej sa r. 1932 rozhodol vstúpiť do jezuitskej rehole. Noviciát absolvoval v Ružomberku. Na ďalšie trojročné štúdium ho rehoľa vyslala do Highland College na anglickom ostrove Jersey známej tým, že na nej študovali aj význačné francúzske jezuitské osobnosti ako napr. Pierre Teilhard de Chardin. Trojročné štúdium filozofie a nadväzujúce štúdium teológie vykonával v holandskom jezuitskom kláštora vo Valkenburgu, kde bol v roku 1941 vysvätený na kňaza a začal vypomáhať v pastorácii medzi slovenskými a českými baníkmi v Belgicku. Nemecké okupačné orgány ho v roku 1942 eskortovali do Nemecka. Toto nedobrovoľné putovanie cez Aachen a Berlín napokon skončilo v Prahe, kde so súhlasom vedenia slovenskej jezuitskej provincie zostal až do konca vojny. Po návrate na Slovensko vyučoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v roku 1947 so súhlasom rehole prešiel do Bratislavy, kde sa okrem duchovného vedenia akademickej mládeže venoval aj ďalšiemu štúdiu matematiky.
Po likvidácii reholí komunistickým režimom pracoval manuálne. Neskôr sa uplatnil v stavebnom výskume ako odborník na aplikovanú matematiku. V tomto odbore pracoval až do odchodu do dôchodku. V rokoch 1979 až 1983, v ktorých mal prechodne povolenie na kňazskú činnosť, sa venoval pastorácii medzi mládežou. Vedeniu mládeže sa venoval aj bez povolenia ako význačný člen horolezeckej organizácie IAMES. Po páde komunistického režimu až do konca života pôsobil opäť ako jezuitský kňaz v Bratislave.
Autor kázní, ktoré vyšli knižne v edícii JAS (editor Ing.A Čierna). Prekladateľ knihy F. Krenzera Zajtra sa bude opäť veriť.
L Honig

L Honig (* Slovensko) bol lekár.
Životopis.
Hlavný lekár Zvolenskej stolice v Banskej Bystrici (19.stor.), sekretár Zhromaždenia Spoločnosti uh. lekárov a prírodovedcov v Banskej Bystrici (4.-8. augusta 1842).
Ervín Horáček

Ervín Horáček (* 4. júl 1895, Podbrezová – † 8. november 1979, Trnava) bol slovenský hudobný pedagóg.
Životopis.
V roku 19011914 študoval hru na husle na Hudobnej škole v Banskej Bystrici a do 1918 na Vyššej hudobnej škole v Budapešti u prof. Blocha a Gobiho. V roku 19181934 hudobný pedagóg na Učiteľskom ústave, dievčenskom a chlapčenskom gymnáziu v Banskej Bystrici, 19341945 na Rus. gymnáziu a Učiteľskom ústave, 19451947 riaditeľ Hudobnej školy v Mukačeve, 19471953 v Novom Meste nad Váhom, od 1953 v Trnave. V roku 19251957 člen Orchestra pohronského združenia vo Zvolene. Autor menších skladieb pre klavír, harmoniku a žiacke súbory, ktoré interpretovali na žiackych koncertoch v Banskej Bystrici a iných miestach jeho pôsobenia. Všetky jeho práce zostali v rukopisoch. Učiteľ L. Hrdinu, P. Tonkoviča, J. Kosťuka, J. Podhájeckého, Š. Mártona a i.
Vojtech Horáček

Vojtech Horáček (* 15. máj 1897, Podbrezová – † 15. marec 1967, Bratislava) bol slovenský pedagóg.
Životopis.
Učiteľský ústav absolvoval v Kláštore pod Znievom roku 1920. Učiteľ na Ľudovej škole v Haliči a na ľud. a meštianskej škole v Lučenci, 19261927 pracovník Referátu Ministerstva školstva a národnej osvety v Bratislave, 19281938 školský inšpektor v Prievidzi, 19381944 učiteľ meštianskej školy v Gelnici, 19461956 pracovník Povereníctva školstva v Košiciach a v Bratislave, 19561959 inšpektor hosp. škôl na Povereníctve škôl a Povereníctve pôdohospodárstva. Popredný predstaviteľ pokrokových učiteľov za prvej Čs. republiky. Autor a prekladateľ učebníc.
Gejza Horák

