burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ján Pardavý

 
 
 
Ján Pardavý (* 8. september 1971, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový útočník. Momentálne zastáva funkciu hlavného trénera HC Slovan Bratislava v Tipos Extralige a taktiež pôsobí pri slovenskej hokejovej reprezentácii ako asistent trénera.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Dukle Trenčín, debut v česko-slovenskej lige zaznamenal v sezóne 1990/91. Počas niekoľkoročného pôsobenia v klube patril k najproduktívnejším útočníkom. V ročníku 1996/97 dosiahol v 53 zápasoch 42 gólov a 44 asistencií.
Od sezóny 1999/00 pôsobil v zahraničných kluboch – Vsetíne, Djurgaardene, Znojme, MoDo Hockey. Ročník 2006/07 začal v Dukle Trenčín, v novembri ho angažoval ruský klub Lokomotiv Jaroslavľ. Hoci podpísal zmluvu do konca sezóny, odohral za mužstvo len štyri zápasy a vrátil sa do Trenčína, kde sa opätovne zaradil medzi opory v útoku. Jeho klub dosiahol finále play-off, v ktorom podľahol Slovanu Bratislava. S vedením sa dohodol na predĺžení kontraktu o ďalší rok.
 Pred sezónou 2008/09 prestúpil do klubu HC Banská Bystrica. Od sezóny 2010/11 do sezóny 2012/13 hral opäť za Duklu Trenčín. Od sezóny 2013/14 hrá vo francúzskej lige za Štrasburg.
Sezóna 2016/17 bola pre Jána Pardavého prvou v pozícii hlavného trénera. Stal sa trénerom klubu MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige SR. S klubom vyhral 2. ligu seniorov postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR. Počas sezóny viedol aj mužstvo Západu vo výbere hviezd 2. hokejovej ligy, kde jeho mužstvo vyhralo nad výberom Východu.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 120 zápasov, strelil 45 gólov. Reprezentoval na piatich svetových šampionátoch v rade (19972001), ako aj ZOH 1998 a ZOH 2002.
Pavol Paukovček

Pavol Paukovček (* 9. február 1964, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový útočník, v súčasnosti tréner.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v klube MHk 32 Liptovský Mikuláš. Počas ročníka 1990/91 hral v Nitre, jeho spoluhráčmi boli Žigmund Pálffy a Jozef Stümpel. Od ďalšej sezóny pôsobil v Poprade, v základnej časti posledného ročníka česko-slovenskej ligy strelil 18 gólov. V priebehu prvej sezóny slovenskej extraligy ho angažovala Dukla Trenčín, kde pomohol vybojovať majstrovský titul. V januári 1995 bol poslaný na hosťovanie do MHC Martin. Ďalšie štyri roky odohral v Trenčíne, v sezóne 1996/97 sa klub stal druhýkrát slovenským majstrom. Pred ročníkom 1999/00 podpísal kontrakt s Liptovským Mikulášom, kde hrával dva roky. Posledné dve sezóny aktívnej kariéry pôsobil v Poprade. 
Reprezentácia.
Július Šupler ho nominoval na prvý turnaj novodobej slovenskej reprezentácie vo francúzskom Rouene . Mužstvo kvôli nepriaznivému počasiu pricestovalo do dejiska podujatia až tesne pred začiatkom prvého zápasu s Francúzskom, ktorý sa skončil remízou 2:2. Ďalšie dve stretnutia s B-výbermi Ruska a Švédska Slovensko prehralo, na turnaji obsadilo posledné miesto. Paukovček hral v útoku s Witlingerom a Pichoňským.Reprezentoval na MS C 1994 v Poprade a Spišskej Novej Vsi, dvakrát skóroval. Slovensko turnaj vyhralo a postúpilo do B-kategórie. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 15 zápasov, strelil 2 góly. 
Trénerské pôsobenie.
Po ukončení hráčskej činnosti sa stal trénerom. Viedol prvoligový HK 21 SM Ružomberok, podľa jeho slov klub fungoval v podmienkach amatérskeho mužstva. Po jeho odchode ho nahradil Jaroslav Spodniak, klub bol v decembri 2007 vylúčený zo súťaže, keď niekoľkokrát za sebou nepostavil na zápas dostatočný počet hráčov. Pred ročníkom 2008/09 sa stal asistentom českého trénera MHk 32 Liptovský Mikuláš Mojmíra Trličíka.
Slavomír Pavličko

Slavomír Pavličko (* 11. jún 1972, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník, ktorý hral na pozícii centra.
Klubový hokej.
Jeho kariéra sa spája predovšetkým s klubom HK Poprad. V česko-slovenskej lige debutoval v sezóne 1991/92.
Pred ročníkom 2001/02 uzavrel kontrakt so Slovanom Bratislava, v prvých dvoch sezónach získal majstrovský titul. Od ročníka 2004//05 hral opäť v Poprade.
V priebehu sezóny 2006/07 prestúpil z Popradu do klubu HK Dynamax Oil Nitra, následne pôsobil dva roky v MHK Kežmarok.
Ročník 2009/10 hral za HK Spišská Nová Ves, poslednú sezónu aktívnej kariéry začal v HC Prešov v 1. SHL a na play-off ho angažoval srbský klub HK Partizan Beograd pôsobiaci v medzinárodnej súťaži Slohokej.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 1 zápas, neskóroval.
Jozef Golonka

 
 
 
 
 
 
Ing. Jozef Golonka (* 6. január 1938, Bratislava) je bývalý slovenský hokejista (útočník) a tréner. 
Detstvo.
Starý otec z otcovej strany sa prisťahoval z Poľska do Nitry. Jozef Golonka sa narodil v Bratislave, kde vyrastal v mestskej časti Ružinov. Základnú školu navštevoval na Kvačalovej ulici. Matka bola krasokorčuliarska trénerka, ktorá sa snažila vychovať z Jozefa a jeho sestry Júlie krasokorčuliarsky pár. Tomuto športu sa však napokon profesionálne venovala len Júlia. Objaviteľom Golonkovho hokejového talentu bol Viliam Čech, ktorý ho uvidel hrať na detskom klzisku.
Klubový hokej.
Začínal s hokejom v klube Sokol NV Bratislava (predchodca Slovana Bratislava), medzi seniormi debutoval v roku 1955, v rokoch 1957-59 hrával v Dukle Jihlava v rámci povinnej vojenskej služby, potom sa vrátil do Slovana, kde zotrval do roku 1969. V československej najvyššej súťaži odohral počas 14-tich sezón 332 zápasov a dal 298 gólov. V roku 1961 sa stal kráľom strelcov ligovej súťaže. 
So súhlasom úradov posilnil západonemecký SC Riesersee (1969-1972) kde v 104 zápasoch nastrieľal 44 gólov. 
Po návrate do ČSSR ponúkol svoje služby opäť Slovanu, odmietli ho však pre vysoký vek. Následne uzavrel kontrakt so Zvolenom (1. SNHL), kde hrával do roku 1975. 
Reprezentácia.
Držiteľ strieborných medailí zo ZOH 1968 a z MS 1965, 1966 a 1968 a bronzových medailí zo ZOH 1964 a z MS 1959, 1964 a 1969. V reprezentácii hral 134 krát, strelil 82 gólov. 
Trénerská činnosť.
Po ukončení hráčskej kariéry trénoval SC Riesersee, s ktorým získal titul majstra SRN v roku 1978. Tento klub trénoval aj v sezóne 1982/1983 a počas februára v roku 2000. Jednu sezónu viedol Zetor Brno a zároveň viedol v rokoch 1979 - 1981 ČSSR 20. Rok bol trénerom česko-slovenského B-tímu. Od roku 1983 do roku 1985 viedol EC Kolín nad Rýnom, s ktorým získal titul majstra Nemecka v roku 1984. Od roku 1985 stál tri roky na striedačke Slovana. Následne ešte pôsobil jednu sezónu v Davose, v rokoch 1989 - 1992 v tíme ECD Iserlohn a v rokoch 1992 - 1995 v tíme EHC Norimberg. Následne viedol aj slovenskú reprezentáciu v sezóne 1996/97.
Ocenenia.
Člen Siene slávy IIHF(1999), Siene slávy slovenského hokeja (2002), Siene slávy nemeckého hokeja (2004) a Siene slávy českého hokeja (2010).
Ján Starší

Doc. PhDr. Ján Starší, CSc. (* 17. október 1933, Sokolče† 13. apríl 2019) bol slovenský hokejový tréner, teoretik a hráč. Jeho manželkou bola bývalá basketbalistka Zora Staršia.
Hráč Slovana Bratislava a Sparty Praha. Majster Európy v roku 1961. Držiteľ striebornej medaily z MS 1961 a bronzových medailí z MS 1959, 1963. Reprezentoval 73 krát a strelil 29 gólov. Najlepší strelec československej I. ligy v sezóne 1959/60 v tíme belasých utvoril spoločne s centrom najprv Karolom Fakom a potom spoločne Jozefom Golonkom a s ďalším krídlom Júliusom Černickým v tej dobe najúdernejšie útočné trio ligy. Žiaľ, vytúžený titul sa im získať nepodarilo. Slovan skončil v Staršieho ére v ligovej tabuľke štyrikrát druhý a dostal prívlastok „korunný princ ligy“. Ján Starší strelil v najvyššej súťaži za 14 sezón 267 gólov, pričom odohral viac než tristo zápasov. Reprezentoval aj na ZOH 1960 v Squaw Valley. Na tejto olympiáde bol Ján Starší ako prvý slovenský hokejista v histórii vlajkonosičom československej olympijskej výpravy.
Ako tréner začínal na lavičke Bayernu München (19661968). Najväčšie úspechy slávil ako tréner československej reprezentácie. Spolu s Čechom Karlom Gutom vytvoril trénerskú dvojicu, ktorá reprezentáciu v rokoch 19731979 priviedla k dvom titulom majstrov sveta (1976, 1977) a k štyrom strieborným medailám z MS. Pod ich vedením slávil československý výber aj úspech na ZOH v Innsbrucku, kde v roku 1976 získal olympijské striebro. To však nebolo všetko, lebo striebro si pod vedením Staršieho a Guta priniesol tento výber aj z historicky I. ročníka Kanadského pohára (1976). K bronzu z MS doviedol československý výber Starší aj v roku 1988, keď spolupracoval s Františkom Pospíšilom. Trpkú príchuť prívlastku „korunného princa ligy“ okúsil Ján Starší opäť ako tréner Slovana Bratislava. V rokoch 19681974 obsadil totiž Slovan zase štyrikrát druhé miesto. Neskôr bol trénerom SC Riessersee (19791982), kde sa stal v roku 1981 majstrom Nemecka, SB Rosenheim (19881992), kde sa takisto stal majstrom Nemecka v roku 1989. Je najúspešnejším slovenským hokejovým trénerom.
Významné bolo aj jeho štvrťstoročné pedagogické pôsobenie na Fakulte telesnej výchovy a športu UK v Bratislave. Doc. PhDr. Ján Starší, CSc. tam zasvätene prednášal o tréningu hokeja, pričom vedomosti, ktoré odovzdával iným, úspešne aplikoval vo vlastnej trénerskej praxi. Jeho poznatky a skúsenosti dlho využíval aj Slovenský zväz ľadového hokeja. V SZĽH bol predseda trénerskej rady, člen výkonného výboru aj konzultant.
Člen Siene slávy IIHF (1999), člen Siene slávy slovenského hokeja (2002), člen Siene slávy českého hokeja a tiež člen Siene slávy nemeckého hokeja.
Ocenenia.
V roku 2003 mu prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
Stephen Leacock

Stephen Butler Leacock, (* 30. december 1869, Swanmoor, Spojené kráľovstvo – † 28. marec 1944, Toronto, Kanada) bol kanadský ekonóm, spisovateľ, humorista a satirik, klasik kanadskej literatúry, jeden z najznámejších svetových humoristov.
Leacock sa narodil v Spojenom kráľovstve, ale väčšiu časť svojho života prežil v Kanade. Pracoval ako profesor ekonómie v Chicagu, neskôr v Montreale. 
Je autorom historických monografií o Markovi Twainovi a Charlesovi Dickensovi, ktorí boli jeho literárnymi vzormi. Písal eseje o humore a poviedky, ktoré boli plné irónie, fantázie a zmyslu pre ľudské slabosti.
Svoj letný domov mal v meste Orillia v Ontáriu. Orillia slúžila ako predloha fiktívneho mesta „Mariposa“ v diele "Sunshine Sketches of a Little Town". Letný dom je dnes autorovým múzeom.
Od roku 1947 sa v Kanade udeľuje "Cena Stephena Leacocka" za najlepšiu kanadskú literárnu tvorbu.
George Gross

George Gross (pôvodne Juraj Gross; * 23. január 1923, Bratislava, Česko-Slovensko, dnes Slovensko – † 21. marec 2008, Etobicoke, Ontário, Kanada) bol kanadský športový novinár slovenského pôvodu. 
S novinárčinou začínal v roku 1942 v denníku Slovák, po vojne sa stal redaktorom Času. Od roku 1949 pôsobil v Kanade. Ako novinár písal pre Toronto Telegram (1955 - 1971) a pre Toronto Sun (od roku 1971). Bol podpredsedom Medzinárodnej asociácie športových novinárov. 
Navždy zostane členom troch hokejových siení slávy: od roku 1980 Siene slávy IIHF, od roku 1985 Siene slávy NHL v Toronte a od roku 2002 Siene slávy slovenského hokeja.
Rodina.
Jeho bratom bol slovenský hádzanársky tréner a redaktor zaniknutého denníka Práca Ladislav Gross.
Vincent Lukáč

Ing. Vincent Lukáč (* 14. február 1954, Košice) je bývalý slovenský hokejista, tréner a politik. 
Je prostredným z tria bratov Lukáčovcov. Má bratov Imricha a Jozefa, ktorí boli jeho spoluhráčmi v Košiciach. Býva v Košiciach, má dcéru Lenku a syna Vincenta, je svokrom hokejistu Jiřího Biceka. Manželka Eva zomrela 18. decembra 2009 na zápal pľúc, chorobu skomplikoval chrípkový vírus H1N1.
V roku 2004 bol uvedený do Siene slávy slovenského hokeja.
V parlamentných voľbách 2010 sa stal poslancom NR SR za SNS. Pôsobil aj ako poslanec miestneho zastupiteľstva pre Staré Mesto. V roku 2010 sa po incidente, kedy mu neznámy páchateľ zapálil automobil značky Mercedes, sa verejne vyjadril pred viacerými médiami o svojich kladných vzťahoch s mafiou. O niekoľko dní, keď sa zdvihla vlna kritiky, však tieto vyjadrenia označil za žart.
Hráčska kariéra.
V bývalej česko-slovenskej lige bol 13 sezón hráčom VSŽ Košice, jednu sezónu Dukly Jihlava, s ktorou sa stal majstrom republiky. V zahraničí pokračoval v kariére v nemeckom Starbulls Rosenheim, rakúskom Wiener EV (Viedeň), a britských Fife Flyers (Kirkcaldy), Streatham Redskins (Londýn) a Glen Rothers Glasgow. 
Vo federálnej lige odohral 513 zápasov, v ktorých strelil 393 gólov. V stretnutiach najvyššej súťaže nastrieľal najviac gólov spomedzi slovenských hráčov. Dvakrát bol najlepším strelcom ligy a to v sezónach 1979/80 a 1982/83. V roku 1983 získal titul Zlatá hokejka pre najlepšieho čs. hokejistu sezóny. Aj keď ho v roku 1982 draftoval v 10. kole z 202. miesta Quebec Nordiques, v NHL si nikdy nezahral.
Trénerská kariéra.
Trénovať začal ako asistent Júliusa Šuplera v Košiciach v sezóne 1992/93. V tom istom klube pôsobil aj ďalšie 3 sezóny ako asistent Jána Selveka, v sezóne 1996/97 bol hlavným trénerom klubu. V roku 2000 tréner národného mužstva Juhoafrickej republiky. Trénoval aj v Žiline.
Reprezentácia.
V 146 reprezentačných stretnutiach strelil 70 gólov. Štartoval na ZOH 1980 (5. miesto) a 1984 (strieborná medaila). Majster sveta 1977 a 1985, držiteľ strieborných medailí z MS v rokoch 1982 a 1983.
Národné hospodárstvo

Národné hospodárstvo je súhrn všetkých ekonomických prostriedkov a vzťahov hospodárskych subjektov určitého štátu alebo hospodárskeho priestoru. Súhrn odvetví (a druhov výroby) národného hospodárstva či štruktúra, organizácia a stav národného hospodárstva, neformálne často aj národné hospodárstvo vôbec, sa nazýva ekonomika. Veda o národnom hospodárstve (skrátene nazývaná aj národné hospodárstvo) sa dnes najčastejšie nazýva ekonómia.
Národné hospodárstvo je výsledkom množiny spoločných aktivít ľudí, prírody a umelých ľudských výtvorov, ktoré vznikali postupne či aktuálne a sú dynamogenizované (??) deľbou a špecializáciou práce, vzťahom ku rozdeľovaniu a prerozdeľovaniu výsledkov, narábaniu s hodnotami atď. Národné hospodárstvo funguje vždy v určitom hospodársko-politickom systéme, pričom základom hospodárskych aktivít je napr. voľný trh, a základom politických aktivít je napr. demokracia.
Národné hospodárstvo je zložitý, mnohotvárny, mnohostranný a mnohoväzbový, neustále sa rozvíjajúci systém skladajúci sa z mnohých subsystémov, ktoré sú spojené v jeden celok. Subjekty v ňom majú špecifické vlastnosti a vlastné ciele, čo navonok spôsobuje vždy problémy.
Ľudia v národnom hospodárstve vykazujú svoje (rôzne) správanie závisle od správania jeho častí (rodín, podnikov, okolitých štátov). Aktivity v národnom hospodárstve prebiehajú hierarchicky v časovej postupnosti s množstvom transformácií, s celou zložitosťou väzieb a vzťahov pri existencii rôznych cieľov. Ľudia sa v každom národnom hospodárstve opierajú o prírodné zdroje, o disponibilný ľudský potenciál a o umelé zásahy, spôsobované človekom. Dať tieto veci do súladu, bez vážnejšieho poškodzovania životného prostredia, to je otázka, s ktorou zápasia už stáročia jednotlivé generácie, zatiaľ bezúspešne.
Hospodárstvo možno chápať ako súbor jednosmerných a dvojsmerných aktivít jedincov a skupín ľudí, ktorými sa snažia zabezpečiť si hmotné, čiastočne aj duševné a duchovné potreby. U jednosmerných aktivít si človek zabezpečuje niečo buď sám pre seba (napr. si natrie na chlieb maslo a následne ho skonzumuje, operie si šaty, a pod.) alebo aktivitu koná pre niekoho iného (napr. daruje vec, ktorej je majiteľom), pričom za to nepožaduje žiadnu protihodnotu od iného človeka. Naopak pri dvojsmerných aktivitách človek za svoju aktivitu požaduje vždy nejakú protihodnotu. Rozoznávame nasledovné dvojsmerné aktivity:
Sektorová štruktúra národného hospodárstva:
Externé odkazy.
www.euroekonom.sk
Tapio

Tapio je fínsky boh lesov zmieňovaný v epose Kalevala.
Za jeho sídlo sa považovala lesnatá Tapiola, súčasného mesta Espoo. Jeho žena sa volá Mielikki (nazývaná aj ako Pani lesov) syn Nyyrikki a dcéra Tuulikki. Uctievali ho lovci, pred lovom mu obetovali žito, fazule, pivo či víno, aby pri nich stál a podaril sa dobrý lov.
Podľa niektorých povestí mal drevenú bradu a jeho oči boli bezodné jazerá.
Richard Pavlikovský

 
Richard Pavlikovský (* 3. marec 1975, Ilava) je slovenský hokejista hrajúci na pozícií obrancu. Je odchovanec klubu MHK Dubnica. Je starším bratom Rastislava Pavlikovského.
Klubový hokej.
Richard Pavlikovský začínal s hokejom v Dubnici nad Váhom rovnako ako jeho mladší brat Rastislav. Z Dubnice prestúpil do susedného Trenčína, kde hrával osem sezón. Debut v slovenskej Extralige absolvoval v sezóne 1992/93 už ako sedemnásť ročný. V sezóne 1993/94 nasúpil za reprezentáciu Slovenska do 20 rokov za ktorú odohral 4 stretnutia. Najúspešnejšiou sezónou v Dukle Trenčín bol ročník 1999/00, keď nazbieral v 51 zápasoch 31 bodov za 16 gólov a 15 asistencií. Za Duklu Trenčín nastúpil na 253 stretnutí v základnej časti a 7 stretnutí v play-off. Pred sezónou 2000/01 prestúpil do českej extraligy do klubu HC Havířov, kde odohral jednu sezónu. V tejto sezóne si vybojoval aj premiérovú účasť na majstrovstvách sveta. Jeho ďalšie hokejové kroky smerovali do Švédska v ktorom strávil tri sezóny. Prvé dve v klube HV 71 a tretiu v klube Leksand. Počas pôsobenia vo Švédsku si vybojoval aj účasť na Olympijskom turnaji v Salt Lake City. Bolo to v sezóne 2001/02.
Pôsobenie v Del.
Po trojročnej anabáze v švédskej Elitserien prestúpil do klubu Grizzly Adams Wolfsburg v nemeckej najvyššej súťaži Deutsche Eishockey Liga. V tejto lige odohral kompletných 9 sezón. Po prvej sezóne odohranej v klube Gryzzly Adams Wolfsburg prestúpil do klubu Krefeld Pinguine, kde strávil celých 8 sezón. Najproduktívnejším ročníkom v Krefelde Pinguine bola pre Richarda Pavlikovského sezóna 2007/08, keď za Krefeld Pinguine odohral 56 zápasov v ktorých zaznamenal 48 bodov za 14 gólov a 34 asistencií.Za tento klub odohral 378 zápasov v základnej časti a 31 v play-off. 
Pôsobenie v EBEL.
Pred sezónou 2013/14 podpísal zmluvu s českým klubom HC Orli Znojmo, ktorý pôsobí v rakúskej lige Österreichische Eishockey-Liga v ktorej pôsobia a kluby zo zahraničia.
Oľka (rieka)

Oľka je riečka na východnom Slovensku, preteká územím okresov Medzilaborce, Humenné a Vranov nad Topľou. Je ľavostranným prítokom Ondavy, má dĺžku a je tokom V. rádu. 
Pramení v Laboreckej vrchovine na západnom svahu vrchu Sušková () v nadmorskej výške cca Od prameňa tečie na juh, esovito sa stáča a tečie Repejovskou brázdou. Priberá kratšie prítoky z oboch strán, preteká obcou Repejov (ktorú delí na dve časti – Repejov a Pravrovce), priberá Boršovec zľava (), ďalej tečie obcou Oľka, potom sprava priberá Oľšavku (), pokračuje cez Ruskú Kajňu a koryto rieky sa stáča viac na juhojuhozápad. Preteká cez Pakostov (tiež delí obec na dve časti – Pakostov a Petrovce) a tu priberá Úvoz z ľavej strany. Následne vstupuje do Ondavskej vrchoviny (), pri obci Nižná Sitnica priberá významný prítok, ľavostrannú Sitničku. Ďalej tečie poza obce Jankovce, Košarovce, pri obci Lukačovce priberá zľava najprv Hladnický potok () a potom Hatku, pred obcou Girovce potom pravostranný Žarnovec. Medzi obcami Girovce a Jasenovce vytvára Oľka dvojitý meander, sprava priberá vodnatý Ondalík (). Výraznejšie meandruje až k obci Žalobín, kde vstupuje do Beskydského predhoria. Do Ondavy sa vlieva po prekonaní výrazného ohybu juhozápadne od obce Žalobín ().
Jozef Pethö

Jozef Pethö (* 17. apríl 1964) je bývalý slovenský hokejový útočník. Po ukončení kariéry sa venuje trénerskej činnosti.
Klubový hokej.
Hokej hráva od svojich šiestich rokov. Je známy z dlhoročného pôsobenia v Slovane Bratislava, neskôr hrával vo fínskej prvej divízii (Kalajoki) a päť rokov v Slovinsku - dve sezóny v Triglav Kranj a tri za HK Sportina Bled (Alpská liga). 
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 4 zápasy, neskóroval.
Trénerské pôsobenie.
Od roku 1999 sa venuje trénerskej činnosti. Dva roky viedol Slavija Ljublana a ďalšie dva HDK Maribor. V sezóne 2005/06 bol hlavným trénerom slovinskej reprezentácie do 20 rokov. Neskôr pôsobil ako tréner dorastencov HK 91 Senica, s klubom v sezóne 2006/07 postúpil do extraligy. Následne trénoval juniorov HK Ružinov (extraliga), v Slovane Bratislava trénoval dorastencov a od ročníka 2012/13 juniorov tohto klubu.
Sekčov (rieka)

Sekčov je rieka na východnom Slovensku, v Šariši a preteká územím okresov Bardejov a Prešov. Je to významný ľavostranný prítok Torysy, meria a je tokom VI. rádu. 
Pramení v Čergove na severovýchodnom svahu masívu Bukového vrchu () v nadmorskej výške približne 
Od prameňa tečie najprv na východ, opúšťa Čergov a vteká do Raslavickej brázdy () v Ondavskej vrchovine, preteká severne od obce Hertník, severovýchodne od ktorej sa stáča na juh. Najprv priberá zľava prvý väčší prítok Tichší potok, sprava potok vznikajúci v blízkosti Hertníka a následne v obci Bartošovce tiež sprava Pastevník. Nasledujú pravostranné prítoky Hlboký potok, Fričkovský potok () a Diaľne na okraji Vaniškoviec. 
Ďalej tečie na juhovýchod, výraznejšie sa vlní a preteká cez Raslavice, južne od obce sa oblúkom stáča opätovne k juhu, priberá zľava najprv Hrabovec (; obcou pretekajú súbežne), potom Suchý potok a následne aj pravostranný Laz. Vzápätí sa prerezáva úzkym prielomom cez masív Ondavskej vrchoviny, tu sprava priberá prítok prameniaci juhovýchodne od Žatkoviec, zľava potok zo severných svahov Dubiny (), vytvára výrazný meander a vteká do Záhradnianskej brázdy v Beskydskom predhorí, severne od obce Demjata. 
Preteká obcami Demjata a Tulčík, kde priberá zľava Čakaň, sprava Zápotok. Za obcou sa znovu stáča na juhovýchod, priberá ľavostranný Dubinský potok a vodnatejšiu pravostranný Ternianku (), preteká okrajom obce Fulianka a z ľavej strany priberá potok prameniaci západne od obce Podhorany. Veľkým oblúkom obteká juhozápadným smerom masív Kapušianskeho hradného vrchu s Kapušianskym hradom nad pravým brehom a priberá významnú ľavostrannú Ladianku a tečie okrajom obce Kapušany. Tu už tečie v severnej časti Košickej kotliny, na krátkom úseku k obci Fintice najprv na západ zvlneným korytom a od sútoku s Fintickým potokom sa výrazným oblúkom stáča na juh, pričom až k Prešovu výrazne meandruje.
Preteká katastrálnym územím mesta, pri osade Kúty priberá ďalší významný prítok, ľavostrannú Šebastovku (). Potom vytvára ďalší výrazný oblúk a rieka oddeľuje mesto na pravom brehu od Šarišských Lúk, sídliska Sekčov a Solivaru na ľavom brehu. Postupne priberá ľavostranné prítoky; prítok pretekajúci obcou Ľubotice, ďalší vznikajúci východne od Šalgovíka, Šalgovícky potok, nižšie pri Solivare Soľný potok a pri Šváboch ešte kratší potok prameniaci západne od kóty v lokalite Vyšné žliabky. 
Napokon sa v južnej časti mesta vlieva v nadmorskej výške do Torysy.
Povodie Sekčova podľa prítokov (v smere toku).
Sekčov (P - pravostranný prítok, Ľ - ľavostranný prítok)
Udava (rieka)

Udava je riečka na severovýchode Slovenska, na území okresov Snina a Humenné. Je to dlhý ľavostranný prítok Laborca a je tokom VI. rádu. V pramennej oblasti riečky sa nachádza Prírodná rezervácia Udava.
Pramení v Bukovských vrchoch, v podcelku Bukovce, v nadmorskej výške okolo neďaleko slovensko-poľskej hranice v pralesnatej oblasti jedľobučín (PR Udava) v severozápadnom výbežku Národného parku Poloniny.
Po pribratí menšieho prítoku z lokality Balnica () sa stáča na juhozápad, v Bukovských vrchoch priberá ešte menší prítok zľava spod Černín () a Pálenický potok sprava () a vstupuje do Laboreckej vrchoviny pri obci Osadné. Preteká obcou, tu priberá Osadniansky potok zľava a Ščobský potok sprava a južne od obce sa koryto výraznejšie rozširuje. Ďalej tečie západným smerom až k obci Nižná Jablonka (), pričom priberá pravostranný Krivský potok a Hrabový potok, následne ľavostranný Hostovický potok, pričom vytvára sihoť a niekoľkokrát sa vlní. Preteká obcou Nižná Jablonka, kde sprava priberá svoj najvýznamnejší prítok, Rieku a po esovitom stočení pokračuje na juh.
Opúšťa Medzilaboreckú brázdu a prerezáva sa medzi dvoma masívmi Laboreckej vrchoviny do Papínskej brázdy, pričom severne od obce Papín priberá pravostranný Hrabľovský potok a ľavostranný potok z Jenčíkovej doliny. Vzápätí preteká obcou Papín, na jej území priberá zľava dva prítoky spod Veličkovej () a sprava Hrabinku a bezmenný potok spod Galovej (). Za obcou priberá sprava Holomušovský potok (Slaná), preteká obcou Zubné a zľava priberá vodnatejšiu Nechválku. Za obcou priberá Zubniansky potok a Brusný potok () z pravej strany a Ílovnicu z ľavej strany.
Severne od obce Adidovce vstupuje do Ondavskej vrchoviny, tok Udavy sa stáča viac k juhozápadu, sprava priberá potok stekajúci z Hlbokej debry a Svinský potok () a preteká okrajom obce Vyšný Hrušov (na pravom brehu), pričom sprava priberá Hrušovku. Následne tečie v blízkosti obce Rovné (na ľavom brehu), priberá ľavostranný Rovniansky potok a stáča sa na západ. Priberá ešte posledný významný prítok, Volový potok sprava a stáča sa opäť na juhozápad. Z juhu obteká obec Udavské a severne od obce Kochanovce (v blízkosti železničnej stanice) sa v nadmorskej výške vlieva do Laborca.
Povodie Udavy podľa prítokov (v smere toku).
Udava (P – pravostranný prítok, Ľ – ľavostranný prítok)
Ľubomír Pichoňský

Ľubomír Pichoňský (* 12. december 1963, Poprad) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
S hokejom začal v HK Poprad, v klube odohral niekoľko sezón v česko-slovenskej lige a slovenskej extralige. Pôsobil aj v MHC Martin a MHk 32 Liptovský Mikuláš (tri sezóny). Po ukončení profesionálnej kariéry hral hokej v rámci Podtatranskej hokejovej ligy za klub Lumi Tatry.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa prvého turnaja novodobej slovenskej reprezentácie vo francúzskom Rouene. Mužstvo kvôli nepriaznivému počasiu pricestovalo do dejiska turnaja až tesne pred začiatkom prvého zápasu s Francúzskom, ktorý sa skončil remízou 2:2. Ďalšie dve stretnutia s B-výbermi Ruska a Švédska Slovensko prehralo, na turnaji obsadilo posledné miesto. Pichoňský hral v útočnej formácii s Habartom Witlingerom a Pavlom Paukovčekom. Celkovo v slovenskej reprezentácii odohral 5 zápasov, strelil 1 gól – v prípravnom zápase proti Taliansku.
Trénerské pôsobenie.
Od sezóny 2009/10 trénuje francúzsky klub HC Amnéville, s ktorým sa prebojoval do 2. najvyššej súťaže.
Ľubomír Pištek

Ľubomír Pištek (* 7. august 1980, Bratislava) je slovenský hokejový útočník, pôsobiaci na pozícii brániaceho krídla.
Klubový hokej.
Je odchovancom Slovana Bratislava. V tomto mužstve hrával v ročníkoch 2000/01 i 2001/02, v ktorom klub získal majstrovský titul. Následne prestúpil do českých Pardubíc, kde v ďalšej sezóne tiež vybojoval extraligové prvenstvo. Pôsobil tam dva a pol sezóny, neskôr hrával i vo Vsetíne, Vítkoviciach, Zlíne a Třinci. V priebehu ročníka 2005/06 sa vrátil do Slovana Bratislava. V nasledujúcej sezóne získal ďalší titul. Po jej skončení s ním vedenie predĺžilo kontrakt o ďalší rok. 
&lt;br&gt; Draftoval ho v roku 1998 tím Philadelphia Flyers v 8. kole z 222. miesta.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 15 zápasov, strelil 1 gól.
"(štatistické údaje v článku sú z 13. apríla 2007)"
Nitrica (rieka)

Nitrica, známa aj ako Belianka/Belanka, je rieka na západnom Slovensku, pravostranný prítok Nitry s dĺžkou a plochou povodia . 
Prameň.
Pramení v Strážovských vrchoch pod hrebeňom medzi vrchmi Suchá hora (), Homôľka () a Vápeč () v nadmorskej výške cca 
Priebeh toku.
Tečie najprv na juhovýchod k osade Stanáková, prelamuje sa cez vápencové územie a tvorí kaňon (PR Prielom Nitrice). Cez obec Valaská Belá tečie východným smerom, v obci priberá menšie prítoky z oboch strán a za obcou opäť tečie na juhovýchod až k osade Klin. Tu priberá z ľavej strany Jaseninu (ktorá spolu s prítokmi odvodňuje Kohútovu, Zliechovskú a Slávikovu dolinu) a tečie na juh. Vstupuje do Hornonitrianskej kotliny (podcelok Rudnianska kotlina), rozdeľuje obec Liešťany na časti Lomnica a Dobročná, preteká celou obcou Liešťany, na území ktorej priberá Nevidziansky potok zľava a pod obcou rieka Nitrica vteká do vodnej nádrže Nitrianske Rudno (). 
Priamo do vodnej nádrže ústi z pravej strany potok Bystrica a pod priehradným múrom zľava Dlžínka () a neskôr sprava Rudnianka (). Ďalej oddeľuje obce Banky (na ľavom brehu) od Ješkovej Vsi (na pravom brehu), pri obci Diviaky nad Nitricou priberá pravostranný Diviacky potok, pod obcou sa koryto rozdeľuje na dve ramená (), ktoré sa opätovne spájajú v obci Diviacka Nová Ves. 
Rieka sa ďalej oblúkom stáča na západ a prerezáva sa Vestenickou bránou cez južný výbežok Strážovských vrchov do Nitrianskej pahorkatiny. Vo Vestenickej bráne preteká obcami Nitrica a Dolné Vestenice a oblúkom sa stáča opäť na juh do Nitrianskej pahorkatiny. Pri obci Hradište tečie zachovaným lužným lesom (), následne preteká obcou Skačany a južne od obce vytvára väčší ostrov s osadou Dolný mlyn (). Napokon sa stáča na juhozápad, zľava priberá ešte Kršteniansky potok a vteká do intravilánu mesta Partizánske, kde sa na jeho južnom okraji vlieva do Nitry (). Nitrica je vrchovinno-nížinným typom rieky.
Ján Pleva

Ján Pleva (* 7. september 1974, Liptovský Mikuláš) je slovenský hokejový útočník. 
Klubový hokej.
Prvé dve extraligové sezóny odohral v Poprade, no je známy predovšetkým z pôsobenia v rodnom meste, v klube MHk 32 Liptovský Mikuláš bol jedným z produktívneho útoku Pleva, Uram, Plch. Počnúc ročníkom 1997/98 strávil tri sezóny v Dukle Trenčín, potom hral opäť v Liptovskom Mikuláši (s krátkym pôsobením v druhej najvyššej ruskej súťaži). 
HC Košice.
Pred ročníkom 2006/07 podpísal zmluvu s HC Košice. Ján Pleva hrával v závere základnej časti na pozícii centra vo štvrtom útoku. Hráčom Košíc je aj v ročníku 2007/08. Nosí dres s číslom 74.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 17 zápasov, strelil 1 gól.
Štatistika.
"(štatistické údaje v článku sú z 30. októbra 2007)"
Ján Plch

Ján Plch (* 18. august 1974, Liptovský Mikuláš) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Liptovskom Mikuláši, neskôr hrával v Košiciach, Poprade a Zvolene.
Počas pôsobenia vo Zvolene v sezóne 2000/01 prispel významnou mierou k premiérovému majstrovskému titulu.
Následne pôsobil v českom Znojme, Žiline a Slovane Bratislava. Od sezóny 2005/06 je hráčom francúzskeho IC Epinal. 
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 32 zápasov, strelil 5 gólov.
Nitrica

Nitrica môže byť:
Oľka

Oľka môže byť:
Andrej Podkonický

Andrej Podkonický (* 9. máj 1978, Zvolen) je bývalý slovenský hokejový útočník a hokejový tréner.
Klubový hokej.
V roku 1996 bol draftovaný klubom St. Louis Blues v 8. kole zo 196. miesta. V NHL odohral spolu 8 zápasov za kluby Florida Panthers a Washington Capitals. Od sezóny 2004/05 pôsobil v českom klube Bílí Tygři Liberec. Ročník 2007/08 začal v ruskom superligovom mužstve Viťaz Čechov, pred koncom základnej časti sa vrátil do Liberca.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 37 zápasov, strelil 8 gólov.
MS 2007.
Tréner Július Šupler ho nominoval ako náhradníka na svetový šampionát v Rusku.
MS 2008.
Bol členom reprezentácie na majstrovstvách sveta v Kanade. Slovensko nepostúpilo zo základnej skupiny po prehrách s Nemeckom a Fínskom. V zápasoch o udržanie zdolalo Slovinsko 5:1 a 4:3 (po samostatných nájazdoch). Podkonický skóroval v prvom zápase proti Slovinsku. Slovensko obsadilo 13. miesto.
Reprezentačná štatistika.
"(štatistické údaje v článku sú z 11. apríla 2009)"
Dušan Pohorelec

Dušan Pohorelec (* 20. november 1972, Detva) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
Odohral niekoľko úspešných sezón v Slovane Bratislava a HKm Zvolen. V ročníku 2005/06 hrával v chorvátskom KHL Medveščak Záhreb.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 54 zápasov, strelil 14 gólov. Zúčastnil sa zimných olympijských hier 1994 v Lillehammeri.
Malý Žitný ostrov

Malý Žitný ostrov je riečny ostrov na Slovensku a v Maďarsku vedľa Žitného ostrova.
Je ohraničený korytom Dunaja na severe a Mošonským Dunajom (maďarsky Mosoni-Duna) z juhu a západu. Od hlavného koryta Dunaja sa odpája južne od Bratislavy a opätovne sa pripája pri maďarskej obci Vének, severovýchodne od Győru.
Vtáčí ostrov (Gabčíkovo)

Vtáčí ostrov je malý ostrov () nachádzajúci sa v Hrušovskej zdrži (), ktorá je súčasťou vodného diela Gabčíkovo, juhozápadne od Šamorína. Ostrov bol vybudovaný ako čiastočná náhrada za zdevastované územie lužných lesov pri výstavbe sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros. Je súčasťou navrhovaného chráneného vtáčieho územia Dunajské luhy s ochranou útočísk vodného vtáctva. Najvýznamnejšími hniezdičmi je čajka čiernohlavá ("Larus melanocephalus"), ktorá hniezdi na Slovensku len tu a kalužiak červenonohý ("Tringa totanus"), ktorý hniezdi na západnom Slovensku len tu. Verejnosti je ostrov v období hniezdenia, migrácie a zimovania neprístupný.
Marek Priechodský

Marek Priechodský (* 24. október 1979, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Klubový hokej.
Je odchovancom HC Slovan Bratislava, kde v ročníku 1999/00 debutoval v najvyššej súťaži. Bol draftovaný v roku 2000 Tampou Bay v 7. kole z 222. miesta. Od sezóny 2001/02 hral dva roky v zámorskej UCHL, potom sa vrátil na Slovensko, keď ho angažoval HKm Zvolen. Ročník 2004/05 odohral za béčko Zvolena a MHC Martin (oba v 1. hokejovej lige), ako aj v chorvátskom Medvečšak Záhreb, ďalšie dva znovu v prvom tíme Zvolene. Pred sezónou 2007/08 bol poslaný na hosťovanie do HK 36 Skalica. Už 30. októbra sa stal hráčom MsHK Žilina (znovu v rámci hosťovania). Ani v tomto klube sa nestihol udomácniť, pretože 6. decembra prestúpil do poľského tímu Podhale Nowy Targ.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 1 zápas, neskóroval.
Róbert Pukalovič (1960)

Róbert Pukalovič (* 28. október 1960, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca. Po ukončení aktívnej kariéry sa venuje trénerskej činnosti, zároveň pôsobí ako spolukomentátor hokejových prenosov. Aktuálne sa objavil na kandidátke ĽSNS do parlamentných volieb 2020. Jeho syn Róbert (* 1984) je tiež hokejový obranca.
Klubový hokej.
S hokejom začal v sezóne 1979/80 v tíme Slovana Bratislava. V ňom pôsobil osem sezón s výnimkou sezóny 1986/87, keď hral za Duklu Trenčín. Od roku 1990 pôsobil vo Fínsku. Štyri sezóny bol hráčom Junkkarit HT Kalajoki a striedavo nastupoval aj za KalPu Kuopio. Od sezóny 1995/96 hral opäť na Slovensku, dva roky v Trenčíne, ďalšie dva v Slovane, štyri v HKm Zvolen. S každým z týchto mužstiev získal v slovenskej extralige jeden majstrovský titul. Posledný zápas kariéry odohral za Nitru v roku 2004. 
V ankete Zlatý puk ho trikrát vybrali do All Star, v roku 1998 sa stal najlepším obrancom.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 24 zápasov, strelil 1 gól. Zúčastnil sa na MS 1997 a MS 1998, bol nominovaný na ZOH 1998 Nagane, kvôli chorobe však necestoval.
Trénerské pôsobenie.
V sezóne 2001/12 pôsobil ako asistent trénera HC LEV Poprad v KHL. Ďalší ročník bol hlavným trénerom MHC Martin.
Kongres Spojených štátov

Kongres Spojených štátov je zákonodarný orgán USA. Skladá sa z dvoch komôr:
Podľa článku l, odd. 1 Ústavy Spojených štátov amerických "Všetka zákonodarná moc uvedená v ústave patrí Kongresu Spojených štátov, ktorý sa skladá zo Senátu a Snemovne reprezentantov". 
Na základe ustanovení 2. oddielu 20. dodatku Ústavy USA sa Kongres schádza na svoju schôdzku najmenej raz do roka, a ak sa zákonom nestanoví iný dátum, jeho zasadnutie sa začína napoludnie 3. januára. Funkčné obdobie Kongresu trvá dva roky. Začína sa v januári po roku, v ktorom sa konali všeobecné voľby, a rozdeľuje sa na dve zasadania.
Ústava USA oprávňuje každú zo snemovní, aby si samostatne stanovila vlastný rokovací poriadok. V súlade s tým si Snemovňa reprezentantov prijíma vlastný rokovací poriadok vždy v prvý deň nového zasadania Kongresu. Senát, ktorý sa sám pokladá za stále činný orgán, pracuje na základe stáleho rokovacieho poriadku, ktorý iba občas novelizuje. 
Na rozdiel od iných parlamentov postavenie Senátu a Snemovne reprezentantov v zákonodarnom procese je úplne rovnaké (s výnimkou výlučného oprávnenia snemovne, Kirckpatrick v. Preiser, 394 U.S. 526 (1969) predkladať návrhy finančných zákonov) a obe snemovne majú aj takmer zhodné právomoci. Preto nie je správne rozdeľovať ich na tzv. "dolnú" a "hornú" komoru. 
Najdôležitejšou funkciou Kongresu je jeho zákonodarná činnosť. Právomoci Senátu sú však o niečo širšie, pretože na základe jeho "odporúčania a súhlasu" prezident uzatvára medzinárodné zmluvy a menuje štátnych úradníkov. Pri ústavnej žalobe voči federálnym úradníkom (impeachment) má Snemovňa reprezentantov postavenie žalobcu (postavenie podobné postaveniu veľkej poroty v trestných procesoch) a Senát má postavenie sudcu, ktorý rozhoduje. Obe snemovne sa schádzajú na spoločné zasadanie 6. januára v roku nasledujúcom po roku, v ktorom sa konali voľby prezidenta, aby spočítali hlasy voliteľov. Ak sa žiadnemu z kandidátov na funkciu prezidenta ani viceprezidenta nepodarí získať väčšinu hlasov všetkých voliteľov, volí prezidenta Snemovňa reprezentantov spomedzi troch kandidátov, ktorí dostali najväčší počet hlasov voliteľov. Senát volí viceprezidenta spomedzi dvoch kandidátov, ktorí tiež získali najväčší počet hlasov voliteľov.
René Pucher

René Pucher (* 2. december 1970, Prešov) je bývalý slovenský hokejový útočník, starší brat Petra Puchera.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Prešove. Od ročníka 1990/91 hral za HC Košice, kde sa po vytvorení slovenskej extraligy stal členom prvého útoku s Plavuchom a Rybovičom. Košice sa v prvých šiestich sezónach tejto súťaže vždy prebojovali do finále, pričom získali tri majstrovské tituly.
Ročník 2000/01 odohral za HC Prešov v 1. SHL. V ďalšej sezóne pôsobil vo švajčiarskych kluboch HC Thurgau a Lausanne HC. Ročník 2002/03 odohral v českom HC Havířov a MHC Martin. Následne šesť rokov nehral, v sezónach 2008/09 a 2009/10 pôsobil opäť v Prešove a ukončil aktívnu kariéru.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa na ZOH 1994 v nórskom Lillehammeri, kde Slovensko pri svojej olympijskej premiére dosiahlo 6. miesto. Bol členom reprezentačného výberu na domácich MS C 1994 a MS B 1995, obe podujatia Slovensko vyhralo. V najvyššej kategórii sa zúčastnil MS 1996 a MS 1999. V slovenskej reprezentácii odohral 84 zápasov, strelil 20 gólov. 
Ďalšie pôsobenie.
V roku 2000 ukončil právnickú fakultu Univerzity Pavla Jozefa Šafárika. V roku 2010 sa stal poslancom mestského zastupiteľstva v Prešove. 2. januára 2011 sa stal viceprimátorom, pričom na starosti má oblasť športu a rekonštrukciu nehnuteľností mesta.
23P/Brorsen-Metcalf

23P/Brorsen-Metcalf je periodická kométa, ktorú objavili Theodor Brorsen a Joel Hastings Metcalf.
35P/Herschel-Rigollet

35P/Herschel-Rigollet je periodická kométa, ktorú objavili Caroline Herschelová a Roger Rigolett. Bola objavená v roku 1788.
38P/Stephan-Oterma

38P/Stephan-Oterma je periodická kométa, ktorú objavili Édouard Jean-Marie Stephan a Liisi Oterma.
43P/Wolf-Harrington

43P/Wolf-Harrington je periodická kométa, ktorú objavili Max Wolf a Robert G. Harrington.
Eragon (kniha)

Eragon je prvou časťou tetralógie "Odkaz Dračích jazdcov". Autor Christopher Paolini ho začal písať, keď mal iba 15 rokov. Knihu vydal v roku 2001 s pomocou rodičov, no čoskoro si ju všimlo americké vydavateľstvo Random House a o dva roky ju vydalo. Kniha sa stala svetovým bestsellerom a dočkala sa aj svojho filmového spracovania, ktoré však nemalo veľký úspech, pretože sa dosť líši od deja z knihy.
Príbeh.
Eragon je 15-ročný chlapec, ktorý žije so svojim strýkom Gerom a bratrancom Roranom v malej dedinke zvanej Carvahall na úpätí Dračích hôr. Eragon svojho otca nepozná a jeho matka, Selena, hneď po narodení Eragona zmizla. 
Eragon chodieva loviť do Dračích hôr a pri jednom love nečakane objaví modrý kameň. Myslí si, že má veľkú hodnotu a snaží sa ho predať, ale nepodarí sa mu to, tak si ho vezme domov. Raz v noci začne kameň praskať a vyliahne sa z neho dračica, ktorá neskôr dostane meno Zafira. Keď sa jej Eragon dotkne, na ruke sa mu objaví strieborná značka- "gedwey ignasia"- znak dračích jazdcov. Eragon dračicu tajne vychováva a bojí sa, lebo vie, že Galbatorix, vládca Alagaëzie, dal každého Dračieho jazdca, ktorý mu neprisahal vernosť, zabiť.
Po určitom čase naozaj prídu do Carvahallu dvaja cudzinci. Zafira sa zľakne a unesie Eragona do Dračích hôr. Keď sa vrátia, nájdu Eragonov domov zničený a jeho strýka ťažko zraneného. Gero nakoniec zomrie a Eragon sa rozhodne pomstiť ho. Na pomoc mu príde Brom, jeden z obyvateľov Carvahallu, ktorý bol kedysi tiež dračím jazdcom. Eragonovi daruje meč Zar'rok a popri ceste ho učí starodávny jazyk, ktorý je potrebný na čarovanie.
Počas cesty ich prepadnú Galbatorixovi ra'zakovia a Broma prebodnú.Pri Dras-Leone nasledujúcu noc Brom zomiera. Eragonovi pomôže neznámy mladík Murtagh, s ktorým sa spriatelí. Spoločne zachránia elfku menom Arya a nájdu vzbúrencov proti kráľovstvu, tzv. Vardenov. Eragon im pomôže premôcť nebezpečného nepriateľa a Galbatorixovho blízkeho služobníka Durzu. Predtým, ako ho Eragon zabije, mu Durza zmrzačí chrbát. Po boji Eragon upadne do bezvedomia. V sne sa mu prihovorí „Zdravý mrzák“, ktorý mu pomôže prekonať bolesť a poradí mu, aby išiel do Ellesméry, mesta elfov. Keď sa preberie, je Eragon rozhodnutý putovať za elfmi.
Pokračovaním knihy Eragon sú (po poradí) knihy Eldest, Brisingr a Inheritance (dedičstvo).
54P/de Vico-Swift-NEAT

54P/de Vico-Swift-NEAT je periodická kométa, ktorú objavili Francesco de Vico, Edward D. Swift a projekt NEAT.
Andrej Rajčák

Andrej Rajčák (* 18. október 1971) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
Je známy predovšetkým z pôsobenia v HKm Zvolen, kde istý čas nastupoval v prvom útoku s Richardom Šechným a Jaroslavom Törökom. V sezóne 2006/07 pôsobí v škótskom klube Edinburgh Capitals. Jeho brat Igor Rajčák bol tiež hokejistom, ktorý hrával tiež v klube HC Dukla Senica.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 7 zápasov, strelil 1 gól.
Larisa Iosifovna Bogorazová

 
Larisa Iosifovna Bogorazová (), tiež "Larisa Iosifovna Bogorazová-Bruchmanová" (; * 8. august 1929, Charkov, Ukrajina – † 6. apríl 2004, Moskva, Rusko) bola ruská disidentka, publicistka a obhajkyňa ľudských práv. Vyštudovaná filologička a doktorka filozofie.
Životopis.
V roku 1950 vyštudovala filológiu na Charkovskej univerzite. Do roku 1961 pôsobila ako učiteľka ruštiny na rôznych školách v Kalužskej oblasti a v Moskve. V rokoch 1961 – 1964 postgraduálne študovala matematickú a štruktúrnu lingvistiku ruského jazyka v Ústave ruského jazyka Akadémie vied ZSSR. V rokoch 1964 – 1965 prednášala všeobecnú lingvistiku na filologickej fakulte Novosibirskej univerzity. V roku 1965 obhájila svoju kandidátsku dizertačnú prácu. 
Po zatknutí svojho prvého manžela spisovateľa Julija Danieľa a spisovateľa Andreja Siňavského sa začala zapájať do aktivít novovznikajúceho disidentského hnutia. Stala sa obhajkyňou politických väzňov, informovala o nich verejnosť v Sovietskom zväze i v zahraničí a vláde písala otvorené listy, v ktorých žiadala spravodlivosť a ich prepustenie.
25. augusta 1968 sa zúčastnila osemčlennej manifestácie na Červenom námestí v Moskve na protest proti vpádu vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska. Tento čin sa pre zúčastnených, ako aj pre sovietsku spoločnosť, stal osudovým. Nie však pre stiahnutie vojsk, ale pre zmenu vo vzťahoch spoločnosti k sovietskej moci. Larisa Bogoraz bola spolu s ostatnými za tento čin odsúdená do vyhnanstva na 4 roky do Irkutskej oblasti. 
Na súde v októbri 1968 Bogorazová povedala, že by bola radšej ostala doma a pridala svoj anonymný hlas k veľkým a známym protestujúcim osobnostiam, „"ale tu nebolo nikoho"“.
V 80. rokoch sa zaslúžila o obnovenie iniciatívy monitorujúcej dodržiavanie ľudských práv - Moskovskej helsinskej skupiny.
Gitara

Gitara je brnkací strunový hudobný nástroj, ktorý má vypasované telo s bokmi prehnutými dovnútra v páse gitary. Gitara ako brnkací strunový nástroj, vznikol podľa znalcov dejín gitary až niekedy v 15. storočí. Samotná gitara teda prešla svojským vývojom. Pôvod gitary je zaznamenaný v Prednej Ázii, kde prvý hudobný nástroj podobný gitare tzv. kinor bol pozorovaný u Sumerov.
Gitara sa dá zhotoviť z hocičoho, otázka je, akú kvalitu dosiahneme. Gitary sa robia prevažne na báze dreva, ako to bolo odjakživa. Existujú však gitary na báze syntetických materiálov (uhlíkové vlákno so svojimi dobrými elastickými vlastnosťami – RainSong Graphite Guitars) alebo sa využíva kov – oceľ na stavbu tela gitary (rezofonické gitary, napríklad Dobro, Lap–steel). Bola skonštruovaná dokonca aj gitara s mramorovým telom.
Rozoznávame viacero druhov a typov gitár, najčastejšie sa stretávame s týmto rozdelením:
Akustická gitara – je tvorená rezonančnou skrinkou v podobe korpusu, ktorý má za úlohu zvuk zosilniť a vyžiariť do prostredia s adekvátnym zafarbením tónu. Podľa názoru niektorých historikov vznikla gitara v stredovekom Španielsku prestavbou starej fiduly na brnkací nástroj. Akustické gitary sa delia na klasické, inak prezývané aj "španielky" (struny z nylonu (v minulosti zo zvieracích čriev), v počte od 6 vyššie) a gitary s kovovými strunami (obvykle 6 alebo 12).
Akustické gitary s kovovými strunami môžeme ďalej rozdeliť na:
1.Jumbo
2.Dreadnought alebo tiež niekedy nazývané Western
Elektrická gitara – podstatu tónotvorného zariadenia tejto gitary tvoria struny z feromagnetického materiálu, ktorých kmitanie je zachytávané snímačmi, ktoré sú prepojené s tzv. efektom (nie nutne), zosilňovačom a reproduktorom. Najčastejšie má 6, 7 alebo 12 strún.
Basová gitara (basgitara) – Delia sa taktiež na elektrické a akustické. Basgitara má štyri a viac strún naladených o oktávu nižšie ako na bežnej gitare s primárnym účelom rozširovať zvuk o hlboké tóny.
Elektro-akustická gitara – akustická gitara, ktorá je vybavená magnetickým snímačom, mikrofónom alebo piezzo-elektrickým snímačom (väčšinou sa nachádza pod vložkou kobylky – konštrukcia akustickej gitary) z ktorého sú zosnímané vibrácie prenesené cez kábel na výstupný jack gitary alebo častejšie do zabudovaného predzosilňovača v gitare.
Ovládacie prvky na predzosilňovači sú – hlasitosť, korekcie (väčšinou basy, stredy a výšky), PHASE (fázovanie) a kontrolná LED dióda pre stav batérie.
Tento typ gitary sa využíva v rôznych hudobných žánroch, kde sa vyžaduje zvuk akustickej gitary, no najmä pri živých vystúpeniach, kde je potrebný väčší objem hlasitosti.
Podľa reprezentatívneho prieskumu prieskumnej agentúry Go4insight z októbra 2018, na Slovensku ovláda hru na gitaru približne 6% populácie.
Gitarista.
Gitarista je hudobník, ktorý hrá na gitare. Profesionálni gitaristi môžu hrať sólo, alebo s hudobnou kapelou. Môžu hrať rôzne hudobné žánre.
64P/Swift-Gehrels

64P/Swift-Gehrels je periodická kométa, ktorú objavili Lewis A. Swift a Tom Gehrels.
Richard Rampáček

Richard Rampáček (* 3. jún 1977 – † 23. október 2002) bol slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej.
Richard Rampáček odohral v extralige 263 zápasov a strelil v nich 64 gólov. V čase úmrtia bol najlepším strelcom klubu HK 36 Skalica v prebiehajúcej sezóne 2002/03.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 4 zápasy, neskóroval.
Úmrtie.
Zahynul pri havárii motocykla, na ktorom bol spolujazdcom. Nehoda sa stala na ceste medzi Skalicou a Holíčom a zapríčinil ju 18-ročný vodič Volkswagenu Golf, ktorý si pri predbiehaní iných vozidiel nevšimol motocykel Kawasaki 500 a zachytil ho. Vodič motocykla utrpel zlomeninu dolných končatín.
61P/Šajn-Schaldach

61P/Šajn-Schaldach je periodická kométa, ktorú objavili Pelageja Fedorovna Šajn a Robert D. Schaldach.
Igor Rataj

Igor Rataj (* 3. november 1973, Poprad, ČSSR, dnes Slovensko) je býval slovenský hokejový reprezentant, ktorý hrával na pozícií útočníka a hokejový tréner.
Klubový hokej.
Igor Rataj je odchovancom popradského hokeja, v klube odohral 6 sezón, postupne sa zaradil medzi najproduktívnejších útočníkov súťaže. Od sezóny 1998/99 hrával v Slovane Bratislava, v druhom roku pôsobenia pomohol vybojoval majstrovský titul. Pred ročníkom 2001/02 ho angažoval ruský superligový klub Amur Chabarovsk, v ňom odohral len 12 zápasov a vrátil sa do Slovana, kde získal druhý titul, ktorý v ďalšom roku obhájil. Pred sezónou 2003/04 prestúpil do klubu Bílí Tygři Liberec v českej extralige, sezónu dohral v Znojme. Nasledujúce dva roky pôsobil znovu v Liberci. Ročník 2006/07 začal v HC Plzeň, po desiatich zápasoch prestúpil do Slavie Praha. Hráčom tohto klubu bol aj v ďalšej sezóne, klub sa stal majstrom extraligy, keď vo finále zdolal HC Karlovy Vary. Pred ďalším ročníkom 2008/09 sa avizoval jeho návrat do Slovana, napokon podpísal trojročný kontrakt s HC Košice. Už po štrnástich zápasoch s ním vedenie predčasne ukončilo zmluvu. Následne sa dohodol s materským klubom HK Aquacity ŠKP Poprad na pôsobení do konca sezóny. 
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 42 zápasov, strelil 8 gólov.
"(štatistické údaje v článku sú z 21. októbra 2008)"
72D/Denning-Fujikawa

72D/Denning-Fujikawa je stratená periodická kométa, ktorú objavili William Frederick Denning a Shigehisa Fujikawa.
76P/West-Kohoutek-Ikemura

76P/West-Kohoutek-Ikemura je periodická kométa, ktorú objavili Richard Martin West, Luboš Kohoutek a Toshihiko Ikemura.