burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Softbal na Panamerických hrách

 
Softbal na Panamerických hrách je softbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Panamerických hier. Organizuje ho Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený na 8. Panamerických hrách v roku 1979 v portorickom San Juane, v mužskej i ženskej kategórii. Softbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Výnimkou boli mužské turnaje v rokoch 2003 a 2007, kedy rada CONPASA hlasovala za odstránenie všetkých neolympijských športov. K zmene došlo v roku 2013, kedy PASO schválila návrat mužského turnaja ako oficiálneho športu pre hry v roku 2015. V mužskej kategórii dominuje družstvo , ktoré zvíťazilo na prvých ôsmich turnajoch; v ženskej kategórii sú to .
Kevin Spacey

Kevin Spacey (* 26. júl 1959, South Orange, New Jersey, USA) je americký herec, režisér, scenárista a producent. 
Vyrastal v Kalifornii a svoju kariéru začal ako divadelný herec v 80. rokoch 20. storočia, potom býval obsadzovaný vo vedľajších úlohách vo filmoch. Na začiatku 90. rokov si získal uznanie kritikov, ktoré viedlo k jeho prvému Oscarovi (za vedľajšiu úlohu vo filme "Zvyčajní podozriví" a následne k Oscarovi za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe vo filme "Americká krása" (1999). Ďalšie významné úlohy v Hollywoode mal vo filmoch "Sedem", "L. A. - Utajené skutočnosti", "Pošli to ďalej" a "Superman sa vracia". Jeho kariéra mu nakoniec priniesla aj ceny Zlatý glóbus a BAFTA.
Herec bol súčasťou Weinsteinovho efektu - vlny obvinení zo sexuálneho obťažovania v roku 2017, po ktorej s ním bola ukončená zmluva na seriál "House of Cards", ktorého produkcia bola následkom kauzy prerušená.
Kevin Kline

Kevin Delaney Kline (* 24. október 1947, St. Louis, Missouri, USA) je americký herec. 
Študoval na Juilliard School a vo svojich hereckých začiatkoch cestoval s putovným divadlom po celých Spojených štátoch. Koncom sedemdesiatych rokov sa začal venovať hraniu vo filmoch. Od roku 1989 je jeho manželkou herečka Phoebe Cates.
Menalkes z Élidy

Menalkes alebo Menalkés ("Menalkes", iný prepis: "Menalkés") bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v päťboji.
Menalka z Élidy korunovali v Olympii olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Doba jeho olympijského víťaztva je neznáma. Päťboj (penthatlon) sa v Olympii zaradil do programu suťažných disciplín na 18. hrách v roku 708 pred Kr.. Antický päťboj pozostával z hodu oštepom, hodu diskom, behu, skoku a zo zápasu. Na celogréckych hrách a aj na iných hrách v starovekom Grécku bol u divákov veľmi obľúbený.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že počas prehliadky olympijskej "Altidy" videl i sochu olympionika Menalka, ktorá stála pri soche jeho rodáka Aristeida a soche Kréťana Filónida, jazdeckého posla Alexandra Veľkého.
Ragby na Panamerických hrách

 
Ragby na Panamerických hrách je ragbyový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Panamerických hier. Organizujú ho Ragbyová asociácia Severnej Ameriky a Karibiku (NACRA) a Juhoamerická ragbyová konfederácia (Sudamerica Rugby) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený až na 16. Panamerických hrách v roku 2011 v mexickej Guadalajare, vtedy iba v mužskej kategórii a v sedmičkovej verzii ragby. Ženský turnaj mal premiéru na 17. Panamerických hrách v roku 2015 v kanadskom Toronte. V oboch kategóriách sú najúspešnejšie družstvá Kanady.
Hoď svišťom

Hoď svišťom je komediálny sitkom vysielaný na TV JOJ a jeho reprízy na PLUS.
O seriáli.
Vladimír Bojo je veľkopodnikateľ narodený v Tatrách. Vo svojom rodnom dome zriadil penzión o ktorý sa nemá kto starať, preto sa so svojimi deťmi presťahoval z Bratislavy do penziónu. Penzión dal svojmu synovi a dcére do správy, čo ich „veľmi potešilo“.
Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby 2015

Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby 2015 boli v poradí 10. majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby, ktoré organizuje Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Konali sa v Cali, v Kolumbii od 27. júla1. augusta 2015, za účasti 12 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Austrálie, Kanady a Venezuely a ženské družstvá Austrálie a Venezuely. Kolumbia bola organizátorom svetového šampionátu druhýkrát, prvý turnaj hostila v roku 1995, rovnako v Cali. Zápasy sa odohrali v 2 bazénoch Piscinas Alberto Galindo. V mužskej kategórii obhájilo titul Nórsko, ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad Nemeckom. Bronzová Kolumbia získala svoju prvú medailu. V ženskej kategórii získalo svoj tretí titul Nemecko, keď vo finále vyhralo nad obhajcom titulu z Nórska.
Eurovision Song Contest 2016

Eurovision Song Contest 2016 bol 61. ročník súťaže Eurovision Song Contest. Konal sa v hale Ericsson Globe v Štokholme. Právo organizovať súťaž pripadlo švédskemu vysielateľovi SVT po víťazstve Månsa Zelmerlöwa s piesňou "Heroes" v predošlej súťaži. 
Slovensko na Eurovision Song Contest 2016.
RTVS potvrdilo neúčasť.
Miesto konania.
Sveriges Television (SVT) získala právo organizovať po šiestykrát. Pôvodne sa SVT rozhodla pre Tele2 Arena v Štokholme, avšak neskôr sa rozhodla vyhlásiť súťaž. Do súťaže sa zapojili aj dejiská súťaží v rokoch 1985, 2000 a 2013. 
8. júla 2015 bola hala Ericsson Globe v Štokholme oznámená ako organizátor. Kapacita haly je približne 16 000 divákov a bežne je využívaná na zápasy Švédskeho národného hokejového mužstva a koncerty rôznych domácich, či zahraničných hviezd. Zároveň hala organizovala Eurovision Song Contest 2000 a finálové kolá Melodifestivalen, švédskeho národného finále pre ESC, v rokoch 1989 a 2002 až 2012. 
Súťaže ESC organizované vo Švédsku:
Proces výberu.
SVT si stanovila podmienky, na základe ktorých vybrala dejisko súťaže:
Účastníci.
Účasť v súťaži potvrdilo celkovo 43 krajín. Do súťaže sa vrátila Bosna a Hercegovina,Chorvátsko,Bulharsko a Ukrajina, ktorá vynechala len súťaž v roku 2015.
Pravidlá súťaže ponechávajú jednotlivým národným vysielateľom voľnú ruku pri spôsobe nominácie svojho reprezentanta. Najčastejšími spôsobmi nominácie sú:
Do úvahy pripadajú aj rôzne variácie týchto dvoch spôsobov, kedy vysielateľ zvolí interpreta a verejne sa vyberá pieseň, prípadne sa pre pieseň hľadá interpret. Národné kolo môže mať podobu samostatnej televíznej súťaže, alebo sa národným kolom stane prestížna hudobná súťaž, ktorá sa v krajine koná (napr. v Taliansku hudobný festival v San Reme, vo Švédsku Melodifestivalen a podobne). 
Semi finále 1.
V prvom semifinále sa zúčastnilo 18 krajín. Francúzsko, Španielsko a Švédsko hlasovali v tomto semifinále.
Semi finále 2.
V druhom semifinále sa zúčastnilo 18 krajín. Nemecko, Taliansko a Spojené kráľovstvo hlasovali v tomto semifinále. Rumunsko malo pôvodne vystupovať ako 12. v poradí, ale kvôli dlhom TVR voči EBU bolo diskvalifikované.
Železničná trať Golmud – Lhasa

Železničná trať Golmud – Lhasa alebo Čhingchajsko-tibetská železnica spája hlavné mesto Tibetskej autonómnej oblasti (TAO), Lhasu, so zvyškom Čínskej ľudovej republiky. Oficiálny názov je "trať Qingzang", teda trať spájajúca provinciu Čching-chaj (Qinghai) s Tibetom.
Je dlhá 1142 km, prechádza mnohými horskými priesmykmi (Železničná stanica Tanggulla sa nachádza vo výške ), tunelmi (najdlhší meria 4,264 km a 1338 m dlhý tunel Feng-chuo-šan v nadmorskej výške je najvyššie položeným tunelom na svete) aj po mnohých mostoch (celkom 675 mostov). Jej výstavba začala v roku 2001 a trvala päť rokov. Železnica má oficiálne slúžiť k rozvoju Tibetu, je však tiež kritizovaná; mnohí namietajú, že bude slúžiť na presadzovanie moci ČĽR a k prílivu ďalších Číňanov do oblasti. 
Medzi Golmud a Lhasou je 44 staníc a výstavba ďalších 13 bola plánovaná. Z uvedených 44 staníc je 38 neobsadených a deväť staníc je vyhliadkových. Každú súpravu tiahnu tri motorové rušne, vyrobené firmou GE v Pensylvánii. Vlak je plne klimatizovaný a jazdí rýchlosťou 100 - 120 km/h.
Výstavba trate.
Už od obsadenia Tibetu Čínskou ľudovou republikou na začiatku 50. rokov 20. storočia snívala Ústredná vláda Čínskej ľudovej republiky o vybudovaní železnice, ktorá by nové územia, patriace pod vládu Pekingu, spojila s čínskym vnútrozemím. Bola vyslaná výprava odborníkov, ktorí mali preskúmať možnosť takú dráhu vybudovať, vzhľadom na nedostatok vhodných technológií a peňazí však z plánu zišlo.
Výstavba sa tak mohla uskutočniť až v čase veľkého ekonomického rastu krajiny, nakoľko bola technicky veľmi náročná (v horách a vo vysokých nadmorských výškach). Na celej stavbe pracovalo vyše 200 000 robotníkov. Slávnostné otvorenie trate sa konalo 1. júna 2006 za účasti prezidenta republiky. Celkové náklady na stavbu sa vyšplhali na 3,68 miliardy USD. 
Čínska vláda počíta s ďalšou výstavbou železníc na Tibetskej náhornej plošine. Prvým dokončeným predĺžením je železnica z Lhasy do Žikace. Do roku 2020 počíta vláda aj s traťou cez Ňingthri do Jün-nanu.
Železničná trať Lhasa – Žikace

Železničná trať Lhasa – Žikace spája hlavné mesto Tibetskej autonómnej oblasti (TAO), Lhasu, s druhým najväčším mestom TAO, Žikace.
Výstavba trate s dĺžkou 253 km začala v roku 2010 a celá sa nachádza v nadmorskej výške 3600 - Železnica bola slávnostne otvorená 15. augusta 2014 a prvá vlaková súprava z Lhasy vycestovala o deň neskôr. Následné predĺženie počíta s ďalším približovaním k hraniciam s Indiou a Nepálom a následným medzinárodným prepojením.
Na úseku bolo vybudovaných 96 mostov v celkovej dĺžke 45 km a 29 tunelov s celkovou dĺžkou 70 km. Celkom tunely a mosty predstavujú 45% z celkovej dĺžky úseku. Trať má 14 zastávok, z toho osobné vlaky obsluhujú len 6 staníc. Ostatné zastávky slúžia iba nákladným vlakom. Počas výstavby železnice bolo pozdĺž úseku vyťažené množstvo nerastných surovín a odvezených do čínskeho vnútrozemia. Vlaky z Lhasy do Žikace a späť jazdia len raz denne a cesta trvá tri hodiny.
Staničenie.
Výstavba úseku vyvolala protesty zo strany Tibeťanov, ktorí sa obávajú prílivu čínskych migrantov do regiónu.
Žžonka

Žžonka () je (v ruskom prostredí) alkoholický nápoj pripravený z cukru, citrónovej šťavy (príp. šťavy z iného ovocia), korenia a koňaku alebo rumu, ktorý sa na chvíľu zapáli.
Cyklopamín

Cyklopamín je teratogén vyskytujúci sa v rastline "Veratrum californicum". Spôsobuje vrodené vady ako holoprozencefália a vývoj iba jedného oka (kyklopia). Cyklopamín je užitočný pri výskume role génovej rodiny Hedgehog (Hh) pri normálnom vývine, je takisto potencionálnym liekom na určité druhy rakovín.
Cyklopamín bol pomenovaný podľa jednookých jahniat, ktoré sa narodili ovci ktorá sa pásla na divo rastúcej "Veratrum californicum" na farme v Idaho. V roku 1957 začalo Americké ministerstvo poľnohospodárstva 11 ročné vyšetrovanie, ktoré viedlo k identifikácii cyklopamínu ako príčinu vrodených vád.
Christopher Walken

Christopher Walken (narodený ako Ronald Walken; * 31. marec 1943, Astoria, New York, USA) je americký herec, ktorý stvárnil viac ako sto divadelných a filmových úloh, filmový scenárista a režisér. 
V roku 1978 získal Oscara za vedľajšiu úlohu vo filme "Lovec jeleňov". Účinkoval tiež v snímkach "Na dosah", "Kráľ New Yorku", "Batman sa vracia", "Pravdivá romanca", "" alebo v bondovke "Vyhliadka na vraždu". Zahral si v niekoľkých hudobných videoklipoch, napríklad v piesni "Live to Tell", naspievanej Madonnou, ktorá propagovala drámu "Na dosah", alebo vo videu skupiny Fatboy Slim.
Christopher Walken ako šestnásťročný mal brigádu ako krotiteľ levov v cirkuse.
Martin Landau

Martin Landau (* 20. jún 1928, Brooklyn, New York, New York, USA – 15. júl 2017, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec, držiteľ Oscara za najlepší mužský herecký výkon vo vedľajšej úlohe vo filme "Ed Wood" z roku 1994.
Jeho dcérou je herečka Juliet Landau.
Cliff Robertson

Clifford Parker Robertson, III (* 9. september 1923, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 10. september 2011, New York, New York, USA) bol americký herec. 
V roku 1968 získal cenu Oscara za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe vo filme "Charly". Zahral si napríklad vo filme "Spider-Man" rolu Bena Parkera.
Eurydamas z Kyrény

Eurydamas ("Eurydamas") bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v boxe.
Eurydamas z líbyjskej Kyrény sa stal legendou po finálovom súboji v boxe na olympijských hrách. Keď utržil úder, ktorý mu vylámal niekoľko zubov, nedal na sebe nič znať, zuby prehltol a so zatvorenými ústami pokračoval v súboji a zvíťazil. Dátum jeho olympijského víťazstva je neznámy. S veľkou pravdepodobnosťou to ale bolo za rímskych čias, lebo staroveký autor Klaudios Ailianos uvádza, že bojoval s „ozbrojenými päsťami" (), odvodené od "caedo", „skoliť", „zabiť". Boli to kožené šnúrovacie rukavice, do ktorých sa namiesto kožených zosilňovacích pásov zašívali olovené alebo železné guľky a platničky.
Box sa stal olympijskou disciplínou na 23. hrách v roku 688 pred Kr. V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá. Dovoľovalo sa všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Antikaviareň

Antikaviareň (tiež "Time Club") je verejný podnik sociálneho zamerania, ktorý sa stal populárnym okolo roku 2011 v Rusku a krajinách SNŠ. Antikaviareň je miesto pre stretávanie a trávenie (voľného ale aj pracovného) času, ktoré je koncipované ako kaviareň alebo klub, ktorý si zákazníci môžu krátkodobo "prenajať". Je to podnik skôr pre komunikáciu než konzumáciu, ale zákazník si môže dať dobrý čaj, kávu a ďalšie nápoje. Antikaviarne vždy zaručujú aj občerstvenie a dezerty, spoločenské hry, coworking, prístup k internetu a možnosť zhliadnutí filmov či hranie videohier (Xbox, PlayStation atď.). Za žiadnu z týchto služieb sa neplatí, spoplatnený je len čas strávený v antikaviarni. Skoro do všetkých podnikov tohto formátu si zákazník môže priniesť vlastné jedlo alebo si ho objednať z reštaurácie.
Dejiny.
Slovo antikaviareň (anticafé) vzniklo pomerne nedávno. Predpona "anti" sa používa ako výraz záporu či negácie, čo v spojení so slovom "café" (kaviareň) vyjadruje, že sa jedná o podnik, ktorý tvorí protipól klasickej "komerčnej" kaviarne. Tento koncept vymyslel a prvýkrát zrealizoval spisovateľ Ivan Mitin v decembri 2010 v Moskve. V roku 2012 došlo v Rusku a na Ukrajine k naozajstnému boomu antikaviarní. Spája ich jedno dôležité pravidlo: nepijú sa tu alkoholické nápoje, nefajčí sa a nepoužívajú sa zbytočné vulgárne výrazy. Antikaviarne sa otvárajú aj v Bielorusku, na Ukrajine a prvá európska antikaviareň sa objavila v septembri roku 2012 v Paríži. Presne o rok neskôr bola otvorená prvá antikaviareň v Strednej Európe, a to v Česku v kúpeľnom meste Poděbrady. Koncom 2013 roku začala fungovať Londýnska pobočka ruskej antikaviarni Ziferblat.
Peter Finch

Peter Finch (* 28. september 1916, Londýn, Spojené kráľovstvo† 14. január 1977, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol austrálsky herec.
V roku 1976 získal Oscara za najlepší herecký výkon v americkom filme "Network".
Chaireas

Chaireas ("Chaireas") môže byť:
ÚLK

ÚLK môže byť:
Tășnad

Tășnad (, ) je mesto v Sutumarskej župe v Rumunsku. Pod mesto patrí 5 dedín: Blaja (), Cig (), Raţiu (), Sărăuad () a Valea Morii (). Asi od centra mesta sa nachádzajú termálne kúpele, známe tu i v zahraničí.
História.
Mesto vzniklo ako výsledok veľmi dlhého vývoja. Archeologické nálezy dokazujú sídlo v týchto miestach od neolitu až podnes. Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1021, z dokumentu "„Nicolaus Mester Tasnadi plebanus“". Štatút mesta získal Tășnad v roku 1968.
Geografia.
Mesto sa nachádza v južnej časti župy Satu Mare, v historickom regióne Sedmohradsko. Klíma je tu teplá, s priemernou ročnou teplotou 9 - 10 °C. Priemerné ročné zrážky sú 550 - 660 mm. Priemerná rýchlosť vetra je 2,6 - 3,5 m/s.
Junior Eurovision Song Contest 2015

Junior Eurovision Song Contest 2015 bol 13. ročník súťaže Junior Eurovision Song Contest. Konal sa v hale Arena Armeec v Sofii. Na rozdiel od Eurovision Song Contest tu neplatí pravidlo, že víťazná krajina automaticky získava možnosť hosťovať ďalší ročník. Aj napriek ponuke od Európskej vysielacej únie (EBU) pre víťazné Taliansko bolo 26. januára 2015 oznámené, že súťaž bude hosťovať Bulharsko. Súťaž vyhrala Malta s pesničkou „Not My Soul“, ktorú spieva Destiny Chukunyere.
Účastníci.
Účasť 17 krajín. Po prvýkrát sa zúčastní Írsko. Po dvoch rokoch sa vracia Albánsko a po ročnej pauze Severné Macedónsko. Naopak zo súťaže sa odhlásili Cyprus, Švedsko a Chorvátsko.
Ardud

Ardud (, , ľudovo Pădureni) je mesto v Satumarskej župe v Rumunsku. Nachádza sa 20 km južne od mesta Satu Mare, ktoré je centrom tejto župy.
Dejiny.
Sídlo je prvý raz písomne doložené z roku 1215 ako "Herdeud". Do roku 1918 bolo súčasťou Rakúsko-Uhorskej monarchie. V roku 2006 získalo štatút mesta. Na kopci nad mestom sa nachádza neogotická pevnosť z roku 1481, pôvodne strážiaca obchodnú cestu údolím a brániaca mesto pred Turkami, v roku 2012 zrekonštruovaná a veža pevnosti dnes slúži ako rozhľadňa.
Aa (Indonézia)

Aa je sídlo v provincii Sulawesi Selatan v Indonézii. Nachádza sa na severe juhozápadného výbežku ostrova Sulawesi. Najbližšími okolitými sídlami sú Sarapung ležiaci severozápadne od Aa a Petarian nachádzajúci sa na severvýchode.
Carei

Carei (, ) je mesto v Satumarskej župe v Rumunsku. Súčasťou mesta je dedina Ianculești. Nachádza sa 35 km od Satu Mare a 90 km od Oradea.
Dejiny.
Názov mesta nájdeme po prvýkrát v dokumente z roku 1320, kde sa spomína ako "villa Karul", no podľa všetkého obec existovala už skôr. V 14. storočí tu bola malá osada s hlinenými domami okolo kaštiela Károlyiovcov, ktorí ju vlastnili.
V roku 1727 tu začína pracovať piaristické gymnázium. V roku 1754 tu gróf Ferencz Károlyi založil prvú kníhtlač v Satumarskej župe a v roku 1765 prvú lekáreň. Z osemnásteho storočia je v meste známych niekoľko prípadov pálenia čarodejníc. Od 19. storočia v meste pokračuje urbanizácia, ktorá vyvrcholí počas vlády Nicolae Ceaușescu, kedy postupuje masívna výstavba po celom Rumunsku.
Akadémia hebrejského jazyka

Akadémia hebrejského jazyka (, "ha-Akademija la-Lason ha-ivrit") je najvyššia inštitúcia moderného hebrejského jazyka. Bola založená v roku 1890 ako "Hebrejský jazykový výbor" v Jeruzaleme. V roku 1953 bola nahradená Akadémiou hebrejského jazyka pri Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme v komplexe Giv'at Ram.
Becalelova akadémia umenia a dizajnu

Becalelova akadémia umenia a dizajnu () je národná škola umenia a dizajnu v Izraeli, založená v roku 1906 litovsko-židovským umelcom Borisom Šacom. Pomenovaná je po biblickej postave Becal'elovi, ktorého Mojžiš poveril stavbou stanu stretnutia. Nachádza sa v areáli Hebrejskej univerzity na hore Skopus v Jeruzaleme, s niektorými ďalšími malými areálmi v Jeruzaleme a Tel Avive.
Múzeum biblických krajín

Múzeum biblických krajín () je múzeum venované dejinám starovekých krajín a kultúram napísaných v židovskej biblii. Nachádza sa v meste Jeruzalem v areále Givat Ram, kde okrem neho leží aj Izraelské múzeum a Národný kampus pre archeológiu Izraela.
Chaireas zo Sikyónu

Chaireas ("Chaireas") bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Chaireas, syn Chairémóna zo Sikyónu, bol na hrách v Olympii korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Dátum týchto hier je neznámy, dá sa len vymedziť približne do rokov 400 až 352 pred Kr.. Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr. V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá ako dnešný. Pravidlá antického boxu totiž dovoľovali všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu zaznamenal, že v posvätnom okrsku olympijskej "Altidy" videl sochu Chairea. Pausanias o tom uvádza:„"Pri sikyónskom Chaireovi, chlapčenskom pästnom zápasníkovi, je nápis, že zvíťazil mladý, a že bol synom Chairémóna, taktiež je zapísaný ten, kto to dielo zhotovil, totiž Asterión, syn Aischylov.""
Vera&amp;John

Vera&amp;John je online kasíno so sídlom na Malte. Kasíno prevádzkuje firma Dumarca Gaming Ltd, ktorej materskú spoločnosť Dumarca Holdings PLC v roku 2015 prevzala spolocnosť Intertain Group Ltd. Spolocnosť Intertain Group Ltd je evidovaná na torontskej burze. Kasíno Vera&amp;John je regulované a má licenciu od Maltskej komisie pre hazard (Malta Gaming Authority) a Britskej komisie pre hazard (British Gambling Commission). Online kasíno Vera&amp;John založil Jorgen Nordlund, predtým známy aj tým, že založil Maria Bingo, ktoré v roku 2007 prevzala spoločnosť Unibet za 54 miliónov libier.
Andrea Mantegna

Andrea Mantegna (* 1431, Isola di Carturo, Taliansko† 13. september 1506, Mantova) bol taliansky renesančný maliar, zať Jacopa Belliniho. Bol to jeden z najdôležitejších maliarov ranej renesancie.
Životopis.
Narodil sa v Isola di Carturo pri Padove na severe Talianska v oblasti Benátska ako druhý syn tesára Biagioa. V jedenástich sa stal žiakom Francesca Squarciona, maliara z Padovy, ktorý so po smrti jeho rodičov adoptoval. 
Už v roku 1448 namaľoval oltár sv. Sofie v kostole sv. Sofie v Padove a dostal spolu s Nicolasom Pizzolom zákazku vyzdobiť maľbou polovicu kaplnky Ovetari padovského kostola Eremitani. O pár rokov neskôr realizoval fresky znázorňujúce príbeh sv. Krištofa. Prvýkrát sa oženil s Nicolasiou Belliniovou, dcérou Jacopa Belliniho a sestrou maliarov Gentila a Giovanniho. Po svadbe, ovplyvnený svokrom a Donatellom, dokončil obraz sv. Zenóna vo Verone, ktorý financoval najvyšší notár Gregorio Correr.
Štátny znak Dánska

Štátny znak Dánska má dve verzie a to znak malý (štátny) a veľký (kráľovský). Malý znak reprezentuje celé Dánsko a je používaný ako jeho národný znak. Veľký resp. kráľovský znak je od roku 1972 skôr používaný ako znak kráľovnej a vládnucej dynastie než ako štátny znak.
Verzia znaku.
Štátny znak.
Štátny znak tvorí zlatý štít s tromi modro zafarbenými kráčajúcimi levmi. Medzi nimi je deväť červených srdiečok. Na štít znaku je položená kráľovská koruna. Z toho znaku vychádzali aj Estónci pri vytváraní svojho štátneho znaku. Tri modrí kráčajúce levy sú totiž v znaku estónskeho Tallinnu, ktorý založil kráľ Valdemar II. Víťazný. A keďže štátny znak Estónska vychádza zo znaku Tallinna je podobný štátnemu znaku Dánska. 
Kráľovský znak.
Kráľovský znak má štvrtky štít pomocou kríža zo štátnej vlajky. V jeho prvej a štvrtom poli sú tri modrí kráčajúci levy s deviatimi srdiečkami. V poli druhom sú len dva modrí levy na zlatom podklade. Tretie pole kráľovského znaku je polený v hornej časti a polceno v dolnej časti. Horné modré pole obsahuje tri zlaté koruny - znak Švédska. V heraldicky pravom dolnom poli je na modrom podklade strieborný baran - znak Faerských ostrovov a v ľavom dolnom poli je strieborný medveď na modrom podklade - znak Grónska. Do stredu celého kráľovského znaku je položený srdcový štítok, ktorý zobrazuje dve červené brvná na zlatom poli symbolizujúce dynastiu Oldenburkov.
Semmering (lyžiarske stredisko)

Semmering je najstaršie lyžiarske stredisko v Európe. Stredisko bolo založené ešte roku 1888 a dnes patrí ku klasickým rakúskym lyžiarskym strediskom, ktoré fungujú v priebehu celého roku. Súčasťou strediska sú zjazdovky, sánkarská dráha aj moderný bicyklový park. Okolie tiež poskytuje možnosť pešej tusitiky po okolitých kopcoch a okolí horských jazier..
Poloha.
Semmering sa nachádza na hranici Dolného Rakúska a Štajerska na výške 1 000 m n. m. a je obklopený lesmi. Mesto Semmering leží v okrese Neunkirchen, približne v 100 km od Viedne. 
Infraštruktúra.
Lyžiarska sezóna sa pravidelne začína v polovici novembra a trvá až do začiatku apríla. Nachádza sa tu 14 km zjazdoviek pre denné lyžovanie (z nich 3 km – pre začiatočníkov, 10 km pre lyžiarov strednej úrovne a 1 km pre náročných lyžiarov). 13 km zjazdoviek je upravených pre možnosti nočného lyžovania. Zjazdovky okolo Semmeringu sú považované za jedny z najlepšie osvetlených vo svete. Rovnako sa tu nachádza 12 km tratí pre bežecké lyžovanie a 3-kilometrová sánkarská dráha s nočným osvetlením.
Nachádza sa tu 19 hotelov, najstarší z nich Grand Hotel Panhans je významnou historickou pamiatkou. V lete je v okolí k dispozícii 185 km peších chodníkov. Semmerinská železnica je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Remeselnícky dom

Remeselnícky dom v minulosti ("Živnostenský dom, Remeselnícky domov učňov Gabriela Baroša") je budova v Žiline na ulici Kálov č. 10. Bola dokončená v roku 1910 v secesnom štýle. Patrí medzi kultúrne pamiatky Slovenska
Priečelie budovy tvoria dve postranné vežičky. Medzi vežičkami je socha Gabriela Barossa, ktorý v Žiline založil súkennú farbiku – neskoršia Slovena. Pod vežičkami sú reliéfy s postáv, ktoré znázorňujú remeslá ako kováč, krajčír, mlynár atď.
V roku 1960 v budove provizórne sídlila Stredná priemyselná škola stavebná, neskôr aj konzervatórium a obchodná akadémia.
Boutas z Milétu

Boutas (iné názvy: Bútas, Butas, "Boutas", iný prepis: "Bútas") bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Boutas, syn Polyneika z Milétu, bol na hrách v Olympii korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Dátum jeho olympijského víťazstva je neznámy. Box dorastencov sa stal olympijskou disciplínou na 41. hrách v roku 616 pred Kr. V starovekom Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá ako dnešný. Pravidlá antického boxu totiž dovoľovali všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias počas prehliadky olympijskej "Altidy" videl i sochu Bouta. Pausanias o tom uvádza:„"Je tu umiestnený tiež milétsky Bútas, syn Polyneika, víťaz v pästnom zápase medzi chlapcami...""
Zoznam kníh Agathy Christie

Toto je zoznam kníh napísaných Agathou Christie. V zozname nie sú zahrnuté kratšie práce (poviedky, básne, novely), sú tu uvedené iba zbierky, v ktorých vyšli. Ak bola kniha preložená do slovenského, alebo českého jazyka, v zozname je uvedený aj názov, pod akým kniha vyšla v preklade; v prípade, že kniha vyšla v preklade do oboch jazykov, je slovenský názov uvedený ako prvý. Niektoré knihy vyšli pod pseudonymom Mary Westmacott – tieto knihy sú romanticko-psychologické romány. Romány "Zabudnutá vražda" a "Opona" boli napísané cez 2. svetovú vojnu počas náletov na Londýn a uložené v trezore. Knižne vyšli až v rokoch ktoré sú uvedené v tabuľke.
Detektívi, ktorí sa vyskytujú v diele Agathy Christie (v tabuľke sú iba ich priezviská): Hercule Poirot, slečna Jane Marplová, manželia Tommy a Tuppence Beresfordovci, Ariadne Oliverová, superintendant Battle, Parker Pyne, Harley Quin a plukovník Race.
Kranaos (rozlišovacia stránka)

Kranaos ("Kranaos") môže byť:
Skupina J&amp;T

Skupina J&amp;T alebo skupina J &amp; T je veľká skupina podnikov vlastnená prevažne Ivanom Jakabovičom a Jozefom Tkáčom a/alebo Patrikom Tkáčom. Vznikla v roku 1994/1995 na Slovensku, od roku 2016 má už ale hlavné sídla v Česku a na Cypre a významným akcionárom sa stala China Energy Limited Company. Od roku 2014 sa právne delí (najmä) na dve časti (skupiny, holdingy):
Podrobnosti pozri v článkoch o týchto dvoch materských spoločnostiach.
J &amp; T PRIVATE EQUITY GROUP

J &amp; T PRIVATE EQUITY GROUP LIMITED (neformálna skratka J&amp;TPEG) je podnik so sídlom na Cypre, materská spoločnosť nefinančnej časti skupiny J&amp;T. Založený bol v decembri 2013.
O finančnej časti skupiny J&amp;T pozri J&amp;T FINANCE GROUP SE.
Vlastníci.
Podľa oznámenia z decembra 2013 má v podniku J &amp; T PRIVATE EQUITY GROUP LIMITED vlastniť Patrik Tkáč 19,9 %, Ivan Jakabovič, Jozef Tkáč, Mário Hoffmann, Branislav Prieložný, Igor Rattaj, Peter Korbačka a Martin Fedor po 9,9 % a Miloš Badida a Jarmila Jánošová po 5,4 %. Mário Hoffmann svoj podiel v lete 2015 predal.
Vlastnené alebo inak financované podniky.
Podľa oznámenia z decembra 2013 má vzniknúť nasledujúca situácia: 
Uvedené holdingy boli ovládané skupinou J&amp;T už pred vznikom J&amp;T PRIVATE EQUITY GROUP LIMITED.
Prostredníctvom slovenskej spoločnosti Diversified Retail Company, a.s., ktorej jediným akcionárom je cyperská spoločnosti Cannell Equity Limited, ktorú (pravdepodobne) vlastní skupina J&amp;T, vlastní skupina J&amp;T (pravdepodobne) aj časť kníhkupectva Panta Rhei.
Spoločnosti a značky spadajúce pod TERNO Group, k.s. (t.j. Terno, Diligentia - Moja Samoška a Hypernova) nie sú vo vlastníctve skupiny J&amp;T, ale len (priamo či nepriamo) jej bývalých významných predstaviteľov.
Tetovo

Tetovo (, , ) je piate najväčšie mesto v Severnom Macedónsku. Leží na západe krajiny na úpätí Šarskej planiny, na riečke Pena, ktorá sa v rozšírenom údolí asi 8 km východne vlieva do rieky Vardar. Hranica s Kosovom je vzdialená približne 16 km.
Tetovo je sídlom rovnomennej opčiny o rozlohe 1080 km². V roku 2002 žilo v opčine celkovo 88580 obyvateľov, z toho v samotnom meste cez 52900 obyvateľov. Viac ako polovicu z nich tvorili Albánci (28897) a približne tretinu Macedónci (18555). Ďalej tu žilo 2352 Rómov, 1878 Srbov, 587 Turkov, 156 Bosniakov a niekoľko stoviek príslušníkov ďalších národností. Najmä počet Albáncov sa počas 20. storočia prudko zvýšil.
V roku 2001 bolo Tetovo jedným z dejísk ozbrojeného konfliktu medzi Macedónskou vládou a povstalcami z proalbánskej Národnej oslobodzovacej armády. Počas konfliktu utiekli z Macedónska stovky obyvateľov Tetova.
Najvýznamnejšou pamiatkou je tzv. "Maľovaná mešita" (), vystavaná roku 1495 a prestavaná v roku 1833, na ktorej vynikajú najmä zdobené exteriéry. Z ďalších islamských stavieb je tu zachované dervišské posvätné miesto "Arabati Baba Teḱe" zo 16. storočia. K videniu sú tiež ruiny tetovskej pevnosti postavené Osmanmi začiatkom 19. storočia. V Tetove je aj množstvo pravoslávnych chrámov, napr. Chrám sv. Cyrila a Metoda alebo sv. Bohorodičky.
Od roku 1994 tu pôsobí "Tetovská univerzita" a v roku 2001 vznikla "Univerzita juhovýchodnej Európy". Mesto má dobré cestné spojenie s hlavným mestom Skopje, leží tu aj stanica trati Skopje - Tetovo - Gostivar - Kičevo (3 páry vlakov denne v roku 2009).
Životopis

Životopis môže byť:
Talianske vzdušné sily

Talianske vzdušné sily (; doslova: "Vojenské letectvo") sú leteckou zložkou talianskych ozbrojených síl.
Dňa 28. marca 1923 vzniklo Regia Aeronautica ("Kráľovské letectvo"). V roku 1940 Taliansko vstúpilo do druhej svetovej vojny, po ktorej vstúpilo do NATO.
K 15. marcu 2010 v talianskych vzdušných silách slúžilo 44 000 vojakov, z toho 5 700 dôstojníkov, 26 280 poddôstojníkov a 12 020 dobrovoľníkov. V roku 2014 bolo v službe 557 lietadiel.
Přemyslovský krucifix

Přemyslovský krucifix (z Jihlavy), Přemyslovský kríž je gotický drevený krucifix (plastika ukrižovania Ježiša) z prvej polovice 14. storočia. V roku 2010 bol nariadením vlády zaradený medzi národné kultúrne pamiatky. Do roku 1994 bol vystavený v kostole sv. Ignáca z Loyoly v Jihlave. Potom, čo bola plastika v Prahe nákladne reštaurovaná, zostala vystavená v obrazárni pražského Strahovského kláštora.
Popis.
Krucifix z polychromovaného topoľového dreva meria zhruba dva metre a znázorňuje Ježiša Krista na kríži v tvare písmena Y (čo predstavuje symbol stromu života).
Pôvod diela.
Podľa legendy kríž do Jihlavy venovanl Přemysl Otakar II., alebo Přemysl Otakar I. Dielo však pravdepodobne vzniklo okolo roku 1330. a do Jihlavy sa dostal v 14. storočí z Nemecka a bol určený zrejme pre dominikánsky kostol sv. Kríža. Potom doputoval do jezuitského kostola sv. Ignáca z Loyoly, do ľavej bočnej kaplnke hneď pri vchode. Tam bol do roku 1994, kedy bol v Prahe reštaurovaný. Kvôli nevhodným klimatickým podmienkam v Jihlave zostal v Prahe, kde je vystavený v obrazárni Strahovského kláštora. Replika originálu je od roku 2012 umiestnená v jihlavskom kostole sv. Jakuba.
Význam.
Historickou a umeleckou hodnotou patrí medzi najvýznamnejšie zo skupiny bolestných krucifixov v Európe. Na svete je len niekoľko desiatok podobných krížov.
Hotel Avion

Hotel Avion je funkcionalistická budova stojaca v centre Brna v Českej ulici blízko náměstí Svobody.
História.
Budovu navrhol v 20. rokoch 20. storočia architekt Bohuslav Fuchs na pozemku s priečelnou stranou širokou len 8 metrov. Stavba bola dokončená roku 1928. Od počiatku slúži ako hotel s 50 izbami, v prízemí je kaviareň. V 60. rokoch bola zapísaná na zoznam kultúrnych pamiatok. Od 80. rokov prebiehali čiastočné opravy, pri ktorých však boli necitlivými zásahmi odstránené prvky pôvodného vybavenia. Dlhodobo sa jej stav zhoršoval.
Hotel v roku 2005 zakúpil člen cirkusového rodu Stanislav Berousek. V roku 2010 bol hotel Avion zaradený na zoznam národných kultúrnych pamiatok. Majiteľ ho uzavrel na vykonanie rekonštrukcie podľa projektu architektky Evy Jiřičnej. Nepodarilo sa mu však zhromaždiť potrebné financie, napr. v roku 2009 márne žiadal o dotáciu z "Regionálneho operačného programu Juhovýchod". Chcel hotel aj predať, nenašiel však kupca.
Opis.
Hotelu dominuje fasáda s veľkými oknami; recepcia je umiestnená blízko hlavného vchodu. Miestnosť kaviarne zasahuje do troch podlaží. V nej vystavuje svoju tvorbu sochárka Magdalena Jetelová. Z vyšších poschodí sa otvára výhľad na Špilberk a katedrálu sv. Petra a Pavla na Petrove.
Kranaos zo Sikyónu

Kranaos ("Kranaos") bol v roku 145 víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Kranaos zo Sikyónu bol v Olympii korunovaný vencom na 231. hrách v roku 145 za víťazstvo v behu na jedno stadion. Na olympijských hrách bol beh na jedno stadion (192,27 metra) najstaršou súťažnou disciplínou, zavedenou už na prvých hrách, t. j. v roku 776 pred Kr. a jedinou do roku 720 pred Kr., keď do programu hier zaradili aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zavedení ďalších súťažných disciplín vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Aa (architekt)

Aa (transkripcia hieroglyfického písma: ˁ3), možno AaAa (ˁ3ˁ3), bol staroegyptský architekt žijúci počas Strednej ríše, titulovaný ako „dozorca nad stavebníkmi“ (imy-r3-iqdw) alebo „veľký dozorca nad stavebníkmi“ (imy-r3-iqdw-ˁ3). Jeho meno sa nachádza na Sahepuovej pohrebnej stéle zo severnej nekropoly v Abydose. Problematické je určiť, či „Aa“ (v staroeg. „veľký“) je časťou jeho mena alebo súčasťou titulu, pričom tiež nie je známy jeho vzťah k držiteľovi stély.
Hradište (vrch v Malej Fatre)

Hradište () je vrch v Malej Fatre v okrese Martin na Slovensku. Vrch sa nachádza mimo hlavného hrebeňa pohoria, vysunutý smerom do Turčianskej kotliny. V masíve kopca možno nájsť malé ložiská uhlia, na vrchole sú navŕšené valy niekdajšieho hradiska.
História.
Vrch, ako napovedá i názov, bol osídlený už veľmi dlhú dobu. Prvé osídlenie sa podľa keramiky nájdenej v hline, ktorú vykopali nelegálni hľadači pokladov, datuje do obdobia ľudu Lužickej kultúry. Z tohoto obdobia pochádza aj poklad železných ihlíc, nájdený pri stavbe cesty na Martinské hole. Potom Hradište na čas spustlo, aby bolo opäť osídlené v stredoveku, ako hrádok, pravdepodobne s kolovým opevnením a jednou vežou. Keď bol opustený tento, osídlenie sa sem už nikdy nevrátilo. Dnes možno vidieť len zvyšky bývalých valov a navŕšený kopec, na ktorom pravdepodobne stála veža. Archeologický výskum tu zatiaľ neprebehol.
Menandros

Menandros alebo Menander ("Menandros", ) môže byť:
Izraelská akadémia prírodných a humanitných vied

Izraelská akadémia prírodných a humanitných vied (, ) je akadémia vied v Izraeli so sídlom v Jeruzaleme, zriadená v roku 1961. Medzi jej ciele patrí napríklad posilnenie kontaktov medzi vedcami prírodných a humanitných vied, kultivovanie a podpora akademického a vedeckého úsilia, poskytovanie rád vláde vo veci výskumných projektov národného významu a zabezpečovanie reprezentácie Izraela v medzinárodných inštitúciách a konferenciách. Tvorí ju približne 100 popredných izraelských akademikov a sídli vedľa rezidencie izraelského prezidenta na námestí Alberta Einsteina. Od roku 2010 je prezidentkou akadémie profesorka Rut Arnonová.
Akadémia začala a financuje niekoľko výskumných projektov. V oblasti prírodných vied ide napríklad o regionálny výskum v rámci geológie a fauny a flóry krajiny Izrael. Sprostredkováva tiež účasť izraelských vedcov v medzinárodných výskumných projektoch (napr. pri Európskej organizácii pre jadrový výskum alebo pri Európskom centre pre synchotrónové žiarenie). V humanitnej oblasti financuje štúdium hebrejskej Biblie a Talmudu, židovských dejín, filozofie, umenia, ale aj hebrejského jazyka, prózy a poézie.
Prezidenti.
Počas existencie Izraelskej akadémia prírodných a humanitných vied sa v jej čele na poste prezidenta akadémie vystriedala rada vedcov. Boli nimi:
Belgické vzdušné sily

Belgické vzdušné sily (; ; doslova: "Letecká zložka") sú letecká zložka belgických ozbrojených síl. Belgické vzdušné sily boli založené v roku 1909 ako "Compagnie des Ouvriers et Aérostiers" a patria medzi najstaršie vzdušné sily na svete. V súčasnosti v nich slúži približne 6 000 mužov a žien.
Veliteľom je od 23. júla 2009 generálmajor letectva Frederik Vansina.
História.
Založenie belgického letectva a prvé roky jeho existencie.
Belgické letectvo bolo založené v roku 1909 na podnet kráľa Alberta, ktorý videl veľký potenciál prvých lietadiel vo vojenskom využití. Zhodou okolností, práve v tom istom roku, získal barón Pierre de Caters oprávnenie civilného pilota a hneď potom zakladá civilnú leteckú školu. Do konca roka 1910 zložili v tejto škole pilotské skúšky prví traja poručíci belgickej armády: Baudoin de Montens d'Oosterwyck, Alfred Sarteel a Georges Nelis. 
Na jar v roku 1911 zakladá novovzniknuté belgické letectvo svoju vlastnú leteckú školu, ktorá pozostávala z piatich pilotov, dvoch mechanikov a jedného pracovníka s drevom. Táto prvá škola vojenského letectva získava svoje prvé lietadlo od kráľa Alberta, ktorý ho dostal do daru od baróna Catersa.
Dňa 12. septembra 1912 si poručíci Nelis a Stellingwerff pripísali významné prvenstvo, keď ako prví Európania spustili guľometnú streľbu z kabíny lietadla. Zatiaľ čo pilot Nelis letel nízko nad zemou, Stellingwerff vystrelil salvu na plachtu, pripevnenú kolíkmi k zemi. Hoci boli obaja poručíci za toto správanie ihneď disciplinárne potrestaní, už o rok neskôr sprevádzal Nelis veliteľa Émile Mathieu do Anglicka. Tam, na základni Hendon, predviedli vzdušné využitie guľometu Lewis. V dôsledku toho prijali Briti guľomet Lewis do výzbroje svojej Royal Air Force. Paradoxom bolo, že belgické letectvo tak nespravilo a do prvej svetovej vojny vstúpilo s lietadlami, určenými výhradne na prieskumné misie.
Prvá svetová vojna.
Keď Belgicko 4. augusta 1914 vstupovalo do prvej svetovej vojny, jeho letectvo sa skladalo zo štyroch letiek, i keď 3. a 4. letka sa stále len formovali. Do každej z letiek boli zaradené štyri lietadlá od Henriho Farmana s výkonom 80 konských síl. Letka pozostávala z veliteľa, piatich pilotov, šiestich pozorovateľov a dôstojníkov, preložených z nadradených jednotiek. V priebehu vojny vznikla ešte 5. letka, ktorá sa sformovala z civilných pilotov, vybavených lietadlami Blériot.
Druhá svetová vojna.
Na začiatku druhej svetovej vojny malo belgické letectvo tri aktívne pluky, vybavené lietadlami Renard R-31 a R-32, Fiat CR.42, Hawker Hurricane, Gloster Gladiator, Fairey Fox a Fairey Battle. Celé belgické vzdušné sily však boli do mája 1940 zmasakrované oveľa silnejšou nemeckou Luftwaffe.
Po kapitulácii Belgicka 28. mája 1940 vzniklo v exile, vo Veľkej Británii, veľmi malé belgické letectvo, ako súčasť dobrovoľníckych rezerv RAF. Tieto belgické letky boli vybavené strojmi Supermarine Spitfire a Hawker Typhoon.
Richard Kuhn

Richard Kuhn (* 3. december 1900, Viedeň, Rakúsko – † 1. august 1967, Heidelberg, Nemecko) bol rakúsko-nemecký biochemik, ktorý v roku 1938 získal Nobelovu cenu za chémiu za „prácu na karotenoidoch a vitamínoch“.
Životopis.
V roku 1918 začal študovať chémiu na Viedenskej univerzite. Potom pokračoval štúdiom na mníchovskej univerzite, kde v roku 1922 získal doktorát.
Po štúdiu pracoval na mníchovskej univerzite, potom na vysokej technickej škole (ETH) v Zürichu a od roku 1929 na univerzite v Heidelbergu, kde sa v roku 1937 stal vedúcim oddelenia chémie.
Zaoberal sa teoretickými problémami organickej chémie (napr. stereochemickými vlastnosťami alifatických a aromatických zlúčenín, alebo kyslosťou uhľovodíkov) a biochémiou (karotenoidy, flavíny, vitamíny a enzýmy). Najviac sa venoval vitamínom B2 a B6.
Cez druhú svetovú vojnu pracoval na vývoji chemických zbraní. V roku 1944 objavil zlúčeninu soman, ktorá sa neskôr používala ako chemická zbraň.
V roku 1928 sa oženil s Daisy Harmannovou, s ktorou mal dvoch synov a štyri dcéry.
John Howard Northrop

John Howard Northrop (* 5. júl 1891, Yonkers, New York, USA – † 27. máj 1987, Wickenburg, Arizona) bol americký biochemik, ktorý v roku 1946 spolu s Jamesom Sumner a Wendell Stanleyom získal Nobelovu cenu za chémiu za „prípravu enzýmov a vírusových proteínov v čistej forme “. Bol emeritným profesorom na Kalifornskej univerzite v Berkeley.
Životopis.
V roku 1915 získal Ph.D. V chémii na Kolumbijskej univerzite. Počas prvej svetovej vojny sa venoval výrobe acetónu a etanolu kvasením. To ho priviedlo k štúdiu enzýmov.
V roku 1929 izoloval a kryštalizoval pepsín a určil, že je to bielkovina. V roku 1938 ako prvý izoloval a kryštalizoval bakteriofága (vírus napádajúci baktérie) a zistil, že je to nukleoproteín. Izoloval a kryštalizoval aj niekoľko ďalších enzýmov.
Medzi rokmi 1916 a 1961 bol zamestnaný na Rockefeller University. V roku 1949 sa stal profesorom bakteriológie a neskôr biofyziky na Kalifornskej univerzite. 
V roku 1917 sa oženil s Louise Walkerovou, s ktorou mal dve deti: Johna, oceánografa, a Alice, ktorá si vzala laureáta Nobelovej ceny Fredericka Robbinsa. V roku 1987 spáchal samovraždu.
Externé odkazy.
Biografia na Nobelprize.org
Menandros z Tesálie

Menandros ("Menandros") bol v roku 524 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Menandros z Tesálie dosiahol na 64. hrách v Olympii víťazstvo v behu na jedno stadion. Na olympijských hrách sa beh na jedno stadion (192,27 metra) zaviedol už na prvých hrách, t. j. v roku 776 pred Kr. a zostal jedinou disciplínou do roku 720 pred Kr., keď do programu hier zaradili aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj po zavedení ďalších súťažných disciplín vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Mikión

Mikión ("Mikión") môže byť:
Stoličný Belehrad

Stoličný Belehrad (staršie: "Stolný Belohrad"; , , ) je mesto v Maďarsku. Je to staré župné sídlo s bohatou minulosťou. Má rozlohu a žije tu okolo 100 tisíc obyvateľov.
Etymológia.
„Székesfehérvár“ doslova znamená „Stoličný Biely hrad/Stoličný Belehrad“. Zo stredoveku sú doložené tak maďarské (1055: feheruuvaru), slovenské/južnoslovanské (1147 a 1192: Belegrad) aj nemecké názvy (Weissenburg). Nie je jasné, ktorý názov (slovanský, maďarský, nemecký) je pôvodný, a ktorý je len doslovným prekladom ostatných, ale vysoká frekvencia slovanského „Belegrad“ (len v dnešnom Maďarsku 4-krát) azda naznačuje vyššiu pravdepodobnosť slovanského pôvodu názvu.
Dejiny.
Zo začiatku rímske mestečko Herculia, potom málo významná osada a od panovania prvého uhorského kráľa Štefana I. sídlo kráľov. Ako prvé v Uhorsku povýšené na slobodné kráľovské mesto výsadou kráľa Ondreja II. z roku 1222. Miesto korunovácie 36 kráľov až do roku 1543, keď mesto obsadili Turci a držali ho až do roku 1688. Korunovácie sa konali v trojloďovej bazilike postavenej v 10. storočí, v jednej z najbohatších stavieb svojej doby, ktorú turecké vojská zničili a zrovnali so zemou, podobne ako aj ostatné stavby v meste.
V polovici 18. storočia sa začal nový rozvoj mesta, súčasný obraz starého mesta vytvárajú barokové a klasicistické stavby. Rozvoj pokračoval aj v 19. storočí, keď pribudli prvé továrne.
Najväčšia zmena vo vývoji mesta nastala po roku 1945, počet obyvateľov sa zvýšil z 35 000 na vyše 110 000 a staré mesto obklopili nové panelové sídliská.
Súčasnosť.
Mesto je významná cestná a železničná križovatka, rozvinutý priemysel (najmä elektronický – známa továreň na výrobu televízorov a rádií). Staré mesto bolo po rokoch chátrania zrekonštruované, rozmáhajú sa služby a cestovný ruch.
Boťany

Boťany môže byť:
Žurnál (film)

Žurnál (z  od "jour" – deň, z  od "dies" – deň) alebo spravodajský film je krátky mnohotematický film reportážneho (spravodajského) charakteru o aktuálnych udalostiach. Pôvodne bol premietaný v kinách pred celovečerným filmom, s nástupom televízneho vysielania sa začal uvádzať v televízii.
Žurnál

Žurnál môže byť:
10cc

10cc sú anglická art rocková kapela, ktorá dosiahla vrchol svojho komerčného úspechu v 70. rokoch 20. storočia. Vo svojich začiatkoch táto skupina pozostávala zo štyroch hudobníkov, Grahama Gouldmana, Erica Stewarta, Kevina Godleya a Lola Cremea, ktorí spolu tri roky komponovali a nahrávali, než sa v roku 1972 rozhodli dať si spoločný názov „10cc“.
Vo väčšine prípadov nahrávok tejto kapely participovali dve dvojice ich členov. Jedna, Stewart/ Gouldman, komponovala komerčné dielka a druhá, Godley/ Creme, skladala experimentálnu a na umeleckú školu/ či filmovú kompozičnú techniku zameranú hudobnú tvorbu. Obidve dvojice sa ale nikdy nevyhýbali textovo obratným, rôznorodým piesňam. Každý člen kapely 10cc bol multi inštrumentalista, spevák, skladateľ a producent. Ani vzájomná výmena pri spolupráci na skladaní medzi nimi nebola výnimkou. Potom, ako Godley a Creme v roku 1976 od kapely odišli, kreatívnymi vedúcimi kapely 10cc zostali Gouldman a Stewart. V roku 1996 od skupiny odišiel aj Stewart a Gouldman ďalej pokračuje ako líder dodnes ako líder koncertnej zostavy kapely 10cc.
Skupina 10cc mala svoje vlastné nahrávacie štúdiá nazvané Strawberry Studios (North – v Stockporte) a Strawberry Studios (South – v Dorkingu), kde produkovala väčšinu svojich hudobných nahrávok. Nahrávacím technikom kapely bol Stewart.
Salvador Sánchez Cerén

Salvador Sánchez Cerén (* 18. jún 1944, Quezaltepeque, Salvádor) je bývalý salvádorský pedagóg a povstalecký veliteľ, v súčasnosti politik a od roku 2014 salvádorský prezident.
Narodil sa v chudobnej mnohopočetnej rodine (mal jedenásť súrodencov). Stal sa učiteľom a už od mladosti sa zapájal do politického aktivizmu. V 70. rokoch sa pripojil k povstaleckej organizácii "Ľudové oslobodzovacie sily Farabunda Martího (FPL)", z ktorého sa neskôr vyvinulo významné guerillové hnutie Front národného oslobodenia Farabunda Martího (FMLN). Počas salvádorskej občianskej vojny sa stal jedným z najvyšších veliteľov tohto hnutia a vystupoval pod pseudonymom "comandante Leonel González". Po vojne sa zapojil do demokratizačného procesu a ostal významným politickým predstaviteľom hnutia FMLN. V rokoch 20092014 bol viceprezidentom prezidenta Mauricia Funesa a vo voľbách v roku 2014 ho nahradil ako hľavný kandidát FMLN za prezidenta. Voľby zo ziskom 50.11% hlasov vyhral.
Fear the Walking Dead

Fear the Walking Dead je americký seriál, ktorý sa vysielal od 23. augusta 2015 do 19. novembra 2023 na americkej stanici AMC. Je to spin-off populárneho seriálu "The Walking Dead". Tvorcami seriálu sú Robert Kirkman a Dave Erickson, pričom Kirkman sa podieľal aj na seriáli "Walking Dead" a je tvorcom pôvodnej komiksovej predlohy. Ericksona od štvrtej série nahradili ako showrunneri Andrew Chambliss a Ian Goldberg.
Seriál sa vysiela na Slovensku zarovno s americkou premiérou na AMC o 3:00 ráno (pondelky).
Dej.
Seriál je zasadený do prostredia Los Angeles a neskôr v Mexiku a sleduje začiatky vypuknutia apokalypsy a kolaps civilizácie.
Prehľad sérií.
Na Slovensku sa "Fear the Walking Dead" vysiela na lokálnej AMC, zarovno s americkou premiérou, t.j. o 3:00 ráno.
Produkcia.
V septembri 2013 stanica AMC potvrdila vývoj ďalšieho seriálu na štýl "Walking Dead". V októbri 2014 bola objednananá pilotná epizóda napísaná Robertom Kirkmanom a Davom Ericksonom a zrežírovaná Adamom Davidsonom. Nakrúcanie pilotu prebehlo od začiatku roka 2015 do 6. februára 2015 v Los Angeles. 9. marca 2015 bolo oznámené, že prvá séria bude mať 6 častí a zároveň AMC objednala aj druhú sériu s počtom 15 častí. Zvyšných 5 častí prvej série sa začalo nakrúcať 11. mája 2015 vo Vancouveri. Druhá séria sa začala nakrúcať v decembri 2015 v Mexiku. V apríli 2016 bola potvrdená tretia séria s počtom 16 častí, ktorá sa začala nakrúcať 6. januára 2017 v Mexiku. 14. apríla 2017 stanica AMC potvrdila štvrtú sériu, v ktorej showrunnera Davida Ericksona vystriedajú Andrew Chambliss a Ian Goldberg. Taktiež Scott M. Gimple, showrunner seriálu "Walking Dead", sa stane výkonným producentom "Fear the Walking Dead".