burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Javorina (vrch v Malých Karpatoch)

Javorina () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Kuchyňa, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Kuchynská hornatina. Vrch leží v Bratislavskom kraji, v okrese Malacky a zasahuje na katastrálne územie obce Kuchyňa a Pernek. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Pernek a severozápadne ležiaca Kuchyňa, juhovýchodným smerom je to mesto Modra. Vrchol traverzuje Štefánikova magistrála.
Opis.
Javorina je súčasťou hlavného hrebeňa Malých Karpát, ktorý od juhu vedie zo sedla Baba a smeruje na Skalnatú (). Západne susedí Krížnica (), severne Mešťanková () a Vysoká (), východne Čertov kopec (), Jágrová () a Skalnatá () a južne Čmeľok (). Severne sa zvažujúce svahy odvodňuje Javorinka, západné Furtský potok, oba smerujúce do Maliny v povodí rieky Morava. Juhovýchodné svahy sú pramennou oblasťou Blatiny, ktorá smeruje do Malého Dunaja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Riedky lesný porast vrcholovej časti s malými odlesnenými lúkami umožňuje obmedzený výhľad. Z vhodných miest je tak možno vidieť okolité vrchy Malých Karpát a Borskú nížinu, pri priaznivých podmienkach tiež časť Bielych Karpát a predhorie Álp.
Prístup.
Východne od vrcholu vedie Štefánikova magistrála v trase Cesty hrdinov SNP, ktorú v blízkom sedle križuje chodník z Perneka. Na vrchol tak vedie neznačený chodník.
Čertov kopec

Čertov kopec () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Kuchyňa, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Kuchynská hornatina. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na pomedzí okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Kuchyňa a mesta Pezinok. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Kuchyňa a Pernek, východným smerom je to mesto Modra. Popod vrchol prechádza Štefánikova magistrála.
Opis.
Čertov kopec je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie zo sedla Baba a smeruje k masívu Vysokej (). Juhozápadne susedí vrch Javorina () a Čmeľok (), južne Jágrová (), juhovýchodne Čierna skala () a Veľká homoľa (), východne je sedlom oddelená Skalnatá () a severnému horizontu dominuje neďaleká Vysoká. Severnú časť hrebeňa odvodňuje riečka Malina do Moravy, južné svahy napájajú riečku Blatina, ktorá smeruje do Malého Dunaja. Vrch leží v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Vrcholová časť Čertovho kopca je porastená hustým lesom, no blízke úbočia majú vegetáciu redšiu a nesúvislú. Z vhodných miest je tak možno vidieť mnohé vrchy Malých Karpát, no tiež Borskú a časť Podunajskej nížiny. Pri priaznivých podmienkach vidieť aj časť Bielych Karpát, Považského Inovca, Vtáčnika, Tribča a predhorie Álp.
Prístup.
Blízko vrcholu vedie Štefánikova magistrála v trase Cesty hrdinov SNP, sledujúca hlavný hrebeň zo sedla Baba k masívu Vysokej. Na samotný vrchol značený chodník nevedie.
Jágrová (vrch v Malých Karpatoch)

Jágrová () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Pernek, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Kuchynská hornatina. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na pomedzí okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obcí Kuchyňa, Pernek a mesta Pezinok. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Pernek a severozápadne ležiaca Kuchyňa. Vrcholom prechádza Štefánikova magistrála.
Opis.
Nevýrazná Jágrová je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie zo sedla Baba k Vysokej (). Plytké sedlo oddeľuje severovýchodne susediaci Čertov kopec (), východne leží Skalnatá (), juhovýchodne Hrubý Ostrý () a Veľká homoľa (), južne Čmeľok () a západne vrch Javorina (). Severné svahy odvodňuje potok Javorinka do Maliny v povodí rieky Morava, voda z južnej časti vrchu odteká riečkou Blatinou do Malého Dunaja. Vrch leží v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Vrchol nevýraznej Jágrovej pokrýva hustý lesný porast, zamedzujúci súvislejší rozhľad. V okolí je však niekoľko lokalít s riedkou vegetáciou, odkiaľ je vidieť susedné vrchy Malých Karpát, no tiež Borskú a časť Podunajskej nížiny. Pri priaznivých podmienkach je výnimočne vidieť aj časť Vtáčnika, Tribča a predhorie Álp.
Družba (fontána)

Fontána Družba je najväčšia fontána v Bratislave, nachádza sa na Námestí slobody.
Postavená bola v rokoch 1979 až 1980 podľa návrhu sochárov Juraja Hovorku, Tibora Bártfaya a Karola Lacka a architektov Virgila Droppu a Juraja Hlavicu. Fontánu tvorí bazén a 9 metrová plastika lipového kvetu s hmotnosťou 12 ton. Priemer bazéna má 45 metrov, v minulosti fontána na svoju prevádzku vyžadovala až 2 000 kubických metrov vody. Po rekonštrukcii (2021 - 2023) v nej cirkuluje už len 200 kubických metrov.
Pod fontánou sa nachádza tunel a relatívne veľká strojovňa. Kvôli sústavnému zatekaniu z dôvodu nedostatočnej údržby po roku 1989 boli technologické a elektrické zariadenia, ako aj hydroizolácia bazéna, značne poškodené.
Od roku 2007 bola fontána mimo prevádzky, jej obnova stála okolo 1 milión eur. V roku 2021 začali Metropolitný inštitút Bratislavy (MIB) a Magistrát hlavného mesta SR Bratislavy s jej obnovou, ktorá pôvodne mala trvať jeden rok. Po obnove sa fontána viac sprístupnila verejnosti, je možné vojsť priamo do priestoru bazénov a tiež je menej náročná na spotrebu vody. Obnovou prešla aj plastika lipového kvetu, ktorý bol očistený, vďaka čomu získal pôvodný lesk. Rekonštrukciou prešla aj strojovňa a rozvody fontány, doplnené boli moderné technológie.
Rekonštrukcia fontány sa zrealizovala spoločne s obnovou bezprostredného okolia Námestia slobody. Po rozsiahlej rekonštrukcii fontány a námestia boli obe sprístupnené 24. júna 2023, v rovnaký deň bola slávnostne spustená fontána.. Ako informoval Metropolitný inštitút Bratislavy, stalo sa tak po 16 rokoch, počas ktorých bola najväčšia fontána na Slovensku vypustená. Fontána môže byť zapnutá v dvoch rôznych režimoch striekania klasický - so suchými okrajmi segmentov a nízkou hladinou (do 7 cm) a kaskádový režim: slávnostný režim odkazujúci na pôvodný kaskádový koncept fontány, segmenty sú plnené až po okraj a voda kaskádovito prepadá z vyššieho do nižšieho segmentu.
Odstránenie bariér pre vstup do fontány sa však nie všetkým páči. "Kúpalisko nepatrí pred úrad vlády", napísal Jakub Lipták.
Skalnatá (vrch v Malých Karpatoch)

Skalnatá () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Kuchyňa, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Kuchynská hornatina. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na hranici okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Kuchyňa a mesta Pezinok. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne ležiace časti miest Modra a Pezinok, západným smerom je to Kuchyňa a Pernek. Vrcholom prechádza Štefánikova magistrála.
Opis.
Skalnatá leží v hlavnom hrebeni, ktorý vedie zo sedla Baba cez Čertov kopec () a severným smerom pokračuje k masívu Vysokej (). Juhozápadne susedí vrch Čmeľok (), západne Čertov kopec a Jágrová (), severne Gajdoš () a Vysoká (), východne Modranská Baba () a Tri kopce (), juhovýchodne Veľká homoľa () a južne Čierna skala (). Severná časť hrebeňa patrí do pramennej oblasti riečky Malina, smerujúcej do rieky Morava, južné svahy odvodňuje potok Vidlárová, ktorá je prítokom Blatiny, v povodí Malého Dunaja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Nesúvislý riedky porast a blízka horská lúka umožňuje z vrcholu zaujímavý rozhľad. Otvorený je najmä východný a južný horizont, no viditeľné sú mnohé vrchy Malých Karpát, no tiež Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach aj Biele Karpaty, Strážovské vrchy, Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a juhozápadným smerom aj predhorie Álp.
Prístup.
Vrcholom prechádza Štefánikova magistrála v trase Cesty hrdinov SNP, sledujúca hlavný hrebeň Malých Karpát.
Orphanage

Orphanage môže byť:
Čmeľok

Čmeľok () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Pernek, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Kuchynská hornatina. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na hranici okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Pernek a mesta Pezinok. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Pernek a severozápadne ležiaca Kuchyňa, juhovýchodným smerom je to mesto Pezinok. Vrcholom vedie Štefánikova magistrála.
Opis.
Čmeľok je súčasťou hlavného hrebeňa Malých Karpát, ktorý od juhu vedie z blízkeho sedla Baba a pokračuje na Čertov kopec (). Na vrchole je vojenský radar. Západne susedí Kostolný vrch (), severne Javorina (), Jágrová () a Čertov kopec, severovýchodne Skalnatá (), východným smerom sa nachádza Čierna skala () a Veľká homoľa () a južne Trojárová () a Korenný vrch (). Západné svahy napájajú Pernecký potok, smerujúci do Maliny v povodí rieky Morava, východné svahy odvodňuje Blatina, ktorá je prítokom Malého Dunaja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast v okolí vrcholu umožňuje obmedzený výhľad. Z vhodných miest sú viditeľné mnohé vrchy Malých Karpát, Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach tiež Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a predhorie Álp.
Rentier

Rentier (z francúzskeho "rentier", "rentière") je osoba, ktorá žije z renty, teda z výnosov svojho kapitálu. Ten býva investovaný:
História.
V stredovekom Francúzsku až do revolúcie ("ancien régime") patrili rentieri k málo početnej vyššej triede, ktorá žila hlavne z práce roľníckeho obyvateľstva. Rentieri patrili k bohatej a skôr konzervatívnej časti veľmi heterogénneho tretieho stavu a bývali to napríklad bankári, statkári a majitelia nájomných domov.
Do vedy termín uviedol Vilfredo Pareto vo svojej sociológii (v teórii reziduí) a kriticky ho použil v kontexte tzv. rentierskych štátov.
Únia severoafrického futbalu

Únia severoafrických futbalových federácii () skrátene UNAF, je asociácia pre futbalové federácie Severnej Afriky. UNAF vznikla v roku 2005 severoafrickými členmi Konfederácie afrického futbalu (CAF), Alžírsko, Egypt, Líbya, Maroko, Tunisko. Na poste prezidenta sa bude striedať päť zakladajúcich krajín. UNAF je jednou z piatich organizácii Konfederácie afrického futbalu
Členské štáty.
UNAF má päť členov. Všetci členovia boli zakladajúcimi členmi UNAF. Týchto päť krajín je súčasťou Konfederácie afrického futbalu (CAF) a tiež Únie arabských futbalových asociácii (UAFA).
Súťaže.
UNAF organizuje niekoľko súťaží čo sa týka mužov, žien, mládeže, klubov a futsalu
Interdisciplinarita

Interdisciplinarita (iné názvy: interdisciplinárnosť, medziodborovosť, medzidisciplinárnosť) je v teórii a metodológii vedy vedecko-výskumná práca, pri ktorej sa uplatňujú dve alebo viaceré vedné disciplíny, vedné odbory. Neexistuje všeobecne prijímaná definícia toho, čo možno pokladať za interdisciplinárny výskum.
Napr. francúzsky akademik Guy Berger rozlišuje výskum disciplinárny, multidisciplinárny, pluradisciplinárny, interdisciplinárny a transdisciplinárny, pričom interdisciplinaritu vníma ako vzájomné pôsobenie medzi dvoma či viacerými rôznymi vednými disciplínami, pričom ich vzťah sa môže líšiť spočívajúc od jednoduchej výmeny ideí až po vzájomnú integráciu koncepcií, metodológie, procedúr či terminológie.
Ako prvý prípad interdisciplinárneho výskumu sa spravidla uvádzajú prvé výskumy biochémie rastlín v 18. storočí.
Esat Ayyıldız

Esat Ayyıldız [výslovnosť v IPA: ɛsɑt ai-jɯɫdɯ:z]; (* 27. apríl 1992, Ankara, Turecko) je turecký filológ, orientalista, semitológ, spisovateľ, znalec dejín a kultúry krajín Blízkeho východu.
Študoval na Ankarskej univerzite, kde jeho vyučujúcimi boli profesori Kemal Tuzcu, M. Faruk Toprak a Bedrettin Aytaç. Vychoval celý rad arabistov. Titul Ph.D. získal v roku 2019 za prácu "Klasik Arap Şiirinde Emevî Dönemine Kadar Hiciv".
Slovensko na Zimných olympijských hrách 2022

Slovensko na Zimných olympijských hrách 2022 v čínskom Pekingu reprezentovalo 50 športovcov v 7 športoch. Na otváracom ceremoniáli poniesli slovenskú vlajku Marek Hrivík a Katarína Šimoňáková. Hokejista Peter Cehlárik niesol slovenskú vlajku počas záverečného ceremoniálu hier.
Slovensko na olympijských hrách získalo jednu zlatú a jednu bronzovú medailu. Zlatú medailu vyhrala Petra Vlhová v slalome žien. Bronzovú medailu vyhralo slovenské hokejové mužstvo po víťazstve nad Švédskom v hokeji. Slovensku tak s dvomi medailami patrí 21. miesto v medailovom poradí krajín spolu s Českom a Belgickom.
Reprezentanti.
Valné zhromaždenie Slovenského olympijského a športového výboru schválilo dňa 21. januára 2022 zloženie slovenskej výpravy na zimných olympijských hrách. Slovensko reprezentovalo 50 športovcov v siedmich športoch s 61 členmi sprievodu.
Alpské lyžovanie.
Na olympijské hry boli zo Slovenska kvalifikovaní dvaja lyžiari a tri lyžiarky.
Beh na lyžiach.
V behu na lyžiach boli za Slovensko kvalifikovaní dvaja muži a tri ženy.
Ľadový hokej.
Muži.
Slovenské národné hokejové mužstvo sa na olympijské hry kvalifikovalo výhrou finálneho kvalifikačného zápasu.
Zostava slovenského mužstva bola oznámená 18 januára 2022.
Slovania (rozlišovacia stránka)

Slovania (zastarano: "Slovani") môžu byť:
Jať

Jať môže byť:
Základná škola Andreja Hlinku

Základná škola Andreja Hlinku je plne organizovaná základná škola v Černovej s právnou subjektivitou a vyučovacím jazykom slovenským. Škola má 9 ročníkov a poskytuje základné vzdelávanie. Súčasťou základnej školy je "Školský klub detí".
História školy.
Najstaršia zmienka o škole v Černovej je z roku 1857, kedy mesto Ružomberok postavilo drevenú budova s jednou triedou. Prvým učiteľom bol Jozef Záhora.
V roku 1878 bola postavená murovaná škola. Do tejto školy chodil aj rodák Andrej Hlinka. Učil tu vtedy učiteľ Ján Holdoš. 
V roku 1902 mesto postavilo novú školu na nižnom konci, na mieste súčasného kultúrneho domu.
Súčasná škola sa začala stavať 12. augusta 1933 položením základného kameňa a o pol roka sa už začalo vyučovanie v novej Rímskokatolíckej škole. Iniciátorom postavenia školy bol rodák Andrej Hlinka. 
V roku 1945 sa škola stala Štátnou národnou školou. V roku 1967 sa škola transformovala na plno organizovanú deväťročnú školu.
V roku 1988 – 1989 prebehli rekonštrukcie elektroinštalácie, vodoinštalácie, klampiarske práce, nátery okien a fasády školy.
V roku 2007 boli vymenené okná a položená nová strešná krytina.
V roku 2010 bola postavená nová telocvičňa.
V roku 2011 prebehla rekonštrukcia kúrenia a vytvorenie plynovej kotolne.
V roku 2012 bola budova školy zateplená a bol zrekonštruovaný priestor na školskom dvore.
Od septembra 2014 bol škole oficiálne pridelený čestný názov Základná škola Andreja Hlinku, z ktorého iniciatívy bola postavená nielen súčasná škola, ale aj kostol a miestna fara.
Súčasnosť.
Škola má k dispozícii 13 učební. V škole je počítačová a jazyková trieda, fyzikálne a chemické labolatórium, žiacka kuchynka, telocvičňa a učebňa sveta práce. Zaujímavý priestor má ŠKD, ktorý sa nachádza v priestoroch bývalej kotolne. Škola poskytuje priestory aj pre činnosť ZUŠ, pre mestskú i školskú knižnicu. Škola má aj menší školský dvor s možnosťou vyučovania vonku v školskom altánku. Na základnej škole funguje veľa záujmových krúžkov. Žiaci so svojimi učiteľmi vydávajú školský časopis Kotrmelec. Žiakom je k dispozícii školská jedáleň.
Zdroje.
"Černová" / zost. Peter Dvorský, Karol Dzuriak, Peter Svrček, Jozef Trstenský. Ružomberok : Tesfo - Ján Šindléry, 2010. - 307 s. ISBN 978-80-89253-33-3.
Letz, R.: "Černová 1907." PostScriptum"," 2017, 264 s"." ISBN 978-80-89567-78-2.
Lauček, A.: "Černovčania". PostScriptum"," 2008, 162 s. ISBN 8096985005.
Hunták

Hunták je potok, ktorý sa nachádza v okrese Nitra. Je to ľavostranný prítok rieky Nitra, jeho dĺžka je 6,3 km a je to tok IV. rádu.
Tok.
Pramení v zoborskej časti Tribeča, tečie v Žiranskom priesmyku a prechádza cez obec Podhorany. Za Podhoranmi sa križuje s Dobrotkou a následne sa v nadmorskej výške vlieva do rieky Nitra.
Zaujímavosti.
Je sezónnym potokom a ožíva len počas niekoľkých dní v roku, hlavne na jar a jeseň po výdatných dažďoch. Pri dostatku zrážok sa v koryte potoka tvoria čereje a vodopády. Hunták svojou činnosťou vyformoval Huntácku dolinu, ktorá bola v roku 2000 na výmere 8,74 ha vyhlásené za chránený areál zameraný na ochranu fluviálne modelovanej časti doliny. Je to ojedinelý geomorfologický fenomén v Tribeči.
Záizbičný potok

Záizbičný potok je potok na Hornom Považí, v obci Lysica v okrese Žilina v Žilinskom kraji. Je ľavostranným prítokom Rúbaniskového potoka v povodí Varínky. Má dĺžku a je vodným tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Kysuckej vrchovine, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá, na juhozápadnom svahu vrchu Magura (), v nadmorskej výške 
Opis toku.
Tečie južným smerom lesným extravilánom, tento smer si zachováva v celom svojom priebehu, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, ľavým brehom preteká trvalý trávny porast "Porúbka", ľavým brehom z diaľky obteká samotu "Svetlov", v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok pritekajúci z lesa "Predný diel", preteká úzkou dolinou so strmými východnými svahmi vrchu "Hôrka" s nadmorskou výškou , pravým brehom obteká intravilán obce Lysica a ľavým brehom pozemky poľa "Zápotočie", v nadmorskej výške priberá krátky ľavostranný bezmenný prítok, záverečných 200 m preteká intravilánom obce Lysica, tesne pred zaústením podteká centrálnu cestu obce a v nadmorskej výške ústi do Rúbaniskového potoka ako jeho ľavostranný prítok v povodí Varínky. "Záizbičný potok" má tri bezmenné prítoky.
Vodný tok "Záizbičný potok" pramení, preteká a ústi na území obce Lysica; preteká geomorfologickým celkom Kysucká vrchovina v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. 
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Záizbičný potok" má z pohľadu pomenúvateľa pôvod buď v svojej charakteristickej polohe za zatiaľ nedoloženým toponymom "Záizbica" alebo priamo v topografickom apelatíve "záizbica", za ktorým bola lokalizovaná poloha potoka v čase pomenovacieho procesu. Z toponyma "Záizbica" rozšírením o formant "-čný" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena "Záizbičný potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Proprium alebo apelatívum "záizbica" môže mať pôvod v starohornonemeckom "stuba" s vývojom do praslovanského → "*istъba" (porovnaj aj Istebné, Istebník, Stebnícka Huta, viac slovenských toponým s podobou Izbica → "*istba" → "*izdba" s významom v stredovekej slovenčine "jednopriestorová chatrč, domček, s vnútorným vykurovaním a odvodom spalín cez strechu"; rozšírený zhodným prívlastkom. Najstarší listinný doklad o výskyte názvu obce Lysica v podobe "Lyzica" je z roka 1475.
Hydronymum "Záizbičný potok" bolo štandardizované v roku 1994. Názov potoka bol v čase štandardizácie jedinečným názvom v kategórii slovenských štandardizovaných hydroným.
Referencie.
Tri kopce (vrch v Malých Karpatoch)

Tri kopce () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Kuchyňa, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na hranici okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Kuchyňa a miest Modra a Pezinok. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne ležiace časti miest Modra a Pezinok, západným smerom je to Kuchyňa a Pernek. Na vrchol nevedie značený chodník, Štefánikova magistrála vedie západným úbočím.
Opis.
Tri kopce sú uzlovým vrchom, kde sa na hlavný hrebeň pripája rázsocha Veľkej homole. Na severnom úpätí sa nachádza dôležitá križovatka turistických trás v sedle Čermák, ktoré oddeľuje Modranskú Babu (), sedlo na západe oddeľuje vrch Skalnatá () a Čertov kopec (), juhozápadne leží Čmeľok (), južne Čierna skala () a Veľká homoľa () a východne vrch Kukla (). Severné svahy sú pramennou oblasťou riečky Malina, smerujúcej do rieky Morava. Južné svahy odvodňuje potok Vidlárová, ktorá je prítokom Blatiny, v povodí Malého Dunaja a rovnakým smerom odvádza vodu aj Vištucký potok z východných svahov. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrcholovej časti s menšími čistinami ponúka len obmedzený rozhľad. Z miest s nižšou vegetáciou možno pozorovať najmä okolité vrchy Malých Karpát, no tiež časť Podunajskej nížiny, Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a juhozápadným smerom aj predhorie Álp.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, Štefánikova magistrála v trase Cesty hrdinov SNP vedie severným a chodník z Veľkej homole východným úbočím.
Západoafrická futbalová únia

Západoafrická futbalová únia () skrátene WAFU-UFOA alebo WAFU, je združenie národných futbalových krajín Západnej Afriky. Bol to nápad Senegalskej futbalovej federácie, ktorá požiadala, aby sa národy patriace do CAF zóny A a B stretli a usporiadali pravidelný súťažný turnaj. WAFU organizuje niekoľko súťaží vrátane Poháru národov WAFU.
Členské štáty.
Únia bola založená v roku 1975 so všetkými súčasnými členmi, ale v roku 2011 sa Konfederácia afrického futbalu rozhodla rozdeliť ju na dve zóny s odvolaním sa na "organizačné problémy, ktorým čelí WAFU". 
Mauritánia je jediným členom WAFU, ktorý je členom Únie arabských futbalových asociácii
Únia stredoafrických futbalových federácii

Únia stredoafrických futbalových federácii () skrátene UNIFFAC, je združenie národných futbalových organizácii regiónu Stredná Afrika. Súčasným prezidentom je Iya Mohammed bol opätovne zvolený v roku 2008. UNIFFAC je jednou z piatich organizácii Konfederácie afrického futbalu (CAF).
Súťaže.
UNIFFAC organizuje niekoľko súťaži, ktoré sa týkajú mužov, žien a mládeže.
Konské hlavy

Konské hlavy () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Pernek, približne severozápadne od Pezinka. 
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na hranici okresov Malacky a Pezinok a zasahuje na katastrálne územie obce Pernek a mesta Pezinok. Vrcholom vedie hranica vojenského obvodu Záhorie, do ktorého patrí celá západná časť masívu.
Najbližšími sídlami sú západným smerom situované obce Jablonové a Pernek a juhovýchodne ležiace mesto Pezinok a obec Limbach. Vrcholovou časťou vedie Štefánikova magistrála.
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa Malých Karpát, ktorý vedie od severu z blízkeho sedla Baba a pokračuje na vrch Somár (). Západne susedí Gašparová () a Turecký vrch (), južne Hrubý vrch () a Stratený kút (), východne Korenný vrch () a severne Čmeľok (). Severné svahy odvodňuje Pernecký potok, západné Rudanický potok a južné Stupavský potok, všetky smerujúce do Maliny v povodí rieky Morava. Voda z východných svahov odteká Limbašským potokom do Blatiny, ktorá je prítokom Malého Dunaja. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Plochý vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest sú viditeľné okolité vrchy Malých Karpát, Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach tiež predhorie Álp, Vtáčnik a Tribeč.
Mestská hromadná doprava v Čadci

Autobusová doprava v Čadci je sieť liniek mestskej hromadnej dopravy v Čadci, ktorú prevádzkuje spoločnosť SAD Žilina a MiPol. Služby MHD sú poskytované na 5 autobusových linkách s označením 203, 204, 207, 208 (pred zaradením do IDS 3, 4, 7 a 8) a Drahošanka. SAD Žilina prevádzkuje v Čadci 4 typy vozidiel. MHD v Čadci vznikla v roku 1980. Linky premávajú v čase cca od 03:55 do 22:45 hod., v pracovných dňoch v intervale maximálne 120 minút, večer a cez voľné dni v intervale maximálne 180 minút. 
Od júla 2022 je MHD v Čadci (s výnimkou linky do Drahošanky) súčasťou IDS ŽSK.
CECAFA

Rada pre futbalové asociácie východnej a strednej Afriky (po angl. "Council for East and Central Africa Football Association") skrátene CECAFA, je združenie národných futbalových krajín východnej a sčasti aj strednej Afriky. CECAFA je jednou z piatich organizácii Konfederácie afrického futbalu a je najstaršou subregionálnou futbalovou organizáciou na kontinente.
História.
CECAFA bola založená neoficiálne v roku 1927. Súťaž sponzorovala hlavná nairobská spoločnosť na výrobu mydla Gossage, ktorú vlastní britská spoločnosť Lever Brothers. Jeho vznik sa často nesprávne pripisuje Williamovi Gossagovi, zakladateľ spoločnosti Gossage.
Turnaj bol známy ako "Gossage Cup" až do polovice šesťdesiatych rokov, kedy bol premenovaný na "East African Challenge Cup". Pozostával iba z 12 tímov. 
Centrála CECAFA sídli v Nairobi v Keni. Zakladajúcimi členmi CECAFA v roku 1973 boli Keňa, Somálsko, Tanzánia, Uganda a Zanzibar.
Členské štáty.
• Zakladajúci člen CECAFA
Drozdia ulica

Drozdia ulica (nesprávne Drozdová ulica, pred rokom 1950 Krátka I.) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1987.
Pomenovanie mala podľa hojného výskytu drozdov, ktorý je tam dodnes. Boli tu háje a lúky. 
Nachádzala sa približne na mieste dnešnej zastávky pri Ekonomickej univerzite.
Rada futbalových asociácii Južnej Afriky

Rada futbalových asociácii Južnej Afriky () skrátene COSAFA, je združenie národných futbalových krajín v Južnej Afrike. COSAFA je jednou z piatich organizácii Konfederácie afrického futbalu. COSAFA organizuje niekoľko turnajov a jej najznámejším turnajom je COSAFA Cup.
Členské štáty.
Zakladajúcimi členmi COSAFA boli Angola, Botswana, Eswatini, Lesotho, Malawi, Mozambik, Namíbia, Južná Afrika, Zambia a Zimbabwe. Komory sú jediným členom COSAFA, ktorý je aj členom Únie arabských futbalových asociácii (UAFA). Réunion je iba pridruženým členom COSAFA.
Dostihová ulica

Dostihová ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1970.
Pomenovaná bola podľa dostihovej dráhy s príslušnou komplexnou a športovou vybavenosťou.
Nachádzala sa na mieste dnešného nákupného centra Aupark, dnes by prechádzala cez nákupné centrum priečne cez oba hlavné vstupy po Sad Janka Kráľa.
Nachádzala sa tu radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Jungmannova ulica (zaniknutá)

Jungmannova ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
Nachádzala sa na mieste areálu súčasnej základnej školy na Gessayovej ulici č. 2
Bola tu pôvodne radová domová zástavba. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Háje.
Agathinos zo Sparty

Agathinos () bol grécky lekár pôsobiaci v Ríme v druhej polovici 1. storočia.
Agathinos zo Sparty bol najvýznamnejším žiakom Athénaia z Attaleie, zakladateľa pneumatickej lekárskej školy (pneumatizmus, idealistická náuka, podľa ktorej všetko preniká a oživuje božský duch), a učiteľom Archigena a Hérodota Agathina filozoficky ovplyvnil stoik Lucius Cornutus. Stoici pripisovali mimoriadnu dôležitosť pneume, akejsi duši sveta, životoplodnej látky. Agathinos sa ale neskôr sčasti odklonil od pneumatizmu a koncepty svojho učiteľa Athénaia zlúčil s náukami empiricistickej a metodickej školy (usiloval sa založiť lekársku školu na racionálnom a filozofickom základe a vyberal spomedzi dostupných doktrín a praktík) a stal sa tak zakladateľom novej eklektickej lekárskej školy, ktorú Galénos nazýval aj „episyntetickou“ alebo „hektickou“ školou (bola to v podstate škola, ktorú praktizoval Galénos).
Agathinos napísal veľa diel, no všetky sa stratili (mnohé jeho názory sú preto neznáme, okrem citovaných). Z jeho prác je známa náuka o pulze ("Περί σφυγμῶν" – Peri sfygmón), obsiahnutá v niekoľkých knihách (dospel k poznaniu, že pneuma môže byť vnímaná prostredníctvom pulzu v ľudskom tele). Agathinos napísal i niekoľko kníh o horúčke ("Περί ήμιτριταίων" – Peri émitritaión). Starovekí autori napísali, že proti vodnatieľke odporúčal čemericu. Podľa Archigena z Apameie k účinkom čemerice dospel empiricky. Agathinos tiež poskytoval rady o používaní studených a teplých kúpeľov (Περί θερμολουσίας καί ψυχρολουσίας – Peri thermolousias kai psychrolousias).
Agathinos zo Sparty nie je totožný s Claudiom Agathinom, gréckym lekárom z antoniovského obdobia (138 – 192).
Tichý kanál

Tichý kanál je vodný tok, nachádzajúci sa neďaleko obce Golianovo, v okrese Nitra. Je to ľavostranný prítok potoka Kadaň, jeho dĺžka je 3 km a je to tok V.rádu.
Tok.
Pramení v osade Tichý dvor, ktorá sa nachádza neďaleko obce Golianovo. Spočiatku tečie na juhovýchod, následne sa stáča na juh a v nadmorskej výške približne 147 m.n.m sa vlieva do potoka Kadaň. Tichý kanál nepriberá žiadne prítoky.
Význam.
Tichý kanál spolu s Veskejským kanálom a Betlehemským kanálom slúžia ako zberné recipienty povrchových a podpovrchových vôd.
Liga národov CONCACAF 2019/2020

Liga národov CONCACAF 2019-20 bola prvou sezónou Ligy národov CONCACAF, medzinárodnej futbalovej súťaže do ktorej sa zapojilo všetkých 41 národných tímov CONCACAF. Kvalifikačný turnaj Ligy národov slúžil aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2019. Skupinová fáza turnaja slúžila aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2021. Finálový turnaj sa mal pôvodne hrať v júni 2020. Dňa 3. apríla 2020 bol finálový turnaj odložený na marec 2021 z dôvodu pandémie COVID-19. Dňa 22. septembra 2020 CONCACAF oznámil, že finálový turnaj bol opäť preložený na jún 2021. Finálový turnaj hostila USA na štadióne Empower Field at Mile High v meste Denver, Colorado.
Kvalifikácia.
Kvalifikáciu si zahrali všetky krajiny okrem Guatemaly ktorá bola rovno preradená do Ligy C a okrem šestice tímov ktoré sa dostali do záverečnej fázy severoamerickej kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2018, konkrétne USA, Mexiko, Kostarika, Honduras, Panama a Trinidad a Tobago. Tieto krajiny boli preradené do Ligy A.
Liga A.
12 tímov bolo rozdelených do štyroch skupín po tri tímy. Skupinová fáza slúžila aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2021. Víťazi skupín postúpili na hlavný turnaj a zároveň postúpili na Zlatý pohár CONCACAF. Tímy na druhých miestach taktiež postúpili na Zlatý pohár. Tímy na posledných miestach zostúpili do Ligy B a zároveň sa dostali do baráže o Zlatý pohár CONCACAF 2021
Skupina D.
Poznámka
Finálový turnaj Ligy národov.
Finále.
Víťazom prvej sezóny Ligy národov sa stala USA
Liga B.
16 tímov bolo rozdelených do štyroch skupín po štyri tímy. Skupinová fáza slúžila aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2021. Víťazi skupín postúpili do Ligy A a zároveň sa kvalifikovali na Zlatý pohár CONCACAF 2021. Tímy na druhých miestach sa dostali do baráže o Zlatý pohár CONCACAF 2021. A tímy na posledných miestach zostúpili do Ligy C.
Liga C.
13 tímov bolo rozdelených do štyroch skupín. V jednej skupine boli štyri tímy v ostatných troch tri tímy. Skupinová fáza slúžila aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2021. Víťazi skupín postúpili do Ligy B a zároveň sa dostali do baráže o Zlatý pohár CONCACAF 2021
Vodná ruža (rozlišovacia stránka)

Vodná ruža môže byť:
Tvoja MINI tvár znie povedome

Tvoja MINI tvár znie povedome je týždenný seriál TV Markíza, v ktorom 7 známych slovenských interpretov napodobňuje svetoznáme hviezdy. Tento formát s pôvodným názvom "Tu cara me suena" vznikol v Španielsku a prvýkrát bol odvysielaný v roku 2011. Víťazom prvej série sa stala Sára Šalingová.
Jednotlivé týždne.
Tretie kolo.
Michaela Kubašová vystúpila ako Alicia Keys s piesňou „Girl on Fire”.
Štvrté kolo.
Nina Piňková vystúpila ako Kristína s piesňou „Horehronie”.
Spoločne so Sárou Šalingovou vystúpila Zoe Kachútová ako Karel Gott.
Spoločne s Nelou Kronauerovou vystúpila Ema Kandráčová ako Peter Hečko.
Piate kolo.
Michaela Kubašová vystúpila ako Alicia Keys s piesňou „Girl on Fire”.
Prievlakový potok

Prievlakový potok je potok v regióne Horný Zemplín, na juhozápadnom okraji územia obce Modra nad Cirochou v okrese Humenné v Prešovskom kraji. Je ľavostranným prítokom Voniarskeho potoka v povodí Cirochy; má dĺžku . Je vodným tokom VIII. rádu. Hydrologický identifikátor: 4-30-03-1309. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Beskydské predhorie, geomorfologický podcelok Humenské podolie.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške na pomedzí lesného extravilánu a poľnohospodárskeho extravilánu v južnom cípe územia obce Modra nad Cirochou v okrese Humenné, v geomorfologickom podcelku Humenské podolie. 
Opis toku.
Od prameňa prvých 100 m sleduje približne obecnú hranicu medzi obcou Modra nad Cirochou a vojenským obvodom Valaškovce, tečie celý svoj priebeh toku výlučne severným smerom, preteká poľnohospodárskym extravilánom lemovaný úzkym pásom príbrežnej vegetácie, ľavým brehom obmýva pole a pasienok "Prievlaky", pravým brehom obmýva pole a pasienok "Ráztoky", pravým brehom obmýva pole "Dlhé", v malom rozsahu meandruje, pravým brehom obmýva pole "Grúň", v nadmorskej výške priberá bezmenný ľavostranný prítok a zároveň pravým brehom obmýva na západnom okraji intravilánu obce Modra nad Cirochou hospodárske stredisko poľnohospodárskej farmy, po záverečných 150 m toku v nadmorskej výške ústi do Voniarskeho potoka ako jeho ľavostranný prítok. Voniarsky potok ďalej ústi do Cirochy. "Prievlakový potok" má jeden bezmenný prítok.
"Prievlakový potok" pramení, preteká a ústi na území lesného extravilánu a poľnohospodárskeho extravilánu obce Modra nad Cirochou v okrese Humenné v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Beskydské predhorie, v geomorfologickom podcelku Humenské podolie. 
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Prievlakový potok" má pôvod v názve poľa a pasienka "Prievlaky" v obci Modra nad Cirochou, cez ktoré hornou časťou svojho toku preteká. Z toponyma "Prievlaky" rozšírením o formant "-ový" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) "Prievlakový potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov poľa a pasienka "Prievlaky" má pôvod v charakteristickom výskyte stredovekého topografického objektu "prievlaka" vo význame "miesto, kde sa pomalou chôdzou, vlečením, ťahaním, primitívnymi sánkami prepravoval náklad" v priestore pomenúvaných objektov. Motivácia pomenovania sa zo súčasnej slovenčiny postupne vytráca, lebo apelatívum "prievlaka" ako topografický termín ustúpilo na okraj slovenskej slovnej zásoby. 
Hydronymum "Prievlakový potok" bolo štandardizované v roku 1990.
Kamil Matiašovský

Doc. Ing. Kamil Matiašovský, DrSc. (lit. pseudonym: Peter Horan; * 17. február 1931, Skalité – † 1. august 1991, Bratislava) bol slovenský chemik, vysokoškolský učiteľ a spisovateľ.
Rodina.
Otcom Kamila Matiašovského bol Eugen Matiašovský (19011961), jeho matkou Emília Matiašovská, rod. Šurjanská (19031995). Obaja pôsobili ako učitelia, Eugen Matiašovský bol zároveň v rokoch 19221938 aj riaditeľom školy v Skalitom. Kamil mal jednu sestru. Jeho druhou manželkou bola Eva, rod. Kovalčíková (19422007).
Štúdium.
Navštevoval ľudovú školu v Ružomberku (19361941), pokračoval gymnáziom (19411949) v Ružomberku, Banskej Bystrici, Nîmes (19471948) a v Martine. Po maturite pokračoval štúdiom na Odbore chemickotechnologického inžinierstva (Chemická fakulta Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave), promoval ako inžinier v roku 1953.
Vedecké pôsobenie.
Vedecké pôsobenie začal (po krátkom období kedy pracoval ako zamestnanec Závodu Juraja Dimitrova v Bratislave) ako ašpirant u profesora Mikuláša Gregora. Dizertačnú prácu "Fázový diagram sústavy MgCl2–CaCl2–NaCl" obhájil v roku 1957 a bol mu udelený titul kandidát vied (CSc.). Následne pôsobil ako vedecký pracovník (od roku 1962 vedúci) Oddelenia taveninových sústav Ústavu anorganickej chémie SAV. Okrem toho externe pôsobil na Katedre anorganickej technológie Chemickej fakulty SVTŠ v Bratislave a Vysokej škole baníckej v Ostrave. V rokoch 19651967 pracovník vysokej technickej školy v Trondheime. V roku 1969 prácou "Štúdium sústavy Na3AlF6–AlF3–Al2O3–NaCl" habilitoval na Hutníckej fakulte VŠB v Ostrave. Titul doktor vied (DrSc.) dosiahol v roku 1979 po obhájení práce "Príspevok k teórii hliníkovej elektrolýzy".
Výsledky výskumu K. Matiašovského sa uplatnili v praxi pri výrobe hliníka a jeho zliatin v Závode SNP (Žiar nad Hronom) a elektrolytickom pokovovaní v taveninách v závode Kovofiniš (Ledeč nad Sázavou)
Spisovateľ.
Okrem vedeckých prác bol autorom (pod pseudonymom Peter Horan) detektívnych románov: "Prípad inžiniera Kolára" (1966), "Prípad pre Interpol" (1968) a "Kvíz pre vraha" (1970). Pod vlastným menom publikoval cestopis zo svojho nórskeho pobytu pod názvom "Cesta za polnočným slnkom" (1970).
Azanid

Azanid je systematický názov pre anión NH2- podľa IUPAC. Tento výraz sa používa málokedy a prakticky vždy sa tento anión označuje ako amid, napriek tomu, že ako amid sa označuje organická funkčná skupina -C(=O)NR2 (taktiež označovaná ako karboxamid), prípadne im nadradená skupina aminoderivátov oxokyselín so vzorcom R"n"E(=O)"x"NR2. Názov azanid pochádza z názvu azán (systematického názvu amoniaku), zatiaľ čo amid pochádza priamo z názvu amoniak. 
Anión NH2- je konjugovanou zásadou amoniaku a vzniká z neho disociáciou vodíkového katiónu (deprotonáciou). Proces zvyčajne prebieha pomocou silnej zásady alebo alkalického kovu. Väzbový uhol H–N–H v azanide má hodnotu 104,5°.
Deriváty s alkalickými kovmi.
Deriváty s alkalickými kovmi sú najznámejšie, aj keď sa zvyčajne označujú ako amidy alkalických kovov. Medzi tieto zlúčeniny patrí napríklad amid lítny, amid sodný alebo amid draselný. Tieto tuhé látky podobné soliam vznikajú pôsobením silnej zásady alebo priamo alkalického kovu na kvapalný amoniak:
Počas reakcie vznikajú modré roztoky kvapalného amoniaku kvôli prítomnosti solvatovaného elektrónu. Podobným spôsobom je možné pripraviť amid strieborný (AgNH2).
Komplexy prechodných kovov s amido ligandom často vznikajú podvojnou zámenou (vzájomnou výmenou iónov dvoch solí) alebo deprotonáciou aminokovových komplexov.
Južné Alpy

Južné Alpy môžu byť:
Gajdoš (vrch v Malých Karpatoch)

Gajdoš () je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad obcou Kuchyňa, približne severozápadne od Modry. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, v okrese Malacky a na katastrálnom území obce Kuchyňa. Najbližšími sídlami sú západne ležiace obce Kuchyňa a Pernek, juhovýchodne časti miest Modra a Pezinok. Na vrchol nevedie značený chodník, Štefánikova magistrála vedie východným úbočím.
Opis.
Gajdoš je súčasťou hlavného hrebeňa medzi Čertovým kopcom a Vápennou. Západným smerom leží Mešťanková () a Vysoký Rajd (), severným smerom Vysoká () a Krkavý buk (), východne Starý kopec () a južne Modranská Baba (), Tri kopce () a Skalnatá (). Západné svahy odvodňuje potok Vývrat a riečka Malina do rieky Morava, východnú časť masívu Kamenný potok do Gidry v povodí Dudváhu. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Výhľady.
Vrchol je porastený súvislým lesom, ktorý neumožňuje rozhľad. V okolí sa však nachádza niekoľko lokalít s nižšou vegetáciou, odkiaľ sú vidieť okolité vrchy Malých Karpát, no tiež Borská a Podunajská nížina a pri vhodných podmienkach aj Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a juhozápadným smerom aj predhorie Álp.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, Štefánikova magistrála v trase Cesty hrdinov SNP vedie východným úbočím.
Vychovaní vlkmi

Vychovaní vlkmi () je americký dramatický seriál vytvorený Aaronom Guzikowskim, ktorý mal premiéru 3. septembra 2020 na HBO Max. Prvé dve časti režíroval Ridley Scott, ktorý je aj výkonným producentom. Krátko po jeho premiére, 17. septembra 2020, bolo oznámené, že bude nakrútená druhá séria, tá mala premiéru 3. februára 2022.
Dej.
Seriál sleduje dvoch androidov, Otca a Matku, ktorých úlohou je vychovávať ľudské deti na planéte Kepler-22b po tom, čo bola Zem zničená veľkou vojnou. Keď začnú náboženské rozdiely ohrozovať súdržnosť rozrastajúcej sa kolónie ľudí, androidi zistia, že ovládať ľudskú vieru je zradná a náročná úloha.
Produkcia.
Výroba.
8. októbra 2018 bolo oznámené, že stanica TNT dala produkcii seriálovú objednávku. Výkonnými producentmi seriálu sa stali Ridley Scott, Aaron Guzikowski, David W. Zucker, Jordan Sheehan, Adam Kolbrenner a Robyn Meisinger. Scott mal tiež režírovať prvé dve epizódy podľa Guzikowského scenárov. Produkčne sa na seriáli podieľajú Scott Free Productions, Studio T a Madhouse Entertainment. 29. októbra 2019 bolo oznámené, že seriál sa presúva na streamovaciu službu HBO Max od WarnerMedia. Seriál sa natáčal v oblasti Západné Kapsko, konkrétne v Somerset West, Stellenbosch a Kapskom Meste v Južnej Afrike. 17. septembra 2020 HBO Max obnovil seriál na druhú sériu, ktorá sa vyrábala aj v Južnej Afrike. 8. marca 2021 herec Abubakar Salim oznámil, že natáčanie práve prebieha. Jennifer Saayeng, ktorá hrá Nervu v druhej sérii, oznámila na Instagrame, že natáčanie sa skončilo 15. augusta 2021.
Kásting.
V januári 2019 bolo oznámené, že do hlavných úloh boli obsadení Travis Fimmel, Amanda Collinová, Abubakar Salim, Winta McGrath, Niamh Algar, Felix Jamieson, Ethan Hazzard, Jordan Loughranová, Aasiya Shah a Ivy Wong. V marci 2019 bol Matias Varela obsadený do hlavnej úlohe. 20. mája 2021 sa k obsadeniu pripojili Peter Christoffersen, Selina Jones, Morgan Santo, James Harkness, Kim Engelbrecht a Jennifer Saayeng v hlavných úlohách pre druhú sériu.
Podcast.
26. augusta 2020 bol ohlásený oficiálny sprievodný podcast z produkcie iHeartRadio s premiérou prvej epizódy 3. septembra 2020, súčasne so spustením seriálu. V podcaste vystupuje Aaron Guzikowski a pozýva „inovátorov z oblasti vedy a techniky, aby diskutovali o najfascinujúcejších otázkach seriálu“.
Zlatý pohár CONCACAF 2019

Zlatý pohár CONCACAF () bol 15. ročníkom Zlatého poháru CONCACAF a 25. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev pre národné futbalové krajiny Severnej Ameriky pod hlavičkou CONCACAF. Šampionát hostila USA, Jamajka a Kostarika a turnaj sa konal od 15. júna do 7. júla. Titul obhajovali USA. Po prvýkrát sa na turnaji predstavilo 16 tímov.
Víťaz turnaja sa mal stretnúť s víťazom Zlatého poháru CONCACAF 2017 (s USA) o Pohár CONCACAF 2019 a zároveň o miesto na Pohári konfederácii 2021. Vzhľadom k tomu, že FIFA zrušila od roku 2018 Pohár konfederácii kvôli zvýšeniu počtu účastníkov na Majstrovstvách sveta klubov, víťazstvo po prvýkrát neznamenalo postup do žiadneho ďalšieho turnaja.
Víťazom Zlatého poháru CONCACAF 2019 sa stalo Mexiko, ktoré vo finále zdolalo USA 1:0.
Kvalifikácia.
Na turnaji sa predstavilo 16 tímov. Kvalifikačný systém bol zmenený. Tímy sa už nekvalifikovali cez stredoamerickú a karibskú zónu. Spomedzi 16 tímov sa šesť tímov kvalifikovalo priamo po účasti v záverečnej fázy kvalifikácii na Majstrovstvá sveta 2018. Ostatné tímy sa kvalifikovali cez kvalifikáciu Ligy národov CONCACAF 2019/20.
Bermudy a Guyana debutovali na Zlatom pohári CONCACAF.
Štadióny.
V máji 2018 CONCACAF potvrdil, že zápasy sa okrem USA budú konať aj v Strednej Amerike a v Karibiku. Pričom v Karibiku by sa po prvýkrát konal Zlatý pohár CONCACAF.
USA.
V máji 2018 CONCACAF oznámil pätnásť miest v USA, ktoré budú hostiť zápasy. Finále sa odohralo na Soldier Field v Chicagu.
Kostarika.
Dňa 26. novembra 2018 CONCACAF oznámil, že Kostarika bude hostiť dvojzápas v prvom kole zápasov skupiny B dňa 16. júna 2019, ktorý sa uskutoční na Estadio Nacional de Costa Rica v San José.
Jamajka.
Dňa 2. apríla 2019 CONCACAF, oznámil, že Jamajka bude hostiť dvojzápas v prvom kole zápasov skupiny C dňa 17. júna 2019, ktorý sa uskutoční v Independence Park v Kingstone.
Play-off.
Finále.
Víťazom turnaja sa stalo Mexiko
Burlington (Ontário)

