Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Jánom Pavlom II. Kardináli, ktorí boli v čase vymenovania mladší ako 80 rokov, teda oprávnení zúčastniť sa konkláve, sú označení hviezdičkou. Pri zosnulých kardináloch je za menom uvedený rok narodenia a úmrtia.
Menovacia politika.
Pápež svätý Ján Pavol II. vymenoval počas svojho pontifikátu (19782005) v deviatich konzistóriách 231 kardinálov zo 65 krajín. Ide o historicky najviac kreovaní zo všetkých pápežov pred ním i po ňom. Hlava Cirkvi kreovala 211 kardinálov-voliteľov a 20 prelátov bolo pri vymenovaní starších ako 80 rokov. Pontifex zároveň vymenoval troch kardinálov "in pectore". Kreovania kardinálov sa konali približne každé dva až štyri roky, a preto bol priemerný počet nových kreovaných hodnostárov vyšší ako u pápežových predchodcov. Najviac kardinálov vymenoval Ján Pavol II. v roku 2001, išlo o 42 prelátov.
Z pohľadu kontinentov pápež posilnil zastúpenie neeurópskych kardinálov v porovnaní s jeho predchodcami. Prevahu však malo 129 Európanov (z toho 50 kardinálov z Talianska, 15 z Francúzska, 10 z Nemecka, 8 z Poľska, 8 zo Španielska, 4 z Belgicka, 3 z Írska, 3 z Rakúska, 3 zo Švajčiarska, 3 z Veľkej Británie, 3 z Ukrajiny, po dvoch z Česka, Chorvátska (aj v rámci Juhoslávie), Litvy, Lotyšska, Maďarska, Portugalska, Slovenska (v rámci Československa) a po jednom z Albánska, Bieloruska, Bosny a Hercegoviny, Holandska a Rumunska. Do severnej Ameriky udelil purpur 35 prelátom (z toho boli 15 z USA, 7 z Kanady, 6 z Mexika a po jednom z Dominikánskej republiky, Guatemaly, Hondurasu a Kuby) a do južnej Ameriky 25 (z toho 6 kardinálov z Brazílie, 4 z Čile, 4 z Kolumbie, 3 z Argentíny, 3 z Venezuely, 2 z Ekvádora, 2 z Peru a jeden z Bolívie). Ázia získala 23 kardinálov (z toho 6 z Indie, 4 z Vietnamu, 3 z Číny, 3 z Japonska, 2 z Filipín, 2 z Libanonu a po jednom z Indonézie, Thajska a Sýrie). Pontifex povýšil do kardinálskeho stavu 18 Afričanov (z toho 2 z Nigérie, 2 z Pobrežia Slonoviny a po jednom z Angoly, Egypta, Etiópie, Ghany, Južnej Afriky, Kameruna, Konga, Madagaskaru, Maurícia, Mozambiku, Nikaraguy, Sudánu, Tanzánie a Ugandy). Austrália a Oceánia získali 4 hodnostárov (z toho 3 z Austrálie a jeden z Nového Zélandu). 
Zásluhou Jána Pavla II. získali kardinálsky biret prvýkrát krajiny Albánsko, Angola, Bielorusko, Bosna a Hercegovina, Etiópia, Ghana, Honduras, Kamerun, Maurícius, Mozambik, Nikaragua, Pobrežie Slonoviny, Rumunsko, Slovensko, Sudán a Thajsko. 
Najmladšou vymenovanou osobou bol 47-ročný Kolumbijčan Alfonso López Trujillo. Naopak najstarším kreovaným kardinálom sa stal 92-ročný Albánec Mikel Koliqi. Z tejto generácie kardinálov sa Američan Theodore Edgar McCarrick vzdal kardinálskej hodnosti a kvôli preukázaným sexuálnym deliktom bol vo februári 2019 laicizovaný (zbavený kňazskej služby). Od februára 2001 sa stal členom kardinálskeho kolégia aj jezuita Jorge Mario Bergoglio, ktorý sa neskôr stal pápežom Františkom. 
Ján Pavol II. vymenoval dvoch slovenských kardinálov: proprefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov Jozefa Tomka a nitrianskeho biskupa Jána Chryzostoma Korca. Z krajín okolo Slovenska získalo najviac kardinálov Poľsko (krakovský arcibiskup Franciszek Macharski, úradník Rímskej kúrie Władysław Rubin, poľský prímas Józef Glemp, arcibiskup Andrzej Maria Deskur, vroclavský arcibiskup Henryk Roman Gulbinowicz, arcibiskup Lusaky Adam Kozłowiecki, prefekt Kongregácie pre katolícku výchovu Zenon Grocholewski a profesor a spisovateľ Stanisław Nagy). Ďalšími prelátmi zo susediacich krajín boli traja rakúski kardináli (viedenskí arcibiskupi Hans Hermann Groër a Christoph Schönborn a úradník rímskej kúrie salezián Alfons Maria Stickler), traja ukrajinskí (ľvovskí arcibiskupi Miroslav Ljubačivskij, Marian Jaworski a Ľubomyr Huzar), dvaja českí (teológ a jezuita Tomáš Špidlík a pražský arcibiskup Miloslav Vlk) a dvaja maďarskí (ostrihomskí arcibiskupi Lászlo Paskai a Péter Erdő).
Z tejto generácie kardinálov nie je (zatiaľ) nikto uctievaný ako blahoslavený alebo svätý.
V súčasnosti (október 2024) z tejto generácie kardinálov žije 43 prelátov.
Konzistórium 28. júna 1988.
Hans Urs von Balthasar () zomrel dva dni pred konzistóriom. Aj keď bolo jeho kreovanie ohlásené, nedošlo k jeho naplneniu.
Konzistórium 21. februára 1998.
Pápež takisto oznámil, že hodlal menovať kardinálom Josipa Uhača (), ktorý zomrel v deň nominácie.
Konzistórium 21. októbra 2003.
Pri tomto vymenovaní kardinálov zachoval Ján Pavol II. jedno meno vo svojom srdci"in pectore". Vzhľadom na nesplnenie formálnej podmienky oznámenia tohto kardinála v prítomnosti najmenej dvoch svedkov prestala vo chvíli úmrtia Jána Pavla II. táto voľba zaväzovať (aj keby sa zistilo, koho mal pápež na mysli).