burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dáša Vokatá

Dáša Vokatá (* 27. január 1954, Karviná) je česká folk-rocková pesničkárka.
Životopis.
Detstvo prežila v Ostrave. Po otcovej smrti v roku 1976 sa usadila v Rychnove. Tu stretla svojho neskoršieho manžela Zdeňka Vokatého známeho pod prezývkou „Londýn“. V roku 1980 s rodinou emigrovala do Rakúska, kde striedavo žije dodnes. V 80. rokoch 20. storočia vydala svoj prvý album pomenovaný "Láska". Po roku 1989 sa občas vracia do Česka, kde okrem iného často vystupuje na festivale Trutnov Open Air Music Festival.
Dvadsať rokov žila s undergroundovým básnikom Ivanom Martinom Jirousom. V roku 2000 vydala eponymné CD. Ďalší album pomenovaný "Bojovníci snů" nasledoval až po ôsmich rokoch v roku 2008. Pokrstil ho Václav Havel na trutnovskom festivale. 
Album, ktorý nahrala spoločne s Oldřichom Kaiserom, od roku 2011 jej životným partnerom, vyšiel na jar 2014 pod názvom "Dva divoký koně". V roku 2020 sa za Oldřicha Kaisera tajne vo Viedni vydala.
The Endless River

The Endless River je pätnásty a posledný štúdiový album britskej rockovej skupiny Pink Floyd. Album bol vydaný 7. novembra 2014 v Európe a 10. novembra 2014 vo zvyšku sveta. Je to prvý album po smrti hráča na klávesové nástroje, Richarda Wrighta. Napriek tomu a vďaka využitiu nových nahrávacích technológií na ňom hrá. Je to zároveň tretí album bez basgitaristu a bývalého frontmana skupiny, Rogera Watersa.
Popis albumu a jeho história.
Na albume, ktorý je označovaný za „labutiu pieseň“ Ricka Wrighta, dominuje inštrumentálna hudba. Jeho základom bolo dvadsať hodín nahrávok nevydaného materiálu nazvaného s pracovným názvom „"The Big Spliff"“. Pochádzal z čias nahrávania predošlého projektu The Division Bell (1994). Nový materiál skupina nahrala v štúdiách Astoria (patriace gitaristovi Davidovi Gilmourovi), Britannia Row Studios a Olympic Studios v rokoch 2013 a 2014. Podľa vyjadrenia bubeníka skupiny Nicka Masona uvažovala vtedy skupina zaradiť tieto inštrumentálne skladby ako druhú polovicu albumu "The Division Bell". Ale kvôli blížiacemu sa turné podporujúcemu album, museli túto druhú polovicu dočasne z albumu vystrihnúť. Po smrti klávesistu Richarda Wrighta v roku 2008 sa však Gilmour a Mason vrátili do štúdia, kde materiál z „"The Big Spliff"“ za pomoci ďalších hudobníkov a producentov upravili a postupne nahrali nové materiály. "The Endless River" bol pôvodne zamýšľaný ako inštrumentálny ambientný album v štýle pôvodných nahrávok z "The Big Spliff, "ale skupina sa rozhodla, že posledná skladba, „Louder than Words“, bude s textom, ktorý napísala manželka Davida Gilmoura, Polly Samson. Album produkovali David Gilmour, Youth, Andy Jackson a Phil Manzanera. 
Nahrávanie albumu sa dá rozdeliť do dvoch fáz : 
O "The Endless River" ako prvá na svojom twitterovom účte informovala 5. júla 2014 textárka a Gilmourova manželka Polly Samson. Súčasťou jej informácie bolo, že plánovaný termín jeho edície je stanovený na október roku 2014. Oficiálne vyhlásenie skupiny Pink Floyd vyšlo o dva dni neskôr. V ňom tiež dodali, že na tejto prevažne ambientnej a inštrumentálne doske ešte stále pracujú. Po vydaní sa album umiestnil na prvom mieste najobjednávanejších albumov na stránkach "Amazonu".
Obal albumu vznikol podľa návrhu osemnásťročného saudskoarabského grafického návrhára Ahmeda Emada Eldinu.
Album je prevažne inštrumentálny, rozdelený na štyri časti („Side 1“ až „Side 4“), ktoré sú rozdelené na jednotlivé pomenované časti. Posledná štvrtá časť albumu („Side 4“) obsahuje jedinú spievanú skladbu „Louder Than Words“, ktorá vyšla aj ako singel. Jadro skladby „Autumn '68“, vrátane záznamu Wrightovej hry na organ, pochádza z londýnskej Royal Albert Hall (skupina 26. júna 1969 tam skúšala pred vystúpením). V skladbe „Talkin' Hawkin'“ bol použitý syntetitovaný hlas Stephena Hawkinga (ten istý, ktorý bol použitý o dvadsať rokov skôr v skladbe „Keep Talking“).
Zoznam skladieb.
Všetky stopy produkovali David Gilmour, Phil Manzanera, Youth a Andy Jackson.
Guy Pratt

Guy Pratt (* 3. január 1962, Londýn, Anglicko) je britský basgitarista, skladateľ a herec. Je synom herca Mika Pratta. Od roku 1996 je ženatý s Galou Wrightovou, dcérou bývalého hráča na klávesové nástroje kapely Pink Floyd, Richarda Wrighta.
Guy Pratt je známy predovšetkým ako štúdiový hudobník. Podieľal sa na nahrávaní albumov mnohých umelcov, ako sú napríklad Pink Floyd, Echo &amp; the Bunnymen, Kirsty MacColl, The Smiths, Tears for Fears, Lemon Jelly, The Orb, All Saints, Icehouse, Madonna, Stephen Duffy, Robbie Robertson, Roxy Music, Michael Jackson, Gary Moore, Billy Pilgrim, A. R. Rahman, Womack &amp; Womack, Coverdale and Page alebo Toy Matinee.
Na koncertné pódiá sa dostal v roku 1987, kedy ho na koncertné turné "Delicate Sound of Thunder" vybrala skupina Pink Floyd ako náhradu za pôvodného basgitaristu Rogera Watersa. S kapelou Pink Floyd absolvoval turné v rokoch 1987-1990. Podieľal sa aj na ich štúdiovom albume "The Division Bell" (1994) a na nadväzujúcom turné, ktoré bolo publikované na koncertnom DVD s názvom "P*U*L*S*E". 
V roku 2006 Guy Pratt spolupracoval pri nahrávaní sólového albumu gitaristu skupiny Pink Floyd, Davida Gilmoura, "On an Island". Účinkoval aj na turné k tomuto albumu.
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1990

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1990 boli v poradí 6. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodca"International Lacrosse Federation" (ILF). Konali sa v Perthe, v Austrálii od 7.15. júla 1990, za účasti 5 tímov. Austrália bola organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostila v roku 1974, v Melbourne. Piatykrát (tretíkrát v rade) zvíťazilo družstvo USA.
Nováčikom turnaja bolo družstvo Irokézov. Tí sa mohli zúčastniť medzinárodných zápasov po dlhých 110 rokoch, kedy im bola zakázaná medzinárodná účasť kvôli obvineniam z profesionalizmu vtedy amatérskeho športu. Zápasy sa hrali na ihrisku "Western Australia Cricket Association". V hľadisku boli prvýkrát aj pozorovatelia z Japonska, ktorých tím sa objavil na už nasledujúcom turnaji MS.
Amfinomos (syn Nisa)

Amfinomos ("Amfinomos") je v gréckej mytológii syn Nisa, kráľa v Dulichiu. Bol jeden z nápadníkov Odyseovej manželky Penelopy.
Po takmer dvadsaťročnej nepritomnosti ithackého kráľa Odysea prichádzali do Ithaky muži z mnohých krajín a prehovárali jeho manželku Penelopu, aby sa za nich vydala. Presviedčali ju, že je už určite vdovou a neuspokojili sa s jej odmietnutím. Napokon ju donútili, aby so sobášom súhlasila. Penolopa si však dala podmienku, že musia počkať, kým Odyseovmu otcovi Laertovi upletie pohrebný rubáš. Penelopa, aby získala čas, plietla rubáš tri roky, kým sa nápadníci od zradnej slúžky dozvedeli, že čo cez deň uplietla, to v noci vypárala a prinútili ju rubáš dotkať. Jej syn Télemachos sa už nemohol na dotieravých nápadníkov pozerať a preto sa jedného dňa vybral do Pylu za kráľom Nestorom, aby sa dozvedel, čo sa stalo s jeho otcom. Keď sa potom najdotieravejší pytač Antinoos dopočul, že sa Télemachos vracia, navrhol, aby ho zabili. Télemacha sa zastal len Amfinomos, ktorý povedal, že to môžu urobiť len vtedy, ak im na to dajú znamenie bohovia. 
Keď sa potom Odyseus po dlhoročnom putovaní vrátil do Ithaky, bohyňa Aténa mu dala podobu žobráka, aby ho Pénelopini nápadníci nespoznali a nezabili. Odyseus sa vrátil práve včas, lebo Penelopa na nátlak nápadníkov vyhlásila súťaž, ktorá sa mala konať už na druhý deň. Dala priniesť Odyseov ťažký luk a dvanásť sekier a nápadníkom povedala, že kto prestrelí šípom uchá všetkých sekier, bude jej manželom. Odyseus, ktorý sa medzitým stretol so svojim synom Télemachom prišiel v jeho sprievode bez povšimnutia do svojho paláca. V podobe žobráka sa neskôr stretol s Amfinomom a povedal mu, že poznal jeho statočného otca a poradil mu, aby palác opustil. Amfinomos však aj napriek tomu zostal. 
Na druhý deň sa nápadníci zišli a pokúsili sa napnúť Odyseov luk, ale ani jednému sa to nepodarilo. V tom sa však objavil akýsi žobrák, bez námahy natiahol tetinu a na prvý raz prestrelil šípom uchá dvanástich sekier. To však nebolo jediné prekvapenie, keď žobrák zhodil svoje oblečenie, stál pred nimi Odyseus a opäť natiahol tetinu a rad-radom ich šípmi zabíjal. Najskôr namieril na najspupnejšieho nápadníka Antinoa a prestrelil mu šípom hrdlo. Keďže Odyseus už predtým dal tajne ukryť nápadníkom zbrane, na obranu im ostali len krátke meče, s ktorými sa pustili do boja. Amfinomos tiež vytiahol svoj meč a rútil sa priamo na Odysea, ale v tom ho zozadu zasiahol do chrbta bronzovým hrotom kopije Télemachos a on padol mŕtvi tvárou k zemi. Odyseus pomocou syna Télemacha nakoniec všetkých nápadníkov pozabíjal.
Fylonomos

Fylonomos ("Fylonomos") je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén, Fylonomos bol syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Gorgofona, Kelainea, Amfimachos, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón rázne odmietol s nimi o tom rokovať. Premožení hnevom mu preto odišli ukradnúť dobytok. Synovia Élektryóna sa s nimi dali do boja a zahynuli všetci okrem najmladšieho Likymnia. Zo synov Pterelaa prežil Euéres, pretože strážil lode. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1994

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1994 boli v poradí 7. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodca"International Lacrosse Federation" (ILF). Konali sa v Manchesteri, v Anglicku od 20.30. júla 1994, za účasti 11 tímov prvýkrát rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Anglicko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostilo v roku 1978, v Stockporte. Šiestykrát (štvrtýkrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Austráliu.
Nováčikmi turnaja bolo družstvo Japonska, ktoré bolo nasadené v elitnej divízii, a družstvá Česka, Nemecka, Škótska, Švédska a Walesu, ktoré boli nasadené do I. divízie. Družstvá I. divízie alebo divízie rozvojových krajín nemohli súťažiť o majstra sveta, pretože sa divízie neprelínali.
Muffler

Konsta Mikkonen, viac známy ako Muffler, je fínsky drum and bassový DJ a producent. Vydal približne 50 vinylových nahrávok, 2 albumy a tiež je autorom mixov pre rôzne CD vydávané spolu s časopismi, ako napríklad Knowledge Magazine, ktoré obsahovalo iba jeho nahrávky.
Albert Campbell

Albert Campbell (* 17. apríl 1894, The Pas, Manitoba – † 30. november 1961, Manitoba) bol kanadský mašér a traper francúzsko-kríovského (indiánskeho) pôvodu. Po triumfe v "Red River Derby 1917", najdlhších pretekoch psích záprahov svojho druhu, získal popularitu kanadského národného hrdinu.
Život.
Albert Campbell sa narodil 17. apríla 1895 v meste The Pas v kanadskej provincii Manitoba v rodine Johna Campbella (18751917), pôvodom Indiána z kmeňa Kríov, a Francúzky Adeline Beauchampovej (1877?). V roku 1916 zvíťazil v prvom ročníku "The Pas Dog Derby" (150 míľ, ), ktoré boli súčasťou zimného festivalu "Northern Manitoba Trappers' Festival".
Ale celonárodnú popularitu si získal až vďaka víťazstvu v "Red River Derby", pretekoch psích záprahov na 522 míľ () dlhej trase z kanadského Winnipegu do Saint Paulu v Minnesote, ktoré zorganizovala "Saint Paul Outdoor Sports Carnival Association" ako súčasť miestneho „zimného karnevalu“ konaného 27. januára – 3. februára 1917. Týchto pretekov sa zúčastnil aj jeho o dva roky mladší brat Gabriel, ktorý skončil na 4. mieste. Podľa Campbellovych slov týmto úspechom naplnil posledné želanie svojho otca, ktorý zomrel len dva týždne pred začiatkom pretekov. Preteky si získali takú popularitu, že správy o účinkovaní bratov Campbellových prinášala kanadská vláda aj svojim vojakom bojujúcim v prvej svetovej vojne.
Albert Campbell zomrel 30. novembra 1961 a je pochovaný na cintoríne Sv. Márie vo Winnipegu ("Saint Mary's Cemetery"). Jeho príbehom sa inšpirovali tvorcovia filmu "Železný Will".
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1998

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1998 boli v poradí 8. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodca"International Lacrosse Federation" (ILF). Konali sa v Baltimore, v štáte Maryland, v Spojených štátoch od 11.20. júla 1998, za účasti 11 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Spojené štáty boli organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostili v roku 1982, rovnako v Baltimore. Siedmykrát (piatykrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Kanadu až po predĺžení.
Tyrannos

Tyrannos ( – "Tyrannos") môže byť:
Sviatok Nášho Pána Ježiša Krista, najvyššieho a večného kňaza

Sviatok Nášho Pána Ježiša Krista, najvyššieho a večného kňaza () sa slávi vo štvrtok po slávnosti Zoslania Ducha Svätého v krajinách, v ktorých biskupská konferencia požiadala Svätú stolicu o jeho zaradenie do svojho liturgického kalendára. Prvýkrát sa začal sláviť v Španielsku, kde jeho slávenie povolil pápež Pavol VI. v roku 1970. Od roku 2014 sa slávi aj na Slovensku.
Natascha McElhone

Natascha McElhone (vlastným menom Natascha Abigail Taylorová; * 14. december 1969, Surrey, Anglicko) je anglická herečka írskeho pôvodu, známa z filmov Ronin, Truman Show, Solaris (verzia z roku 2002 s Georgeom Clooneym) ako aj úlohou "Karen van der Beek" v seriáli Californication.
Rodina a začiatky.
Narodila sa ako Natasha Abigail Taylorová v Surrey, írskym novinárom Noreen a Mikovi Taylorovým. Rodné meno jej matky Noreen je McElhone a Natascha ho používa ako umelecký pseudonym. Rodičia sa rozišli, keď mala Natascha dva roky. Matka sa s deťmi presťahovala do Brightonu, kde sa neskôr vydala za novinára Roya Greensladea. Nataschin brat Damon je scenárista, žije v Los Angeles. Má dvoch nevlastných bratov, Alexandra a Nicholasa, ktorí žijú v Štokholme.
Vo veku medzi 6 – 12 rokmi tancovala írske tance, vyštudovala základnú školu "St. Mary's Hall School for Girls" a neskôr nezávislú internátnu školu v Brightone, Sussex. Štúdiá zavŕšila na "Londýnskej akadémii hudobných a dramatických umení" (London Academy of Music and Dramatic Art - LAMDA) v roku 1993.
Herecká kariéra.
Začínala ako divadelná herečka v divadle "Haymarket" v hrách ako "Richard III," "gróf Monte Cristo" alebo Višňový sad.
V televízii debutovala v seriáli BBC "Bergerac" v roku 1991 (v titulkoch uvedená ako Natascha Taylor).
Nasledovalo niekoľko ďalších menších úloh, pričom zlom prišiel vo filme "Truman Show" z roku 1998 s Jimom Carreym. Nasledovali úlohy vo filmoch "Tichý nepriateľ" (Harrison Ford a Brad Pitt), "Ronin" (Robert De Niro a Jean Reno) alebo "Solaris" (George Clooney).
Ďalšou úlohou bola titulná postava "Karen" v úspešnom seráli Californication spolu s Davidom Duchovnym.
V roku 2010 dabovala postavu Marie z videohry "Castlevania: Lords of Shadow" od spoločnosti Konami.
V roku 2013 hrala úlohu Júliinej matky, signory Capuletovej v adaptácii Shakespearovej hry "Rómeo a Júlia", po boku Hailee Steinfeldovej a Damiana Lewisa. Jej zatiaľ poslednou úlohou je titulná postava "Alex Forrestovej" v divadelnej hre "Fatal Attraction" z roku 2014 v divadle "Haymarket".
Súkromie.
Natascha sa vyhýba publicite a bulváru, žije pokojným a usporiadaným životom. V roku 1998 sa vydala za plastického chirurga Dr. Martina Hirigoyena Kellyho a žili vo Fulhame, v západnom Londýne. V roku 2000 sa im narodil syn Theodore a o tri roky neskôr, v máji 2003 druhý syn Otis. Tretí syn sa narodil v októbri 2008, päť mesiacov po Kellyho smrti.
Štyridsaťtri ročný Martin Kelly skolaboval iba deň po 10. výročí ich svadby, 20. mája 2008 na prahu ich domu. Našiel ho rodinný priateľ a kolega lekár, ale ani okamžitý prevoz do nemocnice a pokusy o oživovanie neboli úspešné. Pitva preukázala, že príčinou smrti bola dilatačná kardiomyopatia.
Po manželovej smrti Natascha pokračovala v písaní listov pre neho, kde opisovala každodenné problémy a život. Tieto listy pomohli Natasche a synom vyrovnať sa s jeho smrťou. Zbierka listov a zápisov v denníku vyšla v júli 2010 vo forme knihy pod názvom „After You: Letters of Love, and Loss, to a Husband and Father“. Vo verzii pre zariadenie Kindle má názov „After You“.
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2002

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2002 boli v poradí 9. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodca"International Lacrosse Federation" (ILF). Konali sa v Perthe, v Austrálii, od 7.15. júla 2002, za účasti 15 tímov rozdelených do troch výkonnostných divízií. Nováčikmi turnaja boli Hongkong, Írsko, Kórejská republika a Nový Zéland. Pôvodne sa mala turnaja zúčastniť aj Tonga. Zápasy sa hrali v športovom komplexe UWA Sports Park. Austrália bola organizátorom svetového šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1974 (v Melbourne) a 1990 (v Perthe). Ôsmykrát (šiestykrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Kanadu.
Anatolij Semionovič Levčenko

 
Anatolij Semionovič Levčenko (; ; * 21. máj 1941, Krasnokutsk – † 6. august 1988, Moskva) bol sovietsky skúšobný letec a kozmonaut, v rokoch 1977-1988 člen skupiny letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova pripravujúcich sa ku kozmickým letom v úlohe pilotov raketoplánu Buran. Levčenkova príprava na lety s Buranom vyvrcholila v decembri 1987 týždenným kozmickým letom na vesmírnu stanicu Mir. O osem mesiacov neskôr zomrel. 
Život.
Anatolij Levčenko pochádzal z mesta Krasnokutsk, ležiaceho v Charkovskej oblasti. Mal ukrajinský pôvod. Roku 1959 bol prijatý do Kremenčugskej vojenskej vysokej leteckej školy, tá bola toho roku zrušená a Levčenko prevedený do Černigovskej vojenskej vysokej leteckej školy, štúdium dokončil roku 1964. Nasledujúcich šesť rokov slúžil vo vojenskom letectve, najprv pri Lipecku, neskôr v Turkestánskom vojenskom okruhu.
Roku 1971 dokončil školu skúšobných letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova (LII), potom zostal v inštitúte ako skúšobné letec.
Roku 1977 v LII vznikla "skupina špeciálnej prípravy" do ktorej bolo od 12. júla zaradených šesť letcov inštitútu. Mali prejsť výcvikom kozmonautov a pilotovať vtedy vyvíjaný raketoplán Buran. Od apríla 1979 do decembra 1980 letci v sérii stáží vo Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo hviezdnom mestečku absolvovali všeobecný výcvik kozmonautov. K 10. augustu 1981 bola skupina premenovaná na "oddiel skúšobných kozmonautov" LII a 12. februára 1982 Levčenko po zložení skúšok získal kvalifikáciu "skúšobný kozmonaut" ().
Budúci piloti Buranu mali mať skúsenosti z kozmických letov, v septembri 1982 - máji 1983 sa preto na let na stanici Saľut 7 pripravoval Igor Volk (letel v júli 1984), s Levčenkom v úlohe náhradníka. 
Od roku 1983 sa podieľal na vývoji systému riadenia Buran, ktorý testoval pri letoch upravených TU-154 a MiG-25. Roku 1984 LII zostavil posádky pre prvý let Buranom, Levčenko bol menovaný veliteľom záložnej posádky (s druhým pilotom Alexandrom Šukinom). Paralelne po dohode LII s NPO Energija bol veliteľom posádky Buranu Levčenko-Strekalov. Pri letových skúškach analógu Buranu BTS-02 v rokoch 1986-1987 bol pri štyroch rokoch veliteľom posádky. Po reorganizácii v LII roku 1987 bol vymenovaný za zástupcu náčelníka sektorového komplexu prípravy skúšobných kozmonautov (OKPKI) ministerstva leteckého priemyslu.
Od marca 1987 sa v CPK pripravoval ku kozmickému letu. Do vesmíru odštartoval z Bajkonuru 21. decembra 1987 na palube Sojuzu TM-4. Cieľom Levčenkovho letu bolo overenie jeho pilotných zručností počas a bezprostredne po kozmickom lete. Pri pristátí sa silno udrel do hlavy, v priebehu niekoľkých mesiacov sa u neho rozvinula rakovina mozgu a 6. augusta 1988 zomrel.
Anatolij Levčenko bol ženatý, manželka tiež pracovala v LII, mali jedného syna.
Euéres (syn Pterelaa)

Euéres alebo Euérés ("Euéres/iný prepis Euérés") je v gréckej mytológii syn Pterelaa, kráľa ostrova Tafos.
Euéres a jeho bratia Chromios, Tyrannos, Antiochos, Chersidamas a Méstor pochádzali z ostrova Tafos. Keďže ich starý otec Méstor bol brat mykénskeho kráľa Élektryóna, domnievali sa, že si môžu nárokovať podiel na mykénskom kráľovstve. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ich nárok nepovažoval za oprávnený a dal im to rázne najavo.
Bratov premohol hnev a dohodli sa, že mu ukradnú aspoň dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania ale dobytok nakoniec predsa len odviedli a predali ho élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Kelaineus

Kelaineus ("Kelaineus") je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén, Kelaineus bol syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Amfimacha, Lysinoma, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón rázne odmietol s nimi o tom rokovať. Premožení hnevom mu preto odišli ukradnúť dobytok. Synovia Élektryóna sa s nimi dali do boja a zahynuli všetci okrem najmladšieho Likymnia. Zo synov Pterelaa prežil Euéres, pretože strážil lode. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2006

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2006 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodca – "International Lacrosse Federation" (ILF). Konali sa v meste London, v provincii Ontário, v Kanade, od 13.22. júla 2006, za účasti 21 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Nováčikmi turnaja boli Bermudy, Dánsko, Fínsko, Holandsko, Lotyšsko, Španielsko a Taliansko. Zápasy sa hrali na štadióne TD Waterhouse Stadium s kapacitou 8 000 divákov. Kanada bola organizátorom svetového šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1967 a 1986 (oba v Toronte). Po šiestich tituloch Američanov v rade a 26 rokoch získala svoj druhý titul domáca Kanada, ktorá vo finále zvíťazila práve nad Spojenými štátmi.
Likvidátorstvo

Likvidátorstvo môže byť:
Štefan Rosival

ThDr. Štefan Rosival "(Roszival)" (* 4. august 1844, Nitriansky Hrádok – † 1. september 1916, Ostrihom) bol rímskokatolícky duchovný, kanonik a titulárny opát, politik a poslanec dolnej komory uhorského parlamentu.
Životopis.
Gymnaziálne štúdium absolvoval v Ostrihome a Trnave. Teológiu absolvoval v Budapešti. Za kňaza bol vysvätený 2. augusta 1868. V roku 1877 získal titul doktora teológie. Pôsobil ako kaplán v Stupave, od roku 1870 ako zastupujúci a od roku 1873 ako riadny farár v Záhorskej Bystrici. Následne pôsobil ako farár v Pribete a od roku 1888 v Tvrdošovciach. 20. decembra 1889 bol menovaný za kanonika ostrihomskej kapituly. V roku 1890 ho poverili funkciou diecézneho dozorcu škôl. V roku 1891 ho vymenovali za titulárneho opáta pécsváradského. Od roku 1893 bol rektorom kňazského seminára v Ostrihome. V roku 1900 sa stal nitrianskym archidiakonom a v roku 1908 katedrálnym archidiakonom. 
Bol členom bratislavského župného zastupiteľstva. V rokoch 1881 a 1892 bol zvolený za stupavský obvod a v roku 1898 za varínsky obvod za poslanca uhorského snemu. Pri voľbách v roku 1898 na predvolebnom zhromaždení v Záhorskej Bystrici podporil liberálny politický program, čo malo za následok verejný spor so špirituálom seminára a neskorším biskupom v Stoličnom Belehrade ("Székesfehérvár") Ottokárom Prohászkom. Tento spor sa ukončil Rosivalovým odchodom z funkcie rektora seminára.
Umrel 1. septembra 1916 v Ostrihome a pochovaný bol vo svojom rodisku, v Nitrianskom Hrádku.
Zaujímavosť.
Na zasadaní mestského zastupiteľstva hlavného mesta SR Bratislavy 31. mája 2014 bolo prijaté všeobecne záväzné nariadenie č. 5/2012, ktorým sa v mestskej časti Záhorská Bystrica pomenúva v lokalite „Rodinné domy - Gbelská ulica“ časť ulice po Štefanovi Rosivalovi.
Aldo Baéz

Aldo Omar Baéz (* 5. september 1988, Buenos Aires, Argentína) je profesionálny argentínsky futbalista hrajúci za slovenský klub ŠKF Sereď.
Baéz je odchovancom klubu Ferro Carril Oeste. V roku 2008 začal hrávať za AS Trenčín, kde strávil šesť rokov. V Slavii Praha ho po jednej sezóne poslali na hosťovanie do Trnavy. V roku 2016 sa vrátil na Slovensko, konkrétne do Trenčína. Rok si zahral aj za Podbrezovú a od roku 2018 je hráčom ŠKF Sereď.
Ottokár Prohászka

Ottokár Prohászka (* 10. október 1858, Nitra – † 2. apríl 1927, Stoličný Belehrad) bol uhorský rímskokatolícky teológ a biskup v Stoličnom Belehrade v rokoch 1905 až 1927. Bol českého pôvodu, rodina jeho otca, pôvodne žijúca na Morave, však už bola ponemčená. Prohászka bol inšpirovaný myšlienkami kresťanského socializmu a nenávidel modernizmus, kapitalizmus a židov (ktorí boli v jeho predstavách s modernizmom a kapitalizmom neoddeliteľne spojení). Pre svoj antisemitizmus bol Prohászka vnímaný v rámci rímskokatolíckej cirkvi i mimo nej ako kontroverzná osobnosť.
ČSAD Liberec

ČSAD Liberec a.s. je severočeský autobusový dopravca so sídlom v Liberci. Prevádzkuje prevažne regionálnu autobusovú dopravu v záväzku verejnej služby na území okresu Liberec a tiež niekoľko liniek prihraničnej dopravy a v malom rozsahu aj diaľkovú vnútroštátnu dopravu. Do roku 2008 mal samostatnú divíziu MHD, ktorou sa podieľal na prevádzkovanie MHD v Liberci, a prevádzkoval tiež nákladnú dopravu, ktorá bola od roku 2009 vyčlenená do samostatného podniku. Vedľa sídla v areáli Doubí má prevádzky na libereckej autobusovej stanici, ďalej v Českom Dube a vo Frýdlante. Pôvodne ju vlastnili mestá a obce okresu Liberec, teraz je väčšinovým vlastníkom spoločnosť Liberecká autobusová doprava s.r.o. (LIAD).
Martin Kamen

Martin David Kamen (* 27. august 1913, Toronto, Kanada – † 31. august 2002, Santa Barbara, Kalifornia, USA) bol americký chemik, ktorý sa venoval predovšetkým fyzikálnej chémii a jadrovej fyzike.
Spoločne so Samom Rubenom objavil rádioaktívny izotop uhlíka 14C. Pri bombardovaní hmoty časticami z cyklotrónu vznikali rádioaktívne izotopy prvkov ako 14C. Jeho použitie v biochémii pomohlo objasniť priebeh mnohých reakcií prebiehajúcich v živých organizmoch. Kamen takisto poskytol dôkaz, že kyslík vznikajúci pri fotosyntéze nepochádza z oxidu uhličitého, ale z vody. Tiež študoval úlohu molybdénu pri biologickej fixácii dusíka, biochémiu cytochrómov a ich úlohu pri fotosyntéze a metabolizme, rolu železa v porfyrínových zlúčeninách a výmenu vápnika v rakovinových nádoroch.
World Hockey Association

World Hockey Association (skr. WHA; doslova "Svetová hokejová asociácia") bola profesionálnou súťažou v ľadovom hokeji na území Kanady a USA. Súťaž bola založená skupinou podnikateľov s cieľom konkurovať zabehnutej a populárnej NHL. Začala sa hrať v roku 1972 a po siedmich rokoch po skončení sezóny 1978/79 kvôli finančným problémom zanikla.
V nasledujúcej sezóne 1979/80 boli štyria finančne solventní účastníci zaniknutej WHA (Edmonton Oilers, Hartford Whalers, Quebec Nordiques a Winnipeg Jets) prijatí do NHL.
Karel Plíhal

Karel Plíhal (* 23. august 1958, Přerov) je česky gitarista, spevák, skladateľ, textár, hudobný režisér a aranžér.
Vyštudoval Strednú priemyselnú školu strojnícku v Olomouci, potom pracoval ako konštruktér, kurič v olomouckom divadle a nakoniec sa stal pesničkárom (hoci nemá žiadne hudobné vzdelanie). Na gitaru hrá od 15 rokov. Najprv hral v olomouckých undergroundových country-swingových kapelách "Hučka", "Falešní hráči" a "Plíharmonyje". Prvé sólové vystúpenie mal v roku 1983. Medzi rokmi 1985 až 1993 spolupracoval s Emilom Pospíšilom a v rokoch 1995 – 1999 ho sprevádzal Petr Freund. Karel Plíhal je štvornásobný držiteľ ceny súťažného hudobného festivalu Porta.
Zložil hudbu k rade inscenácií Moravského divadla Olomouc, okrem iného "Zlatovláska", "Sluha dvou pánů", "Láska dona Perlimplína", " Manon Lescaut", "Cyrano de Bergerac", "Zimní pohádka", "O umučení a slavném vzkříšení Pána a Spasitele našeho Ježíše Krista", "Giroflé-Giroflá" atď. Zhudobnil niektoré Kainarove básne, režíroval nahrávanie albumov napr. Jarka Nohavicu, Petra Fialu, bratov Ebenových alebo Bokomary.
V roku 2006 vydal výber svojich básničiek "Jako cool v plotě" doprevádzaný ilustráciami Miroslava Bartáka. Za svoj zatiaľ posledný album "Vzduchoprázdniny", ktorý vyšiel v roku 2012, získal Cenu Anděl v kategórii Folk &amp; Country. 
Diskografia.
Piesňou "Vosa" je tiež zastúpený na sampleri "50 miniatur" (2007).
PEARSing

pEARSing je debutový štúdiový album slovenskej skupiny EARS z roku 2000.
Autorstvo.
Hudba a texty:
Aranžmány: Filip Orator (1-13)
Sudd

Sudd () je rozľahlý močiar v Južnom Sudáne na rieke Biely Níl. Pomenovanie je odvodené od arabského slova "sadd" (), ktorým sa označuje aj rozľahlý pevný plávajúci ostrov vegetácie na vodnej ceste.
Geografia.
Oblasť je jedným z najväčších močiarov na svete a najväčším sladkovodným močiarom v povodí Nílu. Siaha od mesta Mongalla po sútok Bieleho Nílu s riekou Sobat a na západ k Bahr al-Gazzál. Plytká a plochá vnútrozemská delta sa nachádza medzi 5° 30′ a 9° 30′ severnej zemepisnej šírky a zaberá plochu dlhú 500 km z juhu na sever a 200 km z východu na západ.
Asylum Records

Asylum Records je americké hudobné vydavateľstvo, ktoré v roku 1971 založili David Geffen a Elliot Roberts. Ich prvým umelcom bol Jackson Browne, neskôr pod touto značkou vydávali svoje albumy napríklad Tom Waits, Linda Ronstadtová, Joni Mitchell alebo Eagles.
David Szurman

David Szurman (* 24. marec 1981, Třinec) je bývalý český krasokorčuliar, pretekajúci v tanečných pároch s Kateřinou Kovalovou.
Štartoval na ZOH 2002, kde sa umiestnili na dvadsiatom mieste. Na prelome 20. a 21. storočia sa zúčastnili aj svetových a európskych šampionátov (najlepšie 17. miesto na ME 2000 a ME 2002), v rokoch 2000 a 2001 sa stali majstrami Českej republiky.
WorldWideWeb

WorldWideWeb bol prvý webový prehliadač. Jeho súčasťou bol aj WYSIWYG editor. Prvýkrát bol predstavený 26. februára 1991 a bežal na platforme NeXTSTEP. Jeho autorom bol Tim Berners-Lee. WorldWideWeb bol neskôr premenovaný na Nexus, aby sa predišlo zámenám s World Wide Webom.
WorldWideWeb bol prvým programom, ktorý nepoužíval len vtedy bežný File Transfer Protocol, ale tiež Hypertext Transfer Protocol, ktorý vymyslel Berners-Lee v roku 1989.
Zdrojový kód programu bol v roku 1993 uvoľnený ako voľné dielo, čo z neho robí slobodný softvér.
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2010

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2010 boli v poradí 11. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL). Konali sa v Manchesteri, v Anglicku, od 15.24. júla 2010, za účasti 29 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Nováčikmi turnaja boli Argentína, Francúzsko, Mexiko, Nórsko, Poľsko, Rakúsko, Slovensko a Švajčiarsko. Zápasy sa hrali v športovom areáli Manchester University Armitage Sports Centre. Anglicko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov už tretíkrát, z toho druhýkrát v Manchesteri. Predtým hostilo turnaj v rokoch 1978 (v Stockporte) a 1994 (v Manchesteri). Po 4-ročnej prestávke získuli opäť titul Spojené štáty, pre ktoré to bol už deviaty v histórii. Vo finále zvíťazili nad svojim tradičným finálovým súperomKanadou.
Pôvodne sa malo na turnaji objaviť aj družstvo Irokézov, ktoré malo hrať v Modrej divízii, ale kvôli problémom z vízami sa na turnaji nepredstavili. Kvôli tomu sa posunulo do top divízie družstvo Nemecka a do Fialovej divízie boli preradení Irokézi.
ChanServ

ChanServ (Channel Service) je automatický počítačový program, ktorý pomáha používateľom s registrovanými kanálmi. Je to na mnohých IRC sieťach služba umožňujúca registráciu "trvalých" kanálov a ich konfiguráciu práv pre určitých používateľov (napr. operátorov). ChanServ súvisí tiež so službou NickServ.
Skôr než si môžete zaregistrovať kanál si musíte zaregistrovať prezývku "nick" a k tomu slúži už vyššie spomínaný NickServ. Keď si zaregistrujete kanál (napr. #moj_kanal) tak sa stávate jeho vlastníkom a máte samozrejme operátora a môžete tak zaistiť, že vám kontrolu nad kanálom nepreberie niekto v čase vašej neprítomnosti.
Adamaeva

Adamaeva je druhý štúdiový album slovenskej skupiny EARS z roku 2002.
Zoznam skladieb.
Album je koncepčne rozdelený do dvoch častí - Eva (1.-7. skladba) a Adam (8.-14. skladba).
Autorstvo.
Hudba:
Texty:
Aranžmány: Filip Orator (1-14)
Sereno Watson

Sereno Watson (* 1. december 1826, East Windsor Hill, Connecticut, USA - † 9. marec 1892, Cambridge, Massachusetts) bol americký botanik.
Štúdium na Yale dokončil v roku 1847. V Kalifornii sa pripojil k expedícii Clarence Kinga a nakoniec sa stal expedičnom botanikom. Asa Gray ho vymenoval asistentom "Gray Herbarium" roku 1873, neskôr sa stal jeho správcom.
Jeho dcéra Edith Watsonová bola fotografka.
Sereno Watson má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku S.Watson.
Střmen

Střmen alebo Střemen je zrúcanina skalného hradu v Adršpašsko-teplických skalách. Jeho počiatky siahajú do 13. storočia, už v nasledujúcom storočí bol však zničený, pretože v ňom sídlila banda lúpežníkov. V súčasnej dobe sa na mieste hradu nachádzajú len nepatrné pozostatky pôvodných stavieb. K hradu vedie jediná prístupová cesta po dlhom schodisku.
Inokraj

Inokraj je tretí štúdiový album slovenskej skupiny EARS z roku 2007.
Autorstvo.
Hudba:
Texty:
Aranžmány: Filip Orator (1-11)
Pterelaos

Pterelaos ("Pterelaos") je v gréckej mytológii syn Tafia, kolonizátora ostrova Tafos. Bol vnuk boha Poseidóna.
Boh Poseidón obdaroval Pterelaa pri narodení pramienkom zlatých vlasov, ktoré mu zaručovali nesmrteľnosť. Keď Pterelaos dospel, stal sa otcom synov Chromia, Tyranna, Antiocha, Chersidama, Méstora, Euéra a dcéry Komaitho.
Antický autor Apollodoros uvádza, že deti Pterelaa boli z matkinej strany vnuci Méstora, brata mykénskeho kráľa Élektryóna a domnievali sa, že si môžu nárokovať podieľ z mykénskeho kráľovstva. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ale ich nároky zmietol zo stola, čo v nich vyvolalo sklamanie a hnev. Aby sa mu pomstili, dohodli sa, že mu ukradnú dobytok. Synovia kráľa Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zo synov Pterelaa zostal nažive len Euéres, ktorý v tom čase strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Élektryónovi dobytok následne vrátil jeho synovec Amfitryón, ktorý ho od Polyxena kúpil. 
Do Amfitryóna sa neskôr zaľúbila Komaitho. Ptorelaa láska dcéry k nepriateľovi pohoršovala a všemožne jej bránil, aby sa s ním stretla. Keď potom Amfitryón viedol proti Tafu odvetnú vojenskú výpravu, Komaitho otcovi vytrhla zlaté vlasy a on po chvíli skonal. Od Amfiktryóna sa však vďaky nedočkala. Keď si podmanil Tafos a všetky okolité ostrovy, Komaitho zabil a vrátil sa do Téb.
Lysinomos

Lysinomos ("Lysinomos") je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén, Lysinomos bol syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Cheirimacha, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón ich nároky zmietol zo stola. Premožení hnevom sa preto dohodli, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavom boji z nich zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektryóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Giuseppe Puglisi

Blahoslavený Giuseppe Puglisi (tiež Pino Puglisi; * 15. september 1937, Brancaccio, Taliansko – † 15. september 1993, Brancaccio) bol taliansky katolícky kňaz a odporca mafie, od roku 1993 bol farár v neslávne známej palermskej štvrti Brancaccio. Mafia ho niekoľkokrát stýrala a nakoniec zavraždila. V roku 2013 ho blahorečil pápež František.
Život.
Viedol rozsiahle sociálne projekty zamerané na mládež, aby ju odviedol od nástupu na cesty zločinu. V roku 1993 založil pastoračné centrum "Padre Nostro". Veľmi ostro napádal vo svojich kázňach mafiu a tradičné mafiánske štruktúry spoločnosti. Jeho činnosť spôsobila mafii v Palerme také problémy, že sa Giuseppe Graviano, mafiánsky šéf vládnucej Brancaccio, rozhodol nerešpektovať obvyklú nedotknuteľnosť kňazov a keď nepomohlo ani surové zmlátenie, nechal Puglisiho zavraždiť. Ide o jeden z hlavných zločinov, ktoré súd v roku 1999 Gravianimu preukázal a ktoré mu vyniesli doživotné väzenie.
Beatifikácia.
15. septembra 1999 Salvatore De Giorgi podnietil proces blahorečenia. Dekrét o blahorečení promulgoval pápež Benedikt XVI. 28. júna 2012. Giuseppe Puglisi, sicílsky kňaz, bol v sobotu 25. mája 2013 vyhlásený za blahoslaveného. Rímskokatolícka cirkev ocenila úsilie človeka, ktorý sa v Palermskej štvrti Brancaccio venoval mladým ľuďom a snažil sa ich odvrátiť od kriminality. Mafia ho zastrelila 15. septembra 1993, v deň, keď oslavoval svoje 56. narodeniny. Beatifikačnú ceremóniu vykonal kardinál Salvatore De Giorgi.
Literatúra a film.
Jeho život sa stal predmetom niekoľkých knižných stvárnení a filmu.
Chromios (syn Pterelaa)

Chromios ("Chromios") je v gréckej mytológii syn Pterelaa, kráľa ostrova Tafos.
Chromios a jeho bratia Tyrannos, Antiochos, Chersidamas, Méstor a Euéres pochádzali z ostrova Tafos. Keďže ich starý otec Méstor bol brat mykénskeho kráľa Élektryóna, domnievali sa, že si môžu nárokovať podiel z mykénskeho kráľovstva. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ale ich nároky zmietol zo stola, čo v nich vyvolalo sklamanie a hnev.
V túžbe po pomste sa potom dohodli, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania ale dobytok nakoniec predsa len odviedli a predali ho élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Cheirimachos

Cheirimachos ("Cheirimachos") je v gréckej mytológii syn mykénskeho kráľa Élektryóna a jeho manželky Anaxo.
Podľa antického autora Apollodora z Atén, Cheirimachos bol syn mykénskeho vládcu Élektryóna, ktorý mal okrem neho ešte ďalších deväť synov, Stratobata, Gorgofona, Fylonoma, Kelainea, Amfimacha, Lysinoma, Anaktora, Archelaa, nemanželského syna Likymnia a dcéru Alkménu, ktorá mala s najvyšším bohom Diom syna Hérakla.
Keď do Mykén prišli s vojskom šiesti synovia Pterelaa, kráľa ostrova Tafos, ktorých starý otec Méstor bol brat Elektryóna, aby si nárokovali podiel na kráľovstve, Élektryón ich nároky zmietol zo stola. Premožení hnevom sa preto dohodli, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavom boji z nich zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektryóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania, ktorí unikli, predali potom dobytok élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Vo svetle pravdy

Vo svetle pravdy (v talianskom origináli "Alla luce del sole", česky "Za bílého dne") je životopisný film o živote talianskeho kňaza Giuseppe Puglisiho. Film získal medzinárodné ocenenia.
Parov Stelar

Marcus Füreder (* 27. november 1974, Linz, Rakúsko), viac známy ako Parov Stelar, je rakúsky hudobník a DJ. Vystupuje spoločne so svojou skupinou Parov Stelar Band ako DJ po celom svete. Parov Stelar je majiteľom vydavateľstva Etage Noir Recordings.
Je považovaný za zakladateľa nového žánru electro swing.
V roku 2012 bola časť z jeho skladby „Chambermaid Swing“ použitá v reklame na Bacardi.
Parov Stelar Band.
Potom, ako začal Parov Stelar ako sólový interpret a získal úspech, začal v roku 2005 vystupovať naživo s kompletnou skupinou. Spolupracuje s ním sedem hudobníkov, ktorí do značnej miery ovplyvnili jeho prácu.
Ústredná knižnica Slovenskej akadémie vied

Ústredná knižnica Slovenskej akadémie vied (Central Library of Slovak Academy of Sciences) je vedecká knižnica, hlavná knižnica Slovenskej akadémie vied a ústredná knižnica knižnično-informačnej siete SAV, jej špecializované pracovisko. Jej knižničný fond sa skladá z „kníh, periodík a ďalších základných dokumentov zo všetkých vedných odborov a jazykových oblastí, encyklopedická literatúra, literatúra interdisciplinárneho zamerania, vysokoškolské učebnice, vedecké práce vydané v SAV a krásna literatúra.“ Koncom roka 2019 mala knižnica spolu 579 133 knižničných jednotiek. Zároveň mala 3 100 registrovaných užívateľov, 20 985 návštevníkov, 51 764 výpožičiek.Ústredná knižnica SAV je metodickou knižnicou s celoštátnou pôsobnosťou. 
Dejiny.
Svoj súčasný názov nesie knižnica od apríla 1954. Spravuje však fondy knižníc, ktoré boli založené skôr: Knižnice Slovenskej akadémie vied a umení (1942 - 1953), Knižnice Slovenskej učenej spoločnosti (1938 - 1942) a Knižnice Učenej spoločnosti Šafárikovej (1926 - 1928) ako aj Lyceálnej knižnice (Evanjelického lýcea) s počiatkom v 17. storočí. Spravuje tiež časť fondu knižnice Spolku prírodovedcov a lekárov v Bratislave, založeného v roku 1856, fond bývalej Maďarskej spoločnosti pre vedu, literatúru a umenie v Bratislave, fond staršej knižnice SNR a knižnice bývalého Československo-sovietskeho inštitútu. V roku 1953 vznikla SAV a po SAVU prebrala aj jej hlavnú knižnicu a knižničný fond v rozsahu 70 000 jednotiek. Knižnica bola v roku 1954 premenovaná na Ústrednú knižnicu Slovenskej akadémie vied.
Knižničný fond.
Ústredná knižnica SAV má od roku 1947 právo povinného výtlačku kníh vydaných na Slovensku (v náklade nad 500 ks), do roku 1992 tiež z územia Česka. S Akadémiou vied Českej republiky si však vymieňa publikácie. Knižnica odoberá vyše 800 periodík, z toho 200 zahraničných. Od roku 1994 knižnica zhromažďuje publikácie Svetovej banky a od roku 2001 Medzinárodného menového fondu. Knižnica tiež vlastní zbierku historických kníh a rukopisov zo 16. až 19. storočia. Medzi jej historickými zbierkami je najznámejšia zbierka Lyceálnej knižnice z Bratislavy. Knižnica disponuje niekoľkými študovňami a skladmi. V roku 1984 obsahovala 1,7 milióna knižničných jednotiek. 
V roku 2019 knižnica získala 5 590 knižných jednotiek a 977 dochádzajúcich titulov periodík.
Služby.
Knižnica poskytuje knižnično-informačné služby v dvojzmennej prevádzke v čase od 8.00 do 19.00 hod. denne, t. j. 55 hodín týždenne. „Pre vedeckých pracovníkov SAV sa poskytovali popri základných službách aj špeciálne služby, napr. medzinárodná medziknižničná výpožičná služba, dlhodobé výpožičky, sprístupňovanie vonkajších elektronických informačných zdrojov, prideľovanie periodík získaných medzinárodnou výmenou, rešeršné služby, metodické a školiace služby a konzultácie.“
Sequential One

Sequential One (neskôr SQ1) bola nemecká tanečná skupina pôsobiaca v rokoch 1993 až 2002.
Založil ju nemecký producent André Tanneberger dnes známy aj pod menom ATB. Skupina dostala názov podľa Sequential Pro One syntetizátora.
Hudobná kariéra.
Vo februári 1993, Sequential One vydali ich prvý debutový singel „Let Me Hear You“, nasledovaný hlavne štýlom Dance alebo tak nazvaným Happy Hardcore. Tento singel zabezpečil skupine malé finančné benefity. André dostal príležitosť si zabezpečiť malé štúdio. V roku 1994 sa v skupine objavili noví členovia ako Ulrich Pöppelbaum, Woody van Eyden a vokalista Morpha. Začiatkom roku 1995 vydavateľstvo House Nation vydalo prvý album skupiny pod názvom, "Dance".
Po veľkom úspechu v Nemecku sa skupina dostala do povedomia aj v iných krajinách v Európe. Druhý album, "Energy" bol okrem Nemecka, vydaný aj v Holandsku, Rakúsku, Švajčiarsku a Maďarsku. Napriek úspechu a rastúcou popularitou, dvaja členovia projektu — Woody van Eyden a Morpha — odišli zo skupiny v roku 1998. André a Ullrich zostali v tejto zostave aj naďalej. Avšak v roku 1999 skupina smerovala k zániku. Krátko pred ukončením hudobnej skupiny v roku 1999 pod názvom Sequential One, André vypustil posledný singel pod názvom "Angels" a rovnako aj kompiláciu "Decades", potom premenoval skupinu z právnych dôvodov na SQ-1, ale skupina už nebola taká úspešná ako počas minulých rokov. Posledný singel skupiny „Balare“, vyšiel 29. apríla 2002.
Méstor (syn Persea)

Méstor alebo Méstór ("Méstor"/iný prepis "Méstór") je v gréckej mytológii syn Persea a jeho manželky Andromedy.
Podľa antického autora Apollodora rodiskom Méstora boli Mykény. Mal piatich bratov, Alkaia, Sthenela, Heleia, Kynoura a Élektryóna a aj sestru Gorgofoné. Jeho manželkou sa stala Lysidiké, dcéra élidskeho kráľa Pelopa. Manželom sa narodila dcéra Hippothoé, ktorú im neskôr uniesol boh Poseidón na jeden z ostrovov súostrovia Echinady, kde mu Hippothoé porodila syna Tafia, po ktorom ostrovy dostali meno Tafos. (dnes Meganisi).
Majstrovstvá Karibiku v basketbale

Majstrovstvá Karibku v basketbale alebo majstrovstvá CBC v basketbale sú najvyššie karibské podujatie národných družstiev v basketbale, ktoré riadi Karibská basketbalová konfederácia (CBC). Ich história siaha do roku 1981, kedy sa v Guyane konali prvé karibské majstrovstvá (v tom čase niesli názov Majstrovstvá CARICOM), spoločné pre mužov i ženy. Od roku 1998 prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Až do roku 2002 sa podujatie nazývalo "Majstrovstvá CARICOM".
Majstrovstvá Karibiku tiež slúžia ako kvalifikácia na Centrobasket či na Stredoamerické a karibské hry.
August Harambašić

Dr. August Harambašić (* 14. júl 1861, Donji Miholjac – † 16. júl 1911, Záhreb) bol chorvátsky právnik, realistický básnik, spisovateľ, prekladateľ, politik a novinár.
Život.
August Harambašić sa narodil 14. júla 1861 v meste Donji Miholjac (Virovitická župa) v rodine Gjura Đura Harambašića (cca 18301876) a Juliany Beckovej (18401866). Gymnaziálne štúdium začal v Požege, zmaturoval v Osijeku v roku 1879. Následne študoval právo v Záhrebe a vo Viedni, pričom spromoval v Záhrebe v roku 1884. V roku 1892 získal doktorát, v roku 1896 zložil advokátske skúšky a v roku 1900 dostal právo na zriadenie vlastnej advokátskej praxe.
Pamiatka.
Na jeho rodnom dome v meste Donji Miholjac je osadená pamätná tabuľa. 29. mája 1960 bola po ňom pomenovaná miestna základná škola ().
Diela.
Posmrtne vydané diela
Rameses B

Rameses Booth, viac známy ako Rameses B, je britský producent elektronickej hudby z mesta Leeds, ktorý sa zameriava na žánre drum and bass, dubstep, chill step, electro, house a filmovú hudbu.
Diskografia.
Zdroj:
Ableizmus

Ableizmus (z angl. "able" - schopný) je pojem označujúci diskrimináciu na základe telesného, mentálneho, zmyslového, či akéhokoľvek iného postihnutia. Príklady takéhoto správania zahŕňajú, ale neobmedzujú sa na:
Otto Maria Stritzko

Otto Maria Stritzko (* 2. február 1908, Jaroměřice nad Rokytnou - † 24. jún 1986, Stará Říše) bol český maliar, grafik a reštaurátor.
Študoval Umeleckopriemyslovú školu v Prahe u prof. Bendu a Hoffbauera, štúdia však nedokončil. Okrem maliarskej a reštaurátorskej tvorby sa venoval tiež ilustrátorstvu a grafickej úprave kníh. 
Jeho manželkou bola dcéra Josefa Floriana, katolíckeho vydavateľa zo Staré Říše, kam sa za ňou odsťahoval v roku 1940. Bol otcom maliarky Juliany Jirousovej, manželky Ivana Jirousa.