Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2024

Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2024 sa v Európskej únii (EÚ) konali v dňoch 6. až 9. júna 2024. Boli to desiate parlamentné voľby od prvých priamych volieb v roku 1979 a prvé voľby do Európskeho parlamentu po brexite. Celkovo bolo zvolených 720 poslancov Európskeho parlamentu (EP), ktorí zastupujú viac ako 450 miliónov ľudí z 27 členských štátov. Tieto voľby sa konali súčasne s viacerými ďalšími voľbami v niektorých členských štátoch Európskej únie.
Najviac kresiel v Európskom parlamente získala Európska ľudová strana pod vedením Ursuly von der Leyenovej. Proeurópske centristické, liberálne, sociálnodemokratické a environmentálne strany utrpeli straty, zatiaľ čo pravicovo-populistické strany, ktoré sú proti EÚ, dosiahli nárast. Pravicová skupina Európskych konzervatívcov a reformistov predbehla centristickú skupinu Obnovme Európu a získala štvrtý najvyšší počet kresiel, zatiaľ čo ďalšia pravicová skupina Patrioti pre Európu, nástupkyňa skupiny Identita a demokracia, získala tretí najvyšší počet kresiel. Okrem toho vznikla krajne pravicová skupina Európa zvrchovaných národov, ktorá sa stala najmenšou skupinou v Parlamente. Celkovo 187 poslancov Európskeho parlamentu (25 % parlamentu) patrí k tvrdej pravici, čo je viac členov ako kedykoľvek predtým v histórii.
Ursula von der Leyenová bola 18. júla 2024 v tajnom hlasovaní Európskeho parlamentu opätovne zvolená za predsedníčku Európskej komisie.
Pozadie.
V predchádzajúcich voľbách, ktoré sa konali v dňoch 23. - 26. mája 2019, z hľadiska politických skupín v parlamente, viedli k tomu, že skupina Európskej ľudovej strany a S&amp;D utrpeli značné straty, zatiaľ čo liberálni/centristickí („Obnovovatelia“), Zelení/EFA a ID dosiahli značné zisky, pričom ECR a Ľavica zaznamenali malé oslabenie. Európska ľudová strana pod vedením Manfreda Webera získala najviac kresiel v Európskom parlamente, avšak potom nedokázala zabezpečiť preňho podporu ostatných strán ako kandidáta na predsedu Komisie. Po počiatočnej patovej situácii sa Európska rada rozhodla nominovať Ursulu von der Leyenovú ako kompromisnú kandidátku na novú predsedníčku Komisie a Európsky parlament zvolil von der Leyenovú 383 hlasmi (potrebných bolo 374 hlasov). Európsky parlament potom 27. novembra 2019 schválil Komisiu ako celok, pričom získala 461 hlasov. 
Vo voľbách v roku 2019 došlo k nárastu volebnej účasti, keď hlasovalo 50,7 % oprávnených voličov v porovnaní so 42,5 % vo voľbách v roku 2014. Išlo o prvé zvýšenie volebnej účasti od prvých volieb do Európskeho parlamentu v roku 1979. Z údajov Eurobarometer vyplýva, že v roku 2024 sa 71 % Európanov vyjadrilo, že v júni pravdepodobne pôjdu voliť, čo je o 10 % viac ako tých, ktorí sa tak vyjadrili v roku 2019.
Od posledných celoeurópskych volieb pravica v Európe naďalej rastie, zostáva však rozdelená, najmä kvôli ruskej invázii na Ukrajinu a otázke vzťahov s Ruskom. V roku 2024, pred voľbami do Európskeho parlamentu, pravicovo-populistické strany držia alebo sa podieľajú na politickej moci v Maďarsku (Fidesz), Taliansku (Bratia Talianska), Švédsku (Švédski demokrati), Fínsku (Strana Fínov), na Slovensku (Slovenská národná strana) a v Chorvátsku (Hnutie za vlasť). Stredopravicová EPP „vyvolala u niektorých komentátorov pozornosť“ pre svoje úsilie očariť strany v ECR, aby vytvorili široký konzervatívny blok, ktorý by mohol narušiť dlhoročný status quo, podľa ktorého sa EPP delí o moc so stredoľavou S&amp;D a centristickou skupinou Obnovme Európu.
Dátum volieb.
Termín volieb bol v Portugalsku zvolený na predĺžený víkend, keď sa 10. júna slávil štátny sviatok Deň Portugalska, čo malo znížiť volebnú účasť. Napriek snahe portugalských lídrov nájsť kompromis sa nepodarilo zmeniť predvolený termín 6. - 9. júna, ktorý si na zmenu vyžadoval jednomyseľné hlasovanie.
Volebný systém.
Voľby do Európskeho parlamentu upravuje Zmluva o Európskej únii, Zmluva o fungovaní Európskej únie a Akt o voľbách poslancov Európskeho parlamentu vo všeobecných a priamych voľbách (volebný akt). Vo volebnom akte sa uvádza, že volebný postup sa riadi vnútroštátnymi predpismi v každom členskom štáte s výhradou ustanovení tohto aktu. Voľby sa uskutočňujú na základe všeobecného priameho volebného práva na základe pomerného zastúpenia s použitím systému zoznamov alebo systému jedného prenosného hlasu. Vnútroštátny volebný prah nesmie presiahnuť 5 % odovzdaných hlasov.
Pokusy o reformu volebného systému.
V júni 2018 sa Rada dohodla na zmene volebného práva EÚ a na reforme starých zákonov z volebného zákona z roku 1976 v znení zmien z roku 2002. Nové ustanovenia zahŕňali povinný prah 2 % pre krajiny s viac ako 35 kreslami a pravidlá, ktoré majú zabrániť tomu, aby voliči hlasovali vo viacerých krajinách. Po tom, ako Rada prijala akt na základe súhlasu Európskeho parlamentu v júli 2018, nie všetky členské štáty ho ratifikovali pred voľbami v roku 2019, ktoré sa konali podľa starých pravidiel. Od roku 2023 reformu ešte musí ratifikovať Cyprus a Španielsko; Nemecko ju ratifikovalo až v lete 2023.
Európsky parlament 3. mája 2022 odhlasoval návrh nového volebného zákona, ktorý obsahuje ustanovenia o voľbe 28 kresiel na nadnárodných zoznamoch. K roku 2024 túto reformu neschválila Rada, ktorá ju musí schváliť jednomyseľne, čo znamená, že voľby sa budú konať podľa volebného zákona z roku 1976 v znení zmien z roku 2002.
Rozdelenie.
V dôsledku brexitu bolo v januári 2020 27 kresiel z britskej delegácie rozdelených medzi iné krajiny (tí, ktorí boli zvolení v roku 2019, ale ešte nezasadli, zaujali svoje miesta). Ďalších 46 kresiel bolo zrušených, pričom celkový počet poslancov EP sa znížil zo 751 na 705.
V správe Európskeho parlamentu sa vo februári 2023 navrhlo upraviť rozdelenie v Európskom parlamente a zvýšiť počet poslancov zo 705 na 716 s cieľom prispôsobiť sa vývoju obyvateľstva a zachovať degresívnu proporcionalitu. Návrh bol schválený na plenárnom zasadnutí v júni 2023. Rada 26. júla 2023 dosiahla predbežnú dohodu, na základe ktorej sa počet poslancov Európskeho parlamentu zvýšil na 720. Európsky parlament 13. septembra 2023 súhlasil s týmto rozhodnutím, ktoré Európska rada prijala 22. septembra 2023.
Výsledky.
Volebná účasť bola na úrovni 51,05% najvyššia za posledných 30 rokov. Voľby vyhrala Európska ľudová strana (EPP), druhé miesto získali Socialisti a demokrati (S&amp;D) a piate liberáli z Obnovme Európu (RE). Tieto strany majú spolu 401 zo 720 poslaneckých mandátov. Voľby však zaznamenali výrazný nárast pravicových strán, pričom Patrioti pre Európu a Európski konzervatívci a reformisti obsadili tretie a štvrté miesto.
Reakcie.
Pred zverejnením všetkých výsledkov rozpustil francúzsky prezident Emmanuel Macron Národné zhromaždenie a vyhlásil parlamentné predčasné voľby na 30. jún a 7. júl.
Voľby v členských štátoch.
Slovensko.
Na Slovensku sa voľby konali 8. júna 2024. Voliči si vo voľbách vybrali 15 europoslancov, ktorí ich budú zastupovať do roku 2029.
Následky.
Nové frakcie.
Patrioti pre Európu.
30. júna 2024 vyhlásil maďarský premiér a predseda strany Fidesz Viktor Orbán spolu s bývalým českým premiérom Andrejom Babišom (ANO 2011) a bývalým rakúskym ministrom vnútra Herbertom Kicklom (FPÖ) svoj úmysel vytvoriť novú frakciu s názvom Patrioti pre Európu. Po tom, čo sa pridalo viacero strán, splnila frakcia kritéria na jej oficiálne vytvorenie a uznanie v Európskom parlamente (EP). Frakcia má 84 poslancov, čím sa stala treťou najväčšou v EP.
Európa suverénnych národov.
V júni bolo oznámené, že nemecká AfD, ktorá bola vyhodená z frakcie Identita a demokracia, viedla rozhovory s inými krajne pravicovými stranami o vytvorení novej parlamentnej frakcie, pokusne pomenovanej "Suverenisti". 10. júla 2024 oficiálne vznikla vďaka splneniu kritérií nová frakcia s názvom Európa suverénnych národov (ESN). S 25 poslancami je toto najmenšia frakcia v EP.