burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mojevideo

Mojevideo je slovenská internetová databáza krátkych videí. Funguje na podobnom princípe ako YouTube. Video môže pridať ktokoľvek, kto má na webstránke už vytvorený používateľský účet. Stránku aktuálne vlastní firma Mojevideo.sk, s.r.o. so sídlom v Nitre, ktorej zakladateľom a vlastníkom je Ing. Michal Mik.
Funkcie a rozhranie stránky.
Po otvorení a načítaní počítačovej verzie stránky sa zobrazí hlavná stránka portálu Mojevideo na ktorú sa pravidelne pridáva niekoľko z nahraných videí, tie sa pravidelne aktualizujú a nahradzujú sa novými. V hornej časti stránky sa nachádza lišta z ktorej sa dá dostať na podstránky s „najlepšími videami“ – videá, ktoré majú najvyšší pomer hodnotenia „páči sa mi“ oproti „nepáči sa mi“, najobľúbenejšie videá – videá, ktoré si používatelia najviac pridali medzi svoje „obľúbené videá“, najpozeranejšie videá a najdiskutovanejšie videá – videá s najviac komentármi, pričom videá v týchto zoznamoch sa týždenne aktualizujú za nové. Taktiež sa z tadeto dá dostať na podstránky „kategórie“ a „užívatelia“.
Okrem verzie pre počítače je Mojevideo taktiež optimalizované pre mobilné zariadenia na adrese codice_1.
Používateľské funkcie.
Zaregistrovaný používatelia majú oproti nezaregistrovaným dostupné viaceré funkcie, ako napríklad možnosť hodnotiť videá a komentáre ostatných užívateľov hodnotením „páči sa mi“ a „nepáči sa mi“, označiť videá ako „obľúbené“, tie sa dajú po prihlásení nájsť pod „moje obľúbené videá“ a dajú sa pozrieť neskôr. Každý zaregistrovaný užívateľ má taktiež svoj vlastný profil, kde môže o sebe pridávať rôzne informácie ako napríklad adresu svojej osobnej webstránky, krátky text o sebe a taktiež štát a mesto bydliska užívateľa. Zrejme najdôležitejšou výhodou registrovaných užívateľov je možnosť nahrávať svoje vlastné videá.
Registrovať sa môže ktokoľvek, pričom maloletý používatelia sa môžu zaregistrovať a služby webstránky podľa pravidiel používania iba so súhlasom alebo dohľadom svojich právnych zástupcov.
Nahrávanie a prehrávanie videí.
Ako bolo už spomínané videá môžu nahrávať používatelia, ktorý majú na portáli vytvorený účet a sú v ňom aktuálne prihlásený. Pri nahrávaní videa musí užívateľ zadať názov, popis videa, kľúčové slová podľa ktorých sa dá video po nahratí nájsť a taktiež jednu z kategórií. Nahrávať je možné akékoľvek videá s veľkosťou maximálne 500 MB a nie sú v rozpore s podmienkami používania, čo znamená, že neobsahujú nenávistný obsah, nepropagujú užívanie drog a iných omamných látok, neporušujú osobné a ani autorské práva.
Videá sa od 17. marca 2012 dajú nahrávať a prehrávať v kvalite HD t. j. 720p, čo bolo následne 10. novembra 2017 zvýšené na Full HD, t. j. 1080p.
Od 16. mája 2016 prešlo Mojevideo na HTML 5 prehrávač.
Návštevnosť.
Podľa štatistík z webstránky SimilarWeb, ktorá slúži na analýzu webu bolo Mojevideo 40. najnavštevovanejšou webstránkou na Slovensku a 9 112. na svete. Podľa údajov z tejto stránky prišlo na Mojevideo v marci 2019 81,61 % užívateľov zo Slovenska, 12,83 % z Česka a zvyšok z ostatných krajín.
Nákupné centrum Mólo

Nákupné centrum Mólo alebo MÓLO (od roku 2019 tiež Nákupné centrum Molo alebo MOLO) je nákupno-zábavné centrum v Pezinku na Myslenickej ulici číslo 2/C v mestskej lokalite Sahara. Bolo slávnostne otvorené 24. septembra 2005.
Dňa 13. apríla 2023 o 11. hodine bola v nákupnom centre otvorená nová prevádzka McDonald's.
Poloha.
Nachádza pri druhom najväčšom pezinskom sídlisku, Sídlisko Juh, a nachádza sa 1,5 km od historického centra.
Nákupné centrum Mólo je lokalizované do obchodno-výrobnej zóny Sahara Shopping Park, vedľa hlavného cestného ťahu cesty II. triedy číslo 502. 
Nákupné centrum sa nachádza medzi dvomi autobusovými zastávkami, vedľa nákupného centra sa nachádza hypermarket Tesco s obchodmi a v okolí nákupného centra sa nachádzajú štyri čerpacie stanice, obchodný dom Kaufland a diskontná predajňa Lidl.
Parametre.
Plocha nákupných priestorov je 6300 m², svoje služby ponúka 49 obchodov. Zákazníci majú k dispozícii 200 parkovacích miest.
Prenčovská kotlina

Prenčovská kotlina je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v strednej časti podcelku, na juhu okresu Banská Štiavnica.
Polohopis.
Kotlina sa nachádza na juhu strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Zo severu, západu i juhu kotlinu obklopuje Sitnianske predhorie, východným smerom nadväzuje podcelok Skalka. 
Východnou hranicou kotliny tečie riečka Štiavnica, významný prítok Ipľa. Strednú a západnú časť odvodňuje Belujský potok, smerujúci južným smerom a neskôr ústiaci do Štiavnice. Z iných prítokov rieky je v rámci tohto územia najvýznamnejší Babí a Stankov potok. Na východnom okraji na rieke Štiavnici a ceste I/51 (Banská Štiavnica – Hontianske Nemce) leží obec Prenčov, ktorá dala meno tejto časti pohoria. V centrálnej časti leží obec Beluj, ktorá je prístupná cestou III/1587 z Prenčova i z obce Baďan na juhozápade.
Chránené územia.
Táto časť Štiavnických vrchov je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chránené územia sa v Prenčovskej kotline nenachádzajú, severnejšie leží národná prírodná rezervácia Sitno a prírodná rezervácia Holík.
Turizmus.
Prenčovská kotlina leží v tieni najatraktívnejšej časti Štiavnických vrchov, Sitna s rovnomenným vrchom. Samotná kotlina nepatrí medzi veľmi navštevované oblasti a aj turistické trasy vedú severným smerom k lákadlám oblasti. Modro značená trasa vedie z Prenčova na vrch Sitno (), druhá, rovnako modro značená vedie "Belujskou dolinou" zo Sebechlieb cez Beluj k Počúvadlianskemu jazeru.
Dioráma

Dioráma () je veľkoplošný obraz, ktorý má v divákovi vzbudiť ilúziu nejakého reálneho priestoru. Pojem sa používal už v umení antického Grécka. Opäť sa objavil v 60. rokoch 20. storočia v súvislosti s tvorbou amerických pop-artových umelcov Edwarda Kienholza a Toma Wesselmanna, ktorí vytvárali diorámu vo forme tzv. stuhnutého environmentu. Formu diorámy majú aj umelecké diela prezentované médiom virtuálnej reality.
Iné projekty.
Epinétron

