burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Tibor Grünner

Tibor Grünner (* 3. september 1927, Trnava – † 18. máj 2016, Bratislava) bol slovenský textár, libretista a dlhoročný rozhlasový pracovník. Je držiteľom zlatých a jednej bronzovej Bratislavskej lýry. Jeho texty piesní naspievali známi slovenskí interpreti medzi ktorými nechýbali Gabriela Hermélyová, Zuzka Lonská, Zdeno Sychra, Dušan Grúň, Ivo Heller, Anton Gajdoš, Karol Duchoň, Oľga Szabová či herec Karol Čálik.
Písal tiež libretá celovečerných hudobných programov (napr. V Hruškovci na kopci), programov Novej scény a silvestrovských rozhlasových programov "Pokapala na salaši slanina" (1982) či "Obžalovaný, nalejte nám čistého vína" (1974). Je autorom viacerých pokračovaní rozhlasového cyklu zo 70. rokov "Vitajte v Štúdiu", vďaka ktorému sa nám dodnes zachovali hlasy známych osobností našej kultúry ako Pavol Tonkovič, Leopold Haverl, Ján Kákoš, Milan Novák, Ján a Štefan Klimovci, Miroslav Válek alebo Ignác Bizmayer. V 80. rokoch písal aj pre rozhlasovú zábavnú reláciu "Variácie" a s redaktorom Petrom Hrnčiarom a Tiborom Korbellom pripravoval dlhoročný rozhlasový súťažný cyklus "Dobrý, lepší, najlepší".
Tibor Grünner začal v rozhlase ako dramaturg, neskôr na pozícii v Hlavnej redakcii hudobného vysielania. Jeho tvorivé obdobie začalo však až po roku 1968. Začínal prekladmi textov z ruštiny, nemčiny a maďarčiny. Pôsobil aj v Redakcii medzinárodnej hudobnej výmeny. Bol spoluautorom významnej a medzinárodnej súťaže Prix de musique folklorique de Radio Bratislava.
Zomrel 18. mája 2016 v Bratislave
Švajčiarske národné volejbalové družstvo žien

Švajčiarske národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Švajčiarsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2012 skončilo na 11. mieste.
Jerzy Stuhr

Doc. Jerzy Oskar Stuhr (* 18. apríl 1947, Krakov – † 9. júl 2024, Krakov) bol poľský herec, režisér, scenárista a pedagóg.
Životopis.
Jerzy Stuhr sa narodil v roku 1947 v Krakove. V roku 1971 absolvoval divadelné štúdium. Študoval na Štátnej vysokej škole divadelnej Ludwika Solskieho v Krakove. V rokoch 19901996 a 20022008 rektor na Štátnej vysokej škole divadelnej Ludwika Solskieho. Herec známy predovšetkým z filmov Krzysztofa Kieslowského. Stvárnil hlavnú postavu Maxa vo filme "Sexmisia" (1983).
Osobný život.
Bol ženatý s Barbarou Kóska, s ktorou mal dcéru a syna Macieja, ktorý je rovnako herec.
Železničná stanica Nové Mesto nad Váhom

Železničná stanica Nové Mesto nad Váhom je železničná stanica v Novom Meste nad Váhom. Leží na tratiach Bratislava – Žilina a Nové Mesto nad Váhom – Veselí nad Moravou. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV.
Doprava.
V stanici je k dispozícii osobná pokladňa ZSSK, stanica sa nachádza v pásme malého pohraničného styku s Českom. Pred začatím prevádzky na trase Bratislava – Košice RegioJet v meste zastávku neplánoval.
Rekonštrukcia.
V rámci stavby „ŽSR, Modernizácia trate Piešťany – Nové Mesto nad Váhom pre traťovú rýchlosť 160 km/h“ prebiehajúcej od mája 2006 do decembra 2008 rekonštruovaná aj stanica Nové Mesto nad Váhom. Stavebné úpravy začali v marci 2007. Okrem výmeny spodku a zvršku staničných koľají bol prebudovaný aj podchod pre peších, zastrešenie, nástupištia. Bola vybudovaná protihluková stena, batožinový tunel a úschovňa bicyklov.
Zlaté časy (televízna relácia)

Zlaté časy bola hudobno-zábavná talk show, ktorú od 22. septembra 2016, pri príležitosti 60. výročia Slovenskej televízie, vysiela Jednotka. Moderátormi relácie sú Elena Vacvalová a Dano Heriban. Heriban vystupuje v prvej sérii aj sprievodne s kapelou: Dano Heriban (klavír), Filip Hittrich (basgitara) a Jakub Hittrich (bicie). Od 2. série Heribana na moderátorskom poste vystriedal Milan Lasica. Po úmrtí Milana Lasicu RTVS vysielanie relácie 21. októbra 2021 ukončila.
Obsah.
Zlaté časy vždy boli, sú a budú! V zábavnej show cestujeme v čase prostredníctvom televízneho archívu ale aj v rozhovoroch s hosťami relácie... 60-ročný archív RTVS je bohatým zdrojom našej pamäte (takto sme tu žili), ale aj toho, ako sme sa za toto obdobie zabávali. Cyklus prináša retro atmosféru s presahom do súčasnosti.
Časti.
2. séria (2017).
RTVS potvrdila výrobu druhej série.
3. séria (2017).
V auguste 2017 bola potvrdená tretia séria.
Futsal na Ázijských halových hrách 2017

Futsal na Ázijských halových hrách 2017 bol futsalový turnaj v rámci multi-športového podujatia Ázijských halových hier 2017. Konal sa v Ašchabade, v Turkménsku v dňoch od 16.26. septembra 2017, za účasti 18 mužských a 7 ženských tímov. Futsalový turnaj sa hrách organizuje od roku 2005 a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa odohrali v multifunkčnej aréne Gyşgy görnüşleri boýunça sport toplumy (Multifunctional Sport Venue) s kapacitou 10 300 miest na sedenie. 
V mužskej kategórii obhájil titul , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad . U žien zvíťazilo , ktoré vo finále vyhralo nad obhajcom titulu z .
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli pred žrebom, ktorý sa uskutočnil 18. augusta 2017, nasadené do nasledovných výkonnostných košov: 
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 4. septembru 2017.
Flowers of Exhaustion

Flowers of Exhaustion je debutový štúdiový album slovenskej alternatívnej skupiny Sleepy Motion (neskôr vystupujúcej pod pôvodným názvom Ospalý pohyb) z roku 1991. Nahrávka prvotne vyšla iba vo formáte LP, pričom existuje aj limitovaná propagačná edícia, kde je platňa vyhotovená z priehľadného zeleného vinylu. 
Pri príležitosti comebacku skupiny v roku 2015 vyšiel album vo formáte download, a to s troma bonusovými štúdiovými skladbami pochádzajúcimi z obdobia jeho prípravy („Pillow Full of Cold“, „Japanese Fish“ a „Bucuresti News“). Z čias vzniku albumu pochádza i nevydaná skladba „Diera“, ktorá je dostupná na webovej videostránke YouTube.
Texty skladieb sú naspievané v angličtine a slovenčine. Na prednej strane obalu je použitá modifikovaná verzia obrazu od Ivana Csudaia „Mysticum VI“ (1990).
Kým na prednom obale je názov skupiny uvedený ako Sleepy Motion, na zadnej a bočnej strane obalu, ako aj na samotnej platni figuruje jeho slovenský ekvivalent Ospalý pohyb. Priložený hárok v LP obsahuje texty iba k štyrom skladbám (6 – 9).
Zoznam skladieb.
Bonusové skladby reedície z roku 2015:
Autorstvo.
Hudba:
Texty:
Principal Galaxies Catalogue

Principal Galaxies Catalogue je astronomický katalóg publikovaný v roku 1989, ktorý obsahuje rovníkové súradnice B1950 a J2000 a identifikáciu pre 73 197 galaxií. Je založený na Lyon-Meudonovej extragalaktickej databáze, ktorá vznikla v roku 1983.
40 932 (56%) súradníc má smerodajnú odchýlku menšiu ako 10″. Celkovo je tu 131 601 názvov z 38 najčastejších zdrojov. Obsahuje tieto údaje pre objekty:
Lyon-Meudonova extragalaktická databáza bola rozšírená do HyperLEDA, čo je databáza niekoľkých miliónov galaxií. Galaxie v pôvodnom katalógu PGC sú číslované pôvodným PGC číslom v HyperLEDA. Čísla boli priradené aj iným galaxiám, hoci tieto galaxie neboli v pôvodnom PGC katalógu, neodporúča sa používať tieto čísla ako názvy.
Zoznam PGC objektov

Toto je zoznam PGC objektov.
Mužská dvojhra na US Open 2017

Nasadenie hráčov.
"Kliknutie na číslo tenistu slúži na odkázanie priamo do príslušnej sekcie, v ktorej tento nasadený hráč hrá.
Oto Varečka

Oto Varečka (* 24. júl 1921, Cífer† 1. marec 1973, Svätý Jur) bol známy slovenský rozhlasový herec, dramaturg a režisér Československého rozhlasu v Bratislave.
Melanézsky pohár v basketbale 2017

Melanézsky pohár v basketbale 2017 bol prvý turnaj melanézskeho pohára v basketbale, ktoré organizuje Oceánska basketbalová federácia (FIBA Oceania). FIBA v rámci nového programu súťaží od roku 2017 schválila toto podujatie, ktorého sa zúčastnili basketbalové družstvá Melanézie, subregiónu Oceánie (vlastné podujatie budú organizovať aj subregióny Mikronézia a Polynézia) a slúžil ako kvalifikácia na iné vrcholné podujatia. Konal sa v Port Moresby, v Papui-Novej Guinei v dňoch od 27.30. septembra 2017, za účasti 4 mužských a 4 ženských tímov. Z turnaja sa odhlásilo družstvo Vanuatu. Zápasy sa uskutočnili v aréne Taurama Aquatic and Indoor Centre. Tituly získali obe družstvá domácej Papuy-Novej Guiney. Muži zvíťazili vo finálovom stretnutí nad , ženy nad .
Turnaj slúžil ako kvalifikácia melanézskych družstiev na Pacifické hry 2019, ktoré hostí Samoa. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Basketbalový turnaj Pacifických hier 2019 bude slúžiť neskôr ako kvalifikácia na ázijské podujatia; z mužského turnaja postúpia 2 družstvá do kvalifikácie na Majstrovstvá Ázie 2025 a zo ženského turnaja postúpia 2 družstvá na Majstrovstvá Ázie 2021 II divízie.
Účastníci.
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA.
Neodýmový magnet

Neodýmový magnet alebo NdFeB magnet je permanentný magnet, vyrobený zo zliatiny neodýmu, železa a bóru. Ide o najpoužívanejší typ magnetov zo vzácnych zemín.
Neodýmové magnety boli nezávisle vynájdené v roku 1982 firmami General Motors a Sumitomo Special Metals a sú doposiaľ najsilnejším známym druhom permanentných magnetov. Prvok neodým predstavuje 31 % hmotnosti neodýmových magnetov.
Použitie.
Príklady použitia neodýmových magnetov:
Neodýmové magnety sú napriek ich kovovému vzhľadu krehké. Ak sa dva veľké magnety k sebe nekontrolovateľne pritiahnu, často sa roztrieštia a ich črepiny sa rozletia do veľkých vzdialeností, čím môžu spôsobiť poranenie oka.
Španielske národné volejbalové družstvo žien

Španielske národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Španielsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2017 skončilo na 3. mieste.
Výsledky.
Olympijské hry.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Majstrovstvá sveta.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Majstrovstvá Európy.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Európska liga.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Stredozemné hry.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
PGC 17

PGC 17 je galaxia v súhvezdí Ryby. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je nepresná.
Fyzická situácia.
Táto galaxia sa nachádza v súhvezdí Ryby v blízkosti PGC 15. Nachádza sa vo vzdialenosti asi 400 miliónov svetelných rokov a v súčasnosti sa pohybuje od Mliečnej cesty rýchlosťou 8 995 km/s.
Rozmery.
Vzhľadom na zjavnú veľkosť 0,2 x 0,15 oblúkových minút meria táto galaxia približne 20 000 svetelných rokov.
Označenia.
V extragalaktickej databáze NASA/IPAC (NED) sa nezobrazuje ako PGC 17, ale ako UM 015. Je to veľmi zvláštna galaxia, nedefinovaného typu a modrej farby na fotografiách.
Vizuálna situácia.
V oblasti 2,4 minúty oblúka ju možno pozorovať spolu s inými malými galaxiami a slabými hviezdami. Napriek tomu je potrebný veľmi silný ďalekohľad, aby sa dala pozorovať a aj tak nie je vidieť veľa.
NASA/IPAC Extragalactic Database

NASA/IPAC Extragalactic Database (NED) je internetová astronomická databáza, ktorá zhromažďuje a vzájomne prepája astronomické údaje o objektoch za hranicami galaxie Mliečnej cesty (galaxie, kvazary, zdroje rádiového, infračerveného a röntgenového žiarenia apod.). Databázu vytvorili na konci 80. rokov 20. storočia dvaja astronómovia z Pasadeny, George Helou a Barry F. Madore. NED je financovaná NASA a prevádzkovaná centrom IPAC (Infrared Processing and Analysis Center) v areáli Kalifornského technologického inštitútu na základe zmluvy s NASA.
Základom databázy je hlavný zoznam mimogalaktických objektov, pre ktorý bolo vytvorené vzájomné prepojenie ich mien, bola zadaná čo najpresnejšia poloha a červený posun a boli zhromaždené niektoré základné údaje. Ďalej zahŕňa internetové odkazy na literatúru súvisiacu s jednotlivými objektami. Podrobné fotometrické veličiny, polohu objektov a ich červený posun prebrala z iných zbierok a literatúry, na ktoré uvádza odkazy. NED tiež obsahuje snímky získané pomocou prehliadky 2MASS, Digitized Sky Survey a z ďalších zdrojov.
V roku 2017 databáza obsahovala 252 miliónov rôznych astronomických objektov s 298 miliónmi vzájomných väzieb naprieč rôznymi vlnovými dĺžkami, zmerané červené posuny 5 miliónov objektov, 2,3 miliardy fotometrických dát, 609 miliónov odmeraných rozmerov, 106 tisíc vzdialeností nezávislých na červenom posune pre 27 tisíc galaxií, 502 tisíc podrobných tried pre 230 tisíc objektov, 2,5 miliónov snímok, mapy a vonkajšie odkazy, spolu s odkazmi na viac ako 103 tisíc článkov v časopisoch, poznámkami a súhrnmi.
Dendritické protinádorové vakcíny

Dendritické bunky (DC) patria k najúčinnejším antigén prezentujúcim bunkám, ktoré indukujú špecifickú odpoveď T buniek a z tohto dôvodu sú dôležitou súčasťou vakcín. Dendritické protinádorové vakcíny predstavujú novú terapeutickú stratégiu u pacientov trpiacich rakovinou. Dendritická imunoterapia je bezpečná a dokáže podporiť protinádorové imunitné odpovede a tak značne predlžiť život pacientov. 
Princíp účinku terapeutických vakcín.
Hlavným cieľom terapeutických vakcín je vyvolanie bunkovej imunity, čiže navodenie naivných T buniek a indukcia modulácie chronicky aktívnych neprotektívnych buniek na zdravé CD8+ T bunky schopné produkovať cytotoxické T lymfocyty (CTLs). CTLs majú schopnosť rozpoznať a eliminovať rakovinové bunky a taktiež poskytujú dlho žijúce pamäťové CD8+ T bunky brániace relapsu. Jedným z najdôležitejších krokov v priebehu vakcinácie je účinná prezentácia rakovinových antigénov T bunkám a keďže DC sa radia k najefektívnejším antigén prezentujúcim bunkám, predstavujú sľubnú možnosť pre vylepšenie účinnosti terapeutických vakcín.
Využitie dendritických buniek v protinádorových terapeutických vakcínach.
Existuje niekoľko spôsobov využitia dendritických buniek:
Väčšina štúdií testujúcich in vivo stimuláciu DC so syntetickými peptidmi zlyhala z dôvodu neschopnosti účinnej stimulácie CD4 + bunkových odpovedí a  cytokínov typu Th2. Riešenie ukazujúce klinické odpovede je liečba jednorazovou dávkou cyklofosfamidu a následné očkovanie antigénmi asociovanými s nádorom (TAA) a faktorom stimulujúcim kolónie granulocytov makrofágov (GM-CSF). 
Pri tejto metóde sú z pacienta izolované prekurzory dendritických buniek prostredníctvom leukaferézy a po dozretí/stimulácii týchto prekurzorov ex vivo sa úplne zrelé DC injekčnou cestou vrátia späť do pacienta. Existujú rôzne spôsoby vytvorenia DC špecifických pre rakovinové bunky, napríklad použitím špecifických TAA, nádorových lyzátov, elektroporácie/transfekcie DC s úplnou mRNA rakovinových buniek alebo použitím exozómov odvodených z nádorov (TDE). Pre zabezpečenie dozrievania sa využíva tiež prídavná kostimulácia cytokínovými " koktejlmi ".
Sipuleucel-T.
Sipuleucel-T je prvá dendritická protinádorová vakcína, určená mužom s asymptomatickou alebo minimálne symptomatickou  rakovinou prostaty odolnou voči metastatickej kastrácii (CRPC), ktorá bola schválená  americkým Úradom pre potraviny a liečivá. Ide o aktívnu bunkovú imunoterapiu, ktorá spočíva v získaní autológnych DC prezentujúcich antigén od pacienta leukaferézou. Bunky sú inkubované ex vivo v prítomnosti rekombinantného fúzneho proteínu PA2024 obsahujúceho antigén prostaty, prostatickú kyslú fosfatázu a GM-CSF, aktivátor imunitných buniek. Následne sa bunky vrátia naspäť pacientovi, aby mohlo dôjsť ku vzniku adekvátnej imunitnej odpovede.
Rumunské národné volejbalové družstvo žien

Rumunské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Rumunsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch.
Jezuitská kolej (Olomouc)

Jezuitská kolej v Olomouci bola škola, ktorá bola predchodkyňa dnešnej Univerzity Palackého.
Budova kolégia na Náměstí Republiky je od roku 1958 chránená ako kultúrna pamiatka.
Dejiny.
Keď bol 8. marca 1565 olomouckou kapitulou za nového biskupa zvolený Vilém Prusinovský, musel prisľúbiť, že založí kňazský seminár. Nasledujúceho roku preto do Olomouca povolal členov jezuitského rádu, ktorí si tu založili svoj rádový dom (jezuitské kolégium), od tamojšieho biskupa získali kostol sv. Františka s minoritským kláštorom a súčasne sa ich biskup snažil finančne podporovať. Pri rádovom dome postupne vznikalo gymnázium, akadémia s právom udeľovať univerzitné hodnosti, ďalej kňazský seminár a tiež seminár svätého Františka Xaverského, ktorý bol určený pre nemajetných študentov. Prvým rektorom sa stal Hurtado Pérez zo Španielska.
Roku 1572 zomrel na otravu biskup Prusinovský a jeho nástupcom sa stal Jan Grodecký. Ten od cisára Maxmiliána II. dňa 22. decembra 1573 získal pre školu oprávnenie udeľovať univerzitné tituly, čím došlo k povýšeniu jezuitského kolégia na plnohodnotnú vysokú školu.
Artful BSC Bratislava

Artful BSC Bratislava je plážový futbalový klub z Bratislavy. Trojnásobný šampión Slovenska v plážovom futbale.
Náměstí Republiky (Olomouc)

Náměstí Republiky je námestie v Olomouci.
Novodobé dejiny.
V budove pošty, ktorá na námestí stála viac než sto rokov vznikla po jej zrušení Václavská restaurace. V bývalých Hanáckych kasárňach má vzniknúť sídlo viacerých úradov čo komplikovanú situáciu s parkovaním ešte skomplikuje. Podľa správ z roku 2015 je na presťahovanie 16 úradov potrebná rekonštrukcia kasární za 45,5 mil Kč.
V júni 2017 prebiehala diskusia o budúcnosti Námestia Republiky a priľahlých priestranstiev: ulica Křížkovského, Mariánská- Akademická, Wurmova a Biskupské náměstí. Toto územie je charakteristické vysokým počtom peších a oživujú ho študenti. Jeho spoluvlastníkom je Arcibiskupstvo olomoucké.
Horní náměstí (Brno)

Horní náměstí je od decembra 2015 novouznané námestie v mestskej časti Brno-Bystrc, v centre oválneho sídliska vymedzeného hlavne ulicami Kuršova a Foltýnova. Do tej doby šlo len o miestny názov pre tento trojuholník tvorený ulicami Kamechy, Lýskova a Kuršova.
Na námestí sa nachádza budova polikliniky, pizzerie, detské ihrisko, niekoľko menších obchodov a ekumenické centrum Archa, ktoré sa zameriava svojou činnosťou hlavne na obyvateľov bystrckého sídliska.
V decembri 2012 odmietli poslanci brnianskeho magistrátu schváliť Horní náměstí ako oficiálny názov lokality. Mestská časť Bystrc však pomenovanie Horní náměstí presadzovala naďalej. Spor bol ukončený 8. decembra 2015, kedy zastupiteľstvo mesta Brna schválilo návrh mestskej časti a názov Horní náměstí zoficiálnilo.
Horní náměstí

