Amenhotep III.

Amenhotep III. alebo Amenofis III. (trónne meno: "Nencheprure") bol faraón v starovekom Egypte. Patrí do 18. dynastie a bol v poradí deviatym faraónom tejto dynastie. Vládol v rozmedzí približne 1388 pred Kr.–1351 pred Kr.
Život.
Jeden z najznámejších staviteľov Novej ríše. Zanechal po sebe ríšu v oveľa horšom stave, ako ju zdedil od svojho otca Amenhotepa II. Bol najmárnivejší a najmárnotratnejší spomedzi všetkých egyptských kráľov. Obklopil sa neslýchaným prepychom, bez ohľadu na náklady staval paláce a chrámy, vydržiaval si hárem so stovkami egyptských a ázijských krásavíc, venoval sa výhradne radovánkam. Žil si naozaj ako kráľ a boh, a spolu so svojimi hodnostármi sa oddával ilúzii o nevyčerpateľnosti svojej ríše a neotrasiteľnosti svojej moci. Väčšmi ako na vojsko sa spoliehal na diplomaciu a dynastické sobáše. Oženil sa s dcérou babylonského kráľa a s dcérami dvoch mitannských kráľov. Navyše si pribral niekoľko dcér menej významných panovníkov. Jeho najhlavnejšou manželkou bola tá, ktorá bola z Núbie. Zo života Amenhotepa III. vieme mnoho podrobností. Vieme to hlavne z chrámov a tzv. "spravodajských skarabeov". Na jednom z nich oznámil miesto svojho narodenia, vo Wésete (Téby). Na inom podal správu o svojich stavbách v Iunu. Na ďalšom dal na vedomie svoj sobáš: "Nech žije Reov syn Amenhotep a vznešená jeho manželka". Meno jej rodičov poznáme sú to Juja, otec a Čuju, matka. Na skarabeovi o sobáši s mitannskou princeznou Kiripou sa uvádza, že doviedla 317 žien do jeho háremu. Jeho činy zmizli. Ostali len stavby. Hrobku si dal vytesať, ale nie v Údolí kráľov ale v Údolí opíc. Objavil ju G. B. Belzoni. Hrobka je veľmi hlboká má viac ako 10 miestností a pred hrobovou komorou je pilierová sieň. 
Stavby.
Najrozsiahlejší komplex stavieb sa zachoval v Luxore na nílskom nábreží. Tvorí ho chrám na oslavy novoročných sviatkov. Bol postavený na mieste chrámu z 12. dynastie. Dodnes tu stojí jeho druhý pylón, ďalej veľká stĺpová dvorana so 14 stĺpmi, potom ústredný dvor lemovaný kolonádou so 64 stĺpmi a vestibulom s 32 stĺpmi a napokon vlastný chrám s bezmála 20 miestnosťami a svätyňou so svätostánkom. Jeho chrám s reliéfmi sa zachoval vďaka piesku, ktorý ho dlhé stáročia zasypával. Architektom bol Amenhotep s prímením „syn Hapuov“. V Karnaku taktiež zanechal po sebe pamiatky. Je to predovšetkým pylón široký a rad šiestich dvojíc stĺpov, ktoré tvoria ústrednú loď tamojšej slávnej veľkej stĺpovej dvorany. Pri svätom jazere stojí či skôr sedí obrovská žulová socha skarabea, ktorý váži i s podstavcom päť ton. Zádušný chrám si dal postaviť na západnom brehu Nílu oproti Luxoru. Bol to najväčší chrám tohto druhu vôbec. Zachovali sa z neho iba tzv. Memnónové kolosy, ktorí stáli pred vstupom. Boli vysoké . Dnes iba s podstavcom merajú . Stopy po kráľovskej rezidencii objavili na začiatku nášho storočia. Odkryli tam i múr. Ktorý ohradzoval priestor o rozmeroch asi 2260 krát . Neskôr sa zistilo, že to nebol ohradný múr palácu, ale hrádza umelého jazera, ktoré bolo postavené na potešenie jeho manželky. Hrobku si dal vytesať, ale nie v Údolí kráľov, ale v Údolí opíc. Objavil ju G. B. Belzoni. Hrobka je veľmi hlboká má viac ako 10 miestností a pred hrobovou komorou je pilierová sieň.
Archeológia.
Múmiu objavili v roku 1875 v tajnej skrýši pri Dér el-Bahrí, kam ju ukryli králi 21. dynastie. Vyobrazení sa zachovalo pomerne mnoho. Medzi najvzácnejší patrí dvojsocha Amenhotepa III. a Teje ktorá je dnes v Káhirskom múzeu hneď oproti vstupu. Zachovalo sa aj niekoľko samostatných sôch kráľovnej Teje, medzi nimi jedna z pomaľovaného tisového dreva. Záľuba Amenhotepa III. bola žiť v prepychu a reprezentácii žičila rozvoju múzea. Dokazujú to nástenné maľby v hrobkách hodnostárov aj z nevylúpenej hrobky Tejiných rodičov Juja a Čuje, objavených v roku 1905 v Údolí kráľov.