burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
La Gloire

La Gloire bola pancierová loď triedy La Gloire francúzskeho námorníctva. La Gloire bola prvou oceánskou pancierovanou loďou, poháňanou parou, a tým bola prvým predobrazom bojových lodí, vtedy ešte nazývanými pancierové lode (pancierovaná loď, pancierový parník...)
La Gloire mala ešte dve sesterské lode: Normandie a Invincible.
Stavba.
Vývoj začal počas krymskej vojny, použitím nových námorných technológií ako Paixhansových kanónov a drážkovaných hlavní, s explozívnym strelivom pôsobiacim veľmi deštruktívne na vtedajšie drevené trupy plavidiel, a následne s vývojom železných obšívok na ešte drevený trup.
V Krymskej vojne boli použité plávajúce batérie vyrobené už len zo železa (ocele). Spojením tejto technológie spolu s vyššie spomenutými sa francúzkemu staviteľovi Dupuy de Lômeovy, podarilo postaviť prvú plnohodnotnú oceánsku pancierovú loď v lodeniciach Mourillon, v Toulone, 24. novembra 1859.
Pohon a pancierovanie.
5 630 tonové plavidlo bolo stavané s drevenou kostrou obloženou železnými plátmi. Jej bezmála až 12 cm pláty odolávali experimentálnej streľbe vtedy bežných diel (francúzskych 50 a britských 68-librových) zo vzdialenosti 20 m.
Služba.
Počas Americkej občianskej vojny sa zdržiavala neďaleko Cherbourgu kde ochránila konfederačný krížnik CSS Alabama pred USS Kearsargeom dňa 19. júna 1864.
V roku 1879 bola "La Gloire" deaktivovaná a zošrotovaná bola v roku 1883. Jej sesterské lode boli zošrotované o rok skôr pre ich slabšiu konštrukciu.
Xinca

Xinca môže byť:
Quetzaltenango

Quetzaltenango je druhé najväčšie mesto v Guatemale a sídlo rovnomenného departmentu. Nachádza sa na juhozápade krajiny v nadmorskej výške 2 333 m. Je významným hospodárskym strediskom. V tridsiatych rokoch 19. storočia bolo hlavným mestom štátu Los Altos, ktorý vznikol odčlenením od Guatemaly a v roku 1840 bol začlenený späť.
WSDL

WSDL (Web Services Description Language) je jazyk, ktorý opisuje, aké funkcie ponúka webová služba a spôsob, ako sa jej to opýtať. Zapisuje sa vo formáte XML. Spravidla teda opisuje SOAP komunikáciu.
Podporované operácie a správy sú opísané abstraktne a potom sa obmedzujú na konkrétny sieťový protokol a formát správy. Toto znamená, že WSDL opisuje verejné rozhrania webovej služby.
WSDL sa často používa v kombinácii so SOAP a XML, aby poskytovalo webové služby cez internet. Klientský program pripájajúci sa k webovej službe vie čítať WSDL, aby zistil, aké funkcie sú dostupné na serveri. Akékoľvek použité špeciálne dátové typy sú uložené vo WSDL súbore vo formáte XML. Program môže používať SOAP na zavolanie funkcií napísaných vo WSDL .
Príklad WSDL súboru.
Príklad štruktúrovaného WSDL dokumentu vo verzii 2.0:
Los Altos

Los Altos bol stredoamerický štát, ktorý vznikol ako súčasť Stredoamerickej federatívnej republiky v tridsiatych rokoch 19. storočia. Jeho hlavné mesto bolo Quetzaltenango. Rozprestieral sa na území dnešnej západnej Guatemaly a časti štátu Chiapas v Mexiku.
Štát vznikol v dôsledku rivality medzi Quetzaltenangom a mestom Guatemala. Po zániku Stredoamerickej únie sa Los Altos vyhlásil za nezávislú republiku a krátko na to bol anektovaný Guatemalou, kde vládol diktátor Rafael Carrera y Turcios. Mexiko využilo nestabilnú situáciu v oblasti a anektovalo jeho časť, ktorá dnes patrí do štátu Chiapas.
V rokoch 1844, 1848 a 1849 prebehli neúspešné vzbury proti Carrerovi, počas ktorých bola na krátky čas opäť vyhlásená nezávislosť Los Altos.
Tento región má dodnes svoje osobitosti a pojem "Los Altos" sa naďalej používa ako spoločný názov pre oblasť Quetzaltenanga. Podobne jeho mexická časť sa dodnes označuje ako "Los Altos de Chiapas".
Rafael Carrera y Turcios

José Rafael Carrera y Turcios (* 24. október 1814, Guatemala - † 14. apríl 1865, tamže) bol guatemalský politik, prezident a diktátor. 
Je jeden z najvýznamnejších stredoamerických politikov, ktorý bol vnímaný veľmi kontroverzne, lebo liberálni historici ho označovali ako diktátora, zatiaľ čo konzervatívni boli jeho zástancami. 
Bojoval v povstaní proti Morazánovi, ktorý naopak podporoval vznik šiesteho štátu Stredoamerickej únie Los Altos. Jeho vznik bol aj výrazom odporu voči príkoriam páchaným na miestnych obyvateľoch Carrerovými vojskami. Po bojoch na území Guatemaly aj Salvádoru sa Guatemala definitívne oddelila od Stredoamerickej únie ako nezávislá republika 21. marca 1847. 
Carrera sa stal prezidentom v roku 1851. Zrušil všetky dovtedy zavedené liberálne reformy. Jeho vláda znamenala po období plnom nepokojov pre krajinu dlhé obdobie mieru a stability. S Veľkou Britániou podpísal v roku 1859 zmluvu o odstúpení dnešného Belize. Počas Carrerovej vlády sa začala v Guatemale pestovať káva a krajina zažívala trvalý hospodársky rast.
Chiapas

Chiapas je štát na juhovýchode Mexika, známy svojimi turistickými atrakciamipredovšetkým pralesmi, ruinami predkolumbovských civilizácií, koloniálnymi mestami a rôznorodosťou kultúry jeho obyvateľstva. Na východe hraničí s Guatemalou a na juhu s Tichým oceánom. Susedí tiež s mexickými štátmi Oaxaca (na západe), Veracruz (severozápad) a