burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Skupina Hilda

Skupina Hilda je skupina planétok obiehajúcich okolo Slnka vo vzdialenosti zodpovedajúcej komensurabilite 2:3 s Jupiterom. Ich stredná vzdialenosť od Slnka sa nachádza v rozmedzí od 3,7 až 4,2 AU, sklon dráhy k ekliptike nepresahuje 20˚ a excentricita 0,07. Okrem Trójanov je to jediná skupina, keď komensurabilita s Jupiterom vedie k vytvoreniu stabilnej skupiny planétok namiesto Kirkwoodových medzier, v ktorých sú dráhy objektov nestabilné. 
Tieto planétky sa označujú ako skupina, nie ako rodina, pretože veľmi pravdepodobne nevznikli rozpadom jedného materského telesa. Na základe spektrálneho prieskumu ide o veľmi heterogénnu skupinu planétok s rôznorodým mineralogickým zložením. Skupina vznikla dynamicky, pôsobením rezonančých gravitačných síl Jupitera.
Krosná

Krosná alebo tkáčske krosná (v slangu alebo historicky: stav, tkáčsky stav) sú mechanický stroj slúžiaci na výrobu tkanín. Môže byť ručný alebo mechanický, najčastejšie z dreva.
Tento nástroj bol v minulosti jediným nástrojom na výrobu textílií a používa sa dodnes, hoci už len ojedinele. V súčasnosti krosná nahradili tkáčske stroje.
Pohľad (databáza)

Pohľad () je v teórii databáz virtuálna, či logická databázová tabuľa vytvorená ako výsledok množiny predspracovaných dotazov. Na rozdiel od ostatných tabuliek v relačných databázach pohľad nie je časť fyzickej schémy databázy. Pohľad je dynamická, virtuálna tabuľka získaná z dát v databázy. Zmena dát v pohľade sa prejaví v tabuľkách, z ktorých bol pohľad vytvorený.
Typy pohľadov.
Pohľady môžu byť 3 typy:
Materializované pohľady sú rozdielne od ostatných v tom zmysle, že momentálny stav hlavnej databázy je distribuovaný cez rozdielne zemepisné miesta, takzvaná distribuovaná databáza. Tento pohľad má trvá permanentne.
Ostatné pohľady sú vytvorené dotazom pomocou operácie SELECT.
Trójan

Trójan môže byť:
Dušan Lenci

Dušan Lenci (* 18. máj 1941, Banská Bystrica – † 30. september 2012, Nitra )bol slovenský herec. 
Životopis.
V roku 1963 absolvoval štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. V rokoch 1963 a 1964 bol členom Krajového divadla v Trnave, následne sa na osem rokov stal členom činohry Divadla J.G. Tajovského vo Zvolene. Od roku 1971 sa stali jeho domovskou scénou dosky Divadla Andreja Bagara v Nitre. Stvárňoval najmä postavy sympatických, dôveryhodných a čestných mužov, zjemňovaných črtami plachosti. Postava Kosťu – Kapitána z Aristokratov znamenala prechod k stvárňovaniu psychologicky zložitých charakterov, v ktorých zápasí dobro so zlom. Príznačnou črtou týchto Lenciho hereckých kreácií bolo podriadenie emocionálnych prejavov rozumovou korektúrou. V 80. rokoch sa Lenciho herecký repertoár obohatil o žánrovo i charakterovo pestrú galériu mocnárskych postáv.
Predstupňom k panovačným postavám bol profesor Jordan z Takmer božského omylu a Volpini z Omylu Doktora Moresiniho. Ani v 90. rokoch sa Dušan Lenci nestratil z javiska DAB Nitra. Bol neprehliadnuteľný v precíznych a charakterovo vybrúsených muzikálových postavách ako František Nádasdy v Báthoryčke, Antonis v Grékovi Zorbovi, Tom v Divotvornom hrnci; či v postave Grófa Markoča v Adamovi Šangalovi.
Lenci sa nevyhýbal ani divadelným experimentom, práci na projektoch novej drámy či uvádzania súčasných dramatických noviniek. Či už to bola postava Otca v cool dráme Tvár v ohni, alebo jeho výkon v tanečnej fantázii Svätenie jari, tajomný Gerdmann a Jerg v Bezkyslíkovcoch, dvojpostava Herseho a Martina Luthera vo Verejnom nepriateľovi, či stoický otec Pheres v I. ako Ine.
Burčiak

Burčiak alebo čiastočne prekvasený hroznový mušt je druh alkoholického nápoja: „rozkvasený, teplý a žltkavo sfarbený rozkvasený hroznový mušt, obsahujúci 46 % obj. alkoholu.“ Pôvodne slovo burčiak pochádza zo spojenia slov BUR DŽAK, nápoj skvasený a búrivý z hrozna na vzdanie vďaky za úrodu. Jeho výroba je silno závislá od chuti výrobcu a druhu hrozna.
V strednej Európe je to sezónny nápoj. Na Slovensku jeho výrobu a predaj reguluje § 12 zákona č. 313/2009 Z.z. o vinohradníctve a vinárstve, podľa ktorého:
Postup výroby.
Na výrobu burčiaku použijeme zdravé hrozno, ktoré vylisujeme. Vylisovať ho možno celé, alebo ho možno odzrniť, záleží od individuálneho názoru. Dôležité je odkalenie muštu.
Odkalenie prevádzame nasledovne. Vylisovaný mušt podľa možnosti dáme do chladnej miestnosti a zasírime ho dávkou 5g pyrosiričitanu draselného na 100 litrov. Po najskôr 8 až 12 hodinách čistý mušt opatrne stiahneme hadičkou do ďalšej nádoby. Kaly, ktoré ostali po odkalení, obsahujú veľa nečistôt pevného, chemického a biologického charakteru (zvyšky hliny, prachu, postrekov, plesní, kvasiniek, baktérií atď.). Nádoba s muštom určeným na kvasenie nesmie byť plná, ale musí v nej zostať ešte približne 1015 % voľného priestoru. Po odkalení mušt zakvasíme čistou kultúrou kvasiniek. Zvyčajne sa používa dávka 1020 g sušených kvasiniek na 100 litrov muštu. Pred použitím ich necháme napučať v zmesi vody a muštu o teplote cca 30 °C. Po 2030 minútach by kvasinky mali začať pracovať. Po malých dávkach prilievame mušt, až kým teplotu neznížime na teplotu muštu. Potom celý obsah pridáme k odkalenému muštu. Teraz prichádza hlavný rozdiel medzi výrobou vína a výrobou burčiaku. Teplota kvasenia. Pri výrobe vína teplotu udržujeme v rozmedzí 1220 °C. Ak však máte radi teplý burčiak, pokojne môžete nechať teplotu vystúpiť až do 30 °C. Vtedy však burčiak treba vypiť rýchlo, pretože prudko kvasiaci mušt zakrátko prechádza do štádia mladého vína, ktoré nie každému chutí. Ak máte muštu viac, môžete ho rozdeliť do viacerých nádob a zakvášať postupne. V tomto prípade už nepotrebujete čistú kultúru kvasiniek, ale na rozkvasenie ďalších nádob s muštom môžete použiť aj kvasiaci burčiak.
Richard Stanke

Richard Stanke (* 12. január 1967, Šaľa) je slovenský herec. Venuje sa aj dabingu. Študoval na VŠMU, odbor herectvo. Je dlhoročným členom činohry SND.
Verejne sa hlási k homosexuálnej orientácii, s partnerom vychovávajú syna Vojtěcha.
V relácii animovaných filmov pre deti Filmárik a Filmuška na prelome 70. a 80. rokov nahovoril Filmárika a Filmušku nahovorila Monika Paššová.
Miroslav Noga

