burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Citroën Autochenille

Citroën Autochenilles je typ terénnych automobilov vyrábaných francúzskou automobilkou Citroën. Boli skonštruované do extrémnych podmienok sneh, blato, piesok a strmé svahy. Na ich propagáciu vzniklo niekoľko expedičných výprav Citroën, kedy ako prvé automobily na svete prešli skrz Afriku a cez Himaláje do Číny a Hong-Kongu. Celkovo bolo vyrobených približne 6 500 kusov a vyše 3 500 kusov v licenciách, presné záznamy sa nezachovali.
Citroën-Kégresse-Hinsti.
Adolf Kégresse vyvinul polo-pásový automobil už v roku 1913 a o pár rokov skonštruoval polo-pásový automobil pre Ruského cára. Neskôr došlo k stretnutiu André Citroëna a Adolfa Kégressa. Citroën prejavil záujem o pásové automobily a videl v nich možnosť využitia pre armádu, vznikla tak dohoda medzi Citroënom a Kégressom, Citroën odkúpil práva na výrobu a Kégresse spolu s Jacquesom Hinstin dostali financie na výrobu a vývoj v spoločnosti Citroën.
V októbri roku 1920 vznikol prvý model z automobilu Typ A, nazvaný Type K1. Na rozdiel od celokovových tankových pásov boli tie automobilové z flexibilného pásu bez lopatiek z materiálu podobného gume. Na páse boli primontované lopatky alebo šípovité lopatky v prípade poľnohospodárskych vozidiel. Pás bol napnutý medzi dvoma kolesami a medzi nimi bolo umiestnených niekoľko podporných kolies pre vyššiu adhéziu. Celý pásový modul bol výkyvný vpred a vzad, na rozdiel od tankových pásov ktoré boli pevné. V podstate tak vytvorili náhradu pneumatiky so styčnou plochou viac ako meter (v závislosti od verzie). Tento pohon dostal názov Citroën-Kégresse-Hinstin. Automobil bol prvýkrát demonštrovaný vo Francúzskych Alpách, a v roku 1921 už schádzali prvé sériové kusy z výrobnej linky. Automobil dosahoval rýchlosť /h.
V minulosti sa pokúšalo viacero bádateľov prekonať Saharu automobilom. V roku 1919 bol použitý polo-pásový automobil s pásmi podobným tanku. Výprava skončila katastrofou. V reakcií na túto udalosť sa Citroën rozhodol prejsť novým automobilom s polo-pásovým pohonom. Úspešne sa mu podarilo prejsť saharskú púšť tam a späť v Saharskej výprave.
Armáda.
Pre armádu vzniklo v rokoch 1923 a 1928 niekoľko modelov s motormi z automobilov C4 a C6. Automobily boli typu P107, P17 a P19. Vznikla aj pancierovaná protitanková verzia s vežou s motorom z C6. Polo-pásové automobily sa stali základom pre výrobu neskoršieho amerického M3 Half-track, použitého v druhej svetovej vojne a nemeckých SdKFZ 251 HKl zvaného "Hakl". Tie ale boli vybavené kovovými pásmi.
Automobil B2 bol použitý v Saharskej výprave a vo výprave La Crosiére Noire. Automobily C4F P17 a C6F P19 boli použité v La Crosiére Jaune. A 3 kusy P15 pre admirála Byrda. Armádne modely boli M23 a M28.
Modely.
Modely pre priemysel, poľnohospodárstvo a armádne využitie
Špeciálne automobily, malosériová výroba neboli určené na predaj
Automobily výhradne pre armádu
Uster

Uster je mesto, ktoré sa nachádza v severovýchodnom Švajčiarsku v kantóne Zürich. Je aj hlavným mestom okresu Uster. Uster je tretím najväčším mestom kantónu Zürich s vyše 32-tisíc obyvateľmi. 
Význam mesta prudko stúpol po postavení železničnej siete S-Bahn Zürich.
Emfyzém

Emfyzém je abnormálne nahromadenie vzduchu v istých častiach tela
KINEX BEARINGS

KINEX BEARINGS je akciová spoločnosť, ktorá patrí medzi významných dodávateľov valivých ložísk pre rôzne segmenty priemyslu. Je súčasťou priemyselnej skupiny CK Birla Group a v súčasnosti dodáva svoje produkty do viac ako 80 krajín sveta. Je na prvom mieste medzi dodávateľmi špeciálnych ložísk pre textilný priemysel a zároveň jedným z najväčších európskych výrobcov valčekových ložísk pre koľajové vozidlá. Poskytuje komplexné služby aj v oblasti výskumu a vývoja valivých ložísk.
História.
Zo všetkých závodov skupiny má najdlhšiu tradíciu závod v Bytči, ktorého vznik sa spája s rokom 1906. Začiatok výroby valivých ložísk na území Slovenska sa datuje do roku 1950 kedy bolo v závode v Kysuckom Novom Meste vyrobené prvé ložisko na Slovensku.
Od svojho vzniku prešli závody skupiny historickým vývojom a výroba ložísk sa technologicky a organizačne stabilizovala.
Dnes je skupina so svojím rozsiahlym výrobným programom významným svetovým výrobcom valivých ložísk.
Segmenty.
Automobilový priemysel.
KINEX BEARINGS vyrába štandardné a špeciálne ložiská používané v jednotlivých uloženiach agregátov motorových vozidiel.
"Použitie ložísk:"
"Výrobky:"
Železničný priemysel.
Začiatok produkcie v segmente jednoradových guľôčkových ložísk pre koľajové vozidlá sa datuje na rok 1959.
V súčasnosti patrí KINEX BEARINGS patrí popredných dodávateľov ložísk pre nápravy koľajových vozidiel na európskom trhu a disponuje oprávneniami pre dodávky rôznych produktov pre použitie v železničnom priemysle aj v iných krajinách. Výroba jednoradových guľôčkových ložísk používaných v železničnom priemysle je zabezpečovaná v súlade s požiadavkami európskych štandardov EN 12080. 
&lt;br&gt;Ponúka taktiež dodávky nápravových jednotiek pre nákladné vagóny so zaťažením 22,5 tony a 25 ton na nápravu.
"Výrobky:"
Priemyselné aplikácie.
Presný priemysel.
Skupina presných a špeciálnych ložísk je používaná v zariadeniach pracujúcich v µm presnostiach.
"Použitie ložísk:" 
"Výrobky:" 
Textilný priemysel.
Vývoj týchto ložísk úzko súvisí s riešením uloženia najdôležitejších prvkov textilných strojov. Ich použitie sa neobmedzuje len na textilné stroje, ale aj pre prístrojovú techniku.
"Použitie ložísk:" 
"Výrobky:" 
Ostatné odvetvia.
Ložisková divízia KINEX zásobuje ložiskami, nevyhnutným príslušenstvom a službami OEM zákazníkov v strojárstve ako aj distribútorov v náhradnej spotrebe. Okrem normalizovaných valivých ložísk v základnom a modifikovanom vyhotovení KINEX ponúka aj rad špeciálnych valivých ložísk, ktoré sú určené pre uloženia v strojoch, prístrojoch a zariadeniach v rôznych odvetviach priemyslu.
"Použitie ložísk:"
"Výrobky:"
Fégeus (syn Darea)

Fégeus (, ) je v gréckej mytológii syn Darea, trójskeho kňaza boha Héfaista.
Fégeus je postavou z Homérovho eposu Iliada. Od Homéra vieme o ňom len toľko, že bol synom trójskeho kňaza boha Darea a mal brata Idaia, s ktorým bojoval v trójskej vojne. Osud bratov rozdelil, keď sa na trójskej pláni rozhodli na bojovom voze napadnúť slávneho achájskeho hrdinu Dioméda. Fégeus hneď nato zomrel zasiahnutý oštepom a Idaios z boja utiekol.
Konštantínopolský ekumenický patriarchát

Konštantínopolský ekumenický patriarchát je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je ekumenický patriarcha. Patriarchát má sídlo vo Fenere. Do patriarchátu patria pravoslávni v Turecku, časť pravoslávnych v Grécku a diaspora pravoslávnych Grékov vo svete. Jeho patriarcha má medzi pravoslávnymi biskupmi postavenie prvého medzi rovnými. Súčasným ekumenickým patriarchom je od roku 1991 Bartolomej I.
Dôležitosť Konštantínopola narástla po tom ako tam bolo presťahované hlavné mesto Rímskej ríše v roku 330. V roku 381 bol Konštantínopol uznaný za patriarchát. V roku 1054 nastala východná schizma, keď sa cirkvi Konštantínopola a Ríma oddelili. Po tom ako Konštantínopol aj so sídlom patriarchátu v roku 1453 dobyli Turci, sa stal súčasťou Osmanskej ríše. V súčasnosti je napätie medzi patriarchátom a tureckou vládou kvôli niektorým otázkam (napr. zákon prikazuje, aby patriarcha bol turecký občan).
Ekumenický patriarchát podporuje rozširovanie kresťanskej viery a pravoslávnej doktríny a ekumenickí patriarchovia sú zapojení do ekumenizmu a medzináboženského dialógu, charitatívnej činnosti a obrany pravoslávnych kresťanských tradícií. Medzi významné témy politiky ekumenického patriarchátu v 21. storočí patria bezpečnosť veriacich na Blízkom východe, zmierenie východných pravoslávnych a katolíckych cirkví a znovuotvorenie teologickej školy v Chalki, ktorú uzavreli turecké úrady v roku 1971.
Národní souručenství

Národní souručenství (NS, alebo Volksgemeinchaft) bola počas Protektorátu Čechy a Morava jediná povolená politická strana, ktorá mala zdanlivo plniť funkciu parlamentu (podobne ako za socializmu Národný front). Združovala takmer všetkých mužských štátnych príslušníkov protektorátu, ženy nemali členstvo povolené. Členstvo bolo formalitou. Ako politická organizácia zaniklo 15. januára 1943, jej nástupkyňa - kultúrne a politicky propagandistická organizácia s rovnakým názvom, zanikla s oslobodením v máji 1945.
Vývoj.
Prípravný výbor vznikol 21. 3. 1939 na čele s Emilom Háchom. Národní souručenství sa malo stať masovou organizáciou, ktorá by bola oporou pre vládu a prezidenta Protektorátu. Dňa 6. 4. 1939 bolo Národní souručenství vyhlásené za jedinú politickú stranu v Protektoráte. Prakticky všetky denníky sa stali jeho tlačovými orgánmi. Formálne sa do NS prihlásilo vyše 2 milióny mužov, teda vyše 97% mužského obyvateľstva Protektorátu (Židom a ženám bolo členstvo zakázané). Oficiálne malo byť NS nástrojom lojálnej spolupráce s Nemcami, ale darilo sa v ňom vytvoriť aj základňu pre rôzne formy obrany českej autonómie. Niektoré zložky priamo spolupracovali s odbojom (Obrana národa, PVVZ). Časť členov využila odznaky s písmenami NS na tichý protest: otočenie odznaku o 180 stupňov zmenilo poradie písmen na SN, čo malo znamenať „Smrť nacistom!“ Okupačné orgány si však od r. 1941 postupne úplne podriadili vedenie NS a presadili doň stúpencov aktívnej kolaborácie.
Dňa 15. 1. 1943 bolo NS ako politická organizácia zrušená a premenená na korporáciu "s úlohami prevažne kultúrnymi a výchovnými". Jeho predstavitelia sa po vojne zodpovedali pred Národným súdom.
Lucerna siata

Lucerna siata () je rastlina z čeľade bôbovité. Má dôležitý hospodársky význam, používa sa ako krmivo už od čias starovekého Grécka a Rímskej ríše.
Lucerna pochádza z Malej a Strednej Ázie. Má perovito zložené listy a fialové kvety. Je to viacročná strukovina, ktorá môže rásť aj 12 rokov. Obsahuje veľké množstvo bielkovín a pre človeka všetkých 8 esenciálnych aminokyselín. Ďalej obsahuje vitamíny A, B, C, E, K a minerály, hlavne vápnik, ale aj železo, horčík, fosfor, draslík, sodík a zinok.
Dnes sa semená využívajú na pestovanie nutrične hodnotných klíčkov, ktoré sa môžu jesť čerstvé alebo ako prísada do jedál. Pri konzumovaní čerstvých klíčkov hrozí nebezpečenstvo nákazy enterohemoragickými E. coli, ktoré produkujú verotoxín (podobný toxín produkujú baktérie vyvolávajúce dyzentériu).
Apolima

Apolima je ostrov v Samoe, ktorý je štvrtý najväčší v súostroví Samoa. Nachádza sa medzi ostrovmi Upolu a Savai’i. Úžina Apolima Strait, v ktorej sa nachádza aj tento ostrov, je pomenovaná po tomto ostrove.
Celkový počet obyvateľov ostrova je 75 (sčítanie ľudu v roku 2006), lebo sa tu nachádza len dedina Apolima Tai. Tá sa nachádza na severe ostrova.
Blízke ostrovy sú ostrovy Manono a malý ostrov Nu'ulopa.
Ostrov Apolima je súčasťou okresu Aiga-i-le-Tai, ale väčšina ľudí okresu žije na ďalšej väčšej časti na ostrove Upolu.
Zo štyroch obývaných ostrovov na Samoe je ostrov Apolima rozlohou aj počtom obyvateľov štvrtý najväčší.
Jediná cesta na ostrov je cesta loďou.
Susedné ostrovy.
Na západ od ostrova sa nachádza hlavný samojský ostrov Savai’i a na východ je najbližší malý neobývaný ostrov Nu'ulopa, za ním sa nachádza ostrov Manono a za ním je druhý hlavný samojský ostrov Upolu. Najvýchodnejšie ostrovy od ostrova Apolima, ale aj celého súostrovia Samoa sú ostrovy Aleipata, ktoré sa skladajú z ďalších štyroch ostrovov.
Nu’ulopa

Nu'ulopa je neobývaný ostrov v Samoe. Patrí do súostrovia Samoa. Nachádza sa pri ostrove Manono v prielive Apolima. Nadmorská výška ostrova je okolo
Zita na krku

Zita na krku je slovenský humoristický seriál, ktorý vysielala TV Markíza.
Dej.
Hlavná hrdinka Zita prenajíma svoj byt právnikovi Markovi a odchádza bývať k priateľovi. Nie však nadlho. Keďže vo vzťahoch má večnú smolu, priateľ ju opúšťa a tak nemá kam ísť. Jediným riešením je vrátiť sa do svojho starého bytu, ktorý však už nie je celkom jej. Nakoniec jej Marko, nový nájomník dovolí zostať, avšak netuší, aké to bude zložité. On totiž miluje poriadok a ona chaos. Ako sa spolu naučia žiť v jednom byte?
Adour

Adour je rieka vo Francúzsku. Jej prameň sa nachádza v Pyrenejách, pokračuje cez Akvitánsku panvu a po 335 km sa vlieva do Biskajského zálivu. Rieka je čiastočne splavná a je aj zdrojom elektrickej energie.
Adrár

Adrár (-po arabsky; po tuaregsky (zapísané latinkou) Adghagh [IPA: ɑːdɤɑːɤ/ɑːḍɤɑːɤ] alebo Ad(')agh [IPA:ɑːḍɑːɤ] alebo Adrar [IPA: ɑːdrɑːr] - doslova: "vrch, kopec; kameň"; francúzsky prepis Adrar, Adghagh, Adagh) môže byť:
Turecké národné vodnopólové družstvo mužov

Turecké národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Turecko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Türkiye Sutopu Federasyonu" (TSF) a prvýkrát bolo sformované v 30-tych rokoch. Za jeho najväčší úspech možno považovať úspešnú kvalifikáciu na Majstrovstvá Európy či bronz na Stredozemných hrách.
Vrcholné podujatia.
Na Olympijské hry sa turecké družstvo nepredstavilo ani raz. Ani raz sa nekvalifikovalo ani na Majstrovstvá sveta. 
Na majstrovstvách Európy sa prvýkrát predstavilo v roku 1966. Okrem tohoto turnaja sa zúčastnilo ešte na ďalších piatich. Najlepšie umiestnenie dosiahlo v roku 2010 v Chorvátsku, keď skončilo desiate. Samotnú účasť si vybojovalo v kvalifikácii v domácom bazéne, keď v rozhodujúcom zápase porazilo favorizované . O dva roky neskôr sa kvalifikovalo na európsky šampionát znova. Tentoraz po výhre v základnej skupine prešlo v baráži cez . Na samotných ME 2012 prehralo všetky zápasy a skončilo celkovo posledné. Niekoľkokrát sa zúčastnilo aj B turnajov majstrovstiev Európy, v ktorých najlepšie skončilo v roku 2009, keď turnaj vyhralo. 
Družstvo sa 6-krát zúčastnilo Svetovej ligy, v ktorej zakaždým skončilo už v kvalifikačnom kole. 8-krát sa zúčastnilo vodnopólového turnaja na Stredozemných hrách, na ktorých si v roku 1987 v Sýrii vybojovalo bronzovú medailu.
Gánok

Gánok alebo gang (nárečovo aj "gáng, gong, gánek"; všetko z nem. "Gang" = chodba, chod) môže byť: 
Gánok môže byť aj:
Venum

Venum je výrobca odevov a vybavenia pre bojové umenia. Momentálne sponzorujú niektorých najlepších predstaviteľov bojových umení ako napríklad Wanderleia Silvu, Lyota Machidu, Frankie Edgara, Carlosa Condita, Thiaga Silvu, Fabricia Werduma, Martina Kampmanna, Jima Millera, Brada Picketta, Seana Sherka a mnohých ďalších. Venum je oficiálny sponzor Ultimate Fighting Championship (UFC). Venum šortky, tričká a rashguardy sa vyrábajú v Brazílii, zatiaľ čo výbavu (rukavice, Chrániče, Pokrývky hlavy, ...) vyrábajú ručne v Thajsku.
Legenda Pride FC a UFC Wanderlei Silva sa reprezentoval na rôznych podujatiach v odevoch VENUM. Značka vydala kompletnú kolekciu tričiek a bojových šortiek s týmto populárnym brazílskym bojovníkom.
Pre rok 2012 je Venum jednou z najaktívnejších značiek oblečenia pre bojové umenia, hlavne počas podujatí UFC, niekedy sponzorujú aj 10 bojovníkov počas jedného podujatia.
Izraelské národné vodnopólové družstvo mužov

Izraelské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Izrael v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Israel Water Polo Association" (IWPA) a svoj prvý zápas odohralo v roku 1937, keď v zápase s zvíťazilo . Za jeho najväčší úspech možno považovať 3-násobnú účasť na Majstrovstvá sveta. 
Vrcholné podujatia.
Na Olympijské hry sa izraelské družstvo nekvalifikovalo ani raz. Absolvovalo iba jednu neúspešnú svetovú kvalifikáciu na LOH 1980.
Na Majstrovstvá sveta sa družstvo kvalifikovalo 3-krát, prvýkrát v roku 1973. Na všetkých 3 podujatiach MS skončilo posledné, keď dokázalo bodovať iba v jedinom stretnutí na MS 1986. Na týchto majstrovstvách obsadilo posledné 15. miesto, keďže šestnásty Egypt v stretnutiach na MS nenastúpil a bol diskvalifikovaný.
Na elitnom podujatí Majstrovstiev Európy sa družstvo nepredstavilo ani raz. Od roku 1993, odkedy sa hrá kvalifikácia na ME, sa zúčastnilo 3 kvalifikácií, v ktorých skončilo vždy medzi nepostupovými tímami. Niekoľkokrát sa zúčastnilo aj B turnajov Majstrovstiev Európy, v ktorých najlepšie dopadlo v roku 2000, keď obsadilo 6. miesto.
Adrar des Ifoghas

Adrar des Ifoghas (- po francúzsky; iné fr. názvy: Adrar des Ifôghas/des Iforas/des Iforhas/des Iforras; po tuaregsky Adrar n Ifoghas/n Iforas/n Iforhas/n Ifughas/n Foghas/n Foras; výslovnosť: pozri v článku Adrár + [...ən øfoːɤɑːs], doslova "vrch(y) Ifoghasovcov"; po arabsky Adrár n-Ifugas/iný prepis Adrár n-Ifughas; skrátený fr. a tuaregský názov Adrar/Adghagh/Ad(')agh) je planina na hranici Alžírska a Mali. Jej priemerná výška je , ale niektoré časti (prevažne vulkanického pôvodu) majú do Táto saharská planina pozostáva z prekambrických žúl. Kočovne sa tu chovajú ťavy.
Stümpel (priezvisko)

Stümpel je nemecké priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, najviac sa vyskytuje v Topoľčanoch a v Nitre.
Známi nositelia.
Pozri v článku Stümpel.
Daňo (priezvisko)

Daňo je slovenské priezvisko odvodené od mena Daniel. Najčastejšie je v Humennom, obci Čemerné (okres Vranov nad Topľou), Topoľčanoch a vo Vranove nad Topľou.
Známi nositelia.
Pozri v článku Daňo.
Onsen

Onsen () sú tradičné japonské kúpele, ktoré sa nachádzajú po celom Japonsku. Slúžia aj ako miesto na vykonávanie šintoistického očistného rituálu. Využívajú termálnu, alebo umelo ohrievanú vodu.
Etiketa v onsene.
Onseny sú väčšinou iba pre jedno pohlavie, respektíve sú časti pre mužov a ženy prísne oddelené. Do bazénov ľudia chodia väčšinou nahí, v plavkách málokedy. Pred vstupom do bazénu je potrebné použitie spŕch.
Vo väčšine onsenov je vstup ľuďom s tetovaním zakázaný z dôvodu, že v Japonsku sú tetovaní ľudia považovaní za členov japonskej mafie jakuza. Do niektorých onsenov nepustia ani cudzincov, aj keď je tetovanie malé.
Liečivé účinky.
Voda v onsenoch (ak je termálna) má často aj liečivé účinky vďaka vysokému obsahu minerálov, ktoré sa v nej nachádzajú. Každá voda má iné účinky.
Oblasti s onsenmi.
V Japonsku je vyše 2 000 oblastí kde sa onseny nachádzajú. Sú predovšetkým na Kjúšú, na polostrove Izu a na strednom Honšú.
Levi

Levi alebo Lévi (hebr. לוי) môže byť:
Nu’ulua

Nu’ulua je neobývaný ostrov v Samoe, ktorý je súčasťou ostrovov Aleipata, ktoré patria pod súostrovie Samoa. Nachádza sa asi 3,6 km od východného konca ostrova Upolu. Má rozlohu 25 ha a je domovom endemitných druhov vtákov.
Spoločne s ostrovom Nu'utele a niekoľkými malými ostrovmi sú považované za významné biosférické lokality v Samoe.
Susedné ostrovy.
Na západ od ostrova sa nachádza najväčší ostrov zo skupiny ostrovov Aleipata Nu'utele. Za ním je už len hlavný ostrov Upolu.
Lyoness

Lyoness je celosvetové obchodné spoločenstvo, založené v roku 2003 Hubertom Freidlom v Rakúsku pod menom "Lyoness Holding Europe AG". Cieľom spoločenstva je vytvorenie siete obchodov, ktoré by členom poskytovali nákupné výhody.
Nepriehľadný obchodný model viedol k početným súdnym konaniam a vyšetrovaniam proti spoločnosti. V Nórsku bola Lyoness zakázaná, pretože išlo o „nelegálnu pyramídovú hru“. Aj v Taliansku protimonopolný úrad rozhodol, že Lyoness je pyramídový systém a udelil spoločnosti pokutu vo výške 3,2 milióna eur.
Externé odkazy.
__NEINDEXOVAT__
Aleipata Islands

Aleipata Islands je skupina štyroch ostrovov v Tichom oceáne na východ od hlavného samojského ostrova Upolu. Všetky ostrovy patria pod Samou. Patria do okresu Atua a do volebných obvodov "Aleipata Itupa-i-lalo" a "Aleipata Itupa-i-luga".
Ostrovy.
Pre návštevníkov je sprístupnený iba ostrov Namua. Obmedzený prístup na ostrovy je z dôvodu prítomnosti hniezdisk endemických druhov morských vtákov. Na najvýchodnejšom ostrove Fanuatapu sa nachádza maják.
Aleipata

Aleipata môže byť:
Citroën Type A

Citroën Type A je prvý automobil vyrábaný francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1919 až 1921. Počas 3 rokov produkcie bolo vyrobených 24 093 kusov. Model sa vyrábal v prevedeniach 4 miestne torpédo, 3 miestne torpédo, 3 miestny Conduite Interieure, a Coupé de Ville.
História.
V roku 1913 Citroën založil továreň na výrobu prevodoviek. Využíval svoj vlastný patent šípových ozubených kolies. Ich výhodou bol nízky hluk a veľká výdrž ozubenia.
V prvej svetovej vojne sa André Citroën zaoberal výrobou delostreleckých granátov a munície. Po vojne sa rozhodol preorientovať výrobu na automobily. V Detroite navštívil amerického výrobcu Henryho Forda, ktorý mu ukázal ako fungujú výrobné pásové linky. Citroën 100 dní sledoval výrobu automobilov a študoval fungovanie výrobného reťazca. Po návrate do Európy sa rozhodol sériovo vyrábať automobily pre každého, podobne ako Ford model T.
Typ A sa stal prvým sériovo vyrábaným automobilom v Európe na výrobnej linke. Produkcia dosahovala 100 automobilov denne. Cena začínala na 7 900 frankoch. Automobil sa produkoval v továrni Quai de Javel v 15. Parížskom obvode. V poslednom roku výroby 1921 pribudol model Torpédo Sport Spécial.
Nu’utele

Nu’utele je neobývaný ostrov v Samoe, ktorý je súčasťou Aleipata Islands, ktoré patria pod súostrovie Samoa. Nachádza sa asi 1,4 km od východného konca ostrova Upolu. Rozlohou 1,08 km² je najväčším ostrovom Aleipata Islands a je domovom endemických druhov vtákov.
Spoločne s ostrovom Nu’ulua a dvomi malými ostrovmi v rámci Aleipata Islands sú považované za významné biosférické lokality v Samoe.
Na východ od ostrova sa nachádza ostrov Nu’ulua. Na západ hlavný ostrov Upolu.
Atua

Atua je okres v Samoe. Jeho najväčšia časť sa nachádza na východe ostrova ostrova Upolu. Do jeho územia patria aj Aleipata Islands. Jeho administratívnym centrom je obec Lufilufi, ktorá sa nachádza na severozápade okresu. V roku 2001 tu v okrese žilo 21 168 obyvateľov.
Delí sa na sedem volebných obvodov:
Stúpenci

Stúpenci (angl. "The Following") je americký dramatický seriál, ktorý sa vysielal od 21. januára 2013 do 18. mája 2015 na americkej televíznej stanici Fox.
Seriál sleduje bývalého agenta FBI Ryana Hardyho (Kevin Bacon), ktorý pomáha riešiť prípad siete sériových vrahov, ktorí nasledujú a spolupracujú so sériovým vrahom Joeom Carrollom (James Purefoy).
Na Slovensku sa vysiela od 27. januára 2015 na Markíze.
Volebný obvod (Samoa)

Fono Aoao Faitulafono (v preklade doslova "Zákonodarné zhromaždenie") Samoy má 49 členov. Z nich je 47 volených v rámci 41 volebných obvodov. Dvaja členovia sú volení na neteritoriálnom princípe. 
Samoa pozostáva zo 41 volebných obvodov (angl. territorial constituencies), ktoré sú súčasťou jednotlivých samojských okresov:
Administratívne členenie Samoy

Samoa sa hierarchicky skladá z:
Paralelne k volebným obvodom existujú (dnes už len tradičné) podokresy (angl. "sub-districts")pozri podokres (Samoa).
Volebný obvod

Volebný obvod môže byť:
Citroën Type C

Citroën Type C je automobil vyrábaný francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1922 až 1926. Počas 5 rokov produkcie bolo vyrobených 80 759 kusov. Model bol ľudovo prezývaný petite citron = malý citrón, pre svoju pôvodnú žltú farbu. Neskôr troj-sedadlový model získal prezývku tréfle = trojlístok.
História.
Model A bol nahradený dvoma modelmi, väčšími modelmi typu B a menším typu C. Model C bol pôvodne vyrábaný ako 2 sedadlové torpédo v žltej farbe. V roku 1923 pribudla verzia 2 sedadlový kabriolet. V roku 1924 bol model C nahradený novším modelom C2, ktorý sa vyrábal ako 2 alebo 3 sedadlové torpédo a 2 sedadlový kabriolet. V roku 1925 ho nahradila verzia C3, ktorá zostala vo výrobe až do roku 1926. V roku 1924 sa zmenila konštrukcia rámu a zväčšil sa rázvor kolies na 2 350 mm. Od júna 1924 boli všetky modely vybavené nízkotlakými pneumatikami Michelin, čo výrazne prispelo k zvýšeniu komfortu. Motor bol 4 valec s bočným rozvodom ventilov, chladený vodou neskôr doplnený aj ventilátorom.
Konštrukcia.
Karoséria modelu bola na kovovom ráme pevne spojeným s motorom. Karosériu tvorili drevené časti obité plechom. Automobil mal umiestnený pedál plynu medzi brzdou a spojkou. Bol vybavený elektrickým štartérom, okrem prvých modelov bez batérie. Odpruženie bolo zabezpečené listovými pružinami. Brzdy boli umiestnené na výstupe prevodovky pre zadné kolesá, predné brzdy neboli k dispozícií.
Type A Van.
Na ráme modelu Typu C3, vznikla aj malá dodávková verzia s odnímatelnými sedadlami, určená na prepravu menších nákladov. Ložná plocha mala rozmery 1500x1070x1070 mm. Užitočná hmotnosť bola 125 kg.
Dopravní podnik města Brna

Dopravní podnik města Brna (DPMB) dopravná spoločnosť, ktorá prevádzkuje mestskú hromadnú dopravu v meste Brno a v niekoľkých okolitých obciach. Spoločnosť vznikla 1. januára 1998. Bola založená mestom Brno, právne nadväzuje na bývalý štátny podnik Dopravní podnik města Brna (DPmB). Jediným vlastníkom podniku je mesto Brno.
V júni 2022 DPMB predal viac než milión kusov jazdných dokladov platbou kartou priamo vo vozoch programom "Pípni a jeď!". Papierové lístky stále využíva viac než 30% cestujúcich.
Doprava.
Podľa výročnej správy Dopravní podnik města Brna v roku 2011 prepravil denne bezmála milión cestujúcich. Celkový počet vozidiel MHD k 31.12.2011 bol 768 a 5 lodí. Dopravu zabezpečovalo 1384 vodičov MHD. V roku 2011 spoločnosť prepravila 354 566 tisíc osôb 38 324 tisícimi vozokilometrov.
Električková doprava.
Električková doprava zasahuje do obce Modřice. K 31.12.2011 DPMB vlastnil 318 kusov električiek v 16 kategórií vrátane historických. K 1. januáru 2013 bolo v prevádzke 11 liniek, označených číslami od 1 do 12, okrem 7.
Trolejbusová doprava.
Trolejbusová doprava zasahuje do obce Šlapanice. K 31.12.2011 DPMB vlastnil 147 kusov trolejbusov typov 14Tr, 15Tr, 21Tr, 22Tr, 25Tr. Trolejbusy boli k 1. januáru 2013 vypravované na 13 linkách. Číslované boli od 25 do 39, bez 28 a 29.
Autobusová doprava.
K 31.12.2011 DPMB vlastnil 303 autobusov. DPMB k 1. januáru 2013 vypravoval 34 autobusových liniek, číselný rozsah medzi 40 a 84 a jednu linku do obchodného centra Avion. Nočné linky sú tiež vedené autobusmi, majú číslovanie od N89 do N99.
Lodná doprava.
Lodná doprava je na Brnenskej priehrade v prevádzke od 5. mája 1946. V roku 2013 bude otvorená 67. plavebná sezóna. Bude trvať 6 mesiacov: od 13. apríla do 13. októbra. Lode obsluhujú celkom 11 prístavišť: Bystrc, Kozí horka, Sokolské koupaliště, U kotvy, Osada, Rokle, Cyklistická, Hrad Veveří, Mečkov, Skály a Veverská Bítýška. Celá trasa trvá 70 minút.
Vozovne.
Vozovňa Medlánky (v Medlánkach) je najväčší areál DPMB. Okrem vozovne električiek a autobusov sa tu nachádzajú aj centrálne dielne. Vo vozovni Pisárky (v Pisárkach) sa nachádza ďalšia vozovňa električiek, sídlia tu aj rôzne administratívne oddelenia. V Slatinskom areáli (v Brno-Slatina) je vozovňa autobusov a menšia vozovňa trolejbusov. Ku koncu roku 2011 bolo vo Vozovni Slatina umiestnených 183 autobusov. Ďalšie trolejbusové vozovne sú v Husoviciach (Husovice) a v Komíne (Brno-Komín). V Bystrci sídli prevádzkáreň lodnej dopravy. Generálne riaditeľstvo DPMB, informačná kancelária a dopravný dispečing sídlia v novej budove na Novobranskej 18 v centre mesta, blízko hlavnej stanice.
Poľské národné vodnopólové družstvo mužov

Poľské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Poľsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Polski Związek Pływacki" (PZP). Za jeho najlepšie umiestnenie možno považovať 9. miesto na Majstrovstvá Európy. 
Vrcholné podujatia.
Na Olympijské hry sa poľské družstvo nekvalifikovalo ani raz. Dvakrát sa ale dostalo do svetovej olympijskej kvalifikácie. Ani raz sa nekvalifikovalo ani na Majstrovstvá sveta. 
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo predstavilo spolu 9-krát, prvýkrát v roku 1958. V roku 1958 dosiahlo aj svoje najlepšie umiestnenie, keď skončilo na 9. priečke. Naposledy sa na nich predstavilo v roku 1991 v Aténach. Potom sa už musel postup na ME vybojovať v kvalifikácii, ktorú poľské družstvo absolvovalo zakaždým až na šampionáty 2008 a 2010. Na tieto sa z B turnaja Majstrovstiev Európy nekvalifikovalo. Naopak, najlepšie umiestnenie na B turnaji Majstrovstiev Európy dosiahlo v roku 2002, keď turnaj vo Švédsku vyhralo.
Malostranská vodárenská věž

Malostranská vodárenská věž, nazývaná tiež Petržilkovská věž je najmenšia pražská historická vodárenská veža, jediná z historických vodárenských veží pri ľavom brehu Vltavy. Nachádza sa na Smíchove (Praha 5) na Petržilkovskom ostrove, neďaleko Janáčkovho nábrežia a južného cípu Dětského ostrova.
Veža stojí na mieste bývalého Kartouzského mlyna, ktorého vlastníkom bol mlynár Jan Petržilka, od neho pochádza jej názov. V rokoch 1561 až 1562 tu bola namiesto pôvodnej drevenej veže v blízkosti Petržilkovho mlyna postavená kamenná vodárenská veža, ktorá zásobovala vodou z Vltavy pražskú Malú Stranu. Tomuto účelu veža s vodárňou slúžila až do roku 1886. V roku 1987 až 1988 prebehla jej rekonštrukcia a bola pripojená lávkou k priľahlej administratívnej budove. Výška tejto vodárenskej veže je 34 metrov a má sedem poschodí.
Citroën Type B

Citroën Type B je typ automobilov vyrábaných francúzskou automobilkou Citroën v rokoch 1921 až 1929. Celková produkcia dosiahla približne 280 150 kusov v priebehu 8 rokov výroby.
Inovácie.
Citroën v modeli B10 v roku 1925 prvýkrát v Európe prezentoval "Tout Acier", celokovovú karosériu. Predošlé a konkurenčné automobily boli väčšinou drevené kabíny obité plechom, pripevnené na kovovom ráme. Je to pozostatok z čias kočov a koní, napríklad také nášľapy pred dverami (pozostatky schodíkov) boli odstránené až pri modeli Traction Avant. Výhodou celokovovej karoséria bola bezpečnosť, pevnosť na nerovnostiach a tichosť.
Modely.
B2.
V júni 1921, B2 nahradil typ A. Mal silnejší motor o výkone 20k a dosahoval rýchlosť /h pri spotrebe 8 l/. Výroba prebiehala na linke v továrni Quai de Javel, neskôr premenovanej na Citroën1200 de Javel. Denná výroba dosahuje 200 automobilov.
Model B2 bol stálicou počas celej výroby typov B. Na modeli B2 vznikol aj športový model B2 Sport. Sport mal vyšší výkon a karosériu od známej karosárskej firmy Labourdette. B2 sa stal aj základom pre terénne modely autochenille, ktoré sa zúčastnili svetoznámych výprav Citroën.
B10.
Model B10 je nástupcom modelu B2, no v produkcií sa vyskytovali súčasne. Automobil bol prvý európsky automobil s celokovovou karosériou. Karoséria bola navyše z nerezovej ocele. Model zostal vo výrobe len rok.
B12.
B12 bol vylepšený model B10. Mal zosilnenú konštrukciu a niekoľko vylepšení. V roku 1926 nahradil model B2, ktorého hlavnou nevýhodou bolo že nemal kolesové brzdy ale len brzdu kardanu pre zadné kolesá. B12 dostal bubnové predné brzdy, ovládané pedálom na podlahe.
B14.
B14 mal oproti B12 odľahčenú celokovovú konštrukciu a dosahoval tak rýchlosť až /h. Kvôli zvýšeniu rýchlosti, pribudli zadné bubnové brzdy ovládané spoločne s prednými a kardanovou brzdou, pedálom na podlahe. Model sa radil už k triede mid-luxe (stredný luxus). Na základe modelu B14 vznikol luxusný model B14G.
B18.
B18 je limitovaná séria 1 200 kusov automobilov. B18 vznikol úpravou modelu B14G, zväčšila sa šírka a riadenie sa zmenilo na pravostranné.
Citroën Activa

Citroën Activa je prototyp automobilu vyrobeného francúzskou automobilkou Citroën v roku 1988. V roku 1989 vyšiel vylepšený model Activa II.
Activa I. 1988.
Model Activa bol predstavený v roku 1988 na autosalóne v Paríži. Mal nahradiť model Citroën BX. Automobil predstavil prvý elektronicky riadený hydropneumatický podvozok Activa.
Podvozok.
Activa mala elektronickú centrálnu jednotku podvozku, ktorá podľa rýchlosti, uhla natočenia volantu a vozovky upravovala režimy hydropneumatického systému odpruženia. Automobil mal navyše 2 zásobníky tlaku s piestnicami namiesto stabilizátorov. Tento systém automaticky vyrovnával náklony karosérie a pôsobil proti vozovke. Systém sa neskôr použil v modeli Citroën Xantia Activa. Systém sa od roku 2000 nevyrábal z dôvodu vyšších servisných nákladov a komplikovanému systému. Je však otázkou času kedy nová generácia Hydractive III. preberie funkcie zabudnutých prototypov. Elektronicky riadený podvozok sa použil v roku 1989 v modeli Citroën XM.
Riadenie.
Xantia Activa využívala elektronicky riadené natáčanie kolies. Pri zatáčaní sa využívali všetky 4 kolesá, ktoré sa nezávisle od seba dokázali natočiť. Elektronická jednotka určovala uhol natočenia zadných kolies podľa rýchlosti a uhlu natočenia volantu. Výhodou systému bol menší zatáčací polomer a možnosť dostať auto do úzkych priestorov. Ďalším aspektom bola bezpečnosť, natáčanie všetkých kolies významne prispelo k stabilite na vozovke vo vysokých rýchlostiach. Elektronická jednotka tiež aktívne vyrovnávala nedotáčavosť a pretáčavosť vozidla, znižovala riziká a pôsobila tým priamo proti šmykom. Jednotka tak bola predchodcom systému ESP.
Activa II. 1989.
V roku 1989 bola predstavená vylepšená verzia Activy I. Prototyp predstavoval technológie zamerané na komfort a budúcnosť. Citroën predstavil systém rádio navigácie, vozovka a smer vozidla sa zobrazovali na centrálnom displeji vo vozidle. Cez centrálny displej bolo možné ovládať navigáciu, autorádio, prezerať informácie o doprave a tiež bolo možné diagnostikovať stav vozidla a jeho závady. Tieto technológie sa vo vyvinutejších formách používajú a zavádzajú do dnešných vozidiel.
Pupák

Pupák môže byť:
Pupák (priezvisko)

Pupák (o význame pozri pupák) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v obci Hostie (okres Zlaté Moravce), v Zlatých Moravciach, Nových Zámkoch a v bratislavských mestských častiach Rusovce a Petržalka. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Pupák.
Archeologická krajina prvých kávových plantáží juhovýchodnej Kuby

Archeologická krajina prvých kávových plantáži juhovýchodnej Kuby je oblasť a súbor pamiatok na Kube.
Pozostatky kávových plantáži z 19. storočia sú unikátnym príkladom spôsobu pestovania plodín v ťažkom teréne pohoria Sierra Maestra. Ilustrujú technologický, ekonomický i sociálny vývoj spoločnosti v Karibiku a celkovo v Latinskej Amerike. 
Celková rozloha územia 81 400 hektárov je rozdelená do 7 rôznych lokalít na juhovýchode Kuby v provinciách Santiago de Cuba a Guantánamo. Jednotlivé lokality sa nazývajú:
V roku 2000 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Cienfuegos

Cienfuegos (slovenský doslovný preklad je "Sto ohňov") je mesto v centrálnej časti Kuby, približne 230 km juhovýchodne od Havany na južnom pobreží ostrova. Je hlavným mestom provincie Cienfuegos. Žije tu približne 150 000 obyvateľov.
Od roku 2005 je historické centrum mesta zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny.
Mesto založili 22. apríla 1819 francúzski imigranti na brehu zátoky, ktorá je s Karibským morom spojená úzkym prielivom. Táto zátoka (Bahía de Cienfuegos) tvorí prírodný prístav chránený pred útokmi pirátov a korzárov. Mesto bolo strediskom obchodu s cukrovou trstinou, tabakom a kávou.
Usporiadanie ulíc v meste je prísne pravouhlé. Široké a priame ulice, promenády a parky dokumentujú nové pojatie urbanizmu miest Latinskej Ameriky na začiatku 19. storočia. Najstaršie stavby sú postavené v neoklasicistickom štýle.
Počas kubánskej revolúcie sa mesto postavilo proti Batistovi a 5. septembra 1957 bolo bombardované.
DPMB

DPMB môže byť skratka spoločnosti:
IAMES

IAMES môže byť:
Rjókan

Rjókan () je tradičný japonský ubytovací hostinec. Kladie dôraz na japonské tradície, ktoré musia byť dodržiavané. V Japonsku sa nachádza cez 80 000 rjókanov. Rjókany môžu byť veľmi luxusné hotely alebo malé rodinné penzióny, ktoré sa v Japonsku nazývajú "minšuku".
Izby v Rjókane.
V izbách sú podlahy pokryté rohožami "tatami". V jednom rohu je "tokonoma", výklenok do ktorého sa dá zvitok a ikebana alebo keramika. V izbe sa taktiež nachádza stolček s vankúšmi - "zabuton". Zvyčajne na ňom nájdete čajovú súpravu. V izbe ale postele nehľadajte. Spí sa totiž na matracoch "futon" uložených v skrini, ktoré hosťovi večer upratovačka alebo "okamisan" nachystá. V izbách býva niekedy aj televízor, telefón a väčšinou aj klimatizácia. V rjókanoch bývajú kúpeľne spoločné.
Kúpeľ.
V rjókane sú najmenej jedny spoločné kúpele a európske alebo turecké toalety. V kúpeľni je miesto na vyzlečenie, malá sprcha a malý bazén. Pred vstupom do bazénu je nutné sa najskôr dôkladne osprchovať. Bazén používajú aj iní hostia rjókanu a preto je potrebné vodu v bazéne neznečistiť, napr. mydlom.
Stravovanie.
Najčastejšie jedlo hosťovi prinesie "okamisan" (manažérka rjókanu) priamo do izby. Doba na jedlo býva väčšinou už skoro podvečer. Okamisan s hosťom strávi buď dlhší čas alebo odíde a vráti sa až upratať zo stolu.
Ceny.
Ceny v rjókanoch sa udávajú vždy za osobu, za izbu nikdy. Sú pestré - môžu byť pod 8 000, ale aj nad 35 000 jenov. Priemerné ceny sú ale od 15 000 do 25 000 jenov za noc.
Japonská asociácia rjókanov.
Japan Ryokan Association združuje okolo 2 000 rjókanov po celom Japonsku.
Pupáčik

Pupáčik môže byť:
Minšuku

Minšuku () je japonský typ penziónu. Je to jednoduché ubytovacie zariadenie. Minšuku ponúkajú ubytovanie v súkromí. Japonská rodina niekedy sprístupní hosťom aj svoju domácnosť, pričom hostia sú považovaní za súčasť rodiny. V minšuku vládne príjemná atmosféra. Na rozdiel od rjókanu si "futony" (matrace) hosť rozkladá a skladá sám.
Bentó

Bentó je jedlo v krabičke nazývanej "bentóbako". V nej si ľudia berú jedlo do práce, školy či na cestu. V premyslených krabičkách vyrobených z dreva, plastu alebo kovu s priehradkami je obvykle ryža, mäso alebo ryby, nakladaná zelenina, sójová omáčka a ďalšie prísady.
Johnny G.

Jonathan Goldberg, známy skôr ako Johnny G. (* 1956, Johannesburg, Juhoafrická republika) je bývalý juhoafrický profesionálny cyklista. Je známy ako autor celosvetovo známeho indoorcycling programu Spinning. Je často označovaný ako otec spinningu.
SPINNING®.
Johnny G vymyslel spinning v roku 1987. V tom čase trénoval na náročné preteky, ktoré vedú cez celé Spojené štáty - "The Race Across America" (trasa pretekov má 3 100 míľ a vedie z Los Angeles do New York City). Počas jedného nočného tréningu sa skoro zabil na ceste a tak sa rozhodol, že svoje nočné tréningy na bicykli prenesie do interiéru svojho domu. To bol moment, kedy začal uvažovať o konštruovaní tréningového programu, ktorý môžu využívať ľudia všetkých vekových kategórií. Potreboval vytvoriť špeciálny bicykel, pretože stacionárne bicykle, ktoré boli v tom čase na trhu, nezodpovedali jeho požiadavkám. Program nazval Spinning. 
KRANKING®.
Johnny G. je tiež autorom atletického tréningového programu Kranking. Tento program slúži na trénovanie hornej časti tela. Krankcycle je stacionárny ručný bicykel. Pozostáva zo sedadla, predného kolesa a ručných pedálov.
Osobný život.
V súčasnosti žije v Santa Barbare, Kalifornia, USA. Je ženatý a má 3 deti: syna Jasona a dve dcéry Jackie a Jordan.
Jamaguči (Jamaguči)

Jamaguči (jap. 山口) je japonské mesto ležiace v prefektúre Jamaguči, na západnej časti ostrova Honšú.
Dejiny.
Mesto bolo vystavané v 14. storočí podľa vzoru Kjóta. V roku 1550 sem prišiel jezuita František Xaverský, ktorý tu strávil dva mesiace a mesto považoval za jedno z najlepšie vybavených v Japonsku. Na jeho pamiatku bola v roku 1952 postavená kaplnka sv. Františka Xaverského k 400. výročiu jeho pobytu v Jamaguči.
Štatút mesta získalo 10. apríla 1929.
Chrámy.
Chrám Džóeidži.
Chrám leží na okraji mesta. Tvorcom záhrad je maliar Seššú.
Chrám Rurikódži.
Chrám Rurikódži leží v severnej časti mesta. Jeho dominanta, päťpodlažná pagoda z japonského cypriša postavená v roku 1442, je kultúrnym dedičstvom.
Namua

Namua (alebo aj Namu’a) je neobývaný ostrov v Samoe, ktorý je súčasťou ostrovov Aleipata Islands, ktoré patria pod súostrovie Samoa. Nachádza sa asi 0,7 km od východného konca ostrova Upolu. Rozlohou 0,2 km² je druhý najmenší ostrov zo skupiny ostrovov Aleipata Islands.
Spoločne s ostrovmi v rámci Aleipata Islands sú tieto ostrovy považované za významné biosférické lokality v Samoe.
Na východ od ostrova sa nachádza ostrov Fanuatapu. Na západ hlavný ostrov Upolu, na ktorý trvá cesta loďou asi 10 minút.
Fanuatapu

Fanuatapu je neobývaný ostrov v Samoe, ktorý je súčasťou ostrovov Aleipata Islands, ktoré patria pod súostrovie Samoa. Nachádza sa asi 2,5 km od východného konca ostrova Upolu. Rozlohou 0,15 km² je najmenší ostrov zo skupiny ostrovov Aleipata Islands.
Spoločne s ostrovmi v rámci Aleipata Islands sú tieto ostrovy považované za významné biosférické lokality v Samoe.
Na ostrove sa nachádza automatizovaný maják.
Na západ od ostrova sa nachádza ostrov Namua a za ním je hlavný ostrov Upolu.
Tuamasaga

Tuamasaga je okres v Samoe. Nachádza sa v strede ostrova Upolu. Jeho administratívnym centrom je obec Afega, ktorá sa nachádza na severe okresu. V roku 2006 tu v okrese žilo 85 112 obyvateľov. V okrese sa nachádza aj hlavné mesto Samoy Apia.
Archeológovia zo Samoy našli pri obci Vailele veľmi vzácne pozostatky. 
Delí sa na osem volebných obvodov:
Országh (priezvisko)

Országh je maďarské priezvisko, odvodené zo staršieho pravopisu slova "ország" (krajina). Na Slovensku je najčastejšie v meste Bánovce nad Bebravou a v obci Malá Hradná (okres Topoľčany).
Známi nositelia.
Pozri v článku Országh.
Ország (priezvisko)

Ország je maďarské priezvisko, odvodené od rovnomenného slova s významom krajina. Na Slovensku je najčastejšie v okrese Rimavská Sobota.
Známi nositelia.
Pozri v článku Ország.
Igor Hraško

Ing. Igor Hraško (* 8. apríl 1972, Ružomberok) je slovenský folklorista, hudobník - inštrumentalista a bývalý poslanec Národnej Rady Slovenskej republiky, ako nezávislý členom poslaneckého klubu OĽaNO. Po skončení volebného obdobia 2012-2016 sa venoval obchodu s vínom a ovocnými šťavami v Poľnohospodárskom družstve Vajnory. V súčasnosti sa zaoberá prevenciou a ochranou zdravia a spolupracuje so švédskou spoločnosťou Zinzino AB.
Životopis.
Vyrastal v Martine na sídlisku Jahodníky. V rokoch 1990 - 1998 absolvoval Stavebnú fakultu Technickej univerzity v Košiciach v odbore Kovové konštrukcie a mosty. Hneď po štúdiu sa dal na politiku a v roku 1998 kandidoval prvý krát do Národnej rady Slovenskej republiky za Stranu občianskeho porozumenia (SOP). Do Parlamentu sa nedostal, ale ostal pracovať ako referent v republikovej kancelárii SOP. Po zvolení Rudolfa Šustera za prezidenta SR mu bolo odporučené, aby zo SOP odišiel. Vystriedal viacero zamestnaní, kde sa venoval prevažne obchodným činnostiam. Popri zamestnaní absolvoval dva ročníky na Fakulte ekonomiky a manažmentu Slovenskej poľnohospodárskej univerzity v Nitre. V tom čase však musel narukovať na predposledný povinný termín Základnej vojenskej služby. V rokoch 1999 - 2000 a 2004 - 2009 bol živnostníkom. Od roku 2008 až 2012 pracoval v školstve. V roku 2007 bol spoluzakladateľom najväčšieho folklórneho portálu www.jankohrasko.sk a zároveň folklórneho rádia JankoHraško.sk. V rokoch 2012 až 2016 bol poslancom NR SR. V marcových voľbách sa už do parlamentu nedostal. Medzi rokmi 2016 až 2019 sa venoval poľnohospodárstvu. Od augusta 2018 sa intenzívne venuje oblasti prevencie a ochrany zdravia.
Folklórna púť.
S folklórom začal už na základnej škole, kde nacvičovali tance ku rôznym príležitostiam. V roku 1984 ho cez konkurz prijali do Folklórneho súboru Turiec v Martine. Počas školského roku 1989 - 1990 opustil FS Turiec a venoval sa deťom v DFS Turiec, kde pôsobil ako harmonikár. Po nástupe na vysokoškolské štúdium do Košíc pôsobil krátko vo folklórnom súbore Jahodná pri Technickej univerzite. Od roku 1991 až do roku 1998 pôsobil ako tanečník, tanečný pedagóg, spevák a sólista inštrumentalista vo folklórnom súbore Železiar. Po skončení štúdia išiel do Bratislavy, kde ho kamarát zlákal do folklórneho súboru Devín. Ten sa mal pôvodne spojiť s umeleckým súborom Folklus. Stal sa však zakladateľom samostatného občianskeho združenia, súbor zachránil a pod týmto združením FS Devín funguje dodnes.
V roku 2006 vytvoril spolu s Martinom Brxom a Mariánom Majcherom (po dvoch rokoch ho vymenil Ľubomír Párička) skupinu "Bačovské trio". V súčasnosti pôsobí v rámci svojho súčasného bydliska v mestskej časti Bratislava-Vajnory vo folklórnej skupine Podobenka z Vajnor.
Fínske národné vodnopólové družstvo mužov

Fínske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Fínsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Suomen Uimaliitto" (SUL). Za jeho najlepší výsledok možno považovať 11. miesto na Majstrovstvá Európy v roku 1970. 
Vrcholné podujatia.
Na Olympijské hry sa fínske družstvo nekvalifikovalo ani raz, nezúčastnilo sa ich, ani keď Helsinki organizovali Letné olympijské hry 1952. Ani raz sa nekvalifikovalo ani na Majstrovstvá sveta. 
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo predstavilo iba 2-krát. Prvýkrát to bolo v roku 1970, kde skončilo na 13. mieste. V skupine o 13. až 15. miesto zdolalo a potom remizovalo s . Druhýkrát sa vrátilo na ME v roku 1981, kde v B turnaji v Splite skončilo po 6 prehrách na poslednom mieste. Neskôr sa už len sporadicky zúčastňovalo B kategórie Majstrovstiev Európy. V roku 2009 sa mu nepodarilo kvalifikovať ani na ne.
Orság (priezvisko)

Orság je priezvisko, odvodené od maďarského slova "ország" (krajina). Na Slovensku je najčastejšie v obciach Trenčianska Turná, Horná Súča (obe okres Trenčín), vo Zvolene, Trenčíne a v Partizánskom. Ešte častejšie je v Česku, predovšetkým v meste Vsetín.
Známi nositelia.
Pozri v článku Orság.
Kója (vrch)

Kója alebo Kójasan alebo Kója-san () je vrch na polostrove Kii na západnom Honšu v prefektúre Wakajama. Vo výške sa rozkladá na vrchole vrchu najuctievanejší komplex budhistickej sekty Šingon. Každoročne vrch navštívi cez milión pútnikov.
Dejiny.
Tento kláštorný komplex založil v roku 816 mních Kúkai (774-835) známy pod menom Kóbó Daiši. V období Edo (1600-1868) mal komplex vyše tisíc chrámových budov, no z dôvodu tajfúnov a požiarov ich dnes zostalo iba 123.
Chrámy.
Kongóbudži.
Hlavným chrámom na Kója-san je Kongóbudži, ktorý dal v roku 1592 postaviť Tojotomi Hidejoši. Pozornosť si zaslúžia aj rododendrony a posuvné dvere vo vnútorných sálach, ktoré sú krásne maľované - práca umelcov školy Kanó v 16. storočí.
Dandžogaran.
V komplexe Dandžogaran sa nachádza budova "Fudodó", najstaršia budova na vrchu Kója z roku 1197. Rovnako sa v komplexe nachádza aj dvojposchodová pagoda "Kompon Daitó", ktorá bola v roku 1937 opäť postavená a považuje sa za symbol vrchu Kója.
Ostatné stavby.
Reihókan.
Reihókan je pokladnica vrchu Kója, v ktorej sa nachádza vyše 5000 obrazov, sôch a mandál, ktoré sa nachádzajú v dvoch budovách.
Daimon.
Daimon - Veľká brána je vstup do komplexu na vrchu Kója. Návštevníci odtiaľ majú výhľad na okolité vrchy a niekedy aj na ostrov Šikoku.
Cintorín a Okunoin.
Na vrchu Kója sa nachádza cintorín s vyše 200 000 náhrobkami. V strede cintorínu sa nachádza "Okunoin", mauzóleum mnícha Kúkai. Kedysi bola česť byť pochovaný na vrchu Kója. Na cintoríne sú pochovaní najvyšší panovníci, ale aj bežný ľud. Pri mauzóleu Okunoin sa nachádza "Tóródó" - Sieň lampášov. Cez deň a v noci je tam rozsvietených 11 000 lampášov, vrátane dvoch, o ktorých sa traduje že svietia už od 11. storočia.
Lévi (kmeň)

Lévi alebo Levi je jeden z kmeňov izraelského národa, ktorý sa spomína v Starom zákone v Biblii.
Členovia kmeňa Lévi mali za úlohu slúžiť Bohu za izraelský národ. Z kmeňa Lévi pochádzal aj Mojžiš, ktorý vyviedol izraelský národ z Egypta.
Ako leviti sa označujú v širšom zmysle všetci príslušníci kmeňa (rodu) Lévi, v užšom zmysle len tí členovia tohto kmeňa, ktorí nepochádzali z kňazskej rodiny Árona a rodine Árona, teda vlastným kňazom kmeňa, len pomáhali pri jej kňazských činnostiach na najnižšej úrovni.
Národná knižnica svätých Cyrila a Metoda

Národná knižnica svätých Cyrila a Metoda (; do roku 2009 ) je národná knižnica v Bulharsku, ktorá sa nachádza v hlavnom meste Sofii.
Bola založená 4. apríla 1878, knižnica dostala štatút bulharskej Národnej knižnice o tri roky neskôr. Knižný fond sa skladá z 7 808 928 knižničných jednotiek. Je pomenovaná po sv. Cyrilovi a sv. Metodovi. Budova knižnice bola navrhnutá slávnym bulharským tímom architektov Ivan Vasiľov a Dimităr Colov a dokončená v období rokov 19401953.
Kója

Kója môže byť:
Maja

Maja môže byť: