burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
František z Paoly

Svätý František z Paoly (iné mená: František z Pauly, František Paulanský; * 27. marec 1416, Paola, Taliansko – † 2. apríl 1507, Plessis-lès-Tours, Francúzsko) bol pustovníkom a neskôr zakladateľom rehoľného rádu paulánov.
Detstvo a dospievanie.
Svätý František z Paoly sa narodil v Kalábrii (južné Taliansko) v mestečku Paola. František bol jediným dieťaťom svojich rodičov, narodil sa im po dlhých modlitbách vo vyššom veku. František sa narodil s vážnou očnou chorobou. Rodičia ho v modlitbe zverili svätému Františkovi z Assisi, po ktorom aj dostal meno, a sľúbili, že ak sa uzdraví, na rok ho pošlú do františkánskeho kláštora. František sa zázračne uzdravil a rok strávil vo františkánskom kláštore.
Pustovníctvo.
V mladom veku sa utiahol na pustatinu neďaleko rodného mesta, kde žil v pôste a modlitbe. Postupne sa k nemu pridali ďalší mladí ľudia. Postavili si kostol a kláštor. Dali si meno Pustovníci sv. Františka z Asissi a žili podľa jeho reguly. František žil vo veľkom sebazapieraní, väčšinou len o chlebe a vode. Chodieval bosý, málo spával, nosieval kajúci pás spôsobujúci mu veľké bolesti.
Nadprirodzené schopnosti.
František mal moc zázrakov: privolal či utíšil dážď, chodil suchou nohou po mori, zadržal rúcajúce sa balvany, liečil chorých, vzkriesil aj mŕtvych.
Chýry o jeho zázrakoch sa rýchlo šírili. Pápež Pavol II. preto poslal za ním jedného zo svojich prelátov. František, hoci preláta nikdy nevidel, hneď ho spoznal, pobozkal mu ruku a povedal mu, koľko rokov presne je kňazom. Prelát bol natoľko užasnutý svätosťou Františkovho života, že pápežovi doniesol vernú správu o tom, čo videl, a potom vstúpil do Františkovho rádu.
Vznik rádu.
Františkovo pustovnícke hnutie bolo v roku 1470 schválené na úrovni diecézy. Františkov Rád Najmenších bratov sv. Františka z Paoly schválil pápež Sixtus IV. v roku 1474.
Odchod do Francúzska.
V roku 1483 vo Francúzsku zomieral vo veľkých bolestiach kráľ Ľudovít XI. Dopočul sa o Františkovi a jeho zázračnej moci. Poslal za ním svojho majordóma s bohatými darmi, aby ho doviedol do Francúzska. František dary neprijal a do Francúzska nešiel. Kráľ sa preto obrátil na pápeža, ktorého žiadosti František vyhovel a odišiel do Francúzska.
František žil na kráľovskom dvore v pustovni vo veľkej záhrade alebo v skromnej cele. Snažil sa kráľa priviesť ku kajúcnosti, čo sa mu nakoniec podarilo. Po smrti Ľudovíta XI. sa František chcel vrátiť domov, ale nový kráľ Karol VIII. ho prehovoril, aby zostal. František napokon zostal vo Francúzsku až do svojej smrti. Založil viaceré kláštory, vytvoril aj klauzúrny rád pre ženy a tretí rád pre laikov. Zomrel na Veľký piatok vo veku 91 rokov.
Svätorečenie.
František bol blahorečený 7. júla 1513, za svätého bol vyhlásený 1. mája 1519.
Jeho neporušené telo spálili v roku 1562 hugenoti. Zachovalo sa len niekoľko úlomkov kostí.
Ikonografia.
Ikonograficky býva znázorňovaný zväčša ako starší mních s kapucňou na hlave a palicou v ruke. Jeho heslom je Charitas (Božia láska) uvádzané aj na obrazoch. František je patrónom Kalábrie, pustovníkov, trpiacich, proti moru, proti manželskej neplodnosti.
Rád Najmenších bratov sv. Františka z Paoly

Rád Najmenších bratov sv. Františka z Paoly (lat. "Ordo minimorum"), hovorovo pauláni alebo najmenší bratia, je rímskokatolícky rehoľný rád založený svätým Františkom z Paoly a schválený pápežom Sixtom IV. roku 1474. V minulosti patril k žobravým rádom. 
Vznik rádu.
Pôvodne nemali meno, zo začiatku si hovorili Pustovníci sv. Františka z Asissi, neskôr Kajúci pustovníci brata Františka z Paoly. Z túžby po pokore a snahy byť ešte menší ako menší bratia sv. Františka z Assisi ("fratres minores") František zaviedol označenie najmenší bratia ("fratres minimi"). 
Bratstvo získalo v roku 1470 štatút diecéznej kongregácie. 
Pápež Sixtus IV. schválil rád najmenších bratov bulou zo 17. mája 1474 s vlastným znakom CHARITAS (Božia láska). 
Svätý František z Paoly štyrikrát prepracoval regule rádu, posledná verzia bola schválená v roku 1506 a bol v nej definitívne zakotvený sľub trvalého pôstneho života (pôst od mäsa, vajec, mliečnych výrobkov a alkoholu). 
Znaky rádu.
Pauláni namiesto obvyklých troch sľubov (sľuby čistoty, chudoby, poslušnosti) skladajú aj štvrtý sľub, ktorý ich zaväzuje k prísnemu pôstu. Nekonzumujú mäso, mlieko, vajcia, či syry, a to ako pokánie za všetkých ľudí, ktorí žijú nestriedmym životom. 
Pauláni sa vyznačujú kajúcnym životom a horlivým apoštolátom, ale tiež prísnou telesnou askézou. Príkaz chodiť naboso nie je dodržiavaný za každú cenu, podľa ročného obdobia nosia sandále či topánky. 
Do kláštora bolo zakázané vstupovať ženám. Pauláni smeli kláštor opúšťať len v sprievode spoločníka a nesmeli nosiť nič z plátna. Pauláni sa kvôli striktnému dodržiavaniu sľubu chudoby nesmeli peňazí ani dotýkať, k vybavovaniu finančných záležitostí im slúžili obláti. 
Pauláni medzi sebou hovorili málo a potichu, v niektorých častiach kláštora bolo dodržiavané prísne silentium. Uplatňoval sa zákaz návštev v celách. 
Kvôli pustovníckemu zameraniu sa paulánske konventy nachádzajú skôr ďalej od miest, či ich centier. Napriek tomu sa pauláni venovali duchovnej správe farností, vedeckej činnosti, výučbe na školách a misiám. 
Odev.
Rehoľný odev paulánov tvorí čierny vlnený habit s veľkou dlhou kapucňou a so škapuliarom siahajúcim po kolená, ktorý je s kapucňou spojený v jeden celok a je prepásaný čiernym cingulom s piatimi uzlami. 
Rozšírenie rádu.
V čase smrti svätého Františka z Paoly bol rád najmenších bratov rozšírený v Taliansku, Francúzsku, Nemecku, Španielsku a Čechách. 
V bývalom Uhorsku vznikol v 18. storočí jediný kláštor paulánov v Šamoríne, ktorý však z dôvodu zrušenia žobravých rádov Jozefom II. nemal dlhé trvanie.
Tchäbong

Tchäbong (hangul: 태봉; hanča: 泰封) bolo kórejské kráľovstvo v rokoch 901918, ktoré založil Kung Je. Bolo súčasťou Neskorých Troch kráľovstiev.
Názov.
Pôvodným názvom kráľovstva bolo Korjo (). Predtým sa tak oficiálne volalo Kogurjo, kráľovstvo z 5. storočia, ktoré sa rozprestieralo na území Mandžuska a severe Kórejského polostrova. Kung Je zmenil názov v roku 904 na Madžin () a v 911 na Tchäbong. Keď ho Wang Kon zosadil a nastúpil na trón ako Tchädžo, obnovil pôvodné pomenovanie.
Kvôli odlíšeniu Kung Jeho a Tchädžovho kráľovstva používajú historici názov Neskoré Kogurjo () alebo Tchäbong.
História.
Podľa legendy bol Kung Je synom kráľa Honana alebo Kjongmuna. Veštec predpovedal, že novorodenec prinesie do Silly katastrofu. Preto kráľ prikázal svojim sluhom, aby dieťa zabili. Chlapca zachránila jeho pestúnka, ktorá ho ukryla a tajne vychovala. Kung Je sa v roku 892 pridal k Jang Kilovmu povstaniu. Silla po svojej takmer tisícročnej existencii rýchlo upadala. Kung Je podnietil vlastnú vzburu a v roku 895 došiel až k mestu Songdo, kde sa mu Wang Konovo vojsko podvolilo. V roku 898 tam založil hlavné mesto Songak. Nakoniec Jang Kila a miestnu šľachtu porazil a v roku 901 sa vyhlásil za kráľa.
V roku 905 premiestil Kung Je hlavné mesto zo Songaku do Čchorwonu. Na vrchole svojej existencie sa Tchäbong rozprestieral na území týchto dnešných provincií: Severné a Južné Hwanghä, Kjonggi, Kangwon/Kangwon, Pchjongjang, Severný Čchungčchong a južné časti Južnej Čolly.
Kung Je sa neskôr začal vyhlasovať za Budhu a prenasledovať ľudí, ktorí mu odporovali. Dal popraviť mnoho mníchov a neskôr aj vlastnú manželku s dvoma synmi. Výsledkom toho všetkého bolo, že v roku 918 ho štyria vlastní generáli – Hong Ju (), Pä Hjon-gjong (), Sin Sung-gjom () a Pok Či-gjom () – zvrhli a na trón dosadili Wang Kona. Ten kráľovstvo premenoval na Korjo, čím sa začala nová dynastia. Kung Je bol budhistickým mníchom a toto náboženstvo značne podporoval. Obrady ako Pchalgwahö () či Sokdungrong () prežili Kung Jeho aj Tchäbong.
Transit

Transit môže byť:
Fred Zinnemann

Fred Zinnemann (* 29. apríl 1907, Rzeszów, Poľsko† 14. marec 1997, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol rakúsko-americký filmový režisér. Získal štyri Oscary a jednu cenu BAFTA. Preslávil ho najmä western "Na pravé poludnie".
Životopis.
Narodil sa v Poľsku v židovskej rodine, ale vyrastal vo Viedni. Začal tu študovať právo, ale počas štúdia ho uchvátil film a rozhodol sa odísť do Paríža, kde začal navštevovať filmovú školu a pracovať ako asistent kamery. Potom žil v Berlíne, kde spolu s Robertom Siodmakom a Billy Wilderom nakrútil roku 1929 dokumentárny film "Ľudia v nedeľu".
Nakoniec však roku 1929 odišiel do USA. Tu sa živil najprv ako štatista, neskôr točil najprv krátkometrážne filmy, nakoniec sa roku 1942 dostal aj k celovečerným.
Jeho prvým veľkým úspechom bola dráma "Siedmy kríž" z roku 1944, so Spencerom Tracym v hlavnej úlohe. Najväčším potom western "Na pravé poludnie" z roku 1952, vojnová dráma "Odtiaľto až na večnosť" z roku 1953 či muzikál "Oklahoma!" z roku 1955.
Roku 1936 získal americké občianstvo.
Pripisuje sa mu známa veta: „Tri najdôležitejšie veci na filme sú scenár, scenár a scenár.“
Vera Rubinová

Vera Cooperová Rubinová (; * 23. júl 1928, Philadelphia, Pensylvánia, USA† 25. december 2016, Princeton, New Jersey) bola americká astronómka zaoberajúca sa problematikou rýchlosti rotácie Galaxie. Jej objav tzv. "plochej rotačnej krivky" je dodnes považovaný za najpriamejší a najpreukázateľnejší dôkaz temnej hmoty.
Pracovala ako výskumná pracovníčka "Carnegie Institution of Washington". Bola držiteľkou mnohých prestížnych vedeckých ocenení, vrátane "Gold Medal of the Royal Astronomical Society" (1996, iba druhá žena v histórii) a členkou najprestížnejších vedeckých spoločností ako sú Pápežská akadémia vied (nominovaná v roku 1996), alebo United States National Academy of Sciences. Často bola spomínaná ako kandidát na získanie Nobelovej ceny.
Životopis.
Narodila sa ako mladšia dcéra Philipa Coopera, elektroinžiniera pracujúceho v spoločnosti "Bell Telephone", a Rose Cooperovej pracujúcej krátko tamtiež. Ako desaťročná sa odsťahovala s rodičmi do Washingtonu.
Mala 4 deti, všetky získali titul PhD. v oblasti prírodných vied. Svojím príkladom tak rúcala predstavy o tom, že si žena musí vybrať buď kariéru na špičkovej úrovni, alebo rodinu.
Je po nej pomenovaný asteroid "5726 Rubin".
Františkův rybník

Františkův rybník je prírodná rezervácia ev. č. 1689 južne od mesta Břeclav v okrese Břeclav.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie územia s výskytom kriticky a silne ohrozených vodných, mokraďových a polostepných druhov rastlín a významnej hydrobiologickej lokality. Ďalej zachovanie významného hniezdiska osobitne chránených silne ohrozených a ohrozených druhov vtákov a súčasne významného miesta pre rozmnožovanie obojživelníkov. Jej súčasťou je aj rovnomenný rybník.
Zoznam futbalových rekordov

Zoznam futbalových rekordov je prehľad historických prvenstiev, rekordov a zaujímavostí zo sveta futbalu so zameraním na vrcholový futbal. V prehľade sú zaznamenané rekordné výkony z medzinárodných súťaží reprezentačných mužstiev, z európskych a medzikontinentálnych klubových pohárov, ako aj z domácich ligových súťaží a národných pohárových súťaží.
Medzikontinentálne klubové poháre.
Interkontinentálny pohár 
Majstrovstvá sveta klubov 
Domáce klubové súťaže.
Góly.
Králi strelcov
Zaujímavosti.
Divácke rekordy
Antifilos

Antifilos () môže byť:
Šuňavec (priezvisko)

Šuňavec je slovenské priezvisko s významom obyvateľ Šuňavy (obec v okrese Poprad). Ženská prechýlená podoba je Šuňavcová. Vyskytuje sa predovšetkým na Liptove, najviac (s výrazným odstupom) v obci Liptovská Kokava (okres Liptovský Mikuláš). 
Známi nositelia.
Pozri v článku Šuňavec.
Šuňavec

Šuňavec môže byť:
Lomy

Lomy môže byť:
Psy

Psy môže byť:
PSY môže byť skratka pre:
Nat King Cole

Nat King Cole, vlastným menom Nathaniel Adams Coles (* 17. marec 1919, Montgomery, Alabama, USA† 15. február 1965, Santa Monica, Kalifornia), bol americký džezový pianista, hudobný skladateľ a spevák s jemným barytónovým hlasom. Ako jeden z prvých Afroameričanov sa pravidelne objavoval v televíznych reláciách a po smrti dosiahol celosvetovú popularitu. Radí sa medzi najvýznamnejšie postavy hudobnej histórie USA.
Životopis.
Narodil sa v Montgomery, hlavnom meste štátu Alabama. V jeho štyroch rokoch sa rodina presťahovala do Chicaga v Illinois, kde sa jeho otec stal baptistickým duchovným. Od svojej matky Perlini, kostolnej organistky, sa v detstve začal učiť hrať na organ. Mal troch bratov Eddieho, Ika a Freddyho. Rodina žila na chicagskom predmestí Bronzeville.
V roku 1936 začal hrať v kapele "Rogues Of Rhythm". V tom istom spoluzaložil v Los Angeles jazzové "King Cole trio". Popri hraní na klavír sa od 40. rokov čoraz viac venoval spevu a účinkoval s radom veľkých orchestrov. Objavil sa v mnohých televíznych programoch, rovnako ako vo filmoch. V 50. a 60. rokoch smeroval svoju produkciu k väčšinovému strednému prúdu pop music, čím získal masovú popularitu.
23. augusta 1956 spieval v San Franciscu na Republikánskom národnom zjazde, ktorý nominoval prezidentského kandidáta Dwighta Eisenhowera. Pieseň „That's All There Is to That“ mala veľký potlesk. O štyri roky neskôr sa zúčastnil aj na Demokratickom národnom zjazde 1960, kde podporil prezidentského kandidáta Johna F. Kennedyho. Potom ho Frank Sinatra vybral ako jedného z umelcov, ktorý účinkoval v rámci inauguračných plesov 20. januára 1961. S prezidentmi J. F. Kennedym a L. B. Johnsonom niekoľkokrát diskutoval o občianskych právach.
V roku 1948 sa rozviedol s prvou manželkou Nadine Robinsonovou. Šesť dní po tom sa oženil druhýkrát so speváčkou Mariou Hawkins Ellington, s ktorou vychovával päť detí: speváčku Natalie (* 1950† 2015), adoptovanú dcérou Carole (dcéru Mariinej sestry, * 1944† 2009), adoptovaného syna Nata Kelly (* 1959† 1995), ktorý zomrel na AIDS, a dvojčatá Casey a Timolinu (* 1961).
Zomrel v 45 rokoch na karcinóm pľúc v St. John je Hospital.
V roku 2000 bol in memoriam uvedený do Rock and Roll Hall of Fame.
Jan Swammerdam

Jan Swammerdam (* 12. február 1637, Amsterdam, Holandsko† 17. február 1680, Amsterdam) bol holandský biológ, priekopník mikroskopie, objaviteľ červených krviniek.
Životopis.
Jeho otec bol lekárnik a zberateľ minerálov, skamenelín a hmyzu. Práve zbierka hmyzu syna fascinovala a nasmerovala k mikroskopii.
Na Universiteit Leiden vyštudoval medicínu, ale nevenoval sa jej. Za pomoci mikroskopu študoval najmä hmyz. Ako prvý dokázal, že vajíčko, larva, kukla aj dospelec sú rôzne fázy vývoja jediného hmyzieho jedinca. Tým okrem iného vyvrátil Aristotelovu hypotézu o samooplodnení.
V roku 1668 ako prvý pozoroval a opísal červené krvinky.
Za pomoci experimentu so stehenným svalom žaby preukázal, že pohyb svalov vzniká dráždením nervov, nie prenosom "animálneho ducha", ako tvrdil Descartes.
Zomrel v 43 rokoch na maláriu.
Queen Latifah

Dana Elaine Owens (* 18. marec 1970, Newark, New Jersey, USA), známa pod umeleckým menom Queen Latifah, je americká herečka, speváčka a producentka. Je držiteľkou cien Grammy, Emmy, Zlatého glóbusu aj nominácie na Oscara. V roku 2021 jej bola udelená Cena za celoživotné dielo na BET Awards.
Životopis.
Jej matka Rita Bray bola učiteľka, otec Lancelot Owens policajný dôstojník. Okrem Queen mali ešte syna Lancelota Jr. Rodičia sa rozviedli, keď mala desať rokov.
Na strednej škole si veľmi obľúbila rap a hip-hop. So svojimi kamarátkami Tangy B a Landy D sa rozhodli založiť skupinu "Ladies Fresh". Skupina zaujala miestneho DJ Marka Jamesa, známeho ako DJ Mark the 45 King. Neskôr sa premenovali na "Flavor Unit". Roku 1988 vydala svoj prvý singel „Wrath of My Madness“. Nasledujúceho roka potom celé album "All Hail to the Queen", ktorého sa predalo cez milión kópií.
Charles Algernon Parsons

Charles Algernon Parsons (* 13. jún 1854, Londýn, Spojené kráľovstvo† 11. február 1931, Kingston, Jamajka), bol britsko-írsky vynálezca a technik.
Životopis.
Narodil sa v Londýne v anglicko-írskej rodine, ako mladší syn slávneho astronóma Williama Parsonsa.
Vyštudoval strojné inžinierstvo v Dubline a potom matematiku na St John's College v Cambridge (1877).
V roku 1884 vynašiel a patentoval pretlakovú parnú turbínu, ktorú neskôr doplnil redukčnou prevodovkou k pohonu pomalobežného hriadeľa lodnej vrtule. V roku 1894 ju inštaloval na parník "Turbinio", ktorý vytvoril niekoľko v tej dobe platných rýchlostných rekordov. Jeho turbíny boli potom inštalované ako pohonné jednotky nových lodí Royal Navy a zabezpečili mu na dlhú dobu totálnu prevahu. Neskôr boli montované aj do civilných lodí.
V roku 1898 sa stal členom Royal Society. Krátko pred svojou smrťou bol prijatý za člena-korešpondenta Sovietskej akadémie vied.
V roku 1911 ho kráľ povýšil do šľachtického stavu a užíval titul Sir. Postupne si na svoje konto pripísal 300 patentov.
Zomrel vo veku 76 rokov v Kingstone na ostrove Jamajka.
Šiprage

Šiprage (Шипраге) je miestna komunita v obci Kotor Varoš, nachádzajúcej sa v regióne Bosanska krajina, ktorá je súčasťou Republiky srbskej v Bosne a Hercegovine.
Ruda (národná prírodná pamiatka)

Ruda je národná prírodná pamiatka v okresoch České Budějovice a Tábor. Je súčasťou CHKO Třeboňsko. Zahŕňa oblasť juhovýchodného okraja Horusického rybníka v nadmorskej výške cca . Pamiatka bola vyhlásená už v roku 1950 na ploche zaberajúcej .
Dôvodom ochrany sú rašeliniská s početnými prameniskami. Ide o významnú lokalitu, kde sa zachovali pôvodné boreálne spoločenstvá s radom významných druhov rastlín pre celé južné Čechy. Oblasť je porastená borovicami a brezami, ktoré sa striedajú s podmáčanými lúčinami a rašeliniskami. Z fauny môžeme menovať zvlášť druhy skokan ostropyský, močiarnica mekotavá, chriašteľ vodný a ľabtuška lúčna.
Do polovice 20. storočia sa v týchto miestach ťažil humolit.
Karvanice

Karvanice je prírodná rezervácia v Píseckej pahorkatine severne od Hlubokej nad Vltavou. Nachádza sa nad západným brehom Hněvkovickej nádrže v nadmorskej výške 380 – . Rozkladá sa na ploche . Bola vyhlásená v roku 1996.
Ochrana.
Predmetom ochrany je komplex lipových a hrabových dúbrav a sutinového lesa s početnými druhmi vtákov a hmyzu. V rezervácii sa nachádza aj niekoľko skál s prevismi, ktoré slúžia ako horolezecký terén (27 popísaných výstupov), ale po napustení Hněvkovickej nádrže je časť pod vodou. Strmé, k východu orientované svahy sú brázdené niekoľkými priečnymi roklinami. Skalné útvary sú modelované riečnou eróziou a periglaciálnym zvetrávaním. Horninovým podložím je biotit-muskovitická žula s turmalínom, v južnej časti tiež biotitická a sillimanit-biotitická pararula moldanubika.
Juraj Stern

Dr.h.c. prof. Ing. Juraj Stern, PhD. (* 17. október 1940, Bratislava) je slovenský ekonóm, vysokoškolský pedagóg. Od roku 1995 bol rektorom Ekonomickej univerzity v Bratislave a od marca 2017 je rektorom Paneurópskej vysokej školy.
Životopis.
Počas vojny bol časťou utláčanej menšiny, počul aj vyhrážky „"Do plynu!"“. Po maturite na Jedenásťročnej strednej škole v roku 1958 nedostal kvôli „"buržoáznemu pôvodu"“ odporúčanie na ďalšie štúdium. Vyučil sa za strojového sadzača, ukončil majstrovskú školu polygrafickú a rok bol zamestnaný v Polygrafických závodoch v Bratislave. S týmto zameraním nemohol pokračovať v štúdiu humanitným smerom čo plánoval a tak v roku 1966 promoval na Fakulte odvetvových ekonomík Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. Po dvoch rokoch práce v Polygrafických závodoch na pozícii ekonóma sa vrátil na alma mater kde sa stal pedagógom na Katedre organizácie a riadenia výroby. Po odmietnutí invázie Varšavskej zmluvy bola jeho kariéra opäť pribrzdená. Po novembri 1989 sa zapojil do organizovania nového života na škole, v roku 1990 sa stal prodekanom pre zahraničné styky Ekonomickej univerzity v Bratislave a v rokoch 1993 až 1994 bol prorektorom pre rovnakú oblasť.
Akademik.
Od roku 1995 bol rektorom Ekonomickej univerzity v Bratislave. Do funkcie ho opätovne zvolili v roku 1997. Od rovnakého roku je tiež univerzitným profesorom. Dva roky predsedal Slovenskej rektorskej konferencii.
Za rektora Paneurópskej vysokej školy bol jej akademickým senátom zvolený vo februári 2017, po prof. Jánovi Svákovi. Prezident republiky Andrej Kiska ho vymenoval za rektora dňa 15. marca 2017. 
Na Ekonomickej univerzite v Bratislave pôsobí na Katedre manažmentu výroby a logistiky Fakulty podnikového manažmentu.
Je predsedom správnej rady Slovenskej spoločnosti pre zahraničnú politiku. V septembri 2013 sa vyslovil za znovupostavenie bratislavskej synagógy „nie ako náboženského objektu, ale ako symbol[u] zjednocujúcej sa Európy!“
Ocenenia.
Juraj Stern je držiteľom napríklad týchto ocenení:
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2005

Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2005 boli v poradí 3. Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa v Cēsis, Valmiera a Koceni v Lotyšsku. Jediným nováčikom bolo družstvo Singapuru. Víťazom sa druhýkrát stali florbalisti Švédska.
V B divízii zvíťazilo družstvo Ruska a o 2 roky by sa predstavili v A divízii na MSU19 2007. Naopak do divízie B zostúpilo družstvo Dánska.
Miriam Rodriguez Brüllová

Miriam Rodriguez Brüllová (* 23. február 1979, Malacky) je slovenská hudobníčka a gitaristka venujúca sa vážnej hudbe.
Pochádza z Bratislavy. Študovala na Štátnom konzervatóriu v Bratislave a neskôr na Vysokej škole múzických umení v Bratislave, kde získala bakalársky diplom. Neskôr pokračovala v štúdiu na Université du Québec à Montréal a na Université Laval v Quebecu, kde získala roku 2001 magisterský diplom. Bola študentkou A. Pierriho. V rokoch 2002 – 2003 absolvovala postgraduálne štúdium na Universität für Musik und darstellende Kunst vo Viedni. V súčasností pedagogicky pôsobí na Bratislavskom konzervatóriu. a na Akadémii umení v Banskej Bystrici. Je aktívnou umelkyňou koncertujúcou po celom svete.
Čongdžong

Čongdžong môže byť:
Čongdžong (3. kráľ Korja)

Čongdžong (; hanča: 定宗; * 923 – † 13. apríl 949, Korjo), vlastným menom Wang Jo (), bol tretím kráľom Korja. K moci sa dostal po smrti svojho polovičného brata, kráľa Hjedžonga.
Život a vláda.
Čongdžong sa narodil v roku 923 ako tretí syn kráľa Tchädža. Jeho matkou bola kráľovná Sinmjongsunsong, dcéra čchungdžuského šľachtica Ju Kung-dala (). Kráľom sa stal v roku 945, keď jeho polovičný brat Hjedžong podľahol chorobe. Odhodlal sa obmedziť moc rôznych príbuzných, ktorí sa do kráľovskej rodiny dostali prostredníctvom manželských zväzkov. Patrili k nim aj Pak Sul-hi () či Wang Kju (). Nakoľko mu ale chýbala podpora vrchnej vrstvy v Kägjongu, nedokázal trón nijako výrazne posilniť.
V roku 946 použil 70 000 vriec obilia z kráľovských skladov na podporu budhizmu v krajine. Nasledujúci rok dal postaviť pchjongjanskú pevnosť. Plánoval tam presunúť hlavné mesto (ktorým bol Kägjong), ale tento zámer nemal úspešný koniec.
Smrť.
Čongdžong zomrel 13. apríla 949 vo veku asi 27 rokov na následky ochorenia. Spolu so svojou prvou manželkou Mungong je pochovaný v hrobke Allung, ktorá sa nachádza v severokórejskom okrese Käpchung.
South Uist

South Uist (, ) je druhý najväčší ostrov súostrovia Vonkajšie Hebridy v Atlantickom oceáne pri západnom pobreží Škótska. Podľa sčítania v roku 2011 na ostrove žije 1 754 obyvateľov, čo je mierne zníženie oproti sčítaniu v roku 2001, kedy tu žilo 1 818 obyvateľov. V hlavnom sídle ostrova, Lochboisdale, žije asi 1 100 ľudí. Obyvateľstvo ostrova je prevažne katolícke, významná časť obyvateľov ostrova ovláda škótsku gaelčinu (podľa sčítania z roka 2011 ide o 60 percent obyvateľov). Severozápadne od ostrova sa nachádza miesto, kde od 50. rokov 20. storočia testuje britská armáda vojenské a sondážne rakety.
Geografia.
Najvyšší vrch ostrova, Beinn Mhòr, dosahuje nadmorskú výšku
SoundCloud

SoundCloud je internetová stránka pre online distribúciu hudby. Je často využívaná menej známymi interpretmi na zdieľanie ich tvorby.
V súčasnej dobe sa k nemu však na úkor MySpace obracajú aj známi interpreti. Napríklad Sonic Youth využila odkazy na SoundCloud z Twitteru na streamovanie ich posledného albumu. Moby tu zverejňuje svoje najnovšie single. A keď sa Beck rozhodol skončiť so svojimi zastaranými webovými stránkami a chcel jednoduché stránky založené na vysoko kvalitnom obsahu, tiež prešiel k SoundCloud.
História.
SoundCloud bol pôvodne spustený v Štokholme, ale založený bol v auguste roku 2007 v Berlíne v Nemecku. Jeho zakladatelia sú Alex Ljung a hudobník Eric Wahlforss.
Pôvodná myšlienka bola menej odvážna – len chceli umožniť hudobníkom zdieľanie hudby medzi nimi samými.
Neskôr projekt prerástol na nástroj umožňujúci zverejňovanie akýchkoľvek zvukových nahrávok a kýmkoľvek a pomáha muzikantom distribuovať ich tvorbu. Len niekoľko mesiacov po spustení začal SoundCloud konkurovať dominantnému MySpace ako platforma, kde mohli hudobníci lepšie komunikovať so svojimi fanúšikmi a vyjsť im v ústrety.
Spoluzakladateľ Alex Ljung v roku 2009 v interview pre portál Wired.com povedal:
„Obaja (zakladatelia) pochádzame z prostredia spájaného s hudbou a bolo pre nás naozaj únavné spolupracovať s ľuďmi v tejto oblasti – mám na mysli jednoduché veci, súkromné ​​posielanie skladieb ľuďom, dostávanie odozvy, komunikácia o tej hudbe. Rovnakým spôsobom ako sa používa Flickr pre naše fotografie, Vimeo pre videá, tak sme nemali nič také pre našu hudbu.“ 
V máji 2010 SoundCloud oznámil milión prispievateľov.
Funkcie.
Na SoundClound je možné ukladať vlastné zvukové nahrávky, nech je to hudba alebo čokoľvek iného. Uložené súbory sú potom k dispozícii komukoľvek a kdekoľvek na svete prostredníctvom internetu. Ďalšou možnosťou je použiť zvuky zo SoundCloud vo webových prezentáciách (začleniť ich priamo do HTML kódu) alebo aplikáciách pomocou SoundCloud API rozhrania. Toto rozhranie využíva niekoľko hudobných vyhľadávačov ako napríklad SoundYouNeed.
Základné funkcie SoundCloud sú: ukazuje počet prehratí skladby, počet užívateľov, ktorí si ju dali medzi svoje obľúbené a počet stiahnutí. Ak sa vám skladba páči, môžete si ju stiahnuť, väčšinou vo formáte MP3.
Pri prehrávaní audio záznamov sa zobrazí grafické znázornenie vĺn zvukového výstupu, čo zjednodušuje preskakovanie k časti, ktorú chce používateľ zrovna počúvať.
Možno tiež pridávať komentáre priamo k určitému momentu v skladbe, a tie sa potom v danú chvíľu zobrazia.
Vyhľadávač hudby obsahuje rozšírenie, pomocou ktorého je možné zúžiť výber napr. len na remixy, cover verzie alebo akustické verzie.
Wired

Wired môže byť:
Najväčšie kriminálne prípady Slovenska

Najväčšie kriminálne prípady Slovenska je slovenský dokumentárny seriál z roku 2006 o závažných kriminálnych prípadoch, ktoré sa udiali na území Slovenska prevažne v 20. storočí. 36 epizód v dĺžke približne 25 minút obsahujú autentické zábery prípadov, rekonštrukcie a analýzy psychológov (ako napr. Anton Heretik), ktorí sa snažia nájsť dôvody, ktoré viedli vrahov k ich činom. Komentáre k jednotlivým epizódam načítal Tomáš Maštalír.
Časti.
Nasledujúci zoznam obsahuje epizódy v poradí, ako boli odvysielané. V zátvorke je rok, kedy sa zločin udial, v niektorých prípadoch vrahovia svoje činy zopakovali, preto sú v názve dva roky, prípadne obdobie. Ku každej epizóde je spísaný súhrn udalostí, ktoré boli v jednotlivých epizódach spomenuté.
Nasledujúci zoznam obsahuje epizódy v poradí, ako boli odvysielané. V zátvorke je rok, kedy sa zločin udial, v niektorých prípadoch vrahovia svoje činy zopakovali, preto sú v názve dva roky, prípadne obdobie. Ku každej epizóde je spísaný súhrn udalostí, ktoré boli v jednotlivých epizódach spomenuté.
Priezviská obetí sú spomenuté len iniciálou, bez ohľadu na to, či v epizódach odzneli alebo nie.
Maďarská ulica (Bratislava)

Maďarská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. 
Je pomenovaná podľa blízkeho Maďarska. Tiahne sa od Kaštieľa v Rusovciach, križuje Gerulatskú, ústí do Irkutskej, je rovnobežná s Balkánskou.
Na ulici sa nachádza evanjelický kostol, postavený v 20. rokoch 19. storočia. Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Havrania skala (národná prírodná rezervácia)

Havrania skala je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský kras.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Hačava a Bôrka v okrese Košice-okolie a v okrese Rožňava v Košickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 147,14 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: "NPR je vyhlásená na ochranu skalného komplexu nad záverom Zádielskej doliny v Národnom parku Slovenský kras s geomorfologicky výraznými formami a zachovanými pôvodnými spoločenstvami rastlín a živočíchov na vedecko-výskumné a náučné ciele. "
Hostinského sídlisko

Hostinského sídlisko je neoficiálna obytná štvrť v bratislavskej mestskej časti Nové Mesto. Je ohraničené približne ulicami Kukučínova, Riazanská a Hálkova. Jeho autorom bol Ivan Matušík, projekt a výstavba prebiehala v rokoch 19591964. Projektoval ho Stavoprojekt Bratislava.
Priestorovo nadväzuje na sídliská Februárka a Teplická. Obsadzuje územie v blízkosti priemyselných areálov a starších obytných kolónií z 1. polovice 20. storočia. Bola to jedna z prvých realizácií v Česko-Slovensku, ktorá sa dnes zvykne označovať ako „bruselský štýl“. Panelová výstavba používa konštrukčný systém BA, sú tu 2 typy domov, 7-podlažné radovky a 12-podlažné bodové domy.
Imprimatur

Imprimatur môže byť:
Podhorské

Podhorské môže byť:
Skalná ihla (prírodná pamiatka)

Skalná ihla je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody PIENAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Chmeľnica v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1989 na rozlohe . Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je "morfologický útvar – osamelé jurské bradlo, ktoré vzniklo selektívnou eróziou krinoidných a hľuznatých vápencov v doline Popradu".
Nihil obstat

Nihil obstat môže byť:
Dvořiště (prírodná rezervácia)

Dvořiště je prírodná rezervácia v okrese České Budějovice. Nachádza sa v Třeboňskej panve severovýchodne od mesta Lišov. Zahŕňa severozápadný okraj rybníka Dvořiště a nivu malého potoka, ktorý do rybníka ústi. Prirodzenú hranicu rezervácie tvoria historické katastrálne hranice výtopu rybníka, osadené kamennými medzníkmi, v západnej časti potom využíva hrany kompaktnejších drevinných náletov a menšie stoky.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú zachovalé spoločenstvá rybničného litorálu, mokradí a rašelinísk. V rašeliskovej časti patrí k významným druhom rastlín ostroplod biely "(Rhynchospora alba)", rosička okrúhlolistá "(Drosera rotundifolia)", páperník úzkolistý "(Eriophorum angustifolium)", pupkovník obyčajný "(Hydrocotyle vulgaris)", praslička riečna "(Equisetum fluviatile)", bezkolenec modrý "(Molinia caerulea)", ostrica zobáčikatá "(Carex rostrata)", ostrica ježatá "(Carex echinata)", ostrica sivastá "(Carex canescens)", ostrica čierna "(Carex nigra)", fialka močiarna "(Viola palustris)", bazanovec kytkový "(Naumburgia thyrsiflora)", sitina cibuľkatá "(Juncus bulbosus)", sitina niťolistá "(Juncus filiformis)", psinček psí "(Agrostis canina)", všivec lesný "(Pedicularis sylvatica)". Litorálna vegetácia je tvorená porastami rákosia a vysokých ostríc, ktoré miestami dopĺňajú kosatec žltý "(Iris pseudacorus)", pálka širokolistá "(Typha latifolia)" a veľmi zriedkavo šašina "(Bolboschoenus yagara)"
Kovácsova ulica (Bratislava)

Kovácsova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. 
Tiahne sa od železničnej stanice Rusovce, je rovnobežná s Ulicou Pohraničníkov, križuje Vývojovú, ústí do Balkánskej ulice.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov. Na Kovácsovej 88 sa nachádza cintorín.
Gerulatská ulica (Bratislava)

Gerulatská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. Je pomenovaná podľa Gerulaty, rímskeho vojenského tábora z 2. storočia, ktorý sa nachádzal v dnešných Rusovciach. 
Tiahne sa od hlavnej dopravnej tepny Rusoviec – Balkánskej ulice, križuje Maďarskú ulicu.
Na Gerulatskej 7 sa nachádza múzeum Antická Gerulata. V budove na rohu s Balkánskou ulicou sídli pošta pre mestskú časť Rusovce.
Dvořiště

Dvořiště môže byť:
Cena Grammy za najlepšiu tanečnú nahrávku

Cena Grammy za najlepšiu tanečnú nahrávku (angl. Grammy Award for Best Dance Recording) je ocenenie udeľované na Grammy Awards od roku 1998.
MAVEN

MAVEN ("Mars Atmosphere and Volatile EvolutioN Mission") je misia americkej NASA, ktorá je zameraná na výskum atmosféry Marsu z obežnej dráhy. Hlavná ciele misie sú zistiť, ako planéta Mars časom prišla o svoju atmosféru a vodu.
MAVEN úspešne odštartovala na rakete Atlas V na začiatku prvého štartovacieho okna stanoveného na 18. novembra 2013. Prvý zážih horného stupňa Centaur zmenil orbitu na kruhovú a usadil sondu na tzv. parkovacej dráhe. Po 27 minútach sa motor Centauru zapálil znovu tentoraz na cca 5 minút a poslal sondu MAVEN na heliocentrickú preletovú dráhu k Marsu.
22. septembra 2014 sa MAVEN dostala k Marsu a usadila sa na areocentrickej eliptickej dráhe x nad povrchom planéty.
5. novembra 2015 NASA oznámila, že údaje z MAVEN potvrdzujú zvýšenie strácania atmosféry Marsu počas slnečných búrok. Erózia atmosféry časticami slnečného vetra počas zvýšenej slnečnej aktivity hrala kľúčovú úlohu v strate atmosféry z oxidu uhličitého (dominujúceho plynu v atmosfére Marsu), ktorý vďaka skleníkovému efektu udržiaval povrch Marsu relatívne teplý a vytváral podmienky vhodné pre výskyt tekutej povrchovej vody, na rozdiel od dnešnej suchej a chladnej pustiny. K strate väčšiny hustej atmosféry došlo, podľa interpretácie údajov z misie MAVEN, približne pred 4,2 až 3,7 miliardami rokov, v dôsledku zmien v magnetosfére Marsu, súvisacich s chladnutím a zmenšovaním tekutého jadra planéty. Súčasné priemerné tempo erózie atmosféry v dôsledku slnečného vetra sa odhaduje na približne 100 gramov za sekundu s prechodným 10- až 20-násobným zvýšením v prípade zásahu planéty časticami po výrone koronálnej hmoty.
Lesnícka ulica (Bratislava)

Lesnícka ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. Je pomenovaná podľa lesníctva. 
Tiahne sa kolmo od hlavnej dopravnej tepny Rusoviec – Balkánskej ulice, ústi do Colníckej, je rovnobežná s Hájovou a Zdravotníckou. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Zdravotnícka ulica (Bratislava)

Zdravotnícka ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. 
Tiahne sa kolmo od hlavnej dopravnej tepny Rusoviec – Balkánskej ulice, ústi do Colníckej, je rovnobežná s Lesníckou ulicou.
Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Balkánska ulica (Bratislava)

Balkánska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. Je pomenovaná podľa Balkánskeho polostrova. 
Je hlavnou dopravnou tepnou v Rusovciach. Sú na ňu kolmé ulice Pri gaštanovej aleji, Lónyaova, Keltská, Maďarská, Gerulatská, Kórejská, Vývojová, Zdravotnícka, Lesnícka, Hájová. Ústia do nej aj Kovácsova a Ulica Ľudmily Kraskovskej.
Tvorí ju zástavba rodinných domov. Na Balkánskej 31 sídli folklórny súbor SĽUK. Súčasťou objektu je aj reštaurácia. Na Balkánskej 102, na rohu s Gerulatskou sa nachádza pošta. 
Na Balkánskej 114 sa nachádza Rusovský penzión s reštauráciou. Na Balkánskej 118 má sídlo politická strana PRIAMA DEMOKRACIA.
Patrik Koyš

Patrik Koyš (* 24. október 1995) je slovenský hokejový útočník hrajúci na pozícii pravého krídla. Je odchovancom klubu MHK Dubnica nad Váhom.
Klubový hokej.
Patrik Koyš začínal s hokejom v klube MHK Dubnica nad Váhom, odkiaľ ako dorastenec prestúpil pred sezónou 2010/11 do susedného klubu Dukla Trenčín. V sezóne 2011/12 hrával striedavo za trenčianskych dorastencov a juniorov a taktiež nastúpil aj v 1. hokejovej lige SR na 9 stretnutí za mužstvo HK Orange 20. Práve v tejto sezóne nastúpil aj za slovenské mládežnícke reprezentácie. Odohral 5 prípravných stretnutí za slovenskú reprezentáciu do 17 rokov a 2 prípravné stretnutia za slovenskú reprezentáciu do 18 rokov. Vrcholom sezóny však bol pre Patrika Koyša štart na Majstrovstvách sveta do 18 rokov v I. A divízii, ktoré sa konali doma na Slovensku v Piešťanoch. Slovensko na tomto šampionáte nižšej kategórie vyhralo a okrem zlatých medailí si vybojovalo postup do elitnej kategórie Majstrovstiev sveta do 18 rokov. V tejto sezóne bol aj dvakrát draftovaný. Do KHL ho draftoval v 5. kole zo 167 miesta klub HC Slovan Bratislava a do zámorskej juniorskej ligy QMJHL ho draftoval klub Shawinigan Cataractes v 1. kole z 25 miesta.
Sezónu 2012/13 začal v Dukle Trenčín, kde odohral okrem 10 zápasov v juniorskom mužstve aj 5 zápasov za mužov Dukly Trenčín v extralige, ale v priebehu sezóny odišiel do zámoria do súťaže QMJHL, kde začal hrávať za klub Shawinigan Cataractes, ktorý ho draftoval. V jeho drese odohral 46 stretnutí. Po sezóne sa vrátil do slovenskej extraligy. Hrával za tím HK Orange 20. Za slovenskú reprezentáciu do 20 rokov odohral 8 prípravných stretnutí.
Sezónu 2014/15 začal v tíme HK Orange 20, kde bol kapitánom mužstva, ale dohral ju za mužov Dukly Trenčín. Aj v tejto sezóne si zahral za slovenskú reprezentáciu do 20 rokov. Odohral v jej drese 8 prípravných zápasov a 7 zápasov na Majstrovstvách sveta, ktoré sa konali v Kanade, kde bol asistentom kapitána. V nasledujúcom ročníku už hrával stabilne za mužov Dukly Trenčín odkiaľ, ale po 29 zápasoch prestúpil do klubu HK Poprad.
Pred sezónou 2016/17 sa stal hráčom klubu MHC Martin. V klube sa stal najproduktívnejším strelcom a najproduktívnejším hráčom v kanadskom bodovaní po základnej časti. V tejto sezóne nastúpil prvýkrát aj za slovenskú seniorskú reprezentáciu na jeden prípravný zápas.
Od sezóny 2017/18 sa stal hráčom klubu HC Košice. Za HC Košice odohral aj vinou zranenia len 16 zápasov. Počas sezóny išiel na hosťovanie do klubu MHk 32 Liptovský Mikuláš za ktorý odohral 10 stretnutí. Ku koncu sezóny sa vrátil naspäť do Košíc, kde odohral play off. 
Od sezóny 2018/19 sa stal opäť hráčom HK Poprad.
Sezónu 2019/20 začínal na Slovensku v SHL v klube HC Topoľčany. Po 11 stretnutiach v drese Topočian podpísal zmluvu s extrasligovým klubom HK Nitra za ktorú odohral 25 zápasov.
North Uist

North Uist (, ) je tretí najväčší ostrov súostrovia Vonkajšie Hebridy v Atlantickom oceáne pri západnom pobreží Škótska.
Podľa sčítania v roku 2011 na ostrove žije 1 254 obyvateľov, čo je nepatrné zníženie oproti sčítaniu v roku 2001, kedy tu žilo 1 271 obyvateľov. V hlavnom sídle ostrova, Lochmaddy, ktoré slúži ako rybársky prístav sa nachádza aj múzeum a kultúrne centrum. Z Lochmaddy premávajú aj trajekty spoločnosti "Caledonian MacBrayne" na ostrov Skye.
Obyvateľstvo ostrova je prevažne protestantské, významná časť obyvateľov ostrova ovláda škótsku gaelčinu (podľa sčítania z roka 2011 ide o 887 obyvateľov – 61%). 
Geografia.
North Uist je desiaty najväčší škótsky ostrov a 13. najväčší z ostrovov obklopujúcich ostrov Veľká Británia. Je len o o 20 km² menší ako jeho južný sused South Uist. S výnimkou juhovýchodnej časti je North Uist veľmi rovinatý a prevažne pokrytý rašeliniskami. Najvyšší vrch ostrova, Eaval, dosahuje nadmorskú výšku len 
Ostrov je umelými násypmi spojený s ostrovmi "Benbecula" (prostredníctvom prílivového ostrova "Grimsay"), "Berneray" a "Baleshare".
Tatranské múzeum doktora Tytusa Chałubińského v Zakopanom

Tatranské múzeum doktora Tytusa Chałubińského v Zakopanom () je múzeum histórie, kultúry, prírody a etnografie poľských Tatier, ktoré vzniklo v roku 1889. Pomenované je po lekárovi a milovníkovi tatranskej prírody Tytusovi Chałubińskom (18201889), ktorý daroval múzeu svoje herbáre a zbierku minerálov, ako aj pozemok, na ktorom dnes stojí hlavná budova. Sídlo múzea sa nachádza v juhopoľskom meste Zakopané.
História.
Múzeum bolo založené Spoločnosťou Tatranského múzea ("Towarzystwo Muzeum Tatrzańskiego") v roku 1889 a patrí medzi najstaršie regionálne múzeá v Poľsku. Medzi hlavných zakladateľov patrili varšavský podnikateľ Adolf Scholtze (18331914), lekár Ignacy Baranowski (18331919) a lekár Władysław Maryan Florkiewicz (18341902).
Hlavná budova múzea, s adresou na ulici Krupówki č. 10, do dnešných čias slúži svojmu účelu. Budova bola navrhnutá v roku 1913 architektmi Stanisławom Witkiewiczom a Franciszkom Mączyńskim. Dostavaná bola až v roku 1924. Budova je pekným príkladom tehlovo-kamennej architektúry z prelomu 19. a 20. storočia, typickej pre oblasť Zakopaného. Stavebný materiál bol darovaný grófom Władysławom Zamoyskim (18531924), ktorý bol členom Spoločnosti Tatranského múzea. Po prvej svetovej vojne na dostavbu budovy poskytla pôžičku Maria Curieová-Skłodowská. V roku 1949 bolo múzeum premenené na národné múzeum. Múzeum má vlastnú knižnicu, ktorá obsahuje okolo 30 000 zväzkov. Nepravidelne tiež vydáva periodikum „Rocznik Podhalański“.
Okrem hlavnej budovy na ulici Krupówki č. 10 v Zakopanom má Tatranské múzeum v meste ešte šesť ďalších budov a štyri ďalšie objekty v lokalitách Czarna Góra, Jurgów, Chochołów a Łopuszna.
Expozícia a zbierkový fond.
Jednotlivé časti múzea obsahujú zbierkové predmety, ktoré sa dotýkajú najmä geológie, fauny, flóry, histórie, kultúry a každodenného života obyvateľov poľskej strany Vysokých Tatier (teda oblasti Podhalia). Etnografická kolekcia Tatranského múzea je jednou z najväčších v Poľsku a obsahuje približne 10 750 predmetov. Zbierkový etnografický fond obsahuje najmä ľudové umelecké výrobky, historické odevy, nábytok a predmety bežne používané z domácnostiach.
V hlavnej budove múzea sa nachádza expozícia dejín poľských Tatier so zameraním na osídlenie Podhalia a dejiny mesta Zakopané, ktoré bolo jeho prirodzeným centrom. Expozícia obsahuje najmä fotografie, archívne dokumenty a publikácie.
Etnografická expozícia prezentuje aj zaujímavé interiéry typických goralských dreveníc z konca 19. storočia, ktoré boli typické pre región Podhalia. Etnografická expozícia približuje každodenný život Goralov v týchto drevených domoch, ktoré mali dve hlavné izby: „bielu“, v ktorej sa spávalo, a „čiernu“, ktorá bola kuchyňou a zároveň sa v nej stolovalo. Čierne zafarbenie stien bolo spôsobené dymom z otvoreného ohniska.
Libochovka (prírodná rezervácia)

Libochovka je prírodná rezervácia v Ševětínskej vrchovine severovýchodne od Hlubokej nad Vltavou. Nachádza sa nad východným brehom Hněvkovickej nádrže v nadmorskej výške 376 – . Zahŕňa nivu potoka Libochovka a masív Hradca. Bola vyhlásená v roku 1989. Rozkladá sa na ploche . Takmer celá rezervácia leží v oplotenej Poněšickej obore. Súčasne patrí do vtáčej oblasti č. 36 a do územia európsky významnej lokality CZ0314126 Hlubockej odbory v rámci sústavy chránených území Natura 2000.
Ochrana.
Predmetom ochrany je les smerujúci k pralesu s bohatým výskytom perovníka pštrosieho "(Matteuccia struthiopteris)". Masív Hradca pokrýva lipová bučina, v ktorej sa pomerne hojne vyskytuje lykovec jedovatý "(Daphne mezereum)", v bylinnom poschodí rastú zubačka cibuľkonosná "(Dentaria bulbifera)", tôňovka dvojlistá "(Maianthemum bifolium)", blyskáč cibuľkatý "(Ficaria bulbifera)", žerušničník piesočný "(Cardaminopsis arenosa)", soldanelka horská "(Soldanella pseudomontana)" alebo ľuľkovec zlomocný "(Atropa bella-donna)". Pozdĺž Libochovky sú vyvinuté jaseňovo-jelšové lužné lesy, v bylinnom poschodí prevažujú vlhkomilné lesné druhy napr. blyskáč jarný, veternica hájna, slezinovka striedavolistá. Vo veľkom množstve rastie v nive chránený perovník pštrosí. V lesoch PR Libochovka je preukázaná prítomnosť dvojhrota zeleného "(Dicranum viride)", čo je epifyt na borke ​​listnatých stromov (dub, jelša, osika, buk, lipa).
Libochovka

Libochovka môže byť:
Ležák

Ležák môže byť:
Vývojová ulica (Bratislava)

Vývojová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Rusovce. 
Tiahne sa kolmo od hlavnej dopravnej tepny v Rusovciach – Balkánskej ulice, križuje Kovácsovu. Ulicu tvorí zástavba rodinných domov. 
Na Vývojovej 8 má sídlo Miestny úrad Bratislava –Rusovce. Na Vývojovej 228 sa nachádza Základná škola s materskou školou Rusovce.
Na Vývojovej 852 má sídlo poľnohospodárske družstvo Dunaj.
Kôstková ulica (Bratislava)

Kôstková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Jarovce. Je pomenovaná podľa kôstky. 
Tiahne sa od Rastlinnej po Palmovú, je rovnobežná s Mandľovou. Tvorí ju zástavba rodinných domov. Na ulici sa nachádza Cintorín Jarovce.
Šárka Pančochová

Šárka Pančochová (* 1. november 1990, Uherské Hradiště) je česká snoubordiska.
Najväčšie úspechy.
V roku 2008 bola juniorskou svetovou šampiónkou a v marci 2014 sa stala prvou Češkou čo zvíťazila v celkovom hodnotení svetového poháru. Na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri sa v disciplíne U-rampa umiestnila na 14. mieste. Na Zimných olympijských hrách 2014 v Soči na 16. mieste a v disciplíne slopestyle na 5. mieste. V slopestyle je zároveň vicemajsterka sveta z roku 2011.
Osobný život.
V marci 2017 potvrdila svoju homosexualitu. „"Možno to bude inšpirácia pre ostatných. Najdôležitejšie zo všetkého predsa je, či ste dobrý človek. Keď sa ma na to niekto opýtal, nikdy som to netajila. Ale rovnako som to nikde verejne nevyhlasovala, pretože je to moja osobná vec a nikoho to nemusí zaujímať,"“ vyhlásila.
Kukučínova ulica (Bratislava)

Kukučínova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Na ulici sa nachádza neoficiálna obytná štvrť Hostinského sídlisko. 
Je pomenovaná podľa Martina Kukučína (1860 – 1928), slovenského spisovateľa. 
Základné informácie.
Tiahne sa od rohu Trnavského mýta a Škultétyho ulice na sever. Sú na ňu kolmé ulice Hlučínska, Robotnícka, Česká, Budyšínska, Tehelná, Kutuzovova, Československých parašutistov, Janoškova a Pluhová. Ústi do nej Hálkova. Križuje Jarošovu, Riazanskú a Varšavskú. Je rovnobežná s Račianskou.
Na Kukučínovej 26 sídli Nadácia Slovenského olympijského výboru. Na Kukučínovej 38 sa nachádza ubytovacie zariadenia armády Hviezda, podľa svojho tvaru známe ako "Kukurica". 
Na rohu s Hálkovou sa nachádza obchodný dom Slimák.
Róbert Beňo

Róbert Beňo (uvádzaný aj ako Robo Beňo; * 23. jún 1962, Šaľa – † 18. marec 2017, Bratislava) bol slovenský moderátor a politik.
Vyštudoval Vysokú školu múzických umení v Bratislave, odbor divadelná a rozhlasová réžia a dramaturgia.
Pôsobil ako moderátor v Slovenskom rozhlase a VTV. Na TV Markíza moderoval relácie Sito a Sedem s r.o., pôsobil aj ako šéfredaktor publicistiky.
Následne sa stal riaditeľom vydavateľstva Národná obroda. Od roku 2002 opäť pracoval v Markíze, keď viedol centrum umeleckej tvorby.
1. marca 2012 sa stal riaditeľom marketingu Slovenského národného divadla. Od 17. januára 2015 do 7. marca 2017 pôsobil ako predseda politickej strany PRIAMA DEMOKRACIA. V roku 2014 kandidoval na primátora Modry.
Mal dvoch synov a dcéru. Do roku 2010 bola jeho partnerkou Ivana Christová. Zomrel 18. marca 2017 na infarkt myokardu.
Roger Pingeon

Roger Pingeon (* 28. august 1940† 19. marec 2017) bol francúzsky profesionálny cestný cyklistický pretekár. Pretekal ako profesionál v rokoch 1964 až 1974. V roku 1967 vyhral Tour de France. V roku 1969 vyhral Vuelta a España a skončil druhý za Eddy Merckxom na Tour de France.
Hálkova ulica (Bratislava)

Hálkova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto.
Vznikla v prvej polovici 20. storočia pod názvom Hostinského ulica. Svoj súčasný názov dostala v roku 1968. Pomenovaná je po Vítězslavovi Hálekovi (1835 - 1874), českom spisovateľovi. 
Priebeh.
Ulica začína na križovatke s Kukučínovou pri obchodnom dome Slimák a pokračuje severovýchodným smerom. Po cca. 500 metroch križuje Riazanskú ulicu, a pokračuje ešte asi 350 metrov až po križovatku s Pluhovou ulicou, kde končí.
V úseku od Kukučínovej po Riazanskú tvorí hranicu medzi obytnými štvrťami Ľudová štvrť a Hostinského sídlisko. Zvyšná časť ulice sa nachádza v štvrti Zátišie.
Občianska vybavenosť.
Na začiatku Hálkovej pri križovatke s Kukučínovou stojí obchodný dom Slimák s viacerými menšími prevádzkami. Okrem toho sa na ulici nachádza aj Špeciálna základná škola pre deti s autizmom (č.54) a Základná umelecká škola (č. 56)
The Affair

The Affair je americký televízny seriál, ktorý sa vysielal od 12. októbra 2014 do 3. novembra 2019 na stanici Showtime. Seriál získal Zlatý glóbus za najlepší seriál (dráma) za rok 2014.
9. januára 2017 bola potvrdená štvrtá séria, ktorá mala premiéru 17. júna 2018. 26. júla 2018 bolo oznámené, že seriál bude mať piatu sériu, ktorá bude zároveň posledná.
The Sun Always Shines on T.V.

„The Sun Always Shines on T.V.“ je skladba nórskej pop rockovej skupiny a-ha. Bola vydaná ako tretí singel z ich albumu "Hunting High and Low". Na niektorých trhoch nebol tento singel tak populárny ako ich predchádzajúci singel „Take on Me“. Skladba bola znovu vydaná v koncertnej verzii v roku 2003, pričom dosiahla mierny úspech vo východnej Európe. Celkovo sa predalo 5 miliónov kópií tohto singlu.
V roku 1986 vyhral videoklip k tejto skladbe cenu MTV Video Music Awards v kategóriách Best Editing in a Video a Best Cinematography in a Video.