burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Quai François-Mauriac

Quai François-Mauriac ("nábrežie Françoisa Mauriaca") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode.
Poloha.
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny. Začína pri moste Tolbiac, kde oproti prúdu nadväzuje Quai Panhard-et-Levassor a končí na križovatke s ulicou "Rue Raymond-Aron", odkiaľ Quai de la Gare. Súčasťou nábrežia je prístav Port de la Gare.
Dejiny.
Samostatné nábrežie vzniklo až 18. augusta 1994, kedy bol tento úsek oddelený od "Quai de la Gare" a premenovaný na počesť francúzskeho spisovateľa a novinára Françoisa Mauriaca (1885 – 1970), držiteľa Nobelovej ceny za rok 1952.
Nová výstavba.
Nábrežie je súčasťou komplexnej prestavby miestnej štvrte s názvom Paris Rive Gauche. V jej rámci vznikajú na mieste bývalých tovární a skladov moderné stavby ako je nové sídlo Bibliothèque nationale de France, alebo most pre chodcov Passerelle Simone-de-Beauvoir.
Quai de la Gare

Quai de la Gare ("Nádražné nábrežie") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode.
Poloha.
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny. Začína na križovatke s ulicou "Rue Raymond-Aron", kde oproti prúdu nadväzuje Quai François-Mauriac, a končí pri moste Bercy na križovatke s Boulevard Vincent-Auriol, odkiaľ pokračuje Quai d’Austerlitz. Súčasťou nábrežia je prístav Port de la Gare.
Dejiny.
Cesta pozdĺž Seiny je zmieňovaná už v roku 1670. Svoj názov nezískalo nábrežie podľa neďalekého gare d'Austerlitz, ale podľa prístaviska ("gare") pri nemocnici Salpêtrière, zriadeného okolo roku 1770, teda 70 rokov pred vybudovaním nádražia.
V čísle 43 na nábreží bolo v bývalom sklade v novembri 1943 zriadené parížske zberné stredisko koncentračného tábora v Drancy.
Nábrežie bolo pôvodne dlhšie. Časť medzi Boulevard Masséna a "Rue de Tolbiac" bola premenovaná na Quai Panhard-et-Levassor a z úseku medzi mostom Tolbiac a ulicou "Rue Raymond-Aron" vzniklo nábrežie Quai François-Mauriac.
Nová výstavba.
Nábrežie je súčasťou komplexnej prestavby miestnej štvrte s názvom Paris Rive Gauche. V jej rámci vznikajú na mieste bývalých tovární a skladov moderné stavby ako je nové sídlo Bibliothèque nationale de France na "Quai François-Mauriac" alebo Cité de la mode et du design na "Quai d’Austerlitz".
Quai Panhard-et-Levassor

Quai Panhard-et-Levassor ("nábrežie Panharda a Levassora") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode.
Poloha.
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny medzi mostami National a Tolbiac. Začína na križovatke s Boulevard Masséna, kde proti prúdu nadväzuje Quai d’Ivry a končí na križovatke s ulicou "Rue Bruneseau", odkiaľ pokračuje Quai François-Mauriac. Súčasťou nábrežia je prístav Port de Tolbiac.
Dejiny.
Samostatné nábrežie vzniklo až 12. novembra 1991, kedy bol tento úsek oddelený od Quai de la Gare a premenovaný na počesť francúzskych inžinierov a priemyselníkov René Panharda (1841 – 1908) a Émila Levassora (1842 – 1897), ktorí tu mali svoje dielne na výrobu prvých automobilov.
Nová výstavba.
Nábreží je súčasťou komplexnej prestavby miestnej štvrte s názvom Paris Rive Gauche. V jej rámci vznikajú na mieste bývalých tovární a skladov moderné stavby ako je napr. kampus Paris Rive Gauche, ktorý slúži Univerzite Paríž VII, alebo nové sídlo Bibliothèque nationale de France na susednom nábreží.
Quai d’Ivry

Quai d'Ivry je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 13. obvode. Je pomenované podľa susedného mesta Ivry-sur-Seine.
Poloha.
Nábrežie vedie po ľavom brehu rieky Seiny. Začína na hranici Paríža s mestom Ivry-sur-Seine pred mostom Amont na križovatke s "Rue Bruneseau", kde proti prúdu nadväzuje "Quai Marcel-Boyer" a končí pri moste National na križovatke s Boulevard du Général-Jean-Simon, odkiaľ pokračuje Quai Panhard-et-Levassor.
Changed the Way You Kiss Me

„Changed the Way You Kiss Me“ je skladba anglického speváka Example z jeho tretieho štúdiového albumu "Playing in the Shadows". Bola vydaná dňa 5. júna 2011 ako hlavný singel albumu po jeho premiére na BBC Radio 1 ako "Zane Lowe's 'Hottest Record In The World" dňa 24. marca 2011. Žánrom trance ovplyvnenú skladbu napísal Example s Michaelom Woodsom, ktorý ju tiež produkoval. Skladba je prvým singlom speváka Example, ktorý v Spojenom kráľovstve dosiahol 1. miesto v rebríčku UK Singles Chart. V prvom týždni sa predalo viac ako 115,000 kópií singlu a po dobu dvoch týždňov sa udržal na 1. mieste v UK Singles Chart.
Quai de la Rapée

Quai de la Rapée je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 12. obvode na pravom brehu Seiny.
Poloha.
Nábrežie vedie na pravom brehu Seiny od Quai de Bercy a pokračuje pozdĺž prúdu až k prieplavu Bassin de l'Arsenal, kde končí pri "Boulevard de la Bastille". Nachádza sa tu prístav Port de la Rapée.
Dejiny.
Názov nábrežia vznikol z mena majiteľa vtedajšieho léna. De la Rapée bol vojnový komisár kráľa Ľudovíta XV., ktorý vlastnil miestne pozemky a preto nábrežie nesie jeho meno.
Od roku 1978 nábrežie tvorí súčasť rýchlostnej cesty voie Georges-Pompidou.
V roku 1994 toto nábrežie inšpirovalo spisovateľa Michela Gastina k napísaniu románu "Quai de la Rapée", za ktorý o rok neskôr dostal Prix du Quai des Orfèvres.
Významné stavby.
Od roku 1914 neďaleko pont d’Austerlitz sídli Institut médico-légal de Paris (Ústav súdneho lekárstva). Na nábreží má tiež sídlo dopravný podnik RATP.
Tri kopy

Tri kopy () sú vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Leží v závere Žiarskej doliny nad obcou Žiar, približne severovýchodne od Liptovského Mikuláša.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Západné Tatry a v ich časti Roháče, okrajovo južnou časťou i Liptovské Tatry. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Liptovský Mikuláš a Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obcí Žiar a Zuberec. Najbližšími sídlami sú severne situované Oravice, severozápadne leží Zuberec, južným smerom Žiar, Konská, Jakubovany a Pribylina. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a severná časť zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Roháčske plesá. Hrebeň oddeľuje regióny Orava a Liptov.
Opis.
Tri kopy sú výrazný a ľahko identifikovateľný skalný útvar v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Smutným sedlom a Hrubou kopou (). Jeho masív je pomerne exponovaný a prechod ním je technicky aj fyzicky náročný. Skalný útvar sa skladá z troch samostatných vrcholov, vzdialených asi 5 minút od seba. Najvyšší má výšku , prostredný a ten najnižší Južné svahy klesajú do Žiarskej doliny v Liptove, ktorou vodu do Váhu odvádza Smrečianka. Severne leží Spálená dolina a východne Smutná dolina, z ktorých voda odteká prítokmi Studeného potoka do rieky Orava. Severovýchodne sa v Roháčskej doline nachádzajú Roháčske plesá a pri Ťatliakovom jazere stojí Ťatliakova chata. Vrcholom prechádza značený turistický chodník.
Východným smerom leží Rákoň (), Volovec (), Ostrý Roháč (), Plačlivé () a Smutným sedlom oddelená Nohavica (), južným sa nachádza Smrek (), Malý Baranec (), Baranec (), Holý vrch (), Solisko () a Široká (), západným Ráztoka (), Jalovecká kopa (), Príslop (), Baníkov (), Pachoľa (), sedlom oddelená Hrubá kopa (), Spálená () a Salatín () a severným Predná Spálená (), Predný Salatín (), Osobitá (), Predná Zábrať (), Roh () a Lúčna (). 
Výhľady.
Skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a časť Vysokých Tatier, pri vhodných podmienkach možno pozorovať aj Oravské Beskydy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry a pohoria v priľahlej časti južného Poľska.
Škrečok Roborovského

Škrečok Roborovského (iné názvy: chrček Roborovského alebo škrečok/chrček trpasličí; , Satunin, 1903) je malý hlodavec z podčeľade škrečkorodé.
Škrečok Roborovského je (bez chvosta) najmenší žijúci škrečok. Na chrbte je svetlohnedý, spodok tela má biely. Jeho dĺžka je len 5 až ,váži 30 až 40 g. Vo voľnej prírode žije vo Východnej Ázii, Mongolsku, priľahlom Rusku a priľahlej Číne. Vyhrabáva si diery do pevného piesku, 1 až hlboké. Dožíva sa priemerne 2 až 3 roky. Je veľmi rýchly a obratný. Samička po približne 21 až 25 dňoch gravidity rodí 2 až 8 mláďat. Mláďatá sa rodia slepé, hluché a holé, ale asi po 3 týždňoch začínajú žiť samostatne.
Arašidové chrumky

Arašidové chrumky sú chrumkavá, väčšinou slaná pochutina, obalená v pražených arašidoch. Sú vyrobené z kukuričnej krupice alebo inej obilniny, vytvarované do požadovanej podoby a ďalej spracované. S obľubou sa konzumujú na posedeniach, stretnutiach, oslavách, no i príležitostne ako pochutina. Zvlášť veľkú obľubu si získali u detí.
Existujú i druhy neochutené arašidmi, prípadne vyrobené z bezlepkovej múky.
Kresanica

Kresanica (; ) je hôľnatý vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží nad ohybom Tichej doliny nad Podbanským, približne severovýchodne od Liptovského Hrádku. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, vo východnej polovici podcelku Západné Tatry a v ich časti Červené vrchy. Leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva. Južné svahy zasahujú do katastra mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad, severné patria obci Kościelisko v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú severne situované Kościelisko a Zakopané v Poľsku a južne ležiace Podbanské, juhozápadne Pribylina a juhovýchodne Štrbské Pleso na Slovensku. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti pohoria a južná časť hrebeňa je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina.
Opis.
Kresanica leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Temniakom () a Litvorovým sedlom () oddeleným Malolučniakom (). Juhovýchodné svahy klesajú do Javorového žľabu, južné do Zadného úplazu, oba ústiace do Tomanovskej doliny, ktorá je odnožou Tichej doliny. Voda z tejto lokality tak odteká Tomanovským potokom do Tichého potoka v povodí Váhu. Severným smerom sa nachádza Dolina Miętusia, ktorou vodu z tejto časti odvádza Kirowa Woda do Dunajca. Blízko vrcholu sa nachádza niekoľko turistom neprístupných jaskýň. Je záverom a dominantou malého hrebeňa Kozí chrbát (Kozi Grzbiet), ktorý sa tiahne smerom z hlavného hrebeňa na sever. Tento vrchol sa vypína nad viacerými dolinami, napr. nad Rozpadlou dolinkou, Litworovou dolinou (PL) a Mulowou dolinou (PL).
Východne sa nachádza Giewont (), Malolučniak (), Kondratova kopa (), Suchá kopa (), Goričková (), Kasprov vrch (), Magura () a Veľká kopa (), južne Predný Holý vrch (), Krížna (), Veľká Brdárova grapa (), Brdárová zvonica (), Liptovská Tomanová (), Poľská Tomanová (), Stoly () a Smrečiny (), západne Ornak (), Temniak () a Wysoka Turnia () a severne Chuda Turnia (), Uplaziańska Kopka (), Lysanki () a Wielka Turnia (). Vrcholom prechádza turisticky značená hrebeňovka. 
Výhľady.
Turisticky prístupný hôľnato-skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrcholy Západných a Vysokých Tatier, okolité doliny a pri vhodných podmienkach aj východná časť Nízkych Tatier, časť Krivánskej Fatry, Oravských Beskýd a pohoria v priľahlej časti Poľska.
Volejbal na Letných olympijských hrách 2012

Volejbal na Letných olympijských hrách 2012 sa konal od 27. júla do 12. augusta 2012 v londýnskych Earls Court Exhibition Centre a Horse Guards Parade (plážový volejbal).
Štyri najlepšie družstvá z každej skupiny (v ženskej i mužskej kategórii) postúpili do štvrťfinále, ostatné boli klasifikované na 9. – 12. priečke celkového hodnotenia turnaja. Víťazi postúpili do semifinále. V mužskej kategórii zvíťazili Rusi, v ženskej kategórii Brazílčanky.
Mužský turnaj.
Kvalifikácia.
Ázijský kvalifikačný turnaj bol skombinovaný so svetovým kvalifikačným turnajom 1. Popri víťazovi postupil na OH aj najlepšie umiestnený ázijský tím.
Ženský turnaj.
Kvalifikácia.
Ázijský kvalifikačný turnaj bol skombinovaný so svetovým kvalifikačným turnajom 1. Popri víťazovi postupil na OH aj najlepšie umiestnený ázijský tím.
Spálená (vrch v Západných Tatrách)

Spálená () je vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Leží v závere Hlbokej doliny nad obcou Jalovec, približne severovýchodne od Liptovského Mikuláša.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Západné Tatry a v ich časti Roháče. Leží v Žilinskom kraji, v hrebeni na pomedzí Oravy a Liptova a zároveň na hranici okresov Liptovský Mikuláš a Tvrdošín. Zasahuje na katastrálne územie obcí Jalovec a Zuberec. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Konská a Žiar, juhozápadne leží Jalovec, severozápadne Zuberec a severovýchodne Oravice. Masív leží v Tatranskom národnom parku.
Opis.
Spálená sa nachádza v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Spáleným sedlom oddelenou Pachoľou () a Salatínom (). Na severozápade leží dolina Zadná Spálená, severovýchodne Tmavá Spálená a východne Spálená dolina, z ktorých voda odteká do Studeného potoka v povodí rieky Orava. Juhozápadné svahy padajú do kotla Vrece v hornej časti Hlbokej doliny, ktorou vodu odvádza do Jalovčanky v povodí Váhu Hlboký potok. Severovýchodne z vrcholu vybieha krátka rázsocha na Prednú Spálenú. Hrebeňom vedie značený turistický chodník. V oblasti Skriniarok sa nachádza niekoľko úsekov zaistených reťazami.
Západným smerom sa nachádza Salatín (), Zuberec (), Pálenica (), Sivý vrch (), Lysec (), Ostrá (), Jalovecká hora () a Babky (), južným Trnác (), Široká (), Ráztoka (), Jalovecká kopa (), Spáleným sedlom oddelená Pachoľa (), Príslop (), Baníkov () a Baranec (), východným Smrek (), Hrubá kopa (), Plačlivé (), Ostrý Roháč (), Volovec () a Rákoň () a severným Lúčna (), Predná Zábrať (), Osobitá (), Predná Spálená (), Zadný Salatín () a Brestová (). 
Lavínové žľaby.
Priamo z masívu spadá smerom na severovýchod strmý lavínový žľab do Spálenej doliny a tiež smerom na juhozápad spadá do časti Hlbokej doliny nazývanej Vrece o niečo miernejší skalnatý žľab.
Výhľady.
Skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a časť Vysokých Tatier, pri vhodných podmienkach aj Skorušinské vrchy, Oravské Beskydy, Oravská Magura, Malá Fatra, Chočské vrchy, Veľká Fatra a pohoria v priľahlej časti južného Poľska.
Poľská Tomanová

Poľská Tomanová (; ) je hôľnatý vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží v závere Tomanovskej doliny nad Podbanským, približne severovýchodne od Liptovského Hrádku. Je turisticky neprístupný.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, vo východnej polovici podcelku Západné Tatry, v ich časti Liptovské Tatry. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva. Východná a južná časť hrebeňa patrí do katastra mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad, severozápadná zasahuje na územie obce Kościelisko v Powiate tatrzańskom. Najbližšími sídlami sú severne ležiace Kościelisko, severovýchodne mesto Zakopané a na slovenskom území je južným smerom situované Podbanské a juhozápadne Pribylina. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti, východná a južná časť hrebeňa je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina.
Opis.
Poľská Tomanová leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Temniakom () a Smrečinami (). Je uzlovým vrchom a vybieha z neho na východ rázsocha Liptovskej Tomanovej () a na juh Hlinský hrebeň. Severným smerom pokračuje hlavný hrebeň, kde v severne situovanom Tomanovskom sedle končia Červené vrchy a začínajú Liptovské Tatry, juhozápadne pokračuje hrebeň Smrečinským sedlom. Severovýchodné svahy padajú do Tomanovskej doliny, východné do Javorovej doliny a juhozápadné do Širokého žľabu, ktoré ústia do mohutnej Tichej doliny. Nimi zároveň odteká voda z tejto oblasti do Tichého potoka v povodí Váhu. Severozápadne leží Dolina Tomanowa, ktorou voda prúdi Tomanowym potokom do Čierneho Dunajca.
Severne sa nachádza Wysoka Turnia (), Chuda Turnia (), Temniak (), Tomanovským sedlom oddelené Stoly (), Kresanica (), Malolučniak () a Kondratova kopa (), východne Suchá kopa (), Goričková (), Kasprov vrch (), Liptovská Tomanová (), Magura (), Veľká kopa (), Predný Holý vrch () a Veľká Brdárova grapa (), južne Krížna (), Brdárová zvonica (), Hlina () a Holý vrch () a západne Kotlová (), Smrečiny (), Veľká Kamenistá (), Blyšť (), Klin (), Končistá (), Ornak () a Kominiarski Wierch (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Lavínové žľaby.
Na viacero strán z neho spadajú viaceré väčšie lavínové žľaby, napr. Široký žľab, Suchý žľab, Javorový žľab alebo Suchi Tomanowski žľab v Poľsku.
Výhľady.
Turisticky neprístupný hôľnato-skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrcholy Západných a Vysokých Tatier, okolité doliny a pri vhodných podmienkach aj východná časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou () a časť Oravských Beskýd.
Prístup.
Táto časť Liptovských Tatier nie je voľne turisticky prístupná. V slovenskej časti vedie najbližšie žlto značená trasa Tichou dolinou.
Pálenica (sedlo v Západných Tatrách)

Sedlo Pálenica ( ) je hlboko poklesnuté sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier. Nachádza sa v poraste kosodreviny. Je záverom Bobroveckej doliny v blízkosti Bobroveckých plies.
Turistické možnosti.
Dá sa z neho ľahko dostať napr. na Sivý vrch (0:55 hodiny), Brestovú (1:10 hodiny), do Zuberca (2:30 hodiny) alebo do Jalovca (3:25 hodiny). Týmto sedlom sa končí kosodrevinový hrebeň Holáňa. Asi 15 minút cesty smerom na Zuberec sa nachádza prameň vody neďaleko poľany Zadné Košariská.
Výhľad.
Výhľad zo sedla je veľmi obmedzený alebo žiadny.
Parichvost (sedlo)

Sedlo Parichvost tiež nazývané aj Salatínske sedlo ( ) je malé sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier medzi Brestovou a Salatínom. Tvorí záver časti Bobroveckej doliny zvanej Zadné kotliny a tiež väčšej Salatínskej doliny, v ktorej sa nachádza známe lyžiarske stredisko Spálená.
Lavínové žľaby.
Sedlo ohraničujú strmé zrázy na obidve strany. Na stranu Salatínskej doliny tiež spadá väčší lavínový žľab.
Vyletelovci

Vyletelovci je osada na Budinských lazoch. Do histórie vošla 24. januára 1945, keď v jej blízkosti obesili trinásť partizánov a šesť obyvateľov Budinských lazov. Na pamiatku popravených bolo toto miesto vyhlásené za Pamätný les pri Budinej. V roku 2007 bol ku kaplnke doplnený pamätník podľa návrhu Jána Stehlíka.
Periéres

Periéres alebo Periérés môže byť:
Slovenská nohejbalová asociácia

Slovenská nohejbalová asociácia (skr. SNA) je riadiacim orgánom nohejbalu na Slovensku. Je riadnym členom EFTA aj UNIF. Od roku 1993 do 2010 bola členom FIFTA, ale po nezhodách z nej odstúpila a spolu s ďalšími ôsmimi členmi spoluvytvorila novú medzinárodnú nohejbalovú organizáciu, UNIF.
Organizuje nohejbalové súťaže v kategórii mužov, žien, juniorov a žiakov.
História.
Na Slovensko prišiel nohejbal z Čiech, kde vznikol v roku 1922 ako futbal cez šnúru. K nám ho priniesli futbalisti Slavie Praha, ktorí tento šport „objavili“, až po 2. svetovej vojne. V roku 1945 si v Piešťanoch krátili čas na volejbalovom ihrisku kopaním futbalovej lopty cez natiahnutý špagát. Táto netradičná hra zaujala miestnych vodných pólistov a plavcov, ktorí sa k pražským futbalistom pridali a novú hru sa rýchlo naučili.
V roku 1963 odštartovala mestská nohejbalová súťaž v Piešťanoch a uskutočnilo sa aj prvé medzimestské stretnutie Piešťany – Martin. Rok 1963 je považovaný za oficiálny začiatok nohejbalu na Slovensku. Od roku 1968 fungovala pravidelná, ale neoficiálna moravsko-slovenská liga, v ktorej súťažili obe slovenské družstvá. V prvom ročníku zvíťazila Slávia Kroměříž, v ďalších dvoch Piešťany.
V roku 1973 vzniká prvá oficiálna nohejbalová súťaž na Slovensku – "1. slovenská národná nohejbalová liga". Štartovalo v nej 6 družstiev: Kúpele Piešťany, Dukla Martin, Tesla Bratislava, Slovan CHZJD Bratislava, G1M Púchov a Keramoprojekt Trenčín. Prvým víťazom sa stali Kúpele Piešťany. V tom istom roku sa konal aj prvý oficiálny priateľský zápas medzi českým a slovenským nohejbalovým výberom. Česi porazili Slovákov presvedčivo 8:0.
Oficiálny nohejbalový zväz pod názvom "Výbor nohejbalového zväzu SÚV ČSZTV" vznikol 5. novembra 1974. Jeho prvým predsedom sa stal Igor Rosenberg. Na Slovensku prechádzal systém súťaží od okresných a krajských až po 1. nohejbalovú ligu.
Do roku 1987 sa hrali súťaže osobitne na Slovensku a v Česku. V roku 1987 vzniká (po takmer 12-ročnom úsilí) "Česko-slovenský nohejbalový zväz". Od nasledujúceho ročníka (až do zániku Česko-Slovenska v roku 1993), sa organizovali "Majstrovstvá Česko-Slovenska", a to turnajovým spôsobom s účasťou prvých troch družstiev z oboch národných líg.
V roku 1987 bola vo Švajčiarsku založená Medzinárodná nohejbalová federácia (IFTA). Členom sa stal aj "Česko-slovenský federálny nohejbalový zväz (ČSFNZ)".
Javor (vrch v Ostrôžkach)

Javor () je druhý najvyšší vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Podkriváň, približne juhovýchodne od Detvy.
Poloha.
Masív sa nachádza v severnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Lučenec a v katastrálnom území obce Divín. Severným smerom sa nachádza Podkriváň, východným Píla a južným obec Budiná. 
Opis.
Javor dominuje celej severovýchodnej časti pohoria. Východným smerom sa nachádza Holý hrb () a Prievratok (), severným Rusnáky (), západným Ostrôžka (), Pľutov vrch () a Budinská skala () a južným Jasenie (), Stanová () a Bralce (). Masív patrí do povodia rieky Ipeľ, kde vodu odvádza zo západnej, severnej aj východnej časti Krivánsky potok a z južných svahov jeho prítok Budinský potok. Na vrchol vedie značený chodník z Podkriváňa a na južnom úbočí stojí turistická chata. Vrch je cieľom tzv. Novoročných výstupov a zároveň dal názov Regiónu Javor.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast vrcholu Javora umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest je možno vidieť okolité vrchy Ostrôžok, no tiež Javorie, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Veporské vrchy. Juhovýchodným a južným smerom vidieť viaceré pohoria v Maďarsku, vrátane najvyššieho vrchu krajiny, Kékes ().
Smutné sedlo

Smutné sedlo () je pomerne výrazné sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier.
Turistika.
Prechádza cez neho červená turistická značka od Pyšného sedla po horáreň Biela Skala a modrá turistická značka vedúca od ústia Žiarskej doliny po Ťatliakovu chatu v Roháčskej doline. Sedlo je významným turistickým bodom. Cez neho turisti uskutočňujú mnohé výlety do oblasti Roháčov, najmä na Ostrý Roháč, Plačlivé, Volovec, Tri kopy, Hrubú Kopu a Baníkov. Hneď blízko sedla sa nachádza exponovaný skalný útvar Smutný zvorník.
Výhľady.
Zo sedla sú pekné výhľady do Smutnej a Žiarskej doliny. Tiež z neho spadajú lavínové žľaby do Smutnej doliny a do kotliny Veľké Závraty.
Žiarske sedlo

Žiarske sedlo () je výrazné sedlo v južnej rázsoche Plačlivého () v Západných Tatrách. Je významné, často navštevované turistami kvôli svojej turisticky výhodnej polohe a vďaka blízkosti viacerých vrcholov. Tvorí záver Žiarskej doliny, v ktorom sa nachádza pliesko pod Žiarskym sedlom (). Z druhej strany uzatvára dolinu Záhradky, v ktorej sa nachádza Žiarske pleso. 
Turistika.
Cez sedlo prechádza zelená turistická značka od Žiarskej chaty pokračujúca do Jamníckej doliny a na Hrubý vrch a žltá turistická značka idúca z Plačlivého () na Baranec a do ústia Žiarskej doliny.
Fauna.
V oblasti sedla zo strany Žiarskej doliny je tiež lokalita výskytu endemita Svišťa tatranského vrchovského. Naopak, v oblasti sedla zo strany Záhradiek sa vyskytuje ďalší endemit Kamzík vrchovský tatranský.
Výhľady.
Zo sedla je pekný výhľad na obidve doliny aj na Baranec.
Rachitída

Rachitída alebo krivica je ochorenie z nedostatku vitamínu D v detstve, keď ešte nebola dokončená osifikácia (prestavba chrupkových kostných modelov na skutočnú kosť). Celý tento pochod viazne, kosti zostávajú mäkké, neunesú hmotnosť tela a krivia sa. Deti majú skrivené dlhé kosti, najmä dolných končatín, kriví sa však aj chrbtica a rebrá, deformuje sa panva a lebka. 
V ostatných rokoch táto choroba v našich krajinách prakticky vymizla. Je to výsledok sústavnej zdravotnej starostlivosti, pravidelných kontrol detí od narodenia, prevencie i spôsobu života. Vysoká životná úroveň má zásluhu na tom, že deti netrpia nedostatkom potravín, že nebývajú v zdravotne nevyhovujúcich bytoch. Deti majú možnosť často byť na slnku. Slnečné žiarenie podporuje vznik vitamínu D v tele, a zabraňuje tak vzniku rachitídy. Inak je rachitída v málo vyvinutých oblastiach na svete ešte značne rozšírená.
Brestová (osada)

Brestová (horáreň aj poľana) sa nachádza na Orave, v katastrálnom území obce Zuberec. 
Osada sa nachádza v nadmorskej výške približne a tvorí ju Múzeum oravskej dediny, amfiteáter, zastávka SAD, prameň vody a predajňa suvenírov.
Prírodné zaujímavosti.
Niekoľko metrov od poľany sa nachádza jama Madejka, inak zvaná aj Brestovská jaskyňa. Neďaleko sa nachádza PR Mačie diery, so zaujímavými skalnými masívmi, ktoré sú začiatkom hrebeňa Osobitej ().
Cez Brestovú preteká Studený potok, ktorý sa pri Podbieli vlieva do rieky Orava.
I Will Love You Monday (365)

„I Will Love You Monday (365)“ je skladba dánskej speváčky-skadateľky Aury Dione z jej debutového albumu "Columbine". Bola vydaná ako debutový singel v Európe dňa 10. novembra 2009 cez Island Records, okrem Dánska, kde originálna verzia „I Will Love You Monday“ bola vydaná ako tretí singel v auguste 2008. Medzinárodná verzia obsahuje ďalší refrén a viac hudobných nástrojov v porovnaní s originálnou dánskou verziou. Obe verzie sú na nemeckom vydaní.
V Nemecku dosiahla „I Will Love You Monday (365)“ 1. miesto počas štvrtého týždňa v rebríčku. Vo Švajčiarsku a Rakúsku dosiahla 2. miesto. Dánska verzia dosiahla v Dánsku 20. miesto.
Žiarska chata

Žiarska chata () je vysokohorská chata v strednej časti Žiarskej doliny vzdialená asi od jej ústia. Je veľmi často navštevovaná turistami, pretože je vynikajúcim východiskom na rôzne túry do oblasti Baníkova a Baranca.
Turistické možnosti.
Okolo nej prechádza modrá turistická značka vedúca od ústia Žiarskej doliny, cez Smutné sedlo na Ťatliakovu chatu a zelená turistická značka vedúca z Otrhancov, Hrubého vrchu a Jamníckej doliny na Baníkov a do Roháčskej doliny.
Od chaty sa dá ísť ďalej do Smutného sedla (1,50 hodiny), Žiarskeho sedla (1,45 hodiny) na Baranec (3,30 hodiny), Plačlivé (2,20 hodiny), Ostrý Roháč (3,25 hodiny), Baníkov (2,45 hodiny) a Volovec (4,20 hodiny).
Iné možnosti.
V chate je možnosť občerstvenia, ubytovania, predaja suvenírov a vypožičania si kolobežky, s ktorou sa dá pohodlne zviesť po asfaltovej ceste do ústia doliny. Pri chate je aj parkovisko, ale nie je použiteľné pre bežných turistov. Do Žiarskej doliny sa totiž autom nesmie (výnimku tvorí zásobovanie a horská služba).
Okolie chaty.
Blízko chaty je detské ihrisko, zimný sklad, pietne miesto obetiam Západných Tatier a stanovisko Horskej služby. 15 minút cesty od chaty po zelenej turistickej značke je vidieť Šarafiový vodopád.
Bobrovecká vápenica

Bobrovecká Vápenica () je rekreačné stredisko a chatová oblasť neďaleko obce Jalovec, je však súčasťou katastrálneho územia obce Bobrovec. V jeho tesnej blízkosti sa nachádza chata Mier a horský hotel Mních, ktorý bol zrejme pomenovaný podľa rovnomenného skalnatého kopca (), ktorý sa týči nad okolím. Stredisko tvorí niekoľko rekreačných zariadení a súkromných chatiek.
Prístup.
Dá sa sem dostať asfaltovou cestou odbočujúcou z hlavnej cesty z autobusom z Bobrovca do Jalovca, pešo zo zastávky autobusu Jalovec, most (cca 30 minút), po ceste vedie tiež žlto-značená turistická trasa. Verejná doprava sem už nepremáva.
Turistické možnosti.
Zo strediska vedie žlto-značený chodník cez Rázcestie na Tokarinách (790 m n. m.) na križovatku Ústie Jaloveckej doliny 9805 m n. m.) a ďalej cez Jaloveckú a Bobroveckú dolinu do Sedla Pálenica (1 573 m n. m.). Pri turistickom prístrešku začína aj modro-značená trasa k Rázcestiu pod Babkami (1 220 m n. m.), popri Chate pod Náružím do sedla Predúvratie (1 585 m n. m.). Okrem toho na blízkom Rázcestí na Tokarinách odbočujú od žltej značky zeleno-značená trasa na Babky (1 566 m n. m.) a Sivý vrch (1 805 m n. m.) a začína tu tiež Tatranská magistrála smerujúca na východ do ústia Žiarskej doliny.
Vybavenosť.
V stredisku sú vybavené dve parkoviská, jedno na križovatke žltého a modrého turistického chodníka, druhé pri hoteli Mních. Ubytovanie je možné v spomenutom hoteli Mních, v privátoch patriacich obci Bobrovec, v letnej sezóne aj v jednom z troch táborov (Dakota, Jevíčko a Táborisko pri Studničke). Turistom slúži niekoľko prístreškov (pri parkovisku, na rázcestí na Tokarinách, v ústí Jaloveckej doliny, dva na Tatranskej magistrále v blízkosti potoka Rakytie).
Okolie.
Juhozápadne od Bobroveckej vápenice stojí Salaš Pastierska, dostupný odbočením z asfaltovej cesty medzi Vápenicou a Jalovcom. Severozápadne od strediska leží Poľovnícky vodopád na potoku Stará voda, prístupný asfaltkou (cca 20 minút pešo), cestou k nemu stojí malá kaplnka (Sionská hora Matky Božej). Pri hoteli Mních bol vybudovaný malý Symbolický cintorín.
Iné.
Východným okrajom rekreačnej osady tečie potok Jalovčanka, ktorý južne od osady priberá potok Rakytie.
Račkovo sedlo

Račkovo sedlo () je široké hôľnaté sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier uzatvárajúce Račkovu dolinu. Nachádza sa na slovensko-poľskej štátnej hranici neďaleko širokého masívu Hrubého vrchu. Je vtesnané medzi Končistú a mohutný Klin (). Pod strmým zrázom pod sedlom sú v ľadovcovom kotli Račkove plesá (), ktoré sa pri dostatku vody zlejú do jedného.
Rozhľad.
Zo sedla je pekný rozhľad na Račkovu dolinu, masív Kečky a na poľskú stranu Tatier.
Turistika.
Cez sedlo vedie červená turistická značka od Sivého vrchu do Pyšného sedla a žltá turistická značka od ústia Račkovej doliny, ktorá v ňom končí.
Gáborovo sedlo

Gáborovo sedlo () je široké sedlo v hlavnom hrebeni Západných Tatier medzi masívmi Klina a Blyšťa. Nachádza sa na slovensko-poľskej štátnej hranici. 
Charakteristika.
Je ľahko dostupné tak ako zo Slovenska, tak z Poľska, výstup do neho trvá len necelé 4 hodiny. Je záverom len dlhej Gáborovej doliny, ktorá začína pod Račkovými vodopádmi ako bočná odnož Račkovej doliny. V jej závere sa pri dostatku vody vytvoria Gáborove plesá. 
Lavínové žľaby.
Zo sedla spadá do Gáborovej doliny mierny lavínový žľab a na poľskú stranu do časti nazývanej Wielkie Jamy dokonca niekoľko.
Turistika.
Od Gáborovho sedla sa dá za 1:15 hodiny vystúpiť na najvyšší vrch Západných Tatier, Bystrú (). 
Výhľad.
Na tomto mieste sú pekné výhľady na poľskú stranu, aj na masív Bystrej a Kečky.
Dinitrotoluén

Dinitrotoluén, skratka DNT je organická zlúčenina s chemickým vzorcom C6H3(CH3)(NO2)2. Je to svetložltá kryštalická látka a je známa ako prekurzor trinitrotoluénu, ale hlavne sa používa v polymérovom priemysle.
Izoméry dinitrotoluénu.
Pre dinitrotoluén je vhodných šesť izomérov. Najbežnejším z nich je 2,4-dinitrotoluén.
Nitráciou toluénu sa postupne vytvárajú mononitrotoluén, DNT a nakoniec TNT. 2,4-DNT je hlavným produktom dinitrácie, pričom ďalším produktom je 30% podiel 2,6-DNT. Nitráciou 4-nitrotoluénu sa získava DNT.
Použitie.
Najčastejšie sa DNT používa na výrobu toluéndiizokyanátu, ktorý sa používa na výrobu flexibilných polyuretánových pien. Ďalšie použitie DNT je výroba výbušnín. DNT nie je sám o sebe používaný ako výbušnina, ale určitou úpravou sa prerába na TNT.
Dinitrotoluén sa často používa ako zmäkčovadlo, odstrašujúci povlak a modifikátor rýchlosti horenia propelantov (napr. bezdymného pušného prachu). DNT je karcinogénny a toxický a v januári 2010 bol Európskou chemickou agentúrou zaradený na kandidátsky zoznam nebezpečných látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy pre autorizáciu podľa smerníc REACH.
Slovenská asociácia jazdeckého póla

Slovenská asociácia jazdeckého póla (skr. SAJP, tiež SAPR – "Slovak Association of Polo Riding") je riadiacim orgánom jazdeckého póla na Slovensku. Od roku 2007 je riadnym členom FIP. Organizuje športové a kultúrne aktivity svojich členov v oblasti jazdeckých disciplín, hlavne jazdeckého póla a niektorých ďalších vybraných športov. SAPR neorganizuje žiadnu dlhodobú klubovú súťaž, preto sa jej kluby zúčastňujú na turnajoch, či už domácich alebo zahraničným, zväčša v Rakúsku. Najvýznamnejším podujatím na Slovensku je Polo Slovakia Open.
História.
Slovenská asociácia jazdeckého póla vzniká súčasne so vznikom prvého pólo klubu na Slovensku, Polo Club Corporex Hrubá Borša v roku 2005.
Kay Hooper

Kay Hooper (* 1958, Kalifornia, USA) je americká spisovateľka.
Životopis.
Študovala Isothermal Community College, kde zo štúdia obchodu prešla na dejiny a literatúru. KV roku 1980 jej vyšla prvá kniha, v tej dobe ešte čistá harlekýnka. Od tej doby napísala viac než 60 románov. Tie sa často spájajú s ucelenejšími trilógiami, kde sa čitatelia väčšinou stretávajú s krutými vraždami a hrdinami, disponujúcimi paranormálnymi schopnosťami, ktoré im pomáhajú v ceste za spravodlivosťou.
Je najstaršia z troch súrodencov. Brat s otcom vedú stavebnú firmu, sestra je jej manažérka, koordinátorka a má hlavný podiel na vzniku Kay Hooper Foundation – nadácie, usilujúcej o vznik útulkov pre opustené zvieratá.
Kay Hooper žije v Severnej Karolíne, je slobodná, s jedenástimi mačkami a dvomi psami.
Suave (Kiss Me)

„Suave (Kiss Me)“ je skladba americkej speváčky-skladateľky Nayer v spolupráci s švédsko-konžským spevákom-skladateľom Mohombim a americkým rapperom Pitbullom. Bola vydaná dňa 2. augusta 2011 vydavateľstvami Mr. 305 a 2101 Records. Skladbu produkoval RedOne a obsahuje prvky piesne „Suavemente“ od Elvisa Crespa z roku 1998. Skladba dosiahla 34. miesto v rebríčku Canadian Hot 100.
Tukan obrovský

Tukan obrovský môže byť iný názov druhu:
Bumpy Ride

„Bumpy Ride“ je skladba švédsko-konžského R&amp;B speváka-skladateľa Mohombiho z jeho debutového albumu "MoveMeant". Bola vydaná ako jeho debutový singel v USA dňa 24. augusta 2010.
Autormi skladby sú RedOne, Bilal "The Chef" Hajji, AJ Junior a Mohombi. Produkoval ju RedOne, pričom ide o prvý singel jeho vydavateľstva 2102 Records. Skladba bola tiež vydaná v populárnej bilingválnej francúzsko-anglickej verzii pre frankofónne trhy. Skladba dosiahla 1. miesto v rebríčku v Holandsku, a dostala sa do top desiatky v rebríčkoch Belgicka, Česka, Dánska, Fínska, Francúzska, Nórska, Poľska, Slovenska a Švédska.
Svätá Ampula

Svätá Ampula bola sklenená banka obsahujúca svätý olej, ktorý slúžil na pokrstenie kráľa Clovisa I. Názov pochádza z latinčiny zo slova „ampulla“ (malý flakón alebo sklenená banka) alebo zo saského slova „ampel“.
Tento balzam bola zmiešanina z oleja, ktorým krstili kráľa Klovisa a oltárnej sviatosti, ktorá slúžila pri pomazaní francúzskych kráľov pri korunovačnej ceremónii. Bola uložená v opátstve Saint-Remi v Reimsi.
Počas Francúzskej revolúcie bola verejne roztrieštená 7. októbra 1793 v Reimsi na dnešnom Place de Royale Philippom Rühlom o podstavec sochy Ľudovíta XV. Rühl ju vopred odzátkoval, rozbil a jej zvyšky boli uložené spolu so sochou v miestnej zlievárni kanónov.
Napriek zlému stavu ampuly konštitučný radca Jules-Armand Seraine a mestský dôstojník Philippe Hourelle zozbierali to, čo zostalo z obsahu svätej ampuly a skryli to. Potom časť odovzdali pánovi Bouré, radcovi v Berry-au-Bac a Lecomtovi, sudcovi tribunálu v Reimsi. Navyše, pretože relikviár bol zničený, občan Louis Champagne Prévoteau pozbieral dva úlomky skla z ampuly, na ktorých zostávali zvyšky balzamu. 22. mája 1825 arcibiskup reimský uskutočnil preliatie zvyškov s výnimkou tých, ktoré mal Philippe Hourelle a ktoré stratili jeho dedičia, do svätenej vody a potom do nového relikviáru pripraveného pred časom na pomazanie Karola X. o štyri dni neskôr, teraz uchovávaného v Palais du Tau 4. 
V roku 1906, kvôli vylúčeniu arcibiskupa po oddelení cirkvi od štátu bola ampula premiestnená arcibiskupom Mgr. Louis-Josephom Luçonom po opätovnom preliatí do inej sklenenej banky a ním uchovávaná. Svätý balzam je dnes uložený v reimskom arcibiskupstve.
Externé odkazy.
Svätá Ampula alebo Olej zo svätých
Quai de la Gironde

Quai de la Gironde ("nábrežie Girondy") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 19. obvode. Nábrežie je pomenované podľa názvu spoločného ústia francúzskych riek Garonne a Dordogne do Biskajského zálivu.
Poloha.
Nábrežie vedie po ľavom, západnom brehu kanálu Saint-Denis. Začína pri krížení kanálov Saint-Denis a Ourcq a končí pri Boulevard Macdonald, kde naň nadväzuje Quai du Lot.
Quai de Jemmapes

Quai de Jemmapes ("nábrežie Jemmapes") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 10. obvode. Nábrežie je pomenované podľa miesta Jemmapes v Belgicku (dnes časť mesta Mons), kde sa 6. novembra 1792 uskutočnila bitka v ktorej Francúzsko porazilo Rakúsko.
Poloha.
Nábrežie vedie pozdĺž celého ľavého, východného brehu kanálu Saint-Martin. Začína na križovatke s ulicou Rue du Faubourg-du-Temple, kde sa vodný kanál vynára z podzemia, a končí pri križovatke s "Boulevard de la Villette". Vedie v smere z juhu na sever.
Dejiny.
Nábrežie vzniklo okolo roku 1822 počas výstavby kanálu Saint-Martin. V roku 1824 bolo nazvané "Quai Charles X" podľa kráľa Karola X. a v rok 1830 bolo premenované na dnešný názov "Quai de Jemmapes". 
Do roku 1911 začínalo nábrežie pri ulici "Rue Rampon", ale kanál bol zakrytý doskou a úsek medzi touto ulicou a "Rue du Faubourg du Temple" bol pripojený k "Boulevard Jules-Ferry".
Quai du Marché-Neuf

Quai du Marché-Neuf ("nábrežie Na novom trhu") je nábrežie rieky Seiny v Paríži. Leží v 4. obvode.
Poloha.
Nábrežie vedie po južnom okraji ostrova Cité medzi mostami Petit-Pont a Saint-Michel. Začína na križovatke s ulicou Rue de la Cité, kde proti prúdu nadväzuje Promenade Maurice-Carême a končí pri Boulevard du Palais, odkiaľ pokračuje Quai des Orfèvres.
Dejiny.
V roku 1804 zriadil policajný prefekt Dubois v dome č. 21 márnicu, ktorú v roku 1868 dal barón Haussmann preložiť o niečo ďalej na dnešné námestie "Square de l'Île-de-France". Márnica sa zmenila na Ústav súdneho lekárstva, ktorý dnes sídli na Quai de la Rapée.
Významné stavby.
V budovách na nábreží sídli policajná prefektúra.
Quai des Orfèvres

Quai des Orfèvres ("Zlatnícke nábrežie", "nábrežie Zlatníkov") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 1. obvode na ostrove Cité.
Poloha.
Nábrežie vedie po južnom okraji ostrova pozdĺž Seiny od mostu Saint-Michal na križovatke s Boulevard du Palais, kde proti prúdu nadväzuje Quai du Marché-Neuf a končí pri moste Pont Neuf na námestí Place du Pont-Neuf na západnom cípe ostrova.
Dejiny.
Ulica medzi Pont Neuf a bývalou ulicou "Rue de Jérusalem" vznikla v rokoch 1580 – 1643 a od začiatku sa nazývala "Quai des Orfèvres", lebo sa tu sústreďovali dielne zlatníkov, klenotníkov a šperkárov.
Počas Francúzskej revolúcie bolo nábrežie premenované na "Quai du Midi" (Stredné nábrežie) a svoj pôvodný názov získalo späť za vlády Napoleona I. Domy v ulici stojace na strane rieky boli zbúrané na základe vyhlášky zo 7. júla 1807, aby tu vzniklo otvorené nábrežie.
V rokoch 1875 – 1880 bola na nábreží postavená budova do ktorej sa presťahovala Policajná prefektúra, ktorá dovtedy sídlila v bývalom paláci prezidentov Parížskeho parlamentu (neskôr Odvolacieho súdu v Paríži). K sťahovaniu prišlo vinou požiaru Justičného paláca počas Parížskej komúny, takže Policajná prefektúra musela byť preložená do domu č. 36.
Významné stavby.
Dom č. 36 je sídlom Policajnej prefektúry a jej kriminálneho riaditeľstva a je preslávený hlavne vďaka detektívnym románom s komisárom Maigretom.
F Sharp

F# (vyslovované v angličtine ako F Sharp, /ef ʃɑɹp/, doslova to označuje notu fis) je multiparadigmatický programovací jazyk pre .NET spájajúci funkcionálny prístup s imperatívnym objektovo orientovaným prístupom. Syntax jazyka vychádza z ML a OCaml a ďalej je ovplyvnená jazykmi Haskell a C#. F# je plne podporovaným jazykom pre platformu .NET a je súčasťou Visual Studia 2010. V súčasnej dobe sa o vývoj jazyka stará Microsoft Research.
Ciele jazyka a súhrn vlastností.
F# bol vyvinutý ako variant "ML" s niektorými konštrukciami prevzatými z jazyka "OCaml". Na rozdiel od mnohých skriptovacích jazykov sa rýchlosťou blíži k C#, (predovšetkým z dôvodu silnej typovej kontroly). Taktiež podporuje mnoho dynamických programovacích techník ako je napríklad reflexia. F# umožňuje prepojenie s ďalšími jazykmi vrátane jednoduchej implementácie DSL a bez problémov spolupracuje so všetkými .NET jazykmi.
Microsoft Research uvádza ako hlavné výhody jazyka tieto:
F# je silne typový jazyk, ktorý však používa implicitné typovanie (dátový typ premennej sa nemusí
špecifikovať explicitne, prekladač ho rozpozná podla priraďovanej hodnoty). Ako jazyk pre .NET
podporuje F# všetky typy z .NET frameworku, ale navyše pridáva niekoľko nemenných typov (zmena
ich hodnoty je možná iba vytvorením novej kópie) zviazaných so špecifickými vlastnosťami
jazyka a používaných predovšetkým pre úlohy funkcionálneho programovania. Týmito typmi sú: "tuple",
"record", "discriminated union", "list" a "function". V tejto súvislosti stojí za zmienku že aj typy .NET sú
v F# štandardne nemeniteľné, opak sa dá dosiahnuť použitím kľúčového slova codice_1.
Dôležitou vlastnosťou jazyka je interaktívne skriptovanie, ktoré umožňuje komponenta F# Interactive. Syntax jazyka sa pre skriptovanie v niektorých detailoch líši.
Tipsport extraliga 2011/2012

Tipsport extraliga 2011/2012 bola 19. sezóna slovenskej hokejovej extraligy, najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz ľadového hokeja. Majstrom sa stal HC Slovan Bratislava, ktorý vo finále zvíťazil nad HC Košice.
Extraligové kluby.
Od septembra 2011 má súťaž názov Tipsport extraliga. V sezóne 2011/2012 v nej hralo 10 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Púchove, ktoré odohralo iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov.
Po základnej časti skončila sezóna pre MHC Martin, baráž o zotrvanie v extralige mala hrať HK Nitra. Keďže sa víťazom 1. hokejovej ligy stal tím HC 46 Bardejov, ktorý vystupoval ako B-tím HC Košice baráž sa podľa pravidiel hokejového zväzu nehrala a tím HK Nitra si tak zachoval extraligovú príslušnosť aj pre sezónu 2012/2013.
Inna

Inna, vlastným menom Elena Alexandra Apostoleanu (* 16. október 1986, Mangalia, Rumunsko) je rumunská dance speváčka. 
Osobný život.
Spievala už od detstva a od ôsmich rokov začala chodiť na hodiny spevu. Vyštudovala strednú ekonomickú školu v Konstante a potom študovala politické vedy na miestnej univerzite, štúdium však nedokončila.
Je aktivistkou za práva detí a bola nominovaná na ambasadorku UNICEF ("UNICEF Goodwill Ambassador"). V novembri 2011 sa svojim podpisom pridala ku kampani proti domácemu násiliu a na podporu žien v Rumunsku. Tiež podpísala petíciu požadujúcu, aby domáci násilníci boli trestne stíhaní rovnako ako iní zločinci. Ako jedna z mála rumunských celebrít podporuje práva LGBT ľudí a spoločne s ďalšími celebritami napísala otvorený dopis na podporu práv lesieb, gayov a ďalších genderových komunít.
Kariéra.
Dňa 12. novembra 2008 vydala svoj debutový singel „Hot“, ktorý produkovali Play &amp; Win, rumunská dance trojica a jeden z hlavných producentov v Rumunsku. V decembri 2008 dosiahol singel 5. miesto v rebríčku Romanian Top 100. Singel dosiahol takisto aj airplay úspech po celom svete.
Druhý singel „Love“ bol vydaný 12. marca 2009 a v apríli 2009 dosiahol 4. miesto v rebríčku Romanian Top 100, čím prekonal úspech singla „Hot“. Skladba „Déjà Vu“ sa stala ďalším hitom v prvej desiatke rebríčka Romanian Top 100 a v júli 2009 dosiahla 7. miesto. Takisto bola hitom v Rusku, Maďarsku a v ďalších krajinách Západného sveta.
Na konci júna Inna vyhrala cenu Romanian Top Hits Award, špeciálne udelenú porotou za jej hit v prvej päťke „Love“. Neskôr to let o skladba „Hot“ dosiahla 1. miesto v španielskom rebríčku Productores de Música de España a bola certifikovaná platinovou platňou cez PROMUSICAE. Počas toho leta sa predalo 40 000 kópií singlu.
Vo Francúzsku má päť po sebe idúcich singlov v prvej desiatke „Hot“, „Déjà Vu“, „Amazing“, „10 Minutes“ a „Sun Is Up“. Jej album "Hot" sa vo Francúzsku takisto dostal do prvej desiatky.
V Spojenom kráľovstve má tri skladby, ktoré sa dostali do prvej dvadsiatky rebríčka UK Singles Chart. „Hot“ v prvej desiatke a „Amazing“ a „Sun Is Up“ v prvej dvadsiatke. Jej album "Hot" bol vydaný vo forme digital download dňa 5 mája 2011 a na CD o deň neskôr.
Jej singel „Sun Is Up“ dosiahol 1. miesto v rebríčku v Bulharsku, a do prvej trojky sa dostal v rebríčkoch v Turecku, Francúzsku, Rumunsku, Rusku a Švajčiarsku. Dňa 19. septembra 2011 vydala svoj druhý album "I Am the Club Rocker" a v júni 2011 začala svoje Európske koncertné turné INNA en Concert.
Lipa

Lipa ("Tilia") je rod listnatých stromov. Lipy rastú najmä na severnej pologuli a dorastajú do výšky 20 až 40 metrov. Listy majú srdcovitý tvar a kvety majú liečivé účinky. Stromy sa považujú za symbol slovanstva.
Podľa Cronquistovho systému je tento rod klasifikovaný v čeľadi lipovité (Tiliaceae), ale podľa APG IV patrí do čeľade slezovité (Malvaceae).
Druhy.
Rod zahŕňa približne 30 druhov, pričom presné číslo nie je z dôvodu kríženia známe.
Zaujímavosti.
Lipa sa stala symbolom česko-slovenskej štátnosti. Prvé lipy ako symbol česko-slovenskej štátnosti boli vysádzané už v roku 1918. Prehľad stromov vysadených pri rôznych výročiach vzniku česko-slovenského štátu ponúka projekt "Stromy slobody". Lipové ratolesti sa nachádzali napr. na uniformách generálov česko-slovenskej armády.
Externé linky.
Stromy slobody - webová stránka projektu prinášajúca prehľad Líp, vysadených na území Česka, Slovenska a Zakarpatskej Ukrajiny, ako symbolov česko-slovenskej štátnosti.
Lipa (rozlišovacia stránka)

Lipa môže byť:
Energetický nápoj

Energetické nápoje sú nealkoholické nápoje, ktoré sú propagované tým, že zvyšujú energiu a fyzickú aktivitu konzumenta. Energetická hodnota týchto nápojov ale nie je vysoká, účinok je zameraný predovšetkým na zvýšenie pozornosti a fyzického výkonu pridaním kofeínu, taurínu, vitamínov a ďalších látok, ktoré majú mať pri spoločnom pôsobení väčší stimulačný efekt, ako by mal kofeín sám o sebe.
Zloženie.
Energetické nápoje obsahujú predovšetkým metylxantíny (obsahujúce kofeín), Vitamíny B a bylinné látky. Ďalšími bežne použitými zložkami sú sýtená voda, guarana, cezmína paraguajská, taurín, açaí spolu s viacerými formami ženšenu, maltodextrínu, inositu, karnitínu, kreatínu, Glukurónolaktónu a ginko biloby. Niektoré obsahujú vysoké množstvo cukru a mnohé značky energetických nápojov ponúkajú 'diétne' verzie s náhradnými sladidlami. Najčastejšou zložkou energetických nápojov je kofeín (často vo forme guarany alebo cezmíny paraguajskej). Kofeín je stimulant, ktorý možno nájsť v káve alebo čaji. Energetické nápoje obsahujú 3-krát väčšie množstvo kofeínu ako kola.
Psychedelická hudba

Psychedelická hudba (niekedy tiež psychedelia) je skupina hudobných žánrov a štýlov, ktoré boli ovplyvnené psychedelickou kultúrou. Psychedelická hudba sa začala presadzovať v polovici 60-tych rokov v USA. Psychedelická hudba sa potom rozšírila do subžánrov psychedelický folk, psychedelický rock, psychedelický pop a psychedelický soul predtým, ako začiatkom 70-tych rokov začala jej popularita klesať. Takisto psychedelická hudba dopomohla k vytvoreniu žánrov ako progresívny rock, kosmische musik, elektronický rock, jazz rock, heavy metal, glam rock, funk, electro a bubblegum pop. V 80-tych rokoch bola psychedelická hudba oživená vo forme žánru neo-psychedelia, a tiež sa objavila v elektronických hudobných žánroch ako acid house, trance (pozri psychedelic trance) a new rave.
Every Single Day

„Every Single Day“ je druhý singel talianskej dance skupiny Benassi Bros. z ich druhého štúdiového albumu "...Phobia".
Quai Saint-Bernard

Quai Saint-Bernard ("nábrežie svätého Bernarda") je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode. Je pomenované podľa bývalého kláštora sv. Bernarda, ktorý sa nachádzal neďaleko.
Poloha.
Nábrežie leží na ľavom brehu rieky Seiny medzi mostami Austerlitz a Sully. Začína na námestí "Place Valhubert", kde nadväzuje na Quai d’Austerlitz, a končí na križovatke s ulicou "Rue des Fossés-Saint-Bernard", odkiaľ pokračuje Quai de Montebello. Súčasťou nábrežia je prístav Port Saint-Bernard.
Dejiny.
Už okolo roku 1380 je zmieňovaný prístav Saint-Bernard. Od 16. do 18. storočia boli miestne brehy Seiny obľúbeným miestom na kúpanie. Navštevoval ho i kráľ Henrich IV. so svojim synom Ľudovítom. V 18. storočí sa miestny riečny prístav špecializoval na dovoz vína, ktoré bolo uložené v skladoch, kde je teraz kampus Jussieu. Tieto sklady, založené v roku 1644 a rozšírené v roku 1811, mohli uskladniť až 200 000 hektolitrov vína.
Na konci 70. rokov 20. storočia, kedy bol zamietnutý projekt na pobrežnú komunikáciu, bola časť bývalého prístavu premenená na park Jardin Tino-Rossi a sochárske múzeum pod šírym nebom.