Informačné správanie

Informačné správanie (angl. "information behaviour", "information behavior") predstavuje integrovanú ľudskú aktivitu zameranú na hľadanie významu informácií v procese (sociálnej) komunikácie a pri riešení (informačných) problémov. Definované je ako „"komplexné správanie človeka, systému či organizmu vo vzťahu k informačným zdrojom a informáciám"“, či ako „"viacúrovňová integrovaná ľudská aktivita pri vyhľadávaní, spracovaní a využívaní informácií, vyplývajúca z adaptácií človeka a informačného prostredia"“. Pojem teda zahŕňa procesy ako aktívneho vyhľadávania informácií (tzn. určenie informačnej potreby, formulácia informačnej požiadavky, príprava informačnej stratégie, realizácia informačného prieskumu, hodnotenie výsledkov vyhľadávania informácií), tak i pasívneho vyhľadávania informácií spolu s procesmi ich následnej organizácie, spracovania, prezentácie a využívania. Informačné správanie je tiež v teoretickej rovine rovnomennou kategóriou knižničnej a informačnej vedy, konštituovanou v rámci používateľského obratu a používateľsky orientovaných paradigiem v 70. a 80. rokoch 20. storočia.
V praktickej rovine môže byť považované za podmnožinu komunikačného správania človeka, opísaného napr. Shannonovým modelom komunikácie, a jeho základným cieľom je hľadanie zmyslu v rôznych komunikačných aktoch a interakciách. V tomto poňatí pojem informačného správania teda predstavuje proces neustálej konštrukcie významu a vytvárania zmyslu v rámci riešenia tzv. informačného problému, resp. pri napĺňaní informačnej potreby človeka. Prejavuje sa reakciou jednotlivca na podnet – informačnú potrebu – v šiestich zložkách ľudskej osobnosti: neurofyziologickej, kognitívnej, senzomotorickej, hodnotovej, afektívnej a integratívnej, tzn. zjednodušene v rovine myšlienok, fyzických aktivít a emócií.
Fenomén informačného správania možno členiť podľa rôzneho účelu spracovania informácií či podľa jednotlivých fáz informačného procesu. Popredný odborník prof. Thomas D. Wilson z Univerzity v Shefielde rozlišuje jeho dve základné kategórie:
Kľúčovým determinantom informačného správania je informačná gramotnosť.
Modely informačného správania.
Prínosom pre teóriu i prax knižničnej a informačnej vedy je modelovanie informačného správania používateľov informácií. Model informačného správania je teoretickým rámcom informačného procesu, obvykle znázorneným formou diagramu, ktorý zachytáva vzťahy medzi skúmanými prvkami, pričom môže opisovať jeho jednotlivé fázy alebo vysvetľovať príčiny a dôsledky tejto ľudskej aktivity. V odbornej literatúre sa stretávame s holistickými/konceptuálnymi modelmi, deskriptívnymi procesuálne orientovanými modelmi, interakčnými a kognitívnymi modelmi, sieťovými modelmi a ekologickými modelmi.
Vzťah informačného správania k informačným a komunikačným technológiám.
Informačné správanie v elektronickom prostredí vyplýva zo vzťahov k informačným a komunikačným technológiám (IKT). Skúmaním týchto vzťahov vznikla jedna z novších typológií používateľov. Boli rozdelení do troch kategórií:
Problémy informačného správania mladých ľudí v elektronickom prostredí.
Prirodzenou vlastnosťou informačného správania je rozmanitosť. V internete dominuje horizontálne vyhľadávanie informácií. Vyznačuje sa rýchlym prezeraním niekoľkých zdrojov, preskakovaním medzi nimi a online prezeraním. Napriek tomu, že Google generácia je technologicky mimoriadne zručná, jej informačná gramotnosť sa nezlepšuje. Mladí ľudia majú pri informačnom správaní v elektronickom prostredí tieto problémy:
Často sa stáva, že informačné zručnosti mladých predbiehajú informačnú gramotnosť. Chýbajú im poznatky o funkciách prieskumových systémov, reprezentácii informácií a sémantike pri vyhľadávaní informácií. Pri rýchlom prezeraní elektronických zdrojov nehodnotia relevanciu a nevenujú sa hlbšiemu analytickému spracovaniu informácií.