burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jeleň obrovský

Jeleň obrovský () bol špecializovanou formou stepného jeleňa, ktorá sa vyvinula v strednom pleistocéne, asi pred 400 000 rokmi. Počas ďalšieho vývoja v Európe sa postupne zväčšovali ich telesné rozmery. Jeleň obrovský sa tak stal najväčším jeleňovitým kopytníkom vôbec.
Opis.
Jeleň obrovský dorastal do zhruba 2-metrovej výšky a dĺžky tela okolo 3 metrov; jeho parožie dosahovalo rozpätie až 3,7 metra (rekordná veľkosť parožia spomedzi všetkých kopytníkov). S tak obrovským parožím nemohol žiť v lesoch. Bol obyvateľom studenej stepi a tundry. Hlavu a krk nosil najskôr vodorovne ako soby. Netvoril stáda, ale žil skôr samotársky ako losi. Koncom najmladšej ľadovej doby v strednej Európe postupne vymrel a trochu dlhšie sa udržal len v západnej Európe (Írsko). Tu poslední zástupcovia vyhynuli asi pred 7 000 rokmi.
Slon Reckiho

Slon Reckiho (lat. "Palaeoloxodon recki" alebo "Elephas recki") je vyhynutý druh slona z rodu Palaeoloxodon (alternatívne zaraďovaný do rodu Elephas). 
Žil prevažne v Afrike v období pliocénu a pleistocénu v čase pred asi 3,5 miliónmi až 900 tisíc rokmi. "Palaeoloxodon recki" býval hojne rozšíreným druhom požierajúcim trávu, kým nebol úplne vykorenený predkami dnešného slona afrického (Loxodonta africana). Bol o trochu väčší ako dnešné slony a meral v kohútiku až 4,5 metra.
Evolúcia.
Evolučné vzťahy druhu sú sporné. Slon Reckiho sa vyvinul pravdepodobne priamo z druhu "Palaeoloxodon ekorensis" ("Elephas ekorensis"), ktorý sa preháňal africkými pláňami už pred 5 miliónmi rokov. Z druhu "Palaeoloxodon ekorensis" alebo zo slona Reckiho sa vyvinul rod "Elephas" v najužšom zmysle (t.j. druhy Elephas hysudricus, Elephas hysudrindicus, slon ázijský, možno aj Elephas planifrons) a pravdepodobne aj druh "Palaeoloxodon jolensis"/"Elephas iolensis". Neskôr sa navyše zo slona Reckiho vyvinuli všetky slony z euroázijskej (teda zvyšnej) časti rodu "Palaeoloxodon".
Ako vidno, slon Reckiho bol dôležitým druhom slona z evolučného hľadiska.
Systematika.
Tento druh sa v niektorých deleniach delí na 5 poddruhov, ktoré opísal M. Beden. Na základe výskumov sa zistilo, že sa všetky tieto poddruhy od seba značne líšili a že sa obdobie ich výskytu navzájom čiastočne prekrývalo. Poddruhy sú zoradené od najstaršieho po najmladší:
Cirkevný sviatok

Cirkevný sviatok je deň, keď si cirkev pripomína významnú udalosť z dejín spásy alebo významného svätca.
V jednotlivých cirkvách sa rozlišujú rôzne stupne sviatkov.
Rímskokatolícka cirkev.
Prikázané sviatky Rímskokatolíckej cirkvi (Slovensko).
V rímskokatolíckej cirkvi sú najdôležitejšie prikázané sviatky. V súčasnosti sú na Slovensku pre rímskokatolíkov prikázané tieto sviatky:
V prikázaný sviatok a každú nedeľu sú veriaci povinní zúčastniť sa na omši v katolíckom obrade a zdržiavať sa práce (porov. CIC, kán. 12471248).
Slávnosti.
Po prikázaných sviatkoch, ktoré sú tiež slávnosťami, a nedeliach sa v rímskokatolíckej cirkvi prikladá najväčší význam slávnostiam, počas ktorých sa pripomínajú významní svätci alebo iné významné teologické prvky a udalosti zo Svätého Písma. Počas slávností, ktoré nie sú prikázané, veriaci nie sú povinní zúčastniť sa na omši, no účasť na nich Cirkev vrelo odporúča. V súčasnosti sa na Slovensku slávia nasledujúce slávnosti (vynímajúc prikázané sviatky spomínané už vyššie):
Okrem toho sa v každom kostole oslavuje výročie posvätenia ako slávnosť. Pri tých kostoloch, ktorých deň posviacky nie je známy sa výročie posviacky slávi 26. októbra.
Byzantský obrad.
Stupne sviatkov.
V cirkvách byzantského obradu (teda v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi) sa sviatky podľa dôležitosti rozlišujú na niekoľko stupňov: 
Okrem toho existujú dni bez sviatočného znaku (všedné).
Dvanásť veľkých sviatkov.
Najvýznamnejším sviatkom je Svätá a veľká nedeľa Paschy. Po nej má v liturgickom roku najvýznamnejšie miesto 12 veľkých sviatkov:
Prikázané sviatky v Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku však ešte existujú aj prikázané sviatky, ktorými sú:
V nedeľu a prikázané sviatky sú gréckokatolíci povinní zúčastniť sa božskej liturgie (resp. slávenia modlitby časoslova, ak je napr. aliturgický deň) a podľa možnosti zdržiavať sa práce (porov. CCEO, kán. 881).
Pohyblivé a nepohyblivé sviatky.
Okrem toho sa sviatky v cirkevnom roku delia na pohyblivé a nepohyblivé. Pohyblivé sú tie, ktoré nemajú stály dátum slávenia a závisia od Paschy (napr. Nanebovstúpenie Pána, Zostúpenie Svätého Ducha). Nepohyblivé sú tie, ktoré majú pevne stanovený dátum slávenia (napríklad Narodenie Bohorodičky - 8. 9., Bohozjavenie - 6. 1., Premenenie Pána - 6. 8.).
Nóna

Nóna môže byť:
Sexta

Sexta môže byť:
Myška drobná

Myška drobná alebo myš drobná (zastarano "myš najmenšia"; lat. "Micromys minutus") je hlodavec z čeľade myšovité žijúci v Európe a časti Ázie. Obýva Palearktídu. Výskyt na Slovensku bol doložený na 59,1 % územia. 
Spôsob života.
Je to jediný myšovitý hlodavec v Európe, ktorý si stavia hniezdo nad zemou, a ktorý má ovíjavý chvost. Slúži jej ako opora, dôležitý pomocník pri udržiavaní rovnováhy, takže všetky svoje štyri labky môže používať na zbieranie potravy a šplhanie po dlhých, ale tenkých steblách trávy a tŕstia.
Rozšírenie na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 255 (59,1 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 38, 8,8 %) v nadmorských výškach 97 (Tajba) – (Kopské sedlo v Belianskych Tatrách).
Tercia

Tercia môže byť:
Príma

Príma môže byť:
Lienka Krasolienka

Lienka Krasolienka (orig. "Cococinel") je televízny francúzsky detský program. Program v réžii Raymonda Burleta napísali Yolande Baillet a Jean Montagne. 78 epizód animovaného filmu bolo vyrobených v roku 1992. Na Slovensku bol program vysielaný STV v rámci večerníčka.
Hlavnou postavou je lienka, ktorá podporuje svojich priateľov, učí ich o ekológii a životnom prostredí.
Labé (mesto)

Labé je hlavné mesto rovnomenného regiónu a rovnomennej prefektúry. Je aj centrom geografického regiónu Fouta Djallon v Guinei. 
V roku 2005 tu podľa odhadu žilo 110 000 ľudí.
Mesto je známe ako centrum priemyselnej výroby (výroba topánok, tkanie textílií) a obchodu. V poľnohospodárstve je najčastejšou produkcia medu. V meste sa nachádza letisko a múzeum. V blízkosti mesta sa nachádzajú aj vodopády "Saale" a prameň rieky Gambia.
Dennis Endras

Dennis Endras (* 14. júl 1985, Immenstadt im Allgäu, NSR) je nemecký reprezentant v ľadovom hokeji. V súčasnosti pôsobí v NHL ako brankár v tíme Minnesota Wild.
Hokejová kariéra.
Nemecká liga.
Ako osemnásťročný začal hrať za tím EHC Bayreuth v nemeckej Oberlige, tretej najvyššej hokejovej súťaži v Nemecku.
Reprezentácia.
Reprezentoval Nemecko na Majstrovstvách sveta v rokoch 2009, 2010 a 2011 a taktiež na Zimných olympijských hrách 2010.
Kružidlo

Kružidlo je nástroj určený na rysovanie kružníc a ich častí. Môže sa použiť aj na meranie vzdialeností, najmä na mape.
Opis.
Kružidlo sa skladá z dvoch častí (nožičiek), ktoré sú pohyblivo spojené kĺbom. Jedna nožička je opatrená hrotom, druhá je ukončená (najčastejšie) tuhou. Pohyblivé spojenie umožňuje meniť vzdialenosť koncov kružidla a tak rysovať kružnice rôzneho polomeru. Rysovanie prebieha tak, že sa ihla zapichne do bodu označujúceho stred kružnice a točením hornej časti v prstoch dôjde k narysovaniu kružnice.
Najjednoduchšie kružidlá sú vyrobené z plastu. Ich hlavnou nevýhodou je, že sa nehodia na rysovanie malých a väčších polomerov. Takéto kružidlá patria do výbavy žiaka základnej školy.
Strojárenské kružidlo.
K rysovaniu na kovové predmety (najmä na plech) sa používa strojárenské kružidlo. Toto kružidlo má oba hroty z tvrdeného kovu. Hroty sú brúsené z jednej strany a možno dosiahnuť i veľmi malé priemery (od 2mm). K zaisteniu zvoleného priemeru slúži skrutka, ktorá je po celej dĺžke nastaviteľné maticou. Strojárenské kružidlo možno použiť k označeniu vzdialenosti dier, k rysovaniu na plast a na zliatiny rôznych kovov.
Kružidlo (rozlišovacia stránka)

Kružidlo môže byť:
Múzeum koľajových vozidiel a železničných zariadení v Chabówke

Úsek údržby a opráv historických železničných koľajových vozidiel „Skansen“ Chabówka je skanzen v Poľsku, v gmine Rabka Zdrój založený v roku 1993. Skanzen je umiestnený v bývalom depe lokomotív z roku 1944.
WhoCares

WhoCares je rocková superskupina, ktorú vytvorili Jon Lord (hammond organ Deep Purple), Ian Gillan (spevák Deep Purple), Tony Iommi (sólový gitarista Black Sabbath), Nicko McBrain (bubeník Iron Maiden), Jason Newsted (ex basgitarista Metallica) a Mikko Lindström (gitarista HIM). 
Superskupina vydala 6. apríla 2011 charitatívny CD singel „Out of My Mind“. Okrem titulnej skladby „Out of My Mind“ obsahuje skladbu „Holy Water“ a 30 minútový dokument, ktorý zachytáva úsilie Iana Gillana a Tony Iommiho po zemetrasení v Arménsku v roku 1988. Výťažok z predaja CD singla sa použije na podporu prestavby hudobnej školy v Gyumri v Arménsku.
Pozri aj.
Rock Aid Armenia
Miroslav Trnka

Ing. Miroslav Trnka (* 29. marec 1961, Trnava) je slovenský podnikateľ, zakladateľ a spolumajiteľ slovenskej softvérovej antivírusovej firmy ESET. Spolu s Petrom Paškom je tvorcom prvej verzie oceňovaného antivírusového produktu NOD32. V júli 2014, spolu s Michalom Bláhom, založil Nadáciu Zastavme korupciu.
Miki Volek

Miki Volek, vlastným menom Michael Vítězslav Volek (podpisoval sa "Mickey") (21. máj 1943, Uherské Hradiště – † 14. august 1996, Praha) bol rockový spevák, gitarista, klavirista, hudobný skladateľ a showman, popri Pavlovi Sedláčkovi jeden z priekopníkov rokenrolového a bigbítového spevu v bývalom Česko-Slovensku. Na vrchole popularity bol v prvej polovici 60. rokov, kedy bol považovaný za najväčšiu česko-slovenskú bigbeatovú (rokenrolovú) hviezdu. 
Jeho nekonformné vystupovanie (a tiež neznalosť anglických textov) mu značne sťažilo prístup do česko-slovenských nahrávacích štúdií a Česko-slovenského rozhlasu. Posledná skupina s ktorou príležitostne vystupoval v žižkovskej reštaurácii "U Aničky", sa volala „Žižkov orchestra“. Zomrel v dôsledku dlhodobého požívania alkoholu a drog vo svojom žižkovskom byte, kde bolo jeho telo objavené až desať dní po jeho smrti.
ArcView

ArcView je desktop GIS aplikácia, softvérový nástroj na vizualizáciu priestorových informácií. Tvorí najnižšiu úroveň licencovaného softvéru ArcGIS Desktop firmy Esri. Je vyvíjaná výhradne pre operačný systém Windows.
Ponúka jednoduchý prístup k používaniu geografických údajov. Obsahuje intuitívne užívateľské rozhranie, prepracovaný systém kontextového návodu a obsažnú dokumentáciu, čím umožňuje pomerne jednoduchú a rýchlu prácu s geografickými údajmi. S touto aplikáciou je možné tvoriť kvalitné mapy za pomoci sprievodcov, mapových šablón či rôznych mapových prvkov. ArcView poskytuje nástroje na riešenie priestorových otázok, testovanie teórií a predpovedí a skúmanie vzájomných vzťahov.
Panenská blana

Panenská blana ("hymen") je membrána, ktorá čiastočne alebo úplne pokrýva vstup do pošvy žien (a ostatných samíc cicavcov). Jej pretrhnutie sa nazýva deflorácia a zvyčajne prichádza s prvým pohlavným stykom ženy.
Vývoj a sexuálna aktivita.
Pretože sexuálna aktivita obvykle panenskú blanu naruší, jej prítomnosť bola (je) v spoločnostiach, kde sa panenstvo cení, pokladaná za jeho dôkaz. Ale panenská blana nie je dokonalým dôkazom panenstva, pretože môže byť pretrhnutá pri masturbácii, manipulácii s tampónom alebo nesexuálnou aktivitou (napríklad pri cvičení) bez toho, aby žena mala pohlavný styk. Na druhú stranu je možné aj to, že žena s neporušenou panenskou blanou už pohlavný styk mala.
Vo včasných štádiách vývoja plodu žiadny otvor do pošvy spočiatku neexistuje. Tenká vrstva tkaniva sa obvykle pred narodením čiastočne rozdelí a vytvorí panenskú blanu s jedným alebo niekoľkými otvormi, ktoré umožňujú odtok menštruačnej krvi. V puberte sa vplyvom hormónu estrogénu panenská blana stáva veľmi pružnou. Vďaka tomu je obvykle možné používať tampóny bez toho, aby bola ich použitím poškodená.
Biologickým účelom panenskej blany je pravdepodobne aspoň čiastočne zamedzenie vniknutia infekcie do tela cez pohlavné orgány.
Bengázi

Bengázi (– slovenský normovaný názov; - v slovenskom prepise "Bangází/Bingází/Bengází", v inom slov. prepise "Banghází/Binghází/Benghází"; ; tal. Bengasi) je druhé najväčšie mesto v Líbyi a najväčšie mesto v jej východnej časti, s počtom obyvateľov 670 797 (2007).
Poloha.
Prístavné mesto Bengázi sa nachádza na pobreží stredomorského zálivu Veľká Syrta, asi východne od hlavného mesta Tripolis. Je centrom rovnomenného okresu.
Dejiny.
Dejiny mesta siahajú až do čias starovekého Grécka, kedy bola v roku 525 pred Kr. neďaleko mesta založená grécka kolónia "Euesperides". Na území mesta bolo v roku 445 pred Kr. založené mesto "Berenice", neskôr premenované na "Hesperides". Jeho význam upadol a v stredoveku sa v málo osídlenej oblasti spomína ako osada "Marsá íbn Gází". Od roku 1578 do roku 1911 bola oblasť pod nadvládou Osmanskej ríše, potom od roku 1911 bola pod talianskou správou, ktorú ukončili Briti v roku 1942. 
Povstanie v roku 2011.
Bengázi sa stalo centrom odporu proti režimu Muammara al-Kaddáfiho počas povstania, ktoré vypuklo vo februári 2011. Dňa 5. marca 2011 tu bola ustanovená Dočasná národná prechodová rada, ktorá sa označila za „jediného predstaviteľa celej Líbye“ a krajinu začala označovať názvom Líbyjská republika.
Klimatické podmienky.
Prímorské mesto sa nachádza v oblasti polopúšte neďaleko severnej hranice Sahary. V lete tu prevláda suché púštne podnebie, medzi októbrom a marcom prichádzajú jesenné a zimné dažde.
Joseph Wright of Derby

Joseph Wright of Derby (* 3. september 1734, Derby, Spojené kráľovstvo – † 29. august 1797, Derby) bol anglický maliar portrétov a krajiniek. Je označovaný ako „prvý profesionálny maliar, ktorý zachytil atmosféru priemyselnej revolúcie“.
Bolo pre neho typické, že vo svojich maľbách využíval efekty šerosvitu, zdôraznenie kontrastu svetla a tmy. Často maľoval scény osvietené sviečkou. Na svojich obrazoch zachytil prerod alchýmie vo vedu v prostredí Anglicka – veľa jeho obrazov malo ako predlohu stretnutia Lunar party, skupiny vtedajších významných priemyselníkov a vedcov v regióne, kde prebiehal boj medzi náboženstvom a osvietenstvom.
Dnes sú mnohé z Wrightovych obrazov majetkom mesta Derby. Sú vystavené v Derbyjskom múzeu a galérii, ktoré ich však občas prepožičiava aj iným galériám.
Archaeothyris

Archaeothyris je považovaný za najstaršieho známeho cicavcovitého plaza, veľmi podobného druhu Hylonomus. Objavený bol vo východnej Kanade, konkrétne v dnešnom Novom Škótsku, ktoré bolo v tom čase obkolesené močiarmi. Reprezentuje ho len neúplná lebka a kostra, nájdené na skamenenom kmeni stromu. Tieto nálezy sa radia do obdobia karbónu.
Znaky.
Vďaka pretiahnutej lebke s úzkym ňucháčom a veľkými očnicami pripomínal skôr jaštera ako cicavca. Od hlavy k chvostu meral okolo 50 centimetrov. Zuby boli špicaté, kolíkovité a ich dĺžka bola značne rozmanitá. Boli prispôsobené na drvenie panciera chrobákov a iného hmyzu, ktorý bol v teplých a vlhkých lesoch, kde žil, veľmi hojne. Typickým znakom Archaeothyrisa boli otvory za očnicami, ktoré pravdepodobne slúžili na úpony žuvacích svalov. Práve prítomnosť týchto otvorov, vyskytujúcich sa u všetkých cicavcov dokazuje, že skutočne ide o cicavcovitého plaza.
Európska cestovná poisťovňa

Európska cestovná poisťovňa je špecializovanou poisťovňou upisujúcou výlučne riziká spojené s cestovaním za oddychom alebo služobne.
Dejiny spoločnosti.
Počiatky Európskej cestovnej poisťovne siahajú do roku 1905. Prvá idea pochádza od obchodníka s drevom Maxa von Engela (18571933) z Budapešti. Na základe svojich cestovateľských skúseností a pri pozorovania staničného ruchu na stanici v Lucerne vo Švajčiarsku, najmä batožiny ohrozenej padajúcimi iskrami z komína lokomotívy, vypozoroval trhovú medzeru a obchodnú príležitosť.
Keďže neveril v neobmedzenú zodpovednosť železničnej spoločnosti, napadlo ho, ako zdatného obchodníka, batožinu poisťovať. Túto myšlienku ponúkol v roku 1907 pánovi Carlovi von Thieme, zakladateľovi a generálnemu riaditeľovi Mníchovskej zaisťovne. Tomu sa tento nápad tak zapáčil, že 9. mája 1907 spoločne založili prvú (Uhorskú) „Európsku“, a to priamo v dome Maxa von Engela v Pešti.
Pri prvom veľkom upisovaní akcii v roku 1910 do spoločnosti vstúpila skupina Generali. V priebehu nasledujúcich rokov a dvoch svetových vojen postupne vznikali ďalšie sesterské a dcérske spoločnosti v Európe a vo svete. Dnes sú jednotlivé Európske poisťovne združené v ETIG (European Travel Insurance Group). Hlavnými akcionármi sú Generali Group, ERGO Group (Mníchovská zaisťovňa) a ďalej v Škandinávii tiež poisťovne If, Pohjola, ASR a Nationale Suisse vo Švajčiarsku.
Po vstupe Slovenska do Európskej Únie a významnom zjednodušení pôsobenia poisťovní z iných členských štátov začala svoju činnosť u nás tiež Europäische Reiseversicherung AG z Rakúska, a to vo forme organizačnej zložky.
Produkty.
Europäische Reiseversicherung AG, organizačná zložka je špecializovanou poisťovňou a poskytuje iba produkty kryjúce cestovné riziká a poistenie úpadku v zmysle Zákona č. 281/2001 Z.z. pre organizátorov zájazdov.
V pasívnom cestovnom ruchu sú to:
V aktívnom cestovnom ruchu:
Poistenie služobných ciest zamestnancov:
Špecialne produkty:
Služby.
Poisťovňa okrem predaja poistiek prostredníctvom viac ako 400 partnerov ponúka tiež poistenie on-line cez svoju webovu stránku a paušálne poistenie pri organizoaných cestách za oddychom. Všetky informácie a postupy pre likvidáciu poistných udalostí sú k dispozícii na web stránke spoločnosti. Asistenčná služba je dostupná 24 hodín denne z celého sveta na telefónnom čísle v Bratislave. Služby poskytuje v 220 krajinách sveta.
Líbyjská púšť

Líbyjská púšť () je púšť, nachádzajúca sa v severovýchodnej časti Afriky a je súčasťou Sahary. Má rozlohu približne a zasahuje na územie Líbye, Egypta a Sudánu. 
Púšť má tvar štvorca a je prevažne rovinatá, no možno na jej území nájsť aj hrebene a preliačiny. Najvyššie vrcholy púšte sa vypínajú v pohorí Džilf al-Kabír do výšky . Povrch Líbyjskej púšte je prevažne kamenistý (hamada), no nachádzajú sa tu i dunové polia. Púšťou nepreteká ani v nej nepramení žiadna rieka. V oblasti je 8 dôležitých preliačin, v ktorých sú oázy s pitnou vodou. Zo zvierat tu dominujú púštne vretenice a škorpióny.
Veľká Syrta

Veľká Syrta, v staroveku "Syrtis maior" je záliv Stredozemného mora na severe Afriky. 
Tvorí časť pobrežia Líbye medzi mestami Misráta a Bengázi, je široká približne 100 a dlhá . Západne, pri pobreží Tuniska sa nachádza záliv Malá Syrta. V oblasti je významný lov tuniakov a do prístavov v zálive ústia ropovody z líbyjských ropných polí.
Malá Syrta

Malá Syrta, v staroveku "Syrtis minor" je záliv Stredozemného mora na severe Afriky. 
Tvorí časť pobrežia Tuniska a má rozmery približne 100 × . Východne, pri pobreží Líbye sa nachádza záliv Veľká Syrta. V juhovýchodnej časti zálivu sa nachádza ostrov Džerba, ktorý patrí medzi obľúbené turistické centrá Stredomoria. 
Zaujímavosťou je pre Stredozemné more neobvykle vysoký príliv s výškou až 2,5 metra.
Digi

Digi TV je satelitná platforma, patriaca rumunskej spoločnosti RCS&amp;RDS. Je dostupná v Rumunsku, Maďarsku, Srbsku, Chorvátsku, Česku a na Slovensku. Vysiela z družíc Thor 6 a Intelsat 10-02 na pozícii 0,8° Z.
Platforma sa stala známou vďaka využívaniu prelomeného systému šifrovania Nagravision 2, ktorý od roku 2007 umožňoval pirátsky príjem celej programovej ponuky. Až v roku 2010 nahradil tento systém novší Nagravision 3.
Príbeh ulice 2

Príbeh ulice 2 je voľné pokračovanie prvého slovenského hip-hopového muzikálu. Muzikál mal premiéru 25. marca 2011.
Vipet

Vipet () je plemeno psa pôvodom zo Spojeného kráľovstva. Patrí do skupiny X. – Chrty.
Pôvod.
Na pôvod tohto plemena existujú dve teórie. Najčastejšie sa uvádza, že plemeno vzniklo krížením malých chrtov s niekoľkými rôznymi typmi teriéra, čo dokazuje fakt, že až do Druhej svetovej vojny existovali variety s drsnou srsťou. Podľa druhej teórie bol vipet selektívne vykrížený zo stredných loveckých psov s krátkou srsťou. 
&lt;br&gt;V priebehu 19. storočia sa vipet vyvinul do veľmi výrazného plemena a získal meno ako výkonný lovec králikov.
Povaha.
Vipet je športový, ale aj ideálny spoločenský pes. Má jemnú až nežnú povahu. Je inteligentný a jeho prednosťou sú mimoriadne rýchle reakcie a vynikajúca obratnosť, ktorá spoločne s vysokou počiatočnou rýchlosťou tvorí dokonalé predpoklady pre lovca. Je veľmi čistotný a nešteká, preto je vhodný aj do mestského bytu, kde má rád svoje vyhradené miesto. V porovnaní s ostatnými druhmi chrtov je priateľskejšej a otvorenejšej povahy, ľahko sa prispôsobuje.
Vzhľad.
Vipet je stavaný pre rýchlosť a výkon. Významná je na ňom vyvážená kombinácia svalov a sily s eleganciou siluety, krivky tela sú výrazné, ale nie sú nadmieru zdôraznené. Lebka je dlhá, medzi ušami pomerne široká. Vipet má malé, dozadu zložené, jemné uši. Plemeno má veľmi pozorný výraz, oči sú oválne a žiariace. Všetky farby a kombinácie sú prípustné. Voľný a pružný beh nízko pri zemi je pre toto plemeno typický. Vipet má jemnú, krátku a hustú srsť. Všetky farby a kombinácie farieb sú prípustné. Výška psov by mala byť 47 – 51 cm a sučiek 44 – 47 cm. 
Využitie.
Vipet má štíhle, elegantné, aerodynamické telo, ktoré zodpovedá poslaniu tohto plemena. Je to spoločenský a dostihový (pracovný) pes, ktorý beží za umelou návnadou rovnako ako kedysi za zajacom. Výkonnostnou skúškou u vipeta sú psie dostihy, ktoré môžu byť buď rovinové ako obdoba dostihov koní alebo terénne (coursing), kde chrt prenasleduje návnadu ťahanú v prírodnom členitom teréne. Hoci pôsobí krehko, na svoje neveľké rozmery prekvapuje neobyčajnou silou a vyznačuje sa pozoruhodným zrýchlením. Vipet patrí na dostihoch medzi najrýchlejšie a najpočetnejšie psy.
Starostlivosť a výcvik.
Vipet sa ľahko učí, no vyžaduje časté cvičenie. Pri výcviku psa nikdy fyzicky netrestáme, pretože vipet je veľmi vnímavý a mohlo by ho to negatívne poznamenať. Pre svoj telesný rozvoj potrebuje dostatok voľného priestoru, pretože má rád krátke šprinty. Inak potrebuje rovnaké prechádzky ako iní psi. V zime je potrebné držať ho v byte/dome, chlad mu škodí. Jeho hladká srsť nevyžaduje takmer žiadnu údržbu.
Zvláštne nároky.
Vipet má hlboko zakorenený lovecký inštinkt, preto v meste a na ulici patrí na vôdzku. Vždy je pripravený prenasledovať korisť tzn. ak zbadá mačku, zajaca alebo len kus papiera v pohybe, rozbehne sa za ním. Nie je vhodný pre vytrvalostné behy, hlavne do jedného roku sa nesmie preťažovať. Vipet nemá rád tvrdú výchovu. Obľubuje spoločnosť iného psa rovnakého plemena.
Jozef Chovanec (tréner)

Jozef Chovanec (* 7. marec 1960, Dolné Kočkovce) je bývalý úspešný československý futbalista slovenského pôvodu. Na svojom konte má 52 reprezentačných štartov za Česko-Slovensko. Odohral celkovo 382 ligových zápasov v československej, prípadne českej lige a vsietil v nich 59 gólov. Neskôr začal pôsobiť aj ako tréner, manažér i prezident klubu. Jeho činnosť je spojená najmä s klubom AC Sparta Praha a úspechy dosiahol aj ako tréner českého národného tímu.
Život.
Futbalové začiatky sú spojené s jeho rodnými Dolnými Kočkovcami, neskôr s blízkym púchovským klubom. Už medzi „gumármi“ sa začali prejavovať jeho fyzické danosti a cieľavedomosť.
Na Letnú ho priviedol už ako osemnásťročného jeho strýko a stabilný hráč Sparty František Chovanec. Prvýkrát si súťažne vyskúšal klubový dres v roku 1978. Môžeme tvrdiť, že od tohto roku pôsobí ako hráč a neskôr tréner, či funkcionár v najznámejšom českom klube až do dnes. Čo sa týka hráčskej kariéry, výnimkou sú len dve sezóny odohrané v rámci povinnej vojenskej služby za klub Rudá Hvĕzda Cheb v rokoch 1979 – 81 a pôsobenie v holandskom veľkoklube PSV Eindhoven v rokoch 1989 – 91.
Za reprezentáciu Česko-Slovenska nastúpil dovedna 52-krát v období medzi rokmi 1984 až 1992. Na trávniku odohral v reprezentačnom drese dovedna 4489 minút a strelil 4 góly.
V poli hrával najmä na poste stredného obrancu, prípadne záložníka, na čo mal vďaka svojej robustnej postave a organizačno-tvorivým schopnostiam najväčšie predpoklady. Silnou stránkou Chovanca bolo aj rozohrávanie štandardných situácií, rohových kopov či zakladanie útočných akcií presnými prihrávkami zo zálohy.
Trénerskú kariéru začal v Sparte Praha. Pokračoval v Příbrami, Krasnodaru, aby sa opäť vrátil do svojho domovského klubu. Najskôr v sezóne 1994/95 nastúpil ešte ako hrajúci tréner. Neskôr už ako ostrieľaný tréner viedol klub k niekoľkým majstrovským titulom. Českú reprezentáciu viedol v rokoch 1998 až 2001. Od roku 2008 pôsobí ako športový manažér a hlavný tréner v AC Sparta Praha.
Externé odkazy.
fifa-štatistika hráča
osobnosti.sk
sparta.cz 
worldfootball.net
spartaforever.cz
Jan Kašpar

Jan Kašpar (* 20. máj 1883, Pardubice – † 2. marec 1927, Pardubice) bol český inžinier, priekopník českej aviatiky, najznámejší z prvých českých leteckých konštruktérov a pilotov. Preslávil sa najmä priekopníckymi diaľkovými letmi.
Život.
Vyštudoval strojné inžinierstvo na Českom vysokom učení technickom v Prahe. Po zložení štátnej skúšky 28. februára 1907 absolvoval jeden semester vyššej automobilovej školy v Nemecku a v roku 1908 nastúpil do zamestnania vo firme Basse &amp; Selve v nemeckom Altene. Tu sa začal intenzívne zaujímať o letectvo. Po návrate do Čiech sa zamestnal v automobilke Laurin &amp; Klement v Mladej Boleslavi, ale už 1. júla 1909 firmu opustil, vrátil sa do rodných Pardubíc, kde sa spolu so svojím bratrancom Ing. Evženom Čihákom venoval konštrukcii lietadiel. Po čase sa bratranci rozišli a Evžen Čihák sa pustil do stavby lietadiel spolu so svojim bratom Hugom, nezávisle od neho.
Kašpar najprv skonštruoval jednoplošník. Vzorom mu bolo lietadlo Antoinette francúzskeho konštruktéra Huberta Lathama. V priebehu stavby ho zastihla správa, že dňa 25. júna 1909 preletel Francúz Louis Blériot Lamanšský prieliv. Kašpar lietadlo dokončil, ale nedokázal s ním vzlietnuť. Kúpil preto lietadlo typu Blériot XI (stroj výrobného čísla 76) za 18 000 frankov. Lietadlo najprv vybavil vlastným motorom, neskôr motorom Anzani.
Prvý úspešný let uskutočnil 16. apríla 1910, kedy preletel dráhu 2 km vo výške 2025 metrov. Po získaní prvých skúseností s pilotážou, zložil 16. júna 1910 pilotnú skúšku pred komisiou. V roku 1911 vzlietol s novopostaveným lietadlom vlastnej konštrukcie, ktoré bolo vybavené motorom Daimler o výkone 52 kW. S týmto lietadlom plánoval uskutočniť prvý diaľkový let v Čechách. Najprv si 30. apríla 1911 vyskúšal orientáciu pri lete na trati Pardubice – Chrudim a spať. Let vo výške 400 metrov trval 24 minút. Ten istý deň uskutočnil Kašpar prvý let s cestujúcim, ktorým bol jeho bratranec Evžen Čihák.
Let Pardubice – Velká Chuchle, ktorý ho preslávil, uskutočnil 13. mája 1911. Vzdialenosť 121 km prekonal za 92 minút vo výške asi 800 m. V roku 1913 daroval lietadlo z tohto pamätného letu vtedajšiemu Technickému múzeu Kráľovstva českého, kde (dnes Národné technické múzeum v Prahe) je vystavené dodnes.
Ďalší slávny let, prvý diaľkový prelet s cestujúcim v Čechách na trase Mělník – Chuchle, zdolal za 41 minút. Pasažierom bol redaktor novín Národní politika Jaroslav Kalva.
Kašpar zomrel v chudobe, 2. marca 1927, keď pod vplyvom duševnej choroby spáchal samovraždu.
Zobáľ

Zobáľ ("Rynchops") je rod vtákov z čeľade čajkovité. V niektorých systémoch tvorí samostatnú podčeľaď zobáľorodé, v iných do tejto podčeľade patria ešte ďalšie rody – pozri v článku čajkovité.
Sú známe tri druhy, vyskytujú sa v južnej Ázii, v Afrike a v Amerike, prevažne v tropickom pásme, ale ich areály zasahujú aj do miernych oblastí. Sú veľké 3646 cm. Sfarbenie je čiernobiele. Sú to vodné vtáky, žijú pri sladkých vodách aj pri mori. Živia sa rybami, ktoré lovia tak, že letia nízko nad hladinou so spodnou čeľusťou zobáka, ktorú majú ako jediné vtáky dlhšiu ako hornú čeľusť, ponorenou do vody. Tá sa preto stále obrusuje, ale kontinuálne dorastá. Lietajú vo dne aj v noci. Žijú v kolóniách a sú monogamné. Nestavajú si hniezda, ale vajcia (26) znášajú do jamky na piesočnatej pláži. Vajcia zahrievajú obe pohlavia počas 2126 dní, mláďatá sa liahnu operené.
Podľa moderných taxonomických výskumov tvoria zobále sesterskú skupinu čajkorodých, napriek svojmu vzhľadu sú teda viac príbuzné čajkám ako rybárom.
Slovake.eu

Slovake.eu je webová stránka umožňujúca bezplatné štúdium slovenského jazyka prostredníctvom e-learningu. Ponúkané jazykové kurzy rôznych úrovní (minikurz pre turistov, kurzy A1 a A2 podľa Spoločného európskeho referenčného rámca pre jazykové znalosti) sú rozdelené do tematických kapitol a doplnené zvukovými a videonahrávkami a cvičeniami. Stránka obsahuje aj prehľad slovenskej gramatiky a pravopisu, prekladový slovník a jazykové hry. Poskytuje tiež základné informácie a zaujímavosti o Slovensku a slovenčine, knižnicu s ukážkami diel slovenských autorov a možnosť komunikácie medzi zaregistrovanými používateľmi formou textových správ.
Cieľovou skupinou stránky sú cudzinci žijúci na území Slovenska, partneri v zmiešaných manželstvách, obyvatelia pohraničných oblastí, Slováci žijúci v zahraničí, slovakisti a slavisti, imigranti, študenti a turisti. V súčasnosti stránka existuje v českej, nemeckej, anglickej, esperantskej, francúzskej, litovskej, poľskej a slovenskej verzii.
Vznik.
Projekt, ktorý je prvým svojho druhu, vznikol na základe skúseností získaných prevádzkou stránky "lernu!", najväčšieho portálu na učenie sa jazyka esperanto. Podporila ho Európska komisia v rámci programu "KA2 – languages – program celoživotného vzdelávania". Realizátorom projektu je občianske združenie Edukácia@Internet, partnermi sú Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra SAV (Slovensko), Studio GAUS (Nemecko), Vilniuská univerzita (Litva), Akadémia počítačovej vedy, manažmentu a administratívy vo Varšave (Poľsko) a Slovenské centrum v Londýne (Spojené kráľovstvo).
E@I

E@I („Edukácia@Internet“) je medzinárodná mládežnícka mimovládna nezisková organizácia. Podporuje medzinárodnú spoluprácu a komunikáciu a organizuje vzdelávacie projekty a akcie s cieľom podporiť medzikultúrne vzdelávanie a používanie jazykov a internetových technológií.
Pred svojou oficiálnou registráciou na Slovensku v roku 2005 E@I existovala ako neformálna medzinárodná pracovná skupina už od roku 1999. Činnosť E@I zahŕňa tvorbu vzdelávacích webových stránok, ako je "lernu!", Slovake.eu či pripravované deutsch.info, a usporadúvanie seminárov. Od roku 2008 organizuje Letnú školu esperanta v spolupráci s "lernu!" a Slovenskou esperantskou mládežou. V roku 2010 prevzala E@I organizovanie Konferencie o využití esperanta vo vede a technike konanej na území Česko-Slovenska už od roku 1978. Zvláštna pracovná skupina v rámci E@I sa venuje Wikipédii a v októbri 2011 spoluorganizovala v českom meste Svitavy stretnutie Esperantská Wikimánia pri príležitosti 10. výročia založenia esperantskej Wikipédie.
Koordinátorom aktivít E@I je Peter Baláž zo Slovenska. Niektoré z projektov organizácie boli finančne podporené nadáciou Esperantic Studies Foundation či Európskou komisiou v rámci jej programu Mládež v akcii a jej Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (EACEA). E@I je tiež členskou organizáciou Európskeho fondu mládeže ("European Youth Foundation") Rady Európy.
Piano Media

Piano Media bol jednotný platobný systém, ktorý od marca 2011 umožňoval spoplatnenie obsahu a služieb na slovenských webových stránkach. Jeho cieľom bolo naučiť čitateľov platiť za obsah a tak pre zapojené médiá vytvoriť nový zdroj príjmov. Webová stránka média, na ktorej používateľ zaplatil, získala 40 % platby, ďalších 30 % sa rozdelilo medzi všetky zapojené médiá podľa času, ktoré na nich používateľ strávi a zvyšných 30 % si vzalo Piano na prevádzkovanie systému. Tento originálny slovenský systém po vstupe nového investora v roku 2014 skončil a presťahoval svoju centrálu do Viedne. Vo februári 2016 definitívne Piano odišlo do USA.
História.
Piano Media bol spoločným projektom firiem Etarget a NextBig. Do prevádzky ho uviedli dňa 2. mája 2011. Už pred jeho spustením bol kritizovaný zo strany používateľov. Naopak, viaceré médiá na Slovensku aj v zahraničí nápad privítali a v súčasnosti pozorne sledujú, aký bude jeho ďalší vývoj.
Projekt zakladal a do roku 2013 riadil Tomáš Bella (do 2010 šéfredaktor Sme.sk). Jedným z investorov bol aj Ivan Štefunko. Postupne sa pridali viaceré médiá. Piano združovalo weby Sme.sk, Pravda.sk, Pluska.sk, tyzden.sk, HNonline.sk a Trend.sk, Mediálne.sk a ďalšie.
Počet predplatiteľov bola neverejná informácia a vydavatelia neboli spokojní s mierou kontroly, ktorú im systém umožňoval. Podľa výpočtov zive.sk Piano dosiahlo v roku 2011 priemerne tržby 13-tisíc eur na mesiac – po rozrátaní 104-tisíc eur na osem mesiacov jeho fungovania s približne 5 400 predplatiteľmi. V roku 2012 boli tržby Piana v priemere na úrovni 19-tisíc eur mesačne (228-tisíc eur za rok 2012), čo predstavovalo zhruba 46% nárast tržieb. Piano od marca 2012 zdraželo – mesačné predplatné vzrástlo z 2,90 na 3,90 eura a zvyšovali sa aj ceny ďalších druhov predplatného. V apríli 2012 do Piana investoval dva milióny eur rastový investičný fond pod hlavičkou spoločnosti 3TS Capital Partners. V roku 2012 sa prehĺbila strata firmy Piano Media zhruba na 719-tisíc eur. V roku 2013 odišli dvaja kľúčoví zamestnanci Tomáš Bella a Rado Baťo
29. marca 2011 bola v obchodom registri zaregistrovaná firma Piano media ako akciová spoločnosť. 16. septembra 2014 sa jej právna forma zmenila na spoločnosť s ručením obmedzeným s jediným spoločníkom Piano Media GmbH s vkladom 115 739 euro.
Odchody a ukončenie projektu.
Kvôli negatívnemu vplyvu na rast návštevnosti opustili Piano Hospodárske noviny už v decembri 2013, začiatkom mája 2014 trend.sk, ako aj mediálne.sk, ktoré boli v systéme od jeho štartu v apríli 2011. K 1. máju 2014 vystúpil z platobného systému aj denník Pravda a celý svoj obsah ponúka bezplatne.
Koncom roku 2014 Piano na Slovensku skončilo a presťahovalo svoju centrálu do Viedne. Od februára 2016 je vlastníkom pôvodného Piano Media Piano Software, Inc. USA.
Dušan Meško

Prof. MUDr. Dušan Meško, PhD. (* 7. máj 1956, Martin) je slovenský lekár, univerzitný profesor. 
Od roku 1981 pôsobí na Jesseniovej lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Martine, od roku 2002 ako prednosta Kliniky telovýchovného lekárstva Jesseniovej lekárskej fakulty UK v Martine. Je členom viacerých odborných spoločností a komisií, od roku 2008 pôsobí ako hlavný odborník Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky pre odbor telovýchovné lekárstvo. Od februára 2011 zastáva post prorektora Univerzity Komenského pre vedecko-výskumnú činnosť a doktorandské štúdium.
Ivan Ostrovský

Doc. RNDr. Ivan Ostrovský CSc. je slovenský chemik.
Od roku 1979 pôsobí na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde zastáva pozíciu riaditeľa Chemického ústavu. V rokoch 19972006 pôsobil ako prorektor UK pre rozvoj. Je členom Valného zhromaždenia Akademickej rankingovej a ratingovej agentúry (ARRA). Od februára 2011 vykonáva funkciu prorektora UK pre rozvoj.
Ján Turňa

Ján Turňa (* 1. júl 1955, Podbrezová) je slovenský biológ, univerzitný profesor.
Život.
Narodil sa v Podbrezovej v okrese Brezno.
Od roku 1978 pôsobí na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1997 sa stal vedúcim Katedry molekulárnej biológie. Skupina pod jeho vedením sa zaoberá molekulárnou biológiou prokaryotov (štúdium regulácie expresie génov, identifikáciu mikroorganizmov pomocou DNA typizačných metód, prípravu nových klonovacích systémov, rekombinatných proteínov a biologicky aktívnych látok s ich využitím v oblasti farmaceutických a potravinárskych biotechnológií).
Od roku 2007 zastáva post riaditeľa Centra vedecko-technických informácií Slovenskej republiky. Je predsedom výboru Slovenskej spoločnosti pre biochémiu a molekulárnu biológiu, členom Národného komitétu pre biochémiu a molekulárnu biológiu, bol členom Vedeckej rady SAV. V roku 2010 kandidoval na pozíciu dekana Prírodovedeckej fakulty UK. Od roku 2015 je riaditeľom Vedeckého parku Univerzity Komenského.
Ján Pekár

Doc. RNDr. Ján Pekár, PhD. (* 29. jún 1952) je slovenský matematik, univerzitný profesor.
Život.
V roku 1975 absolvoval štúdium matematiky (špecializácia: numerická matematika) na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského. Od roku 1978 pôsobí na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky UK. V rokoch 1998 až 2000 absolvoval postgraduálne štúdium ekonómie na americkej University of Pittsburgh. V roku 2004 sa habilitoval na docenta na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky UK, kde v rokoch 2003 až 2008 zastával post prodekana pre pregraduálne štúdium. Pôsobí na Katedre aplikovanej matematiky a štatistiky Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského. Od 1. novembra 2008 súčasne pôsobí pôsobí ako prorektor pre študijné veci Univerzity Komenského.
Ľudomír Šlahor

Ľudomír Šlahor (* 26. marec 1947, Trenčín) je slovenský ekonóm, podnikateľ, vysokoškolský pedagóg a bývalý politik.
Život.
Od roku 2003 pôsobí na Fakulte managementu Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 2007 tu zastáva pozíciu prodekana pre vedu a výskum. Má za sebou dlhoročnú prax v popredných finančných inštitúciách na Slovensku i vo Švajčiarsku. Pôsobil ako guvernér Exportno-importnej banky Slovenskej republiky. Od februára 2011 zastáva pozíciu prorektora Univerzity Komenského pre medzinárodné vzťahy.
Jozef Karel

Ing. Jozef Karel (* 13. september 1922, Humenné – † 26. september 2005, Košice) bol česko-slovenský futbalista a futbalový tréner.
HyperCard

HyperCard je aplikačný program of firmy Apple. Je to prvý úspešný hypermédia systém pred World Wide Web. Pripomína databázovú aplikáciu, v ktorej sú uložené informácie. Je grafická, flexibilná a vytvára súbory, ktoré sú ľahko modifikovateľné. Tiež obsahuje HyperTalk, relatívne jednoduchý programovací jazyk na manipulovanie s dátami a užívateľským prostredím. Hypercard bol predstavený v roku 1987 a použitý pre rôzne hypertextové a umelecké účely. Pred príchodom Powerpoint-u bol často používaný ako univerzálny prezentačný program.
Theodor Holm Nelson

Theodor Holm Nelson (* 17. jún 1937, New York, New York, USA) je americký sociológ, filozof a priekopník v oblasti informačných technológií. V súčasnosti pôsobí ako filozof a profesor na Oxfordskej univerzite. Hlavným cieľom jeho snaženia je, aby bol počítač dostupný i jednoduchým ľuďom. Jeho motto je: „Používateľské rozhranie by malo byť také jednoduché, že mu i začiatočník v prípade potreby porozumie za nie viac ako desať sekúnd.“ 
Ako prvý koncipoval a pomenoval "„hypertext“" (v rokoch 19631965), taktiež sa zaslúžil i o vznik ďalších pojmov ako napríklad „hypermédia“ či „virtuálny“. Podľa jeho názoru je lineárny spôsob prezentovania textu pre ľudskú myseľ veľmi limitujúci, preto vytvoril projekt Xanadu (1960), ktorý predstavoval prvý hypertext. Bol to databázový systém s jednoduchým rozhraním, uchovávajúci v sebe celosvetovú literatúru.
Bol spoluzakladateľom malej spoločnosti ibm („Itty bitty machine company“), ktorá sa zaoberala predajom počítačov a ako jedna z prvých predávala počítače značky Apple I.
V roku 1959 vyštudoval filozofiu (bakalársky stupeň), v r. 1963 sociológiu na Harvardovej univerzite (magisterský stupeň) a médiá na Keio univerzite v roku 2002 (doktorandské štúdium).
V roku 1998, na siedmej konferencii WWW v austrálskom Brisbane, získal ocenenie Yuri Rubinsky Memorial Award, ktoré bolo vôbec prvé počas jeho kariéry.
Petr Vybíral

Petr Vybíral (* 12. jún 1972) je bývalý český futbalista, ktorý hrával na pozícii záložníka.
Klubová kariéra.
Hral za Baník Ratíškovice, na vojne za VTJ Tábor, v lige za FK Dukla Praha, Slovácku Slaviu Uherské Hradiště a SK Sigma Olomouc. Ďalej hral druhú ligu za Tatran Poštorná a FC Vítkovice, v lige pokračoval za SK Dynamo České Budějovice. V druhej lige hral za Fotbal Třinec a na Slovensku hral prvú a druhu ligu za Tatran Prešov. V českej a slovenskej lige nastúpil v 70 zápasoch. Mal predpoklady stať sa tvorcom hry, ale brzdili ho časté zranenia. Počas sezóny 2014/15 sa objavoval ešte aj ako aktívny hráč v klube FK Baník Ratíškovice, kde definitívne ukončil aktívnu hráčsku činnosť.
Česko-Slovenská republika

Česko-Slovenská republika môže byť:
Rino Romano

Rino Romano (* 1. júl 1969, Toronto, Ontário) je kanadský hlasový herec. V súčasnosti žije v Los Angeles.
Prepožičal svoj hlas Batmanovi v animovanom seriáli "„The Batman“", Spider-manovi v "„Spider-man Unlimited“", vo video hre "„“" nadaboval postavu Virgila, v animovanom seriáli "„Mortal Kombat“" nadaboval Raina, či vo video hre "„Star Wars Jedi Knight II: Jedi Outcast“" prenechal svoj hlas postave Kyla, atď.
Grzegorz Michalski

Grzegorz Marek Michalski je poľský ekonóm a vysokoškolský pedagóg na Vysokej škole ekonomickej vo Vroclave (), kde získal aj doktorát (PhD.). Vo svojej výskumnej práci sa zameriava na podnikové financie a na riadenie likvidity.
Kariéra.
Jeho vedecko-výskumná kariéra sa začala v roku 1998, po ukončení vysokoškolského štúdia 2. stupňa na Vysokej škole ekonomickej vo Vroclave. Potom pokračoval vo vedecko-výskumnej činnosti na tejto univerzite a v roku 2002 tu získal aj doktorát.
Grzegorz Michalski je autorom mnohých publikácií. Okrem iného napísal viac ako 80 článkov, ktoré publikoval vo viacerých časopisoch (vrátane indexovaných v Journal Citation Reports) a 10 kníh. Je ko-editorom a členom vedeckých rád medzinárodných časopisov:
Grzegorz Michalski je špecialistom v oblasti podnikových financií a pracuje v Inštitúte pre finančný manažment na Vysokej škole ekonomickej v poľskom Vroclave, kde vyučuje podnikové financie a menové operácie.
Karol Mičieta

Prof. RNDr. Karol Mičieta, CSc. (* 19. november 1952, Žilina, Slovensko) je slovenský botanik, vedec a univerzitný profesor. V rokoch 2011 - 2019 pôsobil ako rektor Univerzity Komenského v Bratislave.
Život.
Karol Mičieta sa narodil v roku 1952 v Žiline. V roku 1976 absolvoval magisterské štúdium botaniky na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1978 získal titul RNDr., roku 1980 absolvoval internú ašpirantúru a od roku 1981 pôsobí na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Od roku 1995 zastáva funkciu vedúceho katedry botaniky Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského. V roku 1998 získal titul docent v odbore botanika. Jeho vedecká činnosť je zameraná na ekológiu rastlín, cytológiu a experimentálnu ekogenotoxikológiu. Je členom viacerých odborných slovenských i zahraničných spoločností. Podieľal sa, alebo bol zodpovedným riešiteľom viacerých domácich (VEGA) aj zahraničných vedeckých projektov. Dlhé roky pôsobil ako vedecko-výskumný pracovník.
V roku 2007 získal titul profesor v odbore všeobecná ekológia, ekológia jedinca a populácii. 
Od decembra 2002 do januára 2011 bol predsedom akademického senátu Univerzity Komenského. 
Od 1. februára 2011 pôsobil na pozícii rektora Univerzity Komenského v Bratislave. Dňa 31. januára 2019 vo svojej funkcii skončil.
Dielo.
Medzi najvýznamnejšie práce patria monografie a skriptá:
Osobný život.
Je ženatý, jeho manželkou je geografka Eva Mičietová.
Igumen

Igumen alebo (zriedkavo) ihumen (gr. ἡγούμενος) je predstavený monastiera v gréckokatolíckej alebo pravoslávnej cirkvi. V súčasnosti sa igumeni mužských monastierov volia spravidla len spomedzi mníchov, ktorí sú zároveň kňazmi, hoci v staroveku to nebolo pravidlom. 
V ženských monastieroch je predstavenou igumena (alebo ihumena).
Paralelou v rímskokatolíckej cirkvi je opát.
Štefan Komorný

Doc. Mgr. art. Štefan Komorný, ArtD. (* 1962, Gbely) je slovenský kameraman a fotograf.
Kariéra.
Stredoškolské vzdelanie získal na Strednej priemyselnej škole filmovej v Čimeliciach, okres Písek. Roku 1988 ukončil VŠ štúdium na Katedre kamery Filmovej a televíznej fakulty AMU v Prahe. 
Pracoval v trikovom oddelení Filmového štúdia Barrandov v Prahe a po návrate na Slovensko pracoval do roku 2004 v trikovom oddelení Slovenskej filmovej tvorby (neskoršie Štúdia Koliba, a. s.) v Bratislave ako trikový kameraman a vedúci trikového oddelenia. Od roku 1995 je pedagógom (od roku 2012 docentom) Ateliéru kameramanskej tvorby a fotografie na Vysokej škole múzických umení v Bratislave a je i pedagógom katedry Dokumentárnej tvorby Fakulty dramatických umení Akadémie umení v Banskej Bystrici.
Významnou oblasťou jeho činnosti je práca v procese obnovy a záchrany archívneho kinematografického fondu Slovenského filmového ústavu v Bratislave. Ako kameramen je autorom trikových sekvencií a záberov mnohých celovečerných a dokumentárnych filmov (z posledného obdobia napr. cenou "Igric 2009" ocenený dokumentárny film "Moderná architektúra na Slovensku" – réžia L. Kaboš) a tiež reklamných snímok. V oblasti fotografickej tvorby sa prezentoval autorskými a spoločnými fotografickými výstavami, napr v rámci "Mesiaca fotografie" v Bratislave.
V roku 2010 ako spoluautor vydal s doc. ThDr. Jozefom Haľkom, PhD. publikáciu "DÓM Katedrála sv. Martina v Bratislave".
Monolitický integrovaný obvod

Monolitický integrovaný obvod je integrovaný obvod, ktorý je celý skonštruovaný z jedného kusa plátku kremíka. (Na rozdiel od hybridného integrovaného obvodu (HIO), ktorý obsahuje viac plátkov alebo všeobecne viac súčiastok.)
Spôsoby výroby.
Keď sa hovorí o integrovaných obvodoch, zvyčajne ide o monolitické integrované obvody. Výrobný proces môže byť extrémne komplexný, zahrňujúci mnoho rôznych technológií ako napríklad leptanie, iónová implantácia, oxidácia, pasivácia, dotácia a podobne. Konečný výsledok môže byť čip obsahujúci desiatky miliónov navzájom prepojených tranzistorov.
Dejiny vzniku.
V súčasnosti sa za tvorcov monolitických integrovaných obvodov považujú Jack Kilby z Texas Instruments a Robert Noyce z Fairchild Semiconductor. Robert Noyce so 16-timi patentami vytvoril Intel, spoločnosť zodpovednú za vývoj mikroprocesorov v roku 1968. Obaja nezávisle od seba koncipovali teóriu v takmer tom istom čase (na prelome rokov 1958/1959) a obaja demonštrovali funkčné zariadenia, aj keď s použitím rôznych materiálov a technológií. Dve spoločnosti tak registrovali patenty a viedli dlhý súdny spor o práva. Napokon sa dohodli na vzájomnom licencovaní svojich technológií.
Vývoj.
Komerčný vývoj integrovaných obvodov nebol jednoduchý. Prvé zariadenia boli nesmierne drahé a iba armáde a NASA stál prínos miniaturizácie za to, aby zaplatili vysokú cenu. V priebehu 60-tych rokov vstúpili do výroby nové spoločnosti, boli vyvinuté nové technológie a pomaly sa stupňovala zložitosť. 
Prvé dostupné integrované obvody vznikli v roku 1961 vo Fairchild Semiconductors. Všetky počítače potom začali byť vyrábané s použitím čipov namiesto tranzistorov a ich sprievodných súčastí. Texas Instruments po prvýkrát použili čip v počítačoch vzdušných síl a v riadenej strele v roku 1962. Neskôr použili čip na prvé prenosné elektronické kalkulačky. Originálne integrované obvody mali iba jeden tranzistor, tri odpory a jeden kondenzátor a mali veľkosť malíčka dospelého človeka. Dnes integrované obvody menšie ako cent môže obsahovať až 125 miliónov tranzistorov.
Textil

Textil môže byť:
Kristián Hynek

Kristián Hynek (* 15. september 1879, Mníchov, Nemecké cisárstvo – † 11. január 1960, Praha, Česko-Slovensko) bol československý lekár, univerzitný profesor, hlavný iniciátor myšlienky založenia Univerzity Komenského a jej prvý rektor.
Profesor Hynek je autorom viac ako 150 vedeckých štúdií, v ktorých sa zameriaval predovšetkým na problémy hematológie. Spolupracoval na vybudovaní sanatórií na liečbu tuberkulózy vo Vyšných Hágoch i v Smokovci a poradne v Bratislave. Bol jedným zo zakladateľov Bratislavských lekárskych listov, ktoré vychádzajú od roku 1921. Kristian Hynek bol tiež iniciátorom koncepcie založenia univerzitného mesta v Bratislave na pozemkoch Lanfranconi.
V roku 1946 mu Lekárska fakulta UK udelila čestný doktorát z medicíny.
Klamári

Klamári (orig. "Lie to Me", česky "Anatomie lži") je americký televízny seriál. Dr. Cal Lightman (Tim Roth) a jeho kolegovia v Lightman Group prijímajú úlohy od tretích strán (obyčajne miestni a federálni presadzovatelia práva) a pomáhajú pri vyšetrovaní. Pri pátraní používajú metódy aplikovanej psychológie, t. j. výrazov na tvári, hlasu a pohybov, a to prostredníctvom Facial Action Coding System.
Herci a obsadenie.
Seriál mal na Slovensku premiéru 2. septembra 2010 o 22.15 na TV JOJ.