burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pandit (objaviteľ)

Pandit (dévanágarí पण्डित - pandita = doslova „učenec“) bolo v druhej polovici 19. storočia označenie pre špeciálne vycvičených zememeračov, ktorí pochádzali z domorodého obyvateľstva a v službách Britského impéria objavovali hornaté oblasti severnej Indie a Tibetu.
Keď prebiehala v 19. storočí tzv. Veľká hra, mocensko-politický zápas medzi cárskym Ruskom a Britským impériom, tak sa obe strany sporu snažili získať o regióne strednej Ázie čo najviac informácií. Stredná Ázia v tom období síce bola sčasti kartograficky spracovaná, ale niektoré rozsiahle, ťažko prístupné vysokohorské oblasti stále vytvárali na mapách biele miesta. To sa týkalo najmä najvyššieho pohoria sveta – Himalájí – a Tibetu, na ktorého územie bol vstup cudzincom zakázaný.
V šesťdesiatych rokoch 19. storočia preto britský úradník Thomas George Montgomerie prišiel s návrhom, že by prieskum týchto oblastí mohli zaistiť vycvičení domorodí obyvatelia, ktorí podstatne lepšie zvládajú nedostatok kyslíku na hrebeňoch hôr a majú voľný vstup do oblasti Tibetu. Začalo sa preto s výcvikom obyvateľov z oblasti severnej Indie (napr. ľudí zo Sikkimu), ktorí sa začali označovať ako panditi.
Panditi sa ukázali ako veľmi schopní a užitoční v snahe Britov zmapovať dosiaľ neznáme oblasti severu. Briti ich vycvičili v rôznorodých znalostiach kartografie, ktoré potom panditi mali aplikovať v teréne. Taký pandit bol zvyknutý chodiť tak, aby jeho 2000 krokov dávalo jednu míľu. Na počítanie jednotlivých míľ používali korálky, ktoré vyzerali ako budhistický ruženec ("mala"), ale namiesto obvyklých 108 koráliek ich mali iba 100. Každý desiaty bol pritom vždy o trochu väčší; za každých sto krokov pandit vždy jednu korálku odobral. V modlitebných mlynčekoch panditi uchovávali namiesto klasickej modlitby "óm mani padmé húm" kúsky papiera s mapkami a ďalšími poznámkami. Jeden z najvýznamnejších panditov Nain Singh objavil, že keď sa niekto k nemu blíži, stačí roztočiť mlynček a predstierať, že je v náboženskom rozjímaní, práve tak, ako to robia „praví“ budhisti. To obvykle stačilo na to, aby ich človek nechal na pokoji. Singh vynikol najmä tým, že sa dostal až do Lhasy, o ktorej poskytol Britom obrovské množstvo informácií.
Panditi okrem iného vedeli zaobchádzať so sextantom i ortuťou. Aj napriek výcviku panditov sa občas stalo, že boli vyslaní späť na územie Britskej Indie alebo padli do zajatia. To im však nezabránilo v tom, aby výrazne napomohli v mapovaní vysokohorských oblastí strednej Ázie.
Okrem Nain Singha patrili k významným panditom napr. Kinthup alebo Nain Singhov brat Kišen.
Neosymbolizmus

Neosymbolizmus je umelecký smer z konca 19. storočia. Zakladateľom bol grécky básnik a kritik Jean Moréas. Ako moderný smer v poézií predstavuje refexívno-meditatívnu stránku lyriky. Je to pesimistická a tragická poézia, v ktorej dominujú temné, hlboké tóny a hlboké úvahy. Zdôrazňuje idey humanizmu a vyjadruje túžbu po harmónii. Do poézie prináša novú metaforizáciu. Báseň je ponímaná ako mnohovýznamový text, závisí na interpretácii čitateľa. Základným nástrojom v básňach je symbol. V tvorbe niektorých autorov sa vyskytuje prvok dolorizmu (bolestivosť).
Na Slovensku sa objavil v dvadsiatych a tridsiatych rokoch 20. storočia, Medzi typických slovenských autorov neosymbolizmu patrí Emil Boleslav Lukáč.
Nedeľa (Novomeský)

Nedeľa je debutová zbierka básní Laca Novomeského. Prelína sa v nej sociálna línia s avantgardnou. Patrí k asociačnej poézií. Verše idú za sebou na základe asociácií, pretože len tak sa dá zachytiť premenlivá skutočnosť. Typické je pre ňu zhusťovanie skutočnosti do lyrickej skratky a intenzívne prežívanie času, uchyľuje sa až k príbehovosti. Básne sú sociálne a melancholické. Sú asociatívne, pričom hlavným prostriedkom je metafora. Typickou črtou je sociálne videnie. Na svet sa autor pozerá očami slúžky a prostitútky. Snaží sa im pomôcť, ale uvedomuje si, že jeho vyznanie nie je dostatočne silné. Používa depoetizovaný jazyk - bežnú syntax a bežnú skladbu.
Versaillská sústava

Versaillská (mierová) sústava alebo versaillský (mierový) systém (príslušné zmluvy sa zriedkavo označujú ako parížske zmluvy; po nemecky "Pariser Vorortverträge" - doslova "Parížske predmestské zmluvy") je sústava medzinárodných vzťahov a medzinárodného usporiadania, ktorá vznikla v rokoch 1919 a 1920 ako výsledok sústavy zmlúv podpísaných v rámci Parížskej mierovej konferencie v predmestiach Paríža po prvej svetovej vojne. 
Zmluvy boli podpísané medzi víťaznými štátmi Dohody a porazenými Ústrednými mocnosťami Konkrétne išlo o tieto zmluvy:
Všetky tieto zmluvy obsahujú aj identické ustanovenia o Spoločnosti národov a Medzinárodnej organizácii práce.
Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky

Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky je slovenská vládna letecká služba so sídlom v Bratislave. Jej hlavná základňa je na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave.
História.
Dňa 17. novembra 1961 vznikla v Ivanke pri Bratislave odlúčená skupina Leteckého oddielu Ministerstva vnútra Československej socialistickej republiky. Úlohou skupiny bolo zabezpečovať prepravu vládnych predstaviteľov do Prahy, Brna a Ostravy. V tom čase mala skupina k dispozícii dve lietadlá. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky, 1. januára 1993, pribudol počet lietadiel a pilotov, ktorí dnes majú nalietaných od 4 000 do 12 000 letových hodín, čím sa zaraďujú medzi skúsených pilotov. Svedčí o tom aj fakt, že od vzniku Slovenskej republiky nedošlo k žiadnemu incidentu. Lietadlá slovenskej vládnej letky leteli aj do vzdialenejších krajín ako, napr. Čile, Čína, Japonsko, Argentína, Austrália a Nový Zéland. Vládna letka uskutočnila tiež množstvo humanitárnych letov do Iránu, Pakistanu, Turecka, Srí Lanky, na Haiti, či do Egypta. Od 3. októbra 2011 Letecký útvar MV SR zabezpečuje vrtuľníkom Mil Mi-171 ochranu východnej hranice s Ukrajinou, keďže Ministerstvo vnútra SR ukončilo zmluvu so súkromnou firmou, ktorá dovtedy zabezpečovala ochranu. 
V súvislosti s modernizáciou dosluhujúceho lietadlového parku boli v roku 2015 zakúpené dva vrtuľníky Bell 429 ako náhrada za Mil Mi-17. V roku 2016 bol ako náhrada za Tupolevy Tu-154M zakúpený jeden Airbus A319-115 (ACJ) a dve lietadlá Fokker 100, ktoré nahradili dvojicu Jakovlevov Jak-40. Koncom januára 2017 vstúpil do služby u vládnej letky druhý Fokker 100 a v polovici augusta bol dodaný aj druhý A319-115 (ACJ), ktorý vstúpil do služby začiatkom septembra.
Podľa správ z júla 2022 Letecký útvar získa náhradu za stroje Mi-171, ktoré kvôli napadnutiu Ukrajiny Ruskom nebude možné opravovať. Zámer je nakúpiť dva vrtuľníky výrobcu Agusta Westland: typ AW 139 a AW 189. Prvý vrtuľník bude využívaný hlavne Policajným zborom, druhý bude dodaný s hasiacim vakom.
12. septembra 2024 sa skončila éra vrtuľníkov Mi-171 v službách Leteckého útvaru Ministerstva vnútra SR. Z dôvodu sankcií na Ruskú federáciu, nie je možné udržiavať tieto stroje v prevádzke. Posledný let sa uskutočnil 11. septembra 2024 a viedol cez Dubovú, Piešťany a Nitru späť na letisko v Bratislave. Piloti sa rozlúčili preletom nad dráhou 22 a následne pozdravili aj riadiacich letovej prevádzky na TWR. Potom nasledovalo posledné pristátie.
Flotila.
Letka prepravy ústavných činiteľov.
Flotilu Letky prepravy ústavných činiteľov tvoria nasledujúce lietadlá (údaje platné pre . ):
Policajná letka.
Flotilu policajnej letky tvoria nasledujúce vrtuľníky (údaje platné pre . ):
Pandit

Pandit (dévanágarí पण्डित – pandita = doslova „učenec“) môže byť:
Kuo-jü

Kuo-jü môže byť:
Vláda Slovenskej republiky od 23. apríla 1991 do 24. júna 1992

Vláda Slovenskej republiky od 23. apríla 1991 do 24. júna 1992, resp. vláda Jána Čarnogurského bola vládou, ktorej predsedom bol Ján Čarnogurský. Nevznikla priamo na základe volieb, ale 23. apríla 1991 Predsedníctvo SNR, podľa vtedy platnej legislatívy, odvolalo premiéra Vladimíra Mečiara a vymenovalo do funkcie predsedu vlády SR Jána Čarnogurského.
Zmena sa udiala na základe dohody koaličných strán: VPN, KDH, DS a MNI. Po výmene predsedu boli odvolaní, alebo podali demisiu aj niektorí podpredsedovia a ministri.
Ministerstvo priemyslu Slovenskej republiky

Ministerstvo priemyslu Slovenskej republiky bolo ústredným orgánom štátnej správy 
pre priemysel chemický a spracovania ropy, gumárenský a plastikársky, farmaceutický, textilný a odevný, kožiarsky, kožušnícky, obuvnícky, sklársky a polygrafický .
Ministerstvo priemyslu bolo zrušené zákonom 453/1992 Z.z. Jeho pôsobnosť prešla na Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky.
Ministerstvo priemyslu

Ministerstvo priemyslu môže byť:
Viadukt

Viadukt môže byť:
Cesta III. triedy 2084 (Slovensko)

Cesta III. triedy číslo 2084 ("III/2084", staré číslo "III/018089") je cesta III. triedy na Slovensku, v okrese Žilina. Jej celková dĺžka je 11,270 km a spája krajské mesto Žilina s obcami Rosina, Višňové a Turie. 
Priebeh.
Cesta začína na križovatke s trasou I/18 v mestskej časti Celulózka, za ktorou sa odbočkou možno vrátiť na hlavný ťah Žilina - Martin. Komunikácia pokračuje popod most hlavnej cesty, kde vedie popri mestskej časti Rosinky. Nasleduje začiatok cesty III/2085, vedúcej do Trnového. 
Cesta pokračuje popri sídlisku Vlčince do obce Rosina a Višňové, kde sa pri kostole napája CK III/2086, vedúca na koniec obce. Trasa III/2084 sa tu stáča vpravo a pokračuje popri závode Metrostav a malým sedlom "Pohančená" do obce Turie.
Komunikácia ďalej vedie obcou, za ktorou prechádza železničným priecestím pri obci Porúbka, za ktorým sa končí križovatkou s cestou I/64, vedúcou do Rajca.
Daniela Lehutová

Daniela Lehutová (rodená Rapantová; * 6. máj 1935, Bratislava† 5. október 2007, Bratislava) bola slovenská prekladateľka a redaktorka.
Životopis.
Od absolvovania štúdia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v roku 1958 pracovala ako redaktorka vydavateľstva Tatran v Bratislave.
Ťažisko jej prekladateľskej činnosti tvoria diela klasickej i súčasnej ruskej literatúry (A. P. Čechov, N. V. Gogoľ, L. N. Tolstoj, M. J. Saltykov-Ščedrin, I. S. Turgenev, M. Gorkij, B. L. Pasternak, J. L. Švarc a i.). Prekladala tiež filmové scenáre (D. Vertov, V. Pudovkin, G. Kozincev a i.), teatrologické i filmologické štúdie a obsiahly výber z teoretických prác V. Pudovkina: "Film, scenár, réžia, herec" (1982). Z češtiny preložila teatrologické dielo Z. Hořínka "Dráma, divadlo, divák" (1985). Editorsky pripravila publikáciu J. Barč-Ivan: "Dielo I – II" (1981, v 2. zv. textologicky upravila päť autorových hier).
V jej prekladoch dominoval akcent na pretlmočenie individuálneho umeleckého štýlu.
Cesta III. triedy 2086 (Slovensko)

Cesta III. triedy číslo 2086 ("III/2086", staré číslo "III/018091") je cesta III. triedy na Slovensku, v okrese Žilina. Jej celková dĺžka je 2,180 km a vedie obcou Višňové. 
Priebeh.
Cesta začína vo Višňovom, na križovatke s cestou III/2084 pri kostole. Vedie obcou popri potoku až na začiatok Višňovskej doliny.
Emil Lehuta

Emil Lehuta (* 5. november 1931, Piešťany – † 25. január 2006, Bratislava) bol slovenský prekladateľ, divadelný a filmový kritik.
Životopis.
V rokoch 19521951 študoval na Spolkovom slovenskom gymnáziu v Piešťanoch, 1951 – 1956 na Divadelnej fakulte Akadémie múzických umení v Prahe. Po štúdiách pôsobil v rokoch 19561961 ako redaktor vydavateľstva Tatran, 1961 – 1966 interný ašpirant, od 1966 pracovník oddelenia divadla a filmu Ústavu slovenskej Literatúry SAV, 1962 – 1964 redaktor časopisu Slovenské divadlo v Bratislave. Divadelné a filmové kritiky publikoval najmä v časopisoch Slovenské pohľady, Kultúrny život, Film a doba, Mladá tvorba a Divadlo, odborné štúdie v Slovenskom divadle. Vo filmovej oblasti spracoval tematiku SNP ("Povstalecká tematika v slovenskom filme", 1962) Je spoluautorom niekoľkých publikácii o slovenskej kultúre ("Slovenská kultúra" 19451965, 1965 a i.), divadle ("Kapitoly z dejín slovenského divadla", 1967; "Zákutia a výslnia polstoročia slovenskej drámy", 1997; "Dramatik Jonáš Záborský", 1998 a i.) a filme ("Základy filmovej výchovy", 1969 a i.). Zostavil antológiu "Štyri hry slovenskej moderny "(1973), na vydanie pripravil dielo J. Hudeca "Drámy" (199798). Prekladal z ruštiny (A. k. Dživilegov, O. Kornijčuk, S. Ejzenštejn, G. N. Bojadžijev a i.), poľštiny a z češtiny.
Stimulácia (psychológia)

Stimulácia (podnecovanie) podmieňuje dynamiku psychických stavov indivídua. Ide o vonkajší alebo vnútorný podnet, ktorého účinok je sprostredkovaný psychikou človeka, jeho názormi, citmi, náladou, záujmami. Je to dôsledok zmien vznikajúcich v okolí indivídua a takisto zmien vnútri organizmu, ktoré sú dôležité pre udržanie stability systému v interakcii s prostredím.
Stade Geoffroy-Guichard

Stade Geoffroy-Guichard je futbalový štadión v Saint-Étienne vo Francúzsku. Uskutočnili sa tu Majstrovstvá Európy vo futbale 1984, Majstrovstvá sveta vo futbale 1998 a Pohár konfederácií FIFA 2003. Využíva sa aj na ragbyové zápasy. Uskutočnili sa tu Majstrovstvá sveta v ragby mužov 2007. Prezývky štadióna sú „le Chaudron“ a „l'enfer vert“, v obidvoch prípadoch je spomenutá zelená farba domáceho tímu AS Saint-Étienne. Tieto prezývky vznikli v rokoch 19601970.
Štadión bol otvorený 13. septembra 1931 a prvý zápas sa odohral 17. septembra proti FAC Nice. Štadión je pomenovaný po Geoffroya Guicharda, zakladateľovi „Amicale de employés de la Société de magasins Casino“ ktorý založil AS Saint-Étienne.
Kapacita štadióna.
Štadión bol postavený v roku 1931 z kapacitou 35 616 divákov. Štadión bol postavený na anglický štýl so štyrmi tribúnami:
Štadión bol dvakrát renovovaný. Prvýkrát v roku 1984 kvôli Ligy majstrov a v roku 1998 kvôli Majstrovstvám sveta vo futbale. Rozširovanie štadiónu:
Gonzalo Higuaín

Gonzalo Gerardo Higuaín (* 10. december 1987, Brest, Francúzsko) je bývalý argentínsky futbalista. Hrával na pozícií útočníka. Kariéru ukončil v roku 2022 v drese klubu Inter Miami.
Externé odkazy.
Gonzalo Higuaín na oficiálnej stránke klubu Real Madrid
Akihito

Akihito alebo posmrtným menom Heisei ( * 23. december 1933) je bývalý 125. japonský cisár. Narodil sa v roku 1933, ale na trón zasadol až v 1990, po smrti svojho otca Hirohita 7. januára 1989. Cisár Akihito je prvým japonským cisárom (1989-2019), ktorý nie je považovaný za božského. Jeho otec sa totiž v deklarácii z roku 1946 ohradil proti božskosti cisára, no napriek tomu trval na rodovej línii od Amaterasu Ómikami. 10. apríla 1959 sa Akihito oženil s Mičiko Šódaovou, narodenou 24. októbra 1934. Manželia majú 3 deti:
Cisár po 2. svetovej vojne stratil mnohé privilégiá a má obmedzenú moc. Dnes je predovšetkým symbolom národného zjednotenia a zachovaním tradície.
Akihito abdikoval k 1. máju 2019.
Terrace

Terrace je abstraktná dosková hra pre dvoch, troch alebo štyroch hráčov, ktorá vznikla v roku 1992. Hra získala niekoľko významných ocenení, predovšetkým ocenenie "Mensa Select" v roku 1992. Objavila sa tiež v seriáli .
História.
Pôvodnú verziu Terrace vymyslel v roku 1950, Američan holandského pôvodu, Anton Dresden. Jej pravidlá sa však ukázali ako "nefunkčné". Dresden ukázal svoju hru Buzzovi Silerovi, ktorý odkúpil práva na dizajn Terrace za 100 dolárov a časom vytvoril jednoduchšie pravidlá hry.
Kapitán (vojenská a policajná hodnosť)

Kapitán (kpt.) je policajná a vojenská hodnosť. V Ozbrojených silách Slovenskej republiky je to tretia najvyššia dôstojnícka hodnosť (1. poručík, 2. nadporučík, 3. kapitán, 4. major, 5. podplukovník, 6. plukovník). Hodnosť kapitán je vyššia ako "nadporučík" a nižšia ako "major". Kapitáni OSSR velia väčším oddielom, alebo menším útvarom. Veliteľ Vojenskej hudby Banská Bystrica a Náčelník štábu 21. zmiešaného mechanizovaného práporu sú príklady funkcií obsadené kapitánmi. Príklad zaradenia policajnej hodnosti kapitána je hovorkyňa Krajského riaditeľsva Policajného zboru v Trenčíne. Hodnosť sa používa aj v ženskom tvare kapitánka.
V ozbrojených silách Slovenskej republiky (1939 – 1945) sa v období 15. október 19408. máj 1945 používalo označenie stotník.
Europaturm

Europaturm je 337,5 m vysoká telekomunikačná veža v nemeckom meste Frankfurt nad Mohanom. Po Fernsehturm v Berlíne je druhou najvyššou vežou v Nemecku.
Výstavba začala v roku 1974 a skončila sa o 5 rokov neskôr. Dizajn stavby vytvoril architekt Erwin Heinle. Po dokončení mala veža výšku 331 m a bola najvyššou stavbou v Západnom Nemecku. Bez antény má veža výšku 295 m. Pri úrovni terénu má železobetónová nosná konštrukcia hrúbku 59 metrov, čo je najviac z podobných stavieb na svete. V roku 2004 bola vymenená anténa a veža dosiahla svoju súčasnú výšku 337,5 m. 
Na vrchole sa nachádza vyhliadková plošina s panoramatickým výhľadom na okolie. Do roku 1999 veža zastrešovala reštauráciu a diskotéky ale odvtedy je pre verejnosť uzavretá.
Rüdiger Abramczik

Rüdiger Abramczik (18. február 1956, Gelsenkirchen, Nemecko) je bývalý nemecký futbalista, ktorý hrával ako útočník. V súčasnosti je tréner FK Liepajas Metalurgs.
Klubová kariéra.
Abramczik je odchovancom klubu SV Erle 08, kde začal trénovať v roku 1964. O dva roky neskôr odišiel do juniorského tímu FC Schalke 04. Do jeho prvého tímu bol presunutý v sezóne 1973/1974. Debut v Bundeslige absolvoval 11. augusta 1973 v prehratom zápase 0:3 proti VfB Stuttgart. 12. januára 1974 vo vyhratom súboji s VfL Bochum 5:2 strelil svoj prvý gól v lige. V prvej sezóne Abramczik slúžil ako rezerva pre Schalke v lige hral 14-krát a strelil 3 góly. Od začiatku budúcej sezóny sa stal hráčom základnej zostavy Schalke. V sezóne 1976/1977 sa klub stal nemeckým vicemajstrom. V prvom tíme Schalke strávil sedem sezón. Odohral tam celkom 198 zápasov a strelil 44 gólov.
V roku 1980 sa presťahoval do iného prvoligového družstva Borussia Dortmund. V jeho farbách debutoval 15. augusta 1980 vo víťaznom stretnutí 2:1 s Bayer Uerdingen. Od jeho debutu v Borussii, bol jej hlavným hráčom. V tíme z Dortmundu hral cez tri roky. V tom čase sa objavil v 90 ligových zápasoch a strelil v nich 30 gólov, a najvyššiu pozíciu v lige s klubom dosiahol 6. miesto v sezóne 1981/1982.
V roku 1983 odišiel do bundesligového 1. FC Norimberg. V tomto tíme strávil rok. Odohral tam 24 zápasov a strelil v nich 3 góly. Roku 1984 odišiel do tureckého Galatasaray, kde tiež strávil rok, počas ktorého klub získal Turecký pohár. V roku 1985 sa vrátil do Nemecka, kde podpísal zmluvu s druholigovým Rot-Weiss Oberhausen. V jeho farbách odohral dve sezóny. V roku 1987 opäť hral za Schalke 04, v ktorom hral v rokoch 1966-1980. V tom čase, v klube slúžil ako libero. Počas sezóny tam odohral 4 ligové zápasy. Potom odišiel do klubu Wormatii Worms. Bol taktiež hráčom FC Gütersloh, v ktorom v roku 1991 ukončil kariéru.
Kamil Susko

Kamil Susko (* 6. november 1974) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hrával na pozícií brankára. Naposledy bol hráčom rakúskeho bundesligového klubu Kapfenberger SV. Má tri deti, Kamila Svena a Nelu. Jeho otec Kamil bol tréner brankárov
V drese odchytal 15 zápasov. Významnú časť svojej kariéry odohral v drese Spartaku Trnava, do ktorého prestúpil v roku 1997 (pôvodne len na istý čas) za obrancu Petra Čmilanského.
Jozef Pospíšil

Jozef Pospíšil (* 29. apríl 1897, Siladice, † 15. júl 1976, Bratislava) bol slovenský sochár. V roku 1931 založil Združenie slovenských umelcov a bol jeho predsedom až do rozpustenia združenia v roku 1940.
Život.
Narodil sa v Siladiciach pri Trnave. Študoval na učiteľskom ústave v Modre. V rokoch 1914 až 1919 prežil útrapy Prvej svetovej vojny priamo na fronte, ale aj v ruskom zajatí.
Sochárske vzdelanie získal na Akadémii výtvarných umení v Prahe počas rokov 1920-25 (prof. Jan Štursa) a 1925-26 (prof. Otakar Španiel). Po štúdiu v roku 1927 podnikol cestu do Paríža a po návrate sa usadil ako slobodný umelec v Bratislave, kde neskôr aj zomrel.
Dielo.
Samostatne vystavoval v roku 1940 (Trenčín, s J. Ilečkom a J. Kollárom), roku 1967 (Bratislava, Mestská galéria) a v roku 1968 (Nitra, s F. Podolayom).
Je autorom pamätníkov mnohých slávnych osobností (napr.: J. Hollého, P.O. Hviezdoslava, Ľ. Štúra, A. Bernoláka). Na východe Slovenska nad obcou Haniska sa týči jeho monumentálny pomník roľníckeho povstania. 
Ku koncu svojho života sa venoval hlavne reštaurátorskej práci. V roku 1974 mu udelili titul "Zaslúžilý umelec".
Olve Eikemo

Olve Eikemo (* 27. jún 1973 Bergen, Nórsko), viac známy pod svojím umeleckým menom Abbath Doom Occulta, je nórsky skladateľ, gitarista, basgitarista, klávesák, bubeník a jeden zo zakladateľov black-metalovej skupiny Immortal. Pred založením Immortal hral v kapele Old Funeral ako basgitarista spolu s Demonazom, ktorý s ním neskôr založil Immortal. 
Hoci je Abbath najviac známy ako gitarista, je tiež veľmi dobrý bubeník, ktorý používa štýl zvaný „blast beat“ a „dvojkopák“ (na albumoch "Pure Holocaust" a "Battles In The North").
Začiatky.
Vyrastal v Lysefjordene. Bol veľkým obdivovateľom kapely Kiss. Svoju hudobnú kariéru začal v skupine Old Funeral, kde bol aj jeho budúci spoločník Demonaz a takisto aj Varg Vikernes z kapely Burzum.
Immortal.
História Immortal sa začala v roku 1989, kedy ešte skupina niesla názov Amputation. Počas celej histórie tejto kapely sa Olve objavoval za rôznymi nástrojmi kvôli nejednotnej zostave. Bol gitarista, spevák, basgitarista, bubeník, klávesák, ale aj textár. V štúdiu slúžil hlavne ako spevák, gitarista a bubeník, zatiaľ čo Demonaz hral sólovú gitaru. Problémy však pokračovali aj po tom, čo prišiel na miesto bubeníka Horgh. Po vydaní albumu Blizzard Beasts bol Demonazovi diagnostikovaný akútny zápal šľachy, no zostal v kapele ako hlavný textár a manažér skupiny. Na albume "At The Heart Of Winter" hrá Abbath už len na gitare a basgitare.
Nástroje.
Gitary.
V minulosti Abbath používal gitary GHL Jackson Randy Rhoads, ktoré si upravil o nové snímače a vlastnú potlač. Aktuálne používa ESP LTD DV8-R Dave Mustaine Model.
Zosilovače.
Používa Engl Powerball zosilňovače, Peavey Bandit a tiež Mesa/Boogie. Momentálne uvažuje nad zmluvou s ESP.
Basy a bicie.
Abbath používa bicie značky "Pearl" a basy "B. C. Rich Ironbird".
"I".
V roku 2006 Abbath založil novú skupinu pomenovanú I. Je v nej frontmanom a gitaristom. V tom istom roku vydala skupina album s názvom "Between Two Worlds".
Alice

Alice môže byť:
ALICE môže byť:
Ministerstvo lesného a vodného hospodárstva Slovenskej republiky

Ministerstvo lesného a vodného hospodárstva Slovenskej republiky bolo v rokoch 1969 až 1992 ústredným orgánom štátnej správy pre:
Ministerstvo lesného a vodného hospodárstva bolo zriadené k 1. januáru 1969 pod názvom Ministerstvo lesného a vodného hospodárstva SSR. V marci 1990 sa z názvu vypustil prívlastok "socialistickej". Zákonom 453/1992 Z.z. bolo zrušené. Jeho pôsobnosť vo veciach drevárskeho a nábytkárskeho priemyslu, priemyslu celulózy a papiera prešla na Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky. Pôsobnosť vo veciach lesného hospodárstva, vodného hospodárstva
a poľovníctva prešla na Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky.
1. slovenská národná hokejová liga 1967/1968

1. slovenská národná hokejová liga 1967/1968 bola piatou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ešte ako D-skupina celoštátnej druhej ligy. Víťazom sa stala Dukla Trenčín, ktorá skončila na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovala. Vypadlo družstvo Dukla Nitra, ktoré v nasledujúcej sezóne nahradilo družstvo AC Nitra.
1. slovenská národná hokejová liga 1968/1969

1. slovenská národná hokejová liga 1968/1969 bola šiestou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ako C-skupina celoštátnej druhej ligy. Víťazom sa stala Iskra Smrečina Banská Bystrica, ktorá skončila na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovala. Vypadlo družstvo AC Nitra, ktoré v nasledujúcej sezóne nahradilo družstvo Dukla Trnava.
Ubi pus, ibi evacua

Ubi pus, ibi evacua je latinský aforizmus, často citovaný v medicínskej literatúre. Znamená približne: "Kde je hnis, odtiaľ ho treba dostať von." Odkazuje na to, čo by mali robiť lekári (chirurgovia) s ložiskom hnisu v tele - vytvoriť otvor a dostať ho von.
Academy Award za najlepšiu réžiu

Cena Akadémie za zásluhy za najlepšiu réžiu ("Academy Award for Achievement in Directing") je jednou z cien, ktorú každoročne udeľuje americká Akadémia filmových umení a vied za najlepšie filmové počiny roka.
História.
Najlepší režiséri sú oceňovaní akadémiou už od samého začiatku udeľovania výročných cien. V prvom ročníku bola réžia hodnotená ešte v dvoch kategóriách – komediálny a dramatický film. Laureátom v kategórii dramatickej réžie sa stal Frank Borzage za film "V siedmom nebi" ("Seventh Heaven", 1927). V kategórii komediálny film si zlatú sošku za réžiu odniesol režisér Lewis Milestone za film "Two Arabian Knights" (1928). Od druhého ročníka boli tieto dve kategórie spojené v jednu. V dlhoročnej histórii Oscarov udelila Akadémia v tejto kategórii celkom 83 cien, a to 63 rôznym režisérom. Zatiaľ posledným držiteľom zlatej sošky v tejto kategórii sa stala prvá ocenená režisérka Kathryn Bigelowová za réžiu filmu "Smrť čaká všade" ("The Hurt Locker", 2010).
Víťazi a nominovaní.
Dvadsiate roky.
Iba v prvom ročníku bola cena za najlepšiu réžiu udeľovaná v dvoch kategóriách: dráma a komédia
Zemský tieň

Tieň Zeme je tieň, ktorý vrhá do priestoru planéta Zem pri svojom osvetlení Slnkom. Rozlišujeme polotieň (penumbru) a úplný tieň (umbru) Zeme. Hranice medzi polotieňom a úplným tieňom tak ako aj hranice okrajov polotieňa nie sú ostré, pretože Zem má atmosféru, ktorá rozptyľuje slnečné svetlo. Množstvo rozptýleného slnečného svetla v zemskom tieni je tým menšie, čím sa pozorovateľ nachádza bližšie k povrchu Zeme a bližšie k osi tieňa.
Úplný tieň má tvar zbiehajúceho sa kužeľa, ktorého základňa je vymedzená neosvetlenou (nočnou) pologuľou Zeme. Špička tieňa sa nachádza približne milión kilometrov za obežnou dráhou Mesiaca. Polotieň Zeme má tvar zrezaného rozširujúceho sa kužeľa siahajúceho teoreticky donekonečna za obežnú dráhu Zeme, ale so vzrastajúcou vzdialenosťou sa stáva čoraz menej tmavým.
Zemský tieň je príčina, prečo s výnimkou obdobia okolo letného slnovratu nemôžeme pozorovať na oblohe družice okolo polnoci. Vtedy totiž zostávajú ukryté v zemskom tieni a nepozorovateľné. Do zemského tieňa môže vstúpiť tiež Mesiac - vtedy nastáva zatmenie Mesiaca. V strednej vzdialenosti Mesiaca od Zeme má zemský tieň šírku ešte 9 170 km, čo sú necelé tri polomery Mesiaca.
Július I.

Svätý Július I. (lat. "Iulius Primus") (* ?, Rím – † 12. apríl 352, Rím) bol 35. rímskym pápežom (medzi rokmi 337 – 352).
Život a vláda.
O jeho živote pred zvolením za pápeža takmer niet poznatkov. Vie sa o ňom, že sa narodil v Ríme a jeho otec sa volal Rusticus.
Než sa stal hlavou kresťanskej cirkvi bol pápežský stolec (po 9-mesačnej vláde pápeža Markusa) neobsadený štyri mesiace. Július sa stal známym podporovateľom nicejskej ortodoxnej cirkvi a jej predstaviteľov. Ešte pred svojím zvolením bol v roku 341 iniciátorom zvolania synody do Ríma.
Ako svoju hlavné poslanie si vytýčil potlačenie vplyvu heretickej skupiny – ariáncov.
Nasledovníci ariánca Eusébia z Nikomédie, ktorý bol v tom čase patriarchom v Konštantínopole, obnovili svoje snahy o zosadenie alexandrijského biskupa Athanasia. Na synode v Antiochii v roku 341 sa preto rozhodli vyslať delegátov k cisárovi Konštantínovi a pápežovi Júliusovi. Július, ktorý bol odporcom arianizmu a podporoval Athanasia, pozval obe znepriatelené strany na synodu, ktorá by za pápežovho predsedníctva o veci rozhodla. Na túto ponuku však východní biskupi nepristúpili.
Po už druhom vyhnaní z Alexandrie sa Athanasius uchýlil do Ríma a následnou synodou, zvolanou pápežom v roku 341, bol potvrdený vo funkcii biskupa. Na synode zvolanej do Sardície v Illýrii (dnešnej Sofii) v roku 343 bol tento verdikt potvrdený. Tejto synody sa pôvodne zúčastnilo aj sedemdesiatšesť východných biskupov, ktorí ju však opustili a obratom sa zišli vo Philippopolise a uzniesli sa na zosadení pápeža Júliusa, biskupa Athanasia a ďalších cirkevných predstaviteľov. Západní biskupi odpovedali rovnakou kliatbou, čo v praxi znamenalo zrod prvej schizmy v cirkevných dejinách. Tristo zvyšných západných biskupov pokračovalo v zasadnutí koncilu v Sardícii. Potvrdili výsledky rímskej synody a uznali oficiálne rímsky biskupský stolec za odvolací orgán v sporoch medzi jednotlivými biskupmi. Bol to jeden z prvých úradných aktov, ktorým sa uznáva primát rímskeho biskupa nad ostatnými kresťanskými obcami. Východ však toto rozhodnutie neprijal a až v roku 347 niektorí z ariánskych biskupov požiadali o opätovné prijatie do jednoty s rímskou cirkvou.
Po týchto skúsenostiach vydal pápež nariadenie, aby kňazi svoje spory predkladali len cirkevnému súdu. Pripisuje sa mu tiež nariadenie, aby všetky cirkevné udalosti boli zaznamenávané osobitnými notármi a uchovávali sa s príslušnou dokumentáciou. Založil tak de facto Archív svätej stolice. Podľa "Liber Pontificalis" vykonal správnu reorganizáciu pápežskej kúrie podľa vzoru cisárskeho dvora.
Známe sú i Júliusove stavebné aktivity; s jeho menom sa spája prestavba baziliky Santa Maria in Trastevere a kostola Santi Apostoli.
Od jeho doby sa Vianoce slávia 25. decembra a za jeho vlády vznikol v Ríme pri bazilike San Lorenzo prvý ženský kláštor.
Pápež Július I. zomrel 12. apríla 352. Okolnosti jeho úmrtia nie sú známe, ale čoskoro ho kresťania začali uznávať ako svätého. Pochovaný bol na Kalepodiovom cintoríne na Via Aurelia a už roku 354 bol ako svätec zaradený do rímskeho kalendára.
Katolícka cirkev uctieva jeho pamiatku v deň jeho smrti.
Stade Louis II

Stade Louis II je futbalový štadión vo Fontvieille v Monaku. Hráva tu domáce zápasy účastník Ligue 1 AS Monaco FC. Uskutočnil sa tu v roku 1986 finále UEFA Super pohára.
História.
Prvý Stade Louis II bol postavený v roku 1939 ako domovský stánok AS Monaca. Nový štadión bol postavený v osemdesiatych rokoch 20. storočia blízko starého štadióna, ďalej od mora. Bol otvorený 11. mája 1985. Dnes má kapacitu až 18 500 čo je na 32 000 obyvateľstvo Monaka príliš veľa. Zmestí sa tu 60% obyvateľov. Pod celým ihriskom sa nachádza veľké podzemné parkovisko. 
Štadión je pomenovaný po Ľudovít II., kvôli tomu, že panoval pri stavaní originálu.
Explózia a poškodenie štadióna.
31. mája 2004 výbuch poškodil Stade Louis II a susednú budovu La Ruche Fontvieille. Nikto nebol zranený a príčina výbuchu je nejasná. Výbuch spôsobil len okrajové škody. 1. júna vláda Monaka že prevezme zodpovednosť za opravy štadióna. Po tejto explózii sa sprístnili bezpečnostné opatrenia v Monaku.
IUM.
V tomto štadióne sa nachádzajú kancelárske priestory kde sídli firma na obchodné vzdelanie International University Monako (IUM).
Stade Louis II (1939)

Stade Louis II bol viacúčelový štadión v Fontvieille v Monaku. Tento štadión spočiatku používal AS Monako FC ako domáci. Ale v roku 1985 bol nahradený Stade Louis II. Kapacita štadiónu bola 12 000 divákov.
Ipeľské mosty

Ipeľské mosty boli mosty postavené ponad rieku Ipeľ a v minulosti ich existovalo niekoľko tuctov. Boli to cestné, železničné a pešie mosty. Veľká časť z nich bola zničená počas 2. svetovej vojny. Cestný most medzi Chľabou a obcou Ipolydamásd zničili ľadové kryhy v roku 2000.
V súčasnosti medzi najznámejšie patria cestné mosty na prechode Šahy - Parassapuszta na medzinárodnom ťahu E77, Slovenské Ďarmoty - Balassagyarmat, kamenný most z obdobia tureckej nadvlády v Poltári alebo železničný most Chľaba - Szob (súčasť paneurópskeho železničného koridoru č. IV). Ponad Ipeľ prechádza aj cesta I/16 pri Pincinej na medzinárodnom ťahu E58 či železničná trať Zvolen - Košice.
O obnove zničených mostov sa začalo uvažovať po roku 1989, ale prvé konkrétne kroky vypracovania projektov a získania povolení sa realizovali až po roku 2000. Obnova Ipeľských mostov prispeje k zlepšeniu ekonomickej situácie tohto regiónu a odstráni často až 20 – 40 km obchádzky na slovensko - maďarskej hranici. Súčasne sa plánuje oprava cesty medzi obcami Vyškovce nad Ipľom a Tésa. V roku 2005 podpísali ministri dopravy oboch krajín memorandum a v novembri 2007 bola podpísaná medzištátna dohoda o obnove mostov medzi obcou Kováčovce (časť Peťov) a Szécsény, resp. medzi obcami Trenč (časť Rároš) a Nógrádszakál (časť Ráróspuszta). Tieto projekty získali na jar v roku 2009 grant z fondov EÚ. V marci 2010 boli vyhodnotené verejné súťaže. Most pri Rároši bol otvorený 12.12.2011, a most pri Peťove odvozdali 24.2.2012. Vláda SR dňa 22.02.2012 schválila výstavbu mostov medzi obcami Pastovce a Vámosmikola, resp. Chľaba a Ipolydamásd, ktorý bol odovzdaný do užívania v júly 2023. Vypracované sú aj projekty pre spojenia :
Po vstupe do Európskej únie a Schengenského priestoru bolo postavených niekoľko peších lávok prevažne na miestach plánovaných mostov.
Európska cesta 58

Európska cesta 58 ("E58") je európska cesta, ktorá začína vo Viedni a končí v Rostove nad Donom. Na Slovensku tvorí južnú cestu "Bratislava – Nitra – Zvolen – Lučenec – Rožňava – Košice – Michalovce – Vyšné Nemecké". Je dlhá približne 2200 km.
Priebeh.
Európska cesta 58 prechádza cez tieto štáty:
Sylvestrovo kritérium

Sylvestrovo kritérium, pomenované po Jamesovi Josephovi Sylvesterovi, je matematické kritérium na určenie, či je symetrická matica kladne definitná.
Znenie kritéria.
Nech "A" je symetrická matica, kde
Označme formula_2 determinanty definované nasledovne:
Potom matica "A" je kladne definitná práve vtedy, keď sú všetky determinanty formula_2 kladné.
James Joseph Sylvester

James Joseph Sylvester (* 3. september 1814, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 15. marec 1897, Oxford, Spojené kráľovstvo) bol anglický matematik. Významná je predovšetkým jeho práca v oblastiach lineárnej algebry (špeciálne v teórii matíc), teórie čísel a kombinatoriky. Je po ňom pomenované veľké množstvo matematických konceptov, či viet, najznámejšie sú Sylvestrova postupnosť, Sylvestrovo kritérium, Sylvestrova matica, či tzv. Sylvestrov zákon zotrvačnosti.
Sylvestrova postupnosť

Sylvestrova postupnosť, pomenovaná po Jamesovi Josephovi Sylvesterovi, je matematická postupnosť celých čísel definovaná tak, že každý prvok postupnosti je súčin predchádzajúcich prvkov plus jedna. 
Formálne sa definuje ako
pričom nultý člen postupnosti je 2, keďže prázdny súčin má hodnotu 1. Alternatívne môže byť postupnosť definovaná aj pomocou rekurentného vzťahu
SLOVENSKÉ AEROLÍNIE

SLOVENSKÉ AEROLÍNIE akciová spoločnosť boli slovenský národný letecký dopravca so sídlom v Bratislave. Ich hlavná základňa sa nachádzala na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave. Spoločnosť ukončila činnosť vo februári 2007.
História.
SLOVENSKÉ AEROLÍNIE boli založené dňa 24. júna 1995 a svoju činnosť začali v máji 1998. Spoločnosť založil Viliam Veteška a skupina súkromných investorov. V januári 2005 získala spoločnosť Austrian Airlines majoritný podiel (62%) v SLOVENSKÝCH AEROLÍNIÁCH. Dňa 30. januára 2007 boli zrušené všetky pravidelné linky spoločnosti, zároveň si Austrian Airlines zobral späť dve lietadlá. Spoločnosť podala návrh na konkurz dňa 2. marca 2007. Veľkú časť zamestnancov zamestnala slovenská charterová letecká spoločnosť SEAGLE AIR.
Destinácie.
V letnej sezóne roku 2006 lietali SLOVENSKÉ AEROLÍNIE do týchto destinácií&lt;br&gt;
Z Bratislavy: Amsterdam, Atény, Brusel, Dortmund, Edinburgh, Frankfurt, Graz, Hamburg, Helsinki, Londýn-Heathrow, Londýn-Stansted, Manchester, Madrid, Mexiko, Mníchov, Moskva-Šeremetievo, Praha, Rotterdam, Salzburg, Stuttgart, Varšava-Chopin
V letnej sezóne roku 2006 lietali SLOVENSKÉ AEROLÍNIE aj charterové lety do týchto destinácií&lt;br&gt;
Z Bratislavy: Burgas, Larnaca, Hurghada, Šarm aš-Šajch, Heraklion, Chania, Karpathos, Korfu, Kos, Rhodos, Solún, Aqaba, Tivat, Palma de Mallorca, Monastir, Antalya, Dalaman
Z Košíc: Burgas, Hurghada, Heraklion, Chania, Korfu, Kos, Rhodos, Solún, Tivat, Antalya
Flotila.
Zoznam lietadiel, ktoré mali vo flotile SLOVENSKÉ AEROLÍNIE v rokoch 1998 – 2007:
Brzda

Brzda je technické zariadenie, ktoré slúži na spomalenie pohybujúceho sa predmetu alebo na jeho udržanie v pokoji. Kinetická energia sa pri brzdení obyčajne mení na iný druh energie. Brzdy majú veľký význam predovšetkým pri dopravných prostriedkoch, no je možné sa s nimi stretnúť u najrôznejších strojných zariadení.
1. slovenská národná hokejová liga 1969/1970

1. slovenská národná hokejová liga 1969/1970 bola siedmou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Prvýkrát sa hrala ako samostatná súťaž. Víťazom sa stal LVS Poprad, ktorý skončil na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojoval. Nevypadol nikto. Súťaž sa v nasledujúcej sezóne rozšírila o družstvá LB Zvolen, SMZ Spartak Dubnica nad Váhom, VTJ Dukla Prešov a Strojárne Martin.
León (Sparta)

León () bol kráľ Sparty z kráľovského rodu Agiovcov. Vládol približne od roku 590 pred Kr. do roku 560 pred Kr.
León kráľom Sparty.
Rok nástupu kráľa Leóna na trón tak ako aj u jeho predchodcov nie je presný. V historických prameňoch sa jeho meno spomína v zoznamoch kráľov Sparty s približnou dĺžkou jeho panovania a datovaním doby v ktorej žil. O jeho činoch je známe len to, že podľa historika Herodota so svojim spolukráľom Agasiklom bojovali proti Tegei.
Vojna s Tegeou.
Po skončení druhej messénskej vojny (okolo roku 628 pred Kr.) sa Sparta rozhodla podrobiť si svojho severného suseda Arkádiu. Arkádia počas messénskej vojny podporovala Messénčanov v boji o slobodu. Sparťania, aby do budúcnosti eliminovali možnosť zasahovania do ich záležitostí zaútočili na najvýznamnejšie mesto Arkádie Tegeu. Ich súper sa však ukázal byť silným a nedokázali ho zdolať. Sparta bola v týchto bojoch neúspešná aj za vlády kráľa Leóna, ktorý sa so svojim spolukráľom o to usiloval. Podarilo sa to až jeho nástupcovi Anaxandridovi, ktorý v roku 554 pred Kr. Tegeu porazil.
Krakonoš (pivo)

Krakonoš je značka piva vyrábaného od roku 1582 v Trutnove v pivovare Trutnov v Česku.
Názov piva je odvodený od miestneho bájneho strážcu hôr Krakonoša. Pivo Krakonoš sa vyznačuje typickou horkou chuťou a sýtou trvalou penou. Pre výrobu piva sa používa voda z vlastnej studne, ktorá je 80 metrov hlboká. Pivo sa vyrába klasickou technológiou, je nepasterizované, mikrobiálne filtrované, stáčané za studena.
Krakonoš

Krakonoš môže byť:
Zsolt Hornyák

Zsolt Hornyák (* 1. máj 1973) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hrával na pozícií ľavého obrancu. Počas jeho pôsobenia v slovenskej lige získal päť majstrovských titulov s troma rôznymi klubmi. Najcennejší je pre neho federálny titul, ktorý získal v drese Slovanu Bratislava v roku 1992. 
Po úspešnej dvojnásobnej anabáze v 1. FC Košice sa vrátil do Slovana. V jeho drese pod Stanislavom Grigom získal ďalší ligový titul. Mužstvo sa však neskôr rozpadlo a Hornyák prestúpil do mestského rivala Interu Bratislava, ktorý v tom čase viedol Jozef Bubenko.
V roku 2001 mal ponuky na prestup do Dinama Moskva, Norimbergu a Ferencvárosu, rozhodol sa prestúpiť do moskovského Dinama. Tu odohral jednu sezónu, po ktorej sa vrátil na Slovensko. Pôvodne mal prestúpiť do Artmedie Petržalka, no vrátil sa do Slovana Bratislava.
Po ročnom pôsobení v drese cyperského klubu AEP Paphos hrával v českom klube FC Hlučín.
Ivan Kozák

Ivan Kozák (* 18. jún 1970, Považská Bystrica) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hrával na pozícií obrancu.
Bol dlhoročným hráčom 1. FC Košice, v drese ktorého dosiahol svoje najväčšie hráčske úspechy. Bol majstrom Slovenska v rokoch 1997 a 1998. Bol členom mužstva, ktoré sa prebojovalo do hlavnej fázy Ligy majstrov v roku 1998. V drese odohral 38 zápasov. V máji 2007 ukončil svoju aktívnu hráčsku kariéru a stal sa technickým vedúcim mužstva Košíc.
Leon

Leon môže byť:
Don’t Break the Oath

Don't Break the Oath je druhý štúdiový album od dánskej heavy metalovej skupiny Mercyful Fate, vydaný v roku 1984. 
Štýl albumu pripomína zmes post-Judas Priest a Iron Maiden heavy metalu, texty sú založené na satanizme a okultizme a je jedinečný kvôli King Diamondovým falzetovým vokálom. Album bol v roku 1987 re-masterovaný a nanovo vydaný s bonusovou skladbou „Death Kiss“, čo je pôvodná verzia piesne „A Dangerous Meeting“. METAL-rules.com ho vyhlásil za najlepší extrém-metalový album všetkých čias.
Zoznam skladieb.
Texty napísal King Diamond
Divine Intervention

Divine Intervention je šiesty štúdiový album od americkej thrashmetalovej skupiny Slayer. Vydaný bol 27. septembra 1994, cez American Recordings. Je to prvý album s Paulom Bostaphom, novým bubeníkom, ktorý nahradil Davea Lombarda.
Album obsadil 8. priečku na svetovom rebríčku Billboard 200, s 93 000 predanými kópiami v prvom týždni a neskôr získal tiež zlatú platňu v Kanade a Spojených štátoch.
Hudobné klipy sú nahraté pre piesne „Dittohead“ a „Serenity In Murder“.
Špilberk (hrad)

Špilberk () je hrad ležiaci na vrchole rovnomenného vrchu v Brne v mestskej časti Brno-střed, na západe katastrálneho územia Město Brno. Hrad bol založený v druhej polovici 13. storočia českým kráľom Přemyslom Otakarom II. a počas storočí prechádzal mnohými výraznými premenami. Z čisto gotického hradu českých kráľov sa v druhej polovici 17. storočia premenil v mohutnú barokovú pevnosť.
Simone Hauswaldová

 
 
 
 
Simone Hauswaldová (* 3. marec 1979, Rottweil, Nemecko) je bývalá nemecká biatlonistka.Na zimných olympijských hrách v roku 2010 vo Vancouveri získala bronz v pretekoch s hromadným štartom na 12,5 km a bronz v štafete žien na 4x6 km.
Externé odkazy.
Profil na IBU
1. slovenská národná hokejová liga 1970/1971

1. slovenská národná hokejová liga 1970/1971 bola ôsmou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala ako samostatná súťaž prvýkrát s 12 účastníkmi. Víťazom sa stala Dukla Trenčín, ktorá skončila na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže nevybojovala. Súťaž sa po základnej časti rozdelila na dve polovice o 1.-6. miesto a 7.-12. miesto. Vypadli družstvá VTJ Dukla ZPA Prešov a Strojárne Martin. Nováčikmi pre nasledujúcu sezónu sa stali VSŽ Košice B a Slávia UK Bratislava.
Darreh-je Bámján

Darreh-je Bámján (doslova „Bámjánske údolie“) je údolie v provincii Bámján v Afganistane. Celé údolie je známe predovšetkým vďaka viacerým budhistickým pamiatkam, ktoré sa tu nachádzajú. Medzi najznámejšie celkom určite patrili tunajšie obrie sochy Budhov, ktorých počiatky siahajú do staroveku, a ktoré zničil Taliban v roku 2001. 
Okrem bámjánskych Budhov je tu predovšetkým rozsiahly systém jaskynných príbytkov, ktoré sú často zdobené doteraz zreteľnými nástennými maľbami. V mnohých jaskyniach sa nachádzajú pozostatky väčších či menších sôch, niekedy aj s oltárom. Rad jaskýň sa tak dá považovať za malé chrámy.
Svetové dedičstvo.
Pre svoju mimoriadnu hodnotu boli starobylé pamiatky v Darreh-je Bámjáne v roku 2003 zaradené na Zoznam svetového dedičstva UNESCO pod názvom , čo by sa dalo preložiť ako „Kultúrna krajina a archeologické pozostatky v Bámjánskom údolí“. Celkovo ide o osem konkrétnych pamiatok. Celková plocha ochranného pásma, ktoré spadá pod ochranu svetového dedičstva, je 341,95 hektárov, pri čom pásmu dominuje okolie bámjánskych Budhov, ktoré zaberá jeho väčšiu časť. Do svetového dedičstva bol Darreh-je Bámján zaradený, pretože spĺňa hneď päť kritérií, a to i, ii, iii, iv, vi.
Referencie.
[[Kategória:Geografinono
Laura kuk
Mchedruli

Mchedruli (მხედრული) alebo vojenské gruzínske písmo je abeceda gruzínskeho jazyka, ktorú využívajú aj iné juhokaukazské jazyky, ako (megrelčina, svančina či lazčina). 
V gruzínskej abecede sa využíva fonemická ortografia - každé jedno písmeno zodpovedá jednej hláske (ako napríklad aj v slovenčine, ale s výnimkami). Súčasná gruzínska abeceda pozostáva z 41 znakov, z ktorých sa 8 už nepoužíva a niektoré sa používajú len v megrelčine alebo lazčine.
Poradie písmen "mchedruli" je podľa gréckej abecedy. Ku každému znaku je priradená jeho číselná hodnota, keďže Gruzínci nemajú vlastné výrazy pre čísla. 
Dejiny.
"Mchedruli" pôvodne vznikla ako sekulárne, nenáboženské písmo, na rozdiel od Ašomtavuri a Nuška-kucuri, dvoch historických gruzínskych abecied. Ako Ašomtavuri a Nuška-kucuri, nerozlišuje veľké a malé písmená. Zaujímavé je, že tieto tri abecedy sa tvarmi písmen od seba veľmi odlišujú, ale mená hlások sú rovnaké.
Ukážka.
Ukážka priamej transliterácie z gruzínskej abecedy do latinky:
ქართული ენა - "kartuli ena" (gruzínčina)
თბილისი - 'Tbilisi'
საქართველო - "Sakartvelo" (Gruzínsko)
Zisk (elektrotechnika)

Zisk je v elektrotechnike miera schopnosti obvodu, najčastejšie zosilňovača, zväčšiť výkon alebo amplitúdu signálu. Spravidla sa definuje ako pomer výkonu alebo amplitúdy signálu na výstupe obvodu voči výkonu (amplitúde) na vstupe.
Zisky rozličných obvodov môžu nadobúdať hodnoty, líšiace sa aj o niekoľko rádov. Zisk sa preto najčastejšie definuje na logaritmickej stupnici, ako desiatkový logaritmus pomeru hodnôt a vyjadruje sa v decibeloch (dB). Logaritmické vyjadrenie korešponduje aj s ľudskou fyziológiou, keďže človek vníma intenzity (napr. zvuku, svetla) tiež približne logaritmicky – pre každé subjektívne zvýšenie intenzity vnemu o určitú konštantnú mieru je potrebné zniekoľkonásobiť intenzitu podnetu.
Zisk je bezrozmerná veličina (hoci jednotka dB môže zvádzať myslieť si niečo iné, znamená však len to, že ide o "logaritmické" vyjadrenie veľkosti bezrozmerného pomeru). Pri jeho uvádzaní musí byť preto zrejmé (buď explicitne, alebo z kontextu), na ktorú veličinu, charakterizujúcu signál, sa vzťahuje. V opačnom prípade by bol údaj nejednoznačný. Napr. hodnota zisku "5" môže znamenať zväčšenie výkonu, napätia, alebo prúdu na 5-násobok pôvodnej hodnoty.
Výkonový zisk.
Výkonový zisk v decibeloch sa definuje ako:
kde P0 je vstupný a P1 výstupný výkon.
Napäťový zisk.
V prípade, že chceme výkonový zisk vyjadriť s použitím napätia, dostaneme s využitím substitúcie ("P"="U" 2/"R") výraz: 
Tento zjednodušený výraz vyjadruje napäťový zisk obvodu v decibeloch. S výkonovým ziskom sa zhoduje jedine v prípade, ak sú impedancie na vstupe a výstupe obvodu identické. 
Prúdový zisk.
Podobne, po dosadení ("P"="I" 2"R"), dostaneme výraz: 
Tento výraz vyjadruje prúdový zisk obvodu v decibeloch. Podobne ako pri napäťovovom zisku platí, že s výkonovým ziskom sa zhoduje jedine v prípade, ak sú impedancie na vstupe a výstupe obvodu identické.
Zisk antény.
Pre antény sa zisk definuje inak. Udáva smerovosť a účinnosť antény v porovnaní s ideálnou všesmerovou anténou alebo dipólom.
Zisk antény

Zisk antény je kombinovaným vyjadrením smerovosti a účinnosti premeny energie danej antény v porovnaní s vhodnou referenčnou anténou. Je definovaný ako pomer intenzity vyžarovania (vyžarovaný výkon na jednotkový priestorový uhol) danej antény v určitom smere k intenzite vyžarovania referenčnej antény (v rovnakom smere). Zisk bez udania smeru platí pre smer s maximálnym vyžarovaním. Vyjadruje sa zvyčajne na logaritmickej stupnici – v decibeloch. 
Ako referenčná anténa sa zvyčajne volí jedna z nasledovných antén:
Zisk antény úzko súvisí s jej smerovosťou. Keďže anténa je pasívny prvok, je jej zisk dosiahnuteľný (na rozdiel napr. od zisku zosilňovača) výhradne na úkor zvýšenia jej smerovosti. Anténa s vysokým ziskom alebo vysokozisková anténa (z – HGA) je teda nevyhnutne smerovejšia (vyžaruje v užšom zväzku) ako anténa s nízkym ziskom alebo nízkozisková anténa (z – LGA) s rovnakými stratami.