burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jastrabský potok (prítok Svinianskeho potoka)

Jastrabský potok je potok v juhovýchodnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Svinianskeho potoka, má dĺžku 4,1 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Pramení v severnej časti Považského Inovca, v podcelku Vysoký Inovec, na severovýchodnom svahu Jarabského vrchu (794,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 595 m n. m. 
Opis toku.
Na hornom toku tečie východným smerom, v pramennej oblasti priberá krátky pravostranný prítok. Následne vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina, pričom sa najprv stáča juhovýchodným smerom, potom tečie na krátkom úseku na východ a ďalej na severovýchod. Napokon preteká intravilánom obce Trenčianske Jastrabie, kde zľava priberá prítok z oblasti Jarabiny a na okraji obce, severovýchodne od jej centra, ústi v nadmorskej výške cca 284,5 m n. m. do Svinianskeho potoka.
Bradliansky potok

Bradliansky potok môže byť:
Lincoln Building

Lincoln Building je kancelárska budova situovaná na 60 East 42nd Street v New Yorku oproti Grand Central Terminal. Bola dokončená v roku 1930. Architekt bol James Edwin Ruthvin Carpenter. Je 205,1 m vysoká s 53 poschodiami, 108 395 m² kancelárskeho priestoru, neogotický sloh.
Aj keď je zakrpatená v oblasti inými budovami, najmä budovami Chrysler Building a MetLife Building, Lincoln má množstvo typických prvkov vrátane gotických okien na vrchu.
Bradliansky potok (prítok Dubničky)

Bradliansky potok je potok v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Dubničky, meria 2,4 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhovýchodnom svahu Bradla (561,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 297 m n. m. 
Opis toku.
Potok tečie od prameňa na krátkom úseku juhojuhovýchodným smerom, potom už na celom toku prevažne severojužným smerom. Na dolnom toku vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a z pravej strany priberá prítok prameniaci východne od kóty 334,0 m. Napokon tečie intravilánom obce Dubnička a priamo v obci sa v nadmorskej výške cca 253 m n. m. vlieva do potoka Dubnička.
Trump Tower (New York)

Trump Tower je 58-poschodový mrakodrap v New Yorku stojaci na Piatej Avenue č. 725, na rohu 56. ulice. Multifunkčná budova bola navrhnutá architektom Derom Scuttom.
V roku 2006 bola magazínom Forbes ohodnotená na 318 000 000 dolárov.
The Neverhood

The Neverhood (1996) je počítačová plastelínová (Claymation) videohra vytvorená animátorom Doug TenNapelom a vydaná spoločnosťou Dreamworks Studios spadajúca do žánru adventúr. Každá modelínová animácia je precízne zaznamenaná obrázok za obrázkom, pričom na 1 sekundu pripadá až 15 obrázkov.
Vďaka svojím podivným a dalo by sa povedať až šialeným animáciám, naivným postavám a neobvyklým soundtrackom (Imaginarium Terry Scott Taylor) vyhrala táto hra veľa cien a má dodnes veľký počet svojich fanúšikov, a to aj napriek tomu, že už sa niekoľko rokov nepredáva.
Prijatie.
The Neverhood dostal dobré recenzie, ale nestal sa komerčným hitom. Okolo 1995 začala adventúram pomaly klesať popularita. Niektoré ďalšie adventúry vytvorené v tomto období (napríklad "Grim Fandango") tiež kritici ohodnotili veľmi dobre, ale nepredávali sa. "The Neverhood" je v Microsoftom vytvorenom rebríčku piatich najnedocenenejších hier sveta.
Pokračovanie.
Ako pokračovanie "The Neverhood" bola v rokoch 1997 - 1998 vydaná pre PlayStation konzolová videohra nazývaná "Skullmonkeys". Tá sa už neradí medzi adventúry.
Filmové spracovanie.
Bolo zverejnené, že sa pripravuje film na základe "The Neverhood" v spolupráci s Frederator Films a Doug TenNapelovou réžiou. Jeho uvedenie bolo plánované na rok 2011, no tento projekt bol zrušený.
The Neverhood Hall of Records.
The Neverhood Hall of Records (Neverhoodska Sieň záznamov) je 38 obrazoviek dlhá hala, ktorá sa dá nájsť v hre, zaplnená The Neverhood Chronicles (Letopisy Neverhoodu), biblickou náukou vesmíru, v ktorej Neverhood existuje. The Hall of Records je vytvorená zo samozapisujúcej sa modelíny, zapisujúcej históriu na stenu. Táto stena prináleží Quaterovi, ktorého stvoril Otec. Quater, na Otcov prikaz, zaznamenáva históriu. Existuje sedem takýchto stien, patriacich siedmim Quaterovym synom, menovite Ogdilla, Bertbert, Numeron, Ottoborg, Homen, Hoborg a Arven. Jedna z nich je v Neverhoode, v the Hall of Records. Stena prestala zapisovať, keď sa Klogg zmocnil vlády nad svetom.
V neoficiálom ruskom preklade hry boli tieto texty zamenené za humorné príbehy.
The Neverhood Chronicles (napísané Douglasom TenNapelom a Markom Lorenzenom) hovorí príbeh stvorenia vesmíru, v ktorom Neverhood existuje. To predstavuje 8 samostatných kníh na 38 obrazovkách. Kým čítanie textu nie je nevyhnutné na dokončenie hry, prejdenie celej chodby tam a späť nevyhnutné je.
Niektoré charaktery a príbehy nájdené v The Neverhood Chronicles sú nápadne podobné s tými v Biblii. Niektoré veľké časti The Neverhood Chronicles sú napísane v Biblickom štýle.
Himanka

Himanka () je obec vo Fínsku.
Nachádza sa v kraji Keski-Pohjanmaa v provincii Západné Fínsko na pobreží Botnického zálivu asi 40 km severovýchodne od mesta Kokkola. Obec leží v blízkosti rieky Lestijoki. Počet obyvateľov je 3 143 a rozloha chotára 255,27 km² z toho 1,63 km² je voda. Hustota obyvateľstva je 12,3 ob./km². Úradný jazyk fínčina.
Hlavnými produktmi výroby v oblasti sú hlavne poľnohospodárske produkty, líščie a norkové kožušiny a taktiež rybárstvo. 
Najstaršou časťou obce Himanka je centrum nazývané "Raumankari". 
K obci Himanka patria ďalej dedinky a osady Ainali, Hillilä, Himankakylä, Lahdensuu, Pahkala, Pernu, Pöntiö, Rautila, Saarenpää, Tomujoki, Torvenkylä a Kannuskylä.
Taremu

