burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
In the Palace

"In The Palace" International Short Film Festival (, doslova "V paláci") je medzinárodný festival krátkych filmov v Bulharsku. Jeden z najväčších a najznámejších filmových festivalov v Európe, ktorý prezentuje filmy rôznych štýlov a žánrov do dĺžky 27 minút. Pôvodne sa konal vo Velingrade, od roku 2003, no po roku 2015 sa vďaka jeho rastúcej popularite uskutočnila jeho hlavná časť v decembri v Sofii. Z hlavného mesta sa festival presunul ďalej do regiónov.
V súčasnosti sa koná už 14. ročník festivalu v štyroch rôznych mestách: Sofia (december 2016), Veliko Tărnovo (apríl – máj 2017), Varna (máj – jún 2017) a nakoniec v Balčik (jún – júl 2017). Posledný festivalový deň bude 1. júla. Hlavným cieľom festivalu je prezentovať a prispievať k rozvoju súčasného filmového umenia v Bulharsku a rovnako aj v celej Európe. Zároveň vytvárať priaznivé prostredie a platformu pre mladých filmárov a profesionálov. Organizáciu festivalu majú na starosti mladí dobrovoľníci z mnohých európskych krajín (Anglicko, Bulharsko, Lotyšsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Španielsko, Taliansko a iné).
História.
Festival bol pôvodne koncipovaný ako fórum pre študentské filmy. Prvý raz sa konal v roku 2003 vo Velingrade. Neskôr sa presunul do Sofie a ďalších miest pozdĺž Bulharska.
Program.
„V paláci“ organizuje Nadácia SFF a Komunitné centrum Vešina v partnerstve s podporou mesta Sofia, ministerstva kultúry, Bulharského národného filmového centra, Národného paláca kultúry a Sofijskej univerzity Sv. Kliment Ohridski.
Festival má konkurenčnú povahu vrátane medzinárodných, národných a študentských súťaží. Zúčastnené filmy určuje výberová komisia a hodnotí ich medzinárodná porota.
Habánske múzeum

Habánske múzeum alebo Habánsky dom vo Veľkých Levároch je vysunutá expozícia Záhorského múzea v Skalici, ktorú sprístupňuje obecný úrad Veľké Leváre. Expozícia, venovaná kultúre a remeslám habánov, je umiestnená v Izerovom dome z roku 1717 v pamiatkovej rezervácii ľudovej architektúry Habánsky dvor, tvorenej 22 pôvodnými viacpodlažnými stavbami zo 17.19. storočia. Súbor habánskych ľudových stavieb sa nachádza v juhozápadnej časti obce Veľké Leváre, smerom na Malé Leváre.
Habáni.
Habáni, tiež zvaní aj anabaptisti či novokrstenci, boli protestantskou náboženskou sektou. Ich život, sa riadil podľa náboženských zásad Biblie. Neuznávali vrchnosť, svetskú ani cirkevnú. Nemali žiadny súkromný majetok, preto zaviedli spoločné vlastníctvo. Udržiavali si vlastnú reč aj náboženské obrady. Ich pôvod bol zo Švajčiarska, ktoré však neskôr museli opustiť. Zo Švajčiarska, sa cez Nemecko, Rakúsko a južnú Moravu dostali na západ Slovenska. Vytvorili si prísne uzavreté samostatné sídlisko, na okraji Veľkých Levár, s názvom "Neuhof" – "Nový dvor". Svojou prácou a zručnosťou ovplyvňovali život obce i najbližšieho okolia.
Vlastnili dielne na výrobu nožov, keramiky, vlastnili mlyn, pivovar či verejný kúpeľ. Neskôr sa stali Veľké Leváre významným remeselníckym strediskom, vďaka výrobe džbánov.
O múzeu.
V roku 1970 reštaurovali Izserov dom, v ktorom sa zriadilo Múzeum habánskych remesiel. V roku 1981 bolo Habánský dvor spoločne aj s Habánskym múzeom vyhlásený za pamiatkovú rezerváciu ľudovej architektúry. Múzeum fungovalo do roku 1989. Pripisuje sa k exponáciám Záhorského múzea v Skalici. Múzeum si prešlo aj rekonštrukciami, ktoré však na jeho vzhľade nespôsobili veľké zmeny. Múzeum poukazuje na históriu tunajšej habánskej komunity, špecifiká ich spoločenského, rodinného a hospodárskeho života, ich tradičné remeslá a náčrt histórie obce Veľké Leváre.
Anenská ulica

Anenská ulica sa nachádza v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Nazvaná je podľa svätej Anny, matky Panny Márie.
Na čísle 1 sídli Asociácia súčasného tanca.
Benediktiho ulica

Benediktiho ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Jána Benediktiho (1796-1847).
Břeclavská ulica

Břeclavská ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa mesta Břeclav.
Chalupkova ulica (Bratislava)

Chalupkova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského básnika Sama Chalupku.
Dankovského ulica

Dankovského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Gregora Dankovského (1784-1857).
Dubová ulica (Bratislava)

Dubová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa stromu dub.
Javorová ulica (Bratislava)

Javorová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa javora.
Jurovského ulica

Jurovského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského skladateľa Šimona Jurovského.
Palackého ulica (Trenčín)

Palackého ulica v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvaná bola podľa českého historika a politika Františka Palackého.
Na čísle 27 má sídlo Galéria Miloša Alexandra Bazovského.
Na čísle 3477 sídli hotel Grand.
Hviezdoslavova ulica (Trenčín)

Hviezdoslavova ulica v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvaná bola podľa slovenského básnika Pavla Országha Hviezdoslava.
Na čísle 3 sídli krajská pobočka Ministerstva vnútra Slovenskej republiky.
Na čísle 6 je Materské centrum Srdiečko.
Germanos z Antinoe

Aurélios Germanos () bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 3. storočí.
Epigrafický nález "Delta I 252" (Regions: Egypt) objavený v Egypte podáva svedectvo, že Aurélios Germanos, syn Symmacha z Antinoe bol víťaz olympijských hier. Poškodený nápis o ňom uvádza, že bol: 
Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho si Aurélius Germanos svoj olympijský veniec vybojoval pravdepodobne na 255. hrách v roku 241.
Mať srdce

Mať srdce je štúdiový album, speváčky Kristíny ktorý v roku 2017 vyšiel v vydavateľstve Kristina Music s.r.o. .
Album vyšiel v dvoch verziách: štandardnej a De luxe. Štandardná verzia vyšla na 1 CD so 17 piesňami, booklet je v ružovej farbe. De luxe verzia vyšla na 2 CD, booklet je v modrej farbe, vyšlo v náklade 2017 ks. Obsahuje aj dva remixy. Exkluzívne sa dá kúpiť len na stránkach speváčky.
Majstrovstvá Európy v softbale žien 2017