Horní náměstí môže byť námestie v týchto mestách a obciach:
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike 2013 – individuálna časovka mužov

Individuálna časovka mužov na majstrovstvách sveta v cestnej cyklistike 2013 bola jedna z dvanástich súťaží majstrovstiev sveta v cestnej cyklistike 2013. Zlatú medailu získal suverénne dvojnásobný majster sveta v tejto disciplíne Nemec Tony Martin, striebornú olympijský víťaz Angličan Bradley Wiggins a bronz štvornásobný majster sveta a olympijský víťaz Švajčiar Fabian Cancellara. Jediný slovenský zástupca v 77-člennom štartovom poli Matej Jurčo obsadil 47. miesto s odstupom vyše šiestich minút za víťazom.
Priebeh pretekov.
Trať individuálnej časovky mužov bola rovinatá, bez technických úsekov a mala dĺžku 57,9 km. Štart bol v meste Montecatini Terme, cieľ na Nelson Mandela Forum vo Florencii. Pretekov sa malo zúčastniť 79 pretekárov, dvaja reprezentanti Ugandy však nenastúpili na štart. Prognózy pred štartom favorizovali najmä Tonyho Martina, Bradleyho Wigginsa, Fabiana Cancellaru a Taylora Phinneyho. Nemec Tony Martin bol víťaz individuálnej časovky mužov na posledných dvoch majstrovstvách sveta 2011 a 2012. Na olympiáde v Londýne 2012 skončil druhý za Bradley Wigginsom. V aktuálnej sezóne 2013 zvíťazil vo všetkých časovkách v ktorých nastúpil s výnimkou Vuelty, kde ho porazil Fabian Cancellara. Výsledky pretekov tieto prognózy potvrdili. Tony Martin absolvoval trať za 1:05:36,65 h a zvíťazil absolútne suverénne s výrazným náskokom viac ako 46 sekúnd. Napínavý súboj zviedli Bradley Wiggins a Fabian Cancellara o striebornú medailu. Úspešnejší bol Bradley Wiggins, ktorý porazil štvornásobného svetového šampióna Fabiana Cancellaru iba o 2,25 s. Ďalší pretekári skončili s výraznejším odstupom. Jediný slovenský zástupca v 77-člennom štartovom poli Matej Jurčo obsadil 47. miesto s odstupom vyše šiestich minút za víťazom. Pôvodne mal štartovať aj aktuálne najlepší slovenský časovkár Peter Velits, ale napokon sa rozhodol šetriť sily na nedeľňajšie elitné preteky jednotlivcov.
Cyperské národné volejbalové družstvo žien

Cyperské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Cyprus v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch.
České národné volejbalové družstvo žien

České národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Česko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2012 skončilo na 1. mieste a na Majstrovstvách Európy 1997 obsadilo 3. miesto.
Azerbajdžanské národné volejbalové družstvo žien

Azerbajdžanské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Azerbajdžan v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2016 skončilo na 1. mieste.
Výsledky.
Majstrovstvá sveta.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Majstrovstvá Európy.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Európska liga.
 Víťazstvo   Finále   Tretie miesto   Štvrté miesto
Európska liga vo volejbale žien 2017

Európska liga vo volejbale žien 2017 bola deviatou edíciou v Európskej lige, ktorej sa zúčastnilo dvanásť volejbalových družstiev z európskych krajín.
Pri prvej účasti v tejto súťaži vyhrala titul Ukrajina, keď vo finále zdolala Fínsko.
Final four.
Najlepšie tímy z každej skupiny a najlepší tím na druhom mieste sa kvalifikovali do final four.
Hostia (liturgia)

Hostia je nekvasený chlieb určený na eucharistiu v latinskej cirkvi. Názov sa používa od karolínskych čias. V byzantskej liturgii ide o prosforu, na rozdiel od hostie je z kvaseného chleba.
Dejiny.
V časoch ranej cirkvi sa na liturgiu používal domáci chlieb, o niečo neskôr chlieb, ktorý piekli duchovní. Tvar liturgického chleba bol štvorcový. Od 9. storočia sa pripravuje hostia v podobe tenkej oblátky okrúhleho tvaru, ktorá je ozdobená kresťanskými motívmi. Postupne sa tiež stenčovala. Od 14. storočia sa rozšíril zvyk vystavovať k úcte konsekrovanú hostiu uloženú v monštrancii.
Rozdiel medzi použitím kvaseného a nekvaseného chleba v prosfore/hostii bol jednou z príčin rozkolu v roku 1054.
Majstrovstvá Európy vo flag futbale 2017

Majstrovstvá Európy vo flag futbale 2017 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Európy vo flag futbale, bezkontaktnej formy amerického futbalu 5 na 5, ktoré organizuje IFAF Europe. Konal sa v meste Las Rozas de Madrid, v Madridskom spoločenstve, v Španielsku v dňoch od 7.10. septembra 2017, za účasti 8 mužských a 5 ženských tímov. Pôvodne sa na turnaji mali predstaviť aj mužské družstvo Gruzínska a ženské družstvo Francúzska. Nováčikom podujatia bolo ženské družstvo Česka. Španielsko organizovalo európsky flagfutbalový šampionát druhýkrát, keď hostilo toto podujatie aj v roku 2015, v meste Pinto. Zápasy sa odohrali v Polideportivo Municipal Dehesa de Navalcarbón, ktorý je domovským štadiónom klubu amerického futbalu Las Rozas Black Demons. Tretí titul v mužskej kategórii získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien obhájilo titul , ktoré vo finále vyhralo nad . Obe domáce družstvá Španielska dosiahli ziskom bronzových medailí svoje najlepšie umiestnenie.
Pôvodne sa mal turnaj konať v Česku, česká federácia však kvôli politickému napätiu v európskom 'americkom futbale' organizáciu zrušila.
Kvôli politickému rozkolu medzi Medzinárodnou federáciou amerického futbalu (IFAF) a IFAF Europe sa v roku 2017 konali aj Majstrovstvá Európy pod hlavičkou IFAF (New York). Turnaj organizovalo Dánsko a zúčastnili sa ho 4 krajiny (Dánsko, Izrael, Spojené kráľovstvo a Švédsko), pričom víťazné družstvá z oboch kategórií sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta 2018.
Tell Me You Love Me (album)

Tell Me You Love Me je šiesty štúdiový album americkej speváčky Demi Lovato, ktorý vyšiel 29. septembra 2017 cez vydavateľstvá Hollywood, Island a Safehouse Records. Nasleduje po jej piatom albume "Confident" (2015). Prvý singel s názvom „Sorry Not Sorry“ bol vydaný 11. júla 2017 a dosiahol priečku číslo 6 v americkom rebríčku "Billboard" Hot 100.
Majstrovstvá Afriky v netballe 2017

Majstrovstvá Afriky v netballe 2017 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev Afriky v netballe žien, ktoré organizuje Africká netballová konfederácia (Netball Africa). Konal sa v dňoch od 24.29. júna 2017 v Kampale, v Ugande, za účasti 6 tímov. Turnaj sa skladal iba z jednej šesťčlennej skupiny, v ktorej sa odohrali zápasy každý s každým bez následného play-off. Dejiskom zápasov bola aréna Lugogo Indoor Stadium s kapacitou 1 000 divákov. Titul získala domáca , ktorá sa v skupine umiestnila pred a .
Účastníci.
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k júlu 2017.
Jozef Valocký

MUDr. Jozef Valocký (* 26. november 1956) je slovenský chirurg a politik. V Národnej rade Slovenskej republiky pôsobí ako poslanec za stranu SMER-SD od roku 2006.
Životopis.
Valocký vyštudoval Lekársku fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Po štúdiu pôsobil ako chirurg a od roku 2004 pôsobil vo funkcii riaditeľa Nemocnice sv. Lukáša v Galante. V parlamentných voľbách 2006 kandidoval za stranu SMER-SD zo 47. miesta kandidátky a so ziskom 1 220 hlasov sa stal poslancom NR SR. Počas volebného obdobia bol člen zdravotníckeho parlamentného výboru.
1. januára 2008 sa stal riaditeľom fakultnej nemocnici v Nitre. Po Valockého nástupe stratili zamestnanci niektoré sociálne istoty, ktoré si vydobyli štrajkom pred voľbami 2006. Aj keď sa ekonomická situácia zlepšila, podľa zamestancov to zhoršilo úroveň nemocnice. Situácia medzi riaditeľom a odborármi tak bola napätá, zvažované bolo aj vyhlásenie štrajkovej pohotovosti. Pri návšteve nemocnice minister zdravotníctva Ivan Uhliarik vyslovil, že „vedenie nemocnice by malo viac počúvať". 31. decembra 2010 ho z postu riaditeľa odvolali a preradili do funkcie námestníka pre stratégiu a rozvoj nemocnice pre „dosiahnuté kladné ekonomické výsledky".
V parlamentných voľbách 2010 kandidoval za stranu SMER-SD zo 47. miesta kandidátky a so ziskom 2 081 hlasov sa stal poslancom NR SR. V parlamentných voľbách 2012 opäť kandidoval za stranu SMER-SD z 36. miesta kandidátky a so ziskom 1 559 hlasov sa stal poslancom NR SR. Po voľbách sa opätovne stal riaditeľom nitrianskej nemocnice. Počas jeho pôsobenia sa na jeseň v roku 2013 prevalila kauza vybielenia zdravotnej karty novorodenca. Detská lekárka zasiahla do zdravotnej dokumentácie novorodenca, ktorého predávkovali liekmi, a vybielila niektoré medicínsky dôležité údaje. Valocký ju z pozície riaditeľa nemocnice kryl, keď ho na problém upozornila detská reumatologička Zuzana Pechočiaková, presunul ju na nižšiu pozíciu. Riaditeľ najskôr tvrdil, že žiadne bielenie nebolo, potom sa to snažil objasniť opravou chybného záznamu. Prednostku detskej kliniky Alenu Ďurišovú, ktorá zabielila informácie v karte, kryl až do momentu, keď o kauze informoval denník SME a zverejnil dôkazy bielenia zdravotnej karty. Potom bola prednostka odvolaná a Pechočiaková získala ocenenie Biela vrana. Napriek dôkazom, že kryl bielenie karty, nebol odvolaný z postu šéfa nemocnice.
V parlamentných voľbách 2016 kandidoval za stranu SMER-SD z 37. miesta kandidátky a so ziskom 1 098 hlasov sa stal poslancom NR SR. 1. decembra 2016 ho ministerstvo zdravotníctva SR presunulo z nemocnice v Nitre do Národného onkologického ústavu.
30. apríla 2018 rezignoval na post riaditeľa ústavu pre nedostatočné personálne zabezpečenie ústavu a predĺženie čakacích dôb. Na úkor zlepšenia ekonomiky ústavu išla kvalita poskytovanej zdravotnej starostlivosti, čo sa lekárom nepáčilo a 15 ich z ústavu odišlo.
V parlamentných voľbách 2020 kandidoval za stranu SMER-SD z 33. miesta kandidátky a so ziskom 511 hlasov sa stal poslancom NR SR. Takisto aj v parlamentných voľbách 2023 opätovne kandidoval za stranu SMER-SD z 39. miesta kandidátky a so ziskom 1 392 hlasov sa stal poslancom NR SR.
Potôčik (prítok Mlynice)

Potôčik je potok v geomorfologickom celku Kozie chrbty v regióne Tatry v Prešovskom kraji v okrese Poprad. Je ľavostranným prítokom vodného toku Mlynica v povodí Popradu. Má dĺžku .
Ráztoka.
Začína sa na ráztoke vodného toku Vesník v v geomorfologickom celku Kozie chrbty v geomorfologickom podcelku Dúbrava v poľnohospodárskom extraviláne obce Mengusovce v poli Vyše vsi západne od intravilánu v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Po rozvetvení vodného toku Vesník jeho severná vetva nesie ďalej názov Vesník, ktorý tečie cez intravilán Mengusoviec a vlieva sa priamo do Popradu, a jeho južná vetva nesie názov Potôčik.
Opis toku.
Od začiatku tečie juhovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Mengusovce, preteká cez pole Pred Maretou, v podteká cestu Mengusovce – Lučivná, opúšťa územie Mengusoviec a vteká na územie obce Lučivná. V podteká diaľnicu D1, ľavým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Bôrik s , v podteká železničnú trať Žilina – Košice, podteká cestu Tatranská Štrba – Svit. V poľnohospodárskom extraviláne obce Lučivná v ústi do vodného toku Mlynica ako jej ľavostranný prítok. Vodný tok Mlynica ďalej ústi do Popradu. Začína sa a preteká cez územie obce Mengusovce, ďalej preteká a ústi na území obce Lučivná, v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Nemá prítok.
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Potôčik" má pôvod v charaktere toku s vlastnosťou "relatívne malý potok s nízkym prietokom vody". Apelatívum "potok" po rozšírení o deminutívny sufix "-ík/-ik" bolo proprializované v podobe jednoslovného hydronyma "Potôčik" ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Potôčik bolo štandardizované v roku 2007. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Potôčik nie je jedinečným názvom (marec 2024).
Vrchár

Vrchár môže byť:
Strop (vrch v Bukovských vrchoch)

Strop (; ) je vrch v Bukovských vrchoch, krajinnom celku Polonín. Leží na slovensko-poľskej hranici nad obcou Stakčín, približne severne od Sniny. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti vrchov, v geomorfologickom podcelku Bukovce. Južná časť hrebeňa leží v Prešovskom kraji, okrese Snina a na katastrálnom území obce Stakčín, severná patrí Podkarpatskému vojvodstvu, powiatu Lesko a gmine Cisna. Najbližšími sídlami sú západne situované Osadné a Parihuzovce, juhozápadne leží Pčoliné, južne Stakčín, juhovýchodne Príslop, Topoľa a Runina a severne obec Cisna. Masív patrí do Národného parku Poloniny.
Opis.
Strop leží v hraničnom hrebeni na severnom okraji Bukovských vrchov, medzi Kruhliakom () a Vysokým grúňom (). Východne sa nachádza Rys (), Jaslo (), Kruhliak (), Šípková (), Rypy (), Kurníkov Beskyd () a Ďurkovec (), južne Hajdošík (), Solište (), Kýčerka () a Borsuk (), západne Skory (), Černiny (), Rydošová () a Vysoký grúň () a severne Matragona (), Hyrlata (, Rosocha () a Kiczerka (). Južná časť hrebeňa patrí do povodia Laborca a jej prítoku Cirocha, kde vodu z juhozápadných svahov odvádza Stropský potok a z juhovýchodných potok Smolník, na severných pramení rieka Solinka. Vrcholom vedie značená Východokarpatská magistrála. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na hrebeni je vidieť okolité vrcholy Bukovských vrchov, no tiež Laboreckú vrchovinu, Slanské a Vihorlatské vrchy, no tiež Bieszczady v Poľsku.
AquaCity Pikes

AquaCity Pikes alebo tiež "Popradské štuky" bolo farmárske družstvo extraligového klubu HK Poprad, ktoré pôsobí v TIPOS Slovenskej hokejovej lige.
História klubu.
Extraligový klub HK Poprad sa počas leta 2023 dohodol na spolupráci s prvoligovým klubom HK Levice. Pre rekonštrukčné práce na levickom zimnom štadióne bolo ohrozené účinkovanie HK Levice. Riešením bolo nájsť nové pôsobisko. Popradský klub vstúpil do tohto projektu, aby pomohol Leviciam a zároveň mohol napĺňať svoje ciele. Svoje zápasy budú hrať Popradské šťuky na Zimnom štadióne mesta Poprad.
Myšlienkou farmárskeho družstva je etablovanie juniorov do mužského hokeja, vytváranie šancí pre odchovancov klubu a v neposlednom rade výchova hráčov. Hokejisti Popradských Šťúk získajú plynulejší prechod do A-tímu a obe mužstvá si budú nápomocné v prípade zranení. Na zápasovej súpiske rezervy sa budú objavovať aj hokejisti prvého tímu, ktorí sa nevojdú do zostavy.
Vo svojej prvej sezóne sa Aquacity Pikes umiestnili na desiatom mieste.
Dňa 7. júna 2024 sa vedenie HK Poprad rozhodlo pre koniec svojho farmárskeho tímu. Týmto dňom končia Aquacity Pikes. Licencia sa vrátila do HK Levice.
Umiestnenia v jednotlivých sezónach.
 TIPOS Slovenská hokejová liga
Ježibaba belasá pravá

 
Ježibaba belasá pravá () je trváca bylina z čeľade astrovité ("Asteraceae"). Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od Európy po západnú Sibír a Mongolsko.
Opis.
Ježibaba belasá pravá je trváca bylina vysoká vysoká 20 až 60 cm. Byľ je rozkonárená, bielo plstnatá, zriedka lysá, často s vtrúsenými žliazkatými chlpmi.
Listy sú v obryse elipsovité, jeden až dvakrát perovito strihané. Segmenty sú na báze širšie ako 4 mm, trojuholníkovito čiarkovité, s ostňami dlhými 3 až 15 mm. Na líci sú riedko žliazkato chlpaté alebo slabo pavučinaté, na rube bielo plstnaté.
Belasé, zriedka biele kvety sú usporiadané v guľatom rúrkokvetom úbore s priemerom 35 až 45 mm. Jednotlivé kvety v úbore sú, obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné a päťpočetné. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky. Kalich je trváci, premenený na chocholec na báze zrastený a slúži na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je nažka. Zákrov je dlhý 12 až 17 mm a tvorí ho 20 až 22 listeňov. Vonkajšie sú čiarkovito kopijovité, vnútorné končisté a brvité. Štetinky zvonku zákrovu sú na dolnej polovici zrastené.
Rozšírenie.
Areál rozšírenia ježibaby belasej pravej zahŕňa mierne oblasti od Španielska cez strednú a východnú Európu po európske Rusko, západnú Sibír, čínsky Sin-ťiang a Mongolsko. Zavlečená je v Spojených Štátoch.
Na Slovensku je občas pestovaná ako medonosná rastlina alebo okrasná trvalka.
Ekológia.
Ježibaba belasá pravá rastie na výslnných kamenitých stráňach a v krasových stepiach. Kvitne od júla do augusta.
Bitka pri Vimory

Bitka pri Vimory sa odohrala 26. októbra 1587 medzi francúzskymi kráľovskými (katolíckymi) vojskami francúzskeho kráľa Henricha III. pod velením vojvodu z Guise a nemeckými a švajčiarskymi žoldniermi pod velením Fabiena I., hradného grófa z Dohny a vojvodu z Bouillonu, ktorí boli najatí na pomoc hugenotským vojskám Henricha Navarrského počas ôsmej a poslednej vojny (15851598) francúzskych náboženských vojen.
Protestantských žoldnierov financovala anglická kráľovná Alžbeta I. a dánsky kráľ. Po vyplienení Lotrinska prišli do Burgundska a prenikli do regiónu Beauce. Konflikty však rozdelili oboch veliteľov a ich nemecké a švajčiarske jednotky.
Švajčiarske vojská boli prekvapené armádou Henricha z Guise a boli porazené. "Reiteri" ustúpili na hrad Auneau a Švajčiari sa rozhodli vyjednávať s kráľovskými vojskami.
Byte order mark

BOM (Byte Order Mark, v slovenčine „označenie poradia bajtov“) je hexadecimálne zapísaný znak ako FEFF (v desiatkovej sústave 65279).
V kódovaní UTF-8 je tento znak reprezentovaný trojicou bajtov 0xEF 0xBB 0xBF („UTF-8 signatúra“), v kódovaní UTF-16 big-endian dvojicou bajtov 0xFE 0xFF ako aj v kódovaní UTF-16 little-endian 0xFF 0xFE . Grafický význam znaku je „nedeliteľná medzera nulovej šírky“ ("zero-width no-break space" ), čím je podobný znaku U+2060 ("word joiner" ). 
Hlavným dôvodom použitia tohto znaku je rozlíšenie poradia ukladania bajtov big-endian alebo little-endian v UTF-16 a jeho odlíšenie sa od UTF-8. V prípade zámeny poradia bajtov nie je znak U+FFFE platným Unicode znakom, pričom v kódovaní UTF-8 sa bajty 0xFE a 0xFF nesmú vyskytovať. Pre účely rozpoznania poradia ukladania bajtov je použitie BOM v UTF-8 zbytočné a slúži len napríklad aplikáciám operačného systému Microsoft Windows ktoré tento znak používajú na začiatku súboru aby rozlíšili súbory uložené vo formáte UTF-8. V niektorých systémoch (napr. POSIX ) sa táto signatúra nepoužíva.
Používanie alebo nepoužívanie BOM môže byť zdrojom problémov. Napríklad Internet Explorer verzie 6 zobrazoval pri súboroch HTML s BOM netlačiteľné znaky na začiatku, teda ešte pred obsahom HTML.
Mini Talent Show

Mini Talent Show bola slovenská hudobno-zábavná relácia, ktorá sa vysielala na Jednotke v dvoch sériách v rokoch 2009 – 2010. Išlo o detskú talentovú šou. Moderoval ju Peter Marcin spolu s Mariánom Čekovským, ktorý vystupoval v úlohe šaša. V relácii sa zviditeľnila dnes už známa speváčka Sima, ktorá vystupovala i spolu so svojou o dva roky mladšou sestrou Barborou Hegerovou.
Zásadnou vlastnosťou Mini talent Show bolo, že sa v nej nesúťažilo. Nevyhadzovalo sa, aby deti neboli vystavované stresu z neúspechu. Dôraz bol kladený na objavovanie, prezentovanie, podporovanie a hľadanie možností ako rozvíjať ich talent.
Účinkujúcimi boli deti do 15 rokov. Popri nich vystúpili aj pozvaní hostia. Súčasťou každej relácie boli štyria porotcovia. Porotcami v prvej časti boli Maroš Kramár, Beáta Dubasová, Marián Čekovský a zahraničný hosť Nicole McCloud.
Formát bol vyvinutý mimoriadne rýchlo, na poslednú chvíľu prebiehala aj jeho výroba. Prvé vydanie išlo do vysielania iba deň po nakrúcaní. Relácia vznikala v spolupráci so slovenskou produkčnou spoločnosťou J.A.M. Film 1999 v réžii Jeffa Minaříka. Natáčalo sa v priestoroch štúdia MD4 v Mlynskej doline.
S narastajúcim úspechom sa zvyšovala aj stopáž programu. Prvé vydanie Mini Talent Show malo vyhradený 75-minútový slot, ďalšie diely už dostali 90-minút a neskôr bola stopáž prostredníctvom programových zmien navyšovaná až na 100 minút.
Relácia sa vysielala v piatkovom prime time o 20:15. Išlo o najúspešnejšiu reláciu televízie na jeseň 2009.
Premiérovú epizódu si pozrelo 414-tisíc divákov a dosiahla trhový podiel 22,7%. Sledovanosť druhej série už nebola taká vysoká.
Tvorcovia relácie hľadali zaujímavé talenty po celom Slovensku. Kastingy k prvej sérii sa uskutočnili v Žiline, Košiciach, Banskej Bystrici, Skalici, Bratislave a Dunajskej Strede. Kastingy k druhej sérii sa uskutočnili v Dolnom Kubíne, Poprade, Nitre a Bratislave.
Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai

Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai (v preklade "Už som ťa niekde videl") je indická komediálna dráma z roku 2003 v hindskom jazyku, ktorú režíroval Anubhav Sinha a produkoval Bhushan Kumar. V hlavných úlohách sa predstavili Priyanshu Chatterjee a Sakshi Shivanand.
Zápletka.
Film je príbehom otca Sama, úspešného indického obchodníka a ochranárskeho otca, ktorý sa nedokáže zmieriť s tým, že sa jeho dcéra Paakhi vydá a odíde ako ostatné dcéry. Je presvedčený, že žiadny iný muž ju nemôže milovať tak ako on. Stane sa však nevyhnutné?
Paakhi sa zamiluje do Samara, suspendovaného policajta, ktorý skončí v Calgary pri pátraní po zločincovi, ale Sam ho spočiatku neschvaľuje a chvíľu mu trvá, kým prijme svojho budúceho zaťa. Nakoniec ustúpi želaniu dcéry a vydá ju za muža, ktorého miluje.
Hudba.
Album obsahuje 12 pôvodných piesní, ktoré zložila dvojica Nikhil-Vinay. Všetky texty napísal Sameer. Album získal pozitívne recenzie najmä za piesne „Barsaat“, „Aapki Yaad Aaye To“, „Aapko Pehli Bhi Kahin Dekha Hai“ a „Kabhie Khan Khan“. Harshdeep Kaur debutovala v bollywoodskom filmovom priemysle ako hindská playbacková speváčka vo filme "Sajna Main Haari".
Prijatie.
Taran Adarsh z IndieFM dal filmu 2 hviezdičky z 5 a napísal: „Celkovo má "Aapko Pehle Bhi Kahin Dekha Hai" všeobecne prijateľnú tému (láska otca k dcére), ktorá bola spracovaná úprimne. Napriek nie príliš presvedčivému scenáru má film okrem úchvatných kanadských lokalít aj svoje plusy v podobe kompetentných hereckých výkonov, schopnej réžie, bohatých emócií a oduševnenej hudby. V pokladniciach kín si film môže nájsť svoje miesto v rodinách. Fantastická propagácia zo strany producentov (Super Cassettes Industries Ltd.) mu len pridá na vyhliadkach.“ Ronjita Kulkarni z Rediff.com napísal: „Všetky postavy, okrem Oma Puriho, sú polovičaté. Film sa celý natáčal v Kanade a treba povedať, že zahraniční herci sú absolútne príšerní. Hudba Nikhil-Vinay je slabá, s výnimkou výnimočného gazalu "Aisi aakhen nahin dekhi" od Jagjita Singha a Ashy Bhosle. Hindský filmový priemysel musí tento rok čakať na ten nepolapiteľný hit ešte nejaký ten piatok.“
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2024

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2024 boli 26. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Turnaj Top divízie sa hral od 3. do 14. apríla 2024 v americkom meste Utica. Titul majsteriek sveta z roku 2023 obhajovali hokejistky USA, ale vo finále prehrali v predĺžení s Kanadou.
Základné skupiny.
"Všetky časy sú miestne (Eastern Daylight Time – UTC-4)."
Play-off.
Pre semifinále budú tímy znovanasadené podľa umiestnenia v základných skupinách.
Nižšie divízie.
Súčasťou MS 2024 bolo aj šesť turnajov nižších divízií, na ktorých hralo ďalších 35 reprezentačných tímov.
Hity z Uragánu

Hity z Uragánu je album slovenskej fiktívnej skupiny Krímeš, účinkujúcej v televíznych humoristických reláciách "Uragán" a "Hurikán". Pozostávala z Andreja Krausa a Petra Marcina alias maďarských bratov „Jančiho“ a „Lajčiho“ Kuťafájovcov.
Ich jediný album bol oficiálne vydaný na CD nosiči v roku 2003 prostredníctvom vydavateľstva WV vydavateľstvo Štefana Wimmera. Oficiálne sa CD do predaja však nedostalo. Ešte pred distribúciou do obchodov ho úrady zakázali kvôli nedoriešeným autorským právam. Vtedy vydavateľ nahlásil skladby na tantiémové úrady, ale neriešil priamo s autormi hudby a textov, či to je v poriadku. Po dvoch rokoch právnych analýz sa ukázalo, že ho úrady zakázali neprávom, keďže ide o paródiu, čo zákon dovoľuje. Originálne CD sa dostalo len k pár ľuďom, keďže tvorcovia ho po zákaze predaja porozdávali známym. Album sa tak predával načierno v pirátskej verzii. Sám tvorca Andy Kraus si ho dokúpil v pirátskej verzii na „Miletičke“, keď už všetky originály boli rozdané.
Nahrávka obsahuje 14 skladieb, z toho jedna bonusová – „Matelko-ko-ko“, ktorú tvorcovia považujú za „srdcovku“. Na albume sa nachádza 6 štúdiových nahrávok a 8 z verejnej produkcie. Piesne majú recesistický a parodický charakter, pričom ako zvukový sprievod sú použité melódie známych popových a repových piesní.
Skupina ho symbolicky pokrstila krémešmi v októbri 2003. Krstným otcom bol moderátor Julo Viršík.
Ježibaba belasá rusínska

 
Ježibaba belasá rusínska () je trváca bylina z čeľade astrovité ("Asteraceae"). Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti od strednej a juhovýchodnej Európy po európske Rusko a čínsky Sin-ťiang.
Opis.
Ježibaba belasá rusínska je trváca bylina vysoká 20 až 60 cm. Byľ je rozkonárená, bielo plstnatá, zriedka lysá, často s vtrúsenými žliazkatými chlpmi.
Listy sú v obryse elipsovité, dvakrát perovito zárezové. Úkrojky sú široké najviac 2 mm. Na líci sú riedko žliazkato chlpaté alebo slabo pavučinaté a na rube bielo plstnaté.
Belasé kvety sú usporiadané v guľatom rúrkokvetom úbore. Jednotlivé kvety v úbore sú obojpohlavné, rúrkovité, pravidelné a päťpočetné. Tyčiniek býva zvyčajne päť, s peľnicami zrastenými do rúrky okolo čnelky. Kalich je trváci, premenený na chocholec slúžiaci na rozširovanie semien vetrom. Semenník je spodný a plodom je nažka. Zákrov tvoria čiarkovito kopijovité listene.
Rozšírenie.
Areál rozšírenia ježibaby belasej rusínskej zahŕňa mierne oblasti od Talianska cez strednú a juhovýchodnú Európu po európske Rusko a čínsky Sin-ťiang. Zavlečená je v Spojených Štátoch.
Na Slovensku sa vyskytuje na Devínskej Kobyle, v okolí Topoľčian, na dolnom Pohroní, v pohorí Burda a v Slovenskom krase.
Ekológia.
Ježibaba belasá rusínska rastie na výslnných kamenitých stráňach a v krasových stepiach. Kvitne od júla do septembra. Na Slovensku je považovaná za kriticky ohrozený taxón.
Jaseňovský vrch

Jaseňovský vrch staršie Jasenovský vrch () je vrch vo Vihorlatských vrchoch, krajinnom celku Vihorlatsko-gutinskej oblasti. Leží nad obcou Strihovce, približne juhovýchodne od Sniny. 
Poloha.
Nachádza sa na východe strednej časti Vihorlatských vrchov, v geomorfologickom podcelku Vihorlat a jeho časti Jasenovská hornatina. Masív leží na hranici Prešovského a Košického kraja, na pomedzí okresov Snina a Sobrance a zasahuje na katastrálne územia obcí Strihovce, Hrabová Roztoka a Vyšná Rybnica. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situované Strihovce, východne ležiace Hrabová Roztoka, juhovýchodne Ruská Bystrá a juhozápadne Remetské Hámre. Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat.
Opis.
Jaseňovský vrch leží vo východnej časti hlavného hrebeňa, medzi Fedkovom () a Dielom (). Východne sa nachádza Polonina (), Kosmatec (), Polom () a Ostrá (), severne Diel (), Strihovská poľana (), Fedkov (), Nežabec (), Veža (), Sninský kameň () a Roh (), západne Motrogon (), Tŕstie (), Malé Tŕstie (), Vihorlat (), Múr (), Lysák () a Čierna studňa () a južne Majmová (), Veľká Vavrová (), Diel (), Čierťaž (), Starý Koňuš (), Vetrová skala () a Holica (). Západné svahy hrebeňa odvodňuje potok Barlohov do Okny v povodí Uhu, kam smeruje aj voda z východnej časti Rovným potokom a následne Ubliankou. Vrcholom vedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Vihorlatských vrchov, ojedinele aj Bukovské vrchy, Bieščady v Poľsku a ukrajinské Karpaty.
Handley Page Halifax

Handley Page Halifax bol britský ťažký bombardér používaný hlavne v druhej svetovej vojne. Bol druhým zo štvormotorových ťažkých bombardérov, ktoré vstúpili do služby v Royal Air Force.
Vývoj.
Royal Air Force dala v roku 1936 požiadavku na bombardér poháňaný dvoma 24-valcovými motormi Rolls-Royce Vulture. Valture sa však stretol s problémami vo vývoji a bombardér mal nakoniec štyri motory Rolls-Royce Merlin. Handley Page Halifax prvý krát vzlietol v roku 1939 a do prevádzky sa dostal o trinásť mesiacov neskôr.
Prevádzková história.
Po jeho nasadení do bojov sa rýchlo ukázalo, že obranná výzbroj nie je dostatočná na denné použitie. Preto bol používaný výhradne na nočné akcie. Skoré verzie Halifaxu boli vyzbrojené motorom ovládanou zadnou vežou s dvoma guľometmi ráže 7,7 mm.
Strihovské sedlo

 
Strihovské sedlo () je priesmyk v hlavnom hrebeni Vihorlatských vrchov. 
Polohopis.
Priesmyk leží v geomorfologickom podcelku Vihorlat a vedie ním hranica jeho častí Vihorlatská hornatina a Jasenovská hornatina. Severozápadne sa nachádza Fedkov (), južne Jaseňovský vrch (). Západné svahy odvodňuje potok Barlohov do riečky Okny, severovýchodné Kamenný potok do Ublianky, všetky v povodí rieky Uh. Územie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat.
Územie je súčasťou katastra obce Strihovce v okrese Snina v Prešovskom kraji.
Potôčik (prítok Slanej)

Potôčik je potok na pomedzí geomorfologického celku Stolické vrchy a geomorfologického celku Revúcka vrchovina v regióne Gemer v Košickom kraji v okrese Rožňava. Je pravostranným prítokom vodného toku Slaná v povodí Tisy. Má dĺžku .
Prameň.
Pramení v na pomedzí geomorfologického celku Stolické vrchy v geomorfologickom podcelku Stolica a geomorfologického celku Revúcka vrchovina v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie v lesnom extraviláne obce Rejdová v lese Pod Páleniskami západne od intravilánu v okrese Rožňava v Košickom kraji. 
Opis toku.
Od prameňa tečie krátky úsek severovýchodným smerom cez lesný extravilán obce Rejdová, skrúca sa na východ a vteká do zmiešaného lesného a poľnohospodárskeho extravilánu. Ľavým brehom obmýva pole Vyše dediny, pravým brehom obmýva pole Pod Vŕškom, južne od okraja intravilánu Rejdovej vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva pole Dlhé hony. Ľavým brehom obteká komplex budov agrofarmy a pole Polík, v ústi do vodného toku Slaná ako jej pravostranný prítok. Vodný tok Slaná ďalej ústi do Tisy. Pramení, preteká a ústi na území obce Rejdová v okrese Rožňava v Košickom kraji. Nemá prítok.
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Potôčik" má pôvod v charaktere toku s vlastnosťou "relatívne malý potok s nízkym prietokom vody". Apelatívum "potok" po rozšírení o deminutívny sufix "-ík/-ik" bolo proprializované v podobe jednoslovného hydronyma "Potôčik" ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Hydronymum Potôčik bolo štandardizované v roku 2007. V súčasnej slovenskej štandardizovanej hydronymii hydronymum Potôčik nie je jedinečným názvom (marec 2024).