burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
West Point Grey

West Point Grey, nazývaný aj Point Grey je mestská časť na západe kanadského mesta Vancouver v Britskej Kolumbii. Na juhu ju ohraničuje 16 Avenue, na východe ulica Alma Street, na severe zátoka English Bay a na západe ulica Blanca Street. Je to jedna z dvoch najviac na západ položených vancouverských mestských častí. Leží v tesnej blízkosti kampusu University of British Columbia. Veľa obyvateľov švrte " West Point Grey" prenajíma študentom univerzity svoje ubytovacie priestory, aj keď tieto prenájmy sú nelegálne a nie sú regulované mestom.
Vo West Point Grey je najväčšia ubytovňa pre mládež vo Vancouveri. Hlavné zoskupenie obchodov a reštaurácií sa tiahne pozdĺž West 10 Avenue medzi ulicami Tolmie Street a Discovery Street. Smerom na sever od West 4 Avenue sa nachádza strmý svah, pod ktorým sú pláže Locarno Beach a Spanish Banks.
V severovýchodnej časti West Point Grey má svoje veliteľstvo 39. kanadská brigáda armádnych rezervistov.
Vo West Point Grey sa nachádza stredná škola Lord Byng Secondary School, základné školy Queen Elizabeth Elementary School, Queen Mary Elementary School a Jules Quesnel Elementary School a súkromná West Point Grey Academy.
Heker

Heker (iné názvy: : haker - slovenská výslovnosť: [heker], staršie aj [haker], "hacker" - slovenská výslovnosť [heker] alebo [haker]; angl. "hacker" môže znamenať:
V prvom význame „hacking“ znamená vlastne len spôsob, akým sa dajú rýchlo a rafinovane riešiť problémy. Ako blízke synonymum hakera v tomto význame sa v angličtine používa aj slovo geek. V druhom význame, teda na označenie počítačových zločincov a narušiteľov počítačových sietí, sa výraz používa najmä v masmédiách.
Dejiny.
Pôvodní hekeri z veľkej časti prispeli k zrodu počítačovej siete Internet či hnutiu slobodného softvéru, ako napr. GNU.
Názory.
Inak vníma termín heker Richard Stallman alebo Eric S. Raymond, alebo Loyd Blankenship, ktorý si hovoril „Mentor“. Ten v roku 1986 spísal "The Conscience of a Hacker". V ňom sa okrem iného píše:
Ďalej v ňom kritizuje spoločnosti a firmy, ktoré si nechávajú platiť za služby, ktoré by inak mohli byť zadarmo (telefón, pripojenie do Internetu). Opisuje v ňom aj svoj vzťah ku kyberpriestoru. Hlavnej kritike však podrobuje podľa neho "skostnatenú" a "prehnitú" ľudskú spoločnosť, ktorá je slepá a ide jej len o vlastný krátkodobý prospech.
Adventúra

Adventúra (z ) je žáner počítačovej hry založený hlavne na príbehu. Cieľ hry je veľmi rôznorodý, jej základom je obyčajne nejaká záhada, ktorá je počas hry postupne odhalená. Charakteristickým znakom adventúr je potreba získania určitých predmetov, ktoré sa majú použiť v správnom čase a na správnom mieste. Adventúry sa delia na textové a grafické.
Textové adventúry.
Patria medzi prvé adventúry vôbec. Neobsahujú žiadnu grafiku, len farebný text. Veľkým plusom tu naopak býva výborne prelínaný a pútavý príbeh. Ďalšou výhodou je dostupnosť, väčšina týchto adventúr (ak nie všetky) sú sprístupňované úplne zadarmo a ich dátový objem je minimálny.
Grafické adventúry.
Najviac obľúbené adventúry sú grafické. Ich hlavnou výhodou oproti textovým je grafické spracovanie (spočiatku len 2D, neskôr už 3D). Nevýhodou je cena; vzhľadom na to, že tvorba grafiky a zvuku je náročná, obvykle tieto hry vytvárajú profesionálne herné štúdiá, vzácne jednotlivci, resp. amatéri. Medzi adventúry sa zaradujú hry ako The Neverhood, Grim Fandango, séria Broken Sword, Still Life, séria Myst, Syberia a iné.
Moderátor

Moderátor môže byť:
Arethusa (trieda lodí, 1934)

Trieda Arethusa bola trieda ľahkých krížnikov Spojeného kráľovstva, ktoré boli stavané po triede Leander. Trieda Arethusa bola menšou verziou skôr postavených jednotiek triedy Leader, označovaných ako podtrieda Amphion.
Delostrelectvo hlavného kalibru malo kaliber 152 mm (po tri dvojhlavňové veže), s dostrelom 23 300 m. Pomocné delostrelectvo malo kaliber 102 mm a to 4x Arethusa a Galatea (4x1) a 8x Aurora a Penelope (4x2). Proti lietadlám bolo v roku 1940-41 namontovaných 8x40 mm (2x4) kanónov a 8x12,7 mm (2x4) guľometov. V nasledujúcich rokoch 5-9x20 mm kanón Oerlikon. Vo výzbroji bolo 6 torpédometov kalibru 533 mm (2x3). Na krížnikoch bolo možné niesť lietadlo, najskôr Hawker Osprey, neskôr Fairey Seafox.
Štandardný výtlak bol 5 220 BRT (Arethusa, Galatea) a 5 270 (Penelope, Aurora), plný 6 665 (6 715). Rozmery 154,33x15,56x5,1 m (dĺžka x šírka x ponor). Pohonné jednotky boli 4 parné Parsonove turbíny (64 000 ks), 4 kotle typu Admiralty, 4 skrutky. Maximálna rýchlosť 32,25 u., zásoba mazutu 1 327 t. postačovala pri ekonomickej rýchlosti 15 u. dosah 5 500 míľ. Posádka 500-625.
Pancierovanie boku 57 mm, paluba 25,4 mm, veže hlavného delostrelectva 25,4 mm, muničné komory 76-51 mm a 25,4 mm, veža 25,4 mm. Váha panciera bola 618 t.
Trieda mala štyri jednotky:
Zamoskvoreckaja

Zamoskvoreckaja () je v poradí druhá trasa moskovského metra. Je vedená zo severozápadu na juhovýchod mesta. Jej celková dĺžka je 37 km a je na nej 20 staníc. Cesta z jednej konečnej stanice do druhej trvá približne 53 minút. Priemerná rýchlosť súpravy je 42 km/hod. Na mape je trasa značená tmavozelenou farbou.
História výstavby.
Prvý úsek tejto trasy (Sokol – Teatraľnaja) bol spustený do prevádzky v roku 1938 a vytvoril základ druhej trasy moskovského metra. Stanica Majakovskaja získala v roku 1939 ocenenie Grand Prix na Medzinárodnej výstave v New Yorku. Druhý úsek (Teatraľnaja – Avtozavodskaja ) bol otvorený v roku 1943 počas II. svetovej vojny. Tento úsek prechádza 2-krát popod rieku Moskva. V roku 1964 bol uvedený do prevádzky úsek Sokol – Rečnoj vokzal a trasa dosiahla svoj konečný bod na severozápade. V roku 1969 bol dokončený úsek Avtozavodskaja – Kachovskaja, pričom trasa prekročila rieku Moskva pomocou mostnej konštrukcie. 
V roku 1979 bola otvorená stanica Tverskaja (pôvodný názov Gorkovskaja) medzi stanicami Majakovskaja a Teatraľnaja vybudovaná počas prevádzky trasy. V 1984 bola trasa predĺžená zo stanice Kaširskaja do stanice Orechovo a v roku 1985 do stanice Krasnogvardejskaja, kde v súčasnosti končí. Úsek Kaširskaja – Kachovskaja od roku 1995 tvorí trasu Kachovskaja.
Prítomnosť a budúci rozvoj.
Trasu obsluhujú dve depá: od roku 1938 depo Sokol a od roku 1969 aj depo Zamoskvoreckoje. Na trase v súčasnosti premávajú osemvozňové súpravy 81-717/714. Južná časť trasy je značne preťažená, najmä v špičke, nakoľko depo Zamoskvoreckoje nie je schopné zabezpečiť dostatok vozňových súprav v tomto úseku. Situáciu vyrieši až ukončenie výstavby depa Bratejevo.
V súčasnosti prebieha rekonštrukcia staníc na prvých úsekoch trasy. Hydroizolácia týchto staníc už neplní svoju funkciu a do staníc preniká spodná voda. Konštrukcia staníc nie je ohrozená, ale priesaky vody negatívne ovplyvňujú ich vzhľad. Postupne sa rekonštruujú stanice Belorusskaja, Majakovskaja, Teatraľnaja, a Novokuzneckaja.
Na južnom konci trasy je rozostavaná stanica Bratejevo (predpokladaný termín otvorenia, rok 2008) a spolu s ňou sa stavia aj depo. V budúcnosti sa počíta s predĺžením trasy na sever (stanice Belomorskaja a Ulica Dybenko).
Zoznam historických výročí v kozmonautike

Toto je zhustený zoznam historických výročí v kozmonautike.
Moderátor (reaktor)

Moderátor alebo moderátor neutrónov je látka spomaľujúca neutróny. Najčastejšie sa používa v pomalých jadrových reaktoroch na zníženie energie neutrónov vznikajúcich pri štiepení na energiu "tepelných neutrónov" v rozmedzí 0,002 eV až 0,5 eV). Moderátor je nevyhnutný, aby riadená štiepna reakcia mohla prebiehať.
Dôvody použitia.
Pravdepodobnosť, že letiaci neutrón bude zachytený jadrom a vyvolá ďalšie štiepenie, závisí od jeho kinetickej energie. Pritom pri energiách rádu 1 MeV, ktoré majú rýchle neutróny, je výrazne menšia ako pri "tepelných neutrónoch". Produktom štiepenia jadra sú však rýchle neutróny. Jedným z možných riešení je použiť natoľko bohaté palivo, že sa reťazová reakcia udrží aj s rýchlymi neutrónmi. Toto riešenie sa používa pri jadrových zbraniach a tzv. rýchlych reaktoroch. Druhým riešením je rýchle neutróny spomaliť a rozptýliť ich energiu, zrážkami v látke s množstvom ľahkých jadier, ktoré majú schopnosť neutróny účinne spomaliť a pritom výrazne nepohlcovať. Látka, ktorá túto funkciu plní, je moderátor.
Používané moderátory.
Na moderovanie sa používa najčastejsie voda, ťažká voda (obe obvykle spojené i s funkciou chladenia) alebo grafit, prípadne aj iné vhodné látky. 
Na Slovensku bol postavený tiež pokusný reaktor, ktorý ako moderátor používal ťažkú vodu a ako chladivo CO2, bol to blok A1 v Jaslovských Bohuniciach. Tento systém sa ale neosvedčil. Po havárii bol projekt zastavený.
V černobyľskej elektrárni bol použitý ako moderátor grafit, z niekoľkých dôvodov menej bezpečný. Pri katastrofickom zlyhaní vodného reaktora odparenie a únik vody znamená zastavenie reťazovej reakcie, v grafitového reaktore je voda iba chladivo a pohlcovač neutrónov. Pri jej úniku reakcia ďalej pokračuje a výkon naopak stúpa. Grafit pri vysokej teplote napomohol aj rozkladu vody na kyslík a vodík, čo spôsobovalo druhotné chemické výbuchy.
Naháč

Naháč môže byť:
Biblioteka imeni Lenina (stanica moskovského metra)

Biblioteka imeni Lenina (; doslova "Leninova knižnica") je jedna zo staníc moskovského metra.
Ťažká voda

Ťažká voda alebo oxid deutéria je voda v ktorej sú namiesto atómov vodíka atómy deutéria.
Chemická značka je D2O.
Okrem ťažkej vody existuje aj poloťažká voda - HDO - jeden atóm vodíka, jeden atóm deutéria a jeden atóm kyslíka. Vzniká výmennou reakciou: H2O + D2O -→ 2HDO
Ťažká voda sa používa napríklad ako moderátor v niektorých typoch jadrových reaktorov.
Oproti obyčajnej vode má mierne odlišné fyzikálne vlastnosti. Ťažká voda nie je rádioaktívna, vo väčších množstvách je však zdraviu škodlivá, pretože narušuje fyzikálnu rovnováhu v tele.
Vlastnosti.
Ťažká voda je menej reaktívna než obyčajná voda a má horšie rozpustné vlastnosti. Preto je pre väčšinu organizmov mierne jedovatá. Experimenty na myšiach ukázali, že potlačuje bunkové delenie.
HMS Arethusa (26)

Arethusa bola prvá jednotka ľahkých krížnikov triedy Arethusa britskej Royal Navy. 
Mala tri sesterské lode:
Stavba.
Kýl lode bol položený 25. januára 1933 v lodeniciach Chatham Dockyard v Chatham. Spustenia na vodu sa dočkala 6. marca 1934, a námorníctvo si ju prevzala do služby 21. mája 1935. 
Pohon a pancierovanie.
Pohon zabezpečovalo 8 kotlov, ktoré poháňali 4 turbíny a výsledný výkon bol až 64 000 ks. Maximálna rýchlosť lode bola 32,25 u.. Lodné skrutky boli štyri.
Bočný pancierový pás, 57 mm. Paluba bola chránená pancierom o hrúbke 25,4 mm. Veže hlavného kalibru, barbety a veliteľská veža 25,4 mm. Muničné sklady mali pancier hrúbky až 76-51 a 25,4 mm.
Výzbroj.
Originálna:
apríl 1941 - október 1942:
december 1943 - apríl 1944:
Loď niesla jeden hydroplán, Hawker Osprey, neskôr Fairey Seafox
Služba.
Arethusa sa stala súčasťou 3 krížnikovej eskadry v Stredozemnom mori.
Dohra.
V októbri 1945 sa loď stala súčasťou rezervy Royal Navy. Bol neúspešný pokus predať jednotku nórskemu kráľovskému loďstvu v roku 1946. Použitá bola na rôzne experimenty, až kým nebola vyradená 9. mája 1950.
Piaggio

Piaggio je taliansky podnik, ktorý vyrába autá, motocykle, skútre a lietadlá.
James Tobin

James Tobin (* 5. marec 1918, Champaign, Illinois, USA – † 11. marec 2002, New Haven, Connecticut) bol americký ekonóm. 
Rozvinul Keynesové ekonomické teórie. Zaoberal sa makroekonomikou a štátnymi zásahmi do ekonomiky. Jeho akademická práca zahŕňa prínos k štúdiu investícií, monetárnej a fiškálnej politike a finančným trhom. Známa je jeho "Tobinova daň", ktorú formuloval, aby sa predchádzalo špekuláciám na devízovom trhu. Za hlavnú poruchu súčasnej trhovej ekonomiky vidí neúplnú zamestnanosť.
V roku 1981 získal Cenu Švédskej ríšskej banky za ekonomické vedy na pamiatku Alfreda Nobela.
HMS Aurora (12)

Aurora bola štvrtá a posledná jednotka ľahkých krížnikov triedy Arethusa britskej Royal Navy. 
Mala tri sesterské lode:
HMS Aurora bola deviatym plavidlom britského kráľovského námorníctva, ktoré nieslo tento názov. Pomenovaná bola podľa starogréckej bohyni ranných zôr Eos (Eós). V rímskej mytológii jej zodpovedá Auróra.
Stavba.
Kýl lode bol položený 23. júla 1935 v lodeniciach Portsmouth Royal Dockyard v Portsmouthe. Spustenia na vodu sa dočkala 20. augusta 1936, a námorníctvo si ju prevzala do služby 8. novembra 1937. 
Pohon a pancierovanie.
Pohon zabezpečovalo 8 kotlov, ktoré poháňali 4 turbíny a výsledný výkon bol až 64 000 ks. Maximálna rýchlosť lode bola 32,25 u.. Lodné skrutky boli štyri.
Bočný pancierový pás, 57 mm. Paluba bola chránená pancierom o hrúbke 25,4 mm. Veže hlavného kalibru, barbety a veliteľská veža 25,4 mm. Muničné sklady mali pancier hrúbky až 76-51 a 25,4 mm.
Výzbroj.
Originálna:
1940 - august 1941:
Loď niesla jeden hydroplán, Hawker Osprey, neskôr Fairey Seafox
Služba.
Aurora sa stala súčasťou druhej krížnikovej eskadry v Home Fleet (domovská flotila).
Dohra.
Po konci druhej svetovej vojny v Európe bola jednotka predaná 19. mája 1948 čankajškovej nacionalistickej Čínskej republike, kde bola premenovaná na Chungkinh. Neskôr sa dostala do rúk komunistickej, a bola premenovaná na Tchoungkinh. V marci 1949 bola potopená nacionalistickým lietadlom v prístave Taku. Bola však opätovne vyzdvihnutá a znovu uvedená do operačného stavu. Jednotka bola ešte viackrát premenovaná: Hsuang Ho (1951), Pei Ching (1951) a Kuang Chou. Neskôr slúžila ako školná loď (1955) v Šanghaji a v roku 1966 bol pravdepodobne zošrotovaný.
Howard William Morenz

Howard William "Howie" Morenz ( * 21. jún 1902 - † 8. marec 1937) bol kanadský profesionálny hokejista hrajúci v NHL. Hrával postupne za kluby Montreal Canadiens (1923-1934), Chicago Blackhawks (1934-1935), New York Rangers (1935-1936), a neskôr znova za Montreal (1936-1937). Morenz získal trikrát Hart Trophy, pre najužitočnejšieho hráča ligy. 
Jeho kariéra sa skončila v roku 1937, keď podľahol zraneniam, ktoré utrpel v zápase s Blackhawks.
V roku 1945 ho prijali do Siene slávy hokeja a jeho číslo (7) bolo pre jeho poctu vyradené v Montreale.
Alex Tanguay

Alex Tanguay (* 21. november 1979, Sainte-Justine, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Hrával v NHL postupne za Colorado Avalanche, Calgary Flames, Montreal Canadiens, Tampa Bay Lightning a Arizona Coyotes a vo Švajčiarsku za HC Lugano.
Klubový hokej.
Tanguay hrával na pozícií ľavého krídla a centra. Bol draftovaný v roku 1998, celkovo 12. v poradí klubom Colorado Avalanche. Svoj prvý gól v NHL strelil 8. októbra 2000 v zápase proti Pittsburghu Penguins. Hneď vo svojej prvej sezóne sa v drese Avalanche prebojoval do finále play-off, kde v rozhodujúcom siedmom zápase proti New Jersey Devils strelil dva góly, vrátane víťazného a získal s klubom Stanleyho pohár.
V roku 2006 ho vymenili do Calgary Flames. V drese Flames odohral necelé 2 sezóny.
20. júna 2008 počas draftu bol súčasťou výmeny, v rámci ktorej putoval do tímu Montreal Canadiens, kde však odohral iba 1 sezónu, lebo 1. Septembra 2009 prestúpil do tímu Tampa Bay Lightning.
Na sezónu 2010/11 podpísal zmluvu s Calgary Flames, kde sa vrátil po dvoch rokoch. Aj napriek zraneniam sa stal jedným z najproduktívnejších hráčov klubu. Po prvej sezóny podpísal päťročnú zmluvu s klubom na 17,5 milióna dolárov.
V roku 2013 bol prekvapujúcu vymenený do klubu Colorado Avalanche. Tu odohral tri sezóny, kariéru ukončil v roku 2016 v drese Arizona Coyotes.
Osobný život.
Jeho mladší brat Maxime hrá v ECHL, za tím Toledo Walleye. Alex je ženatý a má jednu dcéru
Bernardino Luini

Bernardino Luini (* circa 1480, Lago Maggiore – † 1532, Miláno) bol taliansky maliar, žiak Leonarda da Vinci.
Luini bol prominentným lombardským maliarom 16. storočia. Pôsobil v Miláne, kde namaľoval viaceré fresky v palácoch a kostoloch v okolí mesta. Známe sú jeho fresky pre "Villa Pelucca" v Sesto San Giovanni.Luini spracoval starú giottovskú tématiku panny Márie, no taktiež maľoval pohanské fresky a výjavy zo života svätých. V roku 1525 dokončil jeho prácu pre kostol Santa Maria dei Miracoli.
4. symfónia (Nielsen)

Symfónia č. 4, "To nezničiteľné", Op. 29 () je dielo dánskeho skladateľa Carla Nielsena.
Názov symfónie.
Symfónia má prívlastok, ktorý je v angličitine prekladaný ako "The Inextinguishable". Tento výraz nie je šťastný, pretože jednak zle vystihuje zmysel pôvodného dánskeho výrazu "Det Uudslukkelige" a jednak sa zdá, že sa samoľúbo vzťahuje na samotné dielo. Význam tohto prívlastku je hlbší. Sám Carl Nielsen to vysvetlil v poznámkach k partitúre takto: 
Túto nádhernú myšlienku skladby napísal Nielsen aj na titulný list partitúry ako vieru v nezničiteľnosť hudby a ľudského ducha, napriek ťažkým okolnostiam 1. svetovej vojny, počas ktorej dielo vzniklo. 
Charakteristika symfónie.
Nielsen komponoval symfóniu v rokoch 1915 – 1916. Už krátko po dokončení, vo februári 1916 mala premiéru v Kodani. Zaznamenala veľký úspech a priniesla autorovi členstvo vo Švédskej akadémií i Berlínskej akadémií umenia. V symfónií sa zaiste prejavili agresia a brutalita 1. svetovej vojny. Preto ide o najdramatickejšiu Nielsenovu symfóniu. Zvláštnosťou sú dve sady tympanov, umiestnené v orchestri čo najďalej od seba. 
Dielo má štyri vety, ktoré sa hrajú bez prerušenia ("attaca"). Symfónia, podobne ako Symfónia d-mol od C. Francka využíva hudobné motto, ktoré tvorí ústredný motív skladby a objavuje sa v rôznych podobách vo všetkých štyroch vetách. Prvá veta "Allegro" začína prudko, "in medias res" a priamo uvádza poslucháča do pohnutej atmosféry. Spomínané motto v základnej podobe – majestátna hudobná myšlienka sa dostáva k slovu až omnoho neskôr. Druhá veta, "Poco allegretto" je relatívne krátka. Oproti nepokojnej prvej vete prináša uvoľnenie využívajúc prvky dánskej ľudovej melodiky. Je to akési intermezzo namiesto očakavaného adagia, ktoré zvyčajne označuje druhú vetu symfónií. To prichádza v tretej vete, "Poco Adagio quasi Andante". V záverečnej vete "Con Anima – Allegro" sa objavuje akýsi súboj tympánov, ktorý posobí až agresívne a reflektuje okolnosti vzniku diela. Po ňom sa k slovu postupne dostáva zvýraznená nosná téma skladby z prvej vety – triumfálne uzatvára celú skladbu a vyjadruje víťazstvo hudby a života.
Symfónia je najčastejšie uvádzanou a nahrávanou Nielsenovou symfóniou. Hoci nepatrí k jadru svetovej symfonickej tvorby v repertoári sa sporadicky objavuje dodnes. Tak ako celému Nielsenovmu dielu sa jej okrem Dánska dostalo zaslúženej pozornosti najmä vo Veľkej Británii a v USA.
Joel Madden

Joel Reuben Madden - "Sick boy" (vlastným menom Joel Ryan Rueben Combs; * 11. marec 1979, Waldorf, Maryland, USA) je punkový hudobník a vokalista skupiny Good Charlotte.
Je vegetarián a o 5 minút mladší od svojho brata-dvojčaťa Benji-ho. V roku 1996 s ním založil hudobnú skupinu Good Charlotte.
Louis-Sébastien Mercier

Louis-Sébastien Mercier (* 6. jún 1740, Paríž, Francúzsko – † 25. apríl 1814, Paríž) bol francúzsky dramatik a spisovateľ. K jeho najznámejším dielam patrí "L'An 2440, rêve s'il en fut jamais" (slovensky: "Rok 2440") – utopický román. Napísal okolo 60 drám.
Benji Madden

Benji Madden, vlastným menom Benjamin Levi Combs (* 11. marec 1979, Waldorf, Maryland, USA) je gitarista a vokalista punk rockovej skupiny Good Charlotte, ktorú založil spolu so svojím o 5 minút starším bratom, dvojčaťom Joelom. Jeho otec opustil rodinu keď mal 16 a už nikdy ho nevidel. Preto si spolu s Joelom otcovo priezvisko Combs zmenili na rodné meno ich matky - Madden. Keď ich otec opustil, nechal ich matku samu so štyrmi deťmi. To samozrejme spôsobilo veľa finančných problémov. Benji začal hrať na gitare ako 16-ročný. Predtým navštívili s Joelom koncert Beastie Boys kde sa rozhodli že si založia vlastnú skupinu. V roku 1997 dala matka bratom 2 letenky do Kalifornie aby mohli vystupovať v klube kde začínajú všetky dobré punkové kapely. Keď sa vrátili, boli rozhodnutí viac ako predtým. Dali sa dokopy s dvomi kamarátmi zo školy a s Billym - a Good Charlotte bola na svete.
Ekonomická pridaná hodnota

Ekonomická pridaná hodnota (, skrátene "EVA") je ekonomicko-finančný ukazovateľ výkonnosti podniku. 
Autormi metódy EVA sú predstavitelia spoločnosti Stern Stewart &amp; Co., Američania Joel M. Stern a G. Bennett Stewart III.
Hlavnou úlohou Ekonomickej pridanej hodnoty je, že meria ekonomický zisk podniku. Ten dosahuje podnik v prípade, ak sú uhradené nielen bežné náklady, ale aj náklady kapitálu (cudzieho a predovšetkým vlastného kapitálu). Ďalšie využitie ukazovateľa EVA je ako:
Základný vzorec na výpočet ukazovateľa EVA je:
kde:
NOPAT (Net Operating Profit After Taxes) je zisk z operačnej činnosti podniku,
K je kapitál, ktorý je potrebný pre hlavnú činnosť podniku, označovaný špeciálnym termínom NOA (Net Operating Assets) a
WACC sú priemerné vážené náklady kapitálu (Weighted Average Cost of Capital).
Ekonomická pridaná hodnota vznikla ako dôsledok nedostatkov klasických ukazovateľov finančnej analýzy (hlavne nedostatočnej korelácií s hodnotami na kapitálových trhoch) a na prekonanie problémov vykazovania niektorých aktív (goodwill, náklady na výskum a vývoj, výdavky na marketing) v účtovníctve. Ďalšou výhodou EVA je, že vykazuje silnú koreláciu s vývojom hodnôt akcií a zobrazuje teda tvorbu hodnoty pre akcionárov.
Billy Martin

Billy Martin, vlastným menom William Dean Martin (*15. jún 1981, Naptown, Maryland, USA) je gitarista, hráč na keyboard a najmladší člen americkej punk rockovej skupiny Good Charlotte.
Na gitaru, ktorú dostal na Vianoce, začal hrať v šiestej triede. K skupine Good Charlotte sa pripojil v roku 1998, predtým hral v skupine Overflow s najlepším priateľom Steveom Sieversom. Od roku 2001 má spolu s ním odevnú značku Level 27. Momentálne je ženatý, s manželkou Linzi sa pozná od strednej školy. Majú spolu jedno dieťa (Dreavyn Kingslee).
Paul Thomas (hudobník)

Paul Thomas, celým menom Paul Anthony Thomas (* 5. október 1980), je člen pop punkovej kapely Good Charlotte, hrá na basgitare. Jeho prezývka je St. Paul. Meria 175 cm. Patrí medzi zakladajúcich členov kapely. Vyrastal vo Waldorfe, v štáte Maryland v Spojených štátoch.
Dean Butterworth

Dean Butterworth (* 26. september 1976, Rochdale, Spojené kráľovstvo) je americký bubeník, člen pop punkovej skupiny Good Charlotte. V roku 2005 nahradil odchádzajúceho Chrisa Wilsona. Keď mal 10 rokov presťahoval sa so svojou rodinou do Spojených štátov. O tri roky neskôr sa začal učiť hrať na bicie. Je najstarším členom skupiny Good Charlotte (36 rokov).
Pred príchodom do Good Charlotte hral s Morisseyom.
Alexandre Sidorenko

Alexandre Sidorenko, pôvodne "Alexandr Sidorenko" (* 18. február 1988, Petrohrad, Rusko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista.
Werner Eschauer

Werner Eschauer (* 26. apríl 1974, Hollenstein an der Ybbs, Rakúsko) je súčasný rakúsky profesionálny tenista.
Čikuma

Čikuma (angl. prepis Chikuma) môže byť:
Pop punk

Pop punk, nazývaný tiež Californian punk rock, je hudobný žáner pôvodom z Kalifornie, ktorý je v tej oblasti veľmi populárny. Vychádza z punk rocku. Pop punk je charakteristický tým, že mu chýba punková agresivita, je melodickejší a prístupnejší bežnému poslucháčovi.
Pop punkové skupiny často čerpajú z podobných hudobných štýlov, ako moderný rock, ale tiež ako skate punk, melodic, emo, ska, hardcore, post-punk, indie rock, screamo, garage punk, punk revival, christian punk, power pop, art-rock, college rock, dance-punk, frat rock, melodic hardcore, indie pop, mod revival, surf rock, queercore, cuddlecore, alternatívny rock, progressive rock, new wave i ďalšie.
Nefrón

Nefrón je základná stavebná a funkčná jednotka obličky. Skladá sa z Malphigiho telieska a siete kanálikov. Jeden nefrón má dĺžku asi 3 až 10 cm, pričom každá oblička obsahuje okolo milión nefrónov. Celková dĺžka ich kanálikov sa pohybuje okolo 10 km. 
Malpighiho teliesko.
Tvorba moču sa začína práve v Malpighiho teliesku (niekedy označované aj obličkové), uloženom v povrchovej časti kôry. Je to okrúhly útvar s priemerom asi 200 mikrometrov. Tvoria ho glomerulus (klbko vlásočníc; lat. "glomerulus") a Bowmanov vačok (alebo puzdro; lat. "capsula glomeruli"). 
Glomerulus je klbko krvných vlásočníc (kapilár) v strede obličkového telieska. Krv doň privádza tenká prívodná cieva (vas afferens) a odvádza ešte tenšia odvodná cieva (vas efferens). Obaľuje ho Bowmanov vačok, ktorý má dva listy. Vnútorný prilieha tesne na kapiláry glomerulu, vonkajší tvorí obal telieska obličky. Vonkajší a vnútorný list od seba prechádzajú v mieste, kde do glomerulu vstupujú a vystupujú prívodná a odvodná cieva. Toto miesto sa nazýva cievny pól (polus vasculosus). 
Medzi vonkajším a vnútorným listom je úzky priestor, do ktorého sa z glomerulu dostáva ultrafiltráciou z krvi pretekajúcej cievami glomerulu veľmi riedky primárny moč. Filter je priepustný pre všetky zložky krvi, okrem krvných buniek a bielkovín s molekulovou hmotnosťou vyše 70 000 - 80 000. Tento primárny moč je teda čistá krvná plazma, len bez proteínov. 
Glomerulárny filter tvoria bunky vnútornej steny Bowmanovho vačku. Jeho základ tvorí bazálna membrána, na ktorú zo steny glomerulu priliehajú endotelové bunky krvných kapilár. Zo strany Bowmanovho puzdra sú to veľké bunky (podocyty) vnútorného listu. Ich výbežky sa navzájom tesne prepletajú.
Obličkové kanáliky.
Na opačnej strane, než ako do Malpighiho telieska vstupujú cievy, z neho vystupuje kanálik I. rádu (proximálny tubulus). Toto miesto sa nazýva močový pól (lat. "polus urinarius"). Prvá časť proximálneho tubulu je stočená (lat. "pars contorta") a nachádza sa v blízkosti Malpighiho telieska. Ďalšia časť je rovná (lat. "pars recta") a smeruje dnu do drene obličky. Na túto časť nadväzuje zúžený kanálik, ktorý sa prudko ohýba a tým tvorí Henleho slučku (alebo kľučku). Nasleduje rovná a stočená časť kanálika II. rádu (distálny tubulus). Tá znova leží v blízkosti príslušného Malpighiho telieska. 
V proximálnom a distálnom tubule, spojenými Henleho slučkou dochádza k spätnej resorpcii vody, glukózy, aminokyselín a odčerpávaniu iónov. Výsledná tekutina je koncentrátom pre telo nepotrebných a toxických látok. Nazýva sa sekundárny alebo definitívny moč.
Moč odvádza distálny kanálik, ktorý ústi do zberného kanálika (lat. "tubulus colligens"), ktorý zbiera moč z viacerých nefrónov. Zberné kanáliky sa spájajú a smerujú k vrcholu pyramídy (lat. "papilla renalis"), kde ústia do obličkových kalichov (lat. "foramina papillaria"). Odtiaľ sa moč dostáva do obličkovej panvičky a močovodov, močového mechúra a von z tela.
Rancid

Rancid je americká punk rocková hudobná skupina. Skupinu založili Tim Armstrong i Matt Freeman odčlenením od skupiny Operation Ivy, tvoriacej ska a punk. V skupine hrajú tiež Brett Reed a Lars Frederiksen z Lars Frederiksen and The Bastards. Hudba skupiny pozostáva z rôznych žánrov, hlavne punk, ska, reggae, country, blues.
Vlajka Maldív

Vlajka Maldív má zelené pole so širokým červeným okrajom, uprostred je biely polmesiac.
Zelená je farbou mieru, pokroku a islamu, červená pripomína krv preliatu za slobodu, polmesiac je symbolom islamu.
Vlajka v tejto úprave sa používa od získania nezávislosti v roku 1965. V rokoch 1953-1965, keď Maldivy boli autonómnym sultanátom, bol pri žrdi ešte pripojený úzky biely pruh so siedmimi šikmými čiernymi pruhmi; ešte v prvej štvrtine 20. storočia bola maldivská vlajka, ako vlajky iných arabských námorných krajín celá červená, až neskôr bola doplnená zeleným poľom s bielym polmesiacom.
Vlajka Vietnamu

Vlajka Vietnamu – na červenom poli vlajky je žltá päťramenná hviezda, symbolizujúca jednotu ľudu a budovanie socializmu, a jej päť cípov prestavuje vietnamských robotníkov, roľníkov, intelektuálov, mládež a vojakov. Má funkciu hviezdy červenej, ale pretože list vlajky je červený, bola pre ňu zvolená farba žltá (červená a žltá sú obľúbené farby tejto oblasti sveta). Farba listu znamená revolúciu a krv preliatu za slobodu krajiny.
Vlajka sa používala od roku 1945 v rôznych obmenách ako symbol boja proti Francúzom, ale vznikla už okolo roku 1940. Hviezda, vpísaná do kružnice o polomere rovnom pätine dĺžky listu, mala do roku 1955 plnší tvar. Odvtedy má dnešnú podobu.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Minor Threat

Minor Threat bola americká hudobná skupina hrajúca hardcore punk. Skupinu založili bývalí členovia skupiny The Teen Idles, hráč na basovú gitaru a spevák Ian MacKaye a bubeník Jeff Nelson. Skupinu doplnili gitarista Lyle Preslar a hráč na basovú gitaru Brian Baker. Skupina debutovala v decembri 1980.
V roku 1981 skupina vydala svoje prvé skladby na albume s názvom "Minor Threat" a "In My Eyes". Absolvovala taktiež turné po východnej časti Spojených štátov. Pieseň „Straight Edge“ (z prvého albumu) preslávila filozofiu "straight edge", ktorá hovorí o úplnej abstinencii (alkohol i narkotiká). Bolo to čosi nové v rockovej hudbe. Postupne začínali mať čoraz viac poslucháčov. Vznikli taktiež nové skupiny tohto žánru, ako SS Decontrol, či 7 Seconds. Pieseň „Guilty Of Being White“ vyznela ako skladba s rasistickým textom, ale MacKaye tvrdil, že niektorí zle interpretovali jeho slová.
Skupina sa rozpadla v roku 1983 pre nezhody medzi členmi kapely. Svoj posledný koncert odohrali 23. septembra 1983.
MacKayne neskôr hral v skupine Embrace a od roku 1987 vo Fugazi. Brian Baker hral v Dag Nasty, v súčasnosti je členom skupiny Bad Religion. Lyle Preslar vystupoval s Glennom Danzigom. Jeff Nelson je grafik, ale angažuje sa tiež v politike.
Lačník

Lačník alebo jejunum () je stredný úsek tenkého čreva.
Je to svalová rúra pokrytá pobrušnicou a veľmi pohyblivo upevnená tenučkou duplikatúrou pobrušnice – okružím (mezentérium; lat. "mesenterium") – k zadnej stene brušnej. Takýto spôsob upevnenia umožňuje tenkému črevu peristaltické pohyby, ktorými sa v ňom natrávenina (chýmus) premiešava a aborálne posúva. Cez okružie je tenké črevo bohato zásobované krvou, inervované a cez okružie odstupujú aj lymfatické cievy.
Lačník a bedrovník do seba plynulo prechádzajú a hranica medzi nimi nie je presná. Na rozdiel od bedrovníka sú kľučky lačníka v brušnej dutine vyššie a viac vpravo, je širší, má viac cirkulárnych krkiev a klkov, má len ojedinele lymfatické uzlíky na rozdiel od bedrovníka ktorý má v stene veľa lymfatických uzlíkov. Mŕtvola má zväčša lačník prázdny, v bedrovníku býva viac črevného obsahu.
The Smiths

The Smiths je britská rocková hudobná skupina, účinkujúca v rokoch 1982-1987. Skupina mala veľký úspech vo Veľkej Británii, bola to jedna z čelných predstaviteliek alternatívneho rocku, vychádzajúceho z britského indie osemdesiatych rokov. Skupina mala vplyv na indie, v tom čase nazývanom britpop a tiež skupiny ako The Stone Roses, Gene, Radiohead, Blur, Suede, Oasis, The Libertines, Doves. Skupina vydala štyri albumy, tri kompilácie.
Good Charlotte (album)

Good Charlotte je názov debutového albumu pop punkovej hudobnej skupiny Good Charlotte. Skupina debutovala pesničkou „Little Things“ z tohto albumu. Nasledovali skladby „The Motivation Proclamation“ a „Festival Song“. Neskôr bol nakrútený videoklip k pesničke „The Click“.
Bedrovník

Bedrovník (iné názvy: ileum, staršie: "bederník", zastarano: "kýčelník"; ) je spodný úsek tenkého čreva. 
Je to svalová rúra pokrytá pobrušnicou a veľmi pohyblivo upevnená tenučkou duplikatúrou pobrušnice – okružím (mezentérium; ) – k zadnej stene brušnej. Takýto spôsob upevnenia umožňuje tenkému črevu peristaltické pohyby, ktorými sa v ňom natrávenina (chýmus) premiešava a aborálne posúva. Cez okružie je tenké črevo bohato zásobované krvou, inervované a cez okružie prebiehajú aj lymfatické cievy.
Lačník ("jejunum") a bedrovník ("ileum") do seba plynulo prechádzajú a hranica medzi nimi nie je presná. Na rozdiel od lačníka sú kľučky bedrovníka v brušnej dutine nižšie a viac vľavo, je užší, má menej cirkulárnych krkiev a klkov a má v stene veľa lymfatických uzlíkov. Mŕtvola má zväčša lačník prázdny, v bedrovníku býva viac črevného obsahu.
Vstrebávanie

Vstrebávanie alebo resorpcia môže byť:
Iván Navarro Pastor

Iván Navarro Pastor (* 19. október 1981, San Vicente del Raspeig, Alicante, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista.
Boris Pašanski

Boris Pašanski (* 3. november 1982, Belehrad, Srbsko) je súčasný srbský profesionálny tenista.
Simone Bolelli

Simone Bolelli (* 8. október 1985, Bologna, Taliansko) je súčasný taliansky profesionálny tenista.
Fabio Fognini

Fabio Fognini (* 24. máj 1987, Sanremo, Taliansko) je taliansky tenista.
Edouard Roger-Vasselin

Edouard Roger-Vasselin (* 28. november 1983, Gennevilliers, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista. Jeho otec je bývalý francúzsky tenista Christophe Roger-Vasselin, semifinalista dvojhry na French Open 1983.
Marcos Daniel

Marcos Daniel (* 4. júl 1978, Passo Fundo, Brazília) je súčasný brazílsky profesionálny tenista.
HMS Galatea (71)

Aurora bola štvrtá a posledná jednotka ľahkých krížnikov triedy Arethusa britskej Royal Navy. 
Mala tri sesterské lode:
Stavba.
Kýl lode bol položený 23. júla 1935 v lodeniciach Portsmouth Royal Dockyard v Portsmouthe. Spustenia na vodu sa dočkala 20. augusta 1936, a námorníctvo si ju prevzala do služby 8. novembra 1937. 
Pohon a pancierovanie.
Pohon zabezpečovalo 8 kotlov, ktoré poháňali 4 turbíny a výsledný výkon bol až 64 000 ks. Maximálna rýchlosť lode bola 32,25 u.. Lodné skrutky boli štyri.
Bočný pancierový pás, 57 mm. Paluba bola chránená pancierom o hrúbke 25,4 mm. Veže hlavného kalibru, barbety a veliteľská veža 25,4 mm. Muničné sklady mali pancier hrúbky až 76-51 a 25,4 mm.
Výzbroj.
Originálna:
október 1940 - august 1941:
Loď niesla jeden hydroplán, Hawker Osprey, neskôr Fairey Seafox
Služba.
Galatea bola nasadená do Stredozemného mora, kde sa stala vlajkovou loďou eskadry torpédoborcov. 
Potopenie.
Pred polnocou 14. decembra 1941 nemeckou ponorka U-557 torpédovala Galateu troma torpédami, čoho dôsledkom bolo potopenie lode s 23 dôstojníkmi a 447 námorníkmi na pozícii 31°17' s.š. a 29°13' v.d.. Asi 100 ľudí sa zachránilo na torpédoborcoch HMS Griffin a HMS Hotspur. Ponorka U-557 bola neskôr omylom torpédovaná talianskym torpédovým člnom Orione, pričom zahynula celá posádka. Nie je vylúčené, že Galatea bola poškodená ešte pred torpédovaním nemeckou ponorkou svojou vlastnou ponorkou Dagabur.
Dysgrafia

Dysgrafia je špecifická porucha písania, ktorá sa prejavuje celkovou výraznou neúhľadnosťou písma, jeho tvarom, rozdielnou výškou a kolísajúcim sklonom.
HMS Aurora

HMS Aurora je označenie lodí Spojeného kráľovstva. Môžu to byť tieto:
HMS Galatea

HMS Galatea je označenie lodí Spojeného kráľovstva. Môžu to byť tieto:
HMS Arethusa

HMS Arethusa je označenie lodí Spojeného kráľovstva. Môžu to byť tieto:
Memento mori

Memento mori je latinské príslovie, ktoré znamená "Pamätaj, že zomrieš". Používalo sa aj vo variante Memento mortis – "Pamätaj na smrť". Bolo inšpiráciou pre mnohé umelecké diela, ktoré mali divákovi pripomínať jeho smrteľnosť a krehkosť života (je to vzácne a kedykoľvek môže zmiznúť z nášho dosahu). Memento mori zvyčajne zahŕňa lebky (smrteľnosť), zhasnuté sviečky (symbolizmus ako život môže ľahko pominúť ako sfúknutie sviečky) a presýpacie hodiny (symbolizmus časovača našej životnosti).
HMS Penelope (97)

Aurora bola štvrtá a posledná jednotka ľahkých krížnikov triedy Arethusa britskej Royal Navy. 
Mala tri sesterské lode:
HMS Aurora bola deviatym plavidlom britského kráľovského námorníctva, ktoré nieslo tento názov. Pomenovaná bola podľa starogréckej bohyni ranných zôr Eos (Eós). V rímskej mytológii jej zodpovedá Auróra.
Stavba.
Kýl lode bol položený 30. mája 1934 v lodeniciach Harland &amp; Wolff v Belfaste. Spustenia na vodu sa dočkala 15. október 1935, a námorníctvo si ju prevzala do služby 12. novembra 1936. 
Pohon a pancierovanie.
Pohon zabezpečovalo 8 kotlov, ktoré poháňali 4 turbíny a výsledný výkon bol až 64 000 ks. Maximálna rýchlosť lode bola 32,25 u.. Lodné skrutky boli štyri.
Bočný pancierový pás, 57 mm. Paluba bola chránená pancierom o hrúbke 25,4 mm. Veže hlavného kalibru, barbety a veliteľská veža 25,4 mm. Muničné sklady mali pancier hrúbky až 76 – 51 a 25,4 mm.
Výzbroj.
Originálna:
August 1940 – september 1942:
Loď niesla jeden hydroplán, Hawker Osprey, neskôr Fairey Seafox
Služba.
Zaradená bola do 3. krížnikovej eskadry v Stredozemné more|Stredozemnom mori so základňou na Malta|Malte (od 2. 2. septembra 1939).
Dohra.
18. februára 1944 zabezpečovala jednotka výsadok pri Anziu. Počas návratu do Neapola bol krížnik torpédovaný nemeckou ponorkou U-410 pod vedením Horst-Arno Fenskiho. Po pätnástich minútach bol torpédovaný znova, tentokrát akustickým torpédom T-5 Zaukönig. Po minúte sa loď potopila. Zahynulo 415 námorníkov, zachránených bolo 206. Podľa dochovaných zdrojov bol krížnik Penelope jedinou loďou, ktorá bola potopená v tak veľkej rýchlosti (26 u. na vzdialenosť 800 m). Krížnik HMS Penelope bol posledným krížnikom Spojeného kráľovstva, ktorý bol potopený počas druhej svetovej vojny. Počas svojej vojnovej kariéry krížnik zostrelil 7 lietadiel.
Woodstock (Oxfordshire)

Woodstock je malé mesto v Oxfordshire (Anglicko). Nachádza sa približne 12 kilometrov severne od Oxfordu. Rieka Glyme, pretekajúca malebným údolím, rozdeľuje mesto na dve časti: "New Woodstock" a "Old Woodstock".
Woodstock je známy ako miesto kde bola väznená pricezná Alžbeta. Vo Woodstocku sa nachádza aj sídlo Blenheim Palace, kde sa v roku 1874 narodil Winston Churchill. Churchillov hrob sa nachádza v neďalekej obci Bladon.
Hrabovský potok (prítok Váhu)

Hrabovský potok, miestnymi nazývaný aj "Hrabovka", je ľavostranný prítok Váhu. 
Pramení nad Vlkolínskymi lúkami pod vrchom Malinô Brdo. Preteká úzkou a strmou Hrabovskou dolinou, tesne nad Hrabovskou priehradou (1 ha), ktorá sa nachádza v športovo-rekreačnej oblasti Hrabovo, sa spája s ďalším menším potokom. Hrabovka sa nakoniec po niekoľkých stovkách metrov vlieva do Váhu. Preteká na katastrálnom území mesta Ružomberok.
Fredegarova kronika

Fredegarova kronika alebo Kronika takzvaného Fredegara alebo (najmä spolu s rozšírením pridaným v roku 751 zriedkavo aj) Historia Francorum alebo Chronicarum quae dicuntur Fredegarii Scholastici libri IV („Štyri knihy kroník takzvaného Fredegara scholastika“) je franská kronika spísaná v 7. storočí v Burgundsku. Má štyri časti.
Ako "Fredegarova kronika" sa označuje od 16. storočia, aj keď je zrejmé, že autorov diela bolo viac. Nie je známe ani presné meno údajného autora, môže to byť Fredegar alebo Fredegart.
Je najstarším dôveryhodným zdrojom informácií o Slovanoch na území Strednej Európy v období Samovej ríše..
Historia Francorum

Historia Francorum ("Dejiny Frankov") môže byť:
La Negrillar

La Negrillar je názov neaktívneho troskového kužeľa a súvisiaceho komplexu lávových prúdov, nachádzajúceho sa v severnej časti Čile, asi 40 km severozápadne od argentínskej hranice. Komplex je tvorený prevažne andezitmi a bazaltami a rozkladá sa na ploche približne 16 km2 na juhozápadnom okraji atacamskej panvy. Nie je doložená žiadna aktivita komplexu La Negrillar, no podľa niektorých autorov je vek poslednej sopečnej aktivity odhadovaný na začiatok holocénu.
Socompa

Socompa je masívny, prevažne dacitový stratovulkán, nachádzajúci sa na argentínsko čilských hraniciach, asi 35 km juhozápadne od stratovulkanického komplexu Pular. V okolí sopky sa nachádza plošne najväčší depozit pyroklastík (cez 600 km2, dĺžka asi 40 km, objem cez 25 km3) na svete, pochádzajúci z mohutnej erupcie, pri ktorej došlo k deštrukcii stien vulkánu, podobnej erupcii Saint Helens z roku 1980. Neskoršia činnosť vyprodukovala niekoľko lávových dómov, ktoré vyplnili vrchnú časť zrázu, vzniknutého deštrukciou.
Viedma

Viedma môže byť:
Bubienok (cicavce)

Bubienok (lat. membrana tympani) je väzivová blanka väčšiny cicavcov oddeľujúca vonkajšie ucho od stredného ucha. 
Bubienok človeka.
Nachádza sa na konci zvukovodu. Má priemer asi 1 cm a hrúbku asi 0,1 mm. Zhrubnutý okraj bubienka (lat. "anulus fibrocartilagineus") zapadá do žliabku na spánkovej kosti (lat. "sulcus tympanicus"). Vonkajšia vrstva bubienka je tvorená pokračovaním tenkej kože zvukovodu, stredná vrstva je väzivová a vnútorná je pokračovaním sliznicovej výstelky bubienkovej dutiny stredného ucha. Bubienok je veľmi pružný. Zvukové vlny, ktoré prichádzajú zvukovodom ho rozkmitávajú a toto kmitanie sa prenáša na sluchové kostičky prostredníctvom kladivka, rukoväťou ktorá je prirastená k bubienku.
Zdravý bubienok je lesklý a má sivastú farbu.
Kostené bludisko

Kostené bludisko alebo kostený labyrint (lat. labyrinthus osseus) je časť bludiska ucha. Tvorí obal pre blanitý labyrint. 
Jeho hlavné časti sú:
V kostenej stene predsiene (vestibulum) je oválne okienko (fenestra vestibuli) a okrúhle okienko (fenestra cochlae). Ich blanitá výplň oddeľuje perilymfu od bubienkovej dutiny. Predsień (vestibulum) je centrálna časť kosteného bludiska. Je uložená mediálne od stredného ucha, medzi slimákom a polkruhovitými chodbičkami.
Slimák (kochlea)

Slimák alebo kochlea (lat. cochlea) je špirálovitá časť labyrintu ucha cicavcov a krokodílov. 
Slimák človeka.
Nachádza sa pred predsieňou. Skladá sa z centrálneho vretienka (modiolus) a kanálika slimáka (canalis spiralis cochleae), ktorý sa okolo neho špirálovito točí (a vytvára 2,5 závitu). Z povrchu vretienka vyčnieva do kanálika slimáka špirálovitá platnička - kostená haditá platnička (lamina spiralis ossea), ktorá rozdeľuje kanálik slimáka na hornú časť - predsieňové schody (scala vestibuli) a dolnú časť - bubienkové schody (scala tympani). Vo vrchole slimáka sa obidva kanáliky spájajú. Medzi nimi je slimákový kanál (scala media), ktorý obsahuje zmyslové bunky.
Predsieňové schody a bubienkové schody sú naplnené perilymfou, slimákový kanál endolymfou.
Llullaillaco

Llullaillaco (ajm. "llulla" - "špinavý" + "yacu" - "voda", keč. "lullac" - "ležiaci" + "yacu" - "voda") je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na argentínsko čilských hraniciach. S výškou 6 739 m je to druhá najvyššia sopka, ktorej erupcia bola zaznamenaná v historickej dobe, zároveň je to aj piata najvyššia sopka sveta (vrátane neaktívnych). Absolútne najvyššia aktívna sopka sa nachádza tiež v Južnej Amerike - približne 200 km južne ležiaca Nevados Ojos del Salado.
Geologická stavba.
Približne pred 150 000 rokmi nastal kolaps staršej vulkanickej stavby, čoho dôkazom sú rozsiahle depozity pyroklastík na argentínskej strane. Neskorší vývoj vytvoril viacero lávových dómov a s nimi asociovaných lávových prúdov prevažne dacitového zloženia. V druhej polovici 19. storočia boli zaznamenané tri menšie explozívne erupcie, jedna aj s výlevom lávy.
Cerro Escorial

Cerro Escorial je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hraniciach Argentíny a Čile. Stavba sopky je tvorená prevažne andezitmi a dacitmi, vrchol je ukončený kráterom s priemerom cca 1 km. Vek posledných erupcií nie je stanovený, no na základe relatívne dobre zachovanej morfológie lávových prúdov a ignimbritových uloženín, nachádzajúcich sa na čilskej strane je vek odhadovaný na holocén. Asi 4 km juhozápadne od sopky sa nachádza činná baňa na síru v starších, hydrotermálne premenených horninách.
San Salvador de Jujuy

San Salvador de Jujuy (často skrátene nazývané ako Jujuy) je hlavné mesto najsevernejšej argentínskej provincie Jujuy. Súčasne je sídlom departmentu Doctor Manuel Belgrano. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 257 970 obyvateľov. V metropolitnej oblasti San Salvador de Jujuy žije v súčasnosti približne 344 300 ľudí. Vo veľkej aglomerácii sa nachádzajú okrem samotného mesta ešte husto osídlené kraje Palpalá, El Carmen, San Antonio a časť zo San Pedro de Jujuy.
Mesto bolo založené v roku 1593. Je administratívne, ekonomické a kultúrne centrum regiónu. V centre mesta sa nachádzajú budovy ešte z koloniálnej éry. V meste a jeho tvoria pôvodní obyvatelia väčšie percento populácie, než v iných častiach Argentíny. Vzdialenosť od Buenos Aires je približne .
Geografia.
Mesto leží na sútoku riek Xibi Xibi a Rio Grande de Jujuy v nádhernej kotline vo výške , na východnom okraji Ánd. Okolitá krajina je pokrytá zalesnenými kopcami. 
Podnebie.
Podnebie je subtropické, v lete vlhké a teplé a v zime suché a chladné. Za rok spadne v priemere okolo zrážok, z toho asi 75% v letných mesiacoch.
Y100

Y100 je názov americkej rozhlasovej stanice. Y100 vysiela z Miami na Floride. Rádio je možné počúvať taktiež vďaka internetovému vysielaniu na jeho domovskej stránke.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka rádia
Lastarria

Lastarria je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na v severnej časti Čile, na hraniciach s Argentínou. Sopka je tvorená prevažne andezitmi a dacitmi, vrchol je ukončený päticou kráterov. Morfológia sopečných útvarov (lávových prúdov a dómov) je pomerne zachovalá, čo poukazuje, spolu s aktívnymi fumarolami na severozápadnom úbočí, na pomerne nedávnu aktivitu. Na vrchole sa dokonca dajú nájsť sírne prúdy, vytvorené roztavením ložísk síry.
Paola Andrea Reyová

Paola Andrea Reyová (* 19. december 1979, Bucaramanga, Kolumbia) je kolumbijská herečka.
Violončelový koncert

Violončelový koncert je dielo z oblasti klasickej hudby. Tak ako každý koncert, je určený pre sólový nástroj (v tomto prípade violončelo) a orchester (symfonický, sláčikový, prípadne menšie zoskupenie hudobných nástrojov). Hranica medzi úlohou violončela a orchestra môže byť rôzne posunutá v závislosti na zámere skladateľa. Koncert má spravidla oddelené tri vety, ale výnimkou nemusia byť ani vety štyri, tri vety hrané bez prerušenia, či jednovetý koncert. 
História.
História violončelového koncertu siaha už do baroka. Vyvinul sa prirodzene ako ako snaha o predvedenie sa vynikajúceho orchestrálneho hráča. Z tohto obdobia pochádza napríklad množstvo koncertov Vivaldiho a Tartiniho. Z obdobia klasicizmu zanechali violončelové koncerty napríklad Haydn a Boccherini. Skutočné ocenenie violončela ako plnohodnotného sólového nástroja priniesol až romantizmus. Violončelo si ako sólový nástroj postupne vydobylo rovnocenné postavenie s husľami a klavírom. To malo za následok, že množstvo koncertov pre tento nástroj bolo napísaných v 20. storočí, najmä v období 2. svetovej vojny.
Najvýznamnejšie violončelové koncerty.
Pre podrobnejší zoznam pozri Zoznam skladieb pre violončelo
Cordón del Azufre

Cordón del Azufre je neaktívny vulkanický komplex, ležiaci v argentínskej provincii Catamarca, neďaleko hraníc s Čile. Komplex je tvorený viacerými lávovými prúdmi nachádzajúcimi sa na severovýchodnej strane a reťazou niekoľkých kráterov, ležiacich na hraničnej čiare. Staršia stavba, tvorená prevažne andezitmi a dacitmi je prekrytá mladými, holocénnymi andezitovými lávovými prúdmi.
Sherbrooke (Quebec)

Sherbrooke je mesto, ktoré sa nachádza na juhu kanadskej provincie Quebec. V súčasnosti je mesto prevažne frankofónne, aj keď ho založili v roku 1793 americkí lojalisti. Nachádza sa pri sútoku riek Saint-François a Magog. 
Sherbrooke je tiež centrom poľnohospodárstva v tomto regióne s viacerými mliekárenskými farmami. Dôležitým ekonomickým artiklom sú hokejky, ktoré sa tu vyrábajú. Mesto je tiež významným vzdelávacím centrom, podiel študentov na obyvateľstve mesta je najvyšší v celej provincii Quebec
Útes

Útes je ostrý skalný výbežok na súši (teda bralo) alebo pod vodnou hladinou. Útes v mori, ktorý je tesne pod hladinou mora, sa nazýva aj rif. Rif organogénneho pôvodu je nazývaný koralový útes.
The Young and the Hopeless

The Young and The Hopeless je názov druhého albumu hudobnej pop punkovej kapely Good Charlotte. Nachádzajú sa na nej známe skladby Lifestyles Of The Rich And Famous, „Boys &amp; Girls“, „The Young and the Hopeless“ ako i „Hold On“. Album sa hral v rádiách po celom svete a predali sa z neho viac ako 4 milióny kópií.
Michael Johnson

Michael Johnson môže byť:
Cerro Bayo

Cerro Bayo je neaktívny vulkanický komplex, nachádzajúci sa na hraniciach Argentíny a Čile. Komplex je tvorený dvoma centrami - starším južným, tvoreným 800 m širokým, zle zachovaným kráterom a mladším severným, tvoreným 400 m širokým kráterom. Produkty poslednej fázy činnosti komplexu sú dva viskózne dacitové lávové prúdy, nachádzajúce sa na čilskej strane.
Rif (more)

Rif (angl. reef) je útes (alebo v širšom zmysle akákoľvek vyvýšenina, plytčina), ktorý siaha tesne pod hladinu mora a prípadne miestami aj nad jeho hladinu. Obvykle ide o aktívne rastúce šošovkovité teleso tvorené koloniálnymi organizmami (koraly, machovky, lastúrniky, červy), ktoré sú schopné odolávať vlneniu. Z ekologického hľadiska najčastejšie ide o plytkovodný ekosystém, výrazne ovplyvňovaný podmienkami okolitého prostredia. Zvyčajne je to tzv. koralový útes (koralový rif). Sedimentácia na rífe býva niekoľkonásobne rýchlejšia ako v panvovom prostredí a dosahuje až za rok.
Delenie.
Na základe zloženia sú rozoznávané:
Na základe tvaru možno vymedziť:
V minulosti sa formy rífových telies delili na biostrómy (plošné formy) a biohermy (elevačné formy).
Karbonátové rífy vznikajú iba vo vhodných teplotných podmienkach, salinite a hĺbkach, takže sú vhodným paleoekologickým kritériom. Fosílne rífy sú značne porózne a sú preto významným akumulačným priestorom uhľovodíkov.