Andrej Ľudovít Radlinský

ThDr. PhDr. Andrej Radlinský
(alebo aj Andrej Ľudovít Radlinský, krstený Ľudovít Andrej; * 8. júl 1817, Dolný Kubín – † 26. apríl 1879, Kúty) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, jazykovedec, pedagóg, redaktor, fyzik, vydavateľ, náboženský spisovateľ, zakladateľ Spolku svätého Vojtecha, spoluzakladateľ Matice slovenskej. Pseudonym: Radolínsky
Rodina.
Otec Andreja Radlinského sa volal Ondrej Radlinský / Andrej Radlinský. Študoval na piaristickom gymnáziu v Ružomberku a potom v Jágri. Bol úradníkom a hospodárom na časti zdedeného majetku. V meruôsmych rokoch (revolúcie v rokoch 1848 až 1849) bol richtárom. 
Matka Andreja Radlinského sa volala Alžbeta, rodená Bernoláková. Bola dcérou brata Antona Bernoláka.
Andrej Radlinský mal sestru Máriu a dvoch bratov. Jeho brat Štefan Radlinský bol povolaním takisto kňaz. Pôsobil v Dolnej Lipnici a napísal latinskú učebnicu učebnicu pastorálnej teológie. Ďalší brat sa volal Gašpar. 
Životopis.
Študoval na gymnáziu v Ružomberku, Kremnici a v Budíne. V roku 1834 – 1836 študoval filozofiu v Oláhovom seminári v Trnave, a v seminári v Bratislave. V roku 1836 – 1840 katolícku teológiu na univerzite v Pázmaneu vo Viedni, popri nej sa venoval aj štúdiu jazykovedy a spoločenskovedným i exaktným predmetom. V roku 1841 získal doktorát (PhDr.) na univerzite v Pešti 1841 a bol vysvätený za kňaza. Pôsobil v Budíne, v Štefultove a Zlatých Moravciach a dlhšie i v Banskej Štiavnici, kde zriadil nedeľné školy a organizoval spolky miernosti. V roku 1852 vydal I. zväzok "Prostonárodnej Bibliotéky", ktorý obsahoval hviezdovedu, zemepis, prírodopis a silozpyt. Jeho zostavovateľom bol Maximilián Jalovecký. Andrej Radlinský musel tajne opustiť Slovensko a prešiel do Viedne, kde spolupracoval s Jánom Kollárom. Tu redigoval Slovenské noviny, vydával časopis Cyrill a Method, neskôr s prílohou "Priateľ školy a literatúry", Pešťbudínske vedomosti, Katolícke noviny.
Andrej Radlinský značne prispel k vytváraniu slovenskej fyzikálnej terminológie. V päťdesiatych až sedemdesiatych rokoch 19. storočia svojimi všestrannými schopnosťami zasahoval do hospodárskeho a literárneho života a má nezabudnuteľné zásluhy pri napomáhaní rozvoja slovenského školstva, najmä pri jeho záchrane. Aktívne sa podieľal na slovenskom národnom politickom hnutí, zástanca spolupráce oboch konfesií, propagátor českej a slovenskej vzájomnosti, slavianofil ako jazykovedec ovplyvnil vývoj a kodifikáciu spisovnej slovenčiny, zúčastnil sa na rozvoji a šírení katolíckej náboženskej spisby pričinil sa o povznesenie slovenského školstva. Spoluzakladateľ Matice slovenskej a Spolku svätého Vojtecha. Redaktor, vydavateľ a zostavovateľ náboženských publikácií. Zaslúžil sa o poslovenčenie a neskôr záchranu banskobystrického gymnázia, usiloval sa založenie slovenskej právnickej akadémie v Banskej Bystrici, nastolil aj potrebu zriaďovania pôrodných sál na Slovensku. Vydával rôzne školské pomôcky a príručky, jeho učebnica "Školník" bola významným prostriedkom pri pozdvihnutí vzdelanostnej úrovne slovenského národa. Zomrel 26. apríla 1879 a pochovaný je v Kútoch.
Dielo "Školník", ktoré vydal v roku 1871 obsahujúce hviezdovedu, zemepis, silozpyt, zemeznalstvo, prírodopis, domáce a poľné hospodárstvo, ovocinárstvo, včelárstvo, hodvábnictvo a náuku o právach a povinnostiach občanských pre katolícke elementárne školy. Učebnica má 316 strán a 12 strán obrázkov. Stavba Silozpytu čili fyziky ako jednej časti "Školníka":