Taremu, v helenistickom období Leontón polis ( a ), alebo a , bolo mesto starovekého Egypta dnes známe ako Tell el Mukdám. Leží približne v strednej časti delty Nílu. V staroveku bolo hlavným mestom 11. nomu Dolného Egypta. Prvý, kto spomína mesto alebo tento nom, je Strabón, čo naznačuje, že na význame získalo až v neskorších dobách.
Grécke pomenovanie „Mesto levov“ dostalo Taremu podľa chrámu boha Maahesa zobrazovaného v podobe leva. Boli tu uctievané tiež ďalšie dve levie bohyne – Bastet a Sechmet.
Dejiny.
Počas vlády Ptolemaia VI. Filométora (180–145 pred Kr.) bol v Taremu vybudovaný židovským kňazom Oniášom IV. chrám podľa vzoru Jeruzalemského chrámu. Židovskú komunitu, ktorú vyhnal z Palestíny stupňujúci sa útlak Seleukovcov, prilákal nový chrám a počas viac ako tristo rokov tu prekvitala. Po vypuknutí Židovskej vojny bol chrám roku 67 po Kr. uzavretý v rámci protižidovských opatrení.
Poloha.
Historici sa dlho nevedeli zhodnúť na polohe ruín Taremu. Podľa d’Anvilla ležal pod pahorkom "Tell-Essabè" – „Levím kopcom“. Jomard naopak zastával názor, že Leontopolis je jedným z pahorkov neďaleko dediny "El-Mengaleh" v delte. Táto teória zodpovedá bližšie popisu mesta, ako ho zanechal Xenofón Efezský. Smith umiestňuje mesto na 30°6' SZŠ, čo je omnoho južnejšie ako v skutočnosti. Dnes sa väčšina odborníkov zhodne, že Taremu sa nachádza na mieste "Tell el Mukdám" na 30°45' SZŠ.
Kes

Kes alebo Kis (), Kúzy alebo Kousai (), Kós () a , bol staroegyptským mestom a administratívnym centrom 14. nomu v Hornom Egypte. Dnes je miesto známe ako el-Kusíja (, ) a leží na západnom brehu Nílu v guvernoráte Asjút.
Mesto označovalo južnú hranicu územia ovládaného Hyksósmi. Kes slúžil ako kultové stredisko bohyne Hathor a počas Strednej ríše ako nekropola pre miestnu šľachtu.
Počas 5. storočia bolo mesto táborom Légie II Flavia Constantia.
Kannus

Kannus je mesto vo Fínsku.
Nachádza sa v kraji Keski-Pohjanmaa v provincii Západné Fínsko. Počet obyvateľov je 5 890 a rozloha chotára 470,65 km² z toho 2,39 km² je voda. Hustota obyvateľstva je 12,6 ob./km². Úradný jazyk fínčina.
V oblasti mesta Kannus ležia dediny Eskola, Hanhineva, Korpela, Kungas, Jokisalo, Mutkalampi, Märsylä, Roikola, Välikannus, Ylikannus, Yliviirre. Touto oblasťou taktiež preteká rieka Lestijoki.
Ďalšou pozoruhodnosťou mesta je drevený kostol z roku 1817.
Horovo oko

Horovo oko (podľa niektorých prameňov pôvodne Rého oko, a "vedžat", alt. transkr.: "vedžet", "udžat", , "utchat") je staroegyptský ochranný symbol a odznak kráľovskej moci.
Hor bol egyptský boh nebies v podobe sokola. Stvárnenie Horovho oka pochádzalo zo vzoru sokolieho oka, vrátane fliačikov, ktoré sa niekedy objavujú ním. Je niekoľko vysvetlení. Za Horove oči sa niekedy označovalo slnko aj mesiac. Ak sa spolu s Horovým okom spomínalo aj známejšie Reho oko, potom Horovo zastupovalo len mesiac a Reho len slnko. Alebo sa oči konkrétne spájali s astronomickými telesami a božstvami: pravé oko symbolizovalo slnko, ľavé oko mesiac; pravé sa spájalo s bohom Ré, ľavé s bohom Thovtom.
Starovekí Egypťania verili, že tento symbol nezničiteľnosti pomôže ich znovuzrodeniu. Toto presvedčenie vychádzalo z legendy o boji bohov Hora so Sutechom, pri ktorom Hor stratil oko (alebo obidve oči). Neskôr bol schopný opäť vidieť vďaka bohyni Hathor (alebo bohovi Thovtovi) a tým sa "„miznúci a obnovujúci sa zrak“" Horovho oka stal symbolom "„života a vzkriesenia“". Motív Horovho oka sa často objavoval na staroegyptských výtvarných dielach a tak isto často sa používal aj pri tvorbe čarovných predmetov, napr. pri talizmanoch, ktoré patrili do pohrebného výbavenia mŕtveho. Našiel sa napr. na siedmich šperkoch (náramky a náprsník), ktoré boli vložené medzi obväzy Tutanchamónovej múmie.
Magické oko

Magické oko môže byť:
Brainwashing

Brainwashing (doslova „vymývanie mozgu"; iné názvy: vymývanie mozgu, vymývanie mozgov) je v psychológii metóda násilnej indoktrinácie sledujúca rozrušenie prijatých systémov hodnôt a názorovej orientácie jedinca za účelom dosiahnutia zmeny týchto hodnôt, až protichodného osobného presvedčenia. 
Brainwashing je násilné ovplyvňovanie postojov, vôle a spôsobov myslenia psychickým nátlakom, systematickou demagógiou a narúšaním kritického myslenia podľa toho, ako to vyhovuje manipulátorovi. Podmienkou úspešného brainwashingu je, aby bol objekt udržiavaný v permanentnom strese, pretože vtedy je potenciálne najlepšie prístupný manipulácii. K vyvolávaniu stresu sa využíva nepriame psychické a zriedkavejšie aj priame fyzické násilie. Najčastejšie dôvody brainwashingu sú finančné, náboženské a politické. Je základnou formou pôsobenia na osobnosť človeka v náboženských sektách. V jemnejšej forme sa brainwashing využíva v reklame a obyčajne ho obsahuje aj politická či iná propaganda.
Hranica medzi brainwashingom a ostatnými snahami o ovplyvňovanie ľudskej osobnosti nie je jednoznačná. Existuje však niekoľko rozlišujúcich kritérií:
Metódy brainwashingu sú pomerne pestré. Pri ovplyvňovaní ľudí sú často používané metódy ako spánková deprivácia, zvukové a filmové úseky púšťané stále dokola (napríklad povinné počúvanie rozhlasu alebo omieľanie stále tých istých hitov), drogy, týranie hladom alebo prestimulácia prílišným množstvom jedla (napríklad predvolebný guláš), vystavenie smädu a emóciam, ktoré vyvolávajú bezmocnosť či potláčajú reálne vnímanie skutočnosti. Škála prejavov brainwashingu môže byť existovať od úplne nenápadného správania sa či perfektného napodobňovania normálneho správania sa, až po veľmi bizarné a čudné prejavy. 
Techniky brainwashingu sú v niektorých krajinách, či inštitúciách používané aj s oficiálnym súhlasom autorít. Používajú sa napríklad pri policajnom a súdnom vyšetrovaní, psychiatrickej liečbe, výchovnom pôsobení hlavne na deti alebo na odsúdených. Náchylné k používaniu brainwashingu bývajú okrem vyššie uvedeného aj médiá, vzdelávacie organizácie a armáda. Brainwashing sa niekedy neobmedzuje len na jednotlivé spolky, či aktivity jedincov, ale prerastá do celej spoločnosti a stáva sa všeobecnou súčasťou jej kultúry a myslenia.
Veľtucet

Veľtucet je synonymný výraz pre "sto štyridsať štyri". Na rozdiel od anglofónnych krajín sa v dnešnej slovenčine používa tento výraz iba zriedka.
Slovo "veľtucet" je odvodené z výrazu tucet, značiaceho počet dvanásť. "Veľtucet" je teda „tucet tuctov“ alebo matematicky 122 = 144.
Zaujímavosti.
V knihe J.R.R. Tolkiena Pán prsteňov, dvanásť tuctov je číslo taktiež hobitmi nazývané ako jeden veľtucet, avšak toto slovo nebolo považované na označenie počtu ľudí". Hobit Bilbo Bublík začne urážať hostí na jeho narodeninovej oslave, keď o nich hovorí ako o "jednom veľtucte".
Vodopád Bystrého potoka

Vodopád Bystrého potoka (hovorovo aj vodopád Bystré alebo vodopád Bystrô) je národná prírodná pamiatka a chránený krajinný výtvor nachádzajúci sa v katastrálnom území mesta Hriňová.
Nachádza sa na území Slovenského stredohoria na území Poľany v hornej časti Bystrého potoka južne až juhovýchodne od Poľany (), pod sedlom Priehybina vo výške (vrchol - miesto prepadu vody - vodopádu). Výška steny prepadu vody je (výška vodopádu). Vodopád je prepadom potoka Bystrá, ktorý je pravostranným prítokom Slatiny, prameniacim pod Poľanou.
Jelešnica

Jelešnica je potok v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, má dĺžku 8 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení na okraji Strážovských vrchov, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhojuhovýchodnom svahu Bradla (561,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 300 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juh, vytvára oblúk prehnutý na východ a pokračuje juhozápadným smerom, pričom vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina. Tu preteká intravilánom obce Ľutov, sprava priberá prítok (1,5 km) z Bradlovej doliny, obcou ďalej preteká severojužným smerom a zľava priberá prítok z oblasti Stráne. Pod obcou sa najprv stáča na západ, potom na juhozápad a z pravej strany priberá Jelšie. Potom pokračuje severojužným smerom intravilánom obce Prusy a následne popri osade Bažantnica na ľavom brehu. Na dolnom toku sa ešte esovito stáča, vteká do geomorfologickej časti Bebravská niva, kde tečie juhojuhozápadným smerom a v lokalite Dolné lúky sa napokon stáča k ústiu na juhozápad. Na území mesta Bánovce nad Bebravou, v blízkosti sídliska Dubnička, sa v nadmorskej výške cca 199 m n. m. vlieva do Bebravy.
1 000 (číslo)

Tisíc (1000) je prirodzené číslo nasledujúce číslo 1001 a predchádzajúce číslo 999.
Jelšie

Jelšie môže byť:
Jelšie (prítok Jelešnice)

Jelšie je krátky potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Jelešnice, meria 1,5 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, kde pramení na juhojuhozápadnom úpätí Maďarovej (335,1 m n. m.) v lokalite Kostrieň, v nadmorskej výške približne 250 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom, potom sa prechodne stáča na juh a ďalej na juhojuhovýchod, pričom preteká lokalitou Dechtárina. Na severnom okraji intravilánu obce Prusy sa v nadmorskej výške cca 219,5 m n. m. vlieva do Jelešnice. Nepriberá žiadne významné prítoky a na hornom toku niekedy vysychá.
Kilo

Kilo (symbol: k) je predpona v SI a iných jednotkových systémoch označujúca 103 alebo 1 000. Napríklad:
Táto predpona bola oficiálne pribratá v roku 1795 (avšak používala sa i predtým), pochádza z gréckeho χίλιοι ("khilioi"), označujúc "tisíc".
Použitie v informatike.
V informatike sa používajú aj predpony založené na symboloch SI, ktoré však nie sú štandardizované a môžu viesť k rozličným výkladom a nedorozumeniam. Rozšírili sa najmä v minulosti, keď neexistovali štandardizované prefixy IEC.
Kilo v informatike sa používa buď na označenie 103 (1 000), alebo 210 (1 024). Štandardizovaná predpona "kibi-", ktorá je definovaná ako 210 (1 024), nahrádza toto používanie.
Trenčianka

Trenčianka je potok vo východnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Machnáča, meria 3,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v juhozápadnej časti Strážovských vrchov, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, pramení na východojuhovýchodnom svahu Svitavy (700,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 490 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom, potom sa prechodne stáča na juh a opäť na juhovýchod, pričom sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Svitavy. Následne preteká intravilánom obce Peťovka. Na dolnom toku tečie popri dvoch rybníkoch na ľavom brehu, podteká cestu II. triedy č. 516 a severne od obce Motešice sa v nadmorskej výške cca 276 m n. m. vlieva do Machnáča.
Petrovka

Petrovka môže byť:
Petrovka (potok)

Petrovka je potok vo východnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Machnáča, má dĺžku 4 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v juhozápadnej časti Strážovských vrchov, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, pramení na juhovýchodnom svahu Trubárky (670,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 585 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa vytvára oblúk prehnutý na sever, ďalej tečie na krátkych úsekoch východojuhovýchodným, potom juhovýchodným smerom a sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Trubárky. Následne sa stáča na východ, preteká intravilánom obce Petrova Lehota, pričom v obci vytvára oblúk, ktorým sa postupne stáča a pod obcou už tečie severojužným smerom. Z pravej strany ešte priberá prítok prameniaci severne od Panského hája (498,1 m n. m.) a stáča sa k ústiu juhojuhovýchodným smerom. Napokon podteká cestu II. triedy č. 516 a severne od obce Motešice sa v nadmorskej výške cca 287 m n. m. vlieva do Machnáča.
Sergej Alexandrovič Jesenin

Sergej Alexandrovič Jesenin (; * 21. septemberjul./3. októbergreg. 1895, Konstantinovo, Ruské impérium – † 28. december 1925, Leningrad, Sovietsky zväz) bol ruský lyrický básnik.
Život.
Od roku 1912 pracoval ako predavač, neskôr ako korektor v tlačiarni, a až v roku 1915 sa v Petrohrade začal živiť písaním. V roku 1916 vyšla jeho prvá básnická zbierka "Dúha" [rusky: Radunica]. 
Sergej Jesenin bol celkovo štyrikrát ženatý. V roku 1913 sa civilne zosobášil s Annou Izriadnovovou, s ktorou mal syna Jurija. V roku 1917 sa oženil so Zinaidou Rajchovou (rozvod v októbri 1921), s ktorou mal dcéru Tatianu a syna Konstantina. V roku 1922 sa zosobášil s americkou tanečnicou Isadorou Duncanovou (rozvod v roku 1923) a v septembri 1925 so Sofijou Tolstou (vnučka Leva Tolstého).
Jesenin bol hlavným predstaviteľom ruského imagizmu. Bol prírodný a milostný lyrik, mal sympatie pre staré patriarchálne Rusko a ruskú prírodu, ktorú v básňach idealizoval. Ako citlivý človek sa nedokázal vyrovnať s prvou svetovou vojnou a boľševickou revolúciou, ktorá v ňom vzbudila mnoho rozporov. 
Po revolúcii viedol bohémsky život, upadal do depresií a psychické problémy riešil alkoholom. Na istý čas bol hospitalizovaný v psychiatrickej liečebni. Na konci roka 1925 spáchal v hoteli Internacional v Leningrade samovraždu obesením. Existuje teória, že bol fyzicky odstránený sovietskym režimom. Deň pred samovraždou dal svojmu priateľovi Volfovi Erlichovi lístoček, ktorý si mal prečítať až neskôr, bolo na ňom napísané krvou:
Reakcia Majakovského na jeho smrť: „"V živote tomto umrieť ťažké nie je, je omnoho ťažšie život vytvárať."“
Havránkovský potok

Havránkovský potok je potok vo východnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Machnáča, meria 4 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v juhozápadnej časti Strážovských vrchov, pramení v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Basky, na východoseverovýchodnom svahu Bukoviny (604,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 490 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa najprv tečie na sever, potom sa stáča na severozápad a preteká Havránkovou dolinou. V strednej časti doliny tečie západným smerom, následne vytvára oblúk ohnutý na sever, na krátkom úseku sa rozvetvuje na dve ramená a v dolnej časti doliny už tečie juhojuhozápadným smerom. Napokon sa východoseverovýchodne od obce Petrova Lehota vlieva v nadmorskej výške cca 336 m n. m. do Machnáča.
Chránené územie.
Úsek toku začínajúci pod prameňom a končiaci nad rozvetvujúcim sa korytom je chráneným územím - Prírodná pamiatka Potok v Havránkovej doline. Chránia sa zachované brehové porasty spoločne s biocenózami potočného dna. Tento úsek je zároveň súčasťou katastrálneho územia obce Omšenie, kým dolný tok je hranicou medzi katastrálnymi územiami Petrova Lehota na pravom a Motešice na ľavom brehu.
Zlobina

Zlobina je krátky potok v centrálnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, má dĺžku 1,5 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení na okraji Strážovských vrchov, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhojuhozápadnom svahu Drieňovca (497,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 257 m n. m., pri osade Zlobiny. 
Opis toku.
Od prameňa tečie západojuhozápadným smerom a vteká do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina. Napokon sa stáča západným smerom a podteká cestu III. triedy Podlužany - Timoradza. Do Bebravy ústi severne od obce Podlužany v nadmorskej výške 221,9 m n. m. Nepriberá žiadne prítoky.
Timoradzský potok

Timoradzský potok je potok v severnom výbežku Podunajskej nížiny, v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 3 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Nitrianskej pahorkatine, v časti Bánovská pahorkatina, západne od obce Krásna Ves, na juhovýchodnom úpätí Domkovej (418 m n. m.) v nadmorskej výške približne 277 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhojuhovýchodným smerom, vytvára oblúk smerujúci na východ a pokračuje severojužným smerom. Následne vytvára výrazný oblúk, preteká lokalitou Horné bory a ďalej tečie východným smerom. Napokon preteká intravilánom obce Timoradza, kde sa na severnom okraji obce vlieva v nadmorskej výške cca 237 m n. m. do Bebravy. Nepriberá žiadne významné prítoky.
Chons

Chons (iné mená: Chensu, Chonsu, Chonšu) je egyptský boh mesiaca z čias, kedy ešte nebol presne definovaný egyptský panteón. Jeho meno značí „pútnik“ a vzťahuje sa priamo na pohyb mesiaca (ktorý Egypťania označovali Jah) po oblohe. Ďalšie mená boha sú Objímač, Hľadač cesty a Obranca, keďže sa verilo, že chráni tých, ktorí putujú v noci. Ako boh nočného svetla bol Chons vzývaný ako ochranca pred divou zverou, ten, ktorý prináša mužom potenciu a pomocník pri liečení. Egypťania verili, že keď Chonsu spôsobuje, že mesiac dorastá, ženy počnú, dobytok sa stáva plodným a nos i hrdlo je naplnené čerstvým vzduchom.
V staršom období bol považovaný Chons za faraónovho vyživovateľa, ktorý zabíja kráľových nepriateľov a ich útroby používa pre faraóna, teda je akousi faraónovou placentou. Na Chonsa v tomto krvilačnom aspekte sa obracajú Texty pyramíd nazývajúc ho tým, ktorý žije zo sŕdc. Kvôli tejto asociácii bol Chons spájaný aj so skutočnou placentou, bol považovaný za zbožštenú placentu kráľa a boha pôrodu.
Mesačný boh postupne nahradil boha vojny Menthua ako syna Mut v tébskej oblasti, pravdepodobne preto, že posvätná nádrž v chráme bohyne mala tvar polmesiaca. Chonsa sa ujal boh Amon, ktorý s vzostupom Téb získal na dôležitosti medzi bohmi a získal za manželku Mut. Pretože obe božstvá boli považované za mierumilovné, stratil Menthu svoj agresívny aspekt.
V umení bol Chons zobrazovaný ako dieťa s hlavou jastraba korunované kosákom mesiaca, ktorý prekrýva plný disk mesiaca. Jeho hlava bola vyholená, s výnimkou vrkoča, ktorý zvykli nosiť deti v Egypte, čo podčiarkovalo jeho úlohu božského dieťaťa. Zriedkavo bol mesačný boh zobrazovaný ako mladík držiaci kráľovský mlat s náhrdelníkom menat. Chons bol niekedy spodobovaný na chrbte husi, barana alebo dvoch krokodílov. Jeho posvätným zvieraťom však bol pavián, ktorého Egypťania považovali za tvora spojeného s mesiacom.
Chons v modernej kultúre.
Chons figuruje aj v modernej literatúre. V svojej najznámejšej roli je ochranným božstvom superhrdinu Mesačného rytiera zo série komiksov Marvel.
Spínaný zdroj

Spínaný zdroj je elektronický napájací zdroj, ktorý vstupné napätie (po prípadnom usmernení a vyhladení) prevedie na impulzy pomerne vysokej frekvencie, transformuje ich na požadované napätie a následne usmerní a vyhladí, čím sa získa výstupné napätie.
Spínané zdroje majú vyššiu účinnosť ako tzv. lineárne zdroje, ktoré sú založené na transformácii bežného sieťového napätia s frekvenciou 50 Hz.
Kopanička

Kopanička je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 3,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení na južnom okraji Strážovských vrchov, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Basky, západne od obce Slatinka nad Bebravou v nadmorskej výške približne 280 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv smerom na juh, potom prechodne na juhovýchod a vstupuje do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina. Tu tečie severojužným smerom cez intravilán obce Krásna Ves súbežne s korytom Bebravy na ľavom brehu. Pod obcou tečie rovinatým územím v lokalite Laziny, napokon sa stáča na východ a severne od obce Timoradza sa v nadmorskej výške cca 240 m n. m. vlieva do Bebravy. Nepriberá žiadne významné prítoky.
Melimoyu

Melimoyu je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Čile, asi 40 km severozápadne od mesta Puerto Puyuhuapi. Sopka je tvorená prevažne andezitmi a bazaltami, dominantnou vulkanickou formou je 8 km široká kaldera, v súčasnosti trvalo zaľadnená. Posledná aktivita sa odhaduje na 2. storočie nášho letopočtu ± 75 rokov, čo dokladá datovanie najmladších vrstiev tefry.
Puyuhuapi

Puyuhuapi je skupina asi ôsmich, prevažne bazaltových troskových kužeľov, nachádzajúcich sa v južnej časti Čile, na oboch stranách konca fjordu rovnakého mena. Na západnej strane fjordu sa nachádzajú štyri väčšie, východná skupina kužeľov je menšia. Obe su zoradené pozdĺž paralených zlomových línií v smere severovýchod - juhozápad.
Mentolat

Mentolat je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na ostrove Magdalena patriacom Čile. Prevažnú časť stavby vulkánu tvorí trvalo zaľadnená kaldera s priemerom 6 km. Na západnej strane vulkánu sa nachádzajú nezvetrané andezitové lávové prúdy, pochádzajúce pravdepodobne z jedinej zaznamenanej erupcie zo začiatku 18. storočia.
Cay (sopka)

Cay je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Čile, severozápande od mesta Puerto Aisén. Sopka je tvorená prevažne bazaltami a dacitmi. V okolí sa nachádza asi 15 troskových kužeľov, parazitických a explozívnych kráterov. Približne jedna tretina z nich sleduje juhozápadnú zlomovú líniu, zvyšok je zoradený pozdĺž juhovýchodného zlomového systému. O veku poslednej erupcie nie sú známe žiadne blžšie údaje.
Maca

Maca môže byť:
MACA môže byť:
Macá

Macá alebo Cerro Macá je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Čile, severozápadne od mesta Porta Aisén. Je to jedna z vyšších sopiek (2 960 m) čilského juhu. Macá leží na zlomovom systéme "Liquiñe-Ofqui". Túto líniu sledujú aj viaceré lávové dómy a troskové kužele. Vrchol sopky je trvalo zaľadnený, a sopečný masív sa skladá prevažne z bazaltov a dacitov.
Automatizácia testov

Automatizáciou testov rozumieme použitie softvérových nástrojov pri vykonávaní testov softvéru.
Cerro Hudson

Cerro Hudson je stratovulkán nachádzajúci sa v južnej časti juhoamerických čilských Ánd. Vulkán bol až do roku 1971 prakticky neznámy, aj keď bola zaznamenaná menšia erupcia na konci 19. storočia.
Erupcie.
V minulosti geologického vývoja sopky sa odohralo niekoľko veľkých explozívnych erupcií - prvá približne pred 6 700 rokmi (s objemom vyvrhnutej tefry viac ako 2.1010 m3, čo bola jedna z najväčších holocénnych erupcií v Južnej Amerike), ďalšia približne pred cca 3 600 rokmi a posledná v roku 1991. Menšie erupcie sa odohrali (aspoň doložené) v rokoch 1891 a 1971.
Erupcia z roku 1991 bola jedna z najväčších v 20. storočí v Čile. Sopka vyvrhla viac ako 7.109 m3 tefry, popolový spád bol zaznamenaný až na Falklandoch. Početné laháry, zbiehajúce po svahoch sopky a živené roztápajúcim sa ľadovcom, našťastie nikoho neusmrtili vďaka riedkemu osídleniu v oblasti, ako včasnej evakuácii.
V roku 1991 eruptovala aj sopka Pinatubo, zvýšený obsah oxidu siričitého a popolových častíc v atmosfére viedol ku globálnemu ochladeniu v nasledujúcich rokoch.
František Gibala

Akademický sochár František Gibala (* 5. apríl 1912, Krajná Poľana – † 8. september 1987, Bratislava) bol slovenský sochár s ťažiskom pôsobenia najmä na východe Slovenska. Používal aj umelecké meno Fraňo Gibala.
Tvorba.
Okrem týchto vytvoril aj ďalšie sochárske diela, ktoré sa nachádzajú najmä na Slovensku. Okrem toho je autorom mnohých pamätných tabúľ a množstva pamätníkov (Prešov, Košice, Trenčín, Bratislava, Svidník…), búst a súsoší. Známe je jeho súsošie Cyrila a Metoda v obci Branč okres Nitra. Pri príležitosti 100. výročia zrušenia poddanstva 30. októbra 1949 slávnostne odhalili sochu Ľudovíta Štúra v Levoči. 
Krajské múzeum v Prešove k 100. výročiu narodenia sochára Františka Gibalu v čase od 4. 4. do 31. 8. 2012 zorganizovalo výstavu jeho vybraných diel.
Galéria.
[[Kategória:Slovenskí sochári]]
[[Kategória:Osobnosti z Krajnej Poľany]]
Lakomstvo

Lakomstvo () je neochota podeliť sa o niečo čoho má človek zvyčajne značný prebytok a lipnutie na hmotných i nehmotných statkoch. Je to aj nekontrolovateľná túžba zhromažďovať majetok a neochota deliť sa čo i len o neupotrebiteľné prebytky. Bujnosť, prepych, nenásytnosť, hrabivosť, osobný zisk, ale aj krádeže a úplatkárstvo. Vyznačuje sa túžbou získavať čo najväčší majetok a realizovaním tejto túžby. 
Opakom lakomstva je štedrosť ().
Lakomstvo v náboženstve.
V kresťanstve patrí lakomstvo medzi sedem hlavných hriechov. Evanjelium podľa Lukáša (LK 12,15) znie - "I riekol im: Dajte si pozor a varujte sa akéhokoľvek lakomstva, lebo život človeka nezáleží v rozhojňovaní jeho majetku." 
Podľa ďalšieho textu z biblie je chamtivosť forma modloslužobníctva (kol. 3,5). Zatiaľčo niektorí majú problém porozumieť tejto súvislosti, je najčastejším vysvetlením, že lakomci si vážia hodnotu peňazí alebo majetku viac ako Boha. To môže byť tiež spojované s uctievaním zlatého teľaťa. Ďalším chápaním je, že slúžia chamtivosti, aby nazhromaždili čo najviac vecí, ktoré sa domnievajú, že sú cennosti a tým sa koncentrujú na vlastného boha a vytvárajú si hrdosť na tieto nazhromaždené cennosti a tým pádom sa koncentrujú na vlastné ego.
Buddhisti veria, že chamtivosť je založená na nesprávnom chápaní spájania bohatstva so šťastím.
Trebichavský potok

Trebichavský potok je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, meria 6,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na severoseverozápadnom svahu Plešivca (722,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 500 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom, potom viac juhozápadným smerom, pričom sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Javorníka (689,5 m n. m.) a následne druhý prítok z juhojuhovýchodného svahu Javorníka. Ďalej preteká intravilánom obce Trebichava, zľava priberá prítok z juhojuhozápadného svahu Závlaky (629,8 m n. m.) a stáča sa severozápadným smerom. Následne vytvára hranicu medzi podcelkami Nitrické vrchy (časť Suchý) na pravom brehu a Zliechovská hornatina (časť Kňaží stôl) na ľavom brehu. Pod Trebichavou priberá najprv zľava krátky prítok z východného svahu Udriny (652,4 m n. m.), potom sprava prítok z juhojuhozápadného svahu Javorníka a vstupuje do Slatinskej brázdy, kde vytvára oblúk prehnutý na juhozápad. Na východnom okraji intravilánu obce Slatina nad Bebravou ústi v nadmorskej výške cca 290,5 m n. m. do Bebravy.
Slatinka (prítok Bebravy)

Slatinka je krátky potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 1,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Basky, kde pramení na južnom svahu Dubinky (747,8 m n. m.), v blízkosti Havranej jaskyne, v nadmorskej výške približne 350 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juhovýchod, potom sa stáča severojužným smerom a zľava priberá krátky prítok. Ďalej vstupuje do západnej časti Slatinskej brázdy a preteká intravilánom obce Slatinka nad Bebravou. V južnej časti obce sa napokon stáča východojuhovýchodným smerom, zľava ešte priberá krátky prítok a podteká cestu III. triedy Krásna Ves - Slatina nad Bebravou. Na okraji Slatinky sa v nadmorskej výške cca 272,5 m n. m. vlieva do Bebravy.
Brekovský potok

Brekovský potok je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, má dĺžku 2,6 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na západnom svahu Závadskej poľany (844,5 m n. m.) v lokalite Čierne kúty, v nadmorskej výške približne 560 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku sprvu na juh, potom sa stáča na juhozápad a zľava priberá tri prítoky z oblasti Demovca. Potom sa stáča, pokračuje západným smerom, esovito sa stáča, pričom zľava priberá prítok z oblasti Pod Závadským vrchom a pokračuje k ústiu smerom na severoseverozápad. Napokon tečie vo východnej časti Slatinskej brázdy, preteká intravilánom obce Čierna Lehota a priamo v obci ústi v nadmorskej výške cca 379,5 m n. m. do Bebravy.
Two World Financial Center

Two World Financial Center je jeden z najväčších mrakodrapov v New Yorku, stojí na West Street medzi ulicami Liberty Street a Vesey Street vo finančnom dištrikte Lower Manhattanu. 44-poschodová budova má výšku 197 m a je duhá najvyššia v komplexe Svetového finančného centra. Má podobný dizajn ako Three World Financial Center až na strechu, ktorá je vo WFC2 kopula a vo WFC3 pyramída.
Okrem iných spoločností je budova centrála firiem Commerzbank, Deloitte &amp; Touche, Merrill Lynch, Nomura Group, State Street Corporation and Thacher Proffitt &amp; Wood, LLP. Je ukážkou postmodernistickej architektúry a navrhli ju Cesar Pelli &amp; Associates a Haines Lundberg Waehler.
Kancelársky priestor disponuje 231,000 m², skonštruovaná bola v roku 1986, stála $800 000 000.
Budova má podobný dizajn ako One Canada Square komplexu Canary Wharf v Londýne, pretože bola podobne ako Svetové Finančné centrum projektom kanadskej developerskej spoločnosti Olympia &amp; York a obe stavby boli navrhnuté rovnakými architektmi.
Two World Financial Center bola poškodená padajúcimi troskami zo Svetového obchodného centra 11. septembra 2001, pre opravy bola uzavretá do mája 2002.
Río Murta

Río Murta je menšie vulkanické pole, nachádzajúce sa v južnej časti čile, asi 30 km juhovýchodne os stratovulkánu Cerro Hudson. Pole je tvorené viacerými troskovými kužeľmi a lávovými prúdmi prevažne bazaltového zloženia. Vek poslednej erupcie je odhadovaný na začiatok holocénu na základe rádiometrického datovania.
Mučenica čistoty

Mučenica čistoty je termín pre ženu, ktorá stratila život, keď sa bránila znásilneniu či podobnej forme zneuctenia. Používa sa najmä v rámci katolíckej cirkvi a hovorca ho spravidla môže použiť v rôzne širokom význame: od označenia akejkoľvek takejto ženy, až po najužšie, kedy je tak charakterizovaná iba osoba uznaná katolíckou cirkvou za mučenicu (a priznaním titulu svätá či blahoslavená).
Kritika.
Uctievanie a oficiálne vyzdvihovanie mučeníc čistoty kritizujú niektoré (najmä feministické, socialistické a liberálne) skupiny, podľa ktorých je nevhodné, lebo nezaslúžene stigmatizuje ženy, ktoré volili opačne alebo ktoré boli nakoniec násilím premožené, a vlastne prijíma vnímanie, že znásilnenie špiní obeť a nie páchateľa. 
Niektoré skupiny dodávajú, že voľba radšej smrť než znásilnenie je zlá sama už z podstaty a preto by sa nemala uprednostňovať už z tohto dôvodu.
Ďalší zase argumentujú, že znásilnenie je zlé, ale smrť tiež a v niektorých prípadoch nemusí byť rozhodnutie radšej smrť správne. Napríklad v prípade sv. Marie Goretti sa v tomto smere namieta, že jej smrť bola ťažkou ranou pre celú rodinu - bola najstaršia dcéra a v rodine bez otca a s chorou matkou prakticky viedla domácnosť - a na základe toho jej rozhodnutie kritizujú ako "nemúdre".
Celkovo sa diskusia na túto tému koncentruje na osobu sv. Marie Goretti, ako jednoznačne najznámejšej a najuctievanejšej mučenice čistoty modernej doby.
Santiago de Liniers

Jacques Antonio María de Liniers y Bremont, viac známy pod španielskym menom Santiago de Liniers (* 25. júl 1753, Niort, Francúzsko – † 26. august 1810, Cabeza de Tigre, Argentína) bol francúzsky dôstojník v španielskych službách a vicekráľ Laplatského vicekráľovstva.
Externé odkazy.
[[Kategória:Dejiny Argentíny]]
Dúha

Dúha je optický úkaz vznikajúci v atmosfére Zeme. Vznik dúhy je spôsobený disperziou slnečného svetla prechádzajúceho kvapkou. Predpokladom pre vznik dúhy je prítomnosť vodných kvapiek v atmosfére a Slnka, ktorého svetlo cez kvapky môže prechádzať.
Pretože voda má väčší index lomu ako vzduch, svetlo sa na ich rozhraní láme. Uhol lomu je rôzny pre rôzne vlnové dĺžky svetla a teda svetlo sa rozkladá na jednotlivé farebné zložky, ktoré sa odrážajú na vnútornej stene a kvapku opúšťajú pod rôznymi uhlami s najväčšou intenzitou svetla pri uhloch okolo 40° – 42°. Pri výške slnka nad 42° sa nedá pozorovať. Modré svetlo (kratšia vlnová dĺžka) sa láme pod väčším uhlom ako červené svetlo, ale pretože oblasť zadnej strany kvapky má ohnisko vnútri kvapky, spektrum samo prechádza, a preto sa červené svetlo zobrazí vyššie na oblohe a vytvára vonkajšiu farbu dúhy.
Isaac Newton ako prvý vo svojej práci o optike z roku 1672 ukázal, že biele svetlo je možné zložiť z farebných spektrálnych lúčov, a vysvetlil zákonitosti dúhových farieb. Dúha obsahuje farby svetelného spektra: červená (vonkajšia strana), oranžová, žltá, zelená, modrá, tmavomodrá (indigo) a fialová (vnútorná strana). Existuje aj tzv. vedľajšia dúha, ktorá je slabšia a má obrátené poradie farieb. Vzácny je výskyt viacerých dúh súčasne.
Pete Conrad

Charles „Pete“ Conrad, Jr. (* 2. jún 1930, Philadelphia – † 8. júl 1999, Ojai) bol americký astronaut a tretí človek, ktorý sa prechádzal po Mesiaci. Slúžil na Gemini 5 a 11, Apollo 12, a Skylab 2 misiách.
Život.
Mladosť a výcvik.
Po navštevovaní škôl The Haverford School, the Darrow School a získaní bakalárskeho diplomu v leteckom inžinierstve na Princetonskej univerzite v roku 1953 vstúpil do Námorníctva Spojených štátov, kde sa stal testovacím pilotom a neskôr inštruktorom. Bol jedným z druhej skupiny astronautov, ktorých vybrala v roku 1962 agentúra NASA – predtým sa o ňom uvažovalo pre Mercury Seven, ale bol odmietnutý s poznámkou "nevhodný pre dlhodobý let".
Kariéra v NASA.
Považovaný za jedného z najlepších pilotov v skupine, bol jeden z prvých z jeho skupiny na pridelenie do misie Gemini. Ako pilot Gemini 5 spravil nový vesmírny vytrvalostný rekord 8 dňami – časom, ktorým by sa dostal na Mesiac a späť – a skúšal veľa raketových systémov dôležitých pre program Apollo. Conrad bol tiež jeden z najmenších astronautov s výškou (1,69 metrov) a v postave. Bol potom záložný veliteľ pre Gemini 8 a veliteľ Gemini 11.
Ján Sirácky (náboženský publicista)

Ján Sirácky (* 7. jún 1895, Báčsky Petrovec, Juhoslávia† 22. august 1973, Bratislava) bol slovenský náboženský publicista, prekladateľ, význačná postava dejín bratského hnutia na Slovensku. 
Aktívne prispieval každoročne do „Slová života“, t.j. "Rozvrh ku čítaniu Písma svätého na každý deň" (1942), ktorý bol tlačený nákladom časopisu „Rozsievač“ (časopis pre šírenie kráľovstva Božieho na zemi. Orgán Bratskej jednoty baptistov na Slovensku. Redaktor a vydavateľ brat kazateľ Michal Marko v Liptovskom Sv. Mikuláši, Tlačiareň Bratov Rázusovcov v Lipt. Sv. Mikuláši).
Pôsobil najmä v Petrovci, Martine, Bratislave. V rokoch 19461949 vydával slovenský časopis "Kresťan".
Jeho syn Ján Siracký bol lekár.
Dom bábik

Dom bábik () je hra nórskeho spisovateľa a dramatika Henrika Ibsena napísaná v roku 1879. V tom istom roku bola prvýkrát uvedená v Kráľovskom divadle v Kodani. Ibsen napísal "Domov bábik" dva roky po hre "Opory spoločnosti". Svojou kritikou viktoriánskej morálky a manželských noriem hra svojho času spôsobila v nórskej spoločnosti obrovský škandál. V súčasnosti je jednou z najznámejších a najuvádzanejších Ibsenových hier. 
Hra je v novodobom prevedení označovaná za feministickú hru, avšak Ibsen toto označenie odmietal, v tom čase poukazoval len na manželský boj.
Na Slovensku bola hra uvádzaná pod rôznymi menami ako Dom pre bábiky, Domov bábik, Domov bábok, Bábkový domov, avšak najčastejšie sa používa názov Nora.
Vznik hry.
Hra bola inšpirovaná reálnym príbehom jednej z Ibsenových obdivovateliek, ktorá sa neskôr stála aj jeho blízkou priateľkou, Laury Kielerovej (vl. menom Laura Smith Petersenová), hoci Ibsen nikdy spojitosť medzi Norou a Laurou nepotvrdil. Laurin manžel Victor ochorel na tuberkulózu a dostal naordinovanú liečbu odísť na juh, do teplých krajín. Aby si to mohli dovoliť, vzala si Laura pôžičku bez manželovho vedomia. Neskôr sa vyskytli problémy s veriteľmi a Laura bola nútená sfalšovať smenku. Po vyplynutí pravdy na povrch sa s ňou manžel rozviedol, bolo jej odoprené ostať s dieťaťom a nakoniec sa nervovo zrútila a skončila na liečení. 
V porovaní s Ibsenovou hrou badať len určité podobné črty, ktorými sa pravdepodobne inšpiroval. Jeho hra však smeruje k inému posolstvu a k úplne odlišnému vyústeniu. 
Charakteristika hry.
Hra patrí k Ibsenovým realistickým drámam. Počas písania tejto hry sa Ibsenova tvorba vyznačovala určitými znakmi. Hra sa preto skladá z troch dejstiev, vystupuje v nej málo, tj. 5 hlavných postáv, a hra sa odohráva v krátkom časovom úseku, tj. 3 dni v priebehu Vianoc. Ďalej využíva Ibsen výhradne dialógy, ktoré v hre vytvárajú ilúziu reality. Ako aj v jeho ďalších hrách využíva naďalej analytickú techniku, tzn. hra pojednáva už len o dôsledkoch činov, ktoré sa odohrali v minulosti.
Vyústenie hry je tragické a nie všetci diváci a umelci sa s ním dokázali stotožniť. Aj z toho dôvodu Ibsen pre nemecké publikum dopísal koniec, ktorý je šťastný a Nora pri pohľade na svoje deti ostáva.
Frank Muller

Frank Muller môže byť:
Fjord

Fjord je špeciálny typ morského zálivu, pozostatok po činnosti ľadovca v ľadovej dobe. Je to dlhý (niekedy aj desiatky kilometrov) a úzky morský záliv, ktorý vzniká v hornatých oblastiach v blízkosti morí a oceánov prehĺbením údolí riek vplyvom tlaku postupujúcich ľadovcov. Fjordy majú strmé svahy, ktoré sú často podmývané ľadovcami až pod hladinu mora, kde môže more dosahovať značnú hĺbku, netypickú pre pobrežné šelfové oblasti. Údolie má tvar písmena U. Názov fjord pochádza zo staronórčiny, zo slova "fjörðr", ktoré sa prepisovalo ako "fjorthr". Z jeho výslovnosti neskôr vzniklo celosvetové slovo fjord.
Vznik fjordov.
Fjordy vznikajú počas glaciárneho (ľadového) zaľadnenia, keď sa postupujúci ľadovec zosúva z karových oblastí po svahu do nižšie položených oblastí. Počas cesty sa ľad pohybuje po lokálnych depresiách, ktoré prehlbuje a zaobľuje ich podložie. Vzniká tak typické ľadovcové údolie. Na konci svojej cesty sa ľadovec dostane až k moru, do ktorého sa snaží zasunúť, no vplyvom rozdielnych teplôt, viskozity a hĺbky sa jednotlivé časti ľadu odlamujú.
Po skončení doby ľadovej začína ľadovec pomaly ustupovať a roztápať sa. Po určitej dobe ostane v oblasti iba typické ľadovcové údolie. Vplyvom roztopenia väčšieho množstva ľadovcovej vrstvy dôjde ku zdvihnutiu svetovej hladiny oceánov a ku čiastočnému zaplaveniu prímorských údolí. Súčasne sa odľahčia tektonické platne, keďže na ne už netlačí ohromná sila ľadu, čo má za následok že sa niektoré časti platní začnú ponárať do astenosféry a iné budú nadľahčované a začnú stúpať.
Ku podobným procesom dochádza v súčasnosti v Škandinávii, kde sa polostrov vynára nad hladinu mora, ale jeho prímorské oblasti na okolí Atlantiku sa postupne ponárajú pod morskú hladinu.
Fjordy vo svete.
Fjordy sa nachádzajú najmä v oblastiach, kde sa v minulosti vyskytoval kontinentálny ľadovec, nachádzajú sa v blízkosti morskej hladiny a v oblastiach, kde sú veľké výškové rozdiely. Najznámejšou oblasťou s výskytom fjordov je pobrežie Nórska. Fjordy sa nachádzajú aj v Kanade, Dánsku, Írsku, Švédsku, Čile, Škótsku, USA, Kerguelenu (Francúzsko), Španielsku, Grónsku, Islande, na Faerských ostrovoch, na ostrovoch v Arktíde, v Antarktíde a na Novom Zélande.
Mimoriadne fjordy.
Najdlhšie fjordy na Zemi:
Najhlbšie fjordy na Zemi:
Loituma

Loituma je fínske kvarteto, spájajúce fínsku vokálnu tradíciu s nádhernými zvukmi päťstrunovej kantele. Skupina vznikla koncom roku 1989 a súčasnými členmi sú: Sari Kauranen (Kantele, spev) - Anita Lehtola (spev, päťstrunová kantele) - Timo Väänänen (Kantele, spev) - Hanni-Mari Turunen (spev, husle, päťstrunové kantele, altová zobcová flauta, kontrabass, laponský bubienok). Aktuálne má kvarteto za sebou vydanie dvoch albumov - "Things of Beauty" a "In The Moonlight".
V máji 2006 sa internetom začal šíriť podarený flashový remake fínskej ľudovej pesničky „Ievan Polkka“ (anglický preklad Eva's Polka) z ich albumu "Things of Beauty". Klip - animácia sa skladá zo štyroch obrázkov, na ktorých je populárne dievčatko z japonského animovaného seriálu BLEACH spolu s donekonečna sa opakujúcou 26 sekundovou slučkou vybratou z pesničky. Vďaka tejto animácii sa skupina preslávila na slovenskom i českom internete, ale aj v rádiách a na diskotékach.
Frank Muller (astronóm)

Frank Muller (* 10. september 1862, Virgínia, USA – † 19. apríl 1917, Virgínia) bol americký astronóm.
Od roku 1885 pracoval v "McCormick Observatory" ako asistent Ormonda Stona a Francisa Leavenwortha.
Objavil vyše 100 astronomických objektov z Nového všeobecného katalógu, napríklad NGC 17 v roku 1886.
Je pochovaný na "Warrentonskom cintoríne" vo Virgínii.
Strašidlá

Strašidlá () sú divadelná hra nórskeho dramatika Henrika Ibsena napísaná na jeseň roku 1881. Hra vyšla v decembri toho istého roku v Kodani v náklade 10 000 kusov.
Podobne ako aj "Dom bábik", aj "Strašidlá" svojou kritikou viktoriánskej morálky a zobrazovanými témami spôsobili škandál. Hru odmietla uviesť väčšina významných divadiel v Nórsku, Švédsku i Dánsku. Prvýkrát ju uviedla až v roku 1882 dánska divadelná spoločnosť na pohostinskom vystúpení pre škandinávskych emigrantov v Aurora Turner Hall v Chicagu. Išlo o vôbec prvú inscenáciu Ibsenovej hry v Amerike.
Kantele

Kantele je tradičný fínsky strunový hudobný nástroj.
Baset

Baset môže byť:
Ubasti

Ubasti môže byť:
Aelurus

Aelurus môže byť:
Analytická etika

Analytická etika je smer etiky 20. storočia zameriavajúci sa na analýzu mravného jazyka po stránke logickej, sémantickej, pragmatickej alebo lingvistickej.
Etika komunikácie

Etika komunikácie je aplikovaná etika, ktorej predmetom výskumu je oblasť komunikácie, ľubovoľná komunikačná situácia (communication context) počnúc politickými diskusiami zameranými na masové poslucháčstvo až po interpersonálnu komunikáciu tvárou v tvár.
Etika kozmickej teleológie

Etika kozmickej teleológie je etická koncepcia prvej polovice 20. stor. rozpracovaná v USA a v Anglicku, podľa ktorej morálku možno pochopiť iba z hľadiska evolučného vývinu vesmíru, ktorého základom je svetový účel. Každý stupeň tohto vývinu je vopred určený a uskutočňuje sa prostredníctvom prispôsobovania jestvujúcich prostriedkov tomuto cieľu. Človek je súčasťou prirody a vesmíru a jeho poslaním je pretvárať prírodu v smere prirodzenej teleológie. Mravná činnosť má tak koniec koncov mimosiciálny, kozmický a biologický zmysel.
Predstavitelia: F. Woodbridge, W. N. Sheldon, O. Stapledon.
Etika sebarealizácie

Etika sebarealizácie je prúd v teórii morálky, ktorý vznikol koncom 19. stor. a podľa ktorého je cieľom morálnej činnosti realizácia vnutorného "ja" každého indivídua považovaného za jedinečné a neopakovateľné. Mravný význam konania človeka spočíva v súlade s tým v osobnosti a individuálnosti.