burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Koniarovce

Koniarovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. Obec Koniarovce leží v nadmorskej výške , v údolí rieky Nitra, 16 km od Topoľčian. Má 649 obyvateľov (stav k 31. 12. 2015) a pozostáva zo zlúčených obcí Lovasovce a Somorová.
Dejiny.
V roku 1903 boli obce Somorová a Lovasovce spojené. Písomné zmienky sú zachytené názvami Lovaszisomorfalu, 1920 Somorová - Lovasovce, 1945 Koniarovce.
Lovasovce.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1264. Obec sa spomína ako majetok premonštrátov zo Žitného ostrova, ale už v 11. storočí bola sídlom kráľovských koniarov. V roku 1295 patrila ostrihomskému arcibiskupstvu, v 15.16. storočí panstvu Jelenec, v 17. storočí panstvu Preseľany. V 18. storočí obec vlastnili Batthyányovci, Halussovci, Bartakovicsovci, Berényiovci a Lipovniczky.
Somorová.
Obec sa spomína v roku 1356. Patrila Zomorovcom, od 16. storočia nitrianskemu biskupstvu, neskôr zemianskym rodinám Tompa, Buzásy, Charada, Ordódy, časť obce patrila paulínom z Lefantoviec.
Pamiatky.
Socha Piety.
Na miestnom cintoríne sa nachádza kaplnka z 19. storočia, v ktorej je umiestnená socha Piety - ľudová kamenárska práca.
Kúria.
Pôvodne baroková, neskôr neoklasicisticky prestavaná kúria.
Kúriu dali postaviť členovia rodu Batthyány de Gereshál v druhej tretine 18. storočia. Po Batthyányovcoch bola postupne vo vlastníctve rodov Haluss a Zsarnóczay. V roku 1815 sa vlastníkom stal Wenzel von Hohenstögh. V 1825 bola kúria čiastočne poškodená požiarom.
V polovici 19. storočia dal Adolf von Hohenstögh objekt prestavať do tvaru L v neoklasicistickom slohu s portikom smerovaným do novovybudovanej okrasnej záhrady, ktorej súčasťou bola malá súkromná kaplnka. V roku 1884 predali dedičia Adolfa von Hohenstögh kúriu Jakobovi Leopoldovi Siebertovi pochádzajúcemu z Hadamaru v Prusku. Nový vlastník v rokoch 1884-85 vykonal na objekte menšie stavebné úpravy.
V rokoch 1903-05 bola pôvodná okrasná záhrada novo prebudovaná podľa vzoru záhrady pri vile Monrepos v Geisenheime. Počas týchto úprav bola pôvodná kaplnka prestavaná na filagóriu.
Od roku 1993 bola kúria so záhradou evidovaná ako kultúrna pamiatka a od roku 2002 ako národná kultúrna pamiatka.
Rekonštrukcia kúrie s areálom a historickou záhradou bola ukončená v roku 2017. V roku 2018 jej  bolo Ministerstvom kultúry SR udelené ocenenie Fénix a titul Kultúrna pamiatka roka.
Tradície.
V obci sa každoročne poriadajú tradičné oslavy Troch smutných Kráľov. V tento deň navštevuje krojovaný sprievod mládencov príbytky občanov a zdobí ratolesťami domy panien. Sprievod doprevádza ľudová hudba a deň sa končí spoločnou veselicou. Oslavy pripadajú na Svätodušnú nedeľu (Turície máj-jún).
Kovarce

Kovarce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Krnča

Krnča je obec na Slovensku v okrese Topoľčany. 
Polohopis.
Nachádza sa na strednom Ponitrí, približne východne od Topoľčian. Leží na pomedzí Podunajskej pahorkatiny (časť Tribečské podhorie) a pohoria Tribeč (časť Hornianske predhorie), v údolí potoka Dršňa. 
Prístup do obce zabezpečuje cesta III/1702, ktorá odbočuje z cesty III/593 (Nitra – Partizánske). Okresné mesto leží západne, Partizánske je vzdialené severovýchodne a krajské mesto južným smerom.
Dejiny.
Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1183, no predpokladá sa jej vznik už v polovici 12. storočia. Listina pápeža Lucia III. naznačuje existenciu obce v skoršom období, počas pôsobenia arcibiskupa Lukáša (1158 – 1181). Práve Lukáš odňal podiel z cirkevného desiatku nitrianskej kapitule a v až v roku 1183 arcibiskup Mikuláš kapitule tento poplatok vrátil späť. V prvej polovici 13. storočia patrila obec Mikovi z rodu Diviackovcov, po jeho smrti si obec v roku 1246 rozdelili jeho synovia. Ďalšími majiteľmi územia boli neskôr rody Majthéniovcov, Besnákovcov, Gosztonyiovcov, Albert Filip Krohn, židia Wohlsteinovci, no tiež Ordódyovci, Matuschkovci, Knoglerovci a Kittlerovci. 
V roku 1772 sa tu narodil historik Ján Ribiny, ktorý bol vychovávateľom detí Mateja Bela. Skúmal cirkevné dejiny a vydal 10 teologických a historických prác. Matej Bel spomína obec vo svojich Notíciách, kde uvádza 4 časti obce a zvyšky stredovekého bratríckeho opevnenia v blízkych horách. Súčasný názov obce sa používa od roku 1808 a vznikol z pôvodného názvu Kernulch.
Obyvateľstvo.
V minulosti sa obyvatelia obce živili obrábaním viníc, poľnohospodárstvom, pestovaním kapusty. Prínosom pre nich bolo množstvo lesov. Kedysi sa obec skladala z dvoch častí - Kutne a Krnče, v priebehu 18. storočia administratívne splynuli. Zaujímavá je miestna časť zvaná Kutňa, ktorú pre mnoho zachovaných sedliackych domov a dvorov starší občania nazývajú starou Krnčou. V minulosti sa tu nachádzali dva mlyny (jeden existuje), husací rínok i pastierňa (dom obecného pastiera). V minulosti v obci existoval tiež pivovar, liehovar, paličkáreň (malá továrnička grófa Matuschku na výrobu vychádzkových palíc a dáždnikov) i tehelňa. Kedysi boli v obci 2 kaštiele a 6 kúrií, ktoré sa žiaľ nezachovali. Zachovala sa len jedna kúria - rodiny Szoltsányi. 
V obci pôsobí úspešná folklórna skupina Krnčianka, ktorá každoročne poriada stretnutia s rodákmi z chorvátskej dediny Soliani.
Krtovce

Krtovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky Kostol Ružencovej Panny Márie z roku 1870.
Krušovce

Krušovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. 
V budove kaštieľa sa v súčasnosti nachádza Základná škola s Materskou škôlkou
Kostol.
V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1240 a kaplnka Svätej rodiny z roku 1872. Kostol dvojvežový, pôvodne románsky je jednoloďovou stavbou v typickým románskym priečelím. Okolo kostola sa nachádza do dnešnej doby zachované opevnenie v podobe múra, ktorý v minulosti mohol plniť aj obrannú funkciu. Po prestavbe chrámu a následnej barokizácii sa po znížení pôvodného stropu do povalovej časti dostali vzácne fresky, ktoré svedčia o dôležitosti a veľkom význame tohoto chrámu. Na víťaznom oblúku sa na jeho vnútornej strane nachádzajú obrazy prorokov a na prednej strane lode sa v hornej časti nachádza freska zobrazujúca svätého Mikuláša a Pannu Máriu, ku ktorej sa v spodnej časti modlia veriaci. Taktiež je v povalovej časti dobre viditeľné a zachované umiestnenie pôvodných románskych okien, ktoré boli pri prestavbe zastavané a v spodnejších častiach boli vytvorené okná nové. Kostol má bohatú barokovú výzdobu, do ktorej patrí hlavný oltár Narodenia Panny Márie so stĺpovou výzdobou a dva bočné oltáre, jeden sv. Jána Nepomuckého a druhý sv. Františka z Assisi.
V obci pôsobil v rokoch 1789-1804 ako farár neskorší ostrihomský arcibiskup, kardinál a prímas Uhorska Alexander Rudnay. Z pôsobenia vo farnosti Krušovce sú veľmi známe jeho kázne, ktoré povedal práve ako krušovský farár a boli vydané v tridsiatych rokoch 19. storočia.
Kuzmice (okres Topoľčany)

Kuzmice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Pia X. a kaplnka sv. Štefana.
Polohopis.
Obec leží v severozápadnej časti Nitrianskej sprašovskej pahorkatiny, na strednom toku potoka Zľavy.
Dejiny.
Obec sa prvýkrát spomína v roku 1390 ako Kuzmych. Súčasťou je dnes osada Vítkovce, vzdialená 1 kilometer od Kuzmíc, spomínaná v roku 1332 – 1337 ako Vincenti.
Areál v ktorom sa nachádza naša obec a jej okolie, odpradávna poskytoval ideálne podmienky pre život. Potvrdením je aj nález zvyškov kostry mastodonta nájdený v pieskovisku v časti chotára Hájiky ( v roku 1960 ho našiel Viktor Jánoš ). Kly a temeno lebky pochádzajú z neskorej treťohornej geologickej doby - z neogénu. Mastodonty žili v lesoch alebo na ich okrajoch a živili sa šťavnatou rastlinnou potravou, neskôr začali prechádzať na tvrdšiu trávnatú potravu.
Obec bola od 14. storočia súčasťou Topoľčianskeho hradného panstva. Od 18. storočia patrila Tovarníckemu panstvu, ktoré vlastnili v 1718 Berényovci, v roku 1733 Traunovci, v roku 1835 Erdődyovci a posledný boli Stummerovci. Osadu Vítkovce založil šľachtic Vítko z rodu Ludanických. Miestna časť Kuzmíc – Izát vznikla výstavbou rodinných domov pri starom dolnom kuzmickom mlyne. 
Na osadu Kuzmice mala nepochybne veľký vplyv susedná osada Vítkovce, kde pravdepodobne už v roku 920 žiaci Cyrila a Metoda postavili jeden z prvých kresťanských kostolov na Slovensku. Deti sa tu učili čítať a písať, pričom zrejme niektoré z nich ďalej pokračovali v štúdiu, aby sa tak zaradili medzi vtedy ešte nepočetných šíriteľov na Slovensku. Vzácny je rímskokatolícky Kostol sv. Štefana Kráľa vo Vítkovciach, pôvodne románsky so slohovými úpravami gotiky, renesancie a baroka, klasicistický kaštieľ s polovice 19. storočia s parkom. Kostol bol renomovaný v roku 2005. Dominantou obce je nový kostol na návrší. Do 19. storočia mali susedské Vítkovce spoločný majetko-právny vývin s Kuzmicami. Vítkovce potom patrili zemianskym a šľachtickým rodinám Vyskyových, Divekyových, Dezerických a Szúľovských. Rodina Szúľovských si tam postavila v pol. 19. storočia klasicistický kaštieľ. Starobylý románsky kostolík sv. Štefana prvého uhorského kráľa tvorí dominantu Vítkoviec. V ňom sú umiestnené pohrebné krypty spomenutých šľachtických rodín. Po roku 1900 bol vo Vítkovciach založený liehovar, ktorý pracuje dodnes. Nad Vítkovcami bol donedávna rybník a v minulosti tam pracovala aj tehelňa. V roku 1900 sa zlúčila osada Vítkovce s Kuzmicami.
Obyvatelia Kuzmíc sa zaoberali hlavne poľnohospodárstvom. V 18. storočí aj chovom koní, rozvinuté bolo ovocinárstvo, včelárstvo a domáca výroba pálenky. V Kuzmiciach pracovali na Zľavskom potoku dva vodné mlyny, do 19. storočia tu boli vinohrady, tehelňa a piesková baňa. Z historických pamiatok sa v obci zachovala iba rano-baroková socha zo 17. storočia a prícestné kríže.
Písomné zmienky o obci
Lipovník (okres Topoľčany)

Lipovník je obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Imricha z roku 1771.
Ludanice

Ludanice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice z roku 1701, pár metrov od kostola sa nachádza fara. Zo služieb sa v obci nachádza už niekoľko rokov Pošta so službami poštovej banky pre obce Ludanice, Dvorany nad Nitrou, Mýtna Nová Ves. V obci sa nachádza niekoľko reštaurácií aj ľudových krčiem, dámske a pánske kaderníctvo, detský lekár, lekár pre dospelých, lekáreň, futbalové ihrisko, kultúrny dom s kinom a tanečnou sálou. V obci sa nachádza aj základná škola s materskou školou a jedáleň pre žiakov.
Lužany (okres Topoľčany)

Lužany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Poloha.
Obec Lužany leží v Nitrianskom kraji, v západnej časti okresu Topoľčany pod pohorím Považského Inovca. Cez obec prechádza štátna cesta Hlohovec-Topoľčany a tečie potok Hlavinka.
Informácie.
Prvá písomná zmienka o obci Lužany je z roku 1249. Patrí medzi najmenšie obce okresu Topoľčany s počtom obyvateľov 221. Rozloha obce je 390 ha. Extravilán obce tvorí úrodná poľnohospodárska pôda na ktorej hospodári PD Radošinka so sídlom vo Veľkých Ripňanoch. Zastavané územie obce sa skladá z rodinných domov, šesťbytovky, kultúrneho domu, obecného úradu a kostola.
Dominantou obce je práve kostol dostavaný a posvätený v roku 1938, patronáciou kostola je sviatok Narodenia Panny Márie.
História.
Podľa archeologických nálezov bolo územie obývané v mladšej dobe bronzovej. Medzi významné nálezy patrí objav mohyly z obdobia 13000 až 1000 pred Kr., archeologicky doložené kostrové pohrebisko nitrianskej kultúry zo staršej doby bronzovej a mohylové pohrebisko velatickej kultúry.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1249, kde je nazývaná ako Sarlow. Do 16. storočia obec patrila Nitrianskej kapituly, neskoršie rodu Berényiovcom. V roku 1598 bola vypálená Turkami. V roku 1715 bolo v obci 8 domácností, v roku 1787 v 18 domoch žilo 144 obyvateľov a v roku 1828 žilo 156 obyvateľov v 12 domoch. Od roku 1877 mali v obci majetky Stummerovci a Leonhardi.
Hlavnou obživou bolo poľnohospodárstvo.
Erb.
Vedený na Ministerstve vnútra SR – odbore archívnictva a spisovej služby na základe štatútu Heraldickej komisie MV SR. Erb bol zapísaný do heraldického registra SR v tejto podobe: „v modrom štíte na striebornej pažiti skáčuci strieborný jednorožec v zlatej zbroji“, na základe žiadosti Obecného zastupiteľstva v Lužanoch dňa 13.12.1994 pod signatúrou L-34/94. Tento erb, či už vo farebnej, čiernobielej alebo inej podobe obec Lužany môže používať najmä vo svojej obecnej pečati, a tiež rešpektujúc staré heraldické zvyklosti – na označenie svojho majetku, ako aj pri všetkých na to vhodných príležitostiach. Ak by si však ktokoľvek iný privlastnil rovnaký erb, ako ten, ktorý je tu opísaný a vyobrazený, má byť podľa starého erbového práva vystavený posmechu a opovrhnutiu.
Vlajka.
Vlajka obce Lužany má podobu siedmich pozdĺžnych pruhov modra, biela, žltá, modrá, žltá, biela, modrá. Vlajka má pomer strán 2:3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástryhmi, siahajúcimi do tretiny jej listu. Farebnosť pruhov na vlajke je daná farbami obecného erbu.
Malé Ripňany

Malé Ripňany je obec na Slovensku v okrese Topoľčany. 
História.
Obec bola osídlená v neolite. Na území dnešnej obce sú archeologicky doložené sídliskové nálezy z doby bronzovej a hallštattskej, rímsko-barbarské sídlisko. Obec sa vyvinula v chotári obce Ripňany. Je doložená z roku 1390 ako Kysrepen. Neskoršie doložené názvy sú: Male Ripnany (1773), Malé Ripňany (1920). Patrila hradnému panstvu Topoľčany, v 17.- 18. storočí zemianskym rodinám Justhovcov, Kosztolányiovcov, Prónayovcov a iným. V roku 1598 ju vypálili Turci. V 19. storočí tu mali majetky Stummerovci. V roku 1894 obec vyhorela. V roku 1903 obec Nežatice splynula s obcou Malé Ripňany. Za I. ČSR boli obyvatelia roľníci a poľnohospodárski robotníci na veľkostatku. V rokoch 1920 a 1921 boli štrajky poľnohospodárskych robotníkov, v roku 1926 násilne zabrali veľkostatkársku pôdu. Po oslobodení bola uskutočnená pozemková reforma.&lt;ref name="obec/maleripnany/2-historia"&gt;&lt;/ref&gt;
Pamiatky.
Najvýznamnejšou pamiatkou v obci je rímskokatolícky kostol sv. Antona Paduánskeho z roku 1800.
Nemčice

Nemčice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
V obci je rímskokatolícky kostol Svätého Ducha z roku 1780.
Nemečky

Nemečky sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Podhorská obec leží na úpätí hôr Považského Inovca. Prvá písomná zmienka je z roku 1403. Je známa viacúčelovou vodnou nádržou, lesmi bohatými na huby. Poskytuje veľké možnosti chalupárenia a rekreácie.
Nitrianska Blatnica

Nitrianska Blatnica je obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia svätého Kríža z roku 1820 a v lesoch nad obcou sa nachádza kaplnka - rotunda sv. Juraja pod Marhátom z 9. - 10. storočia. Prvý písomný záznam o obci "Sarfew" pochádza z roku 1185.
Nitrianska Streda

Nitrianska Streda je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Polohopis.
Nitrianska Streda sa rozprestiera na ľavej strane rieky Nitry na podvrší pohoria Tribeč. Je súčasťou mikroregiónu "Západný Tribeč".
Dejiny.
V písomnej správe z roku 1278 sa spomína ako majetok "Zeredahel". v 13. storočí patrila rodine Ludanickovej, po nich Matúšovi Čákovi. Uhorský kráľ Karol I. ju daroval Ravaszovcom, od roku 1410 patrila poľskému šľachticovi Doninovi. V roku 1419 ju získali Zerdahelyiovci, pôvodne šľachtici z Bicske, ktorí začali používať nový predikát de Zerdahelyi. Táto rodina sa na prelome 15. a 16. storočia rozdelila na evanjelickú a katolícku vetvu. Obyvateľstvo sa v minulosti zaoberalo hlavne poľnohospodárstvom. Obec sa stala známa vďaka čipkárstvu, výšivkárstvu a tkáčstvu. V obci je základná škola, materská škola a kultúrny dom.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
V obci sú dva kostoly. Rímskokatolícky kostol sv. Filipa a Jakuba postavili v rokoch 1785 – 1790 a evanjelický artikulárny v roku 1748. Sú tu aj dva kaštiele, jeden z roku 1537, pôvodne renesančný a druhý klasicistický zo začiatku 19. storočia s parkom. Časťou obce bola lokalita Dievčín (Devičín, Deuchen, Konyefalwa), v ktorej stál starobylý hrádok.
Osobnosti obce.
V obci sa narodilo, alebo dlhší čas v nej pôsobilo niekoľko významných osobností: slovenský učiteľ a nakladateľ Ján Bežo, osvietenský spisovateľ Ján Seberini, evanjelický biskup Ľudovít Geduly, spišský a kaločský biskup Juraj Časka, národný pracovník Eugen Gerometta, spisovateľka Zlata Dônčová, olympionik Ladislav Čepiansky.
Norovce

Norovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany, na rozhraní Nitrianskeho a Trenčianskeho kraja. Obec je vzdialená 10 km od Topoľčian a 131 km od Bratislavy. Má 332 obyvateľov (2004). V katastrálnom území obce sa nachádzajú pramene minerálnej vody. V obci je strelnica.
Poloha.
Obec sa nachádza v nadmorskej výške 240 metrov a leží v strednej časti Nitrianskej sprašovej pahorkatiny, medzi pohoriami Tribeč a Považský Inovec. Obcou preteká Solčiansky potok, ktorý je pravostranným prítokom Bebravy, vlievajúcej sa do rieky Nitra.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka pochádza zo Zoborskej listiny roku 1113, kde sa Norovce uvádzajú ako zem Honor. Obec postupne patrila zoborskému kláštoru, nitrianskemu biskupstvu, v 17. storočí panstvu Krušovce, v 18. storočí rodu Újfalussyovcom a od roku 1761 Príleskovcom. V minulosti obcou prechádzala dôležitá poštová cesta Magna via. 
V roku 1715 mala obec 4 usadlosti, ktoré podľa portálneho súpisu obývali 3 rodiny. V roku 1787 tu bolo 33 domov a 237 obyvateľov. V roku 1828 už len 29 domov a 202 obyvateľov. Ich počet klesol aj v roku 1869 na 192. V roku 1910 však stúpol na 322 a v roku 1930 na 459 obyvateľov. 
V rokoch 1976 - 1990 boli k obci pričlenené susedné Solčianky. Obec bola súčasťou šišovskej farnosti, od roku 1948 samostatnou farnosťou, dnes opäť patrí farnosti obce Šišov.
Názvy obce.
Názov obce sa v minulosti menil. V roku 1113 sa nazývala Honor, 1244 Onur, 1365 Onor, neskôr v roku 1715 opäť Onor, 1773 Onor, Norowitz, Norowcze, 1789 Onor, Novavce, 1808 Onor, Norowce, Onorovce 1863 - 1918 Onor, 1920 Onorovce, Norovce a od roku 1927 Norovce. 
Kultúrne pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol Sedembolestnej Panny Márie z roku 1951 a baroková kaplnka Panny Márie Nanebovzatej z roku 1733.
Orešany

Orešany je obec na Slovensku v okrese Topoľčany neďaleko kúpeľného mesta Piešťany.
Geografická poloha.
Obec Orešany sa nachádza v severovýchodnej časti západného Slovenska v Nitrianskom kraji, v juhozápadnej časti Topoľčianskeho okresu, na rozhraní pohoria Považského Inovca a Nitrianskej pahorkatiny.
Dejiny.
Obec Orešany sa prvýkrát spomína v roku 1330 ako osada Gyos, majetok Ivankovcov z rodu Hunt-Poznanocov. Roku 1390 sa uvádza ako farská obec. Neskoršie doložené názvy sú: Dios (1406), Oressany (1733), maď. Tótdios, Dijos. Novšími zemepánmi bola rodina Diósyovcov, v 1. polovici 16. storočia obec patrila Solymosiovcom, v 2. polovici 16. storočia Fuggerovcom, v 17. storočí Erdödyovcom, v rokoch 1777-1945 Pálffyovcom. V roku 1598 obec vypálili Turci. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom. Poľnohospodársky charakter si obec uchovala aj počas prvej ČSR.
Názov obce Orešany nie je pred 18. storočím doložený, no doklad Oressany z r. 1773 naznačuje, že názov mohol priamo súvisieť s povinnosťou osadníkov zabezpečovať panskej kuchyni orechové plody, čo súviselo s venovaním sa orechovým stromom, ktoré boli v prevahe v ovocných záhradách, sadoch, prípadne aj vo viniciach. Takisto nemožno vylúčiť, že názov vznikol pred 18. storočím ako paralelný ekvivalent k maďarskému názvu Diós, ktorý je doložený v 14. storočí (Gyos 1330) a neskôr (Dios 1406). 
Demografia.
Počet obyvateľov k 31. decembru 2007 bol spolu 275 (muži 137, ženy 138).
Podhradie (okres Topoľčany)

Podhradie () je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Polohopis.
Obec Podhradie leží na severozápadnom okraji okresu Topoľčany, približne na SZ od okresného mesta Topoľčany. Je situovaná na východnom okraji pohoria Považský Inovec. Intravilán obce sa nachádza nad horným tokom potoka Slivnica pod turisticky atraktívnymi zrúcaninami Topoľčianskeho hradu.
Kataster Podhradia má rozlohu . K 31. decembru 2004 v obci žilo 311 obyvateľov, pričom 158 z toho bolo žien. 
Matematickogeografická poloha stredu obce je daná súradnicami 48º 39' 38" severnej geografickej šírky a 18º 03' 04" východnej geografickej dĺžky. Nadmorská výška v strede obce dosahuje hodnotu , celkovo sa v katastrálnom území pohybuje v rozmedzí od 223 do (vrch Panská Javorina). V katastrálnom území obce sa nachádza prírodná rezervácia Holé brehy a časť PR Prieľačina.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci Podhradie pochádza z roku 1245, keď sa spomína ešte pod pôvodným názvom Hornouc (Hrnovce). V druhej tretine 13. storočia nad obcou vznikol hrad, stredisko hradného panstva Topoľčany, pod správu ktorého neskôr patrilo až 26 obcí. Význam osady Hrnovce v blízkosti hradu vzrástol, postupne sa zmenila na služobnícku obec Topoľčianskeho hradu, preto aj získala názov Podhradie.
V roku 1390 je obec doložená ako Waralya a v roku 1598 ako Podhragy. V 18. storočí význam obce začal pomaly klesať, pretože správa Topoľčianskeho hradného panstva sa presunula do kaštieľa v Tovarníkoch. V 19. storočí sa to prejavilo aj výrazným poklesom počtu obyvateľov. Obec bola v roku 1913 premenovaná na Kövarhely, vtedy v nej žilo 446 obyvateľov (z toho 208 žien). Od vzniku Česko-Slovenska sa používa súčasný názov obce – Podhradie. Počas SNP obyvatelia obce výrazne podporovali partizánov pôsobiacich na území Považského Inovca a mnohí sa aj priamo zapojili do bojov. 
V roku 1976 boli zlúčené obce Závada, Podhradie a Velušovce pod jeden miestny národný výbor (MNV), ktorý bol situovaný do Závady. Podhradie získalo opäť vlastnú samosprávu v roku 1990, kedy v obci žilo 282 obyvateľov.
V obci je od roku 1967 rímskokatolícka kaplnka Panny Márie Kráľovnej. 
Obci je k dispozícii rímskokatolícky kostol premenenia Pána. Kostol patrí pod farnosť Závada.
Prašice

Prašice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Obec leží v oblasti na rozhraní Považského Inovca a Nitrianskej pahorkatiny. Pôvodne boli tieto plochy pokryté teplomilnými listnatými lesmi. Katastrálne územie je z dvoch tretín tvorené poľnohospodárskou pôdou, severnú časť pokrývajú listnaté lesy Považského Inovca. Územím preteká potok Železnica. Spomínaný potok odvodňuje východné svahy Považského Inovca. V katastrálnom území obce sa nachádza prírodná rezervácia Čepúšky.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1245. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Jakuba Staršieho z roku 1758 a kaplnka Sedembolestnej Panny Márie zo 17. storočia. Obec je svojim charakterom veľmi špecifická. Patrí k tým rozvinutejším obciam v rámci širšieho regiónu. Za svoju rozvinutosť a celkovú občiansku vybavenosť môže obec ďakovať v blízkej vzdialenosti sa nachádzajúcemu rekreačnému centru Duchonka, ktoré bolo hlavne v nedávnej minulosti vychyteným rekreačným strediskom stredného Ponitria.
Preseľany

Preseľany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Narodil sa tu Ing. arch. Štefan Belohradský slovenský sochár a architekt.
V roku 1940 v Preseľanoch žilo 1 570 obyvateľov. K 31. 12. 2015 ich v obci žije 1 473. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Alžbety z roku 1322 a kaplnka sv. Anny z roku 1804.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1280. Obec dostala mestské výsady v roku 1646. Patrila Nitrianskemu hradu a neskôr rodine Ludanickovcov.
Vo farskej matrike sa uvádza že v šestnástom storočí v obci zúril mor. V Štatútoch Ostrihomskej kapituly v roku 1397 sa prvý raz spomína kostol svätej Alžbety Uhorskej. V Oláhovej vizitácii z roku 1562 sa spomína už aj fara a farár Jakub. Obec trpela počas stavovských povstaní a tiež aj v čase tureckých nájazdov na Ponitrie. Cestu na Hornú Nitru strážili už v dávnejších časoch križiaci. Ľudia žili v zemi vykopaných katakombách, ktoré boli pomerne rozsiahle, keďže tam schovávali aj úrodu.
Dňa 7. mája 1682, keď Turci spolu s Tökoliovcami tiahli na Viedeň prepadlo obec vojsko a vyrabovalo aj kostol. Popravili pred kostolom okrem bohoslužbukonajúceho kazateľa Hieronyma Poláčka z Hlohoveckého kláštora aj deti, ktoré pri bohoslužbe miništrovali. Farská kronika spomína Petroviča. V čase potlačenia Rákociovského povstania v bitke pri Trenčíne 3. augusta 1708 sa neďaleko Preselian vzdal jeden z Rákociho povstaleckých veliteľov Ladislav Očkaj. Dňa 28. augusta 1708 sa nechal obkľúčiť pálffiovským vojskom a spolu s celým plukom prešiel k Pálffimu a neskôr v septembri zložil sľub cisárovi Leopoldovi. 
V chotári obce Preseľany sa dňa 29. augusta 1708 odohrala veľká bitka medzi kurucmi a labancami. Jedna strana vojska bola usadená v lokalite Tábor pri Belinciach a druhá cisárska armáda táborila pri Preseľanoch. V tejto bitke padlo približne 3000 vojakov, ktorých pochovali priamo na vojnovom poli. I. V rokoch 1825 – 1848 v Preseľanoch pôsobil kňaz Matej Bazalica. Bol známy pomológ – ovocinár uznávaný aj za hranicami Monarchie. V obci bola známa tehelňa, ktorá zamestnávala veľa obyvateľov Preselian, aj širšieho okolia. Obec vlastnila aj mlyn.
Názov.
Najstarší názov obce bol: Peresteran v slovenskom znení Peresterany alebo Presterany. V kanonickej vizitácii z roku 1562 sa spomína názov Perezlen. Neskoršie z toho vzniklo pomaďarčené Nyitrapereslény. Obyvatelia názov skomolili na Preszirani. Podľa inej verzie je pôvodný názov obce odvodený od slova praslica lebo obyvatelia sa zaoberali pestovaním a ručným spracovaním ľanu a konopí.
Radošina

Radošina je obec na Slovensku.
Nachádza sa v Nitrianskom kraji, v juhozápadnej časti okresu Topoľčany, na rozhraní pohoria Považského Inovca a Nitrianskej pahorkatiny. Zemepisnú polohu charakterizujú súradnice 17° 56´ 17" v.z.d. a 48° 32´ 44" s.z.š.. Obec leží vo výške , jej katastrálne územie sa rozprestiera na rozlohe 2 767 ha. Podľa regionálneho geomorfologického členenia patrí celku Považský Inovec a do dvoch podcelkov Krahulčie vrchy a Inovecké predhorie. V blízkosti obce sa nachádza jaskyňa Čertova pec. Najvyšší vrch Marhát má 
Okolie obce je známa vinohradnícka oblasť, kde sa pestuje vinič od 14. storočia. 
Šport a kultúra.
V roku 1932 tu bol založený futbalový oddiel TJ Orol. Okrem futbalu sa tu konali aj boxérske zápasy, basketbal, volejbal a stolný tenis. V roku 1963 tu bolo založené Radošinské naivné divadlo.
Rajčany

Rajčany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Solčany

Solčany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Obec na prelome 14. a 15. storočia mala charakter mestečka. Do 15. stor. patrila zoborskému kláštoru a nitrianskemu biskupstvu, potom hradu Branč a panstvu Hrušov. Od 16. stor. Russóiovcom, od r. 1591 Tapolcsányovcom, v 17. stor. Keglevichovcom. V 16. a 17. stor. sa stala niekoľkokrát terčom rabujúcich Turkov, žoldnierov a povstalcov. Začiatkom 19. storočia ju do vlastníctva získala rodina Odescalchiovcov, ktorá tu po r. 1818 dala postaviť reprezentačný klasicistický kaštieľ obklopený rozsiahlym parkom. V r. 1831 bol v obci postavený cukrovar. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom, neskôr sa rozvinuli aj remeslá a obchod.
V súčasnosti je obec súčasťou Tríbečsko-inoveckého regiónu a Mikroregiónu Západný Tríbeč a Svornosť. Je to rozvinutá obec s kompletnou infraštruktúrou, vrátane čističky odpadových vôd. Má vybudovanú obchodnú sieť, niekoľko reštauračných zariadení, základnú a materskú školu, zdravotné strediská. Je tu sídlo rímsko-katolíckeho farského úradu. Obec má športový klub (futbal), dychovú hudbu Sližár, spevácke skupiny Lišňanka, Ruže a Lidovec. V obci taktiež s dlhoročnou tradíciou pôsobí Dobrovoľný hasičský zbor.
Z obce pochádza z rodu Odescalchiovcov žiačka L. van Beethovena a známi futbalisti Anton Ondruš, Anton Švajlen, Ivan Horn a Ivan Ondruška.
Obec má v súčasnosti 2526 obyvateľov, rozloha 2001 ha.
Solčianky

Solčianky sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol Krista Kráľa z roku 1949.
Dejiny.
Obec Solčianky sa prvýkrát spomína v Zoborskej listine z roku 1113 ako Celsan. Neskoršie doložené názvy sú: Scelchan (1245), Soležanky (1773), Selčianky (1927), Solčianky (1948), . Obec patrila hradu Topoľčany, v 14. storočí načas Matúšovi Čákovi, od roku 1835 Erdödyovcom a Orczyovcom. V roku 1570 z 8 usadlostí bola jedna obývaná, v rokoch 17151720 mala 3 domácnosti a vinice, v roku 1787 mala 22 domov a 140 obyvateľov, v roku 1828 mala 22 domov a 149 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a ovocinárstvom. V roku 1916 tu prebiehal štrajk poľnohospodárskych robotníkov. Za I. ČSR pracovali obyvatelia prevažne v poľnohospodárstve. Po roku 1945, po prudkom raste priemyslu v blízkom okolí, v Koželužniach Bošany a Baťovany a do roku 1990 veľká časť obyvateľov pracovala v ZDA Partizánske.
V roku 1972 vzniklo veľké, vyše 3000 ha JRD Družba Chynorany zlúčením JRD Solčianky, Norovce, Rajčany, Livinské Opatovce, Nadlice a Chynorany. V Solčiankach bola vytvorená farma živočíšnej výroby, ktorá počnúc rokom 2000 postupne zanikla.
Na hornom okraji obce sa zachovala socha sv. Urbana, patróna vinohradníkov z 19. storočia, na dolnom okraji obce kamenný kríž, ktorý označuje aj miesto starého cintorína a bývalá ľudová škola z roku 1910. Socha sv. Floriána, patróna hasičov a socha sv. Františka, ktorá stála v priestoroch obecnej zvonice, sa však do dnešných dní nezachovali.
Poloha.
Solčianky ležia v regióne s dosť hustou sieťou pravekých a stredovekých lokalít – v strednej časti Nitrianskej pahorkatiny pozdĺž Solčianskeho potoka, pravostranného prítoku Bebravy. Stred obce má nadmorskú výšku , chotár 188 Úvalinami rozčlenený pahorkatinný povrch chotára je len miestami porastený nízkymi dubohrabinami. V minulosti sa v obci nachádzali rosiahle vinohrady. Vínny kmeň sa stal aj symbolom obce, ktorý si obec zvolila do svojej pečate a erbu. Je tu minerálny prameň.
Živá tradícia.
V obci Solčianky sa tradície a zvyky nijako zvláštne nezachovali v porovnaní s tradíciami živých slovenských obcí. Jedna tradícia však nevyhorela a dodnes sprevádza dobrovoľníkov za prítomnosti hlučných sirén.
Vytušenou tradíciou je kultúrny a osvetový hasičský spolok. Hlavným dôvodom založenia hasičského zboru bola prevencia voči požiarom, ktoré v minulosti sprevádzali ľudstvo ako hasiča požiarnický opasok. Členovia hasiči, ktorí tvorili zbor ako velitelia, baliči, nosiči, útočníci, ťahači, trubači, lapači sa menili z pokolenia na pokolenie na rozdiel od ohňov, požiarov a vyhorenísk. Časom ako požiare ustupovali sa zmenili cvične požiarne útoky na súťažne. Do požiarneho družstva patril aj dobrovoľný hasičský zbor.
V súčasnosti sa darí udržovať požiarnu tradíciu len vďaka mladému dievčenskému, ako aj chlapčenskému požiarnemu zboru. Každoročne úspešne získavajú rôzne ocenenia.
Tovarníky

Tovarníky sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. Kedysi časť mesta Topoľčany, neskôr sa obec osamostatnila.
Polohopis.
Názvy ulíc v obci.
Okružná, Pod kaštieľom, Robotnícka, Obrancov mieru, Odbojárov, Dr. Pantočku
Vodné toky.
Potok Chotina.
Vodné plochy.
Jazierko v parku pri Tovarníckom kaštieli.
História.
Obec Tovarníky je historicky doložená v rokoch 1172 – 1196. Patrila zoborskému kláštoru, od r. 1272 ako Taarnuk Abovi, neskôr panstvu Topoľčany. V roku 1600 – 1610 bol v tejto obci postavený kaštieľ, ktorého posledným majiteľom pred znárodnením bola rodina Stummerovcov. Po zániku hradu Topoľčany začiatkom 17. storočia bola do Tovarník presťahovaná správa panstva Topoľčany. V r. 1833 – 34 bol postavený cukrovar. V roku 1869 tu Stummerovci postavili nový cukrovar, ktorý pracoval do roku 1929 kedy vyhorel. V obci boli dva mlyny, tiež pivovar (založený v roku 1866), pálenica (1865) a dva Majere.
V minulosti bola obec pričlenená k Topoľčanom, v súčasnosti je opäť samostatnou obcou.
Politika.
Obyvateľstvo.
Demografia (31.12.2004)
Počet obyvateľov k 31.12. spolu 1378
Predproduktívny vek (0 – 14) spolu 176
Produktívny vek (15 – 54) ženy 396
Produktívny vek (15 – 59) muži 444
Poproduktívny vek (55+Ž, 60+M) spolu 299
Počet sobášov 11
Počet rozvodov 0
Počet živonarodených spolu 4
Počet zomretých spolu 13
Celkový prírastok (úbytok) obyv. spolu 31
Kultúra a zaujímavosti.
Stavby.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. Kríža z 19. storočia, neskôr prestavaný v šesťdesiatych rokoch minulého storočia (obrázok). 
Tovarnícky kaštieľ, v chránenom areáli, v súčasnosti verejnosti neprístupný (pozri obrázok hore).
Parky.
Chránený areál Tovarnícky park.
Šport.
Futbal
Obecný futbalový klub OFK Tovarníky :: www.ofktovarniky.tym.sk
Tvrdomestice

Tvrdomestice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Urmince

Urmince sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala Archanjela z roku 1932.
Obec Urmince leží juhozápadne od okresného mesta Topoľčany vo vzdialenosti 8 km. Geograficky je obec súčasťou mierne zvlnenej Bojnianskej pahorkatiny . Rozprestiera sa na severovýchodnom svahu vrchu Viecha a po oboch stranách dolného toku potoka Bojnianka. Stredom obce prechádza štátna cesta spájajúca mestá Topoľčany a Hlohovec.
Vznik obce sa datuje do 11. – 12. storočia a prvá dokladová listina z roku 1156 sa nachádza v múzeu v Budapešti.
Ďalšia dokladová listina pochádza z roku 1291 a obec je v nej pomenovaná Eurmen. Názov obce sa niekoľkokrát menil. V roku 1335 sa spomína ako Urmen a roku 1786 ako Urmincze. Dnešný názov Urmince dostala obec v roku 1920.
K obci patrí aj osada Kľačany, ktorá sa spomína už v roku 1316 ako Chele, Kelechen.
Veľké Dvorany

Veľké Dvorany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. Je to malá dedinka, ktorou preteká potok Bojnianka. V roku 2006 oslavovala obec 850. výročie prvej písomnej zmienky. 
V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie z roku 1700.
Veľké Ripňany

Veľké Ripňany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. K obci patrí ako miestna časť aj osada Behynce, do r. 1976 samostatná obec.
História.
Obec Veľké Ripňany je doložená z roku 1156 ako Ripin, neskôr Repen (1246), Rypun (1285), Nogrepen (1390), Welke Ripnany (1773), Veľké Ripňany (1920). Patrila panstvu Topoľčany, v 13. – 15. storočí Ludanickovcom, v 16. – 17. storočí Vízkeletiovcom, do roku 1761 Zayovcom, Ujfalussyovcom, potom aj rodine Príleských, v 19. storočí Niczkovcom, Fabríciovcom. V 14. – 15. storočí sa vyvíjala ako zemepanské mestečko. V roku 1598 ho zničili Turci. Za I. ČSR obyvatelia boli roľníci a poľnohospodárski robotníci. V obci pracoval liehovar. Poľnohospodárski robotníci často štrajkovali . Najmä v rokoch 1919, 1920, 1921, 1922 a neskôr. V rokoch 1946 – 1947 uskutočnili pozemkovú reformu.&lt;ref name="obec/velkeripnany/2-historia"&gt;&lt;/ref&gt;
Pamiatky.
Najvýznamnejšou pamiatkou v obci je rímskokatolícky kostol sv. Jána Nepomuckého z roku 1592.
Velušovce

Velušovce sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
V obci je rímskokatolícka kaplnka Obetovania Panny Márie z roku 1900. V obci sa taktiež nachádza rímskokatolícky kostol svätých Cyrila a Metoda, ktorý bol postavený v roku 1994 a posvätil ho Mons.Ján Sokol.
Cez obec preteká potok Slivnica.
Vozokany (okres Topoľčany)

Vozokany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Závada (okres Topoľčany)

Závada je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Poloha.
Nachádza sa na úpätí Považského Inovca a rozhraní s Nitrianskou pahorkatinou. Leží asi 8 km severozápadne od Topoľčian. Obcou preteká potok Slivnička. 
História.
V prvej písomnej zmienke o obci z roku 1332 je obec pomenovaná ""Zabeti", v písomnej zmienke z roku 1390 "Zawada"". Z roku 1570 sú v Závade zmienky o mlyne a 4 usadlostiach. Obývalo ju vtedy 15 rodín. Roku 1715 bolo v Závade zaznamenaných 14 žijúcich rodín (niektoré zdroje uvádzajú číslo 15 spojené s rokom 1714) v súpise obcí spadajúcich pod vtedy nového vlastníka topoľčianskeho panstva, Petra Berényiho. Udáva sa, že r. 1781 bolo v obci 6 mlynárov a 11 iných remeselníkov. Podľa prvej podrobnej celouhorskej štatistiky vykonanej za vlády Jozefa II. v roku 1786 bolo v Závade 69 domov, v ktorých žilo 78 rodín. Celkový počet obyvateľstva bol 534 ľudí. Obyvatelia sa zaoberalo poľnohospodárstvom a vinohradníctvom. 
Obyvatelia obce sa zúčastňovali Slovenského národného povstania.
Populácia.
Roku 1910 obec mala 509 obyvateľov, r. 2001 653 z jej 669 obyv. bolo slovenských, r. 2011 583 z 591.
Pamätihodnosti.
Medzi najstaršie objekty patrí tzv. „Bajzíkov Mlyn“, ktorého základy siahajú až do polovice 16. storočia.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1808 postavený v barokovom štýle, jednoloďová stavba, na návrší v severozápadnej časti intravilánu obce. Jeho história siaha až do roku 1778, kedy sa na danom mieste rozhodlo pre stavbu väčšej kaplnky sv. Františka z Assisi, ktorá bola následne aj roku 1780 dokončená. "(Jej patrocínium je spojené s bratstvom sv. Františka Serafského (t.j. Assiského), spoločenstvom zameraným okrem duchovnej aj na vzdelávaciu a charitatívnu činnnosť, ktoré v Závade vzniklo začiatkom 18. storočia a bolo pod kuratelou františkánskeho kláštora v Beckove.)" Pre nárast obyvateľstva však v týchto rokoch nadišlo k rozhodnutiu túto sakrálnu stavbu značne rozšíriť a používať ako hlavný kostol, ako aj bolo spomínanému roku 1808 vykonané a táto významná stavba viditeľná až z Velušoviec dostala približne dnešnú podobu. Na východnej empore tohto kostola je umiestnený jednomanuálový píšťalový organ.
Beladice

Beladice sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Polohopis.
Beladice ležia v Podunajskej nížine na Žitavskej tabuli. Obec administratívne patrí do Nitrianskeho samosprávneho kraja . Sú členom združenia obcí - regiónu, mikroregiónu Tribečsko. Od 3. júla 1996 sú súčasťou okresu Zlaté Moravce. Obec Beladice zahŕňa štyri miestne časti: Veľké Chrašťany, Malé Chrašťany, Pustý Chotár, Beladice a osadu Perov osídlenú rómskym etnikom. V roku 1976 zlúčením všetkých uvedených miestnych častí vznikli Beladice. Obcou preteká potok Drevenica, ktorý pramení pod Tribečom a vlieva sa do rieky Žitava. V intraviláne obce smerom na obec Choča sa nachádzajú dva rybníky. Tieto sú v zanedbanom stave a neudržiavané, jeden je vypustený a má poškodenú zádrž.
Časti obce.
Obec Beladice zahŕňa štyri časti: Veľké Chrášťany, Malé Chrašťany, Pustý Chotár, Beladice a osada Perov osídlená rómskym etnikom.
Prírodné podmienky.
Pri obci sa nachádza typový profil beladického súvrstvia.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka
Politika.
Obecné zastupiteľstvo.
Starosta: PhDr. Mário Žáčik (OKS).
Zástupca starostu:Slíž Ján (KDH).
Poslanci: Halásová Diana (OKS), Homolová Iveta(OKS), Kišac Martin (nestr.), Ing.Méres Juraj(nestr.), Mgr. Miškovič Peter (nestr.), Mgr. Slováková Ľubica(OKS), Tokár Stanislav (nestr.).
Občianska vybavenosť.
Sociálnu infraštruktúru a občiansku vybavenosť v obci charakterizujú zariadenia v oblasti administratívy, kultúry, športové a sociálne zariadenia. Základná deväťročná škola s vyučovacím jazykom slovenským sa náchádza vo Veľkých Chrašťanoch, dve materské školy, vo Veľkých Chrašťanoch a v Beladiciach. V obci je zriadená obecná knižnica. Zdravotné služby sú zabezpečované zdravotným strediskom v Beladiciach, ktorého súčasťou je praktický lekár pre deti, pre dospelých a lekáreň. 
Základná občianska vybavenosť sa nachádza v jednotlivých častiach obce. Pre občanovslúžia: 3 predajne potravín, obchod s krmivami, obchod so zmiešaným tovarom, kaderníctvo, cukráreň, 2 pohostinské zariadenia, 1 fitness centrum. Na území obce pôsobia aj podnikateľské subjekty v oblasti strojárskej výroby, drevo výroby, autodopravy, výroby plastových okien. Na športové vyžitie mládeže slúži multifunkčné ihrisko v areáli Základnej školy vo Veľkých Chrašťanoch. Rýchlostná cesta zabezpečuje obyvateľom rýchlu a bezpečnú dostupnosť do Nitry - cca 15 km.
Čaradice

Čaradice (, , "do roku 1927 Čaradce") je obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce. 
Kultúra a zaujímavosti.
Turistika.
V blízkosti sa nachádza pohorie Pohronský Inovec a rieka Hron. Medzi Čaradicami a Tekovskými Nemcami (susedná dedina) je priehrada vhodná na trávenie voľného času (kúpanie v lete, korčuľovanie v zime). Ďalšia priehrada je na ceste do Kozároviec. Okolie Čaradíc tvoria z polovice roviny a polia, z polovice hory.
Červený Hrádok

Červený Hrádok je obec na Slovensku v okrese okrese Zlaté Moravce.
Školstvo.
Základná škola s materskou školou Červený Hrádok je škola pre spádové obce Nevidzany, Nemčiňany, Malé a Veľké Vozokany, prípadne Čierne Kľačany. Škola je umiestnená vo prostredí prírodného parku. Žiaci účastníkmi majstrovstiev sveta v cezpoľnom behu.
Čierne Kľačany

Čierne Kľačany sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce. 
Polohopis.
Ležia v severnej časti Podunajskej pahorkatiny zastúpenej Hronskou pahorkatinou, v tesnej blízkosti Pohronského Inovca. Výškové rozpätie je 180, stred obce leží v nadmorskej výške Obec má rozlohu 1 098 ha.
Dejiny.
Najstaršie stopy osídlenia obce siahajú do obdobia mladšej doby kamennej. Svedčia o tom stopy troch sídlisk kultúry s lineárnou keramikou – južne a severne od obce a pri jej východnom okraji. K najvýznamnejším archeologickým nálezom patria bronzová gombíková nášivka kruhového tvaru s polkruhovým uškom a pyxida zo slonoviny, ktorá bola nájdená v rozrušenom hrobe z konca 9. alebo začiatku 10. storočia. 
&lt;br&gt;Tzv. veľkomoravská pyxida predstavuje šperkovnicu zo slonoviny oválneho tvaru. Na územie Veľkej Moravy sa dostala s misiou sv. Cyrila a sv. Metoda ako dar cisára Michala III. Rastislavovi v období po IV. storočí. Tento archeologický nález bol vykopaný v apríli 1974 a odborníci ho datujú do obdobia 4. – 6. storočia. Ide o liturgický predmet sv. Cyrila a Metoda, alebo žiakov apoštolov Slovienov. Je uložený v múzeu v Nitre.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1209. Pochádza z buly pápeža Inocenta III., kde sa obec spomína ako villa Chelecen. V roku 1075 bola súčasťou donácii svätobeňadického opátstva. Potom prešla do držby Hrušovského hradu. Začiatkom 14. storočia bola majetkom Matúša Čáka, neskôr majetkom gýmešských Forgáčovcov, ktorí tu v roku 1386 zriadili mýtnu stanicu na výber poplatkov. V 16.–17. storočí i Čierne Kľačany trpeli tureckou expanziou. V roku 1631 boli Turkami vypálené.
Koncom 18. storočia v obci vznikla ovocinárska škola. K rozvoju obce napomohla i železnica na trati Zlaté Moravce–Kozárovce, ktorá bola vybudovaná v roku 1912. V roku 1958 bolo založené JRD. 
Kultúra a zaujímavosti.
Kultúra.
V obci má dlhodobú tradíciu ochotnícke divadlo. Dôkazom toho je, že v obci sa 20 rokov nepretržite konala okresná divadelná jednotka skupiny C. 
Beh o Čiernokľačiansku pyxidu je 15 km cestný beh, ktorý začína v Čiernych Kľačanoch, pokračuje cez Nemčiňany, Malé a Veľké Vozokany a končí v Čiernych Kľačanoch. Koná sa za účasti okolo stovky bežcov každoročne 1. marcový týždeň.
Občianska vybavenosť.
Obec má vybudovaný kultúrny dom. Pri kostole sa nachádza cintorín a Dom smútku. K športovým zariadeniam obce patrí futbalové ihrisko pri vstupe do Čiernych Kľačian a tenisový dvorec. Zaujímavá je socha sv. Jána Nepomuckého a kaplnka sv. Urbana s upraveným okolím, stojaca pri ceste do vinohradov. V časti Nové vinice sa týči Slovenský dvojkríž, postavený ku dňu zvrchovanosti SR v roku 1993. V južnej časti katastra obce, vo Futalovej doline, je umiestnený pamätník nálezu neskoroantickej pyxidy. V strede obce je z javorových stromov vysadené tzv. Slovenské javorové srdce.
Hostie

Hostie je obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce. Najvýznamnejšou pamiatkou obce je zrúcanina Hrušovského hradu, ktorá sa nachádza v jej katastrálnom území.
Kultúra a zaujímavosti.
Zaujímavosti.
Pri kostole sa nachádza 250-ročný dub. Dub cerový s výškou 22 metrov, obvodom kmeňa 549 centimetrov a priemerom koruny 27 metrov bol vyhlásený za chránený strom v roku 1996.
Hosťovce (okres Zlaté Moravce)

Hosťovce sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Choča

Choča je obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Dejiny.
Prvá zmienka z roku 1172 uvádza roľnícku obec ako majetok benediktínskeho opátstva na Panónskej hore. Moderne vybudovaná Choča, ktorej chotár bol osídlený už v praveku, mala k 31. 12. 2015 celkovo 508 obyvateľov.
Občianska vybavenosť.
V obci sa nachádza Kostol Ružencovej Panny Márie, ktorý bol svojpomocne obyvateľmi obce postavený v roku 1961 spočiatku bez vedomia Komunistickej strany. Kostol napokon počas výstavby dostal stavebné povolenie.
Jedľové Kostoľany

Jedľové Kostoľany sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji.
Polohopis.
Obec leží na severe zlatomoraveckého okresu v údolí zovretom zo severu pohorím Tribeč a z juhu Pohronským Inovcom. Obecný chotár sa rozprestiera na strete dvoch geologických podloží tvorených jadrovými a sopečnými pohoriami. Do severnej časti chotára zasahuje krasové územie - Kostoliansko-lehotský kras, charakteristický výskytom zaujímavých útvarov (jaskyne Lom, Kamenec či viacero vyvieračiek a prameňov). 
Najvyšším bodom v okolí obce je Bresov vrch (722 m n.m.) severovýchodne od obce (nad miestnou časťou Bresovo).
Z hydrologického hľadiska najvýznamnejším vodným tokom je rieka Žitava pretekajúca južným okrajom obce. Východne od obce priberá sprava svoj najdôležitejší prítok na tomto území - riečku Žitavicu.
Do katastra obce patrí dvanásť vzdialenejších osád, nazývaných štále.
Obec má iba cestné spojenie (odbočkou z cesty č. 5114 vedúcej z okresného mesta na územie susedného Banskobystrického kraja).
Dejiny.
Prvá historická zmienka o obci pochádza z roku 1075. Na začiatku 14. storočia sa Jedľové Kostoľany spomínajú v súvislosti so súpisom majetku panstva západne ležiaceho Hrušovského hradu. Od štyridsiatych rokov 16. storočia sa Kostoľany dostali pod tureckú správu a ostali v nej až do odchodu Turkov z územia Slovenska na konci 17. storočia. Vtedy obec prešla pod topoľčianske panstvo.
Jedľové Kostoľany majú aj svoju banícku minulosť. V južnej časti kostolianskeho katastra sa v minulosti využívalo hnedouhoľné ložisko. O jeho existencii svedčí o.i. názov jednej z osád - Uhoľná Baňa.
V rámci územnosprávneho členenia patrili Jedľové Kostoľany v dejinách do Tekovskej župy (v Uhorsku aj v prvej Česko-Slovenskej republike); po vzniku Slovenskej republiky v roku 1939 sa stali súčasťou Nitrianskej župy a po skončení druhej svetovej vojny súčasťou Nitrianskeho kraja. Po úprave územnosprávneho členenia v roku 1960 sa stali súčasťou vtedajšieho okresu Zlaté Moravce a Západoslovenského kraja. Do súčasnej úpravy (v roku 1996) boli súčasťou okresu Nitra; od toho roku patria do okresu Zlaté Moravce Nitrianskeho kraja.
Kostoľany pod Tribečom

Kostoľany pod Tribečom sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce. Najvýznamnejšou pamiatkou obce je predrománsky kostol sv. Juraja asi z 9. storočia, jedna z najstarších sakrálnych stavieb na Slovensku.
Polohopis.
Obec v okrese Zlaté Moravce, v doline medzi južnými výbežkami pohoria Tribeč. Na západnom výbežku v polohe Dyún/Dún stoji národná kultúrna pamiatka ruina hradu Gýmeš, ktorá sa nachádza v katastrálnom území obce Jelenec. Východne na lokalite Veľký Lysec sa nachádza národná kultúrna pamiatka hradisko z doby bronzovej (lužická kultúra).
Turistika.
Okolie obce ponúka veľa možností turistiky. Je tu bohatá fauna a flóra a Kostoľany pod Tribečom sú súčasťou chráneného krajinného územia Ponitrie.
Ladice

Ladice sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce. 
Polohopis.
Ladice sa nachádzajú na styku Žitavskej pahorkatiny a pohoria Tribeč približne 10 km vzdušnou vzdialenosťou od Zlatých Moraviec a 15 km vzdušnou vzdialenosťou od Nitry. Cez obec preteká potok Drevenica. 
Obyvateľstvo.
&lt;graph&gt;{
 "version": 2,
 "width": 400,
 "height": 200,
 "data": [
 "name": "table",
 "values": [
 "x": 1880,
 "y": 667
 {
 "x": 1910,
 "y": 855
 {
 "x": 1921,
 "y": 865
 {
 "x": 1991,
 "y": 886
 {
 "x": 2001,
 "y": 813
 {
 "x": 2011,
 "y": 741
 ]
 ],
 "scales": [
 "name": "x",
 "type": "ordinal",
 "range": "width",
 "zero": false,
 "domain": {
 "data": "table",
 "field": "x"
 },
 "name": "y",
 "type": "linear",
 "range": "height",
 "nice": true,
 "domain": {
 "data": "table",
 "field": "y"
 "axes": [
 "type": "x",
 "scale": "x"
 {
 "type": "y",
 "scale": "y"
 ],
 "marks": [
 "type": "rect",
 "from": {
 "data": "table"
 "properties": {
 "enter": {
 "x": {
 "scale": "x",
 "field": "x"
 "y": {
 "scale": "y",
 "field": "y"
 "y2": {
 "scale": "y",
 "value": 0
 "fill": {
 "value": "steelblue"
 "width": {
 "scale": "x",
 "band": "true",
 "offset": -1
}&lt;/graph&gt;
Sčítanie 2021:
Spolu 758 obyvateľov
Slováci 526 (69,4%)
Maďari 184 (24,3%)
Kultúra a zaujímavosti.
Turistika.
Obec má priaznivé podmienky pre víkendovú rekreačnú turistiku, hubárčenie alebo chalupárčenie. Z obci je možný výstup na zrúcaninu hradu Gýmeš a do vrcholov pohoria Tribeč.
Lovce

Lovce sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Obec Lovce leží v severovýchodnej časti Žitavskej pahorkatiny v doline potoka Bolkov a na južných svahoch pohoria Tribeč. Do chotára siaha chránená plocha Topoľčianska zubria zvernica.
Machulince

Machulince sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.