Gejza Horák (* 25. február 1919, Halič – † 28. august 2003, Bratislava) bol slovenský jazykovedec a publicista.
Životopis.
Študoval na Učiteľských ústavoch v Lučenci a v Banskej Bystrici (1935-1939), v Bratislave na Filozofickej fak. Slov. univerzity aprobáciu filozofia a slovenčina (1944-1948). Pôsobil ako učiteľ v Detve, v Pohorelej, v Bratislave, 1948-1984 vedecký pracovník Jazykovedného ústavu Ľ. Štúra SAV, súčasne 1954-1957 prednášal slov. jazyk na Pedagogických fak. UK s Bratislave i KU, ako aj na Vysokej škole ruského jazyka v Prahe. Slov. jazykovedec a popularizátor slov. jazyka, venuje sa najmä dialektológii, štúdiu spisovného jazyka, jazykovej kultúre a metodike vyučovania slovenčiny. Autor populárno-náučnej knihy, v dennej tlači publikoval okolo tisíc popularizačných článkov a úvah o problematike súčasného spisovného slov. jazyka a jazykovej kultúry. Venoval sa aj odbornej pedagogicky zameranej spisbe, podieľal sa na tvorbe početných učebníc, cvičebníc, konverzačných príručiek a zbierok úloh zo slov. jazyka pre základné i stredné školy, zostavovateľ čítaniek. Popri jazykovedných prácach pôsobil v Jazykovej poradni Čs. rozhlasu.
Ľudovít Horn

Ľudovít Horn (* Slovensko) bol kamenár.
Životopis.
Výrobca náhrobných kameňov, kamenár a majiteľ kamenopriemyselnej firmy Horn Ľudevít nástupca, na Ľupčianskej ulici dnes Partizánska ulica (založenej 1769).
Ján Horňák

Ján Horňák (* 22. august 1918, Dúbravka - † 3. júl 1969, Modra) bol slovenský ekonóm.
Životopis.
V roku 1936-1940 študoval na Obchodnej akadémii v Košiciach a v Banskej Bystrici, 1940-1944 na Vysokej škole obchodnej v Bratislave. Roku 1944 Ing., 1963 dov., 1966 CSc. Bankový úradník, neskôr úradník na Min. financií v Bratislave (1940- 1944), počas SNP úradník na Povereníctve financií v Banskej Bystrici (1944). Po ústupe Povstania do hôr zatknutý gestapom, väznený v Banskej Bystrici, v Bratislave a v koncentračnom tábore Mauthausene. Od roku 1962 prednášal na Katedre financií Národohospodárskej fakulty VŠE v Bratislave. Zakladateľ vysokoškolského štúdia poisťovníctva na Slovensku. Autor vysokoškolských učebníc, štúdií vo vedeckých zborníkoch a článkov v odborných časopisoch z oblasti financií, úveru a štátneho poistenia.
Viktória Hornáková

Viktória Hornáková (rod. Hašpelová) (* 20. december 1909, Zvolen – † 23. február 1983, Bratislava) bola pedagogička a prekladateľka.
Životopis.
V roku 19151923 študovala na reálnom gymnáziu v Banskej Bystrici, 19271932 slovenský a nemecký jazyk na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pôsobila ako stredoškolská profesorka nemeckého jazyka v Bratislave, Banskej Štiavnici a v Turčianskych Tepliciach, prednášala na Pedagogickej fakulte UK v Trnave, od roku 1967 externe na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. Propagátorka nemeckej kultúry. Od roku 1935 prekladala umeleckú prózu z nemčiny, najmä literatúru 19. a 20. stor. Viktória Hornáková je aj autorkou vysokoškej učebnice o dejinách a kultúre Nemecka.