Jezerka (národná prírodná rezervácia)

Národná prírodná rezervácia Jezerka je chránené územie v Krušných horách na pomedzí okresov Chomutov a Most o rozlohe . Väčšia časť územia sa nachádza v okrese Most.
Poloha.
Rozkladá sa v údolí Vesnického potoka a na hore Jezeří (), ľudovo zvanom "Jezerka", po ktorom má rezervácie svoje meno. Na západe je údolie vymedzené horou Jedlová (), zo severu vrchom Homolka (), severovýchodne ležia Jánský vrch () a na východ Jezeří čiže Jezerka. Z juhu sa údolie otvára do Mosteckej panvy. Rezervácia leží v nadmorskej výške 400705 metrov. Najnižšie miesto je Vesnický potok, ktorý na juhu opúšťa územie rezervácie a najvyššie je vrchol Jezeří. Chránené územie leží asi juhozápadne od zámku Jezeří a severovýchodne od obce Vysoká Pec na katastri dnes už zaniknutých obcí Jezeří, Podhůří u Vysoké Pece a Kundratice u Chomutova. Väčšina územia leží v okrese Most, zvyšok v okrese Chomutov.
História.
Územie dnešnej rezervácie bolo v majetku rodu Lobkovicovcov, ktorí tu v roku 1908 založili oboru určenú na chov vysokej zveri. Tým boli tunajšie lesy vylúčené z bežného lesného hospodárstva a ponechané takmer prirodzenému vývoju. V roku 1969 bola Ministerstvom kultúry ČSR vyhlásená štátnou prírodnou rezerváciou, v roku 1992 sa jej status zmenil na národnú prírodnú rezerváciu.
Dôvodom ochrany je predovšetkým zachovanie najprirodzenejšieho a najzachovalejšieho zmiešaného (prevažne bukového) porastu vo východnej časti Krušných hôr. V rezervácii sa vyskytuje viac ako dvadsať lesných typov. Les je až 250 rokov starý. Ďalším dôvodom je ochrana geologických útvarov. Mrazové zvetrávanie deformuje skaly a vytvára v nich výrazné pukliny a praskliny. Do vyhlásenia rezervácie tunajšie skaly využívali horolezci, v súčasnosti je horolezecká činnosť zakázaná. Na území rezervácie sa takisto nachádzajú pozostatky po historickej ťažbe striebornej a železnej rudy.
V roku 1981 bol v rezervácii sprevádzkovaný dlhý náučný chodník (tzv. Modrý chodník – podľa farby turistickej značky, ktorá tadiaľ viedla). Dnes už je táto cesta neudržiavaná a zrušená. Na území rezervácie vedie iba na vrchol kopca Jezeří odbočka z modro značeného chodníka z Horného Jiřetína smerom na Lesnú, ktorá inak vedie severne mimo územia rezervácie. Po južnej strane chráneného územia vedie žlto značený chodník od zámku Jezeří do Vysokej Pece. Na území rezervácie sa smie chodiť iba po značených cestách, inak je neprístupná.
Flóra.
Bolo tu napočítaných na 200 druhov kveteny. Z lesného porastu tu rastie predovšetkým buk, čiastočne dub, javor, borovica lesná, jarabina vtáčia a výnimočne smrek. Vyskytuje sa tu i rad chránených rastlín ako mesačnica trváca, prilbica žltá, vtáčia prilba dlholistá, ľalia zlatohlavá, jagavka ľaliovitá alebo kôprovník štetinolistý. Zvláštnosťou rezervácie je výskyt teplomilných rastlín (napr. jagavky ľaliovitej a drieňa obyčajného), ktoré sa inak vyskytujú v Českom středohoří a inde v Krušných horách nerastú.
Fauna.
V rokoch 19741977 prebiehal v rezervácii faunistický výskum. Bolo tu zaznamenaných 5 druhov obojživelníkov, 5 druhov plazov, 19 druhov mäkkýšov, 63 druhov vtákov a 28 druhov cicavcov. Z tohto množstva je 24 druhov zvierat chránených, napr. vretenica severná, salamandra škvrnitá, holub plúžik, jastrab krahulec, výr skalný, muchárik malý alebo vlha obyčajná. Na západných svahoch sa vyskytujú daniele, ktoré tu už pred rokom 1813 vysadili Lobkovicovci. Muflóny tu boli vysadení v rokoch 1910 a 1920. Tí sa vyskytujú najmä vo východnej časti rezervácie. Zo vzácnych druhov hmyzu tu boli nájdení napr. fuzáč alpský, roháč veľký, zlatoň obyčajný a húseničiar hnedý.
Vplyv priemyselnej činnosti.
Rezerváciu Jezerka ovplyvňuje predovšetkým ťažba v Lome Československej armády, ktorého hranica sa nachádza iba 50 metrov od južného okraja rezervácie. Pri sledovaní vplyvu priemyselnej činnosti na tunajšie rastlinstvo bolo zistené, že lesný porast je v pôvodnej druhovej skladbe schopný účinne čeliť vplyvom znečistenia ovzdušia a obnovuje sa aj cez veľké zaťaženie exhalátmi. Lesy na území rezervácie boli ušetrené väčších ľudských zásahov až do júna 2001, kedy bolo povolené vyrúbať rozsiahlu plochu starého bukového lesa v jej centrálnej časti.