Majstrovstvá Európy v softbale žien 2017 bol v poradí 20. turnaj majstrovstiev Európy v softbale žien, ktoré organizuje Európska softbalová federácia (Softball Europe, predtým ESF). Konal sa v mestách Bollate a Caronno Pertusella, v regióne Lombardsko, v Taliansku v dňoch od 25. júna1. júla 2017, za účasti rekordných 23 tímov. Pôvodne sa prihlásilo 26 družstiev, ktoré boli rozdelené do ôsmich skupín, po odhlásení sa 3 družstiev (Fínsko, Slovinsko a Srbsko) došlo v marci 2017 aj k reorganizácii skupín. Taliansko bolo organizátorom európskeho šampionátu žien siedmykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1979, 1983, 1990, 1995, 2003 a 2011. Zápasy sa odohrali na 2 ihriskách v "Bollate Softball 1969" a jednom v "Caronno Softball". Svoj desiaty titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2018, ktoré organizuje Japonsku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Účastníci.
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v európskom rebríčku ESF v roku 2016.
Furkotská dolina (národná prírodná rezervácia)

Furkotská dolina je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Νachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe 842,43 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je krajinársky cenné a vedecky významné územie Tatier s výraznými formami glaciálneho reliéfu, množstvom plies, mimoriadne vzácnymi fytocenózami endemického charakteru, jediná lokalita trávničky alpínskej na Slovensku. Rašelinisková vegetácia zanikajúceho Slepého plesa.
Pratomelidas zo Sparty

Pratomelidas () bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 1. storočí.
Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho bol Pratomelidas zo Sparty víťaz olympijských hier pravdepodobne na 215. hrách v roku 81. Moretti k tomuto záveru dospel na základe analýzy textu "SEG 11:829" a textov "SEG 11:563" a "SEG 11:775" (na identifikáciu chýbajúcich písmen jeho mena "[Prato]melidas") z vedeckej publikácie "Supplementum Epigraphicum Graecum", ktorá obsahuje zverejnené grécke nápisy a štúdie doteraz známych dokumentov.
Poškodený nápis uvádza Pratomelidovo neúplné meno, disciplínu neuvádza, len to, že súťažil v kategórii mužov ("ἄν̣δρες" - andres). Podľa typu písma ho odborníci datujú do 1. storočia.
Višňové (Štiavnik)

Višňové je miestna časť Štiavnika, obce vzdialenej 10 km od okresného mesta Bytča.
Nachádza sa v južnej časti obce a tvorí súvislú zástavbu, pokračujúcu do susednej Hvozdnice. Osada leží na hlavnej ceste, v údolí Štiavnického potoka, obkolesená Javorníkmi.
Aristeas z Milétu

Aristeas () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 121.
Aristeas z Milétu si na 225. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Aristea uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Sextus Iulius Africanus

Sextus Iulius Africanus (asi 160/170 – po 240) bol kresťanský cestovateľ a autor najstarších cirkevných dejín.
Život.
Iulius Africanus pochádzal zrejme z Líbye, aj keď sám uvádza, že pochádza z Jeruzalema. Je možné, že slúžil vo vojsku Septimia Severa počas jeho výpravy proti Osrhoene roku 195. Nie je o ňom veľa známe, okrem toho, že žil v Emauzoch a že bol vyslaný k cisárovi Heliogabalovi so žiadosťou o rekonštrukciu mesta. Jeho misia bola úspešná a Emauzy sa i naďalej nazývali "Nikopolis". Dionýsios bar Salibi ho označuje za biskupa, ale iní o tom pochybujú, podľa nich bol len presbyter.
Dielo.
Iulius Africanus je predovšetkým známy ako autor diela "Χρονογραφίαι" ("Chronografiai") – kroniky sveta –, ktoré zahrňuje obdobie od stvorenia sveta po rok 221. Dielo sa zachovalo len fragmentárne v dielach iných autorov, predovšetkým Eusebia z Kaisareie a Georgia Synkella. Autor v diele porovnáva udalosti židovsko-kresťanských dejín s udalosťami dejín gréckych a rímskych. Iulius Africanus je tak právom považovaný za zakladateľa kresťanskej historiografie.
Iulius Africanus je autorom i ďalších menších diel, ktoré sa ale podobne ako jeho najdôležitejšie dielo nezachovali. Sú však známe niektoré ich názvy: "Epistula ad Aristidem" rieši problém rozdielu medzi rodokmeňmi Ježiša Krista v Matúšovom a Lukášovom evanjeliu. Ďalším z jeho zachovaných dopisov je list adresovaný Órigenovi, ktorý sa zaoberá hodnovernosťou starozákonného príbehu o Zuzane.
Iulius spísal tiež spis nazvaný "Výšivky" ( - "Kestoi"), ktorý venoval cisárovi Alexandrovi Severovi. Ide o dvadsaťštyridielnu zbierku tém z oblasti hospodárstva, mágie, vojenského umenia, prírodných vied či medicíny.
Klíny (prírodná rezervácia)

Klíny je prírodná rezervácia ev. č. 172 neďaleko obce Čeladná v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prirodzené lesné porasty pralesového charakteru v jedľobukovom stupni karpatskej oblasti.
Viera Juríčková

Viera Juríčková (* 12. november 1938† 31. máj 2017) bola slovenská prekladateľka a redaktorka.
Pôsobila ako redaktorka v knižných vydavateľstvách, prekladala najmä nemeckú literatúru. Na konte má napríklad preklady Karla Maya, "Parfum: Príbeh vraha" od Patricka Süskinda, "Šeď Karolín" od Klausa Modicka či titul "Aj klauni prinášajú slzy" od Johannesa Maria Simmela.
Od znovuobnovenia Živeny, spolku slovenských žien v roku 1990 bola jej aktívnou členkou.
Drieň

Drieň (zastarano: "dréň", "dríň") môže byť:
Drieň môže byť aj chránené územie v okrese Sobrance, pozri Drieň (prírodná rezervácia)
Is This the Life We Really Want?

Is This the Life We Really Want? je piaty sólový album bývalého člena skupiny Pink Floyd, Rogera Watersa. Vydaný bol 2. júna 2017 spoločnosťou Columbia Records. Ide o prvý štúdiový album po 25 rokoch, keď v roku 1992 vydal album Amused to Death. 
Nahrávanie.
Album bol nahraný v priebehu rokov 2010 až 2017. Skladba „Déjà Vu“ debutovala už v roku 2014 pod názvom „Lay Down Jerusalem (If I Had Been God)“. Skladba „Broken Bones“ debutovala v roku 2015 pod názvom „Safe and Sound“.
Banskobystrická ulica (Bratislava)

Banskobystrická ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa mesta Banská Bystrica.
Bradlianska ulica

Bradlianska ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto.
Čapkova ulica

Čapkova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa českého spisovateľa Karla Čapka.
Dohnalova ulica

Dohnalova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto.
Inovecká ulica (Bratislava)

Inovecká ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Inovca.
Jaseňová ulica (Bratislava)

Jaseňová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa listnatých stromov jaseň.
Korabinského ulica

Korabinského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského technického autora a pedagóga Jána Mateja Korabinského.
Krčméryho ulica (Bratislava)

Krčméryho ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Augusta Horislava Krčméryho (1822 - 1891).
Sládkovičova ulica (Trenčín)

Sládkovičova ulica v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvaná bola podľa slovenského básnika Andreja Sládkoviča.
Na čísle 1 je Mestská veža, pôvodný názov Dolná brána, postavená v 15. storočí ako súčasť mestského opevnenia. Má výšku 32 metrov a nachádza sa v nej Kultúrno-informačné centrum.
Námestie sv. Anny

Námestie sv. Anny v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvané bolo podľa Sv. Anny, ktorá tu má kaplnku postavenú v roku 1789.
Na čísle 23 má pobočku Poštová banka.
Na čísle 3148 má pobočku Slovenská sporiteľňa.
Anaxilas z Rhégia

Anaxilas (iné názvy: Anaxilaos, Anaxileós; ) bol tyran v Rhégiu v 5. storočí pred Kr.
Anaxilas bol tyran v Rhégiu od roku 494 pred Kr., kedy sa chopil moci, do roku 476 pred Kr. Pokúšal sa ovládnuť Zanklé na sicílskej strane úžiny, ale ich obyvatelia sa tajne dohodli s Hippokratom z Gely. Anaxilas nakoniec mesto dobyl a premenoval ho na Messenu (podľa Thukydida názvom svojej pôvodnej vlasti).
V roku 480 pred Kr. podporoval kartáginskú inváziu na Sicíliu, ale Kartágijcov v bitke pri Himere porazil Gelón, ktorý sa kvôli tejto bitke nemohol zapojiť do bojov Grékov proti Perzskej ríši. Herodotos o tom uvádza: „"Na Sicílii sa hovorí, že Gelón by bol Grékom pomohol, i keď sa zdráhal vstúpiť pod velenie Lakedaimončanov, keby nebol v tom čase proti nemu priviedol Térillos tristotisíc Feničanov, Lýbijčanov, Iberov, Ligyov, Helisykov, Sardínčanov a Kyrniov pod velením Amilka, syna Annónovho. Térillos, syn Krinippov, bol samovládcom v Himere a bol z Himery vypudený akragantským vládcom Théronom, synom Ainésidémovým. Amilkas bol kráľom Kartága a Térillos ho k tomu prehovoril, pretože bol jeho pohostinným priateľom; veľmi mu pri tom pomohla ochota Anaxilea, syna Krétinovho, ktorý ako samovládca v Rhégiu dal svoje deti Amilkovi ako rukojemníkov a tak ho priviedol na Sicíliu svojmu svokrovi na pomoc. Anaxileós bol totiž ženatý s Kydippou, dcérou Térilla. Tak sa stalo, že Gelón Grékom pomôcť nemohol a peniaze poslal do Delf."“
Anaxilas uzavrel mier s Hierónom I. a dal mu svoju dcéru za ženu. Historik Diodóros Sicílsky uvádza, že Anaxilas zomrel v roku osláv sedemdesiatejšiestej olympiády, v ktorej Skamandros z Mytilény vyhral beh na jedno stadion (v roku 476 pred Kr.) Po jeho smrti sa Mikythos po zásluhách (verne mu slúžil) stal regentom jeho detí a aj vládcom (tyranom) Rhégia. Podľa Dionysia z Halikarnasu sa nástupcom Anaxila stal jeho syn Leófrón.
Taliansky historik Luigi Moretti uvádza, že Anaxilas bol pravdepodobne na 75. olympijských hrách v roku 472 pred Kr. víťaz v pretekoch na vozoch ťahaných párom mulov. Túto disciplínu zaviedli na 70. olympijských hrách v roku 500 pred Kr. V starovekej Olympii boli preteky na vozoch privilégom bohatých občanov, za ktorých v pretekoch väčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza (v tomto prípade i mulov). 
Pausanias o Anaxilaovom dobytí mesta Zanklé zaznamenal odlišnú verziu: podľa neho po druhej vojne Sparťanov proti Messénčanom, štvtý potomok Alkidamov, tyran Anaxilas dobýja Zanklé za pomoci utečencov z Messénie a umiestni ich tam. Pausanias ale tieto udalosti datuje do polovice 7. storočia pred Kr. (do čias 29. olympiády)
Majstrovstvá sveta v krikete žien 2017

Majstrovstvá sveta v krikete žien 2017 bol v poradí 11. turnaj majstrovstiev sveta v krikete žien, ktoré organizuje Medzinárodná kriketová rada (ICC). Konal sa v piatich anglických mestách: Londýn, Bristol, Derby, Leicester a Taunton, v dňoch od 24. júna23. júla 2017, za účasti 8 tímov. Anglicko bolo organizátorom ženského svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1973 a 1993. Svoj štvrtý titul získalo domáce Anglicko, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad Indiou.
Rozpočet turnaja činil 1,5 miliónov £, čo bol oproti predchádzajúcemu turnaju výrazný nárast (v 2013 to bolo 122 000 £). Oproti predchádzajúcim turnajom sa prvýkrát stalo, že sa všetky zápasy MS žien odvysielali naživo.
Štadióny.
Dejiskom turnaja bude 5 štadiónov, pričom finále sa odohrá v Lord's:
Dron

Dron (iné názvy: drón, dróna; angl. "drone") môže byť:
Dron môže byť aj priezvisko:
Lykofrón

