Jakuti

Jakuti sú turkické etnikum, žijúce predovšetkým v Jakutsku a inde na ruskom Ďalekom východe. Patria k najpočetnejším domorodým etnikám na Sibíri, dnes sa ich počet odhaduje až na 500 000 ľudí.
Etymológia.
Jakuti sami seba nazývajú "Sacha", pl. "Sachalar" ("Саха, Сахалар"), čo sa dá preložiť ako „slneční ľudia“ alebo „jasní ľudia“. Niekedy, najmä v mýtoch a ľudovej slovesnosti používajú Jakuti pre svoj národ aj iné, obrazné názvy ako "Uranchaj Sacha" alebo "Ajyy ajmaga" čo v preklade znamená „potomkovia nebeských duchov“. Označenie Jakuti, ktoré je používané v ruštine ("Якуты") alebo v angličtine vzniklo z evenkského označenia "Jaku", čo znamená chovatelia koní.
História.
Jakuti sa na svoje dnešné územie presťahovali z južnej Sibíri asi v 13. storočí, za ich predkov považujeme Kurykanov. Najstaršou pamiatkou na Jakuťanov sú petroglyfy v povodí rieky Leny. Asi v 16. storočí sa začali dostávať na územie Jakutov Rusi ktorí tu hľadali zlato a začali s Jakutmi obchodovať, hlavne s kožušinami. V týchto časoch začala kultúra Jakutov rozkvitať. S Rusmi však prišli aj epidémie osýpok, kiahní a ďalších chorôb. V dobe príchodu Rusov boli Jakuti rozdelení na 35 až 40 kmeňov – "ulusov", ktoré medzi sebou často bojovali. Najväčšie "ulusy", napríklad Kangalas, mali 2 000 až 5 000 ľudí. V tejto dobe sa vyznamenal jakutský náčelník – "tojon" – Tygyn Darchán, ktorý sa postavil na odpor proti útlaku kozákov. Počas vlády komunistov za stalinskej éry bola ich ekonomika kolektivizovaná a Jakuti boli nútení sa trvale usídliť a vzdať sa nomádskeho spôsobu života. Bývalý ruský prezident Jelcin sa im za túto politiku v roku 1994 oficiálne ospravedlnil.
Jazyk.
Jakuti hovoria jakutčinou, ktorá patrí do severovýchodnej skupiny turkickej vetvy altajskej jazykovej rodiny. Jakutčina je úradným jazykom republiky Jakutsko a okrem Jakutov ňou hovoria aj Evenkovia, Eveni, Dolgani a Jukagirovia. Jakuti a ostatní ktorí týmto jazykom hovoria sú v súčasnosti bilingválni a všetci ovládajú ruštinu.
Náboženstvo a mytológia.
Náboženstvo je dnes väčšinou pravoslávne kresťanstvo, ale časť Jakutov si uchovala aj pôvodný šamanizmus. Avšak mnohí formálne kresťanskí Jakuti zachovávajú staršie tradície, spojené zo šamanizmom.
Rozšírená je viera v priaznivých nebeských duchov "ajyy" (predkov ľudí), nebezpečných nebeských aj podzemných démonov "abaasy" , prízraky "üör" (duchovia predčasne zomretých alebo násilne zabitých šamanov) a miestnych duchov "ičči" (strážcov prameňa, hôr, duchov tajgy, zvierat, rastlín a stromov). K najpopulárnejším, dodnes uctievaným mytologickým bytostiam patria ženskí duchovia plodnosti – "Ajyysyt" a šťastia "Ijeechsit", mužskí duchovia tajgy – "Bajanaj", ohňa – "Temirije" a koní "Desegej". Zachovali sa aj prvky totemizmu – každý klan mal zvieracieho „ochrancu“, ktorého bolo zakázané zabiť. Mohol ním byť orol, žeriav, krkavec či iný vták, z cicavcov los, medveď a iné. Každý mužský šaman "oyun" aj ženská šamanka "udangan" mala svojho ochranného ducha. Tento duch sa šamanovi zjavil v priebehu iniciácie, kedy si ho vybral za svojho služobníka. Častá bola jeho podoba "zvieracej matky", ktorá kojila inicializovaného. "Zvieracia matka" potom bola jeho hlavným ochranným duchom. Šamani mali aj pomocných duchov - "emeget", ktorých podoba je stvárnená na ozdobách šamanovho odevu alebo namaľovaná na jeho bubne.
Svet sa v predstavách Jakutov delí na tri vrstvy: hornú, strednú a dolnú. Horný nebeský svet obývajú priaznivý duchovia "ajyy" a nebeský démoni "abaasy", ktorý spôsobujú búrky a duševné choroby. Stredný svet obývajú ľudia (potomkovia nebeských duchov "ajyy"), zvieratá a duchovia "ičči". Dolný svet, podsvetie, je ríša podzemných démonov "abaasy" alebo "aďaraj", ktorí sú zákernejší ako ich nebeskí príbuzní. Vyzerajú príšerne a spôsobujú epidémie a iné ochorenia.
Najdôležitejšou náboženskou slávnosťou je pre nich oslava letného slnovratu "Yssyach" (niekedy prepisované tiež ako "Yhyach"). Počas "Yssyachu" sa oslavuje príchod leta a začiatok laktácie hospodárových zvierat, najmä kobýl. K tradíciám patrí kolový tanec "osuochaj", spev piesní, rozprávanie eposov – Oloncho, hostina pod šírym nebom. Na tradičnej hostine sa podáva varené sobie alebo iné mäso a kumys, spestrujú ju tradičné športy ako zápas "chapsagai", konské dostihy, lukostreľba a "kylyy" – šport, ktorého podstatou je skákanie po jednej nohe zo značky na značku.
Tradičný spôsob života.
Jakuti obývajú najchladnejšie miesta na Zemi, čo ovplyvnilo ich spôsob života. Tradične sa živili hlavne pastierstvom. Dodnes chovajú jakutské kone a soby, na juhu aj hovädzí dobytok. Najcennejším jedlom bolo mlieko a mliečne výrobky, napr. kumys a syry. Prebytočné mlieko sa zamrazuje v jamách, vykopaných až na večne zamrznutú pôdu, v zime sa z nich podľa potreby vysekáva sekerou. Ďalej sa živili lovom (k lovu používali luky, šípy a oštepy, dnes ručnice), najmä losov a vodných vtákov. K lovu kožušinovej zvery a zajacov dodnes slúžia psy (jakutská lajka) a rôzne pasce, hlavne oka a samostrely na princípe kuše. Menší význam mal rybolov a zber jedlých rastlín, hlavne bobúľ a koreňov. Cez leto žijú v jurtách alebo kužeľovitých stanoch ktoré sú pokryté kožami alebo brezovou kôrou. Tieto stany sa po jakutsky nazývajú "uras", častejšie je však evenkské pomenovanie čum. V zime stavali Jakuti hlinené alebo drnové zemnice s dreveným komínom a sľudovými oknami, nezriedka kvôli tepelnej izolácii obložené konským hnojom – "balagany". Súčasťou balaganu bol chliev "choton", kde prezimovali kone, prípadne kravy. Kvôli prezimovaniu zvierat je veľmi dôležitá senoseč, prevádzaná tradičnou krátkou kosou v tvare hokejky.
Folklór.
Jakuti majú veľmi pestrý folklór, ktorý sa zachoval do súčasnosti v pomerne ucelenom stave. V južnej časti územia Jakutov sa objavuje viacej podobností s mytológiou a folklórom etnických skupín južnej Sibíri (Burjati, Tuvinci) a Mongolska. Naproti tomu predstavy severných Jakutov vykazujú zhody najmä s tradíciami Evenkov, Jukagirov a Dolganov. Existuje mnoho piesní, príbehov a tancov, ale najznámejším a vrcholným dielom ich ústnej tradície sú eposy Oloncho, ktoré rozprávajú o bojoch legendárnych bojovníkov s démonmi alebo o vlastnostiach a moci jednotlivých duchov.
Kuchyňa.
Jakutská kuchyňa pozostáva najmä z národného nápoja kumysu, ktorý sa vyrába zo sobieho a konského mlieka. "Stroganina" je solená ryba na plátky. Populárny dezert je "kuerčech", ktorý sa pripravuje z konského mlieka alebo kyslej smotany s rôznymi ovocnými bobuľami.
Externé odkazy.
Jakutské noviny