burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dúhovec väčší

Dúhovec väčší ("Apatura iris" L., 1758) je druh motýľa z čeľade babôčkovité (Nymphalidae). 
Bionómia druhu.
Tento druh motýľa patrí k našim najväčším druhom denných motýľov (Rhopalocera). V prírode ho zastihneme asi od konca júna do augusta. Lieta hlavne na lesných cestách a čistinkách, na okrajoch zmiešaných lesov, vo vlhkých údoliach a na zarastených rúbaniskách. Ráno lieta pomalšie, pričom rád sadá na zdochliny, trus zvierat, hnijúce ovocie a celkove mokré miesta, hlavne okolie kaluží a mokrín. V neskorších - poobedných hodinách - poletuje v korunách stromov. Je pomerne dosť zriedkavý, ale žije skryto, a preto jeho zriedkavosť je skôr relatívna. U samčeka je vidieť istý stupeň teritoriálneho správania. Na mieste jeho výskytu zvyčajne nachádzame iba jeden exemplár samčeka. Pokiaľ ho ulovíme o relatívne krátky čas jeho miesto „obsadí“ iný jedinec. Je rozšírený takmer v celej Eurázii. Priťahuje ho aj ľudský pot, a preto si niekedy sadá i na spotené ruky. Vystupuje iba zriedkavo do nadmorských výšok nad 1 200 m n. m. Viac na východ je hojnejším druhom denných motýľov, smerom na západ je zriedkavejší. Zvyčajne vidíme iba samčekov, lebo samičky sa zdržujú hlavne vyššie v korunách prevažne listnatých stromov. Lietajú zriedkavo a to skôr v poobedňajších hodinách a niekedy vydržia sedieť celé hodiny v korune stromu, kde ich zahliadneme iba zriedkavo.
Opis.
Má hnedo sfarbené krídla ozdobené bielymi škvrnami a páskami. Spodná strana krídel je červenohnedá s bielymi páskami a modrým, čierno lemovaným očkom. Samček má kovovomodro-fialové sfarbenie vrchnej strany krídel, ktoré sa mení podľa toho, ako na ne dopadá svetlo. Samičke toto sfarbenie chýba a býva zvyčajne väčšieho vzrastu.
Vajíčko.
Samička kladie vajíčka koncom júla a v auguste na listy živných rastlín, hlavne vŕb. Vajíčka sú olivovo-zelené, až žltavé, valcovitého tvaru.
Húsenica.
Húsenica sa vyvíja asi od augusta na vŕbe rakyte, vŕbe ušatej, vŕbe popolavej a tiež na osike. Prezimuje v 2. larválnom instare, kedy je asi 1 cm dlhá a čiernohnedej farby. V tomto období býva zvyčajne pripradená ku konáriku alebo listu. V apríli začne byť znova aktívna a zvlieka sa. Po tomto zvlečení je zelená, žlto zrnitá, so šikmými žltými pruhmi na bokoch, modrastými výrastkami na hlave a dvoma červenými hrotmi na análnom článku bruška. Húsenica 5. instaru (po 4. zvliekaní) sa zakuklí zvyčajne v júni pod listami, zavesená dole hlavou.
Kukla.
Kukla je bledozelená s dvoma hrotmi na hlave. Zvyčajne býva fixovaná za kremaster.
Ochrana druhu.
Vzhľadom na svoj vzhľad a veľkosť je zaujímavým druhom i pre zberateľov motýľov (entomológov), ktorí ho odchytávajú do zbierok v značných počtoch, ale napriek tomu nie je zatiaľ veľmi ohrozeným druhom našej entomofauny. Zasluhuje ochranu v rámci bežnej ochrany biotopov v rámci chránených území. Jeho areál rozšírenia vo svete je zatiaľ značný.
Neakademický titul

Kariérny titul je titul udeľovaný po ukončení vyššieho odborného vzdelania, ktorý sa smie písať za meno.
Zaradenie do národnej klasifikácie vzdelávania: ISCED - 5B
Diplomovaný špecialista; titul, ktorý svojim absolventom udeľujú vyššie odborné školy a konzervatória; možno ho teraz získať aj na väčšine vysokých škôl po absolvovaní dištančného špecializačného štúdia, v rámci tzv. celoživotného vzdelávania.
Mária Dominika Mazzarellová

Svätá Mária Dominika Mazzarellová (* 9. máj 1837, Mornese, Taliansko† 14. máj 1881, Nizza Monferrato) bola talianska rehoľníčka, vychovávateľka, spoluzakladateľka Inštitútu dcér Márie Pomocnice (saleziánky).
Beta Monocerotis

Beta Monocerotis alebo 11 Monocerotis je trojhviezda v súhvezdí Jednorožec a najjasnejšia hviezda tohto súhvezdia. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 3,76 mag. Vzdialenosť tohto systému od Slnka je 691 ly a približuje sa k nám rýchlosťou 22 km/s.
Hlavná hviezda s jasnosťou približne 4,7 mag má v odstupe 7,3 – 7,4“ prvého sprievodcu s jasnosťou 5,2 mag, ktorý sa dá pozorovať už s ďalekohľadom s priemerom objektívu 5 cm. Druhý sprievodca sa nachádza v odstupe len 2,8“a jeho jasnosť je 5,6 mag. Na jeho pozorovanie potrebujeme už o niečo výkonnejší ďalekohľad, aspoň s 6 cm priemerom objektívu. Títo dvaja sprievodcovia sú od seba navzájom vzdialení 2,8“. Všetky zložky sú modrobielej farby a niekedy bývajú označované ako najkrajšia trojhviezda na oblohe. Ich vzájomná podobnosť je nezvyčajná: všetky tri zložky sú spektrálneho typu B, každá je viac ako 1000-násobne svietivejšia a 6-krát hmotnejšia ako Slnko. Všetky tri majú rovnakú rotačnú rýchlosť a okolohviezdne disky. Dve bližšie hviezdy sa navzájom obehnú za 4000 rokov a perióda obehu vzdialenejšej hviezdy okolo tohto páru je 14 000 rokov. 
Ešte väčším ďalekohľadom možno rozlíšiť aj štvrtú hviezdu systému, ktorá má jasnosť iba 12 magnitúd a nachádza sa v odstupe 25,9 oblúkových sekúnd.
Chleby

Chleby môžu byť:
Rakúske národné futbalové mužstvo

Rakúske národné futbalové mužstvo reprezentuje Rakúsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Európy. Na Majstrovstvách sveta sa Rakúsko predstavilo sedemkrát ich najväčší úspech je bronz na MS 1954. Na Majstrovstvách Európy sa predstavili trikrát.
Dinijar Rinatovič Biľaletdinov

Dinijar Rinatovič Biľaletdinov (tat.: Diniər Rinat ulı Bilaletdinev, Диниəр Ринат улы Билалетдинев, ; * 27. február 1985, Moskva) je ruský futbalista, ktorý hráva za Everton FC a od roku 2005 je členom ruskej reprezentácie, v ktorej nastúpil aj na Euro 2008.
Würzburg

Würzburg je mesto bez okresu () v bavorskom vládnom obvode Dolné Fransko (). Je úradným sídlom Dolného Franska a okresu Würzburg. V súčasnosti má toto mesto na Mohane, okolo 130 000 obyvateľov, a tým je po Mníchove, Norimbergu, Augsburgu, Regensburgu, Ingolstadte a Fürthe na siedmom mieste v počte obyvateľov medzi bavorskými veľkomestami. Mesto je biskupským sídlom katolíckej diecézy Würzburské biskupstvo. Najbližšie väčšie mestá sú Frankfurt nad Mohanom, asi severozápadne, Norimberg juhovýchodne a Stuttgart juhozápadne. V roku 2004 oslávil Würzburg svoje 1 300 ročné jubileum. 
Svetoznáma würzburská rezidencia so zámockou záhradou bola v roku 1981 zaradená na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Čerešňa višňová

Čerešňa višňová (iné názvy pozri nižšie; lat. "Cerasus vulgaris", synonymá: "Prunus vulgaris", "Cerasus cerasus", "Prunus cerasus", "Cerasus hortensis", "Cerasus acida", "Cerasophora acida") je ovocný strom či ker z čeľade ružovité ("Rosaceae"), zaraďovaný do rodu slivka ("Prunus") alebo do rodu čerešňa ("Cerasus"). Plod sa nazýva višňa.
Slovenské názvy.
Slovenské názvy rastliny sú: čerešňa višňová, višňa, višňa obyčajná, zriedkavo: čerešňa obyčajná; historicky aj "višeň" či "slivoň Višeň".
Popis.
Višňa pochádza pravdepodobne z juhovýchodnej Európy a Ázie. Človek ju postupne rozšíril do celého sveta. Rastie v miernom podnebí.
Višňa dorastá do výšky 10 metrov. Koruna stromu je guľovitá alebo kužeľovitá. Postranné vetvičky sú tenké a previsnuté, listy sú striedavé, lesklé a jemne vajcovité. Kvety sú biele, vyzerajú rovnako ako u čerešne. Kvitne v apríli alebo v máji, u väčšiny dnešných odrôd sú kvety samoopelivé.
Plodom je červená alebo tmavo červená kôstkovica, na pohľad vyzerá rovnako ako čerešňa. Višňa plodí iba na jednoročných výhonkoch, ktoré po zbere vyhoľujú. Pre pravidelnú úrodu je nutný každoročný zmladzovací rez. Plody dozrievajú od júna do augusta.
Množenie.
Višne sa množia najčastejšie očkovaním. U višní je možné založiť buď dutú korunu alebo korunu s terminálom.
Realista

Realista môže byť:
Reďkev (rod)

Reďkev ("Raphanus") je rod rastlín z čeľade kapustovité.
Systematika.
Prvé dva druhy majú viacero poddruhov a/alebo variet, ktoré niektorí autori považujú za samostatné druhy.
Mladen Varaga

Mladen Varaga (* 17. december 1977) je bosniansky basketbalista, hráč BK Sadská. Pôsobí na pozícii pivota. Je vysoký 214 cm, váži 110 kg.
İstiklâl Marşı

İstiklâl Marşı je štátna hymna Turecka a Severného Cypru, ktorá bola prvýkrát zverejnená v roku 1921. Autorom textu je Mehmet Akif Ersoy a hudby Osman Zeki Üngör.
Bitka pri Hastingse

Bitka pri Hastingse bola významná bitka anglických dejín, ktorá sa odohrala 14. októbra roku 1066. Vojskám normanského veľmoža Viliama I. sa v nej podarilo poraziť anglosaského kráľa Harolda II. V dôsledku smrti Harolda II. v boji sa skončilo panovanie rodu Godwinsonovcov na anglickom kráľovskom tróne a začala sa 88 rokov trvajúca vláda normanskej dynastie. Bitka sa neodohrala priamo v mestečku Hastings, ale na mieste, kde stojí v súčasnosti mestečko nesúce výstižný a pripomienkový názov Battle.
Predohra.
Bojiskom bitky sa stalo mierne návršie, na ktorého vrchole stála armáda Harolda II., zaskočeného rýchlym postupom vojska Viliama I. Pôvodne mal Harold II. v úmysle čeliť vojsku nepriateľa nárokujúceho si jeho kráľovskú korunu z pevnosti v Londýne, kde by nazbieral aj väčšie množstvo vojakov a jeho šanca ubrániť korunu by tak vzrástla. Pod kopcom sa začala zoskupovať početná armáda dobre vyzbrojených a vycvičených žoldnierov Viliama I. Množstvom, ale aj výzbrojou prekonala Haroldových mužov. Viliam mal na rozdiel od Harolda k dispozícii ozbrojenú jazdu a taktiež skvele trénovaných lukostrelcov. Mnohí z mužov Harolda II. dovtedy nevideli také veľké množstvo jazdcov pohromade a tí ich desili aj svojím precíznym manévrovaním a dokonalým poznaním svojich pozícií. O tie sa staral samotný Viliam, ktorý mal zo svojho koňa potrebný prehľad o všetkých svojich jednotkách, zatiaľ čo Harold stál na mieste, bez akéhokoľvek manévrovania, pripravený brániť svoju pozíciu.
Priebeh.
Samotná bitka mala dlhé trvanie a vojakov na oboch stranách vyčerpávalo i slnko, ktoré toho dňa veľmi pálilo. Vojaci Harolda II. statočne bránili svoje pozície a miestami sa zdalo, že ich udržia a výsledok bitky by bol nerozhodný, no po úmorných zápoleniach, krvavých stretoch raz na jednej, potom na druhej strane. Jeden zo šípov letiacich smerom k vrcholku kopca však nešťastne zasiahol samotného Harolda priamo do oka, pričom ho ešte nepriateľský rytier zasiahol mečom do brucha. Okamžite sa okolo neho zhŕkli všetci jeho najvernejší, ktorí však už len konštatovali, že ich kráľ je smrteľne zranený. V radoch anglosaských vojakov nastal zmätok, ktorý Viliam okamžite využil a rozhodol sa tvrdo zaútočiť. Tento krok viedol tentoraz ku konečnému úspechu normanských jednotiek. Haroldovi vojaci boli rozprášení a samotný Harold dokonal na vrcholku kopca, bránený svojimi najbližšími až do posledného dychu. Trónu sa ujal Viliam I. Dobyvateľ.
Na pamiatku tohto boja tu dal nový kráľ Británie postaviť chrám, ktorého oltár stál presne na mieste, kde dokonal Harold II. Ešte aj dnes je na tomto mieste pamätná tabuľa pripomínajúca deň, keď padol posledný anglický kráľ a na jeho miesto nastúpil Viliam I. z Normandie.
Alfréd Veľký

Alfréd Veľký (* 847/849, Wantage, Anglicko – † 26. október 899, Winchester) bol kráľ Wessexu (871 – 899) a najvýznamnejší anglosaský panovník Anglicka v rokoch 886 – 899.
Preslávil sa víťaznými bojmi s dánskymi Vikingami. Je oceňovaný pre obranu kráľovstva proti Vikingom a je jediným anglickým kráľom s prívlastkom Veľký. Bol prvým kráľom juhozápadných Sasov, ktorý bol titulovaný ako kráľ Anglicka. Bol vzdelaný, podporoval rozvoj školstva, inicioval zdokonalenie právneho systému a obranného systému krajiny.
Detstvo.
Alfréd sa narodil medzi rokmi 847 až 849 vo Wantage v grófstve Berkshire. Bol piatym synom kráľa Ethelwulfa a jeho prvej ženy Osburgy. V piatich rokoch ho poslali do Ríma, kde ho, ako uvádza Anglosaská kronika, pápež Lev IV. označil ako budúceho kráľa. Alfréd tiež strávil nejaký čas na dvore franského kráľa. Po svojom návrate z Ríma roku 856 bol Ethelwulf zosadený svojím synom Ethelbaldom. Ethelwulf zomrel v roku 858 a vo Wessexe vládli spoločne traja Alfrédovi bratia.
V roku 868 sa oženil s Ealhswith Gainas, dcérou jedného člena rady starších rodu Gaini, ktorý pochádzal z Gainsborough v Lincolnshire a jeho manželky Edburgy, dcéry kráľa Cenwulf z Mercie. Zdá sa, že bola vnučkou kráľa Mercie.
Víťazstvo nad dánskymi Vikingami.
Alfréd, chorľavý mladík citlivej povahy, bol najmladším kráľovským synom, ktorý túžil stať sa učencom. Keď ale v boji s Vikingami zahynuli všetci jeho starší bratia, vybrali si ho veľmoži za kráľa Wessexu. Na trón nastúpil v čase, keď Anglicko napadli Dáni, ktorí ovládli značnú časť krajiny. Alfréd im zaplatil výkupné a získané prímerie využil na zhromaždenie vojska, s ktorým zasadil Vikingom roku 878 rozhodujúci úder v bitke pri Edingtone vo Wiltshire. Roku 886 dohodol s Dánmi rozdelenie krajiny: severovýchodný Danelaw (oblasť dánskeho práva) a anglosaské kráľovstvo na juhozápade, ktorému vládol. Hranicu tvorila stará rímska cesta z Londýna do Chesteru. 
Alfréd bol výborným vojvodcom a zaistil svojmu kráľovstvu mier. Jeho vojsko sa skladalo z rytierskej jazdy a "fyrdu", domobrany slobodných roľníkov. Okrem toho postavil lode a porazil Vikingov na mori, kde dovtedy mali jasnú prevahu. Na súši nechal postaviť systém opevnení so stálou posádkou, ktorá mala zabezpečovať svoje okolie a zároveň slúžiť ako útočisko v prípade nebezpečenstva.
Rozkvet kultúry a vzdelanosti.
Okrem vojenských úspechov charakterizuje Alfrédovu vládu úsilie zabrániť úpadku Anglicka v dôsledku veľkých škôd spôsobených normanskými nájazdmi. Anglosaská kultúra a vzdelanosť dosiahli vďaka Alfrédovi veľký rozkvet. Písomnej podoby sa dočkali staršie anglosaské zákonníky, vydaný bol tiež zákonník nový, ktorý zaviedol jednotné právo pre celé kráľovstvo. Alfréd inicioval celý rad prekladov do anglosaského jazyka a bol sám literárne činný, z jeho pera pochádzal napríklad preklad známej Orosiovej kroniky.
Potomkovia.
S Easlwith (* cca 850/855 – † 5/8. december 905) mali šesť detí:
Oxford (rozlišovacia stránka)

Oxford môže byť:
Zlatá platňa Voyageru

Zlatá platňa Voyageru je gramofonová platňa, uložená v sondách Voyager 1 a Voyager 2 vyslaných do vesmíru v roku 1977 zachytávajúca zvuky a obrazy Zeme a tak aj rôznorodosť života na našej planéte. Je určená prípadným mimozemským civilizáciám, ktoré by ju mohli v ďalekej budúcnosti nájsť pri jej ceste za hranice slnečnej sústavy.
Obsah.
Posolstvo obsahuje 115 obrázkov zakódovaných v analógovej forme. Zvyšok nahrávky je zvukový záznam, zaznamenaný pri rýchlosti 16⅔ otáčok za minútu. Zachytáva pozdravy obyvateľov planéty Zem prípadným nálezcom v mnohých rôznych jazykoch.
Na zlatej platni sú uložené záznamy v 55 jazykoch:
Po sekcii obsahujúcej zvuky Zeme obsahuje platňa 90 minútový výber hudby rôznych kultúr vrátane klasických skladieb západu a východu.
Kyselina dusitá

Kyselina dusitá je nestála, stredne silná jednosýtna anorganická kyselina, ktorá je známa len v značne zriedenom, modro sfarbenom vodnom roztoku. Jej soli sa nazývajú dusitany.
Príprava.
Teoreticky ju je možné pripraviť reakciou oxidu dusitého a vody, prakticky rozkladom dusitanov silnejšími kyselinami (vytesnením).
Kyselina dusitá je nestála, podlieha disproporcionácii podľa rovnice:
Použitie.
V organickej chémii sa používa na prípravu diazóniových solí z primárnych amínov, hlavne aromatických.
Smog.
V prírode je súčasť smogu (10 µg/m³), kde vzniká už uvedenou reakciou oxidu dusitého a vodnej pary.
Ženy z rodu Gilmorovcov

Ženy z rodu Gilmorovcov je komediálno-dramatický seriál. Je z dielne Amy Sherman - Palladino a vysiela sa od roku 2000 na stanici The WB a od roku 2006 na stanici The CW. Na Slovensku ho vysielala TV Markíza. Seriál sa zaoberá osudom Lorelai Gilmorovej a jej dcéry Rory. Žijú v meste Stars Hollow, fiktívnom mestečku niekde v štáte Connecticut v USA. 
29. januára 2016 predstaviteľka Lorelai Gilmore, Lauren Graham, oznámila, že sa začali nakrúcať ďalšie časti seriálu.
Elektronická kniha

Elektronická kniha (iné názvy: eKniha, e-kniha, digitálna kniha, e-book, eKnižka) je kniha v elektronickom formáte. Nejde teda o klasickú tlačenú knihu, ale o knihu, ktorá sa nachádza v elektronickej podobe a možno ju čítať napríklad na počítači alebo čítačke alebo tablete. V súčasnosti umožňujú niektoré obchody zakúpenie knihy v klasickom aj elektronickom vydaní.
Čítačka elektronických kníh.
V roku 1998 sa objavili prvé špecializované čítačky elektronických kníh Rocket ebook, SoftBook a Cybook. V roku 2004 Sony prišla s modelom Librié EBR-1000EP, čo bola prvá čítačka využívajúca elektronický papier. Roku 2006 Sony predstavila prvú z radu Sony Reader. V roku 2007 začala firma Amazon.com predávať prvú verziu čítačky Kindle. V roku 2009 boli najpoužívanejšími čítačkami Amazon Kindle a čítačky značky Sony Reader a od marca 2010 sa k nim zaradila aj čítačka Nook kníhkupectva Barnes &amp; Noble.
Výhody a nevýhody.
Elektronické knihy majú v porovnaní s klasickými tlačenými knihami niekoľko výhody i nevýhody. Medzi výhody patrí napríklad skladnosť, nenákladná reprodukovateľnosť, arbitrárnosť ceny, možnosť dodatočných úprav, z nevýhod je to hlavne potreba špecifického zariadenia, ktoré je ale obvykle multifunkčné, zatiaľčo pri tlačených knihách je nevyhnutným tlačiarenské zariadenie, ktoré je monofunkčné.
Formáty elektronických kníh.
Elektronické knihy môžu byť v rôznych formátoch: 
Pre osobné počítače sa zvyčajne používa formát PDF - Portable Document Format, pre prenosné počítače a čítačky elektronických kníh sa dnes obvykle používa EPUB formát.
K dispozícií je veľké množstvo ďalších formátov, napríklad MOBI pre čítačku Amazon Kindle, PDB pre zariadenia značky Palm, HTML pre zariadenia s možnosťou pripojenia na internet a ďalšie.
Definícia podľa STN ISO 2789 (Informácie a dokumentácia. Medzinárodná knižničná štatistika. 2009).
Elektronická kniha alebo eKniha je "digitálny dokument, licencovaný alebo nelicencovaný, na ktorom prevláda text, ktorý možno prehľadávať, a na ktorý možno nazerať analogicky ako na tlačenú knihu (monografiu)". K tejto definícii sú pripojené nasledujúce poznámky: "1. Používanie eKníh v mnohých prípadoch závisí od zariadenia a/alebo špeciálneho prehliadača [reader] alebo zobrazovacieho softvéru [viewing software]. 2. eKnihy sa môžu používateľom vypožičať buď na prenosnom zariadení (prehliadače eKníh [eBook readers]), alebo zaslaním obsahu na používateľské PC na obmedzený čas. 3. Patria sem [aj] dizertácie v elektronickom formáte. 4. Patria sem [aj] dokumenty, ktoré knižnica reformátovala do digitálnej formy."
Norma STN ISO 2789 bola zrušená 1. mája 2022.
Bitka o Britániu (rozlišovacia stránka)

Bitka o Britániu môže byť:
Puding

Puding (angl. "pudding") je druh jedla z mlieka, vajec a múky. Podáva sa samostatne ako dezert, alebo je súčasťou iných jedál. 
Pudingy môžu mať príchuť vanilkovú, čokoládovú, smotanovo-vanilkovú, banánovú, jahodovú, malinovú, kokosovú, mandľovú, karamelovú…
Iné projekty.
Martin Brezina

Martin Brezina (* 25. máj 1927 - † 13. november 1987) bol slovenský astronóm a prvý redaktor slovenského astronomického časopisu KOZMOS. V 40tych rokoch 20. storočia pôsobil v Divadelnom súbore Jonáša Záborského v Prešove spolu s vtedajšími známymi ochotníkmi: Alexandrom Kautnikom a Františkom Kmecom pod vedením Antona Prídavku - vtedajšieho riaditeľa prešovského štúdia rozhlasu.
William Robert Brooks

William Robert Brooks (* 11. jún 1844 - † 3. máj 1921) bol americký astronóm anglického pôvodu, ktorý sa preslávil objavmi komét. Počas 29 rokov pozorovaní objavil 24 nových komét. Bol priekopníkom využitia fotografie v astronómii. Vyznamenaný Lalandovou medailou Parížskej AV (1904).
Dirk Brouwer

Dirk Brouwer (* 1. september 1902, Rotterdam, Holandsko – † 31. január 1966, New Haven, Connecticut, USA) bol americký astronóm, ktorý sa zaoberal nebeskou mechanikou. Významné sú jeho teórie týkajúce sa pohybov umelých družíc.
Ernest William Brown

Ernest William Brown (* 29. november 1866 - † 23. júl 1938) bol britsko-americký astronóm a matematik, ktorý sa venoval nebeskej mechanike. V roku 1919 vytvoril novú analytickú teóriu a vypočítal nové tabuľky pohybu Mesiaca.
Christian Leopold von Buch

Christian Leopold von Buch (* 25. apríl 1774 - † 4. marec 1853) bol nemecký astronóm, geológ a paleontológ, ktorý sa zaoberal problematikou vzniku zemetrasení vo vzťahu k tektonike Zeme.
Rebeka Lešková

Rebeka Lešková (* 3. september 1773, Vyšná Slaná – † 16. november 1856, Kiskőrös, Maďarsko) bola slovenská poetka, dcéra slovenského barokového spisovateľa Martina Laučeka, sestra zberateľky ľudovej poézie Zuzany Šafárikovej, teta spisovateľa, prekladateľa a zberateľa Imricha Laučeka, manželka spisovateľa, redaktora a filológa Štefana Leška, príbuzná básnika, prozaika a dramatika Daniela Jonatána Záboja Laučeka.
Životopis.
Narodila sa v rodine slovenského barokového náboženského spisovateľa Martina Laučeka a jeho manželky Zuzany rodenej Šebökovej ako jedna z deviatich dcér (mala ešte päť bratov). Vzdelanie získala v Skalici. Žila vo Vyšnej Slanej, v rokoch 1783 – 1792 v Skalici, neskôr so svojím manželom žila v rokoch 1792 – 1793 v Křižliciach, v roku 1793 v Krabšiciach, v rokoch 1794 – 1798 v Prahe, v rokoch 1798 – 1810 v Dunaegyháze a od roku 1810 v Kiskőrösi.
Tvorba.
Bola jednou z prvých slovenských poetiek. Stala sa členkou "Puchmajerovej družiny" a spolupracovala s Josefom Dobrovským. Venovala sa písaniu vlastnej poézie, ale taktiež zostavovala ľudové piesne, ktoré využil neskôr Ján Kollár pri zostavovaní svojej zbierky "Národné spievanky".
Tomáš Přibyl

Tomáš Přibyl (* 18. marec 1975, Brno) je český publicista a autor literatúry faktu a odborník v oblasti informačných technológií.
Absolvoval Podnikateľskú fakultu pri VUT Brno, kde postupne získal tituly bakalár a inžinier.
Už počas štúdia (1999) začal pracovať ako konzultant v oblasti informačnej bezpečnosti (antivírusové programy, šifrovanie dát, elektronický podpis, ochrana pred hackermi, bankové podvody a pod.). V roku 2005 odišiel na rodičovskú dovolenku so synom Markom, počas ktorej aj naďalej pracuje v oblasti informačnej bezpečnosti na voľnej nohe ako nezávislý konzultant. Okrem toho pôsobí ako Media &amp; Education Specialist v Českej kozmickej kancelárii.
Jeho koníčkom je kozmonautika a všetko, čo s ňou súvisí. Publikoval takmer 3000 článkov v novinách a časopisoch v Česku i v zahraničí. Pripravil alebo sa podieľal na niekoľkých výstavách, usporiadal stovky prednášok pre verejnosť, jeho hlas pravidelne znie na rádiových vlnách (napr. Český rozhlas Brno, Rádio Proglas, BBC).
Za publicistickou a žurnalistickou činnosť v oblasti kozmonautiky získal v roku 2002 prestížnu Cenu mesta Brna ako jej najmladší laureát v histórii.
V roku 1998 absolvoval kozmonautický výcvik v Belgicku a Nemecku v rámci medzinárodného projektu West In Space.
Dielo.
Podieľal sa tiež na príprave vystrihovacích modelov raketoplánu Atlantis (Betexa, 1999) a lunárneho modulu (Betexa, 2002).
Daewoo Espero

Daewoo Espero, v Španielsku známe aj ako "Aranos", bol automobil juhokórejskej automobilky Daewoo Motors vyrábané v rokoch 1990 až 1997. Technicky bolo založené na platforme GM J s rozdielnou karosériou od Bertone. Bolo vybavené motorom "Daewoo 1,5" a "1,8" alebo "2,0 l Family II" od spoločnosti Holden. V roku 1997 ho nahradili modely Daewoo Nubira a Daewoo Leganza.
Samuel Piasecký

Samuel Piasecký (* 31. október 1984, Košice) je slovenský reprezentant v športovej gymnastike. Jeho osobným trénerom je Martin Zvalo. Žije v Bratislave. Je členom klubu Dukla Banská Bystrica od roku 2011 a od júna roku 2011- 2016 slúžil ako profesionálny vojak. Je ženatý a má štyroch synov. Dnes má vlastnú gymnastickú akadémiu v Malackách.
New Orleans

New Orleans je mesto v americkom štáte Louisiana. Je to významné a hlavné prístavné mesto Spojených štátov. Celková rozloha mesta je , z toho pevnina a voda . Žije tu okolo 455 tisíc obyvateľov. Mesto s aglomeráciami tvorí metropolitnú oblasť, kde žije 1,32 milióna obyvateľov. Mesto je pomenované po vojvodovi z Orleans, ktorý vládol ako regent miesto neplnoletého Ľudovíta XV. v rokoch 17151723.
Normatívny systém

Normatívny systém je súbor hodnôt, ktorý reguluje ľudské správanie pričom sú tieto hodnoty vyžadované normami.
Normy tak plnia funkciu ochrany ale aj nástroja realizácie hodnôt. Medzi najznámejšie súbory hodnôt a teda aj noriem patrí právo, morálka, politika či technické normy. Zásadne sa rozlišujú právne a neprávne normatívne systémy. Na rozdiel od právnych, neprávne systémy používajú iné prostriedky donútenia než štátne donútenie, nemajú vopred ustanovenú či štátom záväzne vyžadovanú
formu a na rozdiel od monizmu práva sa realizuje formou normatívneho pluralizmu.
Monizmus práva

Monizmus práva vyjadruje jeden z predpokladov právnej istoty, ktorým je požiadavka, aby v štáte platilo len jedno právo. 
Táto požiadavka nenaráža na situácie, kedy sú jednotlivé právne normy obsiahnuté vo viacerých právnych predpisoch, ale skôr vyjadruje podmienku, aby si jednotlivé právne predpisy nekonkurovali. Príkladom nie monizmu, ale napríklad dualizmu práva, by bola situácia, keď má jeden štát dve platné ústavy, ktoré si navzájom odporujú.
Diskotekár

Dídžej (diskdžokej, DJ, diskotekár ; anglicky "disc jockey", DJ, prípadne neformálne deejay) je osoba, ktorá hrá vopred pripravenú hudbu pre publikum. Pôvodne slovo "disc" odkazovalo na gramofónové platne, nie na neskoršie nahrávky na kompaktných diskoch. Dnes tento termín zahŕňa všetky druhy prehrávania hudby bez ohľadu na použité médium.
Existuje niekoľko typov dídžejov. Rozhlasoví dídžeji či moderátori uvádzajú a prehrávajú hudbu, ktorá je vysielaná prostredníctvom AM, FM, krátkovlnných, digitálnych alebo internetových rozhlasových staníc. Kluboví dídžeji vyberajú a hrajú hudbu v zábavných podnikoch, baroch, nočných kluboch, na diskotékach alebo na párty, rave podujatiach či štadiónoch. Hip-hopoví dídžeji vyberajú a prehrávajú alebo spájajú hudbu z rôznych singlov hudbu použitím mixážneho pultu s vokálnou podporou jedného alebo aj viacerých MC/raperov, tiež vykonávajú scratching na vytvorenie perkusívnych zvukov a často sú hudobnými producentmi, ktorí používajú sampling na vytvorenie sprievodného zvuku hudobných nástrojov pre nové skladby. V reggae je dídžejom vokalista, ktorý rapuje, toastuje alebo rozpráva počas vopred nahranej rytmickej skladby. Podľa vypracovaných štúdií z roku 2012 je na svete 1¼ milióna profesionálnych dídžejov.
Advanced Crew Transportation System

Advanced Crew Transportation System skratka ACTS (doslova "Pokročilý prostriedok na prepravu posádky") je pracovný názov pre štúdiu novej pilotovanej kozmickej lode, ktorú má v rokoch 2006 – 2008 spoločne vypracovať Európska kozmická agentúra s Ruskou kozmickou agentúrou. Japonská kozmická agentúra JAXA vyjadrila predbežný záujem o pripojenie sa k projektu, ak bude účasť ESA istá. ACTS by mala mať modulárny design známy z ruských Sojuzov a umožňovať pilotované lety (3 – 4 člennej posádky) nielen na LEO ale aj k Mesiacu alebo iným objektom Slnečnej sústavy. Projekt je istou konkurenciou amerického Crew Exploration Vehicle, ku ktorému neboli medzinárodní partneri prizvaní, ale zároveň by umožnil nezávislý prístup na ISS a k pilotovaným lunárnym misiám. Ak bude projekt v roku 2008 schválený ministerskou konferenciou členských štátov ESA a ostatnými partnermi, prvý ACTS by mohol štartovať v rokoch 2012 – 2014.
Štruktúra ACTS.
Na rozdiel od amerického projektu Crew Exploration Vehicle, ktorý bude mať pravdepodobne len dve sekcie (prístrojovú a obytnú, ktorá bude slúžiť tiež ako návratový modul), ACTS má mať podobne ako osvedčené ruské Sojuzy sekcie tri: prístrojovú, obytnú a návratovú. Tým sa znížia nároky na obytnú sekciu (nebude musieť byť schopná návratu do atmosféry) a tým aj hmotnosť celej lode. Zároveň sa pre prístrojovú a obytnú sekciu budú môcť využiť technológie vyvinuté v ESA pre automatickú loď ATV alebo vesmírne laboratótium Columbus.
Lunárne pilotované misie.
Vzhľadom k faktu, že pre štarty ACTS by sa mali využívať existujúce nosiče, ktoré sú k dispozícii ESA a v Rusku, hmotnosť celého systému je pomerne obmedzená. K cestám na nízku obežnú dráhu by mala byť dostatočná (t. j. ACTS by malo dostatok paliva na dosiahnutie napr. ISS), ale už vôbec nie pre misie na Mesiac. Tento problém by sa mal riešiť podobne ako u navrhovaného systému CEV, teda vynesením dodatočného pohonného stupňa inou raketou a spojenie oboch na obežnej dráhe. Prípadný pristávací modul by potom mohol byť automaticky navedený podobnou procedúrou na dráhu okolo Mesiaca, kde by sa s ním ACTS spojila – táto stratégia by umožnila flexibilitu využívaných lunárnych modulov.
Tráčtina

Tráčtina je mŕtvy indoeurópsky jazyk používaný starovekými Trákmi v Trácii, na niektorých egejských ostrovoch a v severozápadnej Malej Ázii (Bytýnia, Paflagónia, Mýzia).
Jeho príbuzenské vzťahy sú sporné, najčastejšie sa považuje za príbuzný s dáčtinou.
Frýgičtina

Frýgičtina je mŕtvy indoeurópsky jazyk. Bol to jazyk, ktorým hovorili Frýgovia vo Frýgii (severozápadná Malá Ázia) a priľahlých oblastiach. Príbuzenské vzťahy jazyka sú sporné.
Nápisy, písané špeciálnou frýgskou abecedou založenou na gréckej abecede, pochádzajú z 8. storočia pred Kr. až 1. stor. pred Kr. Z obdobia 1. stor. pred Kr. až 4. stor. po Kr. pochádzajú nápisy písané už gréckou abecedou. V 5. až 7. storočí ešte jazyk existoval prinajmenšom v hovorenej podobe, potom vymrel.
Pelasgičtina

Pelasgičtina je mŕtvy neklasifikovaný jazyk, spravidla považovaný za predindoeurópsky alebo indoeurópsky jazyk. Je to jazyk, ktorým hovorili Pelasgovia, čo boli predgrécki obyvatelia na juhu Balkánu.
Sporné je nie len zaradenie jazyka, ale aj, či to bol jeden jazyk alebo viacero jazykov.
Ilýrčina

Ilýrčina alebo zriedkavo illýrčina je mŕtvy indoeurópsky jazyk, ktorým hovorili najmä Ilýri (v dnešnom západnom Balkáne, čiže v Albánsku, Čiernej Hore, Bosne a Hercegovine a Chorvátsku). Hovorili ním ale napríklad aj Messapovia v Apúlii. Používal sa cca od 500 pred Kr. do cca 500 po Kr.
Tradične, najmä v Albánsku, sa ilýrčina vzhľadom na geografickú polohu považuje za predchodcu dnešnej albánčiny, pri bližšom preskúmaní je to však nepravdepodobné, pretože ilýrčina bol (pravdepodobne) kentumový jazyk, kým albánčina je satemový jazyk. Albánčina sa naopak javí ako výsledok vplyvu viacerých jazykov a príbuznosť je možná skôr s tráčtinou.
Skýtsko-sarmatské jazyky

Skýtsko-sarmarské jazyky alebo skýtske jazyky bolo zoskupenie iránskych jazykov.
Systematicky patria medzi staroiránske jazyky, severovýchodné iránske jazyky, ako aj skýtske jazyky v širšom zmysle (čo je zoskupenie skýtsko-sarmatských jazykov a sackých jazykov). Vyvinula sa z nich osetčina.
Hovorili nimi skýtsko-sarmatské kmene v severnom Počiernomorí, Poazoví a severnom Kaukaze, napríklad Skýti, medzi 800 pred Kr. až 1000 po Kr.
Delia sa spravidla chronologicky (od najstaršieho po najnovší):
Forma práva

Forma práva je štátom uznaná a vopred definovaná podoba súborov právnych noriem.
Štát spravidla ústavou a zákonmi definuje tieto formy z hľadiska ich prijímania ako aj
ich realizácie. Z hľadiska právnej istoty sa tak definuje čo je záväzné a kto a za akých podmienok má právo takéto záväzné predpisy vydávať.
Príkladom môže byť ustanovenie Ústavy Slovenskej republiky v článku 68 - "Vo veciach územnej samosprávy môže obec vydávať všeobecne záväzné nariadenia".
Právny poriadok

Právny poriadok je súbor právnych noriem platných v konkrétnej spoločnosti (najmä v určitom štáte). Ide tak o zužujúci pojem k právnemu systému aj keď názory právnej teórie a právnej filozofie sa v tomto ohľade rôznia a dnes už skôr prevláda názor, že ide o pojmy synonymné.
Najvýznamnejšie miesto v právnom poriadku patrí ústave štátu, prípadne aj ďalším ústavným zákonom, od ktorých odvodzujú svoju legalitu aj ostatné právne predpisy - zákonné nariadenia vlády, vyhlášky a iné všeobecne záväzné predpisy. Medzi jednotlivými právnymi predpismi musí byť určitá hierarchia záväznosti a všetky musia byť v súlade s ústavou.
Arabské písmo

Arabské písmo je nepravé spoluhláskové písmo, ktoré sa používa na zápis arabčiny a ďalších semitských aj nesemitských jazykov. Považuje sa za druhé najrozšírenejšie písmo sveta hneď po latinke. Patrí medzi písma, ktoré majú pôvod v aramejskom písme.
Keďže Korán, posvätná kniha islamu, je písaný arabským písmom, šírenie viery prispelo aj k šíreniu arabského písma. Na zápis nesemitských jazykov, napríklad perzštiny, urdčiny, kónkánčiny, malajčiny alebo turkických jazykov (azerbajdžančina, kazaština, ujgurčina), sa písmená často prispôsobovali.
Charakteristika.
Arabské písmo sa píše sprava doľava a stránky v arabských knihách a novinách za sebou nasledujú v opačnom smere ako v knihách písaných latinským písmom.
Arabské písmo patrí medzi spoluhláskové písma, čo znamená, že jednotlivé písmená sú spoluhláskové, aj keď niektoré z nich môžu označovať napr. dlhé samohlásky. Arabská abeceda má 28 písmen. Spolu so základnými písmenami sa používa aj množstvo diakritických znamienok, vo väčšine textov sa však používa len časť z nich.
Arabské písmo je kurzívne – jeho tlačená podoba zobrazuje rukopisné tvary. Neexistujú rozdiely medzi veľkými a malými písmenami, aké existujú napr. v latinke. Typickou charakteristikou arabského písma je, že jednotlivé písmená majú rozličné tvary v závislosti od pozície v slove. Okrem samostatného tvaru rozoznávame počiatočný (iniciálny), stredový (mediálny) a koncový (finálny) tvar písmen.
Druhy arabského písma.
Arabské písmo možno rozdeliť jednak geograficky (vlastné arabské písmo, perzské písmo, afganské písmo, malajské písmo atď.) a jednak historicko-typograficky nasledovne:
Znaky arabského písma.
Grafémy arabského písma sú nasledovné:
Transkripcia arabčiny používaná na slovenskej Wikipédii sa nachádza v .
Urbain Le Verrier

Urbain Jean Joseph Le Verrier (* 11. marec 1811, Saint-Lô, Francúzsko – † 23. september 1877, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky astronóm a matematik, špecializujúci sa na nebeskú mechaniku.
Le Verrier je známy svojím objavom planéty Neptún, ktorý vykonal iba s použitím znalostí nebeskej mechaniky a poznámok z astronomických pozorovaní. Na radu Araga, vykonal výpočty, a objasnil tým odchýlky v pohybe planéty Urán po svojej dráhe. Keďže už v tom čase kolovali dohady, že Urán môže rušiť pri obehu nejaká neznáma planéta, podujal sa Le Verrier vypočítať približné miesto, kde by sa mala nachádzať. V rovnakom čase sa o to pokúšal aj John Couch Adams, vtedy neznámy anglický študent. Len čo Le Verrier dokončil svoje výpočty, zaslal ich do Berlínskej hvezdárne nemeckému astronómovi Gallemu. Ten planétu našiel v súhvezdí Vodnár, asi jeden stupeň od miesta predpovedaného výpočtami. Le Verrier vedel totiž o presných mapách oblohy, na ktorých pracoval Bessel a vedel, že podľa nich sa hľadaná planéta (hviezdna veľkosť asi 8 mag.) ľahšie nájde, ako pomocou starých nepresných a neúplných máp. Adamsov neúspech bol podmienený hlavne tým, že chýbali presné mapy oblohy a o jeho prácu nejavil jeho profesor záujem.
Le Verrier sa zaoberal aj dráhovými poruchami Merkúra. Takisto, ako v prípade Uránu, vyslovil názor, že ich spôsobuje neznáma planéta obiehajúca medzi Merkúrom a Slnkom predbežne nazvaná Vulkán. Pozorovania, ktoré nasledovali, nepotvrdili žiadnu planétu v tejto oblasti. Celý problém sa podarilo objasniť v roku 1915 Albertovi Einsteinovi sformulovaním svojej všeobecnej teórie relativity. 
Le Verrier získal v rokoch 1868 a 1876 Zlatú medailu Kráľovskej astronomickej spoločnosti
Meno Le Verrier dostali 2 krátery na Mesiaci a Marse, prstenec okolo Neptúna a asteroid 1997 Leverrier.
Právny systém

Právny systém je jeden z normatívnych systémov v spoločnosti. Je to zoskupenie a usporiadanie právnych noriem, právnych inštitútov a právnych odvetví vlastného, konkrétneho poriadku v danom štáte.
Právny systém pozostáva jednak z právnych noriem a jednak z väzieb medzi nimi. Tieto väzby sú pre systém určujúce rovnako ako normy samotné, lebo definujú charakter noriem a tak aj štruktúru systému. Väzby možno definovať podľa rôznych kritérií. Základným je definovanie právnych
noriem podľa právnej sily.
Podľa právnej sily sú právne normy usporiadané jednak vertikálne (hierarchicky – od ústavy cez zákony a právne predpisy nižšej právnej sily než zákon) a jednak horizontálne. Horizontálnu štruktúru tvoria jednotlivé úrovne, kde sú predpisy usporiadané vedľa seba. To znamená, že pri stanovenej hierarchii sú si predpisy na tej istej úrovni rovné (Občiansky zákonník a Trestný zákon sú vertikálne pod Ústavou SR a horizontálne vedľa seba).
Pri širšom chápaní pojmu právny systém pod neho môžeme zahrnúť aj štátne inštitúcie
či súdy ako orgány tvoriace tento systém a zabezpečujúce jeho stabilitu a efektívnosť.
Triedenie právnych systémov.
Právne poriadky jednotlivých štátov sú charakterizované svojimi osobitnými znakmi, ale súčasne sa vyznačujú prvkami, ktoré sú blízke alebo v niektorých prípadoch aj zhodné s právnymi poriadkami iných štátov. Táto podobnosť, respektíve zhoda, vzniká predovšetkým v dôsledku spoločného historického vývoja, geografickej polohy a rovnako tak aj v dôsledku ekologických, ekonomických a etnických podmienok. Vďaka tomuto vzájomnému ovplyvňovaniu a určitej podobnosti možno právne systémy zaradiť do širších zoskupení – právnych rodín (veľkých právnych systémov), pričom hlavnými právnymi rodinami sú:
Skýtske jazyky

Skýtske jazyky môže byť:
Skýtčina

Skýtčina môže byť:
DJ

DJ môže byť:
Správne právo

Správne právo, administratívne právo alebo právo verejnej správy je osobitné odvetvie (mimoiných aj slovenského) verejného práva, ktoré zahŕňa verejnoprávne normy upravujúce organizáciu a činnosť verejnej správy, vrátane administratívnoprávnych vzťahov, ktoré vznikajú medzi správnymi orgánmi a fyzickými osobami, právnickými osobami a medzi správnymi orgánmi navzájom. Tieto vzťahy majú spravovací charakter a zakladajú sa na nerovnosti subjektov, pričom správny orgán je vždy nadriadeným subjektom vzťahu.
Predmetom správneho práva je verejná správa, ktorej základnými zložkami sú štátna správa, územná a záujmová samospráva a tzv. ostatná verejná správa, ktorú prevažne vykonávajú verejnoprávne korporácie.
Systém správneho práva.
Správne právo sa podľa obsahu delí na normy všeobecné a osobitné:
Ďalším delením je delenie na správne právo hmotné a procesné: 
Pramene správneho práva.
Prameňom správneho práva sú všeobecne záväzné právne predpisy, ktoré sú vydané štátnymi alebo štátom splnomocnenými orgánmi, a ktoré obsahujú aspoň jednu právnu normu správneho práva (správnu normu), ktorá upravuje vzťah výkonu verejnej správy (spravovacieho charakteru).
Na Slovensku sa rozlišujú tieto druhy prameňov správneho práva:
Normatívny správny akt je podzákonným, všeobecne záväzným právnym predpisom, ktorého pôvodcom je orgán výkonnej moci, preto ho považujeme za prameň správneho práva. Normatívnym správnym aktom sú:
Individuálny správny akt je vydávaný orgánom verejnej správy, ale nie je prameňom správneho práva. Zaväzuje len konkrétnu osobu v konkrétnom prípade, teda nevyvoláva právne záväzky voči ďalším osobám, a nie je určený na opakované použitie.
Kodifikácia.
Špecifikom správneho práva je, že ako celok nie je kodifikované. Jeho nekodifikovateľnosť ovplyvňujú hlavne početnosť právnych noriem, početnosť, rôznorodosť a dynamika (časté zmeny) vzťahov obsiahnutých v administratívnoprávnych normách. V správnom práve hmotnom na rozdiel od hmotnoprávnych noriem ďalších základných právnych odvetví (napr. občianske a trestné právo hmotné) neexistuje unifikujúci zákon, tzv. kódex. Normy správneho práva hmotného sú preto obsiahnuté v desiatkach zákonov pre jednotlivé odvetvia verejnej správy. Zároveň tak tvoria čo do počtu a rozsahu aj najväčšiu časť slovenského práva. Príkladom rozsahu sú tieto zákony z jednotlivých oblastí verejnej správy: 
Naproti tomu správne právo procesné je čiastočne kodifikované Správnym poriadkom – zákonom Národného zhromaždenia ČSR č. 71/1967 Zb. o správnom konaní.
Prameň práva

Prameň práva je zdroj poznania a existencie práva chápaný v materiálnom a formálnom zmysle. Patria sem právne predpisy (zákony a pod.), právne obyčaje, súdne precedensy a medzinárodné dokumenty (zmluvy i zásady).
Prameň práva v materiálnom zmysle.
V materiálnom zmysle (hovoríme o materiálnych prameňoch práva) sú prameňom práva podmienky života spoločnosti, ktoré ovplyvňujú tvorbu práva. Takýmito kauzami môžu byť geografické, medzinárodno-politické, demografické, technologické, historické podmienky, ideologické záujmy, morálne presvedčenie, a pod. Sú to rôzne svetové, národné, spoločenské a regionálne impulzy, udalosti a skutočnosti, prírodné, demografické, ekonomické, politické, ekologické a iné podmienky života spoločnosti, ktoré majú vplyv na vytváranie nových resp. dotváranie a zmenu už existujúcich právnych pravidiel, a z ktorých tvorba práva vychádza. Materiálne pramene práva poskytujú odpoveď na otázku, odkiaľ sa právo v spoločnosti vzalo. Ako príklad môžeme uviesť materiálne pramene v oblasti práva poisťovníctva. Zákony upravujúce oblasť poisťovníctva nie sú prijímané len tak, bez dôvodu. Ich zmysel a účel určuje určitá udalosť, skutočnosť, ktorá potrebu ich prijatia vyvoláva. Napríklad, skutočnosť, že existujú dopravné nehody a katastrofy spôsobilé privodiť veľké škody či už na majetku, ale aj na zdraví, životoch a na životnom prostredí, je materiálnym prameňom (aj) v oblasti poisťovníctva. Spoločnosť na tieto skutočnosti nevyhnutne reaguje, keďže má záujem na odškodnení obetí, resp. na tom, aby sa škody minimalizovali a aby nevznikol stav, že za škody nezodpovedá nikto. Ďalší príklad na materiálny prameň práva súvisí s aktuálnym globálnym problémom terorizmu. Právne normy na ochranu spoločnosti pred teroristickými útokmi, ako sú napríklad sprísňujúce sa pravidlá leteckej dopravy, obmedzenia pohybu alebo vstupu v osobitne chránených letiskových priestoroch a pod., pramenia z tohto vysoko škodlivého rozmáhajúceho sa globálneho fenoménu.
Prameň práva vo formálnom zmysle.
Vo formálnom zmysle je prameňom určitá konkrétna forma práva, v ktorej sú obsiahnuté platné právne normy. Práve publikáciou právneho predpisu v ustanovenej vonkajšej forme získavajú pravidlá správania sa charakter všeobecne záväzných právnych noriem, ktoré v prípade ich nerešpektovania štát môže vynútiť. Formálne pramene práva odpovedajú na otázku čo je právo. Tu rozlišujeme najmä:
pričom posledné tri majú okrem anglo-amerického právneho systému skôr postavenie pomocných foriem a to najmä pri tvorbe, aplikácii a výklade práva. V kontinentálnom právnom systéme rozhodnutia súdov a iné individuálne právne akty nie sú prameňom práva, pretože nevyvolávajú právne účinky voči iným osobám, t. j. vzťahujú sa len na výlučne vymenované osoby a nespĺňajú požiadavku všeobecnosti, a nie sú určené na opakované použitie, ich vykonaním právo skonzumuje.
Prameň práva v gnozeologickom zmysle.
Pramene poznania práva, resp. pramene práva v gnozeologickom zmysle vyjadrujú súhrn všetkých informácií o práve. Môžeme ich získať ako:
Monizmus

Monizmus môže byť:
Ústavný zákon

Ústavný zákon je zákon právnej sily ústavy. Ak je ústava písaná, tak je tvorená ústavnými zákonmi.
Spolu tak tvoria základný prameň ústavného práva a tým aj základný prameň práva
v štáte a predstavujú normy najvyššej právnej sily. Prostredníctvom ústavných zákonov sa teda vykonávajú aj zmeny v ústave.
Keďže Ústava Slovenskej republiky je ústavou rigidnou, na jej zmenu treba prijatie ústavného zákona, čo vyžaduje schválenie trojpätinovou väčšinou Národnej rady SR.
Príkladom môže byť základné znenie zatiaľ posledného ústavného zákona: 
"V čl. 78 ods. 3 v prvej vete sa na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová: 
"možno však prejednať priestupok, o ktorom to ustanoví zákon" 
Národná rada môže rozhodnúť o tom, či je predmetná úprava natoľko závažná, 
že je nutné ju upraviť formou ústavného zákona.
Samotná ústava však túto formu vyžaduje explicitne v prípade vstupu
Slovenskej republiky do štátneho zväzku s iným štátom (alebo vystúpenia z neho)
pričom ešte takýto ústavný zákon musí byť potvrdený referendom. Tiež v prípade zmeny hraníc Slovenskej republiky(čl.3 (2))
V minulosti mali podobu ústavného zákona napríklad aj dekréty česko-slovenského prezidenta.
Anatolij Vasilievič Ivanov

Anatolij Vasilievič Ivanov (* 26. jún 1934 Leningrad, Sovietsky zväz – † 2. apríl 2012, Viedeň, Rakúsko) bol ruský sólový bubeník, hudobný skladateľ a dirigent.
Bol prednostom Ruského združenia bubeníkov, členom "Percussive Arts Society" a Spoločnosti ruských autorov. Učil na konzervatóriu N. A. Rimski-Korsakova v Petrohrade a bol jedným z najznámejších pedagógov ruskej školy bicích nástrojov.
Život.
Študoval hru na klavír a bicie nástroje na Leningradskom konzervatóriu. V roku 1957 absolvoval skúšku u Alexeja Ivanoviča Soboleva (rus. Алексей Иванович Соболев) a Vasilia Jevseviča Osadčuka (rus. Василий Евсеевич Осадчук).
Od roku 1952 pracoval v štátnom ruskom ľudovom orchestri a v džezovom orchestri. Od roku 1964 pracoval pod vedením Jevgenija Mravinského a Juriho Temirkanova ako sólista bubeník a vodca hlasov bicích nástrojov v orchestri Leningradskej filharmónie.
V šesťdesiatych rokoch vytvoril program pre súbor bicích nástrojov. V roku 1996 napísal metodickú prácu ""Играйте в ансамбле ударных инструментов!" ("Hrajte v súbore bicích nástrojov!"). V roku 1989 založil súbor bicích nástrojov "Виват, ударные!"(„Vivat bicie!“), ktorý bol v deväťdesiatych rokoch úspešný s veľkým počtom koncertov Ivanovových vlastných kompozícií a s jeho aranžmánmi klasickej hudby.
Diela.
K jeho dielam patria hudobné diela pre ruský ľudový orchester, Jazz orchester, súbor bicích nástroj, diela pre vibrafón, xylofón, celestu, flautu, klavír s orchestrom, bubon, koncert pre súbor túb, sedem hudobných diel pre bubon s klavírom atď . Jedno z jeho najdôležitejších diel je transkripcia "Album pre deti" Pjotra Iljiča Čajkovského pre súbor bicích nástrojov, ktorá bola uverejnená v roku 1995.
Literatúra.
Anatolij V. Ivanov: Vzgljad iz orkestra ("Взгляд из Оркестра ", slovensky: Pohľad z orchestra), Svätý Peterohrad, Garmonija, 2004 ISBN 5-9268-0295-4.
Grécke divadlo

Grécke divadlo je antické grécke divadlo a novodobé grécke divadlo.
Antické grécke divadlo.
Divadlo (dráma) vzniklo v Grécku v súvislosti s kultovými oslavami boha Dionýza, ktoré sa postupne premenili na každoročné oslavy s predstaveniami tragédií a komédií v podobe súťaže.
V Gréckej dráme bola najviac zastúpená tragédia a komédia. Tragédia sa vyvinula z dithyrambu. 
Medzi najznámejších tvorcov tragédie patrili: Aischylos, Euripides a Sofokles. Komédia sa vyvinula z improvizovaných falických piesní kommos. Medzi najznámejších tvorcov starej atickej komédie patril Aristofanes, novej atickej komédie Menandros. 
Hrávalo sa v prírodných divadlách (theátron) na návrší. Samotný divadelný priestor malo časti: budova (skéné), proscénium, orchestre a polkruhovité stupňovité hľadisko. Prvé kamenné divadlo stálo v Aténach, ďalšie vznikli v Epidaure a Efeze. 
Spočiatku hrali len dvaja herci, Sofokles zaviedol tretieho. Ženské roly hrali muži. Hralo sa v slávnostných kostýmoch s maskami. 
Novodobé grécke divadlo.
Vzniklo pod vplyvom tureckej kultúry. Prvé novogrécke divadlo vzniklo v Aténach v roku 1839 a spôsobilo rozvoj gréckej dramatiky. Ďalším medzníkom bol vznik Novej scény a Gréckeho kráľovského divadla v 
Aténach. Po druhej svetovej vojne bola snaha rekonštruovať klasickú antickú drámu v amfiteátroch. Významní súčasní dramatici sú N. Kazantzakis a J. S. Kambanellis.
Terpén

Terpény, terpenoidy alebo izoprenoidy sú prírodné zlúčeniny, hojne rozšírene v rastlinách ako ich sekundárne metabolity. Ich molekuly sú vybudované z dvoch alebo viacerých, reťazovito spojených molekúl izoprénu (C5H8).
Sám izoprén sa v prírode nevyskytuje, a všetky od neho chemicky odvodené látky sú v rastlinách v skutočnosti tvorené z fosforylovanej formy, väčšinou z izoprénu, izopentenyl pyrofostátu, v biochémii označovanej ako IPP, ktorá sa počas procesu syntézy zbavuje fosforu (presnejšie iónov anorganického fosfátu).
IPP vzniká z acetyl-CoA, ktorého hlavná biologická funkcia je inak oxidácia pyruvátu (kyseliny v Krebsovom cykle).
Rozdelenie terpénov.
Terpény rozdeľujeme podľa počtu spojených izoprénových jednotiek, z ktorých prirodzene vznikli na:
Výskyt a význam.
Terpény zahrňujú mnohé uhľovodíky, ako alkoholy, aldehydy, ketóny a kyseliny, sú obsiahnuté v siliciach, teda v éterických olejoch, získaných z rôznych častí rastlín destiláciou vodnou parou, lisovaním alebo extrakciou vhodnými rozpúšťadlami. Mnohé terpény majú liečivé účinky.
Rastliny ich používajú na odpudzovanie bylinožravcov ("Lamiaceae, Asteraceae").
Všetky terpenické alkoholy, aldehydy a ketóny sa vyznačujú príjemnou vôňou.