Otvorený formát

Otvorený formát "(otvorený štandard, )" je publikovaná špecifikácia na uchovávanie digitálnych údajov, obvykle udržiavaná neproprietárnou štandardizačnou organizáciou a bez právnych obmedzení na jeho používanie. Napríklad, otvorený formát musí byť implementovateľný aj proprietárnym aj open source softvérom, za použitia im typických licencií. Na rozdiel od otvorených formátov, proprietárne formáty sa riadia a definujú súkromnými záujmami. Otvorené formáty sú podmonožinou otvorených noriem.
Primárnym cieľom otvorených formátov je garantovať dlhodobý prístup k údajom bez súčasnej alebo budúcej neistoty ohľadom legálnych práv alebo technickej špecifikácie. Sekundárnym cieľom otvorených formátov je podporovať konkurenciu medzi ich implementáciami. Tým sa zabezpečí, aby sa jednému komerčnému subjektu nepodarilo získať kontrolu nad formátom, čím by mohol zlikvidovať konkurenčné produkty. Niektoré vlády už čoraz viac prejavujú záujem o otázky otvorených formátov.
Definícia otvoreného štandardu.
Podľa metodického pokynu na použitie odborných výrazov pre oblasť informatizácie spoločnosti je otvoreným štandardom taká technická špecifikácia, ktorá je:
rozhodovania väčšinovým hlasovaním, 
Pobdobné definície používa aj Európska komisia alebo konzorcium OSD SELF.
Open Source a Otvorené Formáty.
Vzťah medzi otvorenými formátmi a open source softvérom sa často nechápe správne. Mnoho proprietárnych softvérových produktov ochotne používa otvorené formáty, a naopak, open source softvér môže používať proprietárne formáty. Napríklad, HTML, známy otvorený formát značkovacieho jazyka používaný bežne na Webe, tvorí základňu jednak pre proprietárne internetové prehliadače ako Internet Explorer firmy Microsoft, a aj pre open source softvérové prehliadače ako Mozilla Firefox. Obdobne, LibreOffice, open source počítačová kancelárska aplikácia, dokáže narábať s proprietárnymi formátmi DOC od Microsoft-u, ako aj s otvorenými formátmi ako OpenDocument. Napokon, niektoré spoločnosti už publikovali špecifikácie svojich formátov, čím umožnili implementovať čítačky alebo zapisovačky pre rozličné platformy od rozličných komerčných predajcov, ako PDF od Adobe, alebo RTF od Microsoft-u. Niektoré proprietárne formáty sú však kryté nejakou formou reštriktívnych požiadaviek, ktoré môžu zakazovať implementovaniu open source softvérom (aspoň pod určitými licenciami pre nich bežnými, ako napríklad GNU General Public Licence). Podľa niektorých kritikov, takéto formáty obmedzujú voľnú súťaž.
Historický vývoj.
V USA sa stal Massachusetts prvým štátom, ktorý konkrétne hovoril o otvorených formátoch a ich dôležitosti pre verejné dokumenty. Nasledujúc navrhnutú normu otvoreného formátu ohlásenú Ericom Krissom, Massachusettský štátny tajomník pre administratívu a financie zvolal samit na 9. júna 2005. Medzi účastníkmi nechýbali tajomník Kriss, vedúci štátneho úradu informatiky Peter Quinn, a predstavitelia aj proprietárnych aj otvorených formátov. 
31. augusta 2005 vydal Massachusetts revidovaný návrh svojej stratégie otvoreného formátu, ktorá explicitne schválila formáty OASIS OpenDocument s účinnosťou od začiatku roka 2007, čím sa Massachusetts stal prvým štátom v USA, ktorý takto učinil. Dopad na komerčných predajcov softvéru je taký, že ich výrobky musia najneskôr v roku 2007 začať podporovať otvorené formáty, v opačnom prípade bude ich softvér odstránený z počítačov štátnych zamestnancov. Microsoft Office, ktorý mal takmer 100% podiel kancelárskeho aplikačného softvéru na počítačoch Massachusettskej vlády, zareagoval zaslaním svojej technológie dokumentového formátu Office Open XML do Ecma International, normovacieho orgánu. Tento formát je spolu-sponzorovaný spoločnosťami Apple, Barclays Capital, BP, the British Library, Essilor, Intel Corporation, Microsoft, NextPage Inc., Statoil ASA a Toshiba. Verzia Microsoft Office 2007 SP2 už podporuje dokumenty aj v formáte OpenDocument.