Drosera binata

Drosera binata (zriedkavo po slovensky: rosička austrálska alebo rosička rozvetvená) je veľká, trváca rosička pôvodom z Austrálie a Nového Zélandu. Špecifický epiteton pochádza z latinského výrazu pre „mať páry“ - odkaz na listy, ktoré sú dichotomicky rozdelené alebo rozvetvené.
Je mäsožravá rastlina, ako všetky rosičky. Medzi rosičkami je jedinečná tým, že má úzke, rozvetvené listy. Je to jediný druh v podrode "Drosera Phycopsis".
"D. binata" sa prirodzene vyskytuje v Austrálii, predovšetkým v pobrežných oblastiach od Fraser Island v Queenslande, smerom na juh cez Nový Južný Wales a Viktóriu po Tasmániu a juhovýchodný roh Južnej Austrálie. Areál výskytu tohto druhu siaha až na Nový Zéland, kde sa bežne vyskytuje pod nadmorskou výškou 1000 metrov a nachádza sa na Severných aj Južných ostrovoch, Stewart Island/Rakiura a ďalej na Chathamoch. Niektoré populácie v zime prezimuvávajú, zatiaľ čo iné sú skutočne tropické.
Taxonómia a botanická história.
Rastliny podobné typovému exempláru, bežne označovaného ako „T-forma“, boli prvýkrát zozbierané v roku 1792 francúzskym prieskumom južného pobrežia Austrálie, ktorý viedol Bruni d'Entrecasteaux. Prírodovedec na palube tejto expedície, Jacques Labillardière, prvýkrát opísal "D. binata" vo svojej publikácii z roku 1804 o flóre Austrálie, "Novae Hollandiae Plantarum Specimen". T-forma, pomenovaná pre jej rozdvojenie jedného listu šíriaceho sa do tvaru T, je robustná rastlina z miernych pásiem, ktorá môže dorásť až do 30 cm a má zelené listy, ktoré sa vekom stávajú červenšie. Táto forma bola opísaná ako geneticky stabilná.
Druhá pozorovaná forma, bežne označovaná ako var. "dichotoma", je podobná T-forme, ale jej listy sú žltšie a list sa zvyčajne delí na štyri koncové hroty listov, hoci je známe, že vytvára až osem hrotov listov. Prvýkrát bola platne opísaná v roku 1819 vo zväzku "Rees's Cyclopædia" od Jamesa Edwarda Smitha ako "D. dichotoma", na základe opisu Josepha Banksa a Daniela Solandera. Toto meno sa však odvtedy zredukovalo na synonymum s "D. binata". Táto morfologická forma bola prvýkrát publikovaná ako "var. "dichotoma"" J. A. Mazrimasom v roku 1976 vo zväzku "Carnivorous_Plant_Newsletter", ale uverejnenie tohto názvu bolo podľa pravidiel Medzinárodného kódexu botanickej nomenklatúry neplatné. Aj keď názov nie je platný, stále sa vo veľkej miere používa v kultivácii na označenie tejto "D. binata" formy. Toto bola jedna z mnohých rastlín, ktoré použil Charles Darwin pri skúmaní mäsožravých rastlín pre svoju knihu "Insectivorous Plants" z roku 1875.
Tretia opísaná forma, často nazývaná "D. binata" f. "multifida" má ešte viac delení listov, ktoré sa niekoľkokrát rozdvojujú, aby sa vytvorilo 8 až 16 alebo dokonca 30 koncových hrotov listov. Aj tento poznatok publikoval J. A. Mazrimas v tom istom zväzku "Carnivorous Plant Newsletter" z roku 1976 ako var. "multifida" s odkazom na popis 27-bodovej "D. binata", ktorú našiel George Ashley a publikoval ho v roku 1975 v časopise "Carnivorous Plant Newsletter". Ani jeden z týchto názvov nebol platne publikovaný, ale aj tak sa používajú medzi pestovateľmi mäsožravých rastlín. Konečná forma, známa produkciou až 40 koncových hrotov listov, sa často nazýva f. "extrema", ďalší názov, ktorý nebol platne publikovaný, ale aj tak sa používa.
Dva kultivary "D. binata" boli pomenované. "Drosera" 'Giant' je obzvlášť veľká forma typu "var. "dichotoma"", napísal o nej Peter D'Amato v roku 1998 a zaregistrovaná bola v roku 1999. Druhú, "Drosera" 'Marston Dragon', opísal Adrian Slack v roku 1986 a zaregistrovaná bola v roku 2001.