burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ján Scotus Eriugena

Johannes Scotus Eriugena (* 810/815 – † 877) bol stredoveký filozof írskeho pôvodu pôsobiaci vo Francúzsku pri dvore Karola Holého, kde riadil jeho školu.
Bol panteista a predstaviteľ realizmu. Vychádzal z novoplatonizmu. Jeho najvýznamnejšie dielo je "O rozdelení prírody", v ktorom sa snaží podať výklad biblie. Uviedol do latinskej podoby Dionysia Pseudoareopagitu a komentoval ho. Usiloval sa o vyhradenie samostatného miesta pre filozofiu vedľa teológie. Filozofiu berie ako "partnerku" teológie.
Eriugena bol predstaviteľom krajného realizmu a jedným z najvýznamnejších mysliteľov ranej scholastiky.
Všetko, čo nejakým spôsobom existuje, nazýva natura alebo fysis, čiže príroda. Tú môžeme skúmať v štyroch rovinách:
Ján z Kríža

Ján z Kríža (San Juan de la Cruz, Juan de Yepes y Álvarez) (* 24. jún 1542, Fontiveros, Španielsko – † 14. december 1591, Úbeda, Španielsko) bol španielsky mystik, v ktorého diele dosahuje španielsky mysticizmus najväčšiu intenzitu a čistotu.
Život.
Narodil sa v roku 1542 v mestečku Fontiveros v strednom Španielsku ako tretie dieťa v chudobnej rodine otcovi Gonzálesovi a matke Kataríne, rod. Alvarez. Keď mal Ján tri roky zomrel mu otec. Neskôr sa naučil písať a čítať a v roku 1559 začal študovať humanitné vedy na jezuitskom kolégiu v Medine del Campo. Po štúdiách Ján vstúpil do karmelitánskeho rádu (1563) a prijal rehoľné meno Ján od sv. Mateja. Po sľuboch odišiel na filozofické a teologické štúdia do Salamanky, kde bol v roku 1567 vysvätený na kňaza.
Počas života v Karmeli zažil aj krízu kedy chcel prestúpiť do prísnejšieho mníšskeho stavu ku kartuziánom. Ale počas uvažovania sa stretol s Teréziou od Ježiša, ktorá mala túžbu zreformovať ženskú i mužskú vetvu Karmelu. Nakoniec sa rozhodol zostať a 28. novembra 1568 zložil sľuby podľa novej reguly a prijíma nové rehoľné meno Ján z Kríža.
V roku 1571 sa stal rektorom kolégia v Alcale a v rokoch 15721577 bol spovedníkom v Ávile.
V roku 1577 bol uväznený v Tolede, pretože neposlúchol nariadenia kapituly rádu. Vo väzení zažil mystický dotyk Boha. Tento dotyk vložil do básní, ktoré sú považované za jedny z najkrajších v španielskej literatúre vôbec. 
Vo svojej poézii opísal mystickú cestu ľudskej duše k splynutiu s Bohom. Podobne ako Terézia Ježišova tlmočil svoje mystické zanietenie obrazmi žeravo erotickými. Vytvoril tak poéziu s dvojakým plánom, ktorej plný zmysel je hermeticky uzatvorený tomu, kto nemá kľúč k jej symbolike. Ján preto k svojím básňam napísal štyri prozaické komentáre, ktoré vedno tvoria ucelenú náuku mystickej teológie.
Po úteku z väzenia 15. septembra 1578 odišiel na juh Španielska, kde založil niekoľko nových kláštorov bosých karmelitánov (Beasa, Granada, Malaga, Córdoba). V roku 1591 sa zúčastnil generálnej kapituly v Madride vo funkcii generálneho definítora. 
14. decembra 1591 zomrel v kláštore v Úbede ako 49 ročný.
Pierre Janet

Pierre Janet (* 30. máj 1859, Paríž, Francúzsko – † 24. február 1947, Paríž) bol francúzsky psychiater, jeden zo zakladateľov vedeckej psychoterapie. 
Prvotnou podľa neho je reálna činnosť, vykonávaná v podmienkach spolupráce medzi ľuďmi. Neskôr sa z tejto činnosti stáva verbálna činnosť, prechádza do vnútornej roviny, do roviny nezvučnej (vnútornej) reči a nakoniec sa mení na zdanlivo nehmotný rozumový akt. Všetky vnútorné operácie sú transformované vonkajšie procesy a uskutočňujú ich vždy jednotlivci v podmienkach spolupráce.
Karl Jaspers

Karl Theodor Jaspers (* 23. február 1883, Oldenburg – † 26. február 1969, Bazilej) bol nemecký filozof, predstaviteľ existencializmu, filozof dejín.
Jaspersov názor.
"Ak sa náš život nemá rozplynúť a stratiť, musí byť v nejakom poriadku. Vo svojej každodennosti musí byť nesený nejakým všeobjímajúcim, musí dosiahnuť súlad práce, naplnenia a výnimočných okamihov, aby sa tak v opakovaní prehlboval. Potom bude totiž život, odvíjajúci sa v činnosti stále rovnakého konania, preniknutý istým naladením, vďaka ktorému bude vedieť, že má zmysel. Vo vedomí sveta i seba samých sme akoby chránení, nachádzame svoju pôdu v dejinách, do ktorých patríme, sme chránení vo svojom vlastnom živote spomienkami a vernosťou.
"Taký poriadok môže jednotlivec nájsť vo svete, v ktorom je skrytý, v cirkvi, ktorá formuje a oduševňuje veľké kroky od narodenia až po smrť i každodenné maličkosti."
Justinián

Justinián (iné mená: Justinian; po grécky: Justinianos/Justiniános/Jústiniános, I(o)ustinianos/I(o)ustiniános/Iústiniános; po latinsky: Justianianus, Iustinianus)
Eino Kaila

Eino Kaila (* 9. august 1890 – † 31. júl 1958) bol fínsky filozof, predstaviteľ pozitivisticky orientovanej analytickej filozofie. Učiteľ G. H. von Wrighta.
Wilhelm Kamlah

Wilhelm Kamlah (* 3. september 1905, Hohendorf, Nemecko – † 24. september 1976, Erlangen) bol nemecký filozof, predstaviteľ erlangenskej školy.
Štúdoval muzikológiu, dejiny a filozofiu. Stal sa asistentom v Historickom seminári Göttingenskej univerzity. Počas nacistického režimu zbavený možnosti učiť. V roku 1945 sa stal docentom a neskôr mimoriadnym profesorom pre filozofiu v Göttingene a Hannoveri. V roku 1954 potom riadnym profesorom na Erlangenskej univerzite.
Karneades z Kyrény

Karneades z Kyrény alebo Karneadés z Kyrény (asi 214/213 pred Kr., Kyréné – 129/128 pred Kr., Atény) bol starogrécky filozof, predstaviteľ tzv. novej (podľa inej klasifikácie strednej) Akadémie, na ktorej čele stál v rokoch 164/60 – 137/6. 
V roku 156/155 prišiel do Ríma s diplomatickým poslaním spoločne so stoikom Diogenom zo Seleukeie a s peripatetikom Kritolaom. Svoj pobyt využili títo filozofi na popularizáciu filozofických myšlienok medzi mladými Rimanmi. Ukážku svojej filozofickej metódy predviedol Karneades v Ríme tým spôsobom, že jeden deň hovoril v prospech spravodlivosti, druhý deň proti nej. V starobe oslepol a vzdal sa vedenia školy.
Karneades bol majstrom v polemike a kritike. Vyvracal najmä názory stoika Chrysippa a v tejto suvislosti o sebe s humorom vravel: „Keby nebolo Chrysippa, nebolo by ani mňa.“ (Obmena známej vety, vyjadrujúcej Chrysippove zásluhy o stou.) Karneades pokračoval v skeptickej línii, začatej v Akadémii Arkesilaom. Podal prenikavú kritiku možností poznania, najmä ostro polemizoval proti stoickému kritériu pravdy, tzv. kataleptickej predstave". Karneades sám považoval pravdu za nepoznateľnú a odporúčal uspokojovať sa, najmä pre oblasť konania, s pravdepodobnosťou. Ostrej kritike podrobil aj stoickú teológiu (dôkazy o existencii bohov) a etiku. 
Svoje filozofické názory literárne nezaznamenal; urobili to jeho žiaci, najmä Kleitomachos. Najpočetnejšie správy o Karneadovom učení sa zachovali u Cicera a Sexta Empirika.
Hans Kelsen

Hans Kelsen (* 11. október 1881, Praha – † 19. apríl 1973, Orinda, Kalifornia, USA) bol rakúsky teoretik práva a politiky, zakladateľ normativizmu. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria "Čistá právna náuka (Reine Rechtslehre)" a "Všeobecná teória noriem". 
Život.
Vzdelanie získal vo Viedni. Po ukončení právnického štúdia sa venoval vedeckej dráhe v odbore ústavné právo. V roku 1911 habilitoval na Viedenskej právnickej fakulte. Počas prvej svetovej vojny pôsobil ako poradca na ministerstve vojny. V roku 1918 sa stal profesorom ústavného práva a od roku 1919 sa aktívne podieľal na tvorbe Ústavy prvej Rakúskej Republiky.
V roku 1938 v dôsledku vpádu nacistov do Rakúska emigroval najprv do Švajčiarska a v roku 1940 do USA. Prednášal na univerzitách v Harvarde a Berkley. Bol židovského pôvodu.
Kapila

Kapila bol indický filozof, mních, ktorému sa pripisujú sútry systému sánkhja.
Károly Kerényi

Károly Kerényi (iné mená: Karl Kerényi, Carl Kerényi; * 19. január 1897, Temešvár, Rakúsko-Uhorsko – † 14. apríl 1973, Kilchberg, Švajčiarsko) bol maďarsko-švajčiarsky klasický filológ, religionista a mytológ, žiak C. G. Junga.
Kritolaos z Fasélidy

Kritolaos z Fasélidy alebo Kritoláos z Fasélidy (2. storočie pred Kr.) bol grécky filozof, predstaviteľ peripatetizmu.
V roku 155 prišiel do Ríma spolu s akademikom Karneadom a stoikom Diogenom zo Seleukeie z Atén s diplomatickým poslaním. Všetci využili dlhší pobyt na prednáškovú činnosť, ktorá vzbudila veľký obdiv i odpor.
Diogenes zo Seleukeie

Diogenes/Diogenés zo Seleukeie (* okolo 240 pred Kr. – † pred 150 pred Kr., Seleukeia v Babylonii ?) bol grécky filozof, predstaviteľ stoickej školy, žiak Chrysippov.
Roku 156/5 pred Kr. prišiel spolu s Karneadom a peripatetikom Kritolaom z Fasélidy do Ríma, kde sa zaslúžil o popularizáciu stoicizmu medzi rímskou aristokraciou. Jeho najvýznamnejším žiakom bol Panaitios.
Panaitios (filozof)

Panaitios (* okolo 185 pred Kr., Lindos, Rodos – † asi 109 pred Kr., Atény) bol grécky filozof, prvý predstaviteľ tzv. strednej Stoy.
Pochádzal z aristorkatického rodu, ktorého členovia vynikli vo vojne, športových hrách a verejnom živote. Ako mládý muž bol žiakom gramatika Kratéta z Mallu, v Aténach počúval Diogena zo Seleukeie a Antipatra z Tarsu. Kľúčovou udalosťou v Panaitiovom živote bolo nadviazanie styku s najvplyvnejším Rimanom vtedajšej doby Scipionom Aemilianom a jeho helénofilským kruhom. Kedy a za akých okolností sa Panaitios s Scipionom zoznámil, nie je známe.
Ako sprostredkovateľ poznania gréckej filozofie zohral Panaitios v rímskej kultúre významnú úlohu.
Stoa

Stoa môže byť:
STOA môže byť skratka pre:
Zuzana Kiczková

Zuzana Kiczková (* 1951) je slovenská filozofka.
Ťažisko jej výskumného záujmu tvoria filozofické a metodologické problémy biológie (najmä evolučnej teórie a genetiky), problematika vedeckého obrazu sveta a feministickej filozofie.
Cicero

Cicero môže byť:
František Matouš Klácel

František Matouš Klácel (* 7. apríl 1808, Česká Třebová – † 17. marec 1882, Belle Plaine, Iowa, USA) bol český filozof a teológ, publicista a básnik, národný buditeľ, stúpenec Hegelovej filozofie. Venoval sa problematike budúcnosti ľudstva.
Klácel je autorom prvej českej sústavne napísanej etiky (Dobrověda, 1847).
Kleanthes z Assu

Kleanthes z Assu alebo Kleanthés z Assu alebo Kleantes z Assu (* približne 331 – † 232 pred Kr.) bol grécky filozof, spoluzakladateľ stoicizmu. Za svetový princíp považoval Slnko.
Kleitomachos

Kleitomachos bol starogrécky filozof, predstaviteľ stredného skepticizmu, žiak Karneadov.
Ján Kocka

Doc. PhDr. Ján Kocka, CSc. (* 11. september 1927, Hnúšťa) je slovenský filozof, člen Katedry filozofie a dejín filozofie FF UK v Bratislave, univerzitný profesor.
Životopis.
Roku 1952 získal na Filozofickej fakulte UK titul PhDr. Následne roku 1960 titul Csc. a roku 1962 docentúru. V rokoch 1952 – 72 pôsobil na Katedre filozofie Filozofickej fakulty UK v Bratislave. Roku 1972 bol z politických príčin prepustený. Následne pracoval v Múzeu pedagogiky pri Pedagogickej knižnici v Bratislave. Roku 1991 bol rehabilitovaný a vrátil sa na FF Univerzity Komenského, kde pôsobil až do roku 1993, kedy odišiel do dôchodku.
Arthur Koestler

Arthur Koestler (* 5. september 1905, Budapešť, Maďarsko – † 3. marec 1983, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol maďarský spisovateľ, politický aktivista a spoločenský filozof.
Koestler o človeku rozumnom.
Homo sapiens je obeťou nespočetných chýb evolúcie: také chyby môžu negatívne ovplyvniť
vývoj mozgu. K nápadným symptómom duševnej choroby, ktoré sa zdajú byť pre náš
rod endemické, sú:
Ak sú symptómy našej patológie druhovo špecifické, t. zn. výlučne ľudské, musíme pre ne hľadať vysvetlenie výlučne v ľudskej oblasti.
Obrysy diagnózy sú: je explozívny rast ľudského neokortexu a jeho nedostatočná kontrola mozgového koreňa; je trvajúca bezmocnosť novorodencov a z toho vyplývajúce ich nekritické podriaďovanie sa autorite; je dvojaké prekliatie jazyka ako nástroja demagógie a ako bariéry medzi národmi; je objavenie smrti a rozum preťažujúci strach pred ňou.
Friedrich Dürrenmatt

Friedrich Dürrenmatt [Dyrenmat] (* 5. január 1921, Konolfingen – † 14. december 1990, Neuchâtel, Švajčiarsko), bol švajčiarsky po nemecky píšuci dramatik, prozaik a publicista.
Biografia.
Narodil sa v rodine protestantského kňaza vo Švajčiarsku. Študoval teológiu, filozofiu a literatúru. Pred tým, než sa stal spisovateľom, pôsobil aj ako kreslič, grafik a divadelný kritik. Od 70. rokov sa venoval výhradne literárnej tvorbe. Bol jedným z najlepších nemecky píšucich spisovateľov.
V roku 1968 odsúdil okupáciu Československa.
Literárny smer.
Dürrenmatta vo veľkej miere ovplyvnil literárny smer existencializmus (jeho predstaviteľom bol napr. Franz Kafka), ako aj absurdná dráma.
Fyzici.
Komédia v dvoch dejstvách s detektívnou zápletkou. V luxusnej psychiatrickej liečebni doktorky Mathildy von Zahnd sa „liečia“ traja „šialení“ fyzici:
Každý z nich postupne zavraždí jednu ošetrovateľku. Urobia tak pre zistenie, že ošetrovateľky pristupujú na ich šialené predstavy a oni sa domnievajú, že sa prezradia. Všetci traja sú totiž normálni. Beutler a Ernesti prišli do sanatória pod zámienkou choroby, aby získali geniálneho Möbia. Möbius žije v ústave už 15 rokov a jeho výskumy by umožnili ovládnuť svet a ohroziť ľudstvo. Napokon sa spolu dohovoria a volia si doživotný pobyt v sanatóriu. 
Ukáže sa však, že ich obeť je zbytočná. Doktorka Mathild von Zahnd odhalí ich tajomstvo, získa kópie Möbiových záznamov a jej cieľom je ovládnuť svet.
Divadelná hra je napísaná v klasickej forme jednoty miesta, času a deja, kombinuje detektívny príbeh s groteskou. Je to podobenstvo o súčasnej vede a politike a nastoľuje problém morálnej zodpovednosti vedcov a mocenského zneužitia vedy.
Zdroje.
"Svetová literatúra na dlani". Príroda, Bratislava : 1998. 319 s.
NGC 4383

NGC 4383 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil Eduard Schönfeld 23. mája 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 4384

NGC 4384 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 2. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4385

NGC 4385 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4386

NGC 4386 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. decembra 1797.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 4387

NGC 4387 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4388

NGC 4388 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Je to najrýchlejšie sa vzďaľujúca galaxia kopy Virgo. Od tejto aktívnej galaxie sa odvíjajú obrovské mračná plynu. Galaxia má jasné jadro ukrývajúce supermasívnu čiernu dieru. Tá vydáva intenzívne röntgenové žiarenie.
NGC 4389

NGC 4389 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 4390

NGC 4390 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 4391

NGC 4391 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4392

NGC 4392 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 4393

NGC 4393 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 4394

NGC 4394 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
NGC 4396

NGC 4396 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 20. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 4397

NGC 4397 je trojhviezda v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1877.
NGC 4398

NGC 4398 je hviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. apríla 1865.
NGC 4399

NGC 4399 je hviezdna asociácia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. apríla 1850.
NGC 4400

NGC 4400 je hviezdna asociácia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. apríla 1850.
Koliba (Bratislava)

Koliba (historicky , , ) je miestna časť bratislavskej mestskej časti Nové Mesto. Názov "Koliba" je odvodený od niekdajšej krčmy "Strohhütte" (Slamená búda), ktorá sa neskôr ľudovo volala "koliba", z ktorej sa vyvinul názov pre celú štvrť.
Nachádza sa na úpätí Malých Karpát. Na okraji Koliby, resp. v blízkosti Koliby, sa nachádza vrch Kamzík a televízna veža na Kamzíku.
Koliba je známa predovšetkým vďaka filmovým ateliérom, ktoré sa tu nachádzajú.
V roku 2005 bola zrekonštruovaná lanovka zo Železnej studienky na Kolibu, ktorá je určená pre peších turistov a cyklistov.
Fénixov rád

Fénixov rád je fiktívna tajná organizácia vo svete Harryho Pottera, založená Albusom Dumbledorom orientovaná proti lordovi Voldemortovi a smrťožrútom. Má približne 20 členov. Jej sídlom je dom Siriusa Blacka na Grimmauldovom námestí číslo dvanásť v Londýne neskôr Brlohom - domom Weasleyovcov.
Členmi sú aj profesorka Minerva McGonagallová, profesor Severus Snape, Molly a Arthur Weasleyovci aj ich synovia Bill a Charlie, aj keď ten pracuje pre rád v Rumunsku. Ďalšími členmi sú Remus Lupin, ten je v prestrojení v podsvetí a zisťuje informácie pre rád u vlkolakov jeho manžlka aurorka Nymphadora Tonksová , auror Kingsley Shacklebolt, Alastor Moody, Rubeus Hagrid (polobor), Aberfort Dumbledore (Dumbledorov brat) bratia Preweteovci, Dedalus Diggle, Hestia Jonesová ,James a Lily Potterovci, manželia McKinnonovci. 
Členmi boli Alice Longbottomová a manžel Frank, ktorých mučila Bellatrix Lestrangeová (rod. Blacková), Sirius Black, ňou zabitý na Ministerstve (Oddelenie záhad), Harryho rodičia Lily a James, osobne zabití Voldemortom, ďalej Emmeline Vanceová, Edgar Bones, Marlen McKinnonová a iní.
Snažia sa sledovať smrťožrútov a zisťovať čo robia. Rád je často spomínaný v piatej knihe série "Harry Potter a Fénixov rád", kde pôsobí v utajení, pretože ministerstvo mágie odmieta uznať, že Temný pán sa vrátil.
V knihe Harry Potter a Dary smrti (7. diel- posledný) Rád sťahuje Harryho Pottera a jeho príbuzných na bezpečnejšie miesto, kde budú mimo dosahu Voldemorta a jeho stúpencov- Smrťožrútov.
Dumbledorova armáda

Dumbledorovú armádu (DA, znamená aj Dobrovolná asociácia) bol fiktívny študentský spolok z knihy Harry Potter a Fénixov rád. Založil ho Harry Potter, ale nápad pochádzal od Hermiony Grangerovej. Tá vymyslela aj názov. Dumbledore bol riaditeľ Rokfortskej strednej školy čarodejníckej, ktorú členovia DA navštevovali. O založení tohto spolku sa však dozvedel až v deň jeho zániku.
Vznik spolku.
Pracovníčka ministerstva a ich nová (už v poradí piata) učiteľka obrany proti čiernej mágií Dolores J. Umbridgeová odmietla učiť praktickú obranu. Pri výuke chcela postupovať iba podľa teoretických osnov v učebnici povolenej Ministerstvom mágie. Tak sa niektorí študenti dohodli, že sa budú učiť sami, konkrétnejšie od Harryho. Harryho si vybrali aj vzhľadom na jeho predchádzajúce skúsenosti, napríklad v boji s baziliskom, odvracaní dementorov, súbojom s Voldemortom a pod. Harry spočiatku odmietal byť ich učiteľom, lebo svoje prežitie v nebezpečných situáciách považoval za kombináciu šťastia a pomoci ľudí okolo neho. Nepokon sa všaknechal presvedčiť. Učil ich vyčarovať Patronusa, omračovanie súpera, alebo ako odzbrojiť čarodejníka od prútika. 
Zánik spolku.
Umbridgeová vedela, že podobný spolok vznikne, a zakázala ho. Študenti sa preto stretávali potajme. Schádzali sa v tajnej núdzovej miestnosti, na ktorú ich upozornil škriatok Dobby. Kvôli zrade jedného z členov ju však prof. Umbridgeová za pomoci Inkvizíčnej čaty (Slizolinčania) vypátrala. Dumbledore vzal vinu za vznik tohto spolku na seba, hoci v skutočnosti o ňom nevedel. Následne bol nútený dočasne opustiť Rokfort. Umbridgeová sa potom stala riaditeľkou školy.
Madeira

Madeira je súostrovie v Atlantickom oceáne západne od Maroka. Jedinými obývanými ostrovami sú Madeira a Porto Santo.
V minulosti Rimanmi nazývané súostrovie Purpurové ostrovy bolo neskôr náhodne znovuobjavené portugalskými moreplavcami a osídlené v roku 1418. V súčasnosti je to autonómna oblasť Portugalska s hlavným mestom Funchal.
Ostrovy sú obľúbenou celoročnou dovolenkovou destináciou. Typické pre toto miesto sú celosvetovo známe víno madeira, vyšívané práce, oslavy Nového roku s pôsobivými ohňostrojmi, ideálne podnebie, znamenité scenérie a nádherné kvety.
Funchal

Funchal je okres (município) na madeirskom súostroví. Má asi 112 000 obyvateľov (2011). Jeho južnú časť tvorí rovnomenné mesto, ktoré má tesne nad 100 000 obyvateľov, a ktoré je zároveň hlavným mestom súostrovia. Nachádza sa na juhovýchode najväčšieho ostrova Madeira. 
Založil ho João Gonçalves Zarco v roku 1421 a v roku 1508 bolo povýšené na mesto kráľom Manuelom I. Meno mesta pochádza z fenikla (port. funcho) rastúceho na ostrove.
Cez Funchal prechádza diaľnica, ktorá ho spája s madeirským letiskom Santa Catarina pri obci Santa Cruz na východe a mestom Câmara de Lobos na zapade. Od začiatku roku 2010 sú všetky časti ostrova Madeira spojené diaľnicami, ktoré sa tu nazývajú "via rapida". V niektorých smeroch väčšina cesty vedie tunelmi.
Maurice Maeterlinck

Maurice Maeterlinck, celým menom gróf Maurice Polydore Marie Bernard Maeterlinck (* 29. august 1862, Gent, Belgicko – † 6. máj 1949, Nice, Francúzsko) bol belgický dramatik a básnik píšuci po francúzsky, nositeľ Nobelovej ceny za rok 1911.
V živote sa cítil osamelý, prežíval úzkostné vzťahy. Svoje zážitky vložil do svojej prvotiny "Skleníky"; z jeho prác sú dôležité aj filozofické eseje.
Atol Palmyra

Atol Palmyra (normovaný slovenský názov) alebo Palmyra je neobývaný atol na severe Tichého oceánu. Je súčasťou severných ostrovov Line. Má rozlohu 11,9 km2. Je tvorený asi 50 nízkymi ostrovčekmi, ležiacimi približne 1600 km od Honolulu na Havajských ostrovoch. Jeho povrch je extrémne nízky, najvyšší bod dosahuje len 2 m nad hladinou mora. Nachádza sa v časovom pásme . Geografické súradnice: 5° 52' severnej šírky a 162° 06' západnej dĺžky.
Tento tichomorský ostrov bol objavený v júni 1798. V októbri 1958 ho anektovali USA. V júni 1862 sa však stal súčasťou Havajského kráľovstva a v rou 1898 bol po anexii Havaja Spojenými štátmi začlenený do Havajského súostrovia. Za 2. svetovej vojny na ňom bola americká letecká základňa. Keď bol v roku 1959 vyhlásený Štát Havaj, atol Palmyra do neho nebol zahrnutý. Od roku 1961 bolo územie spravované americkým ministrom vnútra. Neskôr bol atol predaný organizácii Nature Conservancy, ktorá atol premenila na prírodnú rezerváciu. Od januára 2001 lagúny a pobrežné vody do 12 námorných míľ boli prevedené pod Službu pre rybné hospodárstvo a živú prírodu ("Fish and Wildlife Service").
Atol je začlenené zámorské teritórium ("incorporated territory") pod priamou správou Spojených štátov. Patrí medzi tzv. Menšie odľahlé ostrovy USA ("United States Minor Outlying Islands"). Politicky je spravovaný Službou pre rybné hospodárstvo a živú prírodu ("Fish and Wildlife Service") amerického Ministerstva federálnej pôdy ("Department of the Interior") ako súčasť systému ochrany živej prírody ("National Wildlife Refuge"). Momentálne je atol súkromným vlastníctvom americkej organizácie The Nature Conservancy.
Girondisti

Girondisti (iné názvy: brissotini, brissotovci, rolandisti; po francúzsky „les Girondins“, „la Gironde“) tvorili počas Francúzskej revolúcie republikánske politické zoskupenie (podľa kraja Gironde).
Boli odporcovia monarchistov a jakobínov. V Konvente ich považovali za pravicu, ich vláda padla v roku 1793. 212 girondistov bolo popravených.
Palmýra

Palmýra (biblický Tadmor alebo Tamar) bolo v antike významné mesto Sýrie nachádzajúce sa v okolí oázy 215 km severovýchodne od Damasku. 
Dlhé roky bolo dôležitým bodom pre karavány prechádzajúce Sýrsku púšť, vďaka čomu dostala pomenovanie "Nevesta púšte". Grécke meno mesta, "Palmýra" (), je prekladom jeho pôvodného aramejského názvu "Tadmor", čo znamená „palmový strom“. Tadmor (arab. "Tadmur") je dnes malé mesto neďaleko zrúcanín Palmýry, silne závislé od turistického ruchu.
Palmýra je najväčšou atrakciou a jedným z najimpozantnejších historických miest na svete. Oáza, v ktorej mesto leží, sa nachádza v strede ničoho. Rieka Orontes sa nachádza 160 km na západ a Eufrat 225 km na východ. Ruiny, ktoré sa zachovali dodnes, sú z 2. storočia po Kr. a zaberajú 50 hektárov.
Hlavné pamiatky Palmýry sú chrám boha Béla, Veľká kolonáda, chrám boha Nabú (neskôr Apolóna), divadlo, agora, Tetrapylon.
Mesto bolo v roku 2011 obsadené teroristickou extrémistickou militárnou organizáciou Islamský štát. V roku 2016 ho oslobodila a odmínovala sýrska armáda. Opravy potrvajú 2 roky.
Palmyra

Palmyra môže byť:
Agnosticizmus

Agnosticizmus (z gr. a- = ne-, gnosis = poznanie) je filozofický názor, stanovisko, podľa ktorého nie je možné poznať podstatu vecí alebo sveta. Ide predovšetkým o metafyzické tvrdenia o živote alebo o existencii Boha, bohov či samotnej podstaty sveta. Poznanie sa obmedzuje iba na skúsenosť, na javy a podobne. K zástancom agnosticizmu zaraďujeme Huma, Kanta a pozitivistov. Filozofiu agnosticizmu ďalej rozvíjali Thomas Henry Huxley, Robert G. Ingersoll a Bertrand Russell. 
Termín agnosticizmus je plodom 19. storočia (Th. H. Huxley) a označuje vtedy pozitivistický názor, že problémy metafyzickej pravdy a najmä náboženské otázky nie sú zodpovedateľné. Táto tendencia pokračuje v neopozitivizme 20. storočia a radikalizuje sa natoľko, že agnosticizmus považuje princípy náboženstva z hľadiska jazykovej analýzy a tautológie za nezmysel (porovnaj s ignosticizmom), pretože ich pravdivosť nemožno empiricky ani potvrdiť ani vyvrátiť.
Agnostici vo väčšine prípadov nie sú ateisti, pretože "a priori" neodmietajú existenciu Boha.
Agnosticizmus podľa Huxleya.
Agnosticizmus je metóda, ktorá spočíva v prísnej aplikácii jedného jediného základného
princípu: pozitívne sa tento princíp dá vyjadriť takto: vo veciach rozumu používaj rozum bez toho, aby si sa dal rušiť inými vplyvmi.
Negatívne sa dá tento princíp vyjadriť takto: vo veciach rozumu nepovažuj
za isté tvrdenia, ktoré neboli dokázané alebo ktoré sa dokázať nedajú.
Podľa V. Neffa.
Agnosticizmus je náuka, podľa ktorej je ľudské poznanie obmedzené iba na vonkajšiu, zmyslovú
podobu a hmotnú tvárnosť vecí, ktorú nemožno prekročiť.
Agnosticizmus podľa katolíckej vierouky.
Agnosticizmus má viacero foriem. V určitých prípadoch agnostik odmieta popierať Boha, ba naopak, požaduje jestvovanie transcendentnej bytosti, ktorá sa však vraj nemôže zjaviť a o ktorej nikto nemôže nič povedať. V iných prípadoch sa agnostik nevyslovuje o existencii Boha a vyhlasuje, že ju nemožno dokázať, ba ani potvrdiť alebo poprieť.
Thomas Henry Huxley

Thomas Henry Huxley (* 4. máj 1825, Ealing, Spojené kráľovstvo – † 29. jún 1895, Eastbourne, Spojené kráľovstvo) bol anglický lekár a biológ, zástanca Darwinovej evolučnej teórie.
Štefan Sandtner

Štefan Sandtner SDB (pseudonymy Adam Výška, Ján Brest, Fidel Čas, Cyril Hora, Peter Skala, Dominik Vŕba, Ferko Vek a iné; * 30. apríl 1916, Pezinok – † 14. august 2006, Bratislava) bol slovenský básnik katolíckej moderny a katolícky kňaz.
Životopis.
Pochádzal z chudobnej rodiny. Vzdelanie získaval na gymnáziu v Šaštíne a v roku 1938 zmaturoval v Kláštore pod Znievom. Už v roku 1934 vstúpil do saleziánskej rehole a v rokoch 1939 – 1943 študoval teológiu na Pápežskej gregoriánskej univerzite v Ríme, za kňaza bol vysvätený 20. marca 1943 v Ríme. Prednášal na saleziánskom teologickom študentáte vo Svätom Beňadiku (dnes Hronský Beňadik) a vo filozoficko-pedagogickom študentáte v Trnave. Pritom študoval filozofiu a slovenčinu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V apríli 1950 bol zatknutý a vo februári 1952 vo vykonštruovanom procese odsúdený na pätnásť rokov za velezradu. Prešiel väznicami v Leopoldove, Bratislave, Ilave a Mírove, prepustili ho v roku 1960. V rokoch 1960 – 1968 pracoval ako skladník, od roku 1968 žil na invalidnom dôchodku v Pezinku a Bratislave. Po Nežnej revolúcii žil medzi saleziánmi v Bratislave. Zomrel 14. augusta 2006 v ranných hodinách na následky vážnych zranení.
Tvorba.
Redigoval časopis Mládež a misie, počas komunistickej totality prispieval svojou tvorbou do viacerých samizdatov. Po Nežnej revolúcii redigoval časopis Don Bosco dnes. Knižne debutoval v roku 1986 zbierkou básní "Noctes et dies". Vo svojich dielach poukazuje na bytostné zopätie prírodnej a kresťanskej duchovnej ekológie, časť jeho tvorby, ktorá vznikla počas jeho väznenia, zasa zobrazuje svedectvo o ňom samom, pričom sa stáva príkladom dokumentárnej poézie, no dominantným motívom jeho diel je kresťanská zbožnosť. Okrem vlastnej tvorby sa venuje tiež prekladom z taliančiny.
Emu hnedý

Emu hnedý ("Dromaius novaehollandiae") je najväčší autochtónny vták Austrálie. Má chumáčovité, voľne splývajúce sivohnedé perie, mohutné nohy a krátke krídla. Je veľmi spoločenský, žije vo voľných kŕdľoch, ktoré pozostávajú z desiatok jedincov. Živí sa predovšetkým semenami a plodmi, v čase nedostatku prejde pri hľadaní potravy veľké vzdialenosti. V Tasmánii už emu vyhynul, ale na austrálskej pevnine mu prospieva pestovanie obilnín. V niektorých oblastiach ho farmári dokonca považujú za škodcu.
Chov v Zoo.
Emu hnedý je najčastejším chovancom z radu bežcov v zoologických záhradách po celom svete. 
Na Slovensku ho chovajú všetky zoologické záhrady a vo všetkých zaznamenali aj úspešné odchovy. Štatisticky najdlhšie, takmer od svojho vzniku ho chová Národná Zoo Bojnice, ktorá odchovala takmer tri stovky mláďat a patrí k historicky najúspešnejším v jeho odchove v zoologických záhradách Európy. Významným chovateľom je od 90-ych rokov minulého storočia aj ZOO Košice , kde odchovali už takmer 60 mláďat a Zoo Spišská Nová Ves.
Z českých zoo sa s ním stretne návštevník takmer v každej zoo. Svetovo najslávnejším chovateľom je ZOO Zlín-Lešná, kde ich chovajú kontinuálne už viac než sto rokov.
Penológia

Penológia je náuka o treste, interdisciplinárne odvetvie, ktoré sa zaoberá problémami výkonu trestu.
Flashmob

Flashmob je označenie pre bleskovú zábavnú akciu, keď sa na jednom mieste stretne viac ľudí, urobia niečo bizarné, absurdné alebo vtipné a potom sa bez ďalších komentárov rozídu. 
M,edzi časté scenáre flashmobu patrí 
Flashmob má dva druhy účastníkov. Prvým sú aktívni hráči, ktorí sú realizátormi scenára. Na druhej strane je tu anonymný dav či osoby, ktoré o akcii vopred nevedia, avšak s ich reakciami počítajú aktívni hráči.
Flashmob je väčšinou vopred naplánovaný a konanie aktívnych hráčov presne synchronizované. Pri veľkej časti scenárov je dôležité nenápadne splynúť s náhodným davom, aby sa tak zaručil moment prekvapenia. Pokyn na ukončenie a začatie akcie dáva väčšinou jedna osoba. Všetci vopred poznajú dohodnutý signál.
Obľúbenými kulisami pre flashmob sú rušné verejné priestranstvá ako napríklad stanice, námestia a nákupné centrá. Dôležitou podmienkou je dostatok náhodne prítomných osôb. Pripravení hráči majú až do samotného aktu čo najlepšie simulovať správanie ľudí bežné pre danú lokalitu. 
Aby bol flashmob čo najefektnejší, často vyžaduje dôraz aj na správne ukončenie. Cieľom je ukončiť bizarné, absurdné či vtipné konanie rovnako prekvapivo, ako sa s ním aj začalo. Napríklad účastníci freeze mobu po rozmrznutí pokračujú v svojej chôdzi, akoby sa nebolo nič udialo. Často je dôležité opäť sa rozptýliť medzi anonymný dav tak, ako keby aktívni hráči nemali medzi sebou žiadne zvláštne väzby. Tak sa posilní dojem, že flashmob je organickou súčasťou miesta a času, kde sa odohral, rovnako ako aj dojem, že bol súčasťou života skupiny ľudí, ktorí sa na danom mieste vyskytli v pozícii náhodného pozorovateľa.
World Jump Day

World Jump Day (Svetový deň skoku) bol prvý globálny Flashmob naplánovaný na 20. júla 2006 o 12:39.13 SEČ. Organizácia deklarovala ako cieľ, aby v tom momente poskočilo naraz 600 miliónov ľudí nachádzajúcich sa na západnej zemskej pologuli (k 13. marcu 2006 bolo zaregistrovaných 464.308.014 „skákačov“). Tvrdila, že toto by posunulo Zem z jej terajšej obežnej dráhy do novej, ktorá by nespôsobovala globálne otepľovanie. Stránka, z ktorej sa táto informácia rozšírila, je predovšetkým umeleckým dielom a v žiadnom prípade nie je seriózna.
Tvrdenie týkajúce sa World Jump Day je absolútne nevedecké. Je nemožné natrvalo zmeniť obežnú dráhu Zeme okolo Slnka použitím vlastnej hmotnosti Zeme, ktorá zahŕňa aj ľudskú populáciu, pokiaľ by táto hmota neopustila planétu. Aj pri zanedbaní niektorých zákonov fyziky by bol rozdiel bezvýznamný: skombinovaná váha celého ľudstva je veľmi malá na to, aby zapríčinila nejaký významný posun v obežnej dráhe Zeme aj keby získala druhú kozmickú rýchlosť (formulovanú Isaacom Newtonom) potrebnú na opustenie Zeme. 
Pre porovnanie, keďže obežná dráha Zeme je eliptická, už teraz sú medzi jednotlivými vzdialenosťami od Slnka rozdiely približne 5 miliónov kilometrov. Tieto rozdiely však nespôsobujú nijaké nápadné zmeny počasí a nezodpovedajú, ako si niekedy ľudia myslia, za zmeny ročných období. Zmeny ročných období sú spôsobené sklonom rotačnej osi Zeme, následkom ktorého slnečné žiarenie dopadá na Zem v priebehu roka pod rôznym uhlom. Zima vrcholí na severnej pologuli práve keď je Zem najbližšie k Slnku a letné horúčavy nastávajú približne v čase, keď je od neho najďalej.
Maser (generátor)

Maser je kvantový generátor koherentného elektromagnetického žiarenia zosilneného stimulovanou emisiou.
Špeciálnym prípadom masera je laser, ktorý generuje koherentné elektromagnetické žiarenie vo viditeľnom spektre (svetlo).
Názov.
Názov "maser" pochádza z anglickej skratky MASER, "Microwave Amplification by Stimulated Emission of Radiation", čo je "Zosilňovanie mikrovĺn prostredníctvom stimulovanej emisie žiarenia". Vo všeobecnosti však maser negeneruje len mikrovlnné žiarenie, ale—v závislosti od konštrukcie—elektromagnetické žiarenie ľubovoľnej vlnovej dĺžky (frekvencie).
História.
Prvé publikácie o maseri uverejnili v roku 1954 Charles Hard Townes so svojimi spolupracovníkmi z Columbia University v New Yorku a nezávisle od nich Nikolaj Gennadijevič Basov a Alexandr Michajlovič Prochorov z Lebedevovho inštitútu v Moskve. V roku 1964 dostali všetci traja Nobelovu cenu za fyziku.
Chemiluminiscencia

Chemiluminiscencia je luminiscencia, vyvolaná energiou uvoľnenou pri chemickej reakcii.
Niektoré chemické reakcie sú sprevádzané vysielaním svetla (svetielkovaním), ktoré nazývame chemiluminiscenciou. Pri týchto reakciách vzniká medziprodukt v elektronicky vzbudenom stave, ktorý vyžaruje svoju nadbytočnú energiu vo forme fotónu (obvykle viditeľného svetla). Keďže takéto reakcie prebiehajú pri obyčajných teplotách, predstavujú takzvané studené svetlo na rozdiel od horúceho svetla vysielaného plameňom alebo rozžeraveným telesom. Známym príkladom je svetielkovanie fosforu pri jeho pomalej oxidácii na vzduchu, pri ktorej sa zrejme vytvára oxid vo vzbudenom stave. Iným príkladom je oxidácia luminolu v alkalickom roztoku peroxidu vodíka, pri ktorej sa vysiela jasnozelené svetlo. Chemiluminiscencia je zdrojom svetielkovania mnohých živých organizmov (svätojánske mušky, huby, ryby, hnilobné baktérie). Tu hovoríme o bioluminiscencii, kde vysielanie svetla je zapríčinené reakciami fermentovej oxidácie látok v organizme.
Luminiscencia

Luminiscencia je fyzikálny jav, pri ktorom teleso (látka) vyžaruje väčšie množstvo svetla, než by vyžarovalo absolútne čierne teleso rovnakej teploty. Je spôsobená prechodmi vybudených elektrónov do základného stavu po excitácii. Látka, schopná luminiscencie sa nazýva luminofor.
Luminiscencia môže byť prebiehajúca chemická reakcia, kde excitácia ide na úkor energie uvoľňovanej reakciou. Tento prípad sa zohľadňuje aj v názve - označuje sa ako chemiluminiscencia. Pri takýchto reakciách vzniká medziprodukt v tzv. vzbudenom stave a prebytočná energia sa vyžaruje v podobe fotónov.
Zvláštnym prípadom chemiluminiscencie je bioluminiscencia. Je to emitovanie chladného slabozeleného alebo slabočerveného v dôsledku chemických reakcií prebiehajúcich v tkanivách živých organizmov. Takéto svetlo dokážu emitovať niektoré druhy hmyzu, rýb, červov, húb a mikroorganizmov, napríklad hnilobných baktérií. Najznámejší je prípad svetielkovania svätojánskej mušky, ktorá svieti v dôsledku oxidácie organickej látky luciferínu; tú zabezpečuje enzým s názvom luciferáza.
Sociobiológia

Sociobiológia zahŕňa systematické štúdium biologického základu všetkých foriem sociálneho správania všetkých druhov organizmov vrátane človeka. Východiskom je predovšetkým etológia, ekológia a genetika. Sociobiológia chce ukázať, ako sa sociálne skupiny prostredníctvom evolúcie adaptujú na prostredie. Zakladateľom sociobiológie je Edward Osborne Wilson.
Etatizmus

Etatizmus (z ) je politický postoj, ktorý sa snaží spoločenské problémy riešiť hlavne štátnymi zásahmi. V širšom zmysle ide o prehnané zdôrazňovanie významu štátu v spoločnosti, jeho zásahov do hospodárskeho a politického života spoločnosti, ktoré môžu vyústiť až do prerastania štátu so spoločnosťou .
Podľa etatizmu sa štát považuje za jediný zdroj hybných síl spoločenského pokroku, hospodárstvo krajiny má byť vo výraznej miere riadené centrálne, buď priamym vplyvom na podniky alebo silnou štátnou reguláciou. Etatizmus často požaduje obmedzené súkromne vlastníctvo, aby umožnil štátnu intervenciu. Termín sa používa najmä v ekonómii a sociológii.
Vladimír Porubčan

Prof. RNDr. Vladimír Porubčan, DrSc. (* 1940) je slovenský astronóm.
Je pracovníkom Astronomického ústavu Slovenskej akadémie vied, zástupcom vedúceho Oddelenia medziplanetárnej hmoty. Jeho vedecká práca sa sústreďuje najmä na meteory, meteorické prúdy, meteority, asteroidy a kométy. Spolu s Jánom Štohlom je autorom prác o komplexe meteorických rojov Tauríd a ich dráhových vývojov. Venuje sa aj aktivitám iných meteorických rojov a sporadickému pozadiu. Mnohé z analyzovaných dát nazbieral sám pozorovaniami meteorickým radarom na Astronomickom observatóriu v Modre a na Observatóriu AV ČR v Ondřejove. Okrem toho sa venuje pedagogickej činnosti na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave, na Katedre Astronómie, fyziky Zeme a meteorológie bol vedúcim oddelenia Astronómie a astrofyziky. V súčasnosti pôsobí ako emeritný profesor.
Na jeho počesť bola pomenovaná planétka (6311) Porubčan.
Publikácie.
Autor a spoluautor radu vedeckých publikácií. Medzi nimi najmä:
CATIA

CATIA alebo ináč (Computer Aided Three dimensional Interactive Application) je PLM/CAD/CAM/CAE komerčný software vyvíjaný firmou Dassault Systemes a svetovo predávaný aj firmou IBM. Je známy aj ako 3D PLM (Product Lifecycle Management) software.
CATIA podporuje rôzne stupne vývoja produktov. Tieto sa týkajú konceptualizácie, cez dizajn (CAD) a výrobu (CAM), až po analýzu (CAE).
CATIA je riešená ako otvorená vývojová architektúra postavená na rozhraniach, ktoré umožňujú prispôsobovanie alebo vyvíjať nové aplikácie.
Použité programovacie jazyky:
Lučivná (okres Poprad)

Lučivná je poľnohospodárska obec na Slovensku v okrese Poprad. 
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1298, keď je spomínaná ako „Lauchfa“ (originál listiny sa nezachoval, je ale zachovaný jej hodnoverný odpis z roku 1416).
Dominantami obce sú tolerančný evanjelický kostol a rímskokatolícky kostol. Neďaleko obce sa nachádza liečebný ústav pľúcnych chorôb.
Lučivná (Malá Fatra)

Lučivná je turistické stredisko v pohorí Malá Fatra.
Nachádza sa neďaleko cesty č. 583 spájajúcej obce Zázrivá a Párnica, v údolí potoka Zázrivka. V stredisku sa nachádza hotel Smrečina (v minulosti hotel Hutník), ktorý ponúka špeciality oravskej kuchyne. V lete je tu možnosť využiť ihriská pre loptové hry, tenisové kurty, otvorené ohniská. Okolie je ideálne pre turistiku, cykloturistiku a hubárčenie. V zimnom období stredisko ponúka možnosti na lyžovanie so zasnežovanými svahmi.
Vodopád

Vodopád tvoria zvislé alebo subvertikálne stupne (skalné prahy) v riečnom koryte, cez ktoré prepadá vodný tok. 
Skalný stupeň je miesto, kde sa krivka pozdĺžneho profilu riečiska náhle lomí v dôsledku rôznej odolnosti skalného podkladu (horniny voči erózii), v dôsledku tektonických zlomov alebo náhlym prehradením toku. Výška stupňa môže byť rôzna od niekoľkých decimetrov po niekoľko metrov.
Vodopády pôsobením spätnej erózie ustupujú dozadu proti toku. Eróznym rozrušovaním skalných stupňov môžu aj zaniknúť. Postupne sa zmenšuje ich výška a tiež sklon skalných stupňov. Z vodopádov môžu postupne vznikať kaskády a prahy. Na úpätí vodopádu padajúca voda a pohybujúce sa štrky a piesky často vymodelujú miskovité priehlbne - tzv. krútňavové hrnce, známe napríklad z vodopádov v tiesňavách Slovenského raja, Malej Fatry a Jarabinského prielomu v Ľubovnianskej vrchovine.
Na Slovensku sa väčšinou vyskytujú menšie vodopády v priemere dosahujúce výšku od 2 do 5 m. Často ide o stupňovité vodopády, prechádzajúce do kaskád. Najväčší je Kmeťov vodopád s výškou 80 m.
Všetky prírodné vodopády Slovenska, v ktorých vodný tok pôsobením prírodných síl bez zásahu človeka padá z výšky nad 3 metre alebo preteká cez prírodný skalný útvar súvislým alebo kaskádovitým skalným zrázom strmým viac ako 75 stupňov, sú chránené zákonom.
Fúrik

Fúrik alebo táčky je nástroj optimalizovaný na prepravu sypkých materiálov, pracujúci na princípe páky.
Použitie.
Optimálne na:
Nevhodné na prepravu:
8 štandardných fúrikov predstavuje 1 kubický meter.
Konštrukcia.
Skladá sa z nasledujúcich častí:
Dejiny.
Fúrik vznikol ďalším vývojom z tragača. Bol jedným z prelomových vynálezov, lebo pre krátke vzdialenosti, ako je napr. na stavbe, sa s ním na rozdiel od zvieratami ťahaných kár dalo dostať i na nedostupnejšie miesta. I keď nemá nosnosť ako veľká kára, unesie viac ako priemerný človek. 
V starej Číne sa dokonca používal fúrik s veternou plachtou.
Zoznam internetových domén najvyššej úrovne

Toto je zoznam internetových domén najvyššej úrovne (TLD). Pre viacej informácií o TLD, ktoré nie sú založené na norme ISO 3166-1, pozri v články doména najvyššej úrovne.
Externé odkazy.
Anglicky:
Štefanová (okres Pezinok)

Štefanová je obec na Slovensku v okrese Pezinok.
Poloha.
Obec Štefanová leží v Trnavskej pahorkatine, v predpolí Malých Karpát, približne 32 km od hlavného mesta Bratislava, 14 km od mesta Trnava a mesta Pezinok.
Pamiatky.
Kaplnka sv. Rozálie - Kaplnka svätej Rozálie bola postavená v roku 1885, vysvätená 06. septembra 1885
Kaplnka zasvätená ku cti Lurdskej Panny Márie
Socha sv. Vendelína - Socha bola postavená v roku 1896 po odvrátení moru dobytka, z vďaky ju postavili Štefanovčania.
Kríže - V súčasnosti sa v obci nachádza päť krížov. Smerom od Častej stojí kríž z roku 1920, postavený z vďaky za návrat z vojny. Pri kostole stojí pomník vojakov, ktorí padli v prvej svetovej vojne. Dali ho postaviť farníci v roku 1939. Kríž v parku je z roku 1952, taktiež postavený z vďaky za návrat z vojny. Kríž pri ceste do Budmeríc je z roku 1942, poďakovanie za uzdravenie. V roku 1896 dala cirkevná obec postaviť nový kamenný kríž na cintoríne.
Božia muka - Bola postavená na pamiatku padlých vojakov a utrpenia Štefanovčanov v bitke 11. augusta 1705 medzi vojskami Františka II. Rákoczyho a víťaznými cisárskymi vojakmi poľného maršala Ludovíta Hebervilla a vojskami osobného pluku zemepána podmaršala Jána Pálffyho. Vysvätená 3. septembra 2006.
Kostol sv. Štefana kráľa - Kostol sv. Štefana kráľa je pôvodne gotický kostol zo 14. storočia
Štefanová (Vrátna dolina)

Štefanová je osada vo Vrátnej doline v Malej Fatre. Táto bývalá pastierska osada patrí administratívne do obce Terchová. Rozprestiera sa pod masívom Boboty a Veľkým Rozsutcom v samom závere Vrátnej doliny v časti Nová dolina. Je vyhľadávaným turistickým miestom s viacerými možnosťami na turistiku. Nachádza sa tu niekoľko ubytovacích a stravovacích zariadení a informačné stredisko NP Malá Fatra.
Počas oslobodzovacích bojov dňa 6. apríla 1945 bola osada oslobodená a bola tak prvou v Žilinskom okrese. V roku 1848 zasiahol osadu veľký príval vody a zničil veľkú časť osady. Zahynulo 14 ľudí, ktorým je venovaná pamätná tabuľa na Symbolickom cintoríne.
Louis Adamic

Louis Adamic (vlastným menom "Luj Adamič") (* 21. marec 1899, Blato, Slovinsko – † 4. september 1951, Milford, New Jersey, USA) bol americký spisovateľ slovinského pôvodu.
Pre svoje pôsobenie v protirakúskom hnutí bol nútený roku 1913 emigrovať do USA. V 1. svetovej vojne bojoval v americkej armáde. Začínal prekladmi juhoslovanských autorov, no neskôr sa venoval hlavne vlastnej tvorbe. 
Vo svojich dielach podával svoje spomienky z detstva, pohľad „emigranta“ na Ameriku, ale i pohľad na politické dianie v USA a Juhoslávii, pričom sa snažil o spopularizovanie Tita. Po 2. svetovej vojne bol vyšetrovaný Výborom pre protiamerickú činnosť. Kvôli zhoršujúcemu sa zdraviu ukončil svoj život samovraždou, pričom existujú nepotvrdené špekulácie, že mohol byť zavraždený sovietskymi agentmi.
Štefan Hríb

Ing. Štefan Hríb (* 9. január 1965, Bratislava) je slovenský novinár a moderátor, šéfredaktor časopisu ".týždeň".
Životopis.
Štefan Hríb sa narodil 9. januára 1965 v Bratislave a vyrastal v bratislavskej Petržalke. V rokoch 19791983 študoval na gymnáziu, potom v rokoch 19841988 na Elektrotechnickej fakulte Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave, odbor mikroelektronika. Po skončení školy pracoval tri roky ako výskumný pracovník v Elektrotechnickom ústave Slovenskej akadémie vied.
Od roku 1991 bol korešpondentom českých "Lidových novín". V rokoch 19931998 bol moderátorom a komentátorom Rádia Slobodná Európa v Mníchove a v Prahe a v rokoch 19992004 pôsobil ako šéfredaktor týždenníka "Domino fórum". Od konca roku 2004 je šéfredaktorom a spoluzakladateľom časopisu ".týždeň".
Dielo.
Pod lampou.
Štefan Hríb je tiež dlhoročným moderátorom diskusnej relácie "Pod lampou" (neskôr "Večer pod lampou"). Vysielanie relácie začalo v januári 2004 na verejnoprávnej Slovenskej televízii. V priebehu rokov prešlo vysielanie viacerými slovenskými médiami, v poslednej dobe je dostupné online a prostredníctvom TV NOE.
Kokot (Štúrovo)

Kokot (iné názvy: Cacat, Chokot, Kokat, Kakat, Kakath, Gockern a iné) bola osada a hrad na území dnešného Štúrova. Hrad aj osada boli zničené Turkami (ÚGKK SR uvádza vpád v roku 1543), neskôr bola v 40. rokoch 16. storočia v ich tesnej blízkosti založená nová osada „Parkán“ (t. j. podľa názvu „opevnenie“), z ktorej sa vyvinulo postupne i vlastné Štúrovo v dnešnej podobe. Samotný názov Kokot sa ale používal až do 19. storočia ako hovorový alternatívny názov pre (pravdepodobne celé) Štúrovo (vtedy oficiálne v maďarčine Párkany).
Osada bola založená ako rybárska osada. Prvá zmienka je z roku 1075 ako „Kokot", ďalšie zmienky sú už aj v podobe "Chokot" a pod.
Henry Adams

Henry Adams (* 16. február 1838, Boston, Massachusetts, USA – † 27. marec 1918, Washington) bol americký románopisec, historik, esejista a tvorca viacerých životopisných diel.
Životopis.
Narodil sa v rodine Adamsovcov, ktorá bola známa vďaka svojej politickej angažovanosti. Jeho prastarý otec bol 2. prezident USA John Adams, jeho starý otec bol John Quincy Adams, 6. prezident USA. Miesto toho, aby využil rodinné konexie a vplyv, začal sa venovať literatúre. 
Pôsobil ako profesor európskych a amerických dejín na Harvardovej univerzite (18701877), prispieval do "North American Revue". Neskôr sa venoval cestovaniu, literatúre a vede. Vo svojich dielach sa kriticky zamýšľal nad súčasným svetom a nad jeho budúcim vývojom. Jeho diela prinášajú svedectvo o zmene amerického zmýšľania, keď sa od náboženského základu presúva ku konfrontáciám nových spoločenských problémov. Pre mnohé štúdie sa stal literárnym vzorom a zdrojom.
Kňažná Ninetta

Kňažná Ninetta (Fürstin Ninetta) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 10. januára 1893 v Theater an der Wien. Libreto, ktoré napísali Hugo Wittman a Julius Bauer bolo málo kvalitné, skôr išlo o nesúrodú zmes vtipov a frašiek. Strauss komponoval k nemu hudbu so značnou nechuťou, čo sa prejavilo aj na výslednej hudbe tejto operety. Najviac vydarená je "Neue Pizzicato-polka" op. 449.
Hlavnú úlohu v operete stvárnila Ilka von Palmay, pravým menom grófka Kinská-Althofen, ktorá sa narodila v Košiciach. Na premiéru prišiel aj cisár František Jozef I., ktorému sa predstavenie páčilo. Napriek názoru jeho veličenstva zaznamenala táto opereta len malý úspech.
Obsah.
Pôvabná Ninetta sa usadí v talianskej Sorrente a zamotáva hlavu mnohým mužom. Najviac egyptskému ministrovi financií, Kasimu Pašovi, ktorí si ju nakoniec získa za ženu. Okrem hlavného deja vystupuje v operete viacero vedľajších postáv, ktoré sa starajú o zábavu publika, napr. továrnik Möbius a vdova Knappová a ich deti Adelaida a Ferdinand.