Burlington je mesto v kanadskej provincii Ontário.
Poloha.
Mesto sa nachádza na Ontárijskom jazere, 50 km na západ od Toronta.
Dejiny.
Prvým osadníkom bol Thayendanegea, známy aj ako Joseph Brant, mohawský náčelník. Ekonomika 19. storočia bola založená na vodnej doprave, na lode sa nakladalo drevo, obilie a vyťažené kamenie. Od roku 1954 funguje železničné spojenie. V 20. storočí je ekonomika orientovaná na agro produkty.
V roku 1873 bol založený ako „village“, pohltil predošlé usadlosti Port Nelson a Wellington Square. Od roku 1914 bol „town“ a od roku 1974 má štatút „city“.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 186 948 obyvateľov. V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 z 142 605 ľudí uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 2 970 francúzštinu a 32 210 neoficiálne jazyky, z toho 5 jazyky pôvodných obyvateľov. 200 ľudí uvádza slovenčinu a 250 češtinu. 1 025 ľudí udalo ako etnický pôvod český a 845 slovenský.
Doprava.
Burlingtonom prechádzajú diaľnice Queen Elizabeth Way, 403 a 407 ETR.
Turizmus.
V meste sa nachádzajú Royal Botanical Gardens, zasahujúce aj do Hamiltonu.
Bolívijské národné futbalové mužstvo

Bolívijské národné futbalové mužstvo reprezentuje Bolíviu na medzinárodných futbalových akciách, ako napríklad Majstrovstvá sveta alebo Copa America.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1925. Medzi najväčšie úspechy tejto krajiny patrí víťazstvo na Copa America 1963 a druhé miesto na Copa America 1997. Bolívia sa trikrát predstavila na Majstrovstvách sveta. A to na MS 1930, MS 1950 a MS 1994. Na MS 1930 v konkurencii Juhoslávie (0:4) a Brazílie (0:4) skončili na poslednom mieste. Na MS 1950 skončili v konkurencii Uruguaja (0:8) taktiež v skupine a podobný výsledok zaznamenali na MS 1994. V konkurencii Nemecka (0:1), Južnej Kórey (0:0) a Španielska (1:3) získal jeden bod.
Smiths Falls

Smiths Falls je kanadské mesto v provincii Ontário.
Poloha.
Mesto sa nachádza na rieke Rideau River, 60 km juhozápadne od Ottawy.
Dejiny.
Oblasť mesta získal major Thomas Smyth, meno získalo po ňom. Rozširovanie prišlo so stavbou kanálu Rideau Canal. V roku 1882 bol založený ako „town“.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 z 8 610 sčítaných obyvateľov 8 035 uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 260 francúzštinu a 250 neoficiálne jazyky, z toho nikto jazyky pôvodných obyvateľov. Nikto neuvádza slovenčinu a 10 češtinu. 15 ľudí udalo ako etnický pôvod český a 10 slovenský.
Doprava.
Mesto je križovatkou Canadian Pacific Railway. V Smiths Falls sa krížia provinčné cesty 15 a 43.
Ekonomika.
Hlavné ekonomické činnosti sú: strojárenstvo, elektrické prístroje, jedlo a nápoje a tlačiarenstvo.
Amid lítny

Amid lítny alebo azanid lítny (systematický názov) je anorganická zlúčenina, ktorej vzorec je LiNH2. Je to biela pevná látka s tetragonálnou kryštálovou štruktúrou. Amid lítny vzniká pôsobením kvapalného amoniaku na kovové lítium:
Ďalšie lítne amidy.
Konjugované zásady amínov sú známe ako amidy (systematicky azanidy). Amid lítny je teda jednou zo zlúčenín lítia s amínmi. Tieto látky majú všeobecne tvar Li&lt;NR2 a samotný amid lítny LiNH2 je ich materskou štruktúrou. Bežné lítne amidy zahŕňajú lítium-diizopropylamid (LDA), lítium-tetrametylpiperidín (LiTMP) a lítium-hexametyldisilazid (LiHMDS). Vznikajú reakciou kovového lítia s vhodným amínom:
Lítne amidy sú veľmi reaktívne zlúčeniny a sú to veľmi silné zásady.
Príklady.
LiTMP sa podarilo vykryštalizovať v podobe tetraméru. Lítny derivát bis(1-fenyletyl)amínu kryštalizuje ako trimér.
Takisto je možné získať zmiešané oligoméry kovových alkoxidov a amidov. Tie sú príbuzné superzásadám, ktoré sú tvorené zmesou kovových alkoxidov a alkylov. Tieto cyklické oligoméry vznikajú, keď amidový dusík tvorí sigma väzbu s lítiom a voľný elektrónový pár dusíka sa viaže na iný kovový atóm.
Okrem toho sa ďalšie organolítne zlúčeniny (napríklad BuLi) vyskytujú v podobe agregovaných zlúčenín.
Amid

Amid môže byť:
Amid draselný

Amid draselný alebo azanid draselný (systematický názov) je anorganická zlúčenina, ktorej vzorec je KNH2. Tak ako ostatné amidy alkalických kovov, je to biela kryštalická látka, ktorá ľahko hydrolyzuje. Je to silná zásada.
Výroba.
Amid draselný vzniká reakciou amoniaku s draslíkom. Táto reakcia zvyčajne vyžaduje prítomnosť katalyzátoru.
Štruktúra.
Amid draselný bol charakterizovaný röntgenovou kryštalografiou v podobe bez rozpúšťadla i s jedným či dvoma molekulami amoniaku ako rozpúšťadla. V KNH2(NH3)2 je každý atóm draslíka viazaná na dva amido ligandy a štyri amino ligandy. Všetkých šesť ligandov tvorí mostík medzi dvoma susednými atómami draslíka. Výsledkom je reťazec hexakoordinovaných draselných iónov. Vzdialenosť K-NH2 je 2,7652(11) Å, zatiaľ čo vzdialenosti K-NH3 sú 2,9234(11) Å a 3,0698(11) Å.