František Xaverský

Svätý František Xaverský (iné mená: František Xavérsky, Francisco de Jassu (alebo Gassu) y Xavier (alebo Javier), Francisco de Xavier (alebo Javier) y Jassu (alebo Gassu), Francisco Javier, Francisco de Jassu y Azpilcueta, Don Francisco de Jasso y de Xabier, Francisco de Xavier, rodné meno "Francisco Jasso Azpilicueta Atondo y Aznares de Javier"; * 7. apríl 1506, Javier, Navarra† 3. december 1552, Šang-čchuan, Čína), pôvodom baskický Španiel, bol spolu s Ignácom z Loyoly spoluzakladateľom Spoločnosti Ježišovej a významný misionár v Indii a Japonsku. Zomrel na ceste do Číny.
V katolíckej cirkvi je uctievaný ako svätec.
Životopis.
Mladosť.
Vzdelanie získal na univerzite v Paríži, kde sa v roku 1529 stretol s Ignácom z Loyoly a stal sa jedným zo siedmich, ktorý zložili sľub na Montmartri roku 1534 a o tri roky boli vysvätení za kňazov v Benátkach. František v roku 1541 odišiel na misie do Ázie. Preplavil sa do mesta Goa v Indii na pozvanie portugalského kráľa Jána III. aby začal evanjelizovať východnú Indiu. Pápež ho zároveň vymenoval za apoštolského nuncia na Východe.
Misie v Ázii.
František začal reformovaním mesta Goa, kde žilo mnoho portugalských katolíkov známych svojou krutosťou voči otrokom, konkubinátom a nezáujmom o chudobu. Svojím príkladom kompenzoval očividnú zradu Krista a Cirkvi, ktorú robili zlí kresťania. Mal obrovský úspech medzi nižšou kastou, ale takmer žiaden u brahmanov.
Pracoval v domorodých kmeňoch Parava v južnej Indii, na Cejlóne, v Malake, na Moluckých ostrovoch a na Malajskom polostrove.
Roku 1549 odišiel do Japonska, preložil kresťanské vyznanie viery. V Kagošime už o rok mal vyše 100 veriacich. Misiu prenechal svojím pomocníkom a išiel do Hirado. Neskôr šiel do Jamaguči, ale tam jeho práca nepriniesla ovocie, nakoniec sa vybral do hlavného mesta Mijako, kde sa potreboval stretnúť s mikádom. K nemu ale potreboval dar, preto sa rozhodol prísť ako predstaviteľ portugalského kráľa a daroval panovníkovi hodiny a hudobnú skrinku. Tým dosiahol ochranu a starý prázdny budhistický kláštor. Keď odchádzal, Japonsko už malo 2 000 veriacich.
V roku 1552 bol opäť v meste Goa a po niekoľkých mesiacoch odchádza do Číny. Cestou ale ochorel a zomrel 3. decembra takmer sám na ostrove Šang-čchuan.
Beatifikácia.
Po jeho smrti ho vo februári 1553 previezli do Indie do mesta Goa (kde dorazilo v roku 1554). Telo bolo uložené v kolégiu sv. Pavla, neskôr prenesené do chrámu Bom Jesu, kde bolo po mnohé roky zachované v neporušenom stave ako objekt ľudových pútí. Za blahoslaveného ho vyhlásil pápež Pavol V. 25. októbra 1619. Gregor XV. ho 12. marca 1622 spolu s Ignácom vyhlásil za svätého. Za patróna zámorských misií ho vyhlásil Pius XI. v roku 1927.
Relikviu z jeho tela uchovávajú od roku 1615 aj v chráme Gesù v Ríme.
Zachovala sa jeho mnohozväzková korešpondencia. Jeho pamiatka sa v rímskokatolíckej cirkvi pripomína 3. decembra Jeho meno nesie viacero náboženských misijných kongregácií, mnoho chrámov a škôl v rôznych častiach sveta.
Xavérsky vs. Xaverský.
Na Slovensku nie je ustálené písanie dĺžňa v mene tejto osoby. V Banskobystrickej diecéze je zaužívaný tvar Xaverský, čo dokumentujú aj názvy "Katedrála sv. Františka Xaverského" a "Kňazský seminár sv. Františka Xaverského". Časopis banskobystrických seminaristov má titul: "Xaver". Tvar Xaverský je použitý aj v Encyclopaedii Beliane.
Knihy z jezuitského vydavateľstva Dobrá kniha, "Slovník slovenského jazyka" (VI. diel, SAV Bratislava, 1968, s. 150) a "Praktická príručka slovenského pravopisu" uvádzajú podobu Xavérsky.
Kritika.
Niektoré aspekty jeho apoštolátu boli podrobené kritike.