burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ragnvald I. (Polacké kniežatstvo)

Ragnvald I. (po bielorusky: "Рагвалод") (* 920 - † 978) v historických análoch aj Rogvolod ("Рогъволод") alebo Rogovolod ("Роговолод"), prvé knieža Polackého kniežatstva a prvá historická osobnosť bieloruských dejín, o ktorom svedčia kroniky vládnuca v rokoch 945 - 978. Na území Polacka sa usadil v prvej polovici 10. storočia po tom, čo sem prišiel z oblasti Škandinávie. Vo svojom kniežatstve viedol nezávislú politiku a často napádal kniežatá Kyjevskej Rusi a Novgorodu. Spolu so svojimi dvoma synmi bol po obsadení Polackého kniežatstva zavraždený Vladimírom I. Sviatoslavičom. Jeho jedinú dcéru Rognedu kyjevský panovník znásilnil a potom si ju vzal za ženu.
Pôvod.
Jeho pôvod je dodnes medzi bieloruským často diskutovanou otázkou. Existujú však dve verzie jeho pôvodu. Časť historikov tvrdí, že Ragnvald I. bol Viking (Norman). Svoje tvrdenie zakladali na pravosti kroniky, kde sa spomína, že "„Rogvolod prišiel spoza mora“" ("„з-за мора, имяше свою волость в Полотьске“") a na tom, že práve toto meno (Rogvolod) ako aj meno jeho dcéry Rognedy ("Ragneiethr") bolo v tom čase veľmi obľúbeným medzi obyvateľmi severnej Európy.
Prívrženci druhej teórie tvrdili, že Ragnvald I. síce prišiel spoza mora (je teda Norman), ale jeho meno skomoleninou slovanského slova. Gedeonau Stepan Alexandrovič s odvolaním sa na štvrtý diel Českého časopisu historického tvrdí, že meno Ragnvald je paralelou českého slova Rohowlad.
Tieto dva argumenty však nie sú jediné. Podľa niektorých bol Ragnvald I. členom miestnej šľachty v Polackom kniežatstve. Ak však spolu so svojou dcérou boli Normani, ťažko si mohli osvojiť národné zvyky Slovanov.
Netreba však nebrať do úvahy aj zistenie litovských historikov. Podľa nich pôvod jeho mena - Rag(a)nvald-ys, - čo v litovčine znamená "ten, ktorý vládne a manipuluje bosorky" môže súvisieť s jeho nezávilou politikou a častými vojenskými návštevami polackého kniežaťa v Kyjevskej Rusi a Novgorode. Toto zistenie je však skôr zaujímavosťou ako skutočným faktom, ktorý by sa zakladal na nejakej dôveryhodnej informácii.
Práve fakt, že Vladimír I. ponechal nažive Ragnvaldovu dcéru ho oprávňoval na zisk Polackého kniežatstva. Ak by bol Ragnvald I. vo svojich nájazdoch na Kyjevskú Rus dôslednejší a kyjevské knieža by zabil skôr, mohol si to isté právo uplatniť aj na Staroruský štát.
Preto teória, že Ragnvald I. a jeho dcéra Rogneda, ktorú kyjevské knieža Vladimír I. znásilnilo pre svoj záujem zisk Polackého kniežatstva boli Normani, ktorí prišli spoza mora, je zo všetkých teórii o pôvode tohto panovníka v Bielorusku najrozšírenejšia.
Izjaslav I. (Polacké kniežatstvo)

Izjaslav I. Vladimirovič (po bielorusky: "Ізяслаў Уладзімеравіч") (* 979 – † 1001, Polack) v rokoch 986 – 1001 polacké knieža, vnuk Ragnvalda I., syn Rognedy a Vladimíra I. Sviatoslaviča, zakladateľ polackej vetvy Rurikovcov. Letopisy sa o ňom veľmi nezmieňujú. Po jeho pokrstení spolu s bratmi zdedil údelné Polacké kniežatstvo. V roku 1001 umrel a zanechal po sebe dvoch synov Vseslava a Brjačislava.
Pečať Izjaslava I. Vladimiroviča.
Pečať Izjaslava I. Vladimiroviča, ktorú za svojej vlády používal je najstaršou písomnou pamiatkou na území východnej Európy, čo dokumentujú nadpisy (ΝΖAC**OΖO = ΝΖACΛΑOZO a ГРΑΔ***** = ГРΑΔΠΛΤСΚ) a trojzubec na pečati. Táto písomná pamiatka sa datuje do roku 986.
Občianska neposlušnosť

Občianska neposlušnosť je aktívne neuposlúchnutie určitého zákona (požiadavky alebo rozkazu) autority (vlády alebo okupačnej veľmoci) bez použitia fyzického násilia. Inštitút občianskej neposlušnosti využívajú stúpenci nenásilného odporu ako hlavný nástroj vyjadrenia svojich postojov.
Občianska neposlušnosť bola použitá vo viacerých nenásilných odbojových hnutiach v Indii (Gándhího spoločenská podpora kampaní za nezávislosť od britskej koloniálnej nadvlády), v Južnej Afrike v boji proti apartheidu, v americkom boji za ľudské práva a v protivojnových hnutiach celom svete. Jedným z prvých prípadov masívnej implementácie občianskej neposlušnosti bola egyptská revolúcia proti britskej okupácii v roku 1919.
Americký spisovateľ Henry David Thoreau popísal pohnútky takého správania v jeho eseji z roku 1849 "Občianska neposlušnosť" (pôvodný názov "Odpor voči občianskej vláde"). Základnou myšlienkou diela je idea dôvery vo vlastné sily (človek je na tom dobre s morálkou dovtedy, kým nie je od nikoho závislý); nie je potrebné fyzicky bojovať s vládou, ale ak s ňou niekto nesúhlasí, nesmie podporovať ju alebo jej ďalších podporovateľov. Táto esej mala výrazný vplyv na mnoho neskorších protagonistov občianskej neposlušnosti. Thoreau v eseji vysvetlil jeho odmietnutie platiť dane na protest voči otroctvu a mexicko-americkej vojne.
V európskom kontexte existovala myšlienka odporu proti nespravodlivému zákonu už pred 19. storočím. Dnes sa koncept občianskej neposlušnosti spája predovšetkým s medializovanými podujatiami antiglobalistov alebo hnutí proti reklame.
Právo na odpor v Ústave Slovenskej republiky.
Podľa Ústavy Slovenskej republiky (čl. 32), majú občania právo postaviť sa na odpor ""proti každému, kto by odstraňoval demokratický poriadok základných ľudských práv a slobôd uvedených v tejto ústave, ak činnosť ústavných orgánov a účinné použitie zákonných prostriedkov sú znemožnené"." Samotné zakotvenie práva na odpor v Ústave však nemôže byť chápané ako legalizačný prostriedok občianskej neposlušnosti. 
Občianska neposlušnosť sa od práva na odpor diferencuje predovšetkým tým, že ako samotný inštitút (na rozdiel od práva na odpor) nie je bezprostredne chránená Ústavou. Právna teória chápe občiansku neposlušnosť najmä ako "úmyselné neuposlúchnutie z dôvodov náboženských, morálny, alebo politických, ktoré porušuje zákon, ktorý je sám o sebe nespravodlivý""." K výkonu občianskej neposlušnosti teda nie je explicitne vyžadované splnenie podmienok (hypotézy právnej normy), ktoré pre právo na odpor poskytuje Ústava v Čl. 32 (existencia niekoho, kto by odstraňoval demokratický poriadok ZĽPS; platné občianstvo SR (požiadavka na vykonávateľa práva na odpor); znemožnenie činnosti ústavných orgánov a nemožnosť účinného použitia zákonných prostriedkov). 
Právo na odpor neplní protestno-demonštračnú funkciu, ale plní funkciu priamej ochrany ľudských práv uvedených v Ústave, pričom pri tomto odpore je možné použiť aj prostriedky násilia.
Vseslav I. (Polacké kniežatstvo)

Vseslav I. Izjaslavič (po bielorusky: "Усяслаў Ізяслававіч") (* 990 - † 1003) polacké knieža, syn Izjaslava I. Vladimiroviča a vnuk Vladimíra I. V letopisoch sa zachoval iba dátum jeho smrti (1003), nie však žiadne podrobné informácie o jeho živote. Vseslav I. pravdepodobne umrel mladý ešte za života svojho deda. Po jeho smrti ho na tróne Polackého kniežatstva nahradil jeho brat Brjačislav.
Brjačislav I. (Polacké kniežatstvo)

Brjačislav I. Izjaslavič (po bielorusky: "Брачыслаў Ізяслававіч") (* 990 - 1044, Polack) polacké knieža, syn Izjaslava I. a vnuk Vladimíra I..
Život.
Už ako maloletý po svojom bratovi Vseslavovi I. zdedil Polacké kniežatstvo a po dedovi v roku 1015 aj ukrajinské mesto Luck. Do roku 1020 sa však o jeho detstve nič nevie.
Bitka proti Novgorodu.
V roku 1020 nečakane napadol Novgorod, ale na spiatočnej ceste ho prepadol a o zisk z boja medzi Novgorodom a ním ožobračil Jaroslav I. a jeho vojsko, a tak bol nútený zutekať. Jaroslav I. ho však v nasledujúcom roku (1021) prinútil podpísať mier a venoval mu Vicebsk a Usviat. Bez ohľadu na mier však boje medzi jeho ujom a Brjačislavom I. neskončili. V bojoch proti nemu Brjačislav I. rozšíril územie Polackého kniežatstva a pripojil k nemu oblasti okolo riek Desna a Západná Dvina, kde založil mesto Brjačislav.
Počas svojej vlády neuznával moc Kyjevskej Rusi. Je však zaujímavé, že v roku 1068 sa v kronikách spomína, že knieža malo palác v Kyjeve. V kyjevskom Chráme sv. Sofie sa dokonca našli nadpisy, ktoré sa interpretovali ako znak kniežaťa Brjačislava I. Ak je to všetko pravda, tak tento kyjevský chrám postavili až po jeho smrti v roku 1044.
Synergický efekt

Synergický efekt je pojem používaný v psychológii. Potenciál tímu nie je súčtom potenciálov jednotlivcov. Ľudia v tíme sú spojení určitými väzbami, neznalosť jedných je nahradená znalosťami a nápadmi iných. Nápady jedných motivujú druhých k zvýšeniu produktivity, čím sa vytvára nová kvalita. Zvyšuje efektívnosť tímu. Synergický efekt sa používa aj v ekonomickom ponímaní, a to najmä v manažmente. Často sa vysvetľuje na príklade 2+2=5
Sociálna lenivosť

Sociálna lenivosť je to jednotné úsilie, strata osobnej zodpovednosti, zníženie motivácie vzhľadom na spoločnú odmenu, zhoršenie koordinácie. Prejavuje sa tam, kde je úloha vnímaná ako nedôležitá alebo príliš ľahká, členovia tímu sa domnievajú, že ich osobný prínos k splneniu tímovej úlohy sa nedá rozpoznať, členovia tímu si myslia, že sa ich spolupracovníci ulievajú.
Three Times Seven on a Pilgrimage

Three Times Seven on a Pilgrimage je kompilačný album nórskej metalovej skupiny In the Woods… Vyšiel v roku 2000 vo formáte CD v Prophecy Productions.
Charakteristika.
Album je kompiláciou predošlých troch 7" EP a niekoľkých bonusových, dovtedy nevydaných skladieb. &lt;br&gt;
Skladby „White Rabbit“ a „Mourning the Death of Aase“ pôvodne vyšli v roku 1996 na 7" pod názvom "White Rabbit" vo vydavateľstve Misantrophy Records. &lt;br&gt;
Skladby „Let There Be More Light“ a „Child of Universal Tongue“ sú z 7" z roku 1998 vydaného v Misantrophy Records pod názvom "Let There Be More Light".&lt;br&gt;
Skladby „Karmakosmik“ a „Epitaph“ sú zo 7" vydaného vo vydavateľstve Prophecy Productions v roku 2000 pod názvom "Epitaph". Bol vydaný v ručne zhotovenom obale v limitovanej edícii 150 kusov.
Johariho okno

Joharino okno je nástroj, metóda v psychológii. Jeho tvorcami sú Joseph Luft a Harry Ingham, vznikol v roku 1955 v USA. Vyjadruje vzájomné väzby medzi intrapersonálnymi a interpersonálnymi dejmi. 
Dá sa naznačiť: "známe pre jednotlivca" - otvorené a zatvorené, "neznáme pre jednotlivca" - skryté a neznáme. 
Komunikácia umožňuje meniť veľkosť jedných okien na úkor druhých.
Dúška tymianová

Dúška tymianová (iné názvy: staršie materina dúška obyčajná; nesprávne: "tymian obyčajný"; ľudovo: tymian, tymián, temian; lat. "Thymus vulgaris") je malý, trváci, voňavý polokrík z čeľade hluchavkovité ("Lamiaceae"). Ako tymian/tymián/temian sa označuje aj voňavá živica z tejto rastliny používaná ako kadidlo pri náboženských obradoch a voňavá vňať z tejto rastliny používaná ako korenie.
Rozšírenie.
Patrí k juhoeurópskej flóre – od Pyrenejského polostrova po Taliansko. Často sa pestuje ako obľúbená liečivá a koreninová kuchynská bylina. Rozmnožuje sa semenami.
Vzhľad.
Je to rozkonárený polokrík so vztýčenými konármi a s drobnými, končisto elipsovitými, sediacimi na okrajoch podvinutými listami. V pazuchách listov vyrastajú vidlicovité zoskupenia nachových kvetov, ktoré majú dvojpyskovitý, päťzubý kalich, dvojpyskovitú škľabiacu korunu a štyri dvojmocné tyčinky. Plody sú tvrdky. Kvitne v máji až v auguste.
Využitie.
Zbiera sa vňať (lat. "herba thymi"), ktorá sa krátko pred rozkvitnutím pokosí a vo viazaničkách sa rýchlo usuší. Vo farmácii sa z drogy pripravujú odvary, sirupy, extrakty, liečivé čaje a získava sa z nej silica. ("Oleum thymi"), ktorá sa pridáva do rôznych prípravkov, ako zubná pasta, ústne vody, dezinfekčné mydlá a iné.
Vlastnosti.
Obsahuje 2 % silice, horčinu, živicu, triesloviny, saponín a iné. Hlavnou zložkou silice je tymol v množstve 20 – 40 %, ďalej karvakrol, cymol, borneol, linalol, pinén a iné. Tymol je vzácna, vysoko baktericídna, teda dezinfekčná látka, podobne aj mentol.
Droga rozpúšťa hlieny, v ľudovej liečbe sa používa ako kloktadlo proti čiernemu kašľu a zápalu priedušiek.
Vseslav II. (Polacké kniežatstvo)

Vseslav II. Polacký (po bielorusky: "Усяслаў Полацкi", "Усяслаў Брачыслававіч", "Усяслаў Чарадзей") známy tiež ako Vseslav II. Černokňažník (* 1029 – † 1101), v období rokov 1044 – 1068 a 1070 – 1101 polacké knieža a jediný predstaviteľ polackej vetvy Rurikovcov na kyjevskom veľkokniežacom tróne v rokoch 1068 – 1069. Ruskému národu predstavený ako hrdina ruského folklóru a diela Slovo o pluku Igorovom, v ktorom je prezentovaný ako bohatý čarodejník, ktorý neobyčajne dlho vládol Polackému kniežatstvu. Bol pravnukom Vladimíra I. a Rognedy a synom Brjačislava I. Izjaslaviča.
Magia a povesti.
Podľa Povesti dávnych liet ho matka porodila čarami ("„от волъхвования...“") a od narodenia jeho hruď zdobila časť matkinej placenty ("„Се язвено навяжи на нь, да носить е до живота своего.“"), ktorú nosil nosil do svojej smrti ako amulet.
Slovo o pluku Igorovom zminuje Vseslavovo měnění se ve vlka:""Kníže Vseslav soudil lid,""knížečky panoval městům.""Jako vlk těkal za noci.""Z Kyjeva do Tmutorkaně za noc dorazil""před kuropěním,""vlčím klusem""slunce předběhl.""
Boje so susednými kniežatstvami.
Vseslav II. bol sprvoti ku Kyjevskej Rusi lojálny a v roku 1060 sa dokonca zúčastnil v boji proti tureckým kmeňom žijúcim na juhu Staroruského štátu. Od roku 1065 začal podnikať nájazdy na územia susedných kniežatstiev a spustošil okolie Kyjeva. Okrem toho zaútočil na Pskov a Novgorod, ktoré po porážke vojska Mstislava Izjaslaviča obliehal a neskôr z nich Novgorod aj obsadil a s polovice vypálil. Z novgorodského chrámu sňal zvony a spolu s novgorodskými ikonami si ich privlastnil.
V tom istom roku (1065) mu vyhlásili vojnu traja Jaroslaviči (tzv. Jaroslavský triumvirát) – Izjaslav Jaroslavič (knieža Kyjevskej Rusi), Sviatoslav II. Jaroslavič (knieža Černigovského kniežatstva) a Vsevolod I. Jaroslavič (knieža Pereslavského kniežatstva). V bitke na rieke Nemiga (3. marec 1067) Vseslav II. utrpel porážku a bol zajatý.
Kyjevská vláda a návrat do Polacka.
Počas povstania, ktoré na území Kyjevskej Rusi vypuklo 15. septembra 1068 sa Vseslav II. dostal na slobodu a obsadil kyjevský trón. Izjaslav Jaroslavič zutekal do Poľska, aby sa odtiaľ neskôr vrátil s poľskou pomocou. Keď sa to Vseslav II. dozvedel, Kyjev prenechal nepriateľom a odišiel do Polacka. Izjaslav Jaroslavič ho však aj odtiaľ vyhnal. Skoro medzi panovníkmi vypukli nepokoje, čo Vseslav II. v roku 1071 využil a podpísal s Izjaslavom Jaroslavičom prímerie a vrátil sa do rodného Polackého kniežatstva, kde panoval ešte 30 rokov až do svojej smrti aj napriek krutým bojom s následníkmi Izjaslava Jaroslaviča – Vsevolodom I. Jaroslavičom a Vladimírom II. Monomachom.
Počas života Vladimíra II. Monomacha bol v Polacku postavený Katedrálny chrám sv. Sofie – najstaršia architektonická pamiatka Bieloruska zachovaná v pôvodnom stave až dodnes. Stala sa symbolom ambícií Polackého kniežatstva v boji proti Kyjevu. Zvony, ktoré si Vseslav II. priviezol z novgorodského chrámu až do 12. storočia pripomínali poločanom víťazstvo Vseslava II. v bitke proti Novgorodu.
Po jeho smrti sa Polacké kniežatstvo rozpadlo na šesť alebo sedem menších údelných častí.
Ragnvald II. (Polacké kniežatstvo)

Ragnvald II. Boris-Vseslavič (po bielorusky: "Рагвалод-Барыс Усяслававіч", "Рагвалод II") (* 1040 - † 1128) polacké knieža v rokoch 1101 - 1128. Na tróne vystriedal svojho otca Vseslava II. Polackého. Za jeho vlády začala rozvíjať svoju činnosť jeho príbuzná Eufrozína Polacká - prvá bieloruská svätica.
Lea Grečková

Mgr. Lea Grečková (* 10. október 1960) vyštudovala učiteľstvo. Od roku 1992 podnikala ako živnostníčka. Je zakladajúca členka strany SMER-SD. a je zároveň okresná predsedníčka strany SMER-SD v Spišskej Novej Vsi. Bola poslankyňou Národnej rady SR za stranu Smer-SD v 4.-6. volebnom období (2006-2016).
Linkový kód

Linkový kód je v telekomunikácii kód zvolený na komunikáciu v rámci komunikačného systému na účely transmisie.
Klasifikácia linkových kódov: 
Delenie podľa počtu úrovní: 
Delenie podľa návratu k nule: 
Kódy, ktoré sa radia medzi linkové kódy sú:
Charakteristika (literatúra)

Charakteristika je výstižný opis zameraný na telesné, duševné, povahové i citové vlastnosti človeka. Vyskytuje sa predovšetkým v umeleckom štýle, v epike, kde sa viaže na postavu umeleckého diela.
Rozlišuje sa:
Charakteristika môže byť:
alebo
alebo
Miklós Fehér

Miklós Fehér môže byť:
David (Polacké kniežatstvo)

David Vseslavič (; * 1047 alebo 1050 – † po 1130) bol v rokoch 1101 – 1127 pereslavské a v roku 1128 polacké knieža a syn Vseslava II. Polackého.
Vláda v Polackom kniežatstve (1128).
V historických kronikách je zaznamenaný údaj, že v roku 1067 ho Vseslav II. Polacký spolu s jeho bratom zobral na rokovanie ku kyjevskému kniežaťu. Bolo zvykom, že na takúto cestu sa vybrali najstarší synovia z rodiny, preto možno predpokladať, že v tom čase mal David Vseslavič už okolo 20 rokov. O tom, ktorý so synov Vseslava II. Polackého to bol (starší, či mladší) historici vedú dodnes spory. Podľa niektorých bol David Vseslavič pri delení Polackého kniežatstva ešte neplnoletý a nemohol vládnuť. Podľa iných však už v roku 1127 bol polackým kniežaťom, čo potvrdzuje Rada polackých šľachticov. Fakt, že bol prvorodený potvrdzuje aj manželstvo s dcérou Mstislava Veľkého. Okrem toho práve David Vseslavič stál na čele polackého vojska v pochode proti Polovcom v roku 1101, ktorých o dva roky (1103) za pomoci Vladimíra II. porazil. O rok neskôr (1104) začal obliehať svojho brata Gleba v Minsku. V roku 1106 spolu s bratmi vtrhol do Sedmohradska.
V roku 1128 polacká šľachta Davida Vseslaviča zosadila z trónu Polackého kniežatstva a následne ho Mstislav Veľký poslal do vyhnanstva v Byzantskej ríši. Pravdepodobne umrel vo vyhnanstve, niekedy po roku 1030. Kroniky ho totiž po tomto roku už nespomínajú.
Miklós Fehér (futbalista)

Miklós Fehér (* 20. júl, 1979, Tatabánya, Maďarsko – † 25. január 2004, Guimarães, Portugalsko) bol maďarský futbalový hráč.
Kariéra.
Svoju profesionálnu kariéru začal v maďarskom tíme Győri ETO FC, kde patril medzi opory. Jeho výkony si všimli zástupcovia portugalského veľkoklubu FC Porto a priviedli ho do klubu. Počas pôsobenia v tomto klube ho dvakrát poslali na hosťovanie; do klubov SC Salgueiros a potom do tímu Sporting Braga. V roku 2002 prestúpil do konkurenčného tímu S.L. Benfica
Smrť.
Dňa 25. januára 2004 odohral svoje posledné stretnutie. Zomrel na následky zástavy srdca počas futbalového zápasu medzi Benfikou Lisabon a Guimarãesom. Fehér v tomto stretnutí nastúpil ako striedajúci hráč, ale pol hodiny pred koncom bol poslaný na ihrisko, aby ako útočiaci hráč urobil niečo s doterajším skóre 0:0. S príchodom Miklósa sa hra Benfica zlepšila a hráči dokázali streliť gól. Fehér potom dostal žltú kartu kvôli búrlivým oslavám gólu, pousmial sa na rozhodcu až sa naraz naklonil dopredu, zdanlivo v bolestiach a spadol na zem. Bol prevezený záchranou službou do nemocnice, ale nepodarilo sa ho doviezť včas. Zomrel desať minút pred polnocou.
Vyznamenania, uznania, pamätníky.
Tím Benficy Lisabon po jeho smrti navždy vyradil č. 29, ktoré používal v tomto mužstve. Jeho smrť vyvolala mnoho spomienkových
akcií a taktiež veľký šok pre celý portugalský šport.
Reprezentácia.
Za maďarskú reprezentáciu odohral 25 zápasov a strelil 7 gólov.
Marc-Vivien Foé

Marc-Vivien Foé (* 1. máj 1975, Nkolo, Kamerun† 26. jún 2003, Lyon, Francúzsko) bol futbalový hráč reprezentujúci Kamerun.
Smrť.
Skolaboval počas zápasu Konfederačného pohára FIFA medzi semifinálovou dvojicou Kamerun - Kolumbia v 71. minúte zápasu. Oživovacie manévre boli márne, nepodarilo sa ho zachrániť. Foé zomrel na následky srdcového zlyhania. Lekárske testy potom potvrdili, že v tele sa nenašli žiadne drogy. Jeho smrť vyvolala vo verejnosti veľký smútok, šok a zároveň snahu o zachovanie jeho pamiatky.
Iné projekty.
Lepsiusova štandardizovaná abeceda

Lepsiusova štandardizovaná abeceda je abeceda, ktorú navrhol Karl Richard Lepsius na zápis afrických jazykov. Vydal ju v roku 1855, v revidovanom vydaní (s pridaním ďalších afrických jazykov) v roku 1863. Bola to veľmi dôkladne prepracovaná abeceda, ale nebola veľmi používaná, kvôli veľkému množstvu diakritických znamienok a preto sa ťažko čítala a písala.
SL Benfica Lisabon

SL Benfica Lisabon môže byť:
Igor Cibula

PhDr. Igor Cibula (* 24. september 1942, Spišská Nová Ves) je slovenský publicista, odborník v oblasti spravodajských služieb a bývalý spravodajský dôstojník.
Životopis.
V roku 1965 absolvoval štúdium novinárstva na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde potom v roku 1975 získal aj titul PhDr. v odbore všeobecné dejiny so zameraním na novinárstvo.
Ako spravodajský dôstojník začínal na 1. správe FMV (rozviedka; 19691971). Po rehabilitácii v roku 1990 pôsobil na Úrade pro zahraničné styky a informace. V období 19931995 bol riaditeľom rozviedky SIS, 13. februára 1995 požiadal vtedajšieho riaditeľa SIS Vladimíra Mitra o uvoľnenie zo služby s odôvodnením, že "„nemá dôveru predsedu vlády SR Vladimíra Mečiara“".
V období 20062018 bol predsedom Asociácie bývalých spravodajských dôstojníkov (ABSD). Prednášal o spravodajských službách na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici (20062007). Od roku 2008 do roku 2018 na túto tému prednášal na Fakulte práva Bratislavskej vysokej školy práva. Od októbra 2017 publikuje na osobnom blogu svoje politické názory o dianí na Slovensku aj vo svete.
Phil O’Donnell

Phillip "Phil" O'Donnell (* 25. marec 1972, Bellshill - † 29. december 2007, Wishaw) bol škótsky futbalový hráč. Počas kariéry hral za Motherwell, Celtic a Sheffield Wednesday.
Smrť.
Zomrel na zástavu srdca počas zápasu svojho klubu Motherwell F.C.. Pri plánovanom striedaní z ihriska odpadol, čo jeho synovec David Clarkson, ktorý v zápase strelil dva góly, psychicky neuniesol a bol vystriedaný. O'Donnell v nemocnici zraneniam podľahol.
Fredrik Ljungberg

Karl Fredrik "Freddie" Ljungberg (* 16. apríl 1977, Vittsjö, Švédsko) je bývalý švédsky futbalista.
Ljungberg hráva zvyčajne na pozícií krídla, bol kapitánom švédskej reprezentácie.
Hráčska kariéra.
Ljungberg začínal s futbalom vo veku 5 rokov za klub Halmstad. Za seniorský tím debutoval 23. októbra 1994. Za tento klub odohral spolu 139 zápasov, v ktorých strelil 16 gólov. Vyhral Švédsky pohár aj Švédsky titul v lige.
V roku 1998 prestúpil do Arsenalu za 3 milióny libier. Manažér Arsène Wenger ho vtedy angažoval po tom, čo ho videl v zápase Švédska proti Anglicku. Veľkých úspechov sa dočkal v sezóne 2001-02, kedy Arsenal vyhral ligu aj pohár. V Arsenale hral 9 rokov, počas ktorých sa prebojoval do základnej zostavy a dosiahol viacero úspechov.
Od 23. júla 2007 je hráčom West Hamu s ktorým podpísal štvorročnú zmluvu. Od januára 2009 však bude hrávať v klube Seattle Sounders. Jeho ročný príjem je 2,5 milióna dolárov.
Ljungberg reprezentoval Švédsko na dvoch Majstrovstvách sveta (2002, 2006) a na troch Majstrovstvách Európy (2000, 2004, 2008). Jeho posledný zápas bol 18. júna 2008 proti Rusku. .
Pokánie (rozlišovacia stránka)

Pokánie môže byť:
Barrow

Barrow môže byť:
Oleg Sviatoslavič (knieža drevlanské)

Oleg Sviatoslavič () († 977), drevlanské knieža, syn Sviatoslava I. Igorieviča, kniežaťa Kyjevskej Rusi. Po jeho smrti v roku 972 medzi Sviatoslavičami vypukli boje, počas ktorých starší syn Jaropolk I. Sviatoslavič (knieža Kyjevskej Rusi) obsadil Olegovo hlavné mesto Ovruč. V bitke o obranu svojho mesta Oleg Sviatoslavič umrel.
Oleg umrel mladý, o jeho deťoch a manželstve sa v ruských letopisoch nehovorí nič. Niektorí neskorší český historici 16. - 17. storočia ako Balbín a Komenský, tvrdia, že Oleg mal syna, ktorý odišiel na územie Čiech, kde založil známy moravský rod Žerotínov. Je to však čistý výmysel, avšak vzhľadom na to, že Olegov spojenec a brat Vladimír I. sa oženil s Češkou a Jaropolk, ako je známe z nezávislých zdrojov, vstúpil do zväzu s nemeckým imperátorom Ottom II. – protívníkom Českého kráľovstva, môže mať táto legenda aj historický význam.
V roku 1044 Jaroslav I. Múdry vykopal pozostatky Olega Sviatoslaviča a jeho brata Jaropolka I., posvätil ich a znova pochoval.
Barrow (rieka)

Barrow (angl. "River Barrow", ír. "Abhainn na Bearú" alebo "An Bhearú") je rieka v Írsku. Je to druhá najdlhšia rieka na ostrove, meria a spolu s prítokmi odvodňuje juhovýchodnú časť ostrova. Spoločne s riekami Nore a Suir sa označuje ako "The Three Sisters" (tzv. Tri sestry). 
Prameň.
Pramení v pohorí Slieve Bloom Mountains, na úpätí Ridge of Capard (max. ) v county Laois, južne od obce Clonaslee. 
Priebeh toku.
Od prameňa tečie najprv na sever, výrazným oblúkom stočeným na severozápad sa najprv stáča východným smerom, nad mestom Monasterevin následne na juh a križuje koryto Grand Canal. Potom vytvára hranicu medzi grófstvom Kildare na východe a Laois na západe a v meste Athy sa od koryta rieky oddeľuje spomenutý Grand Canal. Na dolnom toku (pod mestom Bagenalstown) opäť tvorí hranicu medzi dvoma správnymi jednotkami, najprv medzi grófstvom Kilkenny na pravom a grófstvom Kildare na ľavom brehu, následne medzi grófstvom Kilkenny a Wexford. Pod mestom New Ross výrazne rozširuje svoje koryto a po pribratí rieky Suir ústi širokým estuárom (tzv. Waterford Harbour) do Keltského mora.
Mestá.
Barrow postupne tečie cez tieto mestá:
Využitie.
Rieka je splavná od ústia až po Athy, odkiaľ je možné pokračovať cez vedľajšiu vetvu kanálu Grand Canal (tzv. "Barrow Line") až do Dublinu a do Írskeho mora. Na splavnom úseku rieky ( od sútoku so Suirou) je celkovo 23 priepustov. Na sútoku so Suirou stojí na ľavom brehu vodná elektráreň (oproti obci Cheekpoint).
Jaropolk I.

Jaropolk I. Sviatoslavič () (* 955 - † 978) v rokoch 972 - 978 knieža Kyjevskej Rusi a starší syn Sviatoslava I. Igoreviča.
Po odchode otca na vojnu proti Byzantskej ríši v roku 970 Jaropolk I. zdedil vládu v Novgorode a po smrti svojho otca prevzal vládu aj v Kyjevskej Rusi.
Vláda Jaropolka I. sa charakterizuje ako obdobie nadväzovania diplomatických kontaktov s nemeckým imperátorom Ottom II.. Poslovia kniežaťa Jaropolka ho navštívili v decembri roku 973 na zjazde kniežat. Imperátorova dcéra sa neskôr vydala za „kráľa Rusi“ Jaropolka I.
Počas Jaropolkovej vlády vypukla občianska vojna medzi ním a jeho bratmi - Olegom Sviatoslavičom a Vladimírom I.. Jaropolk obsadil hlavné Olegovo mesto (Ovruč) a Olega zavraždil. V Povesti dávnych liet sa na jednom mieste píše, že "„Jaropolk nevedomky zabil svojho brata“" ("„убитого помимо его воли“"). Čoskoro však novgorodské vojská Vladimíra I. obsadili Kyjev a Jaropolk musel z mesta zutekať. Podľa historických dôkazov uverejnených v Povesti dávnych liet sa Vladimírovi I. však podarilo brata Jaropolka vypátrať a v roku 980 zabiť.
Jaropolk I. zanechal po sebe tehotnú manželku (Julia), ktorú jeho otec uniesol pre svojho syna počas jedného zo svojich vojenských pochodov pravdepodobne v Byzantskej ríší alebo Grécku.
V roku 1044 príbuzný Jaropolka I. Jaroslav I. Múdry vykopal kosti svojich ujov (Jaropolka I. a Olega Sviatoslaviča) a ich pozostatky posvätil a znova pochoval do jedného z kyjevských chrámov.
Norman Mailer

Norman Kingsley Mailer (* 31. január 1923, Long Branch, New Jersey, USA – † 10. november 2007, New York, New York,) bol americký spisovateľ, dramatik, novinár, scenárista a filmový režisér. Svojimi reportážami a reportážnymi románmi sa zaradil k tzv. novému žurnalizmu.
Životopis.
Narodil sa do židovskej rodiny. Od roku 1939 študoval odbor letecké inžinierstvo na Harvardovej univerzite; štúdium ukončil po prerušení až v roku 1946. Roku 1942 musel narukovať do americkej armády, v rokoch 1944 – 1946 sa zúčastnil bojov v Tichomorí.
V roku 1969 kandidoval v primárkach Demokratickej strany na post starostu New Yorku. V jeho volebnom programe sa nachádzala aj bizarná požiadavka vyhlásiť New York za samostatný 51. štát USA. Vo voľbách skončil spomedzi piatich kandidátov až na štvrtom mieste s počtom hlasov 41136.
V roku 1970 na neho vo svojej knihe "Sexual Politics" zaútočila feministická teoretička Kate Millet. Označila ho – spolu s takými autormi ako D. H. Lawrence a Henry Miller - za propagátora patriarchálnej dominancie mužov nad ženami, priamo ho označila za „väzňa kultu mužnosti“. Mailer na útok odpovedal knihou "The Prisoner of Sex" (1971), v ktorej bránil z týchto obvinení nielen seba, ale aj spisovateľov D. H. Lawrenca a H. Millera. 
Bol šesťkrát ženatý a mal celkovo deväť detí. Zomrel na zlyhanie obličiek vo veku 84 rokov.
Získal dve Pulitzerove ceny za diela "Armády noci" a "Katova pieseň". V roku 2008 sprístupnili jeho osobný archív.
Dielo (výber).
Vo svojich románoch a reportážach sa pokúsil kriticky popísať problémy Spojených štátov.
Reportáže:
Best of You

„Best of You“ je singel skupiny Foo Fighters z albumu "In Your Honor". Je zatiaľ najúspešnejším singlom skupiny, v hitparáde Billboard Hot 100 obsadil 18 miesto a v hitparádach US Modern Rock a US Mainstream Rock prvé miesta. Koncertná verzia skladby vyšla na EP "Five Songs And A Cover".
Pieseň bola nominovaná na Grammy pre Najlepšiu rockovú pieseň roku 2005, ale cenu nakoniec získala skladba „Vertigo“ od U2.
Akustická verzia piesne je dostupná CD a DVD "Skin and Bones" z roku 2006. Je zahraná naživo sólo Daveom Grohlom.
Hudobné video režíroval Mark Pellington, známy ako režisér videa „Jeremy“ od skupiny Pearl Jam. Bol inšpirovaný smrťou jeho manželky pár mesiacov pred natáčaním videa a táto myšlienka sa prejavila vo videu.
Coververziu tejto skladby naspieval aj Prince pri Super Bowl XLI vo februári 2007.
Skupina zahrala túto pieseň aj na londýnskom koncerte Live Earth.
Rozmarín lekársky

Rozmarín lekársky (zriedkavo: šalvia rozmarín, staršie alebo ľudovo: rozmarín ; lat. "Salvia rosmarinus", staršie "Rosmarinus officinalis") je druh z podrodu rozmarín ("Rosmarinus") rodu šalvia ("Salvia") z čeľade hluchavkovité ("Lamiaceae"). Je to vždyzelený poloker.
V širšom ponímaní je tento druh identický s celým alebo takmer celým (pod)rodom rozmarín - podrobnejšie pozri v kapitole Systematika článku rozmarín. Nasledujúci text je primárne o rozmaríne lekárskom v užšom ponímaní. 
Etymológia.
Etymológiu mena rozmarín pozri v článku rozmarín. 
Rozšírenie.
Rastie v južnej a strednej Európe, ako divorastúca bylina. Na Slovensku sa zvykne pestovať v záhradách a kvetináčoch. Zimu neznáša.
Vzhľad.
Je to poloker s čiarkovitými, kožovitými a na vrchnej strane bieloplstnatými listami. V pazuchách listov sú nakopené do vidlíc bledomodré, pyskovité kvety, ktoré majú iba dve tyčinky. Plody sú tvrdky. Kvitne od júna do augusta.
Využitie.
Zbiera sa list ("Folium rosmarini, Folium roris marini"), ktorý sa strhá z odrezaných konárov a suší sa. 
Vo farmácii sa z nej pripravujú galenické prípravky (nálevy, liečivé čaje, mastí, náplasti) a získava sa silica ("Oleum rosmarini"). Silica sa používa aj vo voňavkárskom a v kozmetickom priemysle (výroba kolínskej vody atď.) Čerstvé prúty bývajú odpradávna slávnostnou ozdobou svadobčanov. 
V príprave pokrmov sa používa ako korenina hlavne na ryby, pre svoju charakteristickú arómu, ale aj pri príprave jedál z bravčového, teľacieho alebo jahňacieho mäsa, najmä v kombinácií s vínom. Ak sa ako korenina používajú sušené listy rozmarínu, je dobré ich najprv rozdrviť, pretože majú pevnú štruktúru a vcelku môžu v hotových jedlách pôsobiť rušivo.
Vlastnosti.
Listy obsahujú až 2 % silice, triesloviny, živicu, horčinu a iné. Má ostrú, gáforovú chuť a silnú aromatickú vôňu.
Pestovanie.
Tejto bylinke v žiadnom prípade nesvedčí veľký chlad, takže jej celoročné pestovanie vonku je u nás trochu problematické. Preto je doporučované zasadiť ju do nádoby. V teplejších mesiacoch ju môžete mať vo vonkajšom prostredí, na zimu je potom vhodné umiestnenie dovnútra (ideálna teplota 5 ° – 15 ° C). Rozmarín kvitne na začiatku leta, kedy má krásne modré kvety. Práve v tomto období je vhodné zbierať časti na použitie, teda listy či vňať z nedrevnaté časti. Môžete ich používať čerstvé alebo usušiť na neskôr.
McDonald's

McDonald's Corporation je jednou z najväčších reštaurácií rýchleho občerstvenia. Spoločnosť založili v roku 1940 bratia McDonaldovci, no jej rozmach začal až v roku 1955, kedy ju prevzal Ray Kroc, syn česko-slovenských emigrantov. V roku 1960 bola spoločnosť premenovaná na McDonald's Corporation.
Prevažnú časť ponuky tvoria rozličné burgery, najtypickejším produktom reťazca je Big Mac. V roku 2004 mala firma v 122 krajinách vyše 30-tisíc reštaurácií a obslúžila okolo 51 miliónov zákazníkov denne.
Časť reštaurácií neprevádzkuje firma priamo, ale poskytuje vlastníkom jednotlivých reštaurácií tzv. franchising, čo je právo prevádzkovať svoju živnosť pod menom McDonald's. Vo veľkej väčšine nevlastní ani objekt reštaurácie, iba jej vybavenie, stroje a zariadenia. Materská firma zabezpečuje a kontroluje úroveň jednotlivých reštaurácií a organizuje ich spoločnú marketingovú politiku a zásobovanie.
V 80. rokoch 20. storočia sa v USA objavil termín McJob. Označuje nepríťažlivé, málo platené činnosti s malými vyhliadkami do budúcnosti. Pôvodne označoval prácu pre McDonald's, dnes sa používa ako označenie pre každú prácu, kde je typická vysoká fluktuácia zamestnancov, nízky plat a nie príliš perspektívne zamestnanie. McDonald's sa však touto definíciou cíti poškodený, preto požiadal vydavateľstvo Oxford English Dictionary, aby bolo toto heslo odstránené, pričom v tomto slovníku sa nachádzalo od roku 2001.
McDonald's na Slovensku.
Prvá reštaurácia spoločnosti bola otvorená v októbri 1995 v Banskej Bystrici. V máji 1996 bola otvorená prvá reštaurácia v Bratislave na Námestí SNP, kým v októbri toho istého roka bola otvorená prvá reštaurácia franchisingového typu v Trnave. V súčasnosti (november 2024) sa na Slovensku nachádza 45 reštaurácií. Počas roka 2010 navštívilo 23 reštaurácií 14,4 milióna zákazníkov. McDonald's dosiahol tržby 47,9 mil. € v roku 2010.
Ossip Zadkine

Ossip Zadkine alebo Osip Zadkin, vlastným menom Ioseľ Aronovič Cadkin (* 14. júl 1890, Vitebsk, Bielorusko – † 25. november 1967, Paríž, Francúzsko) bol ruský sochár a grafik, od roku 1909 žil v Paríži, v rokoch 1914 – 1945 činný v New Yorku. 
V rokoch 1946 – 1953 profesor "Akadémie de la Grande Chaumière" v Paríži. Rané dielo vznikalo pod vplyvom kubizmu a A. Archipenka. Po období jednoduchých foriem, inšpirovaných prírodnými tvarmi, tvoril zložité expresívne skupiny spletitých tvarov a "prederavených" hmôt.
Biberach an der Riß

Biberach an der Riß je mesto v krajinskom okrese Biberach v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 32 174 obyvateľov a rozlohu 72,16 km².
Geografia a poloha.
Niekdajšie slobodné ríšske mesto Biberach an der Riß sa nachádza asi 40 km na juh od mesta Ulm. Je to správne sídlo a najväčšie mesto okresu Biberach. Od 1. februára 1962 je Biberach an der Riß veľké krajské mesto ("Große Kreisstadt").
Mesto Biberach an der Riß leží v nadmorskej výške 533 m, a nachádza sa medzi riekou Dunaj a Bodamským jazerom. Cez mesto preteká rieka Riß.
Mesto susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s obcou Warthausen, mestom Ochsenhausen obcami Ummendorf, Hochdorf, Ingoldingen, Mittelbiberach, s mestom Bad Schussenried, s obcami Oggelshausen, Tiefenbach a Attenweiler.
Firmy v meste.
Biberach an der Riß je sídlom niekoľkých celosvetových firiem:
Radio Beat

Radio Beat je česká rozhlasová stanica, ktorá sa špecializuje na rockovú hudbu, predovšetkým na beat, rock, hard &amp; heavy a podobne. Zameriava sa hlavne na hudobné štýly 60. až 80. rokov 20. storočia.
Stanica začala vysielať 1. januára 2002 ako lokálna pražská rozhlasová stanica. Napriek tomu, že Radio Beat je pomerne ostro štýlovo a časovo vyhranené, za krátky čas si jeho vysielanie získalo veľkú obľubu medzi poslucháčmi. 
Stanica postupne rozširuje sieť pozemných vysielačov a vysielanie sa rozširuje aj na ďalšie miesta Česka. Signálom pokrýva Prahu, stredné Čechy a časť východných Čiech. Radio Beat vysiela aj prostredníctvom internetu.
Biberach

Biberach môžu byť miesta v Nemecku:
Disacharid

Disacharidy sú 2 monosacharidové jednotky (cukry) spojené glykozidickou väzbou. Napríklad, ak táto väzba nastáva medzi alfa-orientovanou hydroxylovou skupinou prvého uhlíka jednej jednotky (alfa-anomér) a hydroxylovou skupinou štvrtého uhlíka, hovoríme o vzniku alfa-1,4-glykozidickej väzby, pričom sa uvoľnuje jedna molekula vody.
Sumárny vzorec je (C12H22O11)n.
Najznámejšie disacharidy:
Eduardo da Silva

Eduardo Alves da Silva (* 25. februára 1983 v Rio de Janeiro, Brazília), skôr známy pod skráteným menom Eduardo da Silva alebo jednoducho Eduardo je futbalový útočník, reprezentant Chorvátska. Hráva za tím anglickej Premier league Arsenal.
23. februára 2008 v ligovom zápase proti Birminghamu City utrpel Eduardo vážne zranenie nohy v tretej minúte zápasu. Bolo to po zákroku obrancu Martina Taylora, ktorý vzápätí dostal červenú kartu a bol zo zápasu vylúčený. Toto zranenie si vyžiadalo osemminútové ošetrenie na ihrisko a podanie kyslíka pre Eduarda.
Po takmer roku Eduardo nastúpil na súťažný zápas. Bolo to 16. februára 2009 v zápase Pohára FA proti Cardiffu City. Eduardo strelil dva góly. Arsenal zápas vyhral 4:0. V tomto zápase sa opäť zranil, natiahol si zadný stehenný sval. Plánovaná pauza sú dva týždne.
Karl-Heinz Rummenigge

Karl-Heinz „Kalle“ Rummenigge (* 25. september 1955, Lippstadt) je bývalý nemecký futbalový útočník.
Počas svojej kariéry dosiahol viaceré úspechy za Bayern Mníchov, kde vyhral Interkontinentálny pohár, Európsky pohár a viaceré tituly v lige. V drese Nemecka dosiahol druhé miesto na Majstrovstvách sveta 1982 a 1986 a bol súčasťou tímu, ktoré vyhralo Euro 1980. Dvakrát získal ocenenie Európsky futbalista roka.
Riedlingen

Riedlingen je mesto v krajinskom okrese Biberach v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 10 351 obyvateľov a rozlohu 64,97 km².
Geografia a poloha.
Riedlingen je mesto ležiace na rieke Dunaj, v južnej časti pohoria Švábska Jura. Riedlingen leží približne 25 km na západ od mesta Biberach an der Riß.
Mesto pozostáva zo siedmich mestských častí - "Bechingen, Daugendorf, Grüningen, Neufra, Pflummern, Zell" a "Zwiefaltendorf".
Kultúra a pamiatky.
Mesto Riedlingen sa nachádza na švábskej barokovej ceste ("Oberschwäbischen Barockstraße"), ako aj pri Dunajskej ceste pre cyklistov ("Donauradweg").
Gymnázium (Ružomberok, Š. Moyzesa 21)

Gymnázium Ružomberok je štátne gymnázium, ktoré ponúka osemročné a štvorročné štúdium zamerané na cudzie jazyky a všeobecné zameranie. Sídli na ulici Štefana Moyzesa v Ružomberku, preto sa niekedy nesprávne označuje ako Gymnázium Štefana Moyzesa. Školu navštevuje približne 600 študentov a vyučuje tu okolo 40 pedagogických pracovníkov - profesorov. Zriaďovateľom školy je Žilinský samosprávny kraj. Gymnázium vzniklo v roku 1729.
História.
Piaristické gymnázium.
Gymnázium Ružomberok patrí medzi najstaršie gymnázia na Slovensku. Jeho zakladacia listina bola schválená cisárom Karolom VI. 16. apríla 1729. Ako piaristické gymnázium v roku 1883 zriadilo osemročné štúdium. 25. februára 1919 piaristi dobrovoľne odovzdali gymnázium do správy štátu. Počas trvania piaristického gymnázia (1729-1918) študovalo na škole 22 775 žiakov.
Štátne gymnázium.
Od roku 1919 je gymnázium financované a pod správou štátu. Počas I.Slovenskej republiky sa gymnázium krátko volalo Slovenské gymnázium Andreja Hlinku. Od roku 1919 do roku 1995 na gymnáziu zmaturovalo 5 500 žiakov.
Šport a mimoškolské aktivity.
Gymnázium úspešne vychováva mladé basketbalistky a spolupracuje s klubom MBK Ružomberok. Medzi najväčšie úspechy patrí titul na školských majstrovstvách sveta v dievčenskom basketbale v roku 2007.
Na gymnáziu sú aktívne aj študentské krúžky s bohatou históriu. Tradíciu má hlavne turistický a dramatický krúžok. Študenti sa môžu taktiež stať členmi rybárskeho krúžku.
Poludňový grúň

Poludňový grúň () je vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria v jej hlavnom hrebeni, približne juhovýchodne od Terchovej. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v severnej polovici pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Terchová a Šútovo. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je východne ležiaci Stoh () a južne ležiaci severný vrchol Stien (). Severozápadne susedí vrch Grúň () s rovnomennou chatou pod vrcholom.
Opis.
Hôľnatý vrch v strednej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry je vďaka dostupnosti a výhľadu obľúbeným cieľom turistov. Hlavný hrebeň vedie od Veľkého Rozsutca () cez Stoh () a stáča sa južným smerom na vrch Steny () a ďalej na Chleb (). Blízkosť a dostupnosť z Vrátnej, no tiež rovnomenné lyžiarske stredisko na jeho svahoch s chatou na susednom Grúni, z neho robia atraktívnu a veľmi známu turistickú lokalitu. Severné svahy odvodňujú prítoky Stohového potoka, západné prítoky Varínky, východné svahy odvádzajú vodu Šútovským potokom priamo do Váhu. Celá oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra a západné svahy zasahujú do NPR Chleb.
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu , čím bola upresnená dovtedy uvádzaná hodnota 
Výhľady.
Poloha Poludňového grúňa v srdci Krivánskej Fatry ho predurčuje za obľúbený cieľ turistov. Na jednej strane ponúka len obmedzený rozhľad na okolité pohoria, na strane druhej je výborný výhľad práve na susedné malofatranské vrchy a celú Vrátnu dolinu. Prevažne trávnatý, z juhu nevýrazný vrchol je prakticky severný predvrchol Stien (). Umožňuje síce obmedzený, no ďaleký výhľad a mimo okolitých vrchov sú pri vhodných podmienkach pozorovateľné Veľký Choč, okolie Ďumbiera, časť Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy.
Johnny Gibson

Johnny Gibson, celým menom "John Anthony Gibson" (* 3. júl 1905, New York, New York, USA – † 29. december 2006, Newton, New Jersey) bol americký atlét v behu na 400 m cez prekážky.
Po skončení úspešnej kariéry, počas ktorej dosiahol 2. júla 1927 svetový rekord na americkom šampionáte v Lincolne, pracoval ako tréner. Zomrel 29. decembra 2006 v Newtone (v opatrovateľskom ústave pre starých ľudí) .
Kentucky Fried Chicken

Kentucky Fried Chicken, skr. KFC, je reťazec reštaurácií rýchleho občerstvenia, ktorý sídli v meste Louisville v americkom štáte Kentucky. Zameriava sa najmä na kuracie mäso vo vyprážanej podobe, v niektorých krajinách je však dostupné aj v inej úprave. Mäso okrem samostatných kúskov predáva aj vo forme burgerov, wrapov, v šalátoch a iných podobách.
Spoločnosť založil Colonel Harland Sanders ako Kentucky Fried Chicken v roku 1952. Na skrátený tvar sa premenovala v roku 1991. Od apríla 2007 spoločnosť začala znovu používať pôvodnú značku Kentucky Fried Chicken na niektoré popisy, balenia a reklamné predmety v Spojených štátoch.
KFC na Slovensku.
Prvá prevádzka na Slovensku bola otvorená 30. septembra 2006 v Trnave, nasledovala Banská Bystrica 28. marca 2007 a Bratislava 22. augusta 2007 (prevádzka na Obchodnej (zatvorená v roku 2010) neskôr boli otvorené ďalšie - na Námestí SNP (zatvorená v roku 2013), v Auparku a v Relaxxe, a v Nitre, ktorá bola v roku 2016 uzatvorená. V máji 2024, malo KFC na Slovensku 12 reštaurácií, z toho 6 v Bratislave, 2 v Trnave ,2 v Banskej Bystrici a po jednej reštaurácii v Košiciach, Poprade, Martine,MNitre artine a Zvolene.
Celulóza (organická látka)

Celulóza (zastarano: "buničina") je rastlinný polysacharid, ktorý je súčasťou stien rastlinných buniek. 
Makromolekula celulózy obsahuje viac, ako 1000 stavebných jednotiek beta-D-glukopyranózy. Na rozdiel od škrobu a glykogénu je tu B-glykozidová väzba. Vzniká reťazec, ktorý má v prírodnom materiáli charakter dlhého nevetveného vlákna. Celulóza je hlavná stavebná látka rastlinných buniek a spolu s lignínom sa podieľa na stavbe sekundárnych bunkový stien. V niektorých látkach sa tvorí čistá celulóza(bavlna), v inom prípade, napr. v dreve, je sprevádzaná inými látkami: lignínom, hemicelulózou a živicami. Celulóza je najrozšírenejším biopolymérom na zemi, ročne jej vzniká až 1,5×109 ton.
Celulóza je nerozpustná látka. Pri reakcii celulózy s hydroxidom sodným a sírouhlíkom vzniká xantogenan celulózy – medziprodukt na výrobu viskózového hodvábu a celofánu. Celulóza sa používa na výrobu papiera, obalových materiálov, hygienických potrieb a podobne. Je hlavnou živinou pre bylinožravcov a najrozšírenejšia organická látka na Zemi.
Príroda.
V bunkových stenách rastlín sú jednotlivé celulózové vlákna ďalej spojené vodíkovým mostíkom a ponorené do sacharidovej matrice. To bunkovým stenám dáva pevnosť a tuhosť. Na rozdiel od ďalšieho rastlinného polysacharidu, škrobu, sa polymér nerozvetvuje ani nekrúti, ale zostáva vo forme dlhých rovných reťazcov. 
Živočíchy nemajú enzým, ktorý by dokázal rozštiepiť β 1,4 väzby medzi jednotlivými glukózovými jednotkami. Preto je pre väčšinu živočíchov (aj človeka) celulóza nestráviteľná a v potrave tvorí tzv. vlákninu, ktorá prejde cez tráviacu sústavu bezo zmeny a z tela sa vylúči. Jediné tvory schopné spracovať celulózu sú baktérie. Tieto majú schopnosť celulózu štiepiť a metabolizovať. Pri hydrolytickom štiepení celulózy vznikajú produkty štiepenia (cellopentóza, cellotetróza, cellotrióza, cellobióza) až po glukózu. Bylinožravce teda musia vo svojom tráviacom trakte hostiť symbiotické baktérie, ktoré celulózu rastlinných bunkových stien rozštiepia a umožnia tak zužitkovať energiu, ktorú obsahujú. Najznámejší požierači celulózy sú termity a prežúvavce, ktoré dokážu celulózu takto stráviť.
Využitie.
Celulóza sa vyrába z dreva odstránením ostatných zložiek (lignín, hemicelulóza a pod.). Používa sa v papierenskom a textilnom priemysle. Celulóza je hlavná zložka papiera a bavlny. Jej derivátom sú umelé vlákna, ako acetát celulózy (viskóza), surovina na výrobu umelého hodvábu a celofánu. Nitráciou celulózy vzniká nitrocelulóza, známa aj ako strelná bavlna.
Karosa C 744

Karosa C 744 je model medzimestského kĺbového autobusu, ktorý vyrábala spoločnosť Karosa Vysoké Mýto v rokoch 1987 až 1992 (funkčný prototyp bol vyrobený už v roku 1983 spojením dvoch krátkych autobusov Karosa C734).
Konštrukcia.
Autobus Karosa C 744 je konštrukčne odvodený od štandardnej linkovej verzie Karosa C734. Cieľom bola maximálna unifikácia so všetkými vozmi radu 700, a to v prvom rade kvôli montážnej linke, ktorá umožňovala vyrábať iba autobusy, ktoré mali rovnakú karosériu, iba s určitými rozdielmi podľa toho, či išlo o voz mestský, prímestský, zájazdový, atď., a v druhom rade to umožňovalo aj lepšiu dostupnosť náhradných dielov. Karosa C 744 je trojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie. Skladá sa z dvoch častí, ktoré sú navzájom spojené kĺbom a krycím mechom (tzv. harmonika). U Karosy C744 je motor vzadu a je poháňaná zadná náprava. Na zabránenie neprimeraného vytáčania kĺbu sú na ňom umiestnené mikrosenzory, ktoré spínajú hydrauliku na narovnanie. To sa môže stať pri jazde do kopca na klzkom povrchu. Predná náprava LIAZ má nezávisle zavesené kolesá, stredná a zadná náprava sú tuhé a sú od maďarskej firmy Rába. Niektoré vozy C744 mali zadnú (hnaciu) nápravu typu A 018 (tzv. veľká Rába s redukciou kolies), neskôr sa začala montovať Rába A 009 (tzv. malá Rába bez redukcií), ktorú však mali aj vozy z rokov 1987. Pre cestujúcich sú určené troje dvojdielne elektropneumaticky ovládané výklopné dvere šírky . V prednom článku sa nachádzajú dvoje dvere, tretie sú umiestnené na zadnom článku. Sedačky v interiéri vozu sú rozmiestnené v usporiadaní 2+2 s uličkou v strede.
Výroba a prevádzka.
Rozhodnutie o výrobe kĺbového autobusu československej výroby padlo na začiatku 80. rokov 20 storočia. V tej dobe boli do Československa dodávané maďarské vozy Ikarus 280. Tento typ bol pomerne spoľahlivý, problémy však boli s náhradnými dielmi, ktoré museli byť dodávané z Maďarska. Do roku 1992, kedy bola výroba týchto autobusov ukončená, vyrobila Karosa 297 týchto autobusov.
Autobusy C 744 boli určené hlavne pre podniky ČSAD, ktoré tieto vozy nasadzovali na kratšie medzimestské linky, kde boli potrebné kapacitnejšie vozy, a kde nepostačoval štandardný autobus. Kvôli tomu, že Karosa predstavila model mestského kĺbového autobusu až v roku 1991, niektoré dopravné podniky ju začali prevádzkovať na bežných linkách MHD (napr. v Nitre, Prievidzi, Považskej Bystrici,Spišskej Novej Vsi, Prešove, Liptovskom Mikuláši, Košiciach alebo v Bratislave). V súčasnosti sú už autobusy Karosa históriou a nie sú prevádzkované.