Lykofrón () môže byť:
Jozef Beňo

Jozef Beňo (* 4. jún 1930, Muráň – † 23. december 2019, Bratislava) bol slovenský akademický maliar.
Život.
V päťdesiatych rokoch svojou maliarskou tvorbou patril do Skupiny Mikuláša Galandu. V roku 1962 mal v Bratislave na Malej scéne svoju prvú, veľmi úspešnú samostatnú výstavu. V roku 1967 vstúpil do jednej z najvýznamnejších slovenských výtvarných skupín – Kontinuity. Zúčastnil sa všetkých jej výstav. V architektúre medzi jeho najznámejšie práce patria nástenné maľby v sále kultúrneho domu v Muráni, mozaika v učilišti spojov v Bratislave – Krasňanoch a výtvarné riešenie internátu v Dome rekreácie v Bratislave. Zúčastnil sa mnohých kolektívnych výstav a pripravil viaceré samostatné výstavy. Jeho diela sú zastúpené v reprezentatívnych galerijných fondoch a u súkromných zberateľov. Zomrel v Bratislave vo veku 89 rokov.
Tvorba.
Muránske pastorále, poézia a balada v symbióze so symbolikou prírody...
Jozef Beňo je jednou z osobností slovenskej maľby druhej polovice 20. storočia. Je vynikajúcim kresliarom prírody a slovenského kraja, hlavne z okolia rodného Muráňa. V šesťdesiatych rokoch ho nazývali novoromantickým či muránskym mágom. Je jedným z najtalentovanejších slovenských umelcov. Z jeho diela dýcha silné cítenie vlastnej identity k rodnému kraju, ku kráse prírody, k jej nádhernej architektúre a životu.
“"Jeho obrazy sú plné poézie. Tá nesporne patrí krajine i ľuďom. Prestupuje nimi symbolizmus a úprimná, čistá alegória. Práve na týchto základoch buduje neskôr svoj charakteristický výtvarný prejav, zodpovedajúci moderne. Linearita, kultivovaná farebnosť, istá linka. A nekonečné bohatstvo námetov. Vo voľnej i monumentálnej maľbe"”, napísal v katalógu výstavy Identifikačný kód Slovenska IV. Ľuboslav Moza.
Zbierky.
Zastúpenie v zbierkach
Realizácie (výber).
Medzi najznámejšie autorove práce v architektúre patria:
The Pros and Cons of Hitch Hiking Tour

The Prons and Cons of Hitch Hiking Tour bolo prvé sólové koncertné turné bývalého člena skupiny Pink Floyd, Rogera Watersa, ktoré sa konalo v rokoch 1984 - 1985. Napriek tomu, že v úlohe gitaristu vystupoval Eric Clapton, bol slabý predaj vstupeniek, následkom čoho bolo niekoľko koncertov v Európe zrušených.
Čelakovského ulica

Čelakovského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa českého spisovateľa a folkloristu Františka Ladislava Čelakovského.
Rovnaký názov mala aj zaniknutá ulica v Petržalke, ktorá bola premenovaná na Knižná ulica a neskôr asanovaná.
Čerešňová ulica (Bratislava)

Čerešňová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa čerešne.
Čmelovec

Čmelovec je ulica v Bratislave, nachádza sa v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa miestneho pomenovania čmeliaka.
Donovalova ulica

Donovalova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského básnika a prekladateľa Jána Donovala.
Havlíčkova ulica (Bratislava)

Havlíčkova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa českého básnika a novinára Karla Havlíčka Borovského.
Majstrovstvá Európy v podhladinovom ragby 2017

Majstrovstvá Európy v podhladinovom ragby 2017 bol v poradí 10. turnaj majstrovstiev Európy v podhladinovom ragby, ktoré organizuje Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Konal sa v Helsinkách, vo Fínsku v dňoch od 27. júna1. júla 2017, za účasti 7 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Španielska a Turecka a ženské tímy Rakúska, Španielska a Turecka. Fínsko organizovalo európsky šampionát tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1985 (v Turku) a 2005 (v Helsinách). Zápasy sa odohrali v Pirkkola’s swimming center, ktorý je súčaťou komplexu Pirkkola’s sport park. 
Tituly v oboch kategóriách získali družstvá Nórska; v mužskej zvíťazili nad Dánskom, v ženskej zasa s Nemeckom.
Nasadenie do výkonnostných košov.
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín nasadené podľa rebríčka zostaveného z posledných troch turnajov ME do nasledovných výkonnostných košov:
Leófrón

Leófrón alebo Leofrón () bol tyran Rhégia a Zanklé v 5. storočí pred Kr.
Leofrón bol syn Anaxila, tyrana v Rhégiu. Podľa Dionýza z Halikarnasu sa stal jeho následníkom. Je preto pravdepodobné, že bol starším z dvoch Anaxilových synov, v mene ktorých ich regent Mikythos po smrti Anaxila vládol a neskôr na podnet syrakúzskeho tyrana Hieróna odstúpil. Diodoros, ktorý uvádza tieto udalosti sa nezmieňuje o menách synov Anaxila. Podľa toho istého autora ich vláda trvala šesť rokov (467 - 461 pred Kr.), na konci ktorej boli počas povstania zo svojej krajiny vyhostení. Rímsky historik Iustinus zaznamenal, že Leofrón viedol vojnu proti susednej Lokride. 
Luigi Moretti uvádza, že Leofrón bol pravdepodobne na 78. olympijských hrách v roku 468 pred Kr. víťaz v jazdeckom preteku na koni (niektorí odborníci ol. víťazstvo Leofróna z Rhégia spochybňujú). V Olympii sa dostihy zaviedli na 33. hrách v roku 648 pred Kr. V týchto pretekoch väčšinou súťažil námezdný jazdec. Víťazný veniec si ale vždy odniesol iba majiteľ koňa. Leofrón je ako olympijský víťaz uvedený aj v byzantskom lexikóne Suda Podľa gréckeho spisovateľa Athénaia z Naukratidy jeho olympijské víťazstvo oslávil (na sklonku svojho života) oslavnou básňou (hymnom) Simónides z Keu.
Nikomachos z Filadelfie

Nikomachos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Nikomachos z lýdskej Filadelfie si na 168. olympijských hrách v roku 108 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Nikomacha uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Ulica Jozefa Kronera (Bratislava)

Jozefa Kronera v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského herca a národného umelca Jozefa Kronera.
K Železnej studienke

K Železnej studienke v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa cesty k Železnej studničke.
Lehockého ulica

Lehockého ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského politika Emanuela Lehockého.
Igor Roy

Igor Roy (* 17. apríl 1978, Bratislava) je slovenský herec, spevák, textár, scenárista a režisér.
Životopis.
Štúdium klasického tanca na Tanečnom konzervatóriu v Bratislave (bývalá HTŠ) v triede prof. Jozefa Dolinského st., vystriedalo štúdium Hudobno-dramatického odboru na Konzervatóriu v Bratislave (herectvo: Doc. Ivan Letko, spev: Drahomíra Filipovičová). Techniku spevu zdokonaľoval aj súkromnými hodinami u Františka Malatinca, či Emílie Chudovskej.
V roku 1996 sa stal členom spevoherného súboru divadla Nová scéna v Bratislave (od roku 1999 s povinnosťou sóla). Účinkoval v rade muzikálov a operiet. V angažmán v tomto divadle sa zúčastnil mnohých zahraničných zájazdov (Rakúsko, Nemecko, Švajčiarsko).
Venuje sa aj literárnej tvorbe. Píše scenáre k divadelným hrám - prevažne sa jedná o komediálne jednoaktovky, či humorné scénky. Taktiež píše texty, poéziu a prózu v ktorej sa zrkadlia jeho osobné rozpory medzi svetom a srdcom, túžbou a realitou a často v týchto dielach cítiť i bolesť, smútok a osamelosť.
Vykonával aj niekoľko administratívnych funkcií, ako napr. dramaturg v KLUBe 22 (Kultúrne zariadenia - Petržalka). V GEDURmusical production, sa spolupodieľal pri tvorbe muzikálovej komédie "Mníšky", či miléniového koncertu hviezd českej a slovenskej populárnej hudby. Ako asistent dirigenta, hudobného skladateľa a aranžéra Rudolfa Geriho, sa zúčastnil aj na uvedení bratislavskej verzie muzikálu "Dracula". Pôsobil tiež ako referent kultúry na Miestnom úrade m.č. Bratislava - Vajnory, ale aj umelecký riaditeľ agentúry IGINart.
V roku 2010 spolu s Gabrielou Zemanovou, Editou Jaslovskou a Zuzanou Cabánikovou znovu obnovili VAJNORSKÉ DIVADLO a tak oživili slávnu tradíciu divadelníctva vo Vajnoroch, ktorej začiatky siahajú do medzivojnového obdobia roku 1916. V tomto divadelnom súbore našiel svoje útočisko počas vojnových časov aj František Krištof Veselý, ktorý ako režisér, okrem iného, uviedol vo Vajnorskom divadle aj svetovú premiéru operety Voľný vietor. Igor Roy je generálny riaditeľ Vajnorského divadla.
V roku 2012 bol v kategórii spevák nominovaný v ankete Slávik.
Od septembra 2017, pravidelne hostí významné osobnosti kultúrneho a spoločenského života na Slovensku, vo svojej TalkShow ODRAZ V ZRKADLÁCH. 
Jeho pozvanie prijali: Mária Kráľovičová, Ľubomír Paulovič, Marcella Molnárová, Jozef Golonka, Dagmar Bruckmayerová, Ľubo Virág, Eva Černá, Igor Rymarenko, Gréta Švercelová, Marián Chudovský, Ingrid Fašiangová, Juraj Šebo, Jozef Banáš, Ján Greššo, Eva Pacovská, Katarína Brychtová, Justin P. Topoľský, Jozef Oklamčák, Marcela Laiferová, Adriana Kohútková, Igor Hraško, Gizka Oňová, Pavel Zajáček, 
Referencie.
Prvým voličom v bratislavských Vajnoroch bol divadelník Igor Roy - SME
Vystúpenie Igor Roy (dsszsk.sk)
Igor Roy zaspieval vo Zvolene – Sme online 24 hodín denne
Členom Komisie kultúry a zahraničných stykov sa stal aj Igor Roy
Igor Roy zaspieval na Sliači Maríne Kráľovičovej 
Na stretnutí s Golonkom a herečkou Bruckmayerovou bolo plno
Kršle

Kršle je prírodná rezervácia ev. č. 5640 neďaleko obce Pražmo v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy. Rezerváciu tvoria dve samostatné časti,
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prírode blízke bučiny v najnižších polohách beskydského bioregiónu na prudkých južných svahoch nad riekou Morávkou.
Johann Christian Friedrich Steudel

Johann Christian Friedrich Steudel (* 25. október 1779, Esslingen am Neckar† 24. október 1837, Tübingen) bol nemecký protestantský teológ, predstaviteľ tzv. "Staršej tübingenskej teologickej školy".
Životopis.
Johann Christian Friedrich Steudel sa narodil 25. októbra 1779 v meste Esslingen am Neckar ako druhé z ôsmich detí Johanna Samsona Steudela (17471796) a Reginy Kathariny rod. Burk (17571814). K jeho predkom patrili o. i. aj reformátor Johannes Brenz (14991570) a teológ Johann Albrecht Bengel (16871752).
Študoval najprv v chlapčenskom kolégiu v rodnom meste, neskôr prestúpil na gymnázium do Stuttgartu. V rokoch 17971803 študoval protestantskú teológiu na Eberhard Karls Universität v Tübingene.
Od roku 1803 pôsobil Steudel ako vikár v Oberesslingene (dnes časť mesta Esslingen am Neckar). V roku 1805 sa stal repetentom v tübingenskom protestantskom teologickom konvikte. V roku 1808 podnikol študijnú cestu po Švajčiarsku a Francúzsku (v Paríži sa dlhší čas venoval štúdiu orientálnych jazykov). Po návrate do Nemecka pôsobil istý čas opäť v pastorácii.
V roku 1815 sa stal mimoriadnym profesorom biblickej teológie na univerzite v Tübingene.
Od roku 1822, už ako riadny profesor, prednášal Úvod do Starého zákona a biblickú exegézu, od roku 1826 dogmatiku a starozákonnú teológiu.
Steudel patril k predstaviteľom tzv. "Staršej tübingenskej teologickej školy", v „spore o racionalizmus“ stál na strane umierneného supranaturalizmu. Zaujal kritický postoj voči Straussovej knihe "Leben Jesu", obhajoval historicitu evanjelií.
V roku 1828 založil odborný teologický časopis "Tübinger Zeitschrift für Theologie" (existoval do roku 1840).
Jeho starší brat – Ernst Gottlieb von Steudel (17831856) – bol významný botanik a lekár.
Výber z diela.
Po Steudelovej smrti sa editorom jeho diel stal Gustav Friedrich Oehler.
Apollodóros zo Samosu

Apollodóros () bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Apollodóros, syn Mnasea zo Samu, bol podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho víťaz olympijských hier v stadiodrome dorastencov pravdepodobne na 157. hrách v roku 152 pred Kr. Moretti k tomuto záveru dospel na základe textu "SEG 1:380c" ("Ath. Mitt.", 44 [1919]) z vedeckej publikácie "Supplementum Epigraphicum Graecum", ktorá obsahuje zverejnené grécke nápisy a štúdie doteraz známych dokumentov.
Základná škola Alexandra Dubčeka

Základná škola Alexandra Dubčeka je základná škola na Majerníkovej ulici, Bratislava - mestská časť Karlova Ves.
Škola organizuje Memoriál Alexandra Dubčeka v plávaní žiakov, učiteľov a rodičov.
Stredná zdravotnícka škola (Bratislava, Záhradnícka 44)

Stredná zdravotnícka škola je stredná škola na Záhradníckej ulici 44, v mestskej časti Ružinov v Bratislave.
Medzi študijné odbory patrí:
Kyparissia

Kyparissia () môže byť:
Dión z Kyparissie

Dión () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 76 pred Kr.
Dión z lakónskej Kyparissie si na 176. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Dióna uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Junior Tour of Wales

Junior Tour of Wales je každoročný cyklistický pretek pre juniorov, konajúci sa vo vybraných oblastiach Walesu. Prvý ročník sa konal v roku 1981 a v roku 2016 sa konal 36. ročník. Tieto preteky sú poslednou zastávkou juniorskej série na Britských ostrovoch a zúčastňuje sa ich elita juniorských cyklistov zo Spojeného kráľovstva a iných krajín sveta.
Tour de l'Avenir

Tour de l'Avenir, v preklade "Preteky budúcnosti" sú etapové cyklistické preteky, ktoré sa každoročne konajú na území Francúzska. Tento pretek vznikol v roku 1961. Po čase preteky nabrali povesť juniorskej Tour de France. Väčšina profesionálov a špecialistov na Grand Tour začínali práve tu. Týchto pretekov sa prevažne zúčastňujú mladí cyklisti, ale aj poloprofesionáli. Mnoho tímových manažérov ostro sleduje tieto preteky, aby si vyhliadli mladé talenty, ktoré podporia budúcnosť svetovej cyklistiky.
Radio K.A.O.S. Tour

Radio K.A.O.S. Tour bolo sólové koncertné turné bývalého člena skupiny Pink Floyd, Rogera Watersa, ktoré sa konalo v roku 1987. Turné začalo 14. augusta v Severnej Amerike a skončilo 22. novembra 1987 v Londýnskej Wembley aréne. 
Mark Fisher sa postaral o dizajn koncertov, a to kruhovej obrazovky, kvadrofonického zvuku, projekcie. Pomocou telefónnej kabínky umožnili publiku klásť otázky priamo Rogerovi.
Okolo Tatier

Okolo Tatier je medzinárodné cyklistické podujatie, ktoré sa koná na území Slovenska a Poľska. Bolo založené v roku 1967 nadšencami Cykloklubu Nižná a jeho trasa vedie okolo Tatier. 
Víkendové podujatie pozostáva z niekoľkých etáp, rozdelených do troch dní, ktorým predchádza deň prezentácií a sprievodných akcií.
Epsilon Arietis

Epsilon Arietis (ε Ari/ε Arietis) je vizuálna dvojhviezda v súhvezdí Baran vzdialená 290 svetelných rokov od Slnka. Jej zložky majú magnitúdy 5,2 a 5,5. Obidve majú spektrálny typ A2 Vs. Ich priemer a hmotnosť zatiaľ nie je presne známa. Inšpekcia Epsilon Arietis ukazuje, že je to vlastne binárny systém: dve biele hviezdy podobnej hmotnosti a svietivosti majú dlhú pomalú obežnú dráhu okolo seba.
Údaje.
Iné označenia: 48 Arietis, ADS 2257, BD+20°484, HIP 13914, GC 3582, CCDM 02592+2120.
Pre hviezdu ε Arietis A: HD 18520, HR 888, SAO 75673, PGC 4581810, NSV 00101, WDS 02592+2120A.
Pre hviezdu ε Arietis B: HD 18519, HR 887, PGC 3084074, NSV 00101, WDS 02592+2120B.
Lambda Arietis

Lambda Arietis ("λ Ari", "λ Arietis") je dvojhviezda v súhvezdí Baran vzdialená 133 svetelných rokov (40,8 parseka) od Slnka. Jej zložky majú magnitúdy 4,8 a 7,3. λ Arietis A má spektrálny typ F0 V. λ Arietis B má spektrálny typ G1 V. Jej iné označenia sú 9 Arietis, BD+22°288, HD 11973, HIP 9153, HR 569, SAO 75051, GC 2366, ADS 1563, CCDM 01580+2336, PGC 2868850.
Rovníkové súradnice:
Charakteristiky:
Astrometria:
Dustin Brown (tenista)

Dustin Brown (* 8. december 1984, Celle, Nemecko) je jamajsko-nemecký profesionálny tenista. Vo svojej kariére zatiaľ vyhral na okruhu ATP World Tour dva turnaje vo štvorhre. Na challengeroch ATP a na okruhu Futures získal do marca 2013 sedem titulov vo dvojhre a 29 vo štvorhre.
Na najvyššej grandslamovej úrovni sa vo dvojhre najďalej prebojoval do 3. kola vo Wimbledone 2013, keď zdolal bývalú svetovú jednotku Lleytona Hewitta, a vo štvorhre takisto do 3. kola parížskeho French Open 2011. Premiérový titul na okruhu ATP Tour si pripísal na Open de Moselle 2010 vo francúzskom Metz, kde spolu s Holanďanom Rogierom Wassenom zdolali vo finále brazílsky pár Marcelo Melo a Bruno Soares 6:3, 6:3. Druhý triumf vybojoval na turnaji Grand Prix Hassan II 2012 v marockej metropole Casablanca. V boji o titul s Austrálčanom Paulom Hanleym vyhrali nad talianskou dvojicou Daniele Bracciali a Fabio Fognini 7:5 a 6:3.
V jamajskom daviscupovom tíme odohral jediný ročník, Davisov pohár 2003, s bilanciou 4:1 vo dvojhre a 3:0 vo štvorhre.
Dustin Brown

Dustin Brown môže byť:
Základná škola (Bratislava, Lachova 1)

Základná škola Lachova 1 je základná škola na Lachovej ulici, Bratislava - mestská časť Petržalka, miestna časť Háje.
Škola bola otvorená 1. septembra 1979 na vtedajšej Lumumbovej ulici ako pokračovanie základnej školy na Jazmínovej ulici, ktorá bola zrušená pre bytovú výstavbu v Petržalke.
Stredná odborná škola dopravná (Bratislava, Sklenárova 9)

Stredná odborná škola dopravná je stredná škola na Kvačalovej ulici v mestskej časti Ružinov v Bratislave.
Odbory.
Škola poskytuje vzdelávanie a odbornú prípravu v odboroch:
Denné štúdium:
Študijné odbory ukončené maturitnou skúškou a výučným listom. 4-ročné štúdium v študijných odboroch, vhodné i pre dievčatá
Učebné odbory 3-ročné štúdium ukončené výučným listom
Nadstavbové štúdium - 2-ročné, určené pre absolventov 3-ročných učebných odborov, ukončené maturitnou skúškou večerné a denné
Štefan Nejeschleba

Štefan Nejeschleba (* 31. marec 1934 Radošovce, Slovensko - † 21. január 2014) bol český maliar a sochár slovenského pôvodu.
Život.
Narodil sa ako druhé dieťa rodičom Márii (rodenej Michaláčovej) a Jánovi Nejeschlebovým v obci Radošovce. Bol samouk. Od detstva rád maľoval.
Vyučil sa maliarom písma a pracoval v propagačnej dielni. Jeho túžba po vlastnom výtvarnom vyjadrení (nielen maľbou) ho priviedla do sochárskeho družstva v Piešťanoch. V roku 1958 bol členom reštaurátorského kolektívu v Bratislave. Tu sa podieľal na reštaurátorských prácach na Dómu sv. Martina, morovom stĺpu a Redute, ďalej na barokovom kostole v Trenčíne a iných stavbách chránených pamiatkovým úradom.
Od roku 1958 začal pri práci súkromne navštevovať ateliér sochára prof. Fraňa Štefunka na Akadémii výtvarných umení a ateliér maliara prof. Jána Mudrocha.
Začína s vlastnou tvorbou a venuje sa nielen maľbe, ale aj sochárskej práci. Vytvára exteriérové ​​a interiérové ​​plastiky z dreva a kameňa. Do tohto obdobia patrí napr. rozsiahly cyklus obrazov z Českého raja.
Dominantné postavenie majú aj dekoratívne drevené reliéfy, ktoré pôsobia niekedy až maliarsky, často akoby potierajú hmotnosť a podstatu daného materiálu - dreva. Po námetovej stránke vychádza Nejeschleba mnohokrát zo štylizovaných biologických tvarov. Inokedy vychádza z konkrétnej reality schematizované a prevedené do plochy (napr. panoráma ještědského hrebeňa), ktoré sú často prípravným momentom k maliarske a ešte viac sochárskej tvorbe. Autor v nich tak môže voľne vychádzať zo svojej imaginácie.
Po príchode do Liberca roku 1960 začal pracovať v Divadle F. X. Šaldy a snažil sa zapojiť do práce tunajšej pobočky SČVÚ, ktorej sa v roku 1968 stal kandidátom. Od roku 1990 bol členom a v roku 2000 sa stal členom medzinárodnej organizácie výtvarných umelcov International Association of Art UNESCO.
Leváranek

Leváranek (názov súboru je odvodený od obce Veľké Leváre) je detský folklórny súbor, ktorý bol založený dňa 1.októbra 2003, najskôr ako hudobno-tanečný krúžok. Založila ho vedúca Svetlana Valachovičová, ktorá ho vedie spoločne so svojím manželom Štefanom. V súčasnosti má 50 členov a to deti vo veku od troch do pätnástich rokov - v prvej skupine, sú deti od troch do šiestich rokov, druhá skupina pre veľký záujem o súbor je spojená s prvou, v tretej skupine sú deti od druhého až štvrtého ročníka základnej školy a vo štvrtej skupine, sú deti od piateho až deviateho ročníka základnej školy. Leváranek sa vo svojom repertoári zameriava na spracovanie detských ľudových hier, zvykov, piesní a tancov Záhoria.
V priebehu svojej činnosti súbor absolvoval aj zahraničné zájazdy, navštívili Česko, Poľsko či Rakúsko. Tiež účinkoval na mnohých domácich festivaloch – Východná, Heľpa, Myjava, Likavka - kde v roku 2010 súbor získal Strieborné pásmo. Tiež má vlastné občianske združenie - Priatelia Leváranku. Pravidelne sa zúčastňuje rôznych folklórnych súťaží, kde sa umiestňuje na popredných miestach.
Súboru sa podarilo znovuobjaviť pôvodný veľkolevársky kroj, v ktorom dominuje belasá a biela farba. Súbor vzorne reprezentuje obec Veľké Leváre a národné kultúrne bohatstvo Slovenska, nielen doma ale aj v zahraničí.
V roku 2014 založila vedúca Svetlana Valachovičová Folklórnu skupinu Leváran, kde tancuje mládež nad pätnásť rokov a dospelí. 
Koncom roka 2016 vznikla tiež "Cimbálofka Leváranek" o ktorú sa stará vedúca súboru spoločne s cimbalistkou Karolínou Valachovičovou, ktorá pomáha pri tvorbe hudobného repertoáru cimbalovej hudby. Primáškou "Cimbálofky Leváranek" je Laura Pochylá, ktorá sa zúčastnila mnohých súťaží a získala mnoho ocenení.
V roku 2023 vznikla taktiež "Mladá cimbálofka" o ktorú sa taktiež stará vedúca súboru spoločne s cimbalistkou Karolínou Valachovičovou. 
Kroje.
Levársky dievčenský kroj je typický bielou výšivkou a čipkou - biela, belasá a ružová farba a pre chlapčenský a mužský kroj je biela výšivka a čipka - biela, belasá, modrá a červená farba.
Časti typického Levárskeho kroja sú tzv. rukáfce, ktoré označujú bielu blúzku nariasenú okolo krku do límca a s nariasenými rukávmi, ktoré sú ozdobené bielou výšivkou a čipkovým okrajom – tzv. candlami.
Dievčatá aj ženy nosili dve–tri nariasené sukne: spodné biele, naškrobené, na dolnom okraji ozdobené bielou výšivkou, vrchná sukňa bola belasá, brokátová.
Pruslek, lajblík je vesta z belasého brokátu, zdobená striebornou lemovkou a kovovými gombíkmi.
Fjertoch je biela zástera, na bokoch a dolnom okraji zdobená výšivkou a candľami rovnako ako rukávce.
Krézl je biely nariasený golier zdobený výšivkou a čipkou ako rukávce.
Kocúrek alebo čipky je venček ušitý z bielych, belasých, bielych alebo ružových stužiek, ktoré dievčatá nosili vo vlasoch.
Michal Kaščák

Mgr. Michal Kaščák (* 4. júl 1972, Trenčín) je slovenský spevák, hudobník, textár, hudobný skladateľ a podnikateľ. Známy je najmä ako organizátor hudobného festivalu Pohoda, ktorého 27. ročník sa konal v roku 2024.
Životopis.
Narodil sa v Trenčíne a absolvoval tu Gymnázium Ľudovíta Štúra. V štúdiu pokračoval na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, predmety matematika a zemepis.
Hudbe sa venuje od detstva, ako 13-ročný začínal v skupine Bez ladu a skladu, s ktorou nahral 3 albumy. V roku 1987 sa zoznámil so známym českým muzikantom Jiřím Stivínom a začal s ním vystupovať na rôznych hudobných festivaloch.
Od roku 1997 organizuje v Trenčíne hudobný festival Pohoda, ktorý je v súčasnosti najväčší na Slovensku a patrí medzi najpopulárnejšie festivaly v Európe.
Ako skladateľ sa Michal Kaščák autorsky podieľal na hudbe k filmom:
PGC 54876

PGC 54876 (2MASX J15222403+2742521) je eliptická galaxia v súhvezdí Severná Koruna, najjasnejšia v kope galaxií v Severnej Korune (Abell 2065). Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je okolo 16 ± 1.
Iné veľké eliptické galaxie v kope galaxií Abell 2065: PGC 54821, PGC 54858, PGC 54867, PGC 54875, PGC 54883, PGC 54884, PGC 54888, PGC 54891, PGC 54894.
Údaje.
Iné označenia: PGC 54876, 2MASX J15222403+2742521, NPM 1G+27.0483, SDSS J152224.01+274251.7, SDSS J152224.02+274251.7, MCG+05-36-020
Bassos z Milétu

Gaios Ioulios Bassos () bol olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v 2. storočí.
Epigrafický nález "Didyma 256" (Regions: Asia Minor: Ionia) objavený v archeologickej lokalite starovekej Didymy podáva svedectvo, že Gaios Ioulios Bassos z Milétu bol viacnásobný periodonikés (t. j. víťaz všetkých panhelénskych hier) trubačov a v dramatických súťažiach, v ktorých sa presadil aj na iných miestach antického sveta. 
Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho Bassos nemohol byť periodonikés v dramatických súťažiach, pretože v Olympii sa súťaže dramatických predstavení nekonali. Námet dramatických hier bol tragický. Hry (slávnosti mestských Dionýzií) usporiadaval štát a mal ich na starosti epónymný archón. Každý z dramatických básnikov predložil tri tragédie, pôvodne trilógiu úzko súvisiacich tém, ale neskôr boli povolené aj odlišné témy. Taktiež mali predložiť satyrskú hru, a tieto štyri hry sa nazývali tetralógia. Víťaz si odniesol veniec a od roku 449 pred Kr. dostával cenu aj najlepší herec v hlavnej úlohe.
Moretti uvádza, že Gaios Ioulios Bassos si svoj olympijský veniec vybojoval pravdepodobne na 239. hrách v roku 177.
Abell 2065

Abell 2065 (alebo Kopa galaxií v Severnej korune) je kopa galaxií v súhvezdí Severná koruna. Jej najjasnejšia galaxia je PGC 54876. Je vzdialená približne 1 miliardu svetelných rokov od Slnka. Obsahuje približne 400 galaxií, z ktorých najjasnejšie dosahujú zdanlivú veľkosť 16. Táto kopa galaxií je obzvlášť populárna, pretože to bola jedna z kôp galaxií pozorovaných a používaných Miltonom Humasonom a Edwinom Hubbleom v tridsiatych rokoch minulého storočia na demonštráciu rozpínania vesmíru. Abell 2065, spolu s kopami galaxií Abell 2061, Abell 2067, Abell 2079, Abell 2089 a Abell 2092 tvoria Superkopu galaxií v Severnej korune.
Anoubión z Alexandrie

Anoubión alebo Feidos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí.
Anubión, nazývaný aj Feidos z Alexandrie, si na 240. olympijských hrách v roku 181 vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Anubióna uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
TV 213

TV 213 bol slovenský športovo-kultúrny televízny kanál, vysielajúci prostredníctvom káblovej televízie a satelitov Astra a Thor v kvalite SD, HD a 4K. Názov kanála symbolizoval stupne víťazov. Vysielanie sa začalo 1. októbra 2016 o 19:00 hod. Vysielanie bolo ukončené 4. januára o 06:00 hod.
Programovú štruktúru tvoriili z 80% športové záznamy a priame prenosy z futbalovej Fortuna ligy, európskej hokejovej univerzitnej ligy, Tipsport ligy, basketbalovej ligy mužov a žien, hádzanárskej ligy mužov, WHIL, hokejbalu, dostihov, vodného póla a motorizmu. Zostávajúci čas bol vyplnený športovými dokumentmi, diskusnými magazínmi a kultúrnymi reláciami. Ide o relácie vlastnej tvorby, portréty umelcov a záznamy z divadelných a jazzových predstavení.
Na vysielaní stanice sa podieľali niektorí bývalí spolupracovníci športového kanála Digi Sport.
História.
Skúšobné vysielanie sa na obrazovkách prvýkrát objavilo 24. septembra 2016, pravidelné vysielanie sa začalo 1. októbra 2016. Už nasledujúci deň odvysielala zápas AS Trenčín-FC Tatran Prešov z najvyššej futbalovej Fortuna ligy.
Prevádzkovateľ sa dohodol s Pro-Hokejom na prenosoch najvyššej hokejovej Tipsport ligy a od stredy 16. novembra 2016 odvysielal prvý zápas HC 05 iClinic Banská Bystrica-HC Košice .
Premiéra publicistického programu "Stvorení pre šport" s moderátorom "Víťazoslavom Chrappom" bola odvysielaná 20. novembra 2016. Magazín ponúka informácie o jednotlivých športoch, zoznamuje s funkčnosťou ľudského tela a so zdravou výživou. Prinášala iný pohľad na šport a aktívny spôsob trávenia voľného času.
Miroslav Sýkora

Miroslav Sýkora môže byť:
Dionysios zo Seleukeie

Dionysios () bol olympijský víťaz v zápasení v 2. storočí.
Podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho bol Dionysios, syn Sóta zo Seleukeie, pravdepodobne víťaz olympijských hier v zápasení na 232. hrách v roku 149. Moretti k tomuto záveru dospel na základe analýzy Eusebiových textov (v knihe Kronika) o Dionysiovi v zozname olympijských víťazov uvedených v starogréčtine a aramejčine. V gréckej verzii posledné príbehy o atlétoch na konci Eusebiovej chronografie aktualizoval okolo roku 400 historik Panodoros a zrejme preto vznikli nezrovnalosti medzi gréckym a aramejským textom. 
Text aramejskej verzie (staršej) na rozdiel od gréckej napr. uvádza Dionysiovo meno patronymicky (Dionysios Sótov) a hlása, že Éliďania uznali Sókratovi jedno víťazstvo (druhé mu zrejme pre porušenie pravidiel neuznali) z dvoch uvedených súťažných disciplín.
Null

Null môže byť:
Akousilaos z Kyrény

Akousilaos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 2. storočí pred Kr.
Akusilaos z Kyrény si na 165. olympijských hrách v roku 120 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Z antických autorov olympijské víťazstvo Akusilaa uvádza historik Eusebios z Kaisareie, a to v zozname olympijských víťazov (hlavne víťazov stadiodromu od 1. v roku 776 pred Kr. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Javorová dolina (národná prírodná rezervácia)

Javorová dolina je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Νachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry a obce Tatranská Javorina v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe 2 250,89 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany sú: "Bohatstvo endemických rastlinných spoločenstiev rôznych druhov geologického podkladu. Glaciálne formy reliéfu, vertikálna stupňovitosť rastlinstva. Geoekosystémy sú labilné, zvlášť pôdny kryt. Zachovalé lesné porasty. Dôležitá vodohospodárska oblasť. "
Bacchus

Bacchus môže byť: