burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Július Földessy

Július Földessy (, ; * 7. september 1875, Sobrance† 1947, Sambir) bol kníhtlačiar, vydavateľ, verejný činiteľ a politik rusínskej národnosti v prvej polovici 20. storočia.
Biografia.
Študoval na gymnáziu v Užhorode a pokračoval na miestnom gréckokatolíckom učiteľskom seminári. Po absolvovaní dvoch ročníkov sa začal venovať tlačiarenstvu. Pracoval v užhorodskej tlačiarni, ktorej sa neskôr stal aj majiteľom. Tlačiareň patrila k významným šíriteľom rusínskej kultúry. Istý čas pôsobil na území Maďarska, ako aj v Mníchove. Zúčastnil sa bojov v 1. svetovej vojne, kde bol na ruskom fronte zranený. Neskôr začal vydávať v Užhorode noviny. Po vzniku Československa sa začal angažovať aj politicky. Bol členom, neskôr aj podpredsedom Autonómneho poľnohospodárskeho zväzu (AZS). Išlo o stranu Rusínov, ktorá mala v programe autonómiu Podkarpatskej Rusi a bola orientovaná promaďarsky. V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený do hornej komory Národného zhromaždenia za XII. volebný kraj (Užhorod). AZS vtedy kandidovala v rámci formácie Autonomistický blok (vedenej HSĽS). Do senátorského klubu HSĽS nevstúpil a v senáte pôsobil ako nezaradený. Napriek tomu s ľudákmi spolupracoval. V boji za autonómiu kooperoval aj s maďarskými politickými stranami, ako aj so Spišskými Nemcami. Dokonca navrhoval zväčšiť územie Podkarpatskej Rusi o časť východného Slovenska, pričom za hlavné mesto navrhoval Košice. Senátorom zostal do začiatku roku 1939. Mandátu bol zbavený 20. januára 1939 v súvislosti s rozpustením politických strán na Podkarpatskej Rusi. V roku 1939 bol kooptovaný do maďarského parlamentu ako zástupca území pričlenených k Maďarskému kráľovstvu. Poslancom bol do roku 1944. Pôsobil aj ako poradca komisára pre Karpatské územie. V novembri 1944 bol zatknutý a uväznený sovietskymi orgánmi. Zomrel vo väznici v meste Sambor (dnes Ukrajina, Ľvovská oblasť).
Lipovnícky potok

Lipovnícky potok je vodný tok, nachádzajúci sa neďaleko obce Lipovník, v okrese Topoľčany. Je to ľavostranný prítok Hlavinky, jeho dĺžka je 6,4 km a je to tok VII.rádu.
Tok.
Vzniká neďaleko obce Lipovník a tečie na juh až do obce Hajná Nová Ves. V miestnom parku sa do neho vlieva Blesovský potok, následne sa stáča smerom na juhozápad a neskôr napája vodnú nádrž, ktorá sa nachádza neďaleko obce Hajná Nová Ves. Lipovnícky potok pokračuje ďalej a v Lužanoch, v nadmorskej výške približne 174 m.n.m sa vlieva do Hlavinky.
Tadžické národné futbalové mužstvo

Tadžické národné futbalové mužstvo reprezentuje Tadžikistan na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1936. Do roku 1991 boli súčasťou Sovietskeho zväzu. Tadžikistan sa nikdy nezúčastnil Majstrovstiev sveta vo futbale ani Majstrovstiev Ázie vo futbale.
Externé odkazy.
https://web.archive.org/web/20070808143729/http://www.fifa.com/associations/association=tjk/index.html
Kirgizské národné futbalové mužstvo

Kirgizské národné futbalové mužstvo reprezentuje Kirgizsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1992. Kirgizsko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa predstavili raz a to na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2019 kde sa dostali do osemfinále.
Externé odkazy.
https://ffkr.kg/en/
Turkménske národné futbalové mužstvo

Turkménske národné futbalové mužstvo reprezentuje Turkménsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale. 
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1992. Turkménsko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Majstrovstvách Ázie vo futbale sa predstavili dvakrát v oboch prípadoch skončili v skupine.
Libor Štefánik

Brigádny generál Ing. Libor Štefánik (* 18. júl 1964) je český generál. Od 1. júna 2013 do 28. júla 2016 bol veliteľom Vzdušných síl Armády Českej republky. Jeho predchodcom bol brig. gen. Jiří Verner.
Kariéra.
Libor Štefánik v rokoch 1984 až 1987 študoval na Vysokej vojenskej leteckej škole v Košiciach. Svoju kariéru v československom letectve začal v roku 1987 v letke taktického prieskumu 47. prieskumného leteckého pluku v Hradci Králové. V rokoch 1994 až 2000 slúžil na letisku v Čáslavi, konkrétne v 28. stíhacom bombardovacom leteckom pluku (19941995) a na 4. základni stíhacieho letectva (19952000). Počas svojej pilotnej kariéry lietal na strojoch L-29 Delfín, L-39 Albatros, MiG-21R a MiG-21MF. V období rokov 2001 až 2003 zastával funkciu vedúceho staršieho dôstojníka – špecialistu "CC AIR NORTH" na leteckej základni Ramstein v Nemecku a potom do roku 2006 pôsobil ako náčelník oddelenia letectva na Veliteľství Spoločných síl AČR. V rokoch 2006 až 2007 študoval na Air War College na Maxwellovej leteckej základni v Alabame v Spojených štátoch a od 30. mája 2007 velil 22. základni letectva. V júli 2011 bol vyslaný na zahraničnú misiu do Afghanistanu, kde pôsobil vo funkcii poradcu náčelníka štábu Afghanských vzdušných síl.
Veliteľ Vzdušných sil.
plk. gšt. Libor Štefánik bol dňa 1. júna 2013 vymenovaný za veliteľa Vzdušných síl Armády Českej republky, od 28. októbra v hodnosti brigádneho generála. Za svoje priority vo funkcii označil napríklad začiatok činnosti Veliteľstva Vzdušných síl (1. júla 2013 došlo na základe záverov Bielej knihy o obrane k obnoveniu samostatného veliteľstva v nadväznosti na zrušenie Spoločných síl AČR), zlúčenie 22. základne letectva a 23. základne vrtuľníkového letectva, zahájenie výcviku taktického letectva pre nočné pôsobenie a s tým spojenú integráciu moderných zameriavacích kontejnerov na letúny L-159 ALCA a JAS-39 Gripen.
Róbert Tóth

Generálmajor Ing. Róbert Tóth (* 1. august 1969, Košice, Česko-Slovensko) je slovenský generál. Od 1. januára 2021 je veliteľom Vzdušných síl.
Vojenská kariéra.
Začiatky.
V roku 1991 absolvoval Vysokú vojenskú leteckú školu SNP Košice a stal sa pilotom 11. vrtuľníkového pluku 1. armády, Západný vojenský okruh. V roku 1992 sa stal kapitánom vrtuľníka vo 4. vrtuľníkovom pluku Prešov. Od roku 1999 bol dôstojník streleckej a taktickej prípravy vrtuľníkovej letky – 34. letecká základňa Prešov. Od roku 2001 bol veliteľ roja tejto základne. Od roku 2004 pôsobil ako zástupca veliteľa letky – letecká základňa Prešov, Vrtuľníkové krídlo Prešov. V roku 2010 sa stal inšpektor bezpečnosti letov - pilot a neskôr toho roku veliteľom letky Vrtuľníkového krídla Prešov. Od roku 2012 bol zástupca veliteľa Vrtuľníkového krídla Prešov, v roku 2013 až 2020 Vrtuľníkovému krídlu generálplukovníka Jána Ambruša Prešov velil.
Ako plukovník sa 1. októbra 2020 stal zástupcom veliteľa Vzdušných síl.
Veliteľ vzdušných síl OS SR.
Od 1. januára 2021 je veliteľom Vzdušných síl. Do prvej generálskej hodnosti bol prezidentkou Zuzanou Čaputovou vymenovaný 28. januára 2021. 4. mája 2022 ho prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti generálmajor.
GymBeam

GymBeam je fitnes e-shop v regióne strednej a východnej Európy. Zameriava sa na predaj športovej výživy, zdravých potravín, fitness oblečenia a príslušenstva. Bol založený na Slovensku (ako GymBeam.sk) v roku 2014 Daliborom Cicmanom, ktorý vo firme pôsobí ako výkonný riaditeľ. Firma sídli v Košiciach.
Spoločnosť od vzniku expandovala do ďalších krajín strednej a východnej Európy. V roku 2021 pôsobila na 14 trhoch, medzi ktoré patria Slovensko, Maďarsko, Česko, Rumunsko, Anglicko, Chorvátsko, Bulharsko, Ukrajina, Slovinsko, Poľsko, Nemecko, Grécko, Srbsko a Bosna a Hercegovina.
Portfólio GymBeamu tvoria rôzne značky tretích strán, ako aj vlastná produkcia chránená ochrannou známkou. Patria do nej značky ako GymBeam, VanaVita, BeastPink a STRIX. Na čele spoločnosti stojí zakladateľ Dalibor Cicman, vedenie dopĺňajú Mária Cicmanová (CMO) a Róbert Čižmár (CTO).
História.
Dalibor Cicman prišiel s myšlienkou založiť GymBeam v roku 2013. Web GymBeam.sk bol spustený 1. mája 2014. V decembri spoločnosť kúpila slovenskú značku "BodyFit", ktorú postupne transformovala na GymBeam. Prvým vlastným produktom bol proteín "Magnum".
Február 2015 sa niesol v znamení expanzie na maďarský (GymBeam.hu) a český trh (GymBeam.cz). V roku 2017 našla spoločnosť svoje sídlo na Rastislavovej ulici v Košiciach. Tam vznikol aj vlastný sklad športovej výživy s rozlohou 7740 m2. V tom istom roku firma migrovala na systém Magento 2.0. a získala ocenenie e-shop roka podľa portálu Heureka.sk.
V júni 2018 spustil GymBeam svoju prvú podznačku s názvom BeastPink. V auguste 2019 sa GymBeamu podarilo cez platformu CrowdBerry získať slovenskú e-commerce investíciu v hodnote 6 miliónov eur.
V roku 2020 sa GymBeam počas pandémie ochorenia Covid-19 prispôsobil dopytu. Svoje portfólio obohatil o vitamíny, príslušenstvo na domáci tréning a trvanlivé potraviny.
V roku 2021 firma zautomatizovala svoju logistiku, spustila novú pick-up zónu v centrálnom sklade a zakúpila linky pre vlastnú výrobu produktov. Okrem toho odštartovala internú platformu Boxpi. Tá spája e-commerce s platobnými aj doručovacími metódami a vodičmi dodávok, ktorí prepravujú tovar cez hranice v rámci regiónu CEE. V tomto roku GymBeam na Slovensku spustil aj svoju prvú televíznu reklamu.
Bočný reťazec

Bočný reťazec alebo vedľajší reťazec označuje v organickej chémii a biochémii chemickú skupinu, ktorá je naviazaná na hlavnú časť molekuly, ktorá sa označuje ako hlavný reťazec alebo kostra. Bočný reťazec je uhľovodíkový vetvený reťazec molekuly, ktorý je naviazaný na väčšiu uhlíkovú kostru. Je to jeden z faktorov, ktoré určuje vlastnosti molekuly a jej reaktivitu.
Dohody.
Ako všeobecný zástupný symbol pre alkylové skupiny (nasýtené uhľovodíky) ako bočné reťazce sa v chemických vzorcoch používa označenie R. Ak je týchto skupín viac, používa sa R', R" a tak ďalej. Na označenie iných skupín, ktoré nie sú uhlíkaté, sa potom často používajú písmena X, Y a Z.
História.
Symbol R použil francúzsky chemik Charles Frédéric Gerhardt v 19. storočí, ktorý ho navrhol, pretože by tento znak bol ľahko rozpoznateľný a pochopiteľný naprieč mnohými európskymi jazykmi podľa prvého písmena rôznych slov: francúzskeho "racine" („koreň“) a "résidu" („zvyšok“), anglického "root" („koreň“) a "residue" („zvyšok“) a zároveň "radical" (odvodeného z latinského "radix"), latinských "radix" („koreň“) a "residuum" („zvyšok“) a nemeckého "Rest" („zvyšok“ a v kontexte chémie i „radikál“). V slovenčine tomu odpovedá len slovo „radikál“.
Použitie.
Organická chémia.
V chémii polymérov sa bočný reťazec vetví smerom od hlavného reťazca polyméru. Bočné reťazce majú dôležitý vplyv na vlastnosti polyméru, hlavne jeho schopnosť kryštalizovať a jeho hustotu. 
Biochémia.
Bielkoviny sa skladajú z aminokyselín, ktoré sú usporiadané do dlhého reťazca a spojené peptidovými väzbami. Medzi dvoma peptidovými väzbami sa nachádza alfa uhlík aminokyseliny, na ktorý je naviazaný jej bočný reťazec. Bočný reťazec je pre každú aminokyselinu iný a ovplyvňuje náboj a polaritu danej aminokyseliny. Bočné reťazce aminokyselín sú zodpovedné i za mnoho interakcií, ktoré vedú k skladaniu proteínov a ich funkciám. Aminokyseliny s podobnou polaritou sa často priťahujú, zatiaľ čo polárne a nepolárne bočné reťazce sa odpudzujú. Polárne/nepolárne interakcie sú dôležité pri stabilizácii sekundárnej štruktúry kvôli ich relatívne veľkému počtu v celej bielkovine. Priestorové usporiadanie bočných reťazcov sa dá predpovedať podľa geometrie peptidovej kostry s použitím výpočtových nástrojov na rekonštrukciu bočných reťazcov.
Bahenský potok

Bahenský potok je potok v regióne Záhorie, v obci Letničie v okrese Skalica a v obci Štefanov v okrese Senica v Trnavskom kraji. Je pravostranným prítokom Štefanovského potoka; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-13-03-967. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Chvojnická pahorkatina, geomorfologický podcelok Unínska pahorkatina.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške v juhovýchodnej časti poľnohospodárskeho extravilánu v blízkosti poľa "Drieňovec" a poľa "Prídanky v Dolných" v obci Letničie v okrese Skalica neďaleko od obecnej hranice s obcou Štefanov v okrese Senica, v geomorfologickom podcelku Unínska pahorkatina. 
Opis toku.
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom, pravým brehom obmýva pole "Dolina" v obci Letničie, v nadmorskej výške pretína obecnú hranicu medzi obcami Letničie a Štefanov, vteká na územie obce Štefanov, v nadmorskej výške priberá ľavostranný bezmenný prítok, potok je lemovaný pásom príbrežnej vegetácie, jemne sa stáča do južného smeru, ľavým brehom obmýva pole "Fľaky pod Drobnými dielmi" v Štefanove, v nadmorskej výške ústi do Štefanovského potoka ako jeho pravostranný prítok. "Bahenský potok" má jeden bezmenný prítok.
"Bahenský potok" pramení a preteká v obci Letničie v okrese Skalica, preteká a ústi do Štefanovského potoka v obci Štefanov v okrese Senica v Trnavskom kraji, v geomorfologickom celku Chvojnická pahorkatina, v geomorfologickom podcelku Unínska pahorkatina. 
Pôvod názvu.
Hydronymum "Bahenský potok" na území obce Letničie má pôvod v apelatíve "bahno" s významom "rozmočená jemná pôda, nános na dne močiarov" bežne sa nachádzajúca v priestore vodného toku. Z apelatíva "bahno" rozšírením o vsuvné "-e-" a o starší formant "-ský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena "Bahenský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Najstaršie listinne zachované názvy obce Letničie a Štefanov sú doložené: 1532 v podobe "Lethnyche", 1773 "Letnicze", 1392 "Chepan", 1396 "Chepanoua". 
Hydronymum "Bahenský potok" bolo štandardizované v roku 2009. Porovnaj aj podobné štandardizované hydronymá: Bahniansky potok, Bahnový potok, Bahno, Bahno,Bahanský potok, Bahniansky kanál, Bahenný kanál, ktorých štandardizované názvy sú všetky v priestore slovenskej hydronymie jedinečné, bez nebezpečenstva homonymie.
Papajova Kykula

Papajova Kykula () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne juhozápadne od mesta Turzovka. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Makov. Najbližšími sídlami sú v okolí ležiace usadlosti miestnej časti Kopanice, patriace do obce Makov. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Papajova Kykula je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vybieha severným smerom z masívu Čemerky () a následne sa stáča na východ k vrchu Kykula (). Severným smerom sa nachádza Oselná (), západným Lemešná (), Solisko () a Hričovec (), južným Čemerka (), Hluché () a Chrasťové () a východným je sedlom oddelená Kykula a Čerenka (). Masív patrí do povodia Kysuce, ktoré je čiastkovým povodím Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník, no úbočím ho z veľkej časti jeden obchádza. Na svahoch je množstvo samôt i chát, ktoré siahajú až pod vrchol.
Výhľady.
Nesúvislý riedky les na vrchole Papajovej Kykuly umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí na úbočí a lokalít s nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Javorníkov, no tiež Moravsko-sliezske, Sliezske, Kysucké a čiastočne aj Oravské Beskydy a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, no až do najvyššej časti vedú prístupové cesty k samotám a senníkom. Modrá značka obchádza veľkú časť vrcholu.
Kykula (vrch v Javorníkoch; 926 m n. m.)

Kykula () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne západne od Turzovky. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Makov. Najbližšími sídlami sú v okolí ležiace usadlosti obce Makov. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Vrch leží v bočnom hrebeni, ktorý vybieha severným smerom z masívu Čemerky () na Papajovu Kykulu () a odtiaľ pokračuje východne k vrchu Kykula. Severným smerom susedí sedlom oddelená Buková (), východným Vrchtretina (), južným Čerenka () a Chrasťové (), juhozápadne sa nachádza Čemerka (), západne Papajova Kykula, Hričovec () a Lemešná (). Masív patrí do povodia Kysuce, ktorej prítoky odvodňujú celý masív do rieky Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník, no úbočím ho z veľkej časti obchádza chodník z Makova.
Výhľady.
Nesúvislý riedky mladý les na vrchole Kykuly umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Javorníkov a Moravsko-sliezskych Beskýd, pri priaznivých podmienkach tiež Sliezske, Kysucké a čiastočne aj Oravské Beskydy a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, no úpätím prechádza modrá značka:
Hluché

Hluché () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Petrovice. Najbližšími sídlami sú na západnom a južnom úpätí ležiace samoty obce Štiavnik a severovýchodne situované časti obce Makov. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Hluché je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vedie z Čemerky () juhovýchodným smerom na Petrovskú Kýčeru (). Východným smerom leží Skaličné () a Slatina (), severným Papajova Kykula () a Čemerka, západným Veľký Javorník (), južným Suchý vrch (), Čierne () a Fačkovská () a juhovýchodným je v hrebeni ležiaca Petrovská Kýčera a Dlhé (). Masív sa nachádza v povodí Váhu, kde smeruje Štiavnik, odvodňujúci západne sa zvažujúce svahy a potok Petrovička, ktorou odteká voda z východných svahov. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Hrebeň i celý masív je výrazne poznačený plošnou ťažbou dreva, hoci vrcholovú časť pokrýva lesný porast a ten je tak bez rozhľadu. Z odlesnených častí je možné pozorovať okolité vrchy Javorníkov, pri vhodných podmienkach aj Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Kysucké a Oravské Beskydy.
Prístup.
Hrebeňom neprechádza značený chodník a najbližší značený vedie z osady Štiavnik-Ráztoka neďalekým sedlom, kde križuje aj lesnú cestu z Petrovíc. Zo sedla sa dá hrebeňom dostať na vrchol Hluchej, no prístup je možný aj lesnými cestami zo susedných dolín.
Lévis (Quebec)

Lévis je mesto v kanadskej provincii Quebec.
Poloha.
Mesto sa nachádza na Rieke svätého Vavrinca, oproti hlavnému mestu provincie, Quebec.
Dejiny.
Pôvodný názov mesta bol Aubigny, ale v roku 1861 bolo premenované. Nositeľom mena bol François-Gaston de Lévis, víťaz Bitky pri Sainte Foy. V 19. storočí bolo mesto križovatkou železničnej spoločnosti Grand Trunk Railway.
Mesto v súčasnej podobe vzniklo v roku 2002 ukončením série spájaní. Jeho súčasťou sú dnes bývalé mestá, mestečká a obce:
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 z 138 155 ľudí uvádza ako rodný jazyk francúzštinu, 1 345 angličtinu a 1 915 neoficiálne jazyky, z toho 5 jazyky pôvodných obyvateľov. 10 ľudí uvádza slovenčinu a 10 češtinu. 30 ľudí udalo ako etnický pôvod český, 35 slovenský a 10 československý.
Doprava.
V meste sa krížia diaľnice 20 a 73.
Ekonomika.
V meste sa spracúva jedlo, nápoje, plastové a kovové produkty. Dôležitý je aj lodiarsky priemysel. Miestna spoločnosť založená v roku 1828 je najväčšou lodiarskou firmou v Kanade.
Chutes-de-la-Chaudière

Chutes-de-la-Chaudière môže byť:
Les Chutes-de-la-Chaudière môže byť:
Saint-Jean-Chrysostome

Saint-Jean-Chrysostome môže byť:
Lauzon

Lauzon môže byť:
Desjardins

Desjardins môže byť:
László Szigeti

László Szigeti môže byť:
Letné olympijské hry 2028

Letné olympijské hry 2028 budú letné olympijské hry, ktoré by sa mali konať v druhej polovici júla 2028 v Los Angeles.
Výber hostiteľa.
Kandidátske mestá a hlasovanie.
V júli 2017 usporiadatelia z Los Angeles potvrdili, že olympiádu v roku 2024 prenechávajú Parížu. Rozdelenie hier 2024 a 2028 medzi dvoch kandidátov pre hry v roku 2024 navrhol MOV v júni 2017.
Športoviská a infraštruktúra.
Organizátori neplánujú postaviť žiadne nové stále športoviská a chcú využívať už existujúcu infraštruktúru a športové kluby. Športovci majú byť ubytovaní v internátoch Kalifornskej univerzity.
Vodný slalom a softbal sa budú konať v Oklahoma City. Spolu má byť do hier a aktivít s nimi súvisiacich preinvestovaných sedem miliárd dolárov.
Športy.
Vo februári 2022 Medzinárodný olympijský výbor oznámil, že moderný päťboj, box a vzpieranie predbežne nie sú zaradené do olympijskych hier. Organizátori taktiež nezaradia breaking, ktorého premiéra bola na LOH v Paríži v 2024.
Majstrovstvá WAFF vo futbale

Majstrovstvá WAFF vo futbale () je medzinárodná futbalová súťaž na ktorej súťažia seniorské mužské národné tímy Západoázijskej futbalovej federácie (WAFF). Šampionát sa koná v priemere každé dva roky.
Aktuálnym šampiónom je Bahrajn. Najúspešnejším tímom je Irán so štyrmi titulmi, ten už ale nemôže súťažiť pretože nie je členom WAFF.
Sófroniskos (otec Sokrata)

Sófroniskos (, * asi 500 pred Kr., Atény – † asi 424 pred Kr., Atény) bol grécky kamenár alebo sochár, otec filozofa Sokrata.
Sófroniskos, kamenár (podľa iných zdrojov sochár) z aténskeho dému "Alópeké", vlastnil malý majetok a žil so svojou manželkou Fainareté. Diogenes Laertios s odvolávaním sa na Platónovo tvrdenie v "Theaitétovi" uvádza, že kamenár Sófroniskos a pôrodná babica Fainareté boli rodičmi filozofa Sokrata (dom, ktorý po nich zdedil Sokrates, mohol byť jeho jediným majetkom, pretože toho viac nenadobudol). Sokrates sa v otcovej dielni zrejme vyučil sochárskemu umeniu, lebo niektoré jeho sochárske diela (možno aj Sófroniskove diela pripísané Sokratovi) spomína Pausanias: „"Aténčanom vytvoril sochy Charitiek Sófroniskov Sokrates pri vchode na Akropolu. Všetky tieto podoby majú odev. Len tí neskorší umelci zmenili, neviem prečo, ich vzhľad. Za mojej doby teda vytvárali a maľovali Charitky nahé."“ Podľa Platóna (v dialógu Lachés, ktorý patrí k jeho najstarším dialógom, cca 425 pred Kr. ) sa Sófroniskos priatelil s Lysimachom, ktorý bol synom slávneho politika Aristeida. Jeho syn Sokrates sa preto (zrejme) mohol zoznámiť s intelektuálmi z okruhu Perikla (Platón tu píše o Sófroniskovi v minulom čase, v roku 424 pred Kr. už možno niekoľko rokov nežil).
Fainareté ako vdova so synom mala v rámci aténskeho právneho poriadku dobré postavenie, mohla si totiž vybrať, či sa vráti do domácnosti svojho otca (alebo do domácnosti jeho dedičov), alebo zostane v dome Sófroniska pod vedením syna Sokrata ak bol plnoletý, alebo jeho poručníka, ak bol Sokrates ešte neplnoletý, keď jeho otec zomrel. V tom roku bol už však Sokrates určite dospelým mužom.
V Aténach sa našiel kamenný podstavec, na ktorom je vyryté meno "Sofroniskos" s dodatkom .."ἀνέθεκεν" – anetheken („"ma postavil"“) Nápis pochádza zo začiatku 5. stor. pred Kr. To, či tu ide o meno otca filozofa Sokrata, sa doposiaľ nepodarilo jednoznačne dokázať. Sófroniskos je ale veľmi zriedkavým starogréckym menom, ďalším známym nositeľom tohto mena bol jeho vnuk (Sokratov syn), alebo istý otrok v cisárskom Ríme.
Bahno (kanál)

Bahno je kanál v regióne Podunajsko na Žitnom ostrove, v obci Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Čiližský potok; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-21-17-465. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Podunajská rovina.
Vznik.
Vzniká uprostred niekdajšej zaniknutej močariny, dnešného poľa "Bájtovský pasienok", východne od intravilánu obce Pataš, v nadmorskej výške v severnej časti poľnohospodárskeho extravilánu obce Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji, v geomorfologickom celku Podunajská rovina. 
Opis toku.
Od začiatku tečie severovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán, mení smer na sever, vyteká z niekdajšej močariny (dnes z poľa) v smere severovýchod, pravým brehom obmýva pole "Chrenové" v obci Pataš, stáča sa na severozápad a ústi ako pravostranný prítok do Čiližského potoka na obecnej hranici medzi obcou Pataš a obcou Padáň. Kanál "Bahno" nemá prítok.
Kanál "Bahno" vzniká, preteká a ústi do Čiližského potoka v obci Pataš v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji, v geomorfologickom celku Podunajská rovina. 
Pôvod názvu.
Hydronymum "Bahno" na území obce Pataš má pôvod v apelatíve "bahno" s významom "rozmočená jemná pôda, nános na dne močiarov" bežne sa nachádzajúca v priestore vodného toku; ale nemožno vylúčiť ani pôvod z názvu dnes už zaniknutého močiara "†*Bahno, *Bahnistá voda, *Bahnistý hon", na ktorého pozícii je dnes pole so zbytkami močiara "Bájtovský pasienok". Tomu zodpovedá i zaniknutý maďarský názov močiara "†*Lapos". Označenie "bahno/ Bahno" bolo bez zmeny prenesené i na novodobý kanál s významom "umelý vodný tok, umelé koryto, spravidla so spevnenými aspoň bokmi na zavlažovanie alebo na odvod dažďovej vody" a utvorené jednočlenné nederivované hydronymum "Bahno" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov kanála "Bahno" bol štandardizovaný v roku 1978. Porovnaj aj podobné štandardizované hydronymá: Bahniansky potok, Bahnový potok, Bahno, Bahno, Bahanský potok, Bahenský potok, Bahniansky kanál, ktorých štandardizované názvy sú všetky v priestore slovenskej hydronymie jedinečné, bez nebezpečenstva homonymie s výnimkou dvojnásobného hydronyma "Bahno" (raz potok, druhý raz kanál).
Theaitétos

Theaitétos (, ) môže byť:
Virginia Apgarová

Virginia Apgarová, M.D. (* 7. jún 1909, Westfield, New Jersey v USA – † 7. august 1974, New York) bola americká lekárka a vedecká pracovníčka, špecializovaná v odbore anesteziológia a pediatria. Známa je predovšetkým vďaka zavedeniu Apgar skóre, slúžiaceho na rýchle vyhodnotenie zdravotného stavu novorodencov.
Virginia Apgarová sa narodila ako najmladšia z troch detí a jediná dcéra Charlesa Apgara a jeho manželky Heleny. Nakoľko sa obaja rodičia zaujímali o hudbu, učila sa hrať na husle, čo bola záľuba, ktorej zostala verná po celý život. Už ako školáčka túžila Virgínia študovať medicínu. Potom, čo v roku 1925 skončila strednú školu vo Westfielde, navštevovala "Mount Holyoke College", kde ako bakalár absolvovala v roku 1929 štúdia zoológie a vstupného kurzu medicíny. Bola tu považovaná za najlepšiu študentku, všestranne orientovanú, venovala sa siedmim športom a pôsobila ako reportérka školského časopisu.
V roku 1929 začala ako jedna z deviatich dievčat medzi 90 študentmi štúdium na newyorskej "Columbia Univesity of Physicians and Surgeons", ktoré ako jedna z prvých žien absolvovala v roku 1933. Po štúdiách dva roky strávila na stáži v "Presbyterian Hospital", kde sa po odporúčaní Alana Whipplea, vedúceho oddelenia chirurgie, začala zaoberať anestéziológiou. V roku 1936 absolvovala lekársku anestéziologickú stáž na Wisconsin University, po ktorej sa opäť vrátila do Presbyterian Hospital, kde získala post vedúcej anesteziológie.
V roku 1949 sa stala prvou ženou, ktorá získala hodnosť profesora na Columbia University. V tom istom roku vypracovala Apgarovej skóre, bodovací systém používaný na orientačné posúdenie zdravotného stavu novorodenca bezprostredne po narodení. Prvýkrát ho prezentovala v roku 1952 na 27. kongrese amerických anestéziológov v Palm Beach a publikovala o rok neskôr v časopise "Current Researches v Anesthesia a Analgesia" pod názvom "A Proposal for New Method of Evaluation of the Newborn Infant". Názov testu, ktorý výrazne prispel k poklesu novorodeneckej úmrtnosti v celom svete, nezaviedla sama Virginia Apgarová, ale až v roku 1963, desať rokov po jeho publikácii, americký pediater Joseph Butterfield, ktorý použil meno Dr. Apgarovej pre mnemotechnickú pomôcku (A-Appearance(vzhľad), P-Pulse(pulz), G-Grimace(reflexná podráždenosť), A-Activity(aktivita), R-Respiration(dýchanie)), ktorú použil v niekoľkých článkoch, ktoré k tejto problematike publikoval.
V roku 1975 Americká akadémia pediatrov založila "cenu Virginie Apgarovej", ktorá je každoročne akadémiou udeľovaná za mimoriadne zásluhy v oblasti perinatálnej pediatrie.
Virginia Apgarová nebola nikdy vydatá. V roku 1973 musela svoju aktívnu činnosť obmedziť kvôli ochoreniu pečene. Zomrela 7. augusta roku 1974 na zlyhanie pečene.
V roku 1994 bola v USA na jej počesť vydaná poštová známka. V novembri roku 1995 bola posmrtne uvedená do "National Women's Hall of Fame" (Národnej ženskej siene slávy) v Seneca Falls v New Jersey.
Indické národné futbalové mužstvo

Indické národné futbalové mužstvo reprezentuje Indiu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1937. Najväčší úspech Indie je druhé miesto na Majstrovstvách Ázie vo futbale 1964. Na Majstrovstvá sveta sa raz kvalifikovali a to na MS 1950 no neskôr sa vzdala účasti na MS kvôli nákladom na cestovanie.
Petrovská Kýčera

Petrovská Kýčera () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Petrovice. Najbližšími sídlami sú na západnom a južnom úpätí ležiace samoty obce Štiavnik, juhovýchodným smerom ležia obce Petrovice a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Petrovská Kýčera je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vedie z Čemerky () juhovýchodným smerom na Žiar (). Južným smerom okrem Žiaru leží aj sedlom oddelené Dlhé () a Malinné (), východným smerom leží Kýčera (), severným Slatina () a Skaličné (), severozápadne Hluché () a Čemerka, západným Ustrígeľ () a Fačkovská (). Hrebeň i Petrovská Kýčera patrí do povodia Váhu, kde z južných a západných svahov odvádza vodu potok Štiavnik, severné a východné odvodňuje Petrovička. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislým lesom pokrytý vrch umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí je možné pozorovať okolité vrchy Javorníkov, pri vhodných podmienkach aj Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Kysucké, Sliezske a Moravsko-sliezske Beskydy.
Prístup.
Hrebeňom nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z blízkych dolín, najkratší z miestnej časti Predjastrabie (Štiavnik).
Dlhé (vrch v Javorníkoch)

Dlhé () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Petrovice. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace samoty miestnej časti Predjastrabie, patriacej k obci Štiavnik, východným a juhovýchodným smerom ležia obce Petrovice a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Dlhé je súčasťou bočného hrebeňa, ktorý vedie z Čemerky () juhovýchodným smerom na Dreviská (). Severným smerom sa nachádza plytkým sedlom oddelená Petrovská Kýčera (), východným Kýčera (), južným smerom v hrebeni Žiar (), Malinné () a Kykula () a západným Fačkovská () a Čierne (). Západné a južné svahy odvodňuje potok Štiavnik, vodu z východnej časti hrebeňa odvádzajú prítoky potoka Petrovička do Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Vrch pokrýva nesúvislý zmiešaný les, ktorý umožňuje obmedzený, no ďaleký rozhľad. Z vhodných lokalít a pri priaznivých podmienkach je vidieť okolité vrchy Javorníkov, no tiež Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Kysucké, Sliezske a Moravsko-sliezske Beskydy.
Prístup.
Hrebeňom ani vrcholom nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z blízkych dolín. Najkratší prístup je z osady Predjastrabie, patriacej k obci Štiavnik.
Laches

Laches alebo Lachés môže byť:
Laches môže byť aj:
Bangladéšske národné futbalové mužstvo

Bangladéšske národné futbalové mužstvo reprezentuje Bangladéš na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz vznikol presne pred 50 rokmi v roku 1972. Bangladéš sa nikdy nepredstavil na Majstrovstvách sveta. Zúčastnili sa iba raz Majstrovstiev Ázie vo futbale a to v roku 1980. Na turnaji skončili v skupine.
Lata

Lata môže byť:
Paladins

"Paladins: Champions of the Realm je online free-to-play videohra od spoločnosti Hi-Rez. Hra je vyvíjaná štúdiom Evil Mojo a distribuovaná Hi-Rez. Hra bola vydaná 8.Mája 2018 pre Windows, Playstation 4 a Xbox One a následne 12. Júna aj pre Nintendo switch."
Hrateľntosť.
Hra ponúka 4 herné módy, Team deathmatch, Siege, Onslaught a Ranked. Každý mód má niekoľko máp, ktoré sa náhodne striedajú. Po pripojení do hry si vyberiete šampióna za ktorého budete hrať. Každý šampión má iné schopnosti a útoky.
Šampioni.
V hre sa nachádza niekoľko šampionov za ktorých môžete hrať. Šampioni se delia do 4 kategórií:
Každá postava má svoje schopnosti a útoky. Každý hrdina má hlavný útok. Ten nemá žiadne obmedzenia (okrem prebíjania) a môžete ho použiť kedykoľvek. 
Zdroje.
https://paladins.fandom.com/wiki/Paladins_Wiki
https://store.steampowered.com/app/444090/Paladins/
https://paladins.com/
Adamkov

Adamkov () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Horná Mariková a Papradno. Najbližšími sídlami sú východným smerom ležiaca osada Podjavorník, miestna časť Papradna, západným smerom sa nachádza osada Ráztoka, patriaca obci Horná Mariková. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Adamkov je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Malého Javorníka () juhovýchodným smerom a v masíve vrchu sa delí na dve vetvy. Juhozápadná smeruje na Galkov (), juhovýchodná smeruje cez Oblaz () a
Kaniakovu skalu () k vrchu Orgoňova Kýčera (). Severným susedom je sedlom oddelený Malý Javorník, severovýchodne sa nachádza Stratenec () a Veľký Javorník (), východne Ustrígeľ (), Jaseňové () a Žilín (), juhovýchodne Oblaz a Kaniakova skala, juhozápadne Galkov a západne Stolečný vrch () a Frňovské (). Vrch patrí do povodia Váhu, kam smeruje západné a južné svahy odvodňujúci Marikovský potok, ako aj Papradnianka, do ktorej odteká voda z východných svahov. Vrcholom vedie hrebeňový značený chodník z Považskej Bystrice na Malý Javorník.
Výhľady.
Adamkov neponúka veľa možností na výhľad, pretože vrchol je pokrytý lesom a v susedstve je viacero vyšších končiarov. Na svahoch je niekoľko lokalít, ktoré po ťažbe pokrýva nižšia vegetácia a poskytujú tak obmedzený rozhľad na okolité vrchy Javorníkov, ojedinele aj časť Bielych Karpát a Strážovských vrchov.
Rebeka Jančová

Rebeka Jančová (* 25. august 2003, Zvolen) je slovenská zjazdová lyžiarka. Trénuje je bývalý český alpský lyžiar Jan Kvasnička. Je členkou Lyžiarskeho klubu Levoča a Vojenského športového centra Dukla Banská Bystrica.
Kariéra.
S lyžovaním začala ako štvorročná, popri svojej staršej sestre Tereze. Stala sa dvojnásobnou víťazkou Slovenského pohára do 14 rokov a jedenkrát vyhrala Slovenský pohár do 16 rokov.
Jej športová kariéra začala v roku 2012, keď prestúpila do Lyžiarskeho klubu Levoča, ktorý od roku 2018 patrí pod Lyžiarsku akadémiu Veroniky Velez-Zuzulovej. Jančová je aj členkou Vojenského športového centra Dukla Banská Bystrica, ktorej je členom ako podporovaný športovec.
Na Zimných olympijských hrách mládeže 2020 vo švajčiarsom meste Lausanne získala v super-G 8. miesto. 4. miesto v alpskej kombinácii, 8. v super-G, 14. v obrovskom slalome a 15. miesto v slalome.
Na Majstrovstvách sveta juniorov v roku 2021 v Bulharsku získala zlatú medailu v super-G a bronzovú z obrovského slalomu v kategórii do 18 rokov.
Na Svetovom pohári debutovala 14. januára 2023 vo veku 19 rokov.
Olympijské hry.
Na svoju prvú olympiádu, Zimné olympijské hry 2022 v Pekingu sa kvalifikovala vo veku 18 rokov. Na olympiáde bude súťažiť v slalome, obrovskom slalome a super-G. Spoločne s Petrou Hromcovou, Andreasom Žampom a Adamom Žampom budú súťažiť v tímovej súťaži.
Fantomas kontra Scotland Yard

Fantomas kontra Scotland Yard () je francúzsko-talianska dobrodružná krimi-komédia z roku 1967, režírovaná André Hunebellom. Ide o komickú adaptáciu hororových románov od Pierra Souvestra a Marcela Allaina zo začiatku 20. storočia.
Je to tretí diel trilógie o Fantomasovi, v ktorej v hlavných úlohách účinkovali Jean Marais, Louis de Funès a Mylène Demongeot. Film produkoval najmä Gaumont pod vedením Alaina Poirého.
Dej.
Tentoraz sa Fantomas rozhodne uvaliť na najväčších boháčov sveta takzvanú daň z práva na život. A tak sa komisár Juve, inšpektor Bertrand, novinár Fandor a jeho snúbenica Hélène dostavia do Škótska, na hrad lorda Mac Rashleya, jedného z najmajetnejších ľudí. Ten sa spolu s ďalšími boháčmi sveta stáva obeťou vydierania Fantomasa. Na hrade sa ale začnú diať ozaj záhadné veci.
Herecké obsadenie.
Vo filme hrali:
Filmový štáb.
Filmový štáb tvorili:
Chyby a nezrovnalosti vo filme.
Vo filme je niekoľko chýb. Tento zoznam nie je kompletný, medzi chyby patria napríklad:
Citronáda (televízna relácia)

Citronáda (od 2024 Citrónshow, taktiež "Citrón show") je slovenská televízna relácia RTVS, v ktorej bývalý hokejista Richard Lintner naživo spovedá svojich hostí zo športovej a inej oblasti. Talkshow mala premiéru 21. mája 2021 na Jednotke. Neskôr sa relácia vysielala na Dvojke a od 7. februára 2022 na stanici Šport. 16. apríla 2024 bolo oznámené, že relácia bude aj naďalej pod upraveným názvom pokračovať na obrazovkách RTVS po tom, čo televízia JOJ prevzala vysielacie práva na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji.
Diváci môžu posielať svoje otázky prostredníctvom sociálnych sietí a vyhrať rôzne ceny.
Citronáda ŠPECIÁL.
8. júla 2022 Richard Lintner v rámci spolupráce s "Nadáciou Orange" na festivale Pohoda vyspovedal Jána Lašáka.
22. augusta 2022 sa uskutočnil „belasý špeciál“ "Citronády" v pube 54 na Dunajskej ulici v Bratislave. Tentoraz ako hostí pozval záložníka ŠK Slovan Bratislava Juraja Kucku a trénera HC Slovan Bratislava Jána Pardavého.
30. apríla 2023 sa uskutočnil exhibičný hokejový zápas zložený z futbalových či hokejových legiend spolu s hercami Filipom Tůmom a Marekom Fašiangom ako kapitánmi pod záštitou "Citronády Riša Lintnera". RTVS zápas odvysielal naživo na stanici Šport.
Od 25. do 30. júna 2023 sa v Hoteli Tenis vo Zvolene uskutočnil charitatívny letný kemp "Citronády" pre mladých športovcov. Ambasádorkou a účastníčkou kempu bola Nela Lopušanová; projekt bol plne financovaný "Citronádou Riša Lintnera".
8. júla 2023 sa na festivale Pohoda konal ďalší špeciál "Citronády". Hosťami Lintnera boli Pavol Regenda a Samuel Kňažko.
11. februára 2024 sa uskutočnil exhibičný hokejový zápas v Steel aréne v Košiciach pod záštitou "Citronády Riša Lintnera", kde si svoje sily zmerali legendy z východného a západného Slovenska.
Bahnový potok

Bahnový potok je potok v regióne Kysuce, v obci Svrčinovec v okrese Čadca v Žilinskom kraji. Je ľavostranným prítokom vodného toku Šľahorov potok; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-21-06-5634. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Jablunkovské medzihorie.
Vznik.
Vzniká v nadmorskej výške sútokom dvoch krátkych zdrojníc pritekajúcich zo severu od štátnej slovensko – českej hranice v severnej časti extravilánu obce Svrčinovec v okrese Čadca v Žilinskom kraji, na severozápadnom úbočí vrchu "Praženková" s nadmorskou výškou , v geomorfologickom celku Jablunkovské medzihorie.
Opis toku.
Od začiatku tečie južným smerom cez lesný extravilán premiešaný s trvalým trávnym porastom, približuje sa k osadníckemu osídleniu obce Svrčinovec, ľavým brehom obmýva osadu "Ráztočky", ľavým brehom obmýva osadu "Purašovci", v nadmorskej výške priberá jediný svoj ľavostranný bezmenný prítok zo svahu vrchu Košariská (), potok zároveň meandruje, pravým brehom obmýva pole "Praženková", tečie cez osadu rovnakého názvu "Praženková", podteká štátnu cestu I/11 Svrčinovec, št. hr. – Čadca – Žilina a bezprostredne v nadmorskej výške ústi v severnej časti obce Svrčinovec do Šľahorovho potoka ako jeho ľavostranný prítok. Šľahorov potok ústi ďalej do Čierňanky (prítok Kysuce). Vodný tok "Bahnový potok" má jeden bezmenný ľavostranný prítok.
Vodný tok "Bahnový potok" vzniká, preteká a ústi do Šľahorovho potoka v obci Svrčinovec v okrese Čadca v Žilinskom kraji, v geomorfologickom celku Jablunkovské medzihorie.
Pôvod názvu.
Hydronymum "Bahnový potok" na území obce Svrčinovec má pôvod v apelatíve "bahno" s významom "rozmočená jemná pôda, nános na dne močiarov" bežne sa nachádzajúca v priestore vodného toku. Z apelatíva "bahno" rozšírením o formant "-ový" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena "Bahnový potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.
Názov potoka "Bahnový potok" bol štandardizovaný v roku 2007. Porovnaj aj podobné štandardizované hydronymá: Bahniansky potok, Bahno, Bahno, Bahanský potok, Bahenský potok, Bahniansky kanál, ktorých štandardizované názvy sú všetky v priestore slovenskej hydronymie jedinečné, bez nebezpečenstva homonymie s výnimkou dvojnásobného hydronyma "Bahno" (raz potok, druhý raz kanál).
Galkov

Galkov () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a na katastrálnom území obce Horná Mariková. Najbližším sídlom je na severozápadnom úpätí situovaná osada Ráztoka, patriaca obci Horná Mariková. Juhozápadne sú osady Vlkov a Udička, východným smerom sa nachádza Podjavorník, miestna časť Papradna. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Galkov je súčasťou rázsochy, ktorá je vetvou rozsiahleho hrebeňa, vedúceho z Malého Javorníka () cez Oblaz () k vrchu Orgoňova Kýčera (). Severným smerom leží Malý Javorník a Frňovské (), západným Stolečný () a Čovia (), juhovýchodným Orgoňova Kýčera a Hladná () a východným Kaniakova skala (), Oblaz () a Adamkov (). Východné svahy odvodňuje Gacovecký potok, severné a západné Marikovský potok, odtekajúci do rieky Váh. Na vrchol nevedie značený chodník, no na severných svahoch sa rozkladá lyžiarske stredisko Ski Ráztoka s komplexným zázemím.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva lesný porast, ktorý je v nižších polohách poznačený ťažbou. Z vhodných miest je obmedzený rozhľad na okolité vrchy Javorníkov, ojedinele aj časť Bielych Karpát, Strážovských vrchov a Malej Fatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, no prístup je možný z lyžiarskeho strediska po zjazdovke, alebo lesnými chodníkmi z Marikovskej doliny. Po hrebeni sa dá cez Adamkov napojiť na modrú turistickú značku z Malého Javorníka na Orgoňovu Kýčeru.
Tatranský durič

Tatranský durič je plemeno duriča, ktoré vzniklo na Slovensku. Je menšieho vzrastu, používa sa najmä na dohľadávanie a durenie zveri. Jeho využitie je v poľovníctve ako poľovný pes. Schválené bolo na VZ SKJ 14. júna 2016.
Povaha a využitie.
Vyznačuje sa inteligentnosťou, temperamentnosťou s dobrou ovládateľnosťou, vyrovnanou povahou, bez známok agresivity alebo bojazlivosti voči okoliu. Voči ľudom je priateľský. Napriek jeho priateľskej povahe je náruživý pri práci a odvážny pri kontakte so zverou. Pri práci je vytrvalý s vynikajúcim čuchom a orientáciou v teréne. Je hlasitý na teplej stope a pri zveri. Ide o plemeno nenáročné na priestor a výživu (vhodný aj pre poľovníkov bývajúcich v meste, minimálne nároky na prepravu autom), pomerne ľahko prenášateľné s ohľadom na veľkosť (transport na posed), odolné, bez významnejších zdravotných problémov (najmä dedičné ochorenia). Vzhľadom na predpokladané uplatnenie v praxi je vhodný na prácu duriča a farbiara a môže vykonávať všetky skúšky poľovnej upotrebiteľnosti pre tieto plemená.
Tatranský durič sa vyskytuje v dvoch farebných variantoch, čiernej s presne ohraničenými hnedými alebo hnedo hrdzavými znakmi alebo hnedej s odtieňmi od svetlohnedej až po tzv. jeleniu červeň, všetky s prímesou čiernej farby. V rámci systematiky FCI sa toto plemeno zaradzuje do skupiny č. 6 (Duriče, farbiare a príbuzné plemená).
Slatina (vrch v Javorníkoch)

Slatina () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Kolárovice, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Petrovice a Kolárovice. Severným a východným smerom sa nachádzajú samoty obce Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Slatina je súčasťou hrebeňa, ktorý vybieha z masívu Čerenky () a vedie juhovýchodným smerom na Kýčeru (). Severným smerom leží nad sedlom Javorník Vrchtretina (), východným Mraznica () a Kýčera (), južným Kýčera () a Petrovská Kýčera (), západným Hluché () a Čemerka () a severozápadne Čerenka a Papajova Kykula (). Masív Slatiny je súčasťou povodia Váhu, pričom západné svahy odvodňuje potok Petrovička a východné Kolárovický potok. Na vrchol nevedie značený chodník a na severných svahoch leží lyžiarsky areál.
Výhľady.
Riedka, nesúvislá vegetácia vrcholovej časti umožňuje kruhový rozhľad. Pri priaznivých podmienkach sú viditeľné mnohé vrchy Javorníkov, blízke Moravsko-sliezske, no tiež Kysucké, Sliezske a Oravské Beskydy, Kysucká vrchovina, Malá Fatra a Strážovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia. Neďalekým sedlom vedie zelená značka z Petrovíc na rázcestie Pod Čerenkou, odkiaľ vedie chodník do sedla Javorník.
Vrchtretina

Vrchtretina () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne západne od Turzovky. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a zasahuje na katastrálne územie obce Makov a Vysoká nad Kysucou. V blízkom okolí sa nachádzajú samoty oboch obcí. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Vrch leží v rázsoche, vybiehajúcej severným smerom z oblasti sedla Javorník. Východne sa nachádza vrch Galkovo () a Luby (), južne Mraznica () a Slatina (), západne Kykula (), Papajova Kykula () a Čerenka () a severným smerom Polianky (). Masív odvodňujú prítoky Kysuce, odkiaľ voda pokračuje do rieky Váh. Na vrchol nevedie značený chodník a západným úpätím prechádza cesta I/10 z Bytče na Moravu.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast s oblasťami s nízkou vegetáciou umožňujú obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrchy Javorníkov a Moravsko-sliezskych Beskýd, pri priaznivých podmienkach tiež Sliezske, Kysucké a čiastočne aj Oravské Beskydy, Malú Fatru a Strážovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník a prístup je možný z okolia lesnými chodníkmi. Neďalekým sedlom Javorník prechádza červená hrebeňovka z Čerenky () do sedla Semeteš.
Citronáda

Citronáda môže byť: