burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Arád

Arád (iný prepis: 'Arád) môže byť:
Arád môže byť aj biblická postava (1Krn 8:15), synonymá: Arad, Arod, pozri Arad (biblická postava)
Mike O’Neill

Mike O’Neill (* 3. november 1967, LaSalle, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár krátko pôsobiaci v NHL.
Kariéra.
Mike O’Neill sa do NHL dostal skrz tzv. "Suplemental Draft 88", kedy tímy rozširovali svoje súpisky o nové posily.
O’Neill bol draftovaný Winnipegom Jets, kde od roku 1991 pôsobil v troch sezónach, pričom v úvodných dvoch odchytal iba 3 zápasy.
Väčšinu času strávil v nižších kanadsko-amerických ligách AHL a IHL.
V sezóne 1993/1994 dostal výraznejšiu šancu v rámci organizácie Winnipegu a odchytal 17 zápasov s % úspešnosťou zákrokov pod 87%.
Winnipeg s jeho výkonmi nebol spokojný, a tak nasledujúce dve sezóny strávil znova v IHL.
Ako neobmedzeného voľného hráča ho v roku 1996 podpísali Mighty Ducks of Anaheim, ako potencionálneho záložného gólmana namiesto Michajla Štalenkova.
Štalenkovova výkonnosť sa však v sezóne 1996/1997 zvýšila a Mike O’Neill strávil drvivú väčšinu sezóny na „farme“ v AHL (San Diego Gulls).
Príležitosť v drese Mighty Ducks dostal iba v jednom zápase, v ktorom striedal Guya Heberta. V tomto jedinom zápase inkasoval 3 góly z 10 striel.
Po sezóne s ním Mighty Ducks kontrakt nepredĺžili a bol jeho posledným tímom v NHL. Medzičasom bol síce podpísaný v tímoch Los Angeles Kings a Washington Capitals, nikdy sa však v ich dresoch nepredstavil.
Vo svojej neskoršej kariére si vyskúšal účinkovanie v rakúskej lige a kariéru ukončil v roku 2001 v anglickej BISL.
Mike O’Neill každopádne dodnes drží zvláštny kariérny rekord, keď odchytal "najviac zápasov v NHL bez zaznamenaného víťazstva" (21 zápasov).
Tom Askey

Tom Askey (* 4. október 1974, Tonawanda, New York, USA) je bývalý americký hokejový brankár, ktorý krátko pôsobil v NHL. V súčasnosti sa venuje trénovaniu brankárskej mládeže vo svojej vlastnej hokejovej agentúre.
Držiteľ ceny Harry "Hap" Holmes Memorial Award za najnižší priemerný počet inkasovaných gólov s Mika Noronenom.
Kariéra.
Tom Askey, odchovanec univerzitného hokeja bol draftovaný v roku 1993 až v 8. kole (186. celkovo) Anaheimom Mighty Ducks.
Svoje univerzitné štúdium dokončil v roku 1996, kedy začal pôsobiť v AHL.
V roku 1997 sa zúčastnil Majstrovstiev sveta, avšak bez zisku medaile.
V sezóne 1997/1998 zažil debutový ročník v NHL kedy trápiaci sa Mighty Ducks hľadali adekvátnu náhradu za nepresvedčivého Michaila Štalenkova.
Askey dostal v Anaheime šancu v siedmich zápasoch, avšak ani v jedinom nepriviedol tím k víťazstvu, pričom jeho percentuálna úspešnosť bola prakticky totožná so Štalenkovou.
Anaheim teda vrátil Askeyho „na farmu“ a v NHL sa objavil už iba raz. V sezóne 98/99 ho Anaheim postavil do brány v zápase Play-off. Ani tu sa Askeymu nepodarilo zvíťaziť.
Niekoľko ďalších sezón strávil v AHL v tíme Rochester Americans, a napokon odišiel do Európy, kde pôsobil vo fínskej Liige, či v švajčiarskej NLA.
Kariéru ukončil v roku 2008 v anglickej EIHL. V súčasnosti sa venuje mladým gólmanom vo svojej hokejovej agentúre.
Télefos

Télefos ("Télefos") môže byť:
Tvoja tvár znie povedome (4. séria)

Štvrtá séria zábavnej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 9. septembra 2018 a skončila 11. novembra 2018. Moderátorom sa opäť stal Martin „Pyco“ Rausch. Do porty opäť zasadli Daniel Dangl, Zuzana Fialová a Mário „Kuly“ Kollár, ku ktorým sa pridal Andrej Bičan.
Víťazom štvrtej série sa stal Dárius Koči
Formát.
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov. Pokiaľ sa súťažiaci delí o posledné miesto spolu s iným súťažiacim, je na posledné miesto vždy určený iba jeden.
Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.
Obsadenie.
Súťažiaci.
Tím súťažiacich sa skladal z ôsmych súťažiacich:
Jednotlivé týždne.
Desiate kolo (finále).
Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:
Antiochis

Antiochis ("Antiochis") môže byť:
Slovenská národná rada (1914)

Slovenská národná rada (skratka SNR) bol názov celonárodného reprezentatívneho politického orgánu Slovákov, na ktorého vytvorení sa zhodli zástupcovia slovenskej politickej scény na schôdzi v Budapešti 26. mája 1914, avšak plánované založenie SNR počas augustových slávností v Turčianskom Svätom Martine prekazilo vypuknutie prvej svetovej vojny. Cieľom tohto konceptu bolo vytvoriť jednotnú platformu, prostredníctvom ktorej by jednotlivé prúdy slovenskej politickej scény formulovali spoločné požiadavky a koordinovali spoločný postup pri ich presadzovaní, pričom v ostatných veciach si zachovávali voľnú ruku.
Hoci pokus o konštituovanie SNR v roku 1914 zlyhal, túto koncepciu sa podarilo presadiť do života v roku 1918 s blížiacim sa koncom vojny. K ustanoveniu SNR došlo 30. októbra 1918 v Turčianskom Sv. Martine (pozri Slovenská národná rada rokov 19181919).
Referendum v Severnom Macedónsku v roku 2018

Referendum v Macedónsku v roku 2018 bolo referendum o zmene názvu štátu z "Macedónsko" na "Republiku Severné Macedónsko". Uskutočnilo sa v nedeľu 30. septembra.
Pozadie.
Referendum malo byť krokom k ukončeniu sporu medzi Gréckom a Macedónskom, ktorý trval viac než 25 rokov. Gréci nesúhlasili, aby sa susedný štát volal Macedónsko kedže Grécko obsahuje provinciu s rovnakým názvom spájanú s Filipom II. a jeho synom Alexandrom Veľkým. Štát bol do OSN prijatý 8. apríla 1993 pod názvom Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko. V roku 2008 Grécko zablokovalo členstvo Macedónska v NATO. V roku 2010 Grécko navrhlo názov Severné Macedónsko. Vo februári 2018 Macedónsko navrhlo nové názvy štátu: "„Republika Severné Macedónsko, Republika Horné Macedónsko, Republika Vardarské Macedónsko a Republika Macedónsko (Skopje).“" 12. júna 2018 uzavreli Macedónsko a Grécko dohodu na úrovni ministrov zahraničných vecí.
Žiadosť o členstvo v Európskej únii Macedónsko poslalo vo februári 2004, nasledujúci rok sa stalo kandidátskou krajinou.
V auguste 2018 83% macedónskych voličov podporilo vstup do EÚ.
Kampaň.
Prezident Gjorge Ivanov hlasovanie bojkotoval. Opozičná strana VMRO-DPMNE kampaň síce neviedla, ale svojich voličov usmerňovala voliť poddľa vlastného svedomia a so zmluvou s Gréckom vyjadrovala nesúhlas. Niektorí macedónci referendum vnímali ako nátlak z Grécka, iní ako možnosť pridať sa do západných štruktúr.
Referendum.
Voliči v referende odpovedali či "„podporujú vstup do EÚ a NATO akceptovaním dohody medzi Macedónskom a Gréckom.“"
Macedónska ústava pre platnosť referenda vyžadovala účasť 50%. Vláda ho považovala za konzultatívne.
Výsledky.
Podľa odhadu sa referenda zúčastnilo 37,9% registrovaných voličov; z nich bolo 94% za.
Výsledky referenda:
Reakcie a dopady.
Premiér štátu Zoran Zaev referendom označil za "„úspech“", opozícia za "„jasné zlyhanie“". Premiér musel po referende ešte získať dvojtretinovú väčšinu zo 120 členov parlamentu. V prípade platného výsledku by poslanci návrh schváliť museli.
Slovenské ministerstvo zahraničných vecí výsledok referenda privítalo. Miroslav Lajčák o zmene mena poznamenal, že "„ide o jednu z najpozitívnejších vecí v tomto regióne za posledné roky“".
V januári 2019 parlament schválil zmenu ústavy umožňujúcu premenovanie krajiny na Republiku Severné Macedónsko. Proti referendu zároveň protestoval Svetový macedónsky kongres.
Európska únia sa do začatia prístupových rokovaní neponáhľala. 27. marca 2020 sa Severné Macedónsko stalo členom NATO.
De La Salle College (Toronto)

De La Salle College „Oaklands“ (De La Salle College, Toronto alebo len De La Salle) je súkromná, nezávislá koedukačná katolícka škola v Toronte v provincii Ontário. Ponúka dôsledné vzdelávanie v oblasti slobodných umení od 5. do 12. stupňa v súlade s jej lasalskými hodnotami a tradíciami.
De La Salle „Oaklands“, založená pred Konfederáciou v roku 1851, má vynikajúcu históriu a je prevádzkovaná Kongregáciou školských bratov ako univerzitná prípravná inštitúcia v rímskokatolíckej tradícii založenej v roku 1679 v Remeši vo Francúzsku Jánom Krstiteľom de la Salle (ktorý je tiež patrónom školy).
Leonīds Kalniņš

Generálporučík Leonīds Kalniņš (* 13. február 1957, Tomská oblasť, Sovietsky zväz) je lotyšský generál, súčasný veliteľ Národných ozbrojených síl.
Vzdelanie.
V rokoch 1987 až 1990 študoval na Vyššej vojenskej inžinierskej škole v Charkove. V rokoch 2010 až 2011 študoval na Army Command and General Staff College v Spojených štátoch a v roku 2013 na Baltic Defence College.
Vojenské pôsobenie.
V rokoch 1997 až 1999 pôsobil v 51. prápore Národnej gardy. V roku 2000 sa ako major stal veliteľom logistiky 51. práporu. Od roku 2003 bol veliteľom prieskumníckeho výcvikového centra. Od roku 2004 velil Divízii doktrín a interoperability. V roku 2005 sa stal veliteľom operácií Národnej gardy a tiež dosiahol hodnosť podplukovníka. V roku 2006 velil lotyšskej jednotke v Iraku. V roku 2009 sa stal náčelníkom štábu Národnej gardy a v roku 2011 jej veliteľom. V rovnakom roku sa stal plukovníkom.
V auguste 2016 sa stal náčelníkom Spojeného štábu a zástupcom veliteĺa Národných ozbrojených síl.
V roku 2014 bol povýšený do hodnosti brigádny generál, v roku 2016 generálmajor.
Veliteľ Národných ozbrojených síl.
Prezident Lotyšska Raimonds Vējonis 1. decembra 2016 zaslal list pre predsedníčku parlamentu Ināru Mūrniece podporujúci vymenovanie Kalniņša do funkcie. Lotyšský parlament Kalniņša 22. decembra 2016 schválil za nového veliteľa obrany. Jeho predchodcom bol Raimonds Graube, ktorý oznámil odchod do dôchodku. Ceremoniálne prevzatie funkcie sa uskutočnilo 27. januára 2017.
Do hodnosti generálporučík bol povýšený po 6 mesiacoch úspešného vykonávania najvyššej funkcie.
Šopron

Šopron alebo Šoproň môže byť:
Šopron môže byť aj sídlo v Chorvátsku, pozri Šopron (Chorvátsko)
Šoproň môže byť aj vrch vo Veľkej Fatre, pozri Šoproň (vrch vo Veľkej Fatre)
Železný hrad

Železný hrad môže byť:
Crème brûlée

Crème brûlée je dezert skladajúci sa z custardu (žĺtok, smotana, cukor) a karamelovej krusty na povrchu. Tá je vytvorená rozžeravením cukru na povrchu, a to buď pod kuchynským salamanderom, propán-butánovým horákom, alebo flambovaným alkoholom. Zvyčajne je servírovaný studený v rôzne tvarovaných ohňovzdorných miskách (ramekin). Custard je ochutený vanilkou, ale môže byť ochutený aj inak, napríklad čokoládou, likérmi alebo rôznymi druhmi ovocia.
Prvá zmienka je v "Massialotovej knihe receptov" z roku 1691. Francúzsky názov bol neskôr prebraný aj do angličtiny.
V Katalánsku sa nazýva "crema catalana" alebo "crema de Sant Josep" a podáva sa počas sv. Jozefa, 19. marca. V tomto type Crème brûlée je custardový základ ochutený citrónom a škoricou.
Fejér

Fejér môže byť:
Jelena Alexandrovna Remizovová

Jelena Alexandrovna Remizovová (, ; * 22. september 1986, Petuchovo, Rusko) je ruská reprezentantka v severskom lyžovaní. Zúčastnila sa Zimných paralympijských hier 2014 v Soči. Získala na nich tri zlaté a jednu striebornú medailu.
Športová činnosť.
Lyžovať začala v roku 1995 v Šadrinsku.
Paraolympijské hry.
Na Zimných paralympijských hier 2014 v Soči súťažila v biatlone a v behu na lyžiach. Získala 4 medaily z 32 pre Rusko. Jej prvou medailou bola výhra v 15-kilometrovom behu na lyžiach s časom 49:10,2. S časom 13:23,8 vyhrala beh na 5 kilometrov. Tretie zlato získala za 4x2,5 km zmiešanú štafetu. Striebro získala za šprint na 1 km.
Torontál

Torontál môže byť:
I’ve Got Something to Say

I’ve Got Something to Say (podtitul 10 Years of Rock and Roll Ramblings) je autobiografická kniha kanadského rockového speváka, hudobníka, skladateľa a hudobného žurnalistu Danka Jonesa s brožovanou väzbou, ktorá bola publikovaná 12. júna 2018 vydavateľstvom Feral House.
Kniha obsahuje vybrané články, ktoré Danko napísal pre rôzne rockové časopisy za posledných 10 rokov a taktiež spolupráce s rôznymi ilustrátormi, ktorých bol niekoľkoročným fanúšikom. Obal bol vytvorený Brian Walsby a predslov napísal Duff McKagan.
Alžbeta Kumánska

Alžbeta Kumánska (maď. "Kun Erzsébet"; *?† 1290) bola uhorská kráľovná, manželka uhorského kráľa Štefana V. a matka kráľa Ladislava IV. Kumánskeho a ďalších šiestich detí. 
Narodila sa do rodiny kumánskeho kniežaťa Sejhána (aj Sejhan, Kötönya, či Kuten). Za Štefana V. bola Alžbeta vydaná už v princovej ranej mladosti krátko po príchode Kumánov do Uhorska, kde sa dostali za vlády Bela IV. v roku 1239. Pohanský kmeň utekal pred Mongolmi a ich prichýlenie v Uhorsku bolo podmienené ich prijatím kresťanskej viery. Nové uhorsko-kumánske spojenectvo bolo posilnené sobášom, a Štefan V. dokonca počas svojej vlády užíval titul pána Kumánov ("dominus Cumanorum"). Spolu s Alžbetou prišiel na uhorský dvor značný kumánsky vplyv a kráľ držal nad divokými Kumánmi ochrannú ruku. Po smrti Alžbetinho manžela Štefana V. mala za maloletého Ladislava IV. ako regentka vládnuť práve Alžbeta, moc však prevzali uhorskí oligarchovia, ktorí Alžbetu v roku 1272 pozbavili moci a v roku 1273 dokonca na podnet Henricha z Kyseku a bána Joachima uväznili na Znievskom hrade, a o rok neskôr v Budíne. Alžbeta i maloletý Ladislav sa začali obklopovať Kumánmi a Ladislav bol skôr vychovávaný po kumánsky a pohansky, čo neskôr kráľovi a Uhorsku spôsobilo nemalé problémy. V rokoch 12751280 Alžbete patril Spišský hrad a priľahké panstvo, neskôr aj majetky v južných uhorských banátoch Mačva a Bosna.
Alfred F. Majewicz

Alfred Franciszek Majewicz (* 14. január 1949) je poľský jazykovedec a filolog. Medzi jeho vedecké záujmy patria: typológia jazykov, všeobecná lingvistika, lingvistika orientálna, etnografia primitívnych národov, kultúrna antropológia. Autor publikácie "Języki świata i ich klasyfikowanie".
Absolvoval štúdium na Univerzite Adama Mickiewicza v Poznani. V roku 1989 získal doktorát a v roku 1994 habilitoval. V roku 1993 získal akademický titul profesora humanitných vied.
Jeho odborný príspevok zahŕňa viac ako 300 vedeckých publikácií, vrátane viac ako 70 kníh o národoch a jazykoch Ďalekého východu a Sibíri.
Gregg Naumenko

Gregg Naumenko (* 30. marec 1977, Chicago, Illinois, USA) je bývalý americký hokejový brankár krátko pôsobiaci v NHL.
Kariéra.
Naumenko, odchovanec univerzitného hokeja, nebol nikdy draftovaný. V NHL odohral len dva zápasy a to za Anaheim Mighty Ducks v roku 2001, kde si pripísal katastrofálnu úspešnosť zákrokov 75,9% a inkasoval 7 gólov. Za 70 minút, ktoré strávil na ľade si dokonca pripísal dve trestné minúty.
Naumenko pôsobil v AHL na farme „Ducks“ celkovo dva roky, potom „klesol“ do ECHL.
Ducks sa Naumenka v roku 2002 úplne zbavili. Cestoval americkými ligami a v sezóne 2005/2006 sa dokonca predstavil až v piatich tímoch AHL a jednom tíme ECHL, dokopy tak za desať mesiacov vystriedal až 6 tímov.
Kariéru ukončil v roku 2007 v ECHL v drese tímu Trenton Titans.
Spojené štáty reprezentoval na Majstrovstvách sveta 2002.
V roku 2001 sa stal členom All-Star Teamu AHL.
Svätenina

Sväteniny (lat. "sacramentalium") sú v latinskej cirkvi nábožným úkonom a viditeľným posvätným znakom, ktorým sa vyprosuje Božia milosť. Pri sväteninách sa často používa liturgická kniha Rímsky rituál, alebo z neho odvodený Benedikcionál (modlitebník). Sväteniny sú Cirkvou založená ustanovizeň a väčšinou sa skladajú z modlitby a gestá (napr. znak kríža, kropenie sv. vodou, okiadzanie a iné). Niektoré sväteniny sú však samostatným a dlhším obradom.
Rozdelenie svätenín.
1. Obradné sväteniny.
Sú spojené s dlhším obradom. Ide napríklad o posvätenie príbytku, pohreb, či exorcizmus.
2. Požehnania.
Ide o požehnanie osôb, alebo predmetov pri rozličných príležitostiach . 
3. Gestá.
Nábožné gesto, ktorým sa má sprostredkovať Božia milosť. Napríklad značenie popolom na popolcovú stredu, či poklona sv. krížu na Piatok utrpenia Pána.
4. Príležitostné.
Tu spadajú všetky sväteniny, ktoré sa vykonávajú len pri určitých príležitostiach. Napríklad požehnanie hromničných sviec, alebo svätoblažejské požehnanie hrdla.
Rozdiel medzi Sviatosťou a sväteninou.
Kým Sviatosti sú ustanovené samotným Kristom, sväteniny sú ustanovené len Cirkvou . Z toho dôvodu aj vysluhovanie svätenín nie je také prísne, ako vysluhovanie Sviatosti. Pri Sviatosti máme istotu o jej účinku, a to bez ohľadu na aktuálnu disponovanosť vysluhovateľa i prijímateľa, pri sväteninách však nie. Pôsobenie Božej milosti totiž závisí od dispozície prijímateľa (napr. či je v stave ťažkého hriechu).
Úmysel (psychológia)

Úmysel je „odhodlanie podujať sa niečo, zámer súvisiaci s motiváciou osobnosti, jej cieľmi, úrovňou ašpirácia, vôľovým konaním a pod.“. Iná definícia znie: „rozhodnutie človeka uskutočniť čin a dosiahnuť určitý výsledok“.
Podľa Hartla je úmysel (synonymá: zámer, intencia) vedomé rozhodnutie zamerať sa na dosiahnutie určitého cieľa, podložené motívom alebo potrebou.
Podľa Lewina úmysel navodzuje stav napätia.
Pri formovaní úmyslu nastáva boj motívov. V boji motívov sa hodnotia rôzne motívy a pohnútky a na základe tohto hodnotenia sa konkretizuje úmysel. Toto rozhodovanie (formovanie úmyslu) býva v bežnom živote väčšinou krátke a jednoduché, ale niekedy býva dlhé a náročné (napr. ak ide o dôležitú alebo veľmi spornú vec, je nedostatok argumentov či schopností či peňazí a pod.).
Úmyselnosť (úmysel) je dôležitý prvok psychických procesov. Úmyselnosť je opakom spontánnosti.
Keď báčik z Chochoľova umrie

Keď báčik z Chochoľova umrie je humoristicko-satirická poviedka od spisovateľa Martina Kukučína z roku 1890 . Svojím rozsahom i koncepciou patrí k najvýznamnejším prvkom v slovenskej literatúre. V tomto malom výbere prózy čerpá námety zo života prostého slovenského ľudu, vyniká prenikavou kresbou ľudského charakteru i slovenskej prírody. Dej sa odohráva v oravských dedinách Kameňany, Chochoľovo a Domanice.
Dielo je zložené zo šiestich častí:
Karol Mistrík

Karol Mistrík (* 12. máj 1967) je slovenský diplomat. V rokoch 20082013 pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v Bulharsku a v rokoch 2018 až 2023 bol veľvyslancom Slovenska v Rumunsku.
Životopis.
Karol Mistrík v roku 1991 absolvoval Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave. V rokoch 19921994 študoval na Ústave medzinárodných vzťahov na Univerzite Komenského v Bratislave.
Diplomatické pôsobenie.
Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí začal v roku 1994 ako referent. V roku 1998 sa stal 2. tajomníkom - kontrola zbrojenia a odzbrojenie Misie SR pri OSN v Ženeve. Následne bol v rokoch 20022006 riaditeľom odboru pre odzbrojenie, OBSE a boj proti terorizmu.
V rokoch 20082013 bol veľvyslancom Slovenska v Bulharsku. Jeho predchodcom bol v rokoch od marca 2004 do júna 2008 Michal Kottman a nástupcom v apríli 2013 až auguste 2017 Marián Jakubócy.
Po návrate na Slovensko bol v rokoch 20132018 opäť riaditeľom odboru pre odzbrojenie a boj proti terorizmu.
20. februára 2018 ho prezident Andrej Kiska vymenoval za veľvyslanca Slovenska v Rumunsku. Jeho predchodcom bol v rokoch 20122018 Ján Gábor. Vo funkcii zotrval do januára 2023, kedy ho nahradil Peter Hatiar.
Krasucha

Krasucha (rus.: Красуха) je ruský samohybný pozemný systém elektronického boja. Je určený na rušenie radarov z rôznych leteckých prostriedkov, ako sú napríklad lietadlá včasnej výstrahy a riadenia alebo bezposádkové lietadlá.
Karsucha je ruské označenie jedovatej rastliny ľuľkovec zlomocný.
Vznik a vývoj.
Vývoj systému Krasucha sa začal v 90. rokoch 20. storočia v Ruskom výskumnom inštitúte "Gradient" z Rostova na Done. V tej dobe sa súbežne rozbehol vývoj systému Krasucha-2 aj Krasucha-4. Tieto komplety sa navzájom líšili zložením použitého vybavenia, charakteristikami a tiež použitým podvozkom. Prototypy boli vyrobené v závode "Kvant", ktorý je súčasťou korporácie KRET. Štátne skúšky kompletov Krasucha-2 a Krasucha-4 boli ukončené v roku 2009. Sériová výroba tohto systému bola spustená v roku 2011 v Brianskom elektromechanickom závode. Dodávky prvých systémov ozbrojeným silám Ruskej federácie začali v roku 2012 a v tom istom roku boli údajne zaradené do služby. Ďalšia objednávka bola výrobcovi zadaná v roku 2014 a do konca tohto roku získali ruské ozbrojené sily 9 kompletov tohto typu. 
Verzie.
1L269 Krasucha-2.
Systém elektronického boja, ktorý dokáže rušiť radary na vzdialenosť 250 km. Od roku 2013 bol ponúkaný aj na export. 
1RL257 Krasucha-4.
Systém dokáže rušiť špionážne satelity, pozemné radary a lietadlá včasnej výstrahy a riadenia. Môže chrániť objekty, ktoré sú rozmiestnené vo vzdialenosti 150-300 km. Dokáže zničiť elektroniku, z ktorej pozostávajú systémy elektronického boja a komunikačné systémy. Krasucha-4 je namontovaná na vozidle 8x8 BAZ-6910-022.
Krasucha-2O.
Systém dokáže rušiť radary na vzdialenosť 400 km.
Nasadenie.
Sýria.
Od októbra 2015 chráni systém Krasucha-4 ruské jednotky na sýrskej základni Humajmím.
Ruská invázia na Ukrajinu.
Systém Krasucha bol nasadený ruskými silami pri invázií na Ukrajinu. Najmenej jeden ľahko poškodený kus sa podarilo Ukrajincom ukoristiť pri Kyjeve.
Petejovce

Petejovce (okres Stropkov) bola obec na Slovensku vo východnej časti doliny Ondavy.
Historické názvy.
Historické názvy:
Po maďarsky Petöfalva, Kispetófalva.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka je z roku 1595 (najmladšia obec vo východnej časti doliny strednej Ondavy). V roku 1600 boli obyvatelia po prvýkrát danení (nachádzalo sa tu 6 domov). V roku 1610 bolo zdanených 0,75 porty, v roku 1635 formula_1.
V Petejovciach sa nachádzal drevený kostolík svätého Archanjela Michala, ktorý bol postavený v prvej polovici 17. storočia a gréckokatolícky chrám postavený koncom 19. storočia. 
Severovýchodne od Petejoviec (asi 1 km) bola osada - veľkostatok "Bartkov Majer" (maď. Bartkó Majorság) - zanikla okolo roku 1900. 
V dostupnej cirkevnej matrike z 19. storočia sa dozvedáme priezviská vtedajších občanov: Bodnár, Drobňák, Havaj, Hudák, Humeník, Hurný, Husár, Horňák, Jakubčák (mlynár), Kaňuk, Kleban, Kokinda, Kolesár, Kráľ, Kulin, Popovec, Ragan, Slíž, Staurovský, Štefánik a Tarabčák.
Obec zanikla v roku 1965 (zaplavená vodným dielom Veľká Domaša). 
Z obce Petejovce zostal na brehu len pôvodný cintorín s pamätníkom od rodáka a architekta Juraja Havaja.
Časť obyvateľov sa presťahovala v roku 1963 do okolitých obcí: Turany nad Ondavou, Vyšný Hrabovec, Nová Kelča a mesta Stropkov.
Julia Shawová

Julia Shawová, PhD (neprechýlene: Julia Shaw; * 1987, Kolín nad Rýnom) je kanadská psychologička, vysokoškolská pedagogička a popularizátorka vedy nemeckého pôvodu, ktorá pôsobí na University College London. Vo svojej vedeckovýskumnej činnosti sa zameriava na konštruovanie falošných spomienok.
Doktorát získala na University of British Columbia s dizertačnou prácou "Constructing Rich False Memories of Committing Crime" („Konštruovanie pestrých falošných spomienok na spáchanie zločinu“). Je autorkou popularizačných kníh "The Memory Illusion" (2016) a "Evil: The Science Behind Humanity's Dark Side" (2019). Pravidelne prispieva do popularizačného časopisu "Scientific American".
V roku 2017 spoluzaložila startupovú spoločnosť Spot, ktorá sa venuje mitigácii problémov na pracovisku (obťažovanie a pod.) využitím umelej inteligencie.
Nacionaľnyj zasluženyj akademičkyj ukrajinskyj narodnyj chor Ukrajiny imeni Hryhorija Verovky

Nacionaľnyj zasluženyj akademičkyj ukrajinskyj narodnyj chor Ukrajiny imeni Hryhorija Verovky, medzinárodne skrátene známy aj ako Veryovka (, doslova "Národný zaslúžilý akademický ukrajinský ľudový zbor Ukrajiny Hryhorija Verovku") je ukrajinský profesionálny národný akademický umelecký zbor. 
Založený bol Radou ľudových komisárov ZSSR 11. septembra 1943 v Charkove za účelom propagácia ukrajinského ľudového umenia. Prvý koncert sa uskutočnil v roku 1944 v Kyjeve, kam zbor po oslobodení mesta presídlil. Jeho prvým organizátorom a režisérom bol Hryhorij Hurijovič Verovka, po ktorom je zbor od roku 1965 pomenovaný. Po Verovkovi sa riadenia zboru ujal Anatolij Avdijevskyj, ktorý zbor dotvoril do súčasnej podoby. V roku 1971 zbor získal titul akademický zbor a v roku 1997 sa stal národným zborom Ukrajiny. Od roku 2016 stojí na čele zboru Zenovij Mychajlovyč Korinec.
Do širokého programu a reprodukcie zboru patria prevažne kozácke, čumacké a tradičné ukrajinské ľudové piesne, koledy, ščedryky, tance, ľudové rituály a obrady, ale i klasická, či operná hudba, zväčša v chórovom vokálnom prevedení. V súčasnosti má chór 158 členov.
Bartošík

Bartošík (prechýlene Bartošíková) je priezvisko vyskytujúce sa na Slovensku a v Česku. Priezvisko vzniklo utvorením od biblického novozákonného prvého mena Bartolomej (podobne ako priezviská Barto, Bartko, Bartek, Bartík, Barcík, Barták, Bartiš, Bartoš, Bartuš, Bartoň, Bartovič, Bartula, Bariš, Baroš, Bartáň a i.), pričom prípona "-ík" (rovnako ako prípona "-čík") indikuje tzv. synovské priezvisko, tzn. priezvisko utvorené zo základných i zo skrátených domáckych podôb mien pre synov (teda "Bartoš" &gt; "Bartošík", "Bartoš" &gt; "Bartoščík").
Na Slovensku sa priezvisko vyskytuje aj so zápismi Bartoščík, prechýlene Bartoščíková (v roku 1995 spolu 15 výskytov v obci Breza) a Bartoššík, prechýlene Bartoššíková (v roku 1995 spolu päť výskytov v Prešove).
Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju

Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju (lat. "Dicasterium ad integram humanam progressionem fovendam") bolo oznámené Vatikánom 31. augusta 2016 a účinnosť nadobudlo 1. januára 2017. Prvým prefektom bol kardinál Peter KA Turkson. 16. júna 2017 pápež vymenoval francúzskeho profesora Bruna Marie Duffého, dlhoročného odborníka v oblasti ľudských práv a humanitárnej pomoci, za tajomníka dikastéria. Fr. Nicola Riccardi a Msgr. Segundo Tejado Muñoz boli 8. júla 2017 vymenovaní za zástupcov. Michael Czerny a Fabio Baggio sú zástupcami pre záležitosti týkajúce sa utečencov a migrantov.
Dikastérium Rímskej kúrie spojilo prácu štyroch pápežských rád (ktoré boli súčasne zrušené) založených po Druhom vatikánskom koncile: spravodlivosť a mier, pastoračná starostlivosť o migrantov a cestujúcich, pastoračná pomoc zdravotníckym pracovníkom a Cor Unum. Pápež František mu dal zodpovednosť za „otázky týkajúce sa migrantov, tých, ktorí to potrebujú, chorých, vylúčených a odsunutých na okraj, uväznených a nezamestnaných, ako aj obetí ozbrojených konfliktov, prírodných katastrof a všetkých foriem otroctva a mučenia“. Pápež oznámil, že „dočasne“ bude osobne riadiť špeciálnu sekciu pre migrantov a utečencov ako súčasť dikastéria.
Dominic Roussel

Dominic Roussel (* 22. február 1970, Hull, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár.
Kariéra.
Dominic Roussel sa pred vstupom do NHL profiloval v kanadskej QMJHL. Ako temperamentný a pohyblivý brankár bol draftovaný v roku 1988 Philadelphiou Flyers (63. celkovo) a po krátkom (dvojsezónnom) pobyte v AHL sa v roku 1991 prvýkrát predstavil v ich drese.
Zažil tu relatívne stabilné obdobie, kedy „kryl chrbát“ Ronovi Hextallovi (od ktorého sa učil agresívnemu brankárskemu štýlu).
V sezóne 1993/1994 dokonca musel Hextalla v roli jednotky úplne zastúpiť (až v 60-tich zápasoch).
V sezóne 1995/1996 zažil krátku výmenu (na 7 zápasov) do Winnipegu Jets, po ktorej sa znova vrátil ku Flyers.
V roku 1998 bol vymenený do Nashville Predators, kde neodchytal jediný zápas a putoval výmenou za Chrisa Masona do Mighty Ducks of Anaheim. Medzitým pôsobil jeden rok v nemeckej DEL, kedy reprezentoval Kanadu na rôznych európskych turnajoch až v 41 dueloch.
Tu Roussel strávil tri sezóny ako záložný brankár Guya Heberta. Nahradil tak dieru po dlhoročnom náhradníkovi Michailovi Štalenkovi.
Po výbornej prvej sezóne, kedy dosiahol percentuálnu úspešnosť zákrokov až 92,3% sa v ostatných dvoch udržal pod 90% hranicou. Roussel však spoľahlivý bol, a tri sezóny Anaheim nemusel hľadať adekvátnu náhradu.
Avšak Hebert starol a Anaheim potrebovali v role dvojky trénovať budúci talent, nie solídnu dvojku akou bol Roussel.
V roku 2000 do organizácie Anaheimu vstúpil kanadský megatalent Jean-Sébastien Giguère a Roussel už nebol potrebný. Ešte pred koncom sezóny bol zapísaný na waiver listinu odkiaľ ho stiahol Edmonton Oilers, kde odchytal už iba 8 zápasov.
Kariéru ukončil o dva roky v nemeckej DEL v drese Frankfurt Lions.
Roussel patril v 90-tych rokoch k stabilným brankárom ligy, avšak nikdy sa nepresadil zásadnejšie, jeho výkonnosť sa posúvala v sinusoidách až sa stal brankárom nežiadaným.
V súčasnosti sa v nižších kanadských súťažiach venuje trénerskej činnosti.
Michael Wall

Michael „Mike“ Wall (* 25. júl 1985, Telkwa, Britská Kolumbia, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár, krátko pôsobiaci v NHL.
Kariéra.
V začiatku kariéry Michaela Walla nikto neuvažoval nad možnosťou, že by sa mohol dostať do NHL. Kariéru začínal vo WHL, kde chytal nielenže minimum zápasov, ale jeho výkony boli ďaleko pod priemerom.
Až prišla zmena v jeho pôsobisku a v rámci WHL sa presťahoval do tímu Everett Silvertips. Tu Wall podával výkony nadpriemerné s úspešnosťou zákrokov nad 93%.
Nikdy nebol draftovaný, Anaheim Ducks s ním podpísali v roku 2006 trojročný skúšobný kontrakt. Toto obdobie Wall strávil najmä v AHL a ECHL, kde sa znova vrátil k podpriemernej výkonnosti. V NHL dostal šancu len v drese Anaheimu a to v 4 zápasoch v sezóne 2006/2007. Pripísal si dve víťazstvá a 87,7% úspešnosť zákrokov.
Po skúsenosti v Anaheime bol vymenený do Colorada Avalanche za obrancu Brada Maya avšak v drese „lavín“ sa nikdy nepredstavil.
Kariéru dokončil v kanadskej CIHL, kde odchytal len niekoľko zápasov, ale predvádzal kvalitné výkony. Oficiálne profesionálnu hráčsku kariéru ukončil v roku 2015.
Wall bol nevýrazný brankár, ktorého rýchly výkonnostný vzostup predchádzal rýchly pád.
Zoznam špirálových galaxií

Špirálová galaxia je typ galaxie charakterizovaný centrálnou výduťou s hviezdami starej Populácie II obklopenou rotujúcim diskom s mladšími hviezdami Populácie I. Špirálová galaxia si udržuje svoje špirálové ramená vďaka teórii hustoty vĺn.
Špirálové galaxie.
Toto je zoznam významných špirálových galaxií. Klasifikačný stĺpec označuje morfologický typ galaxie, ktorý používajú astronómovia na opis jej štruktúry.
Poșta Moldovei

Poșta Moldovei je štátny podnik poskytujúci poštové služby v Moldavsku.
Dejiny.
Na území súčasného Moldavska poštové služby zaviedli na začiatku 2. storočia Rimania po dobytí Dácie v rokoch 105 až 106. Táto verejná služba trvala do roku 271. V prvej polovici 17. storočia sa v krajine objavili stanice dostavníkovej služby. Po vzniku Besarábie bolo v roku 1851 50 poštových staníc. V roku 1857 sa pošta stala štátnou inštitúciou. Začali sa vydávať poštové známky a fungovať poštové schránky. Počas spojenia s Rumunskom bola pošta stále pod štátnou správou, Kišiňov bol jeden z obvodov rumunskej pošty. Po vzniku Moldavskej socialistickej republiky vzniklo Ministerstvo spojov, ktoré malo aj poštovú sekciu. Po vzniku samostného Moldavska pošta pokračovala v štátnych rukách. V januári 1993 minister pre informatiku, informácie a telekomunikácie Ion Casian vydal dekrét o rozdelení telekomunikačných služieb štátu a založení spoločností Poșta Moldovei a Moldtelecom k 1. marcu 1993. Poșta Moldovei bola založená 1. apríla 1993.
Ešte predtým však 16. novembra 1992 Moldavsko vstúpilo do Svetovej poštovej únie.
18. mája 1995 moldavský parlament schválil zákon podľa ktorého je Poșta Moldovei štátnym podnikom a národnou poštovou službou v štáte s monopolom na základné poštové služby.
Činnosť.
Poșta Moldovei má 1146 pôšt a 37 pobočiek. Spoločnosť dočasne riadi Vitalie Zaharia.
Dejisko bojových operácií

Dejisko bojových operácií (iný názov: dejisko vojnových operácií) je územie, na ktorom sa rozvinuli armády a prebiehajú boje a operácie. S rozvojom vojenskej techniky sa dejisko bojových operácií postupne rozširovalo. Najskôr z pevniny na moria a neskôr oceány. Koncom devätnásteho storočia na vzdušný priestor a v druhe polovici dvadsiateho storčia aj na kozmický priestor (napr. Strategická obranná iniciatíva USA z 80-tych rokov 20. storočia).
Vojenská veda sa v súvislosti s dejiskom bojových operácií najskôr zaoberala iba geografickými zvláštnosťami územia a ich vplyvom na možnosť vedenia operácií. Neskôr sa začal brať ohľad aj na politické a hospodárske vplyvy.
Dejisko bojových operácií môže byť aj veľmi rozsiahle a zahŕňať aj územia niekoľkých štátov prípadne morí.
Medicína (rozlišovacia stránka)

Medicína môže byť:
Rosanna Arquettová

Rosanna Arquettová (; * 10. august 1959, New York, New York, USA) je americká herečka. Pochádza z umeleckej rodiny Arquetteových.
Životopis.
Arquettová sa narodila v New Yorku, herečke Bredy „Mardi“ Nowakovej (1939-1997) a Lewisovi Arquettovi, ktorý bol herec a scenárista. Má štyroch súrodencov (Richmond, Patricia, Alexis a David) ktorí sú tiež hercami.
Kariéra.
Arquettová sa objavila v niekoľkých televíznych filmoch. V roku 1982 získala nomináciu na cenu Emmy, za film "The Executioner's Song". Neskôr v jednom z rozhovorov k filmu uviedla, že bola veľmi nespokojná s jej nahou scénou vo filme a že sa cítila veľmi nepríjemne a že väčšina filmových ponúk ktoré dostávala od nej vyžadovali aby mala vo filme nejakú scénu kde bude nahá.
Jej prvá hlavná úloha prišla v roku 1983 vo filme "Baby It You". Film bol veľmi pozitívne hodnotený. V roku 1985 prijala úlohu vedľa Madonny vo filme "Desperately Seeking Susan", za ktorú si vyslúžila ocenenie BAFTA a nomináciu na Zlatý glóbus.
V roku 1994 získala menšiu úlohu vo filme "Pulp Fiction", ktorý režíroval Quentin Tarantino. V 90. rokoch začala jej filmová kariéra pomaly zastavovať. Priznala, že ju v 90. rokoch sexuálne obťažoval Harvey Weinstein, ktorý sa postaral o to, aby bola za jej filmové role vyplácaná menej ako by mala. Keď sa otvorila v roku 2017 kauza o obťažovaní herečiek, producentom Weinsteinom, Arquettová bola prvá ktorá sa hlásila k obetiam a začala o tom poskytovať niekoľko rozhovorov.
Arquettová sa začala v roku 2002 činiť aj ako režisérka. Podieľala sa na réžií dokumentárneho filmu o herečke Debre Winger, s názvom "Searching for Debra Winger" a "All We Are Saying" z roku 2005. Mala tiež menšiu úlohu v seriály "Malcolm in the Middle", kde hrala liečiteľku Anitu, ktorá sa vyspí v mladým Malcolmom a tým príde Malcolm o svoje panenstvo.
Osobný život.
Arquettová chodila so Stevem Porcarom, ktorý v osemdesiatych rokoch pre ňu zložil pieseň „Rosanna“.
V auguste 2013 sa štvrtý krát Arquettová vydala za investičného bankára Todda Morgana. Jej predchádzajúce manželstvá s režisérom Tonym Grecom, filmovým skladateľom Jamesom Newtonom Howardom a reštaurátorom Johnom Sidelom sa skončili rozvodom. Má jednu dcéru, Zoe Bleu, s Johnom Sidelom.
Filantropia.
V roku 2010 sa Arquettová stala veľvyslankyňou dobrej vôle nadácie "The Womanity Foundation".
Ryžový nákyp

Ryžový nákyp je nákyp skladajúci sa z ryže, mlieka, vajec, masla a niekedy aj hrozienok. Býva podávaný s kompótom (marhuľovým, broskyňovým, slivkovým alebo iným), prípadne posypaný cukrom alebo na vrchu ozdobený bielkovou penou. Môže sa podávať ako hlavné jedlo alebo dezert.
Výroba.
Umytá ryža sa uvarí v hrnci s vodou a neskôr sa pridá mlieko. Uvarená mliečna ryža sa doplní žĺtkom, maslom a neskôr aj vyšľahaným bielkovým snehom. Pripravená zmes sa potom preloží do vymasteného a vysypaného plechu. Je možné spraviť medzi vrstvu z kompótu, naplnený plech sa vloží do nahriatej rúry a nechá piecť asi 40-45 minút.
Festival Hodokvas

Hodokvas bol multimediálny letný festival, ktorý sa konal v rokoch 2000 až 2008. Festival sa realizoval v rôznych mestách Brno, Modra, Pezinok a Piešťany. Festival sa snažil ako jeden z prvých na Slovensku prepojiť rôzne žánre umenia ako hudba, vizuálne umenie, divadlo a literatúra.
História.
Zakladateľmi festivalu boli výtvarníci Milan Prekop a Igor Derevenec, ktorí usporiadali komorný výtvarno-hudobný festival v Kultúrnom centre Lužánky v Brne. Po úspešnom ročníku na Morave sa festival presunul na Slovensko, kde sa na organizácii podieľali Jozef „Dodo“ Tarkay a Michal Taliga. Unikátnosťou festivalu bolo, že sa prvý krát v histórii open air podujatí v roku 2003 podaril zrealizovať na zelenej lúke v Pezinku, kde prišlo 8.000 platiacich návštevníkov. Vzhľadom na vysokú návštevnosť sa festival musel presunúť na Piešťanské letisko, na ktorom zaznamenal v roku 2007 návštevnosť vyše 20 000 ľudí.
Účinkujúci.
Slovenské skupiny.
Malevil, Para, Hex, Puding pani Elvisovej, Karpatské chrbáty, Chiki liki tu-a, Last days of the Jesus, Názov stavby, Noise cut, B3, Veneer, Zóna A, Davová psychóza, Konflikt, Slobodná európa, Kontrafakt, Vec, Polemic, Vrbovský víťazi, Horkýže slíže, Ska pra šupina, Captain slide, Tornádo Lue, Le Payaco, CHVM, Mango Molas, Vidiek, Kosa z nosa, Neurópa, Hudba z marsu, Oči Jasajú, Save the cookie, Karpatskí pastieri, Feelme, Tina, Lady Kazzo, Čistý chov, A.M.O., H16, Rytmus, Zverina...
České skupiny.
Tata boys, Buty, Vltava, Laura a jeji tygři, Čechomor, Monkey business, Mojmír Papalescu a The Nihilists, Ohm Square, Khoiba, Visací zámek, Vypsaná fixa, Sunshine, Mňága a Žďorp, Support lesbiens, Zlomenej waz, Hypnotix, Khoiba, Čankyšou, Pragounion
Zahraničné skupiny.
Persiana Jones (i), Paprika korps (pl), Mitch and Mitch (pl), Die toten Hosen (d), Rachid Taha (f), Senor Coconut (d), The Dhol Foundation (gb), Zion Train (gb), The Selecter, Dr Ring Ding, Zdob si zdub, The Exploited (gb), Babylon circus (f), Masfel (h), Korai orom (h), Marky Ramone and band, Nomensno (can), Ot Vinta, Korn, Placebo, Apollo 440, Machine head, Goldie (g), New model army, Static X, The Locos (e), Madsox (a), Anthony B, Howling Bells, Sex Pistols (gb), Presidents of the U.S.A., The Adicts (gb), I am X (gb), Jaga Jazzist, Macka B, Sofa surfers, Living colour, Iggy and the Stooges (usa), The Beatnuts, Bauchklang (a), Anthony Pappa, Cypress Hill (usa), Paradise lost, Skindred...
Dichen Lachmanová

Dichen Lachman (* 22. február 1982, Káthmandu, Nepál) je austrálska herečka nepálskeho pôvodu. Známa je zo seriálu Dollhouse, kde stvárnila postavu Sierry.
Detstvo a mladosť.
Lachmanová sa narodila v Káthmandu, kde žila do svojich ôsmych rokov. Koncom roku 1990 sa so svojou rodinou presťahovala do austrálskeho mesta Adelaide. Jej matka má nepálsko-tibetský pôvod a jej otec má nemecký pôvod. Lachmanová sa presťahovala do Los Angeles krátko potom, čo v roku 2007 skončila s austrálskou televíznou drámou "Neighbors".
Kariéra.
Lachmanová, prvý krát natočila v Austrálii reklamu na Wanadoo, ktorá sa vysielala v Spojenom kráľovstve. V roku 2005 sa pripojila k hereckému obsadeniu drámy "Neighbors" ako Katya Kinski.
V marci 2008 bolo oznámené, že sa objaví v seriály Dollhouse, od režiséra Jossa Whedona.
Hosťovala v epizóde seriálu "" ako poisťovací agent.
Mala jednu z menších vedľajších úloh v seriály "Agenti S.H.I.E.L.D." Od roku 2018 hrá v seriály "Altered Carbon".
V roku 2020 si zahrala v menšej úlohe po boku Alicie Silverstone v komédií "Bad Therapy" a v roku 2021 sa objaví pri hereckom obsadení ako Laura Dernová, Chris Pratt či Bryce Dallas Howard v dobrodružnom filme "Jurassic World 3".
Súkromný život.
Od januára 2015 je vydatá za poľsko-amerického herca Maximiliána Osinského a v máji toho roku, sa im narodila dcéra.
Železničná zastávka Brestovany

Železničná zastávka Brestovany je železničná zastávka v Brestovanoch. Leží v medzi-staničnom úseku Trnava - Leopoldov. železničnej trate 120 Bratislava – Žilina. Na zastávku bola prebudovaná v roku 2007. Počas modernizácie bola rekonštruovaná aj výpravná budova bývalej stanice. Na zastávke stoja iba vlaky typu Rýchlik a Regional Express.
Františkánska rodina

Františkánska rodina je komunitný časopis so zameraním na kresťanov, ktorým je blízka františkánska duchovnosť. 
Tento časopis so štvrťročnou periodicitou obsahuje príhovory, zamyslenia, rozhovory i knižné recenzie. Na svojich stránkach zachytáva udalosti a mapuje život svetských františkánov. Časopis vydáva "Františkánsky svetský rád" na Slovensku. Vychádza nielen v tlačenom, ale aj v elektronickom vydaní.
Bachelor of Music

Bachelor of Music (skrátene B.M., BM, B.Mus, BMus, Mus.B alebo Mus.Bac; doslovne "bakalár hudby") je akademický titul, ktorý vydáva vysoká škola, univerzita alebo konzervatórium po ukončení hudobného študijného programu. V Spojených štátoch je to odborný titul a väčšina práce pozostáva z predpísaných hudobných stupňov a štúdia aplikovanej hudby, ktorá si zvyčajne vyžaduje znalosti nástrojov, hlasu alebo orchestra. V Kanade je B.M. často považovaný za postgraduálne vzdelávanie. Programy zvyčajne trvajú tri až štyri a pol roka.
Titul môže byť udelený za vystupovanie, hudobnú výchovu, kompozíciu, hudobnú teóriu, muzikológiu / hudobnú históriu (muzikologický stupeň vzdelania môže byť skôr Bachelor of Arts (B.A.) než B.M.) hudobné technológie, muzikoterapia, posvätná hudba, zábavný priemysel / hudobný priemysel, zábava, hudobná produkcia alebo jazzové štúdiá. V roku 2010 niektoré univerzity začali ponúkať stupne z Music Composition with Technology, medzi ktoré patria stupne teórie a tradičnej muzikológie a stupne zvukového nahrávania a kompozície založené na digitálnych technológiách.
V Spojenom kráľovstve je Bachelor of Music spravidla trojročný bakalársky titul (alebo štyri roky v Škótsku) a skladá sa zo širokého spektra študijných odborov (zvyčajne medzi vystupovaním, kompozíciou, hudobnou teóriou, muzikológiou / hudobnou históriou), ale na University of Oxford a na University of Cambridge je to jednoročný postgraduálny titul, ktorý možno získať iba vtedy, ak má študent hudobný titul s vyznamenaním z týchto univerzít; študijný program je na filozofickej fakulte a vedie k Bachelor of Arts (a následne k Master of Arts (Oxbridge)).
Skratky.
Po mene držiteľa titulu, ako je to na vizitke alebo životopise, je titul skrátený rôznymi spôsobmi, vrátane: B.M., BM, B.Mus, BMus, Mus.B alebo Mus.Bac. Niektorí príjemcovia pridávajú skratku aj pre názov inštitúcie, ktorá titul udelila, napr. „Susan Bhattara, B.Mus. (Oxon)“; Oxon je latinská skratka pre University of Oxford.
Psychiatrická liečebňa Samuela Bluma v Plešivci

Psychiatrická liečebňa Samuela Bluma v Plešivci je zariadenia ústavnej zdravotnej starostlivosti a toto zariadenie prevádzkujúca štátna príspevková organizácia s právnou subjektivitou, ktorá bola zriadená k 1. januáru 1992 Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej republiky zriaďovacou listinou č. 3724/1991-A/XIII-3. Dejiny samotného zariadenia spadajú do roku 1898, kedy židovský obchodník Samuel Blum otvoril ústav pre duševne zaostalých a epileptikov, čo z tohto zariadenia činí najstaršiu fungujúcu psychiatrickú liečebňu na území Slovenska. Liečebňa je situovaná na Gemerskej ulici 233 v Plešivci v okrese Rožňava. Riaditeľom liečebne je od 26. februára 1999 MUDr. Pavol Džodla, MBA.
K roku 2017 tvoril lôžkový fond psychiatrickej liečebne 200 lôžok a zdravotno-sociálneho oddelenia 40 lôžok. V zariadení v príslušnom roku pracovalo 12 lekárov, štyria psychológovia, 53 sestier, jeden liečebný pedagóg, tri fyzioterapeutky, 38 sanitárov a zdravotníckych asistentov a celkovo 55 zamestnancov hospodársko-technického úseku.
IC 3

 
IC 3 je kompaktná eliptická galaxia vzdialená približne 228 miliónov svetelných rokov v súhvezdí Ryby. Objavil ju francúzsky astronóm Stéphane Javelle 27. augusta 1892. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
Hry dobrej vôle

Hry dobrej vôle (anglicky: "Goodwill Games") boli medzinárodné multi-športové podujatia organizované v rokoch 19862001.
História.
Iniciátorom myšlienky vzniku "Hier dobrej vôle" bol americký mediálny magnát Ted Turner, majiteľ televíznej spoločnosti CNN. Poslaním tohto podujatia bolo obnovenie športových zápolení medzi USA a ZSSR v období studenej vojny. V 80. rokoch 20. storočia politika čoraz viac zasahovala do športu, dôsledkom čoho bol bojkot LOH 1980 v Moskve zo strany USA a niektorých krajín tzv. západného bloku, športovci Sovietskeho zväzu a štáty východného bloku sa zasa nezúčastnili LOH 1984 v Los Angeles. Prvé "Hry zmierenia" sa konali v roku 1986 v Moskve za účasti 3 000 športovcov zo 79 krajín. Vo výprave Česko-Slovenska bolo takmer 100 športovcov, ktorí získali šesť strieborných a dve bronzové medaily. Zo Slovákov prispeli do medailovej zbierky tenista Marián Vajda, vzpierač Anton Baraniak a členovia hádzanárskeho mužstva ČSSR. Hry sa konali podobne ako olympijské hry každé štyri roky uprostred olympijského cyklu, striedavo v oboch krajinách. V roku 1990 v Seattle obsadili basketbalistky ČSFR 8. miesto, pričom prevažnú časť tímu tvorili slovenské hráčky. 
Prvé medaily pre samostatné Slovensko vybojovala v roku 1994 v ruskom Petrohrade plavkyňa Martina Moravcová, ďalšie cenné kovy získala v roku 1998 v New Yorku. V roku 2001 sa hry prvýkrát konali mimo územia USA či Ruska, dejiskom bolo austrálske mesto Brisbane. Na týchto hrách opäť excelovala Moravcová, keď získala päť medailí, z toho dve individuálne a tri ako členka výberu Európy. Medzi účastníkmi bola tiež vzpieračka Zuzana Kováčová. Jediné zimné Hry dobrej vôle sa konali v roku 2000 v Lake Placid. Pôvodná myšlienka podujatia po páde totalitných režimov vo východnej Európe postupne strácala svoj význam, plánované hry v roku 2005, zimné v Calgary a letné vo Phoenixe sa už neuskutočnili.
Železničná zastávka Horná Streda

Železničná zastávka Horná Streda je železničná zastávka v obci Horná Streda na trati Bratislava – Žilina. Zastávka sa nachádza na hranici Trenčianskeho a Trnavského kraja.
História.
V minulosti niesla zastávka názov „Pobedim“, ten stratila v 60. rokoch. Hradlo sa stalo od roku 2008 automatickým hradlom AH Horná Streda. Neskôr bola v jeho blízkosti vybudovaná aj výhybňa a AH bolo zrušené.
Blinding Lights

„Blinding Lights“ je skladba kanadského speváka The Weeknd, vydaná ako druhý singel z jeho štvrtého štúdiového albumu "After Hours" (2020). Vydaná bola dňa 29. novembra 2019, dva dni po vydaní singlu „Heartless“. Skladbu zložil The Weeknd a tiež bol jej producentom spoločne s Maxom Martinom a Oscarom Holterom. Dňa 23. marca 2020 bol popri deluxe verzii vydaný remix skupiny Chromatics.
Singel sa stal úspešným, keďže dosiahol 1. miesto v 27 krajinách sveta. V americkom rebríčku "Billboard" Hot 100 obsadil 2. miesto. V slovenskom rebríčku Singles Digital Top 100 obsadil 1. miesto.
Zostava.
Zostava je použitá z oficiálnej webstránky The Weeknd a streamovacej služby Tidal.
Referendum na Malte v roku 2003

Referendum na Malte v roku 2003 bolo referendum o členstve Malty v Európskej únii. Konalo sa 8. marca 2003 spolu s lokálnymi voľbami. Referendum nebolo záväzné.
Pozadie.
Malta podpísala asociačnú dohodu v roku 1970. V júli 1990 krajina požiadal o vstup, v júni 1993 získala pozitívnu odpoveď od Európskej komisie, ale v roku 1996 bol proces dočasne zastavený kvôli zmene vlády. Po ďalšej zmene vlády v roku 1998 zjednania o vstupe Malty do Európskej únie znovuzačali v roku 2000 a ukončené boli v roku 2002. Kvôli politickej nezhode sa muselo uskutočniť referendum. Už parlamentné voľby 5. septembra 1998 boli považované za de facto referendum o člensteve. Líder Labour Party Alfred Sant zastavil rokovania keď získal vládu v roku 1996 naďalej považoval za najsprávnejšie riešenie partnerskú dohodu s EÚ. Voľby však vyhral jeho súper, Eddie Fenech Adami a jeho Nationalist Party. Novozvolená vláda opäť otvorila prístupové rokovania.
Kampaň.
Po vládnej kampani, ktorá minula viacej ako oponenti, boli firmy a odborové zväzy zväčša za členstvo. Voliči však mali obavy, že členstvo v Európskej únii obmedzí ťažko-získanú nezávislosť krajiny. Podľa prieskumu z polovice januára 2003 bol hlas za prvý krát tesne pre hlasom proti: na 53%. Nerozhodnutých však zostávalo ešte 30% voličov.
Referendum.
Referendum na Malte bolo prvé z 10 kandidátskych krajín východnej a južnej Európy. Výsledok bol preto v Bruseli ostro sledovaný.
Referendová otázka znela: "„Súhlasíte s tým, aby sa Malta stala členom Európskej únie v rozširovaní, ktoré sa uskutoční 1. mája 2004?“"
Výsledky.
53,6% voličov hlasovalo za vstup a 46,4% proti vstupu. Voličská účasť bola 91%. Z registrovaných voličov sa zúčastnilo 270 650, platných hlasov bolo 266 722. Výsledky boli takéto: 143 094 hlasov za, 123 628 proti.
Výsledky referenda:
Reakcie a dopady.
Opozícia argumentovala, že členstvo nebolo schválené väčšinou oprávnených voličov. Malta sa 1. mája 2004 stala členskou krajinou Európskej únie.
V apríli 2019 91% ľudí tvrdilo, že krajina z členstva v EÚ získala.