Epinétron () je typ starogréckej nádoby.
Epinétron, hlbokú polvalcovú keramickú (vrchná časť nádoby nemala hladký povrch, aby sa s vlnou ľahšie pracovalo) nádobu, používali grécke ženy pri príprave vlnenej priadze. Ženy si ho aj s vlnou umiestnili do lona, aby im tuk z vlny pri česaní a pradení neznečistil odev.
V starovekom Grécku sa surová vlna z ostrihaných oviec vyprala a potom sa prepletené vlákna rozobrali, pričom sa ručne odstraňovali nečistoty. Ženy túto prácu vykonávali v sede, vlnu (v epinétrone alebo len položenú voľne) mali na kolenách a pod nohami mali podnožky. Zdobené epinétra boli často ako votívne dary umiestnené do svätýň ženských božstiev alebo darované do hrobov žien (slobodných dievčat). Ich výzdoba bola najmä čiernofigúrová a neskôr aj červenofigúrová.
Rockchip

Rockchip ("Fuzhou Rockchip Electronics" Co., Ltd.) je čínsky výrobca integrovaných obvodov so sídlom v meste Fu-čou. Založený bol v roku 2001 a má kancelárie v mestách Šanghaj, Peking, Šen-čen, Hangzhou a Hong Kong. Vyrába systémy na čipe založené na architektúre ARM licencované z ARM Holdings pre väčšinu svojich produktov.
Spoločnosť bola označená ako jedna z TOP50 dodávateľov celosvetovo. Nadviazala spoluprácu so spoločnosťami Google, Microsoft a Intel. 27. mája 2014 Intel ohlásil dohodu s Rockchipom na adoptovanie architektúry Intel pre low-endové tablety.
Rockchip dodáva SoC pre čínskych výrobcov white-box tabletov a tiež dodáva OEM pre spoločnosti Asus, HP, Samsung a Toshiba.
PK

PK môže byť:
11 (rozlišovacia stránka)

11 môže byť:
12 (rozlišovacia stránka)

12 môže byť:
14 (rozlišovacia stránka)

14 môže byť:
15 (rozlišovacia stránka)

15 môže byť:
17 (rozlišovacia stránka)

17 môže byť:
Sitno (geomorfologická časť)

Sitno je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v severnej, najvyššej časti podcelku, približne južne od Banskej Štiavnice.
Polohopis.
Územie sa nachádza v strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Západným a južným smerom susedí časť Sitnianske predhorie, severovýchodným a východným smerom nadväzuje geomorfologická časť Štiavnická brázda. 
V západnej časti územia pramení na severozápadnom úpätí Sitna riečka Jabloňovka, významný prítok Sikenice. Na západnom okraji leží Počúvadlianske jazero, ktorým preteká Klastavský potok, pokračujúci do Belujského potoka. Východné oblasti tejto časti pohoria odvodňujú prítoky Štiavnice.
Chránené územia.
Najvyššia a najatraktívnejšia časť Štiavnických vrchov leží v jadre Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je masív najvyššieho vrchu, ktorý patrí do národnej prírodnej rezervácie Sitno a prírodná rezervácia Holík.
Turizmus.
Sitno a jeho okolie patrí medzi najstaršie centrá turistiky na Slovensku, pričom v jeho okolí vznikli prvé značené chodníky už v 80. rokoch 19. storočia. Poloha územia v blízkosti pamiatkových rezervácii miest Banská Štiavnica a Štiavnické Bane, no i v susedstve obľúbeného Počúvadlianskeho jazera, predurčuje centrálnu časť pohoria na veľmi atraktívny cieľ turistov. Milovníci histórie vyhľadávajú Sitniansky hrad a pozostatky starovekého hradiska na vrchole legendami ovenčeného Sitna.
Sídlisko Starý dvor

Sídlisko Starý dvor je sídlisko v západnej časti mesta Pezinok, ktoré sa nachádza severozápadne od sídliska Juh a západná so severozápadnou a čiastočne severovýchodnou stranou sídliska je oblúkovo ohraničená tokom potoka Saulak. Jeho výstavba prebiehala v rokoch 1980 až 1985. Je pomenované podľa bývalého areálu Jednotného roľníckeho družstva, na mieste ktorého sa v súčasnosti nachádza. V 50. rokoch 20. storočia sa areál družstva presťahoval a uvoľnil sa priestor na výstavbu sídliska. Časť pôvodného areálu však ostala a v nej ku koncu sídlila spoločnosť OSAN. Od 0. rokov 21. storočia sa tu nachádza veľká lúka 
ohradená čiastočným oplotením a vstupnou bránou, ktoré sa z areálu zachovali.
Nachádzajú sa tu tri vežové domy, desať bytových domov a detské ihrisko.
Nachádzajú sa tu 3 ulice: Majakovského, Gorkého a Puškinova ulica.
Ježišu, Kráľu

Ježišu, Kráľu je slovenská duchovná oslávna pieseň k Ježišovi Kristovi. V Jednotnom katolíckom spevníku je označená číslom 498. Jej melódiu zložil slovenský skladateľ Mikuláš Schneider-Trnavský, zostavovateľ Jednotného katolíckeho spevníka.
V Česku je jej ekvivalent pieseň "Ježíši, Králi", ktorá má v Jednotnom kanonciále číslo 707.
Text.
1. Ježišu, Kráľu neba i zeme,
tebe sa klania anjelov chór, 
velebnosť tvoju v hymnách a piesňach 
vyznáva svätých i svätíc zbor. 
Ukrývaš svoju tvár vo Sviatosti,
lež viera zrie ju tu oslávenú, 
preto my Bohu vo svätostánku
vzdávame úctu a poklonu.
2. Ježišu, Kráľu neba i zeme, 
blažených duší opojenie, 
zo srdca tvojho osláveného 
plynie im večné potešenie. 
Skrývaš ho pred nami vo Sviatosti, 
túžime za tebou, nebeský zdroj. 
Ježišu, Kráľu neba i zeme, 
so Srdcom svojím nás večne spoj.
3. Ježišu, Kráľu neba i zeme, 
z lásky k nám telom učinený, 
kam siaha okraj pevniny, mora, 
zneje spev chvály rozochvený. 
Ráč prijať láskavo pieseň našu, 
ktorú ti zo srdca tu spievame, 
požehnaj za to nám telo, dušu, 
ktorú ti, Pane, oddávame.
4. Ježišu, Kráľu neba i zeme, 
ty si nás krvou svojou spasil, 
ó, kraľuj v srdciach veriacich svojich,
vieru v nás oživ, vieru posiľ. 
Veríme v teba, že ty si Boh náš, 
že si cesta naša i život náš; 
k tvojmu sa Srdcu láskou vinieme,
ty v sebe živý zdroj pravdy máš.
5. Ježišu, Kráľu neba i zeme,
v kráľovstvo svoje povolaj nás,
až dokončíme púť žitia svojho,
až sa pominie, pozemský čas.
Daj nech k nám príde kráľovstvo tvoje,
v ktorom niet bolestí, nijakých bied,
kde namiesto sĺz a tône smútku,
oblaží verných radostí kvet.
6. Ježišu, Kráľu neba i zeme,
rodinám všetkým pokoj svoj daj,
srdciam daj svornosť a svätú lásku,
zo Srdca svojho nám vylievaj!
Plameňom lásky tie srdcia zapáľ,
z ktorých už vyhynul jej čistý zdroj,
by vo vernosti a v čistej láske v Rodine svätej,
mali svoj vzor.
7. Ježišu, Kráľu neba i zeme, 
ó kraľuj v Cirkvi, čos´ založil,
aby nás viedla v tie strany nebies,
ktoré si z lásky k nám pripravil;
nauč nás láske k tej matke dobrej,
ktorá nás spravuje, dietky svoje,
daj jej moc, silu by premáhala
nástrahy pekla, jeho roje.
Národné centrum zdravotníckych informácií

Národné centrum zdravotníckych informácií (NCZI) je štátna príspevková organizácia, ktorej zriaďovateľom je Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky. Postavenie a úlohy NCZI upravuje zákon č. 153/2013 Z. z. o národnom zdravotníckom informačnom systéme a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
NCZI vykonáva úlohy v oblasti:
Národné centrum zdravotníckych informácií je subjekt zodpovedný za realizáciu informatizácie a elektronizácie zdravotníctva.
Súčasťou NCZI je aj Slovenská lekárska knižnica (SlLK), špeciálna odborná knižnica so zameraním na lekárske vedy a zdravotníctvo, ktorá prostredníctvom svojich služieb podporuje celoživotné vzdelávanie lekárov a zdravotníckych pracovníkov.
Finger Eleven

Finger Eleven je kanadská alternativno-rocková hudobná skupina z Burlingtonu v provincii Ontário, ktorá bola založená v roku 1990 pod názvom Rainbow Butt Monkeys.
História.
Skupina Finger Eleven sa prvýkrát zoskupilia na Strednej škole Lestera B. Pearsona v Burlingtone v provincii Ontário ako skupina Rainbow Butt Monkeys. Jedno z ich prvých vystúpení bolo na školskom na vianočnom koncerte v roku 1990. V roku 1995 vydali svoje prvé CD s názvom "Letters from Chutney" s peniazmi, ktoré vyhrali zo súťaže hľadania rockovej skupiny na súťaži rozhlasovej stanice 97.7 CHTZ (Hits) HTZ FM s názvom "Rocksearch".
Pre druhý album s názvom "Tip" (1997), ktorý bol vydaný cez vydavateľstvo Mercury Records a nasledujúci rok vydaný cez Windup Records, sa v marci 1997 rozhodli pre nový názov skupiny, Finger Eleven. Názov skupiny pochádza z demonahrávky ich skladby „Thin Spirits“. Bubeník Rob Gommerman po nahraní albumu "Tip" opustil skupinu a bol nahradený Richom Beddoeom, ktorého James Black stretol na koncerte skupiny Alice in Chains v Toronte niekoľko rokov skôr.
V roku 2000 bol vydaný tretí album "The Greyest of Blue Skies". S "Finger Eleven", ich rovnomenným štvrtým albumom, prišiel prielom na trhu. Oddelený singel „One Thing“ dosiahol 16. miesto v USA a objavil sa v TV reláciách ako napríklad v seriáli "Scrubs", "Smallville", a "Third Watch". Bol neskôr použitý v edícii World Wrestling Entertainment z roku 2007, "Raw", počas videa na vzdanie holdu Chrisovi Benoitovi, ktorý 25. júna spáchal samovraždu. V ten rok bola tiež nahraná duetová verzia s Amy Leeovou zo skupiny Evanescence. Okrem toho prispela skupina Finger Eleven k soundtrackom filmov "The Punisher" a "Daredevil".
Singel „Stay in Shadow“ z roku 2004 sa dostal do soundtracku hry "".
Piaty album skupiny s názvom "Them vs. You vs. Me" vyšiel 6. marca 2007. Z toho bol oddelený „Paralyzer“. V decembri 2007 bolo vydané DVD "Us-vs-Then-vs-Now", so zábermi kariéry skupiny až do tohto bodu.
V októbri 2010 sa bol vydaný album s názvom "Life Turns Electric". Prvý singel albumu, „Living in a Dream“, bol vydaný pre platformu iTunes v júli toho roka. Hudobné video pre druhý singel, „Whatever Doesn't Kill Me“, bolo vydané v januári 2011.
Na konci roka 2013 opustil skupinu bubeník Rich Beddoe. Ako jeho náhrada sa nasledujúci rok do skupiny pridal Steve Mollela. V novembri 2014 nahrala skupina Finger Eleven album s Chrisom Powellom, hrajúcim na bicie, ktorý bol produkovaný na začiatku roka 2015.
Dňa 31. júla 2015 skupina vydala svoj siedmy album, "Five Crooked Lines", a vydala hlavný singel „Wolves and Doors“ pre kanadský rozhlas.
Skupina Finger Eleven naplánovala tri vystúpenia v južnom Ontáriu, aby oslávili dvadsiate výročie kanadského vydania albumu "Tip" s termínmi 23. marca v Burlingtone, 24. marca v St. Catharines a 31. marca v Toronte.
Dňa 9. júna 2018 vystúpila skupina prvýkrát od roku 1997 ako skupina Rainbow Butt Monkeys. Hrali na festivale Sound of Music Festival v Burlingtone v provincii Ontário a predstavili svoje skladby z ich debutového albumu "Letters From Chutney".
Diskografia.
Štúdiové albumy.
Ďalšie nahrávky
Single.
Ďalšie single
Mastos

Mastos (, doslova „prsník“) je typ starogréckej nádoby.
Mastos (mn. č. "mastoi"), čašu v tvare ženského prsníka s dvomi uchami (môžu byť orientované horizontálne, ale podobne ako atický štandardný skyfos typu B jedno horizontálne a druhé vertikálne), používali ako bežné poháre na pitie alebo na votívne účely. Aby sa z neho pilo čo najpohodlnejšie, držali mastos za zvislú rúčku, keď sa nepoužíval, zavesili ho za horizontálnu rúčku na stenu. Ich výzdoba bola najmä čiernofigúrová (od začiatku 6. stor. pred Kr.) a neskôr aj červenofigúrová.
Pilo sa z nich zrejme hlavne pri symposiach (alebo rituálne pri dionýziach), ktoré boli obľúbenou formou súkromných zábav gréckych mužov (mohli na nich byť prítomné aj hetéry, ktoré obstarávali zábavu). Pili z nich víno, a to väčšinou miešané s vodou a umelo prisladzované. Pitie piva a nezriedeného vína považovali za barbarský zvyk. Lúhované nápoje ako čaj a káva a ani žiadne destilované liehoviny ešte neexistovali.
V dávnych gréckych, rímskych a etruských tradíciách boli používané tiež rituálne alebo ako votívne dary. Piť mlieko z mastosu mohlo symbolizovať potenciálne znovuzrodenie po smrti. V gréckej mytológii nesmrteľnosť získal hrdina Hérakles, keď sa ako dojča napil božského mlieka z prsníka Diovej manželky Héry. 
Verziou mastosu bol "mastoid", beznohá čaša (pohár) s plochým dnom a vyhnutým ústím. Mastoid bol podobný ako mastos, len dno mal širšie. Hrnčiar na hrnčiarskom kruhu najprv vytvoril z hliny telo budúcej čaše a jej vrchné ústie ohol smerom von. Dokončil ju buď bez rúčok, alebo pridal k jej ramenám horizontálne rúčky pripevnené kúsok pod okraj. Ikonograficky výzdoba mastoidov častejšie súvisela s ich funkciou ako čaše na víno. Tvar tejto keramickej čaše (podobný ženskému prsníku) sa začal objavovať v Atike koncom 6. stor. pred Kr., ale predpokladá sa, že jeho pôvod pochádza z kovových pohárov podobného tvaru používaných na Blízkom východe, najmä v Perzii.
Čierny kostol (Brašov)

