Henri Verneuil

Henri Verneuil () (* 15. október 1920, Tekirdağ, Turecko† 11. január 2002, Bagnolet, Francúzsko) bol francúzsky filmový režisér, scenárista a producent arménskeho pôvodu. V druhej polovici dvadsiateho storočia patril medzi najpopulárnejších francúzskych režisérov.
Životopis.
Mladý Henri Verneuil, ktorý v roku 1924 so svojou rodinou emigroval z Turecka do FrancúzskaMarseille, aby utiekol pred masakrami spáchanými Turkami. Vyštudoval námornú školu umeleckých remesiel v Aix-en-Provence ako inžinier a na čas sa stal filmovým novinárom. V roku 1949 sa presťahoval do Paríža, režíroval niekoľko krátkych filmov a stal sa asistentom réžie vo filme Roberta Vernaya "Véronique" (1949).
Sčasti Fernandelovi vďačí Henri Verneuil za svoj filmový debut. Fernandel sa s týmto mladým režisérom spriatelil počas krátkeho filmu o Marseille. Fernandel ho potom uvalil na inscenáciu "La Table crevée" (1951), ako aj filmov "Le Fruit defense" (1952), ktoré interpretoval. Do konca päťdesiatych rokov zostane Fernandel jeho stálym hercom. Spolupracovali na siedmich filmoch, najznámejší z nich je práve posledný "La Vache et le prisonnier" (1959). Jeho obľubou bolo predvádzať tých istých hercov vo filmoch, päťkrát režíroval herečku Françoise Arnoulovú. V roku 1956 dostal cenu „Populist Prize“ za réžiu filmu "Des gens sans importance" v hlavnej úlohe s Jeanom Gabinom, s ktorým sa pri natáčaní aj spriatelil. Stretnutie s Gabinom, ktoré rovnako ako tie predchádzajúce ovplyvnilo výber hercov do filmov. Henri Verneuil a Jean Gabin tak po Fernandelovi a Françoise Arnoulovej nakrútili ďalšie tri filmy"Prezident" (1961), "Opica v zime" (1962) a "Melódia podzemia" (1963)thriller, ku ktorému napísal dialógy Michel Audiard. Vo filme "Opica v zime" (1962) režisér inscenuje aj Jeana-Paula Belmonda, s ktorým nasledujúci rok režíruje jeden zo svojich najväčších úspechov "100 000 dolárov na slnku", thriller ktorý očarí milióny divákov. Henri Verneuil, ktorý získal medzinárodnú slávu od svojej nominácie na cenu kritikov v New Yorku za film "Melódia podzemia", režíroval amerických hercov ako napr.: Anthony Quinn vo filme "25. hodina" (1967) a "Zbrane pre San Sebastian" (1968) a Henry Fonda, Yul Bruner a Dirk Bogarde vo filme "Had" (1973). S úspechom jeho filmov rastú aj rozpočty na jeho nasledujúce filmové projekty, pričom v popredí hrá významná osobnosť kinematografie. Vo Francúzsku režisér opäť inscenuje Jeana-Paula Belmonda v trilery "Strach nad mestom" (1975), ktorý je o policajtovi pátrajúcom po stopách istého vraha Minosa. V 80. rokoch sa jeho inscenácie rozčlenili o filmy ako "Tisíc miliárd dolárov" (1982) či "Zdochlinári" (1984). V roku 1991 Henri Verneuil zmenil svoj štýl réžie. Stáva sa intímnejším. Znovu sa spojil so svojimi spomienkami na arménskych imigrantov a najprv napísal knihu "Mayrig", ktorú potom uviedol do kín v dvoch častiach "Mayrig" (1991) a "588, rue Paradis" (1992), v oboch filmoch je citlivosť a nostalgia všadeprítomná.
V spolupráci s Christianom-Marcelom Russom je autorom vlastnej autobiografie s názvom "V... comme Verneuil", názvom nenápadne odkazuje na film "I... comme Icare".
V piatok (11. januára 2002) Henri Verneuil zomrel na zlyhanie srdca v klinike Bagnolet vo veku osemdesiatjeden rokov.