Miroslav „Miro“ Noga (* 25. október 1959, Bratislava) je slovenský herec, humorista, spevák a moderátor.
Život.
V rokoch 1980 – 1984 študoval herectvo na VŠMU v Bratislave, v rokoch 1987-1990 bol členom činohry Novej scény v Bratislave a od roku 1990 členom divadla Astorka – Korzo 90. Počas štúdia na VŠMU bol spoluzakladateľom a členom kabaretnej skupiny Strapatí gentlemani (revue Fujarová show, Rýchlokurz geniality, Show mix). Spolu so Štefanom Skrúcaným bol interpretom politicko-saritických televíznych, rozhlasových (Apropo Plus, O tri štart a Telecvoking) a revuálnych programov. Spolu vydali 4 hudobné albumy ("Keby som bol detským kráľom, Bomba kšeft, Molotow Coctail, No problem"). V roku 1997 vydal sólový hudobný album "Hra na telo".
Spolu so Štefanom Skrúcaným, Petrom Cmoríkom, Robom Opatovským, Barborou Švidraňovou, Bibianou Surovčíkovou a slovenskými paralympijskýmí športovcami naspievali hymnu "Orli bez krídel" pre Slovenské paralympijské družstvo k Letným paralympijským hrám v v Riu de Janeiro.
Spoluzakladateľ hudobnej skupiny TYS´80.
Osobný život.
Miroslav Noga je rozvedený, z prvého manželstva má dvoch synov, Olivera (* 1985) a Mareka (* 1989). Mal vzťah s herečkou Gabrielou Škrabákovou. V súčasnej dobe žije s priateľkou Janou (* 1979).
Maxim E. Matkin

Maxim E. Matkin je umelecký pseudonym slovenského spisovateľa. Okrem jeho vydaných románov a zbierky článkov je v rôznych časopisoch možné zhliadnuť jeho psychologické poradne. Keďže nie je známa jeho skutočná totožnosť, nie je možné vytvoriť nejakú spoľahlivú biografiu.
DSP

DSP je skratka pre
Digitálny signálny procesor

Digitálny signálny procesor alebo číslicový signálny procesor, skrátene DSP (z angl. Digital Signal Processor), je špecializovaný procesor (CPU) na spracovanie signálov. 
Na tento účel zvykne byť vybavený jedným alebo viacerými analógovo-digitálnymi prevodníkmi (A/D prevodníkmi), digitálno-analógovými prevodníkmi (D/A prevodníkmi) a optimalizovanou (rýchlou) aritmeticko-logickou jednotkou (ALU) obyčajne s vyšším počtom paralelne spracovávaných bitov než pri „klasickom“ procesore. Pretože sa predpokladá spracovávanie vstupných signálov a generovanie akcií pre aktory, má obvykle viac vstupov a výstupov, ktoré sú prípadne multiplexované.
Využitie.
Digitálne signálne procesory majú široké využitie. Nájdeme ich takmer v každom modernom elektronickom hudobnom nástroji, nájdeme ich v meracích prístrojoch, riadiacich jednotkách atď. Vo všeobecnosti sa dá povedať, že ich nasadenie je opodstatnené v prípade, ak iný procesor nie je vhodný z dôvodu ceny či výkonu.
Analógovo-digitálny prevodník

Analógovo-digitálny prevodník alebo analógovo-číslicový prevodník (skratky A/D, ADC z ) je elektronické zariadenie na prevod analógového signálu na digitálny signál. Vykonáva opačný prevod ako digitálno-analógový prevodník.
Využitie.
Prevod analógového signálu na digitálny je využívaný pomerne často, keďže signály sa skoro výlučne analyzujú a spracovávajú číslicovo. Príkladom konkrétnych aplikácií analógovo-digitálneho prevodu sú elektronické diktafóny, mobilné telefóny, kamery s digitálnym záznamom, automatizované zberače dát v laboratóriách s následným digitálnym vyhodnotením a archiváciou nameraných dát, či plynový pedál v moderných automobiloch, ktorý už nie je spojený lankom s klapkou na prívod vzduchu, ale uhol jeho stlačenia je meraný potenciometrom, ďalej zdigitalizovaný – s následnou vypočítanou akciou klapky prívodu vzduchu, ktorá je ovládaná motorovým aktorom.
Teória Analógovo-digitálnych prevodníkov.
Pri digitalizácii analógovej informácie existuje nespočetné množstvo metód. V nasledujúcom texte sú zhrnuté najjednoduchšie alebo naopak zložité, ale osvedčené.
Integračná metóda.
Prevodníky postavené na dvojstupňovej integrácii sú najčastejšie využívané v digitálnych meracích prístrojoch. Dôvodom je ich presnosť a odolnosť voči starnutiu prvkov. Ich najchúlostivejšou časťou je integračný článok, ktorý sa však dnes dá vyrobiť veľmi presne.
formula_3
Metóda využitia medziprevodu napätia na frekvenciu.
Prevodníky pracujúce na princípe prevodu U na f sa skladajú zo štyroch základných častí:
Pozn.: Pri prevode U na f sa najčastejšie využívajú integrátory, preto by bolo možné zaradiť aj tento ADC medzi integračné.
Aproximačná metóda.
Aproximačné prevodníky, v literatúre tiež ako kompenzačné alebo prevodníky s postupnou aproximáciou, sú v podstate spätnoväzbové systémy, ktoré autonómne generujú signál a ten následne porovnávajú so vstupným. Pohybujú sa v binárnom strome, odkiaľ čerpajú digitálne kombinácie potrebné kombinácie ako vzory pre generovanie analógového signálu.
Pozn.: Pohyb po binárnom strome možností je na nasledujúcom obrázku:
Pozn.: Výhoda tohto prevodníka je jeho rýchlosť, pretože na navzorkovanie N bitov potrebuje N hodinových impulzov, čo je značné zníženie počtu voči integračnému, ktorý ich potreboval 2N
Metóda založená na sledovaní vstupného signálu.
Prevodníky založené na tejto technológii sú podobné aproximačným prevodníkom, ale nepoužívajú zložitú pamäť. Pamäť je nahradená vratným čítačom.
Pozn.: Jeho rýchlosť je značne obmedzená neschopnosťou vykonať náhle skoky, mnohým aplikáciám však plne vyhovuje, kvôli vyhladenému a spojitému výstupu
Metóda paralelného vzorkovania.
Prevodníky využívajúce túto metódu sú najrýchlejšími prevodníkmi, pretože dokážu navzorkovať celé binárne slovo naraz. Ich funkcia je založená na rozložení úrovne vstupného signálu na rezistorovom rade. Napätie je snímané na každom spoji dvoch rezistorov. Z toho vyplýva aj jeho najväčšia nevýhoda, čo je konštrukčná zložitosť. Na n-bitov totiž treba 2n-1 komparátorov a 2n rezistorov. Aj napriek tomu sa kvôli svojej rýchlosti často používajú.
Pozn.: Nasledujúci obrázok je hrubá schéma jeho stavby:
Digitálno-analógový prevodník

Digitálno-analógový prevodník je elektronické zariadenie na prevod digitálneho signálu na analógový signál. Jeho nasadenie je na výstupoch zo zdrojov digitálnej informácie do okolitého sveta, ktorý vnímame ako spojitý (analógový). Príkladom je zvuková karta, ktorá prijme digitálnu informáciu z procesora (napríklad dekódovanú MPEG pesničku) a pomocou digitálno-analógového prevodníku ju prenesie cez zosilňovač a ekvalizér do reproduktoru. Výsledok vnímame ako spojitý signál (zvuk, melódiu).
Princípy prevodu.
DAC prevodník môžeme chápať ako dekódovací obvod, ktorý prevádza digitálne slovo do veľkosti výstupného prúdu alebo napätia, prípadne náboja. 
Prúdový princíp.
V tomto prípade sa konverzia dosahuje pripájaním binárne vážených interných prúdových zdrojov, ktoré sú nakoniec sčítané na operačnom zosilňovači. 
formula_1 ...kde Rout je spätnoväzbový rezistor, Iout je výstupný prúd, bi sú jednotlivé bity; 
Nábojový princíp.
DA prevodník pracujúci na tomto princípe vytvára napäťovú úroveň na výstupe pomocou predávania náboja sieťou kondenzátorov. Jeho činnosť je možné vysvetliť na nasledujúcom obrázku.
formula_3...kde C je najvyššia kapacita v obvode zodpovedajúca nultému bitu;
Chyby DA prevodníkov.
Chyby DA prevodníkov sú dvoch základných druhov:
Externé odkazy.
ADC and DAC Glossary
Glossary definition
Galileo (navigačný systém)

Navigačný systém Galileo je plánovaný kozmický systém, ktorý by sa mal stať alternatívou k americkému armádou kontrolovanému systému GPS a ruskému systému GLONASS. Jeho výstavbu realizuje Európska únia. Systém Galileo by mal byť prevádzkyschopný od roku 2016.
Vlastnosti systému.
Systém pozostáva z 26 operačných družíc, obiehajúcich vo výške približne 23 tisíc kilometrov nad povrchom Zeme po dráhach so sklonom 56° k zemskému rovníku v troch rovinách, vzájomne voči sebe posunutých o 60° (uzlovej priamky). Ďalšie tri družice, po jednej v každej rovine, budú tvoriť operačnú zálohu na obežnej dráhe, aby systém mohol byť pri technickom výpadku ktorejkoľvek družice okamžite doplnený na plný počet.
Mal by poskytovať:
Služby.
Galileo prinesie tri druhy kvality služieb.
Okrem uvedených navigačných služieb budú družice systému Galileo poskytovať aj služby núdzovej lokalizácie v rámci celosvetovej družicovej záchrannej služby Sarsat/Kospas. Oproti nej družice oznámia stroskotancovi, že jeho signály boli zachytené a lokalizované.
Pôvod názvu.
Projekt bol pomenovaný podľa významného talianskeho vedca Galilea Galileiho, ktorý sa okrem iného zaujímal aj o problémy námornej navigácie.
História realizácie.
Dňa 28. decembra 2005 bola do vesmíru vyslaná prvá technologická navigačná družica pre testovanie komponent tohto systému, pomenovaná Giove-A. Vyniesla ju z kazašského kozmodrómu Bajkonur ruská raketa Sojuz-FG/Fregat.
Číslicová informácia

Číslicová informácia alebo digitálna informácia je informácia reprezentovaná nespojitým (diskrétnym) číslom, prípadne postupnosťou nespojitých číselných hodnôt (v prípade postupnosti ide o digitálny signál). V súčasnosti je to, až na ojedinelé výnimky, hlavný spôsob spracovávania dát nazbieraných pozorovaním sveta. 
Keďže dnes používame číslicový počítač ako hlavný prostriedok spracovania dát a disponujeme množstvom algoritmov pre optimalizáciu spracovania číslicovej informácie, je to momentálne veľmi dôležitá reprezentácia. Objektívne však nie je jediná. V minulosti sa pred érou digitálnych počítačov používali analógové počítače, ktoré mali teoreticky vyššiu presnosť spracovania, avšak nedisponovali ani zďaleka takou rýchlosťou ako ich digitálny nástupca a zmena výpočtového programu sa rovnala výmene jadra počítača (zmena programu u digitálneho počítača je napr. inštalácia softvéru z CD-ROM, či DVD). V laboratóriách sú už dlhšiu dobu tzv. optické počítače, od ktorých sa očakáva ďalší prevratný výkonový skok oproti polovodičovo realizovaným počítačom. V nich sa uvažuje o hybridnom spracovaní analógovej a digitálnej informácie.
Alu

Alu môže byť:
ALU môže byť:
Digitálny signál

Digitálny signál alebo číslicový signál je nespojitý signál, ktorý je nespojitý (diskrétny) v hodnote aj v čase a na vyjadrenie hodnoty používa nejaký číselný kód. Hlavným opakom digitálneho signálu je analógový signál.
Je to vlastne postupnosť údajov. Najčastejšie ho vyjadrujeme binárnym kódom (dvojstavovým kódom) stanovujúcim potrebné hodnoty kombináciou dvojstavových elektrických veličín (napätia alebo prúdu). Jednotlivým stavom sa pripisujú dvojkové symboly 0 a 1 (pozri aj bit).
Rozlišujeme:
Digitálny signál možno prenášať aj po menej kvalitných prenosových kanáloch.
Aritmeticko-logická jednotka

Aritmeticko-logická jednotka (skrátene ALU podľa anglického "arithmetic logic unit") je centrálna časť procesora (CPU), v ktorej sa vykonávajú základné aritmetické a logické operácie s číslami: sčítanie, odčítanie, násobenie, delenie, logický posun, negácia, komplement, atď. 
Rozsah operácií závisí od konkrétneho procesora. V minulosti sa aritmeticko-logická jednotka realizovala samostatne pomocou diskrétnych súčiastok (napríklad v starých sálových počítačoch zo 70-tych rokov). Neskôr sa ALU realizovala pomocou tzv. bitových rezov (staršie počítače SMEP). Dnes je ALU súčasťou procesora realizovaného ako integrovaný obvod (čip).
Typické subsystémy ALU sú:
Micheil Saakašvili

Micheil Saakašvili (gruz. მიხეილ სააკაშვილი) (* 21. december 1967, Tbilisi) je gruzínsky, dnes ukrajinský politik. V rokoch 2004 - 2007 a 2008 - 2013 bol prezidentom Gruzínska.
Micheil Saakašvili zvíťazil v prezidentských voľbách 4. januára 2004 veľkou väčšinou 96% hlasov. Prezidentskú prísahu zložil v Tbilisi 25. januára 2004. Na jeseň 2007 sa v krajine proti Saakašvilimu uskutočnili občianske protesty. Kvôli nespokojnosti obyvateľstva ako aj tlaku zo zahraničia bol nútený prisľúbiť uskutočnenie predčasných prezidentských volieb. 5. januára 2008 zvíťazil v predčasných prezidentských voľbách ziskom 53,5% hlasov. V auguste 2008 vypukla v dôsledku vzájomného vyostrovania a nátlaku medzi Gruzínskom a separatistickým regiónom Južné Osetsko vojna, do ktorej významne zasiahlo Rusko, ktoré sa postavilo na obranu Osetov.
Tvrdí sa o ňom, že plynule hovorí siedmimi jazykmi vrátane angličtiny, francúzštiny, španielčiny a ruštiny.
Po skončení druhého prezidentského obdobia v Gruzínsku v novembri 2013 emigroval so svojou rodinou do USA. V roku 2014 sa v Gruzínsku začalo vyšetrovanie vládneho zásahu proti politickým protestom. Následne sa stal podozrivý zo zneužitia právomocí a násilného potlačenia protestov. V roku 2015 Saakašvili odišiel na Ukrajinu, kde získal občianstvo a začal sa opäť politicky angažovať. V máji 2015 bol menovaný do funkcie gubernátora v prístavnom meste Odesa.
V októbri 2021 bol Michail Saakašvili zatknutý po ilegálnom návrate do svojej krajiny po tom, čo bol od roku 2013 v exile mimo Gruzínska. Gesto vysvetlil svojou ochotou bojovať po boku svojich krajanov v krajine.
Iné projekty.
High tech (moderná technika)

High tech je označenie pre technológiu či techniku, ktorá používa najnovšie výsledky a metódy výskumu. Z pohľadu okamihu, v ktorom sa toto označenie použije, ide o „najdokonalejšiu“ techniku.
Horor

Horor (z angl. horror &lt; starofr. (h)orrour &lt; lat. horror &lt; lat. horrere = zhroziť sa, stuhnúť) je označenie pre prozaické literárne, filmové (a pod.) dielo (film, román a pod.), ktoré má za účel vyvolať v divákovi či čitateľovi najrôznejšie pocity strachu.
Termín „horor“ je pomerne nový, ale žáner vznikol už v Anglicku v 18. storočí vo forme rozprávaní o stredovekej minulosti opradenej strašidlami, duchmi a podobne. Priamym predchodcom moderného hororu je Edgar Allan Poe (1809-1849).
High tech

High tech môže byť:
Autoimunitná choroba

Autoimunitná choroba/ochorenie alebo autoimúnna choroba alebo imunopatia je kolektívne označenie pre ochorenia, pri ktorých je imunitný systém nadmerne aktívny a napáda niektoré štruktúry vlastného tela. Napr. niektoré bunky normálne zabezpečujúce obranu organizmu proti infekcii a poškodeniu začnú nekontrolovateľne napádať a ničiť iné bunky v tele. Novšie výskumy (M.Pender et al.: Multiple sclerosis) naznačujú možnú vírusovú etiológiu autoimúnnych chorôb, kde imunitný systém útočí na rôzne druhy latentných vírusov pri súčasnej CD8+ nedostatočnosti imunitného systému.
Zoznam (neúplný, etiológia viacerých nižšie uvedených chorôb je v štádiu výskumu a nie je jednoznačne známa):
Symptómy / prejavy.
V mieste / orgáne / tkanive, ktoré je postihnuté autoimunitnou poruchou vznikajú zápalové procesy, odumieranie buniek, bolesti a pod.
Príčina.
Príčiny vzniku týchto ochorení nie sú presne známe. Podľa dostupných údajov má genetická predispozícia jedinca najväčší vplyv na vznik autoimunitnej choroby. Aby sa choroba prejavila, sú pravdepodobne nutné ďalšie faktory, ktoré podporia zdedenú predispozíciu tak, aby vznikla choroba.
Liečba.
Liečbou autoimunitných chorôb je podávanie protizápalových liekov. Používajú sa nesteroidné protizápalové liečivá, kortikosteroidy (glukokortikoidy) aj iné imunosupresíva. Dlhodobé užívanie liekov má aj mnohé vedľajšie nežiaduce účinky, môže sa vyvinúť pľúcna arteriárna hypertenzia (vyžaduje ďalšiu liečbu) a rôzne nádorové ochorenia (Miklošková a kol. 2007). Dlhodobé používanie kortikosteroidov vedie k zvýšenej vnímavosti na infekcie a celkovej imunosupresii.
Autizmus

Autizmus môže byť v medicíne a psychológii:
Čip

Čip (z angl. "chip") je:
Výroba.
Základným materiálom platničky je spravidla kremičitý piesok, ktorý postupne prechádza zložitými procesmi chemickej rafinácie, čistenia a transformácie na monokryštalický materiál. Z týchto procesov vzíde tzv. kremíková tyč (ingot). Túto špeciálna píla rozreže na plátky, ktoré sa potom brúsia a leštia. Potom sa pomocou pripravených masiek a oxidáciou, implantáciou alebo fotolitografiou, nanášaní a difúziou na plátku vytvárajú jednotlivé vrstvy (prepájacie vodiče, tranzistory a podobne), čím sa spravidla vytvoria integrované obvody. Potom sa v plátkoch pomocou lasera alebo diamantu urobia ryhy, plátky sa rozlámu na jednotlivé čipy a zakryjú sa púzdrom.
Mušt

Mušt je vylisovaná a prípadne osladená šťava z ovocia (najčastejšie z hrozna alebo jablka), ktorá sa môže použiť na priamu konzumáciu alebo na následné spracovanie (výrobu vína, burčiaku a pod.).
Iné projekty.
Veličina

Veličina je (pôvodne) významový útvar, ktorý je výsledkom poznania ohraničenej veľkosti, množstva, stavu, niečoho, čo sa môže stať väčším alebo menším. 
Všeobecnejšie povedané, pri veličine ide o istý výsledok poznania kvalitatívnej a kvantitatívnej stránky javov. Povaha, druh veličiny závisí od procedúr, uplatňujúcich sa v priebehu jej tvorby. Podľa toho sa rozlišujú:
Veličina je striktne vzaté predmetom metavedného skúmania alebo metavednej zložky skúmania.
Od veličiny treba odlišovať pojem veličiny, ktorý je výsledkom poznania veličiny. Pojem veličiny kolíše podľa toho, aké kategórie intervenujú v priebehu jeho tvorby. Pojem veličiny je o. i. výsledkom poznania toho, čo je spoločné matematickej veličine i mimomatematickej veličine.
Obyčajne sa stretávame s vyjadrovaním, pri ktorom sa neavizuje rozdiel medzi významovým útvarom a tým, výsledkom poznania čoho je tento významový útvar. V takom prípade tu môže ísť o pojem veličiny, pri tvorbe ktorého neintervenuje pojem rozdielu medzi veličinou ako významovým útvarom a tým, výsledkom poznania čoho tento významový útvar je (napr. možnosťou stať sa väčším alebo menším). V súlade s tým sa potom nerozlišuje ani medzi výsledkom špeciálneho napr. fyzikálneho poznania a predmetom špeciálneho, napr. fyzikálneho poznania.
Matematická veličina

Matematická veličina je veličina, ktorá je výsledkom matematického poznania kvalitatívnej a kvantitatívnej stránky javov.
Veličina (matematika)

Veličina v matematike je entita, ktorá je výsledkom poznania nejakej kvantity, a ktorá je k nej priraďovaná.
Nematematická veličina

Nematematická veličina alebo mimomatematická veličina je veličina, ktorá je výsledkom mimomatematického (fyzikálneho, biologického, ekonomického atď.) poznania kvantitatívnej a kvalitatívnej stránky javov. 
Delenie:
Fyzikálna veličina

Fyzikálna veličina je pojem kvantitatívne vystihujúci vlastnosť alebo stav fyzikálneho objektu (hmotného objektu alebo sústavy hmotných objektov) alebo fyzikálneho javu. Bežný pojem (napr. pojem rýchlosť) sa stáva fyzikálnou veličinou, keď sa zavedie príslušný predpis na meranie (čiže predpis na priradenie číselnej hodnoty).
Fyzikálna veličina je produktom fyzikálneho skúmania. Z filozofického hľadiska je fyzikálna veličina významový útvar, ktorý je výsledkom poznania kvalitatívnej a kvantitatívnej stránky fyzikálneho objektu alebo javu.
Každej fyzikálnej veličine sa priraďuje značka (symbol), ktorá sa všeobecne označuje písmenom. Napríklad fyzikálna veličina "sila" má symbol F.
Každej fyzikálnej veličine je priradená merná jednotka. Napríklad hertz je fyzikálna merná jednotka veličiny, ktorá je výsledkom poznania kmitočtu (frekvencie) a má priradenú značku Hz, newton je fyzikálna merná jednotka veličiny, ktorá je výsledkom poznania sily a priraďujeme jej značku N.
Fyzikálna veličina je nematematická veličina.
Jednotka fyzikálnej veličiny.
Jednotka fyzikálnej veličiny je stanovená hodnota fyzikálnej veličiny určitého druhu, ktorá je základom kvantitatívneho porovnávania, napr. meter, sekunda, ampér.
Meranie fyzikálnej veličiny.
Kvantitatívne porovnávanie fyzikálnej veličiny nazývame meraním fyzikálnej veličiny. Výsledkom je "číselná hodnota fyzikálnej veličiny". Udáva, koľkokrát je hodnota meranej veličiny väčšia ako je hodnota zvolenej jednotky fyzikálnej veličiny (napr. mm, m, km; s, hod.; W, MW) a má vypovedaciu schopnosť, len ak uvedieme aj použitú jednotku fyzikálnej veličiny, vzhľadom na ktorú sa porovnávanie uskutočnilo.
Premenná veličina

Premenná veličina je veličina, ktorá môže nadobúdať rôzne hodnoty; premenná.
Skalár

Skalár alebo skalárna veličina je veličina, ktorá je s ohľadom na zvolenú jednotku úplne určená jediným číselným údajom (dĺžka čiary 5 m, čas 2 s, hmotnosť 2 kg, teplota 20 K, energia 10 J a pod.). Pre skaláry platia algebrické operácie s veličinami.
Stavová veličina

Stavová veličina alebo veličina kvality je veličina charakterizujúca stav sústavy. Vo fyzike sa stavové veličiny vyskytujú v termodynamike v súvislosti s opisom plynov, alebo tiež magnetických vlastností látok.
Termodynamika.
Dôležitou súčasťou našich vedomostí o sústave je tzv. stavová rovnica, ktorá navzájom spája niektoré stavové veličiny daného systému. Príkladom je stavová rovnica ideálneho plynu 
Stavové veličiny sa delia v závislosti na ich zmene so zmenou rozlohy skúmaného systému na:
Z iného hľadiska sa stavové veličiny delia na:
Nezávislosť od dráhy (histórie).
Aby sa fyzikálna veličina mohla nazývať stavovou, nesmie "závisieť od dráhy" – teda od toho, akým spôsobom sa systém dostane zo začiatočného stavu do stavu koncového. S ohľadom na túto podmienku môžeme povedať, že napríklad vnútorná energia je stavová veličina, ale práca ňou nie je. Ak chceme porozumieť prečo, predstavme si plyn s tlakom "p" a objemom "V", ktorý zväčšíme na 2"V". Toto zväčšenie objemu môže prebehnúť pri danom konštantnom tlaku, vtedy plyn vykoná prácu formula_3 (vykonaná práca je súčinom tlaku a zmeny objemu). Môžeme však postupovať aj inak: najprv plyn ochladíme pri nezmenenom objeme tak, aby tlak klesol na polovicu pôvodnej hodnoty. Pri tomto tlaku zväčšíme objem plynu z "V" na 2"V" a nakoniec zvýšime tlak na pôvodnú hodnotu. Celková vykonaná práca formula_4 sa líši od prvej vypočítanej – práca teda skutočne nie je stavová veličina.
Entropia.
Zvláštny príklad stavovej veličiny predstavuje entropia. Z matematického hľadiska sú stavové veličiny také, ktoré majú totálny diferenciál. Ak aj neexistuje totálny diferenciál možno použiť tzv. integrálny faktor. Ak vynásobíme nestavovú veličinu napríklad parciálny diferenciál tepla "q" (to mimochodom nemá vlastne ani definíciu, iba intuitívnu) integrálnym faktorom 1/T dostaneme totálny diferenciál tzv. entropie. Z týchto dôvodov (stavovosti) bola entropia zavedená. Neskôr bola štatisticky interpretovaná a vďaka penetrácií do iných oblastí vedy dostala niekedy až mystický výklad (tepelná smrť a obdobné "hyperbolické regresie"), pričom sa zabudlo na triviálnu príčinu zavedenia pojmu.
Veľká dunajská kotlina

Veľká dunajská kotlina alebo menej často Veľká dunajská nížina (zastarano "Veľká uhorská nížina, Veľká Dolná zem, Dolná zem"; po maďarsky "Alföld, Nagy Alföld, Nagy-Magyar-Alföld", po rumunsky "Câmpia Tisei") je geomorfologická suprovincia Východopanónskej panvy v Maďarsku (Alföld v užšom zmysle), na východnom Slovensku (Východoslovenská nížina), na Ukrajine (Закарпатська низовина – Zakarpatska nyzovyna - Zakarpatská nížina ), v Srbsku (rôzne mená) a Chorvátsku (rôzne mená).
Je utvorená morskými a jazernými usadeninami, ktoré od konca treťohôr pokrývajú vrstvy nánosov riek a vetrov. Je to plochá monotónna rovina preťatá Tisou. Pokrytá je úrodnými sprašami a aluviálnymi pôdami. Pôvodne tu bola step (pusta), dnes je to jedna z hlavných poľnohospodárskych oblastí Európy. Najúrodnejšie časti sú na juhu vo Vojvodine a Banáte.
Malá dunajská kotlina

Malá dunajská kotlina (iné názvy pozri nižšie) je geomorfologická subprovincia Západopanónskej panvy v Maďarsku, na západnom Slovensku (Podunajská nížina) a čiastočne v Rakúsku.
Názvy.
Slovenské názvy tejto subprovincie (resp. kotliny) sú: 
Malá uhorská nížina, Malá maďarská nížina, Malá nížina či Kisalföld môže byť v užšom zmysle len názov maďarskej časti Malej uhorskej kotliny. O iných významoch názvov Rábska kotlina, Rábska panva, Podunajská nížina, Bratislavská nížina a Komárňanská nížina pozri rozlišovacie stránky Győri-medence, Podunajská nížina (rozlišovacia stránka) a Bratislavská nížina.
Maďarské názvy Malej dunajskej kotliny sú: "Kisalföld" (starší pravopis: "Kis-Alföld" alebo "Kis Alföld"), "Győri-medence", zastarané maďarské názvy sú: "Kis-Magyar-alföld" a "Pozsonyi-medence". Nemecké názvy sú: "Kleine Ungarische Tiefebene", "Kleine Tiefebene", "Kleines Ungarisches Tiefland"; zriedkavo: "Raaber Becken"; zastarané nemecké názvy sú: "Pressburger Tiefebene", "Pressburger Becken" alebo "Oberungarische Tiefebene".
Z čisto geologického hľadiska sa Malá uhorská kotlina označuje aj týmito názvami: Podunajská panva, Dunajská panva, zriedkavo: Malá dunajská panva, zriedkavo alebo zastarano: Komárňanská panva, zastarano: "Bratislavská panva". Pojem Podunajská panva sa v užšom zmysle vzťahuje len na slovenskú časť tejto panvy a je teda rozsahom zhodný s Podunajskou nížinou v modernom ponímaní.
Členenie.
Malá dunajská kotlina (synonymá pozri vyššie):
Poznámky:
Zdroje kapitoly Členenie: 
Geológia (Podunajská panva).
Podunajská panva je mladotreťohorná (neogénna) panva, ktorá tvorí severný výbežok západopanónskej panvy. Jej výplň je tvorená morskými, brakickými až sladkovodnými sedimentami, hlavne pieskami, ílmi, štrkmi a vulkanoklastikami, miocénneho až pliocénnho veku, ktoré prekrývajú pomerne hrubé nánosy kvartérnych štrkopieskov. Celková hrúbka panvy je najväčšia v oblasti gabčíkovskej (čiastkovej) panvy, kde dosahuje pravdepodobne až . Panva, ktorá je súčasťou panónskeho panvového systému, vznikla aktívnou zaoblúkovou extenziou a následnou značnou termálnou subsidenciou v postriftovom štádiu vývoja. Počas mladších treťohôr (pliocén) a počas štvrtohôr je v štádiu takzvanej inverzie panvy, pri ktorej dochádza k poklesu v jej centrálnej časti a zároveň miernemu výzdvihu okrajov panvy, napríklad v oblastiach Malých Karpát, Nitrianskej a Hronskej pahorkatiny, alebo pahorkatín v oblasti okolia Győru.
Veľké Antily

Veľké Antily (zastarano: "Veľké Antilly"; po špan. "Grandes Antillas" / "Antillas Mayores", po fr. "Grandes Antilles", po angl. "Greater Antilles") sú (viac-menej) západná časť súostrovia Antily.
Veľké Antily v užšom zmysle pozostávajú zo štyroch najväčších ostrovov Antíl, t.j. z ostrovov Kuba (spolu s ostrovom Isla de la Juventud, starší názov: Isla de Pinos), Jamajka, Haiti (Hispaniola) a Portoriko, spolu s priľahlými ostrov(ček)mi okolo nich, pričom v niektorých zdrojoch Veľké Antily zahŕňajú aj Panenské ostrovy. V širšom zmysle zahŕňajú Veľké Antily aj časť alebo všetky nasledujúce ostrovy: Kajmanie ostrovy, Pedro Cays, Ostrov Navassa, Isla Mona; pre tieto ostrovy je charakteristické, že voči ostrovom uvedeným v predchádzajúcej vete majú okrajovú alebo izolovanú polohu. O delení Antíl pozri aj v článkoch Antily a Malé Antily.
Ak sú Veľké Antily chápané tak, že zahŕňajú aj Panenské ostrovy, tak ležia medzi Yucatánskym prielivom na západe a Anegadským prielivom na východe.
Veľkosť

Veľkosť môže byť:
Veľkosť veličiny

Veľkosť veličiny je číslo udávajúce koľkokrát sa daná jednotka nachádza v meranej veličine.
Kaukaz

Kaukaz môže byť:
Veľký Kaukaz

Veľký Kaukaz (po rusky "Boľšoj Kavkaz") alebo Kaukaz je pohorie, veľhory medzi Čiernym a Kaspickým morom dlhé , široké . Tvoria hranicu Ruska so zakaukazkými republikami Gruzínsko a Azerbajdžan.
Najvyšší vrch je Elbrus (), najväčšia rieka Kura, najväčšie sídlo je Tbilisi. 
Poloha a členenie.
Tvoria ho dve rovnobežné pásma – Hlavný hrebeň a Bočný hrebeň. Delí sa na:
Tzv. zakaukazské kotliny ho oddeľujú od Malého Kaukazu v Gruzínsku, Arménsku a Azerbajdžane. 
Na západnej strane sa Veľký Kaukaz začína pri Tamanskom polostrove, ktorý pri juhoruskom meste Novorossijsk oddeľuje Čierne a Azovské more, na východe ho zakončuje Apšeronský polostrov s azerbajdžanskou metropolou Baku, vybiehajúci do Kaspického mora. 
Veľa vrcholov v strednej časti Veľkého Kaukazu presahuje výšku . Najvyššou horou tohto pohoria, Kabardsko-balkarskej republiky, Ruska a celej Európy je 5 642 m vysoký Elbrus. Ďalšími hlavnými vrcholmi sú Dych-Tau (), potom Šchara (), ktorá je najvyšším bodom Gruzínska, a Kazbek ().
Geológia.
Veľký Kaukaz je vrásovo-prešmykové pásmo nasunuté z juhu na okraj Skýtskej platformy. Pásmo Kaukazu vzniklo v treťohorách pred zhruba 25 miliónmi rokov vzájomným tlakom eurázijskej a arabskej tektonickej platne, ktoré uzavreli systém druhohorných a treťohorných hlbokomorských paniev a ostrovných oblúkov, ktoré boli súčasťou tethýdy. Panvy tejto oblasti vznikali od spodného permu až triasu. Spočiatku sa vyznačovali kontinentálnou, neskôr hlbokovodnou sedimentáciou, ktorú hlavne od kriedy ovplyvňoval vulkanizmus. 
Celú oblasť dodnes postihujú časté zemetrasenia; najničivejšie v roku 1988 úplne zničilo arménske mesto Spitak a zahubilo asi 25 000 ľudí.
Klíma.
Hlavný predelový hrebeň Veľkého Kaukazu, ktorý veľa ľudí považuje za rozhranie Európy a Ázie, predstavuje zároveň výrazný klimatický predel medzi miernym podnebným pásmom na severe a subtropickou oblasťou na juhu (napr. zima v západnom Zakaukazsku je o 78 °C teplejšia ako v Predkaukazsku).
Horstvo obsahuje množstvo ľadovcov, ktoré spolu zaberajú viac ako , obzvlášť na severných svahoch. Západná časť pohoria s veľkým množstvom zrážok (v Abcházsku miestami dosahujú ročné zrážkové úhrny ), je husto zalesnená. 
Doprava.
Cez Hlavný predelový hrebeň prechádza niekoľko dôležitých komunikácií medzi Ruskom a Gruzínskom. Gruzínska vojenská cesta cez Krížový priesmyk () vedie z Vladikavkazu do Tbilisi, Zakaukazská magistrála medzi Severným a Južným Osetskom vo výške prechádza dlhým Rokským tunelom pod Rokským priesmykom, Osetská vojenská cesta cez Mamisonský priesmyk () spája Alagir s Kutaisi v západnom Gruzínsku, Kluchorský priesmyk () umožňuje prechod do strategicky dôležitého Kodorského údolia vo východnom Abcházsku a Kodorský priesmyk () je spojnicou medzi Dagestanom a východným Gruzínskom.
Veneti

Veneti môžu byť:
Veneti (Itália)

Veneti boli staroveké etnikum na severozápadnom pobreží Jadranského mora (Venetia) indoeurópskeho pôvodu, ktoré hovorilo venetčinou. Kedysi sa predpokladalo, že tvorili samostatnú ilýrsku vetvu alebo boli s Ilýrmi ináč príbuzní. Podľa najnovších výskumov ich jazyka však boli Veneti pravdepodobne príbuzní s Italikmi, keď sa našlo mnoho prvkov spoločných s latinčinou. Ich mestom bolo Este. Podľa nich sú pomenované Benátky (Venezia).
V 3. stor. pred Kr. bola Venetia spolu s Patáviou (Padovou) a Aestiou (Este) pripojená k Rímu.
Kaukaz (geografická oblasť)

Kaukaz je označenie pre hornaté územie medzi Čiernym morom a Kaspickým morom v Rusku, Gruzínsku, Arménsku a Azerbajdžane spolu s priľahlými nížinami (440 tis. km2). 
Zahŕňa:
Tento región patrí jazykovo a kultúrne k najpestrejším na svete.
Severné Kaukazsko

Severné Kaukazsko (tiež Severný Kaukaz) môže byť:
Pozri aj veľmi podobný pojem: Predkaukazsko
Zakaukazsko

Zakaukazko môže byť:
Zakaukazsko (zníženina)

Zakaukazsko je medzihorská zníženina medzi Veľkým Kaukazom a Malým Kaukazom. Zahŕňa náhorné plošiny, kotliny (tzv. zakaukazské kotliny) a prímorské nížiny.
Delenie:
Je to významná poľnohospodárska oblasť. Obyvateľstvo tvoria najmä Gruzínci a Azerbajdžanci.
Predkaukazsko

Predkaukazsko (po rusky Predkavkazie) je územie v Rusku na sever od Veľkého Kaukazu, ohraničené na severe Kumsko-manyčskou zníženinou, na západe Azovským morom a Kerčským prielivom a na východe Kaspickým morom. Vo východo-západnom smere ho rozdeľuje na dve časti Stavropoľská plošina. Pozri aj podobný pojem: Severné Kaukazsko
Oblasť je z ekonomického hľadiska významná pre výskyt ropy a plynu, ktoré sa tu aj ťažia. Nachádzajú sa tu početné minerálne pramene.
Z administratívne hľadiska leží táto oblasť v Rusku (Stavropoľský a Krasnodarský kraj, Kabardsko-Balkarsko, Osetsko, Ingušsko, Dagestan).
Severné Kaukazsko (politicko-geografická oblasť)

Severné Kaukazsko je tradičné označenie pre územie na sever od hlavného hrebeňa Veľkého Kaukazu
Politicky spravidla zahŕňa okrem menších území Gruzínska (Tušeti, (?)Khevsureti a (?)Khevi)
a Azerbajdžanu tieto ruské územné jednotky:
Geograficky sem patria:
Jimmy Dlhoprstý

Jimmy Dlhoprstý je hlavný hrdina z kníh Zrada v Krondore, Vrahovia z Krondoru a Slza bohov.
Začal ako zlodej v hlavnom meste západnej časti Ostrovného kráľovstva v Krondore. Bol členom najsilnejšieho cechu zlodejov Chechtáčov. Počas trhlinovej vojny zachránil život princovi Aruthovi.
Jimmy sa vedel perfektne zakrádať, špehovať a loziť po stenách (aj hladkých), ovládal umenie maskovania a princ Arutha, ktorý bol najlepší šermiar kráľovstva a výborný stratég ho naučil šermovať.
Potom čo sa pridal k princovi, prestal byť členom Mockerov. Podľa práva Mockerov si zaslúžil smrť, ale nakoniec ho nechali na pokoji a po nepísanej dohode sa len navzájom ignorovali.
Terminátor (elektronika)

Terminátor v elektronike je súčiastka, ktorou sa ošetrí koniec elektrického vodiča použitého na prenos signálu. Najmä pri vysokých frekvenciách signálu vznikajú vďaka odrazom od koncov vodiča nežiaduce interferencie a tým rušenie, znižujúce kvalitu signálu na vedení. V najjednoduchšom prípade pasívnej terminácie je koniec vedenia ukončený rezistorom s odporom zhodným s charakteristickou impedanciou vedenia, ktorý vzniku odrazov zabráni.
Terminátor paralelnej zbernice, napr. SCSI, ukončuje každý signálový vodič zbernice samostatne.
Ostrovné kráľovstvo

Ostrovné kráľovstvo je kráľovstvo v Midkémii.
Ostrovné sa nevolá preto, že by bolo len z ostrovov, ale preto, že hlavné mesto leží na ostrove Rillanon v Mori kráľovstiev.
Zaberá prakticky celý severný kontinent od Údolia snov na juhu až po Zuby sveta na severe a od západného pobrežia až po Východné kráľovstvá. Na sever od neho je už len zem Moredhelov.
Hlavné mesto západnej časti je Krondor, najväčšie mestá sú Salador a Yabon.
História.
Na pevnine sa uchytilo, keď králi z Rillanonu dobyli mesto Bas-Tyra. Severnú časť kontinentu ovládalo cisárstvo Veľká Kesh, ktoré bolo zrovna v tej chvíli oslabené vojnou s Južnou konfederáciou. Kým sa cisárstvo znovu posilnilo, ovládalo Ostrovné Kráľovstvo celý sever kontinentu a hranica medzi ním a cisárstvom bola Údolie Snov. O toto údoli sa viedli nekonečné drobné pohraničné boje.
Niekolkokrát muselo zvádzať ťažké vojny, najprv Trhlinovú vojnu, potom Hadie Vojny.
Šafranová ulica (Bratislava)

Šafranová ulica je ulica v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.
Drotárska cesta

Drotárska cesta je ulica v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. 
Na Drotárskej 42 sídli Slovenský národný archív. Na Drotárskej 46 mala do roku 2015 sídlo Správa účelových zariadení ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky.
Na ulici sa nachádzal Amfiteáter 40. výročia SNP, ktorý v roku 2008 vyhorel.
Špieszova ulica

Špieszova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves.
Názov dostala v decembri 2003, podľa slovenského historika Antona Špiesza (1930 – 1993), ktorý od roku 1949 býval v Bratislave a od roku 1972 v Karlovej Vsi.
Tiahne sa od Perneckej ulice po Čavojského ulicu.
Tiger džungľový balijský

Tiger džungľový/pásavý/pruhovaný balijský alebo tiger balijský (lat. "Panthera tigris sondaica") je vyhynutá populácia Panthera tigris sondaica. Išlo o vôbec najmenšiu formu, dokonca bol podstatne menší než tiger sumatranský a tiger jávsky. Jeho veľkosť nepresahovala veľkosť veľkých jaguárov. Obýval ostrov Bali, kde je už vyhubený. Kresba tmavých pruhov pripomína skôr tigra sumatranského ako tigra jávského. Stavba lebky tigra balijského pripomína skôr lebku tigra jávskeho.
Rudolf Rabatin

PaedDr. Rudolf Rabatin (* 9. december 1954, Krompachy) je slovenský maliar a pedagóg. 
Život.
Vyrastal, školské a gymnaziálne roky strávil v Poprade. V rokoch 1974 – 1978 vyštudoval Pedagogickú fakultu Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove v odbore matematika – výtvarná výchova. 
Systematickej výtvarnej tvorbe sa venuje od začiatku 70 – tych rokov. V rokoch 1974 – 1978 študoval na Pedagogickej fakulte UPJŠ v Prešove, kedy na Katedre výtvarnej výchovy vyučovali prof. Štefan Hapák a prof. Ivan Šafranko. 
V rokoch 1986 – 1989 organizoval výstavy a tvorivé sympóziá výtvarných pedagógov v Popradskom okrese. Od roku 1989 do roku 1996 pôsobil vo funkcii riaditeľa Tatranskej galérie v Poprade. Vtedy ako iniciátor projektu starej Elektrárne v Poprade (1992), manažér domácich a medzinárodných umeleckých aktivít a spoluzakladateľ Domu fotografie v Poprade (1993) sa podieľal na edičnej a vydavateľskej činnosti Tatranskej galérie. 
V rokoch 1997 – 1999 bol v slobodnom povolaní ako výtvarník. Od roku 1999 pôsobil ako pedagóg na Základnej umeleckej škole v Poprade. V roku 2003 inicioval vznik Občianskeho združenia Výchova umením (OZVU). V rokoch 2009 – 2017 externe vyučoval v odbore propagačná grafika na SPŠ v Poprade. Od roku 2013 je členom Umeleckej besedy slovenskej. 
Jeho diela sa nachádzajú v rôznych inštitúciách a súkromných zbierkach na Slovensku, v Poľsku, v Taliansku a vo Francúzsku.
Podtatranská knižnica v Poprade

Podtatranská knižnica v Poprade je verejná regionálna knižnica univerzálneho typu, zároveň plní funkciu mestskej knižnice v Poprade. Poskytuje knižničné a informačné služby, pôsobí ako koordinačné, bibliografické, metodické a vzdelávacie stredisko knižníc okresov Poprad, Kežmarok a Levoča. Zriaďovateľom knižnice je Prešovský samosprávny kraj.
História.
Prvá písomná zmienka o popradskej knižnici pochádza z roku 1925 a obsahuje informáciu o zvolení knižničnej rady podľa nariadenia Okresného úradu v Poprade. Knižnica bola umiestnená v budove Mestského domu, v roku 1945 prešla pod správu Zväzu slovenskej mládeže. O dva roky neskôr bola premenovaná na "Verejnú knižnicu". V roku 1952 bola v Poprade zriadená "Okresná ľudová knižnica". V tom období začala knižnica organizovať literárne večery, besedy a stretnutia so spisovateľmi a básnikmi.
V súvislosti s prijatím nového knižničného Zákona o jednotnej sústave knižníc č. 53/1959 knižnica prešla istou reorganizáciou. Zriadilo sa oddelenie pre deti a mládež, oddelenie pre dospelých, ekonomické oddelenie a metodické oddelenie, keďže knižnica začala metodicky pôsobiť medzi ľudovými knižnicami v okrese. V roku 1962 sa knižnica presťahovala do priestorov Závodného klubu ROH Vagónky Poprad.
V 70. rokoch knižnica vo veľkej miere spolupracovala so šestnástimi strediskovými knižnicami v okrese. Spolupráca spočívala v ústrednom doplňovaní knižničného fondu, vydávaní bibliografických letákov a v budovaní súbežnej regionálnej bibliografie. V marci 1977 sa knižnica presťahovala do nových priestoroch na sídlisku Západ, kde sídli dodnes.
Súčasnosť.
Knižnica má v súčasnosti tri pobočky - Juh I, Juh II a pobočku v mestskej časti Spišská Sobota pod názvom Oddelenie umenia. V septembri 2013 začala rekonštrukcia a modernizácia hlavnej budovy, ktorá zahŕňala výstavbu novej manzardovej strechy, úpravu a komplexnú rekonštrukcia vnútorných priestorov vrátane inžinierskych sietí. V júni 2014 sa knižnica opätovne otvorila. Medzi nové služby patrí napr. samoobslužný knižničný systém, tzv. self-check.
Služby.
Knižnica poskytuje absenčné a prezenčné výpožičky, konzultačné a bibliograficko-informatičné služby. Internetové pripojenie poskytuje registrovaným používateľom. Rešeršné služby a MVS sú spoplatnené.
Knižnica disponuje bezbariérovým prístupom a jej fond obsahuje aj audioknihy pre nevidiacich a slabozrakých.
Podtatranská knižnica v Poprade je zapojená do súborného katalógu "Slovenská knižnica" prostredníctvom projektu KIS3G.
Pavel Wavrek

Mr. Art Pavel Wavrek (* 25. september 1955, Liptovský Mikuláš-Palúdzka) je slovenský výtvarník.
Životopis.
Výtvarník Pavel Wavrek sa narodil 25. septembra 1955 v Liptovskom Mikuláši. Žije a tvorí ako umelec v slobodnom povolaní v Kežmarku. Ako sám o sebe tvrdí, je osamelým bežcom v škále námetov, ktoré vytvára. Blízkosť kaštieľa v Strážkach, kde žil maliar Ladislav Medňanský veľmi silno ovplyvnila jeho tvorbu. Paralela jeho techniky a techniky maľby Medňanského je až nápadne veľmi blízka. Vyhľadáva zákutia, kde lúče slnka začínajú alebo ukončujú deň. Hmlou zahalené údolia a temné lesy prezrádzajú jeho úzku spätosť s prírodou. Stará architektúra spišských miest a hradov ožíva dávnou minulosťou na jeho obrazoch. Vo svojom ateliéri vytvoril za viac, ako 20 rokov práce, diela, ktoré sú roztrúsené u zberateľov po celej Európe, ale aj v súkromných galériách v USA. Hra svetla v jeho dielach navodzuje atmosféru pokoja. Ako ilustrátor používa techniku monotypie a perokresby. Návrhy pohľadníc, ktorých je autorom reprezentovali Slovensko a Podtatranský kraj na medzinárodnej propagačnej výstave v Paríži. V roku 1995 navrhol a zrealizoval propagačnú listinu pre štát Izrael prevedenú vodotlačou, ktorá sa do dnes používa aj ako dopisný papier. Táto práca bola zároveň aj absolutóriom, po ktorom sa rozhodol pre profesionálnu dráhu umelca. Má za sebou 26 samostatných výstav doma aj v zahraničí. V roku 2002 mu bola udelená cena mesta Kežmarok za výtvarnú činnosť a propagáciu doma aj v zahraničí. V kompletnom dejepise Slovenskej a Poľskej podtatranskej oblasti je uvedený ako maliar komorných a historických námetov. Ilustroval zbierku básni „Túžba“ a „Soví ľudia“ od Dr. Vladíka. Navrhol 20 pohľadníc spišského kraja.
Výstavy.
Výstavy Pavla Wavreka (chronologicky zoradené):
Mária Gallíková

PaedDr. Mária Gallíková (* 1. marec 1952, Poprad) je slovenská maliarka a učiteľka.
Absolventka Pedagogickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove, učiteľka Základnej umeleckej školy a Tatranskej alternatívnej školy v Poprade. Dominantnou témou jej maliarskej tvorby sú dedinské motívy, ale aj rázovitá krajina Spiša a Vysokých Tatier.
Colorado

Colorado môže byť:
Miloslav Turzák

Miloslav Turzák (* 21. november 1956, Poprad) je slovenský maliar.
Narodil sa v roku 1956 v Poprade – Veľkej, v rodine výtvarníka, pedagóga a maliara krajinárskych motívov z Tatier a Spiša – Samuela Turzáka.
V rokoch 1980 až 1982 absolvoval súkromné štúdium maľby a kresby v ateliéry svojho otca Samuela Turzáka. V roku 1987 sa stal členom výtvarného združenia pri Závodnom klube odborov k. p. Vagónka Poprad. Externým metodikom združenia bol akademický maliar Michal Trembáč.
Od roku 1987 sa zúčastňoval klubových výstav, realizoval autorské výstavy, výstavy vo dvojici i trojici, a to so svojim otcom, výtvarníkom Kamilom Leštachom, rezbárom Jánom Šramkom, akademickými maliarmi a výtvarníkmi Michalom a Petrom Trembáčovcami, Ondrejom Ivanom starším, Viliamom Pirchalom a sochárom Imrichom Svitanom.
Od roku 2009 sa datuje nová etapa tvorby Miloslava Turzáka. Vtedy prvýkrát vystavoval spolu so svojim synom výtvarníkom, pedagógom Tomášom Turzákom. O krátky čas nato, sa k tejto dvojici pridal aj český fotograf a básnik, Jaroslav Balvín. Pod ich vplyvom po roku 2013 maliarsky prejav Miloslava Turzáka dostal nový rozmer so silným sociálnym podtónom. Trojica absolvovala sériu zahraničných a domácich výstav v rokoch 2015, 2016, 2018 a to v Cieszyne v Poľsku, v Prahe v Česku a Zlatých Moravciach na Slovensku.
Autor v súčasnosti žije a tvorí v svojom rodisku v Poprade – Veľkej. Zameriava sa na maľbu, kresbu a grafiku. Inšpiráciou mu je krajina Spiša, Podtatranská krajina a samotné Vysoké Tatry.