Čierny kostol (, , ) je gotický evanjelický kostol z obdobia stredoveku nachádzajúci sa v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je považovaný za najvýznamnejšiu pamiatku Brašova.
Názov.
Názov kostola je odvodený od toho, že v roku 1689 v dôsledku vojen s Osmanskou ríšou postihol okolie kostola veľký požiar, pri ktorom bol vonkajšok kostola obhorený a steny ostali pôsobením ohňa čierne.
Charakteristika a dejiny.
Výstavba kostola sa začala v roku 1377 a kostol spočiatku niesol meno kostol svätej Márie. V roku 1421 bola podstatná časť konštrukcie zničená počas tureckého nájazdu a tak bola výstavba kostola dokončená až v roku 1477. Budova kostola je pomerne veľkých rozmerov, dosahuje dĺžky až 90 metrov, šírka stavby sa pohybuje medzi 25 až 37 metrami a výška v najvyššom mieste veže dosahuje až 65 metrov. Vnútrajšok kostola má kapacitu až 5000 ľudí.
V roku 1689 postihol okolie budovy rozsiahly požiar, ktorý poničil fasádu, ktorej renovácia trvala nasledujúcich približne 100 rokov. Okrem fasády bola zničená počas požiaru aj strecha budovy, súčasná strecha je teda tiež z obdobia po tejto udalosti.
V roku 1866 bol v kostole vybudovaný neogotický oltár a od roku 1924 je budova vykurovaná. V rokoch 1937 až 1944 boli z exteriéru kostola odstránené sochy, ktoré boli nahradené kópiami a originály boli umiestnené v interiéri kostola, aby nedochádzalo k ich poškodzovaniu vplyvom poveternostných podmienok. V roku 1977 prebehla renovácia kostola, ktorý bol poškodený zemetrasením v tom istom roku.
Organ.
V kostole sa nachádza jeden z najväčších organov v Európe, ktorého súčasťou je až 3993 píšťal. Bol postavený v rokoch 1836 až 1839 berlínskym výrobcom organov Buchholzom. V roku 1924 bol priestor pred organom rozšírený za účelom organizovania sakrálnych hudobných koncertov. V súčasnej dobe sa v kostole koná organový koncert sprevádzaný chórom každý týždeň.
Finger Eleven (album)

Finger Eleven je tretí štúdiový album kanadskej alternatívno-rockovej skupiny Finger Eleven. Vďaka úspechu na trhu boli vítaní na turné SnoCore v roku 2004. Skladba „One Thing“ sa stala najúspešnejším singlom tejto nahrávky, s umiestnením na 16. mieste v rebríčku "Billboard" Hot 100. Niektoré zo skladieb boli použité v rôznych hrách spoločnosti EA, medzi nimi skladby „Stay in Shadow“ ("") a „Good Times“ ("SSX3"). V podobnom prúde sa objavili skladby „Other Light“, „Conversations“ a „Good Times“ v hre pre platformu Nintendo GameCube s názvom "1080° Avalanche".
Bola vydaná aj limitovaná edícia verzie na CD, ktorá prišla s bonusovým DVD obsahujúcim hudobné video skladby „Good Times“, štúdiový záznam a živé koncertné video.
Chrám svätého Charalampésa (Plovdiv)

Chrám svätého Charalampésa () je pravoslávny chrám z druhej polovice 19. storočia nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita.
Dančovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v miestnej časti Maraša na ulici „Mitropolit Natanail“ () č. 16.
Dejiny a súčasnosť.
Chrám zasvätený svätému Charalampésovi stál preukázatelne na dnešnom mieste v plovdivskej miestnej časti Maraša už na začiatku 19. storočia. V roku 1874 bol kompletne prestavaný do svojej súčasnej podoby. Prostriedky na stavbu pochádzali predovšetkým od miestneho cechu obchodníkov s odevmi, pričom táto skutočnosť je splu s dátumom výstavby zaznamenaná aj na pamätnej mramorovej doske, ktorá je umiestnená nad hlavným vchodom na západnej strane chrámu. V roku 1878 prebehla čiastočná dekorácia chrámu freskami, ktorú vykonal maliar ikon Atanas Gjudženov, nebola však dokončená pravdepodobne v dôsledku chýbajúcich finančných prostriedkov. V súčasnosti sa jedná o funkčný chrám Bulharskej pravoslávnej cirkvi s každodennými liturgickými servismi. Je farským chrámom patriacim pod farnosť svätého Juraja sídliacu v rovnomennom chráme.
Charakteristika.
Chrám bol postavený bracigovskými majstrami. Je postavený ako typická trojloďová pseudobazilika s jednou apsidou. Jednotlivé lode sú od seba oddelené dvomi radami stĺpov, pričom každý rad sa skladá zo štyroch stĺpov spojených vo vrchnej časti polkruhovými arkádami. Chrám nie je veľký, je približne len dvadsať metrov dlhý a dvanásť metrov široký, je však až štrnásť metrov vysoký vďaka kupole, ktorá sa nachádza v centrálnej časti strednej lodi chrámu.
Dlážka chrámu pozostáva z mramorových dosiek. Ikonostas pri oltári je vyrezávaný a pochádza z druhej polovice 18. storočia a jeho súčasťou je cársky portál z konca 17. storočia. Celkovo sú na ikonostase horizontálne uložené tri rady ikon. Hlavná ikona chrámu, ikona svätého Charalampésa je dielom významného obrodeneckého maliara Stanislava Dospevského. Ďalšími významnými ikonami sú ikona zobrazujúca Svätú Trojicu a ikona zobrazujúca Zvestovanie Pána, ktoré sú dielom maliara ikon Stefana Andonova z Pazardžiku a ikony zobrazujúce svätého apoštola Tomáša a Noema, ktoré vznikli v roku 1833 a sú dielom maliara Nikolu z Adrianopolu. Medzi významné zložky interiéru patria aj bohato vyrezávaný drevený episkopský trón a takisto drevená vyrezávaná kazateľnica. Chrám je čiastočne vyzdobený freskami. Autorom výzdoby je významný maliar Atanas Gjudženov a maľbami je vyzdobená kupola, centrálna chrámová loď a východná stena chrámu s apsidou.
Patrocínium.
Chrám je zasvätený svätému mučeníkovi Charalampésovi.
Chrámový sviatok: 10. februára na sviatok svätého mučeníka Charalampésa
Štiavnická brázda

Štiavnická brázda je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v strednej časti podcelku, v okolí Banskej Štiavnice.
Polohopis.
Územie sa nachádza v strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá severnú časť podcelku Sitnianska vrchovina. V centrálnej časti leží Banská Štiavnica, na západnom okraji Štiavnické Bane a v južnej časti brázdy Svätý Anton. Severným a severozápadným smerom susedí podcelok Hodrušská hornatina, západným a južným časť Sitnianske predhorie a juhozápadným smerom nadväzuje geomorfologická časť Sitno, oba podcelky Sitnianskej vrchoviny. Údolia Štiavnice a Jasenice tvoria východnú hranicu, oddeľujúcu podcelok Skalka. 
Jasenica odvodňuje severnú časť územia, kde z významných tokov priberá Beliansky potok, centrálnu a južnú časť odvodňuje Štiavnica. Z významnejších prítokov tu priberá Drieňovský a Ilijský potok.
Doprava.
Údoliami Štiavnice a Jasenice vedie cesta I/51, spájajúca Banskú Štiavnicu s údolím Hrona (križovatka s R1) na severe, resp. s Hontianskymi Nemcami, kde križuje E 77 v trase cesty I/66 (Šahy – Zvolen). V okresnom meste sa na I/51 pripája cesta II/524 zo Štiavnických Baní. Zo severu vedie na okraj okresného mesta železničná trať Hronská Dúbrava – Banská Štiavnica.
Chránené územia.
Centrálna časť Štiavnických vrchov pod majestátnym Sitnom leží v jadre Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je chránený areál Arborétum Kysihýbeľ, Banskoštiavnická botanická záhrada a Michalské rašelinisko.
Turizmus.
Banská Štiavnica a jej okolie patrí medzi klenoty a najstaršie centrá turistiky na Slovensku. Vďaka nespočetnému množstvu historických pamiatok je mesto od roku 1950 „mestskou pamiatkovou rezerváciou“. Od roku 1993 bolo "historické mesto Banská Štiavnica a technické pamiatky jeho okolia" spolu s obcou Štiavnické Bane zapísané do zoznamu Svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO. Spolu s banskými pamiatkami a okolitou prírodou Štiavnických vrchov patrí tento región medzi najnavštevovanejšie oblasti v krajine. V rámci Štiavnickej brázdy je výnimočná aj národná kultúrna pamiatka Kaštieľ Svätý Anton a ďalšie pamiatky obce Svätý Anton.
Allwinner Technology

Allwinner Technology je čínsky výrobca integrovaných obvodov so sídlom v meste Zhuhai. Kancelárie má v meste Šen-čen a Guangdong a logistiku v Hong Kongu.
Od svojho založenia v roku 2007 vydal vyše 15 systémov na čipe na použitie v androidových zariadeniach a v smartfónoch a iných zariadeniach.
V rokoch 2012 a 2013 bol na prvom mieste v dodávkach aplikačných procesoroch pre androidové tablety celosvetovo. V treťom kvartáli 2013 stratil prvenstvo v rámci Číny v prospech spoločnosti Rockchip. V druhom kvartáli 2014 to bol tretí najväčší dodávateľ pre čínsky trh po spoločnostiach Rockchip a MediaTek.
ARM Holdings

ARM Holdings je britská firma pôsobiaca v odbore výpočtovej techniky. Bola založená v roku 1990 firmami Acorn Computers, Apple Computer a VLSI Technology, aby rozvíjala RISCové procesory ARM prvýkrát použité v počítačoch Acorn Archimedes a dnes rozšírené najmä v oblasti mobilných telefónov a vstavaných systémov.
Dnes sa ešte stále zaoberá vývojom procesorov ARM, ale okrem toho navrhuje a licencuje aj celé počítačové platformy a nástroje pre návrh počítačového programu.
Ide o jedného z najvýznamnejších hráčov na poli procesorov pre mobilné telefóny, pretože roku 2007 sa v 98% predaných mobilných telefónov nachádzal aspoň jeden ARM procesor. To sa odzrkadlilo aj na burze cenných papierov a v roku 2013 bola ARM Holdings jedným s najočakávanejších verejne uvedených akcií.
Mali (GPU)

Mali je séria grafických procesorov (GPU), ktoré vyvíja spoločnosť ARM Holdings na licencovanie v rôznych ASIC dizajnoch pre ARM partnerov.
Táto séria je výsledkom akvizície spoločnosti Falanx Microsystems 23. júna 2006.
Sitnianske predhorie

Sitnianske predhorie je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Zaberá jej západnú a južnú časť, juhozápadne od Banskej Štiavnice.
Polohopis.
Územie sa nachádza v južnej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú, západnú a južnú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Severozápadným smerom susedí Hodrušská hornatina, severne nadväzuje Štiavnická brázda a Sitno (obe časti Sitnianskej vrchoviny) a východným smerom pokračujú Štiavnické vrchy podcelkom Skalka. Hlboko do centrálnej časti zasahuje Prenčovská kotlina a východným smerom susedí Bzovícka pahorkatina, podcelok Krupinskej planiny. Južne nadväzuje Ipeľská pahorkatina (podcelok Podunajskej pahorkatiny) a jej časti Sebechlebská pahorkatina, Brhlovské podhorie a Bátovská pahorkatina. 
Sitnianske predhorie patrí do povodia Ipľa a vodné toky smerujú južným smerom. Medzi významnejšie patrí riečka Jabloňovka, prítok Sikenice, Počúvadlianskym jazerom pretekajúci Klastavský potok, Belujský potok a vo východnej časti rieka Štiavnica. Údoliami vedú komunikácie, sprístupňujúce sídla, pričom najvýznamnejšou je cesta I/51. Vedie južnou časťou územia a v Hontianskych Nemciach (kde križuje E 77 v trase cesty I/66 (Šahy – Zvolen)) sa stáča do údolia Štiavnice a pokračuje severným smerom k Banskej Štiavnici. Severozápadnou časťou vedie cez Štiavnické Bane na juhozápad cesta II/524.
Chránené územia.
Táto oblasť Štiavnických vrchov okrem najjužnejšej okrajovej časti leží v Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je prírodná rezervácia Jabloňovský Roháč.
Turizmus.
Južná časť pohoria patrí medzi pokojnejšie a menej navštevované oblasti, severozápadný okraj Sitnianskeho predhoria je vďaka pamiatkám v obci Štiavnické Bane, atraktívnemu Počúvadlianskemu a Richnavskému jazeru obľúbeným cieľom turistov. V blízkosti územia sa nachádza monumentálne Sitno s hradom a predovšetkým mesto Banská Štiavnica.
ODROID

ODROID je séria jednodoskových počítačov a tabletov, ktoré vyrába spoločnosť Hardkernel z Južnej Kórei. Hoci názov je zložením slov Open a Android, hardvér nie je úplne otvorený, keďže niektoré súčasti dizajnu vlastní spoločnosť. Veľa systémov ODROID podporuje beh nie len Androidu, ale aj bežných linuxových distribúcií.
Breznické podolie

Breznické podolie je geomorfologickou časťou Hodrušskej hornatiny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v západnej časti podcelku, v údolí Hrona medzi Novou Baňou a Tlmačmi.
Polohopis.
Územie sa nachádza v západnej časti Štiavnických vrchov a zaberá západný okraj podcelku Hodrušská hornatina. Zaberá údolie rieky Hron, ktorý tu priberá niekoľko menších prítokov, z významnejších sú to Novobanský a Čaradický potok. Breznické podolie na severozápade vymedzuje Veľký Inovec (podcelok Pohronského Inovca), na severe je to časť Vtáčnika, Novobanská kotlina a podcelok Raj. Východným smerom pokračuje podcelok Hodrušská hornatina a južným smerom lemuje rieku Hron Hronská niva. Na juhozápade nadväzujú Štiavnické vrchy podcelkom Kozmálovské vŕšky a západne leží geomorfologická časť Hronskej pahorkatiny, Bešianska pahorkatina. 
Doprava.
Údolím Hrona prechádzajú významné komunikácie; zo Zvolena vodný tok kopíruje E 58 v trase rýchlostnej cesty R1 (Nitra – Zvolen), v ktorej blízkosti vedie cesta I/65. Obe dopravné tepny v strednej časti podolia odbočujú západným smerom na Zlaté Moravce a údolím pokračuje do Tlmáč cesta I/76. Z juhu na sever vedie nivou rieky železničná trať Nové Zámky – Zvolen.
Chránené územia.
Okrajová časť Štiavnických vrchov v údolí rieky leží na vonkajšom okraji Chránenej krajinnej oblasti. Nevyskytujú sa tu ani žiadne osobitne chránené územia.
Turizmus.
Najvýznamnejšou pamiatkou tejto časti územia je Benediktínsky kláštor v Hronskom Beňadiku. Breznické podolie tak tvorí zázemie a východisko výstupov do okolitých pohorí. Severným okrajom vedie Novou Baňou červeno značená Rudná magistrála, vedúca atraktívnym územím s banskými pamiatkami. V južnej časti vedie z Tlmáč modro značená trasa do Štiavnických vrchov, na ktorú sa pripája aj zelená trasa z Tekovskej Breznice. Kláštor Hronský Beňadik a neďalekú Morovú kaplnku spája žltý chodník.
Kvapavka

Kvapavka (iné názvy: gonorea, v MKCH-10: gonokoková infekcia) je pohlavne prenosná choroba spôsobená baktériou "Neisseria gonorrhoeae", nazývanou aj gonokok. 
Mnohí z infikovaných nemajú žiadne príznaky. Muži môžu mať pálenie pri močení, výtok z penisu alebo testikulárnu bolesť. Ženy môžu mať pálenie pri močení, vaginálny výtok, vaginálne krvácanie medzi obdobiami, alebo bolesti panvy. Komplikácie u žien zahŕňajú zápalové ochorenie panvy a zahŕňajú mužov zápal epididymis. Ak sa nelieči, kvapavka sa môže šíriť do kĺbov alebo srdcových chlopní.
Live in a Pool of Booze

Live in a Pool of Booze (v preklade z angl. "Naživo v bazéne chlastu") je prvé DVD dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat z roku 2007, ktoré bolo vydané cez vydavateľstvo Mascot Records. 
Podľa stránky Google bolo DVD vydané 9. júla 2007. Existujú záznamy na britskej verzii stránky Amazon.com, rovnako ako na stránkach Discogs a Allmusic. Žiaden z týchto záznamov však nie je v súčasnosti k dispozícii na kúpu, objavuje sa na nich veľmi málo informácií a dokonca sa tam nenachádza ani zoznam skladieb. Je možné, že toto DVD nebolo nikdy vydané, alebo že bolo veľmi obmedzene vydané v rámci domovskej krajiny skupiny, Dánska. Je o ňom známych málo informácií.
Vodná nádrž Kučišdorf

Vodná nádrž Kučišdorf (iné názvy: Kučišdorfská priehrada, Vodná nádrž Vinosady) je vodná nádrž v katastrálnom území mesta Pezinok neďaleko lokalít Kučišdorfská dolina a Unigal určená na lov kaprov a ostatných druhov rýb s rozlohou 7 hektárov.
Je mimopstruhovým rybárskym revírom čislo 1-1340-1-1 patriacim Miestnej organizácii Slovenského rybárskeho zväzu v Pezinku a je pomenovaná podľa svojej blízkosti k neďalekej obci, dnes už katastrálnej časti obce Vinosady, ktorá sa v minulosti nazvývala Kučišdorf (neskôr Veľké Tŕnie).
Do vodnej nádrže sa vlieva Barvinský potok a pramení z nej Trniansky potok.
Grinavské jazerá

Grinavské jazerá alebo Kotlíky sú tri jazerá, ktoré sa nachádzajú nad historickou mestskou časťou mesta Pezinok s názvom Grinava, tiež nazývanou aj Myslenice, a podľa ktorej sú pomenované. Nachádzajú sa na východnom okraji Homoľských Karpát, geomorfologickej časti Pezinských Karpát. Tvoria neveľkú oblasť, ktorá hraničí s lesným pásom Malých Karpát, a ktorú človek premenil na vinice takým spôsobom, že v nej ponechal mnohé miesta v pôvodnom stave. 
Ide o prírodné rybníky, ktoré obhospodaruje Slovenský rybársky zväz. Neďaleko oblasti sa nachádza aj vrch Grinavská vyhliadka (250 m. n. m.).
V sedmobrežnom kruhu Ríma

V sedmobrežnom kruhu Ríma je hymnická pieseň zároveň aj slovenská pápežská hymna. Odkazuje na sedem rímskych pahorkov, medzi ktorými je postavená bazilika svätého Petra a prosí za pápeža. Spieva sa cez veľké cirkevné sviatky, a to väčšinou na konci svätej omše. 
Pôvodný text v latinčine napísal anglický kardinál v roku 1850. Následne boli preložené do maďarčiny Antalom Gyuritsom v roku 1857. Antal Feley, peštiansky učiteľ hudby, tento text v roku 1858 zhudobnil "(pozri ukážku" ")" a v takejto podobe sa skladba rozšírila do celej Uhorskej monarchie. U nás sa taktiež udomácnila a zahrnul ju do svojich piesní Andrej Radlinský v Katolíckom spevníku "(Katolícky spewník)" v roku 1875. Odvtedy je, popri iných pápežských hymien, súčasťou Jednotného katolíckeho spevníka (JKS) s číslom 523.
Biela veža (Brašov)

Biela veža (, , ) je veža v rámci systému opevnenia mesta z obdobia stredoveku nachádzajúci sa vo svahu kopca pri severnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Dejiny a charakteristika.
Výstavba prebiehala od roku 1460 a veža bola dokončená v roku 1494.
V roku 1689 bola veža spolu s väčšinou mesta zasiahnutá veľkým požiarom, ktorý vznikol pri útoku habsburského vojska na mesto. Dôsledky požiaru boli odstránené až v roku 1723, kedy bola veža zrenovovaná.
Zatiaľ posledná reštaurácia veže prebehla v roku 2005. 
Veža leží vo svahu kopca Straja, známom tiež ako Romul pri severnej hranici historického centra mesta.
Veža je postavená s pôdorysom uzavretého polkruhu, pričom jej južná rovná stena je smerovaná k historickému centru Brašova. Stavba má päť poschodí a jej výška sa pohybuje medzi 18 - 20 metrami. V hornej časti veže sa nachádza cimburie. Pri výstavbe boli použité kamene a tehly. Veža je vybavená aj strieľňami. Dĺžka rovnej steny je približne 4 metre a obvod věže je približně 19 me.
Názov bol odvodený od jej farby.
V súčasnosti je veža v správe župného historického múzea a slúži výstavám.
Stredná odborná škola Policajného zboru (Pezinok)

Stredná odborná škola Policajného zboru v Pezinku (SOŠ PZ Pezinok) je rezortná stredná odborná škola Ministerstva vnútra Slovenskej republiky sídliaca v Pezinku na Fajgalskej ceste číslo 2 a zriadená v roku 1991 rozkazom ministra vnútra Slovenskej republiky. Za obdobie svojej existencie škola pripravila množstvo príslušníkov Policajného zboru, ktorí sa úspešne uplatnili v rôznych profesiách, ktoré si činnosť Policajného zboru vyžaduje.
V marci 2020 bolo v internáte školy zriadené karanténne centrum pre repatriantov vracajúcich sa zo zahraničia.
Medzinárodné spolupráce.
Škola za zapája aj do medzinárodných aktivít. Spolupracuje s policajnými školami v Česku (Praha, Holešov, Brno, Zlín), v Poľsku (Koszalin), vo Francúzsku (Montbéliard). Je partnerom v projekte celoživotného vzdelávania Leonardo da Vinci, kde sa podieľa na spracovaní témy „Ľudské práva vo výučbe policajných škôl v krajinách EÚ“. Na tomto úseku spolupracuje s policajným školami v Katoviciach (Poľsko), v Holešove (Česko), v Nienburg/Wesser (Nemecko), v Loures (Portugalsko) a Kluži (Rumunsko).
Zenon Kosiniak-Kamysz

Zenon Henryk Kosiniak-Kamysz (* 25. február 1958, Bieniaszowice, Poľsko) je poľský diplomat, veľvyslanec Poľska na Slovensku (2003–2007), v Kanade (2010–2013) a Singapure (2014–2018); štátny tajomník Ministerstva vnútra (2001–2003) a Ministerstva obrany (2008–2009).
Životopis.
Zenon Kosiniak Kamysz sa narodil v roku 1958. Vyštudoval Technickú univerzitu v Drážďanoch v Nemecku.
Od roku 1990 pracuje v zahraničných službách. Pôsobil, okrem iného, ako prvý tajomník Veľvyslanectva PR v Budapešti aj ako obchodný radca v Berlíne (1996–2001). V rokoch 2001 až 2003 bol štátnym tajomníkom Ministerstva vnútra. Od 2003 do 2007 bol veľvyslancom Poľska na Slovensku. V 2007 znovu pracoval v Berlíne. V rokoch 2008 až 2009 bol štátnym tajomníkom Ministerstva obrany. Od 2010 do 2013 bol veľvyslancom v Kanade a od 2014 do 2018 v Singapure.
Hovorí anglicky, nemecky, slovensky a rusky.
Brašovská pevnosť

Brašovská pevnosť (, , ) je súbor historických stavieb tvoriacich pevnosť z obdobia stredoveku nachádzajúci sa na pahorku nazývanom Martinsberg, alebo Schlossberg pri historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a národnej architektonickej pamiatky. Je jednou z najvýznamnejších pamiatok v Brašove.
Dejiny a charakteristika.
Vznik pevnosti sa datuje do roku 1524, kedy bola postavená prvá budova pevnosti, ktorou bola strážna veža v tvare podkovy. Veža bola trojposchodová a vytápaná krbmi na nižších dvoch poschodiach a otvoreným ohniskom na najvyššom poschodí. Pevnosť slúžila ako súčasť vonkajšieho obranného systému mesta.
Neskôr v roku 1429 bola postavená okolo drevené opevnenie so štyrmi drevenými vežami. V tom istom roku, po tom čo bol Brašov obliehaný vojvodom Moldavska, Petru Raresom bola toto opevnenie zbúrané. Toto sa odohralo počas bitiek o uhorský trón medzi králom Ferdinandom I. a Jánosom I..
Po rozšírení vplyvu uhorského krála Ferdinanda I. v Sedmohradsku bolo nariadené rozšírenie mestského opevnenia na tomto mieste a tak boli k hlavnej veži, ktorá ešte nebola zbúraná, pristavané tri menšie delostrelecké veže.
V roku 1611 bola do pevnosti privedená voda.
Celá stavba bola ohradená hradbami do tvaru štvorúholníka, vznikli ďalšie stavby vo vnútri areálu a v rohoch hradieb boli postavené obranné veže. Prístup do areálu pevnosti bol možný len jedným vchodom, kde ku bráne prístup zabezpečoval padací most. pevnosť vznikla v tejto podobe v roku 1553, v roku 1618 bola poničená ohňom a následne v roku 1625 bola renovovaná. V rámci renovácie bola okolo pevnosti vykopaná aj nová priekopa.
V roku 1630 boli pristavané štyri masívne obranné bašty.
V roku 1688 pevnosť poslúžila ako útočisko pre časť obyvateľov Brašova počas útoku habsburského vojska na mesto.
V roku 1773 habsburský cisár Jozef II. nariadil renováciu objektu, ktorá bola vykonaná a od tej doby sa vzhľad pevnosti prakticky nezmenil. Po 9 rokoch od renovácie v roku 1782 bola pevnosť ponúknutá na odkúpenie mestu. Obyvatelia mesta však kúpu odmietli a tak fungovala nejaký čas ako väzenie pre tureckých a francúzskych zajatcov a počas morových epidémií slúźila ako miesto, kde boli umiestnení ľudia u ktorých sa vyskytli symptómy moru. Neskôr fungovala s prestávkami opäť ako väzenie. 
V roku 1817 bola pevnosť navštívená cisárovnou Karolínou v roku 1848 bola okupovaná vojskami Józefa Zachariasza Bema a v roku 1894 ju okupovali cárske vojská.
V rokoch 1954 až 1975 fungovala pevnosť ako skladovací priestor štátneho archívu. Aj neskôr bola majetkom štatom vlastnenej spoločnosti a znovusprístupnená návštevníkom bola až dlho po spoločenských zmenách v roku 1989.
V dnešnej dobe je pevnosť renovoaná a voľne prístupná, nachádza sa tam reštaurácia.
Vyhnianska brázda

Vyhnianska brázda je geomorfologickou časťou Hodrušskej hornatiny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v severnej polovici podcelku, západne od Banskej Štiavnice.
Polohopis.
Územie sa nachádza v severozápadnej časti Štiavnických vrchov a zaberá depresiu v severnej polovici podcelku Hodrušská hornatina. Predstavuje vnútrohorskú brázdu, ktorú obklopuje len materský podcelok. Juhozápadný okraj vymedzuje údolie Hodrušského potoka s obcou Hodruša-Hámre, severovýchodným smerom v strednej časti leží údolie Vyhnianskeho potoka s obcou Vyhne a na severovýchodnom okraji sa nachádza údolie Teplej s obcami Repište a Sklené Teplice.
Údoliami potokov vedú do sídiel cesty III. triedy, umožňujúce prepojenie s cestou I/65 v údolí Hrona, no zároveň ich spájajúce s Banskou Štiavnicou (napojenie na I/51).
Chránené územia.
Táto časť Štiavnických vrchov leží v Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chránené územia sa nachádzajú najmä v okrajových častiach, konkrétne národná prírodná rezervácia Kašivárová v južnej časti, prírodná rezervácia Kamenné more a prírodná pamiatka Vyhniansky travertín v centrálnej časti a Kamenný jarok na severovýchode.
Turizmus.
Oblasť Vyhnianskej brázdy patrí medzi atraktívne časti pohoria a popri Banskej Štiavnici a jej okolí je jednou z najvyhľadávanejších. Zaujímavá príroda, banské pamiatky a termálne pramene celoročne lákajú turistov na poznávanie tejto časti krajiny. Zo zaujímavostí možno spomenúť kúpele Sklené Teplice, blízke ruiny hradu, Wilckensove pamätné stromy pri Repišti, Vodný raj a Vyhniansky travertín v obci Vyhne či banícku klopačku v Hodruši-Hámroch.
Ábel Antal Szocska

Ábel Antal Szocska alebo Jeho Preosvietenosť vladyka Ábel (Szocska), (* 21. september 1972, Vynohradiv, Sovietsky zväz, dnešná Ukrajina) je súčasným biskupom níreďházskej eparchie.
Životopis.
Narodil sa v ukrajinskom meste Vynohradiv. V roku 1995 vstúpil do Rádu svätého Bazila Veľkého, kde prijal meno Ábel. Po skončení štúdií zložil večné sľuby v roku 2001.
V roku 2001 prijal aj kňazskú vysviacku z rúk Szilárda Keresztesa a pôsobil v Budapešti a neskôr v Máriapócsi.
Vyše pol roka potom čo v marci roku 2015 svätý otec František zriadil Níreďházsku eparchiu bol vymenovaný 31. októbra 2015 za jej apoštolského administrátora. Tento post zastával ako kňaz až do roku 2018, kedy bol 7. apríla menovaný ako sídelný eparcha. Chirotóniu prijal 10. mája z rúk metropolitu Kocsisa a spolusvätiteľmi boli Atanáz Orosz a Cyril Vasiľ.
Bad Cat

Bad Cat () je turecký animovaný film z roku 2016, nakrútený podľa rovnomennej komiksovej predlohy od Mehmeta Kurtuluşa a Ayşe Ünal, produkovaný spoločnosťou Anima İstanbul. Scenár filmu napísali Levent Kazak a Bülent Üstün. V hlavných úlohách hrá Uğur Yücel ako Shero a Demet Evgar ako Taco.
IPhone XR

 iPhone XR (štylizované ako iPhone Xr, kde X predstavuje rímske číslo "desať", vyslovuj iPhone "desať R") je smartphone, ktorý bol navrhnutý, vyvinutý a je predávaný spoločnosťou Apple. V súčasnosti to jeden z modelov dvanástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcu iPhone X. Model bol oznámený spolu s drahšími modelmi iPhone XS a iPhone XS Max 12. septembra 2018 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky sa začali 19. októbra 2018 a oficiálny dátum začiatku predaja bol stanovený na 26. októbra 2018.
Charakteristika.
Telefón je vybavený 6,1-palcovým LCD displejom s názvom "Liquid Retina", ktorý podľa tvrdenia Apple má byť "najpokrokovejší a má zobrazovať najpresnejšie farby v tomto priemysle". Je to najlacnejšie zariadenie v rade zariadení iPhone 12 generácie od spoločnosti Apple s počiatočnou cenou 749 USD v Spojených štátoch, 1029 USD v Kanade, 749 GBP v Spojenom kráľovstve, 849 EUR v krajinách eurozóny a 6499 juanov v Číne. Je vybavený rovnakým procesorom ako XS a XS Max, čipom Apple A12 Bionic, ktorý je podľa Apple "najchytrejší a najvýkonnejší čip", aký kedy vložil do smartfónu.
Je k dispozícii v šiestich farbách: čierna, biela, modrá, žltá, koralová (odtieň ružovej a oranžovej) a tzv. Produktová červená (Product Red). XR je k dispozícii v troch úložných kapacitách: 64 GB, 128 GB a 256 GB. Je to druhý iPhone, ktorý je v žltej a modrej farbe, prvým bol iPhone 5C v roku 2013. Telefón na medzinárodnej úrovni podporuje duálne SIM karty cez Nano-SIM a eSIM. V pevninskej Číne, Hongkongu a Macau sa namiesto toho ponúka dvojitá Nano-SIM karta (v jednom zásobníku).
Napriek tomu, že utŕžil istú kritiku pre svoje nižšie rozlíšenie displeja v porovnaní s predchádzajúcimi modelmi za približne rovnakú cenu, XR získal po svojom vydaní prevažne pozitívne recenzie od kritikov a používateľov. iPhone XR je najpredávanejším modelom roku 2018 od spoločnosti Apple. Podľa Apple, jeho batéria vydrží o jeden a pol hodiny dlhšie ako jeho priamy predchodca, iPhone 8 Plus.
Elektráreň Oslavany

Elektráreň Oslavany () je bývalá tepelná elektráreň v meste Oslavany v okrese Brno-venkov.
Postavená bola pre spaľovanie čierneho uhlia z južnej časti rosicko-oslavanského revíru (predovšetkým z bane Kukla, neskôr z bane Františka a bane Jindřich II) vyrobená elektrina bola dodávaná do Brna a okolia. Výstavba vykonaná firmou AEG Union prebehla v rokoch 19111913, bolo tu inštalovaných šesť kotlov a dva turboalternátory s celkovým výkonom 6,8 MW. Oficiálne bola prevádzka elektrárne začatá 1. apríla 1913. Podľa Českej televízie bola v rokoch 1913 až 1930 najmodernejšou elektrárňou južnej Moravy a zaslúžila sa o postupnú elektrifikáciu kraja. Archivár E.ON Ondřej Šretr mieni, že „V té době to byla nová myšlenka, postavit elektrárnu nikoli v místě spotřeby elektřiny, ale v místě zdroje surovin.“
Elektráreň bola v priebehu rokov postupne rozširovaná, boli tu vystavené ďalšie kotle a elektrické soustroje, takž v roku 1929 mala inštalovaný výkon 49,8 MW. Aj v ďalších rokoch dochádzalo k navyšovaniu výkonu a modernizácii starších zariadení, ako posledný bol v roku 1964 do prevádzky uvedený blok s výkonom 50 MW, maximálny inštalovaný výkon elektrárne dosiahol 115 MW. Prevádzka elektrárne bola ukončená 30. mája 1993 v súvislosti s ukončením ťažby uhlia v rosicko-oslavanskej panve.
Areál bol vedený na zozname brownfieldov Juhomoravského kraja. Jeho súčasný majiteľ, firma Palivotrans časť areálu využíva, časť chce využiť na výrobu elektriny biomasou a ďalšiu časť chce prenajať. Budovy 01, 02, 03 a 13 sú prenajaté. Investor však čaká kým štát na vlastné náklady odstráni environmentálnu záťaž.
Elektráreň spolu s baňami zvýšili počet obyvateľov Oslavan a tým im pomohli stať sa mestom.
Lýdia Novotná

Lýdia Novotná (* 25. september 1981, Bratislava) je slovenská pesničkárka pôvodom z Bratislavy, ktorá žije v Malackách.
Jej hudobné začiatky sa viažu k roku 1999 kedy začala skladať vlastné skladby ovplyvnená Karlom Krylom a Jaromírom Nohavicom. V tom istom roku založila dievčenskú folkovú kapelu Šiesty (Ne)Zmysel, s ktorou v roku 2000 vyhrali prvé miesto v súťaži "Senický kľúčik" 2000. O rok neskôr zvíťazili aj na festivale "Stupavský širák". V tom istom roku vydali debutové CD s názvom Lýdia Potočková a Šiesty (Ne)Zmysel. Roky 2003 až 2015 Lýdia odložila gitaru a hudbu a venovala sa naplno deťom a svojej rodine. V roku 2015 opäť siahla po gitare a začala komponovať nové skladby, tento krát z nich bolo cítiť životnú skúsenosť, nadhľad nad malichernosťou, humor, aj smútok a bolesť. V roku 2017 získala cenu diváka na "Ružinovskej lýre" za doprovodu orchestra Gustava Broma. V roku 2019 vydáva debutový album "Žijem ako cítim", ktorý pokrstil najznámejší slovenský country spevák Allan Mikušek a produkoval Domi Stoff z kapely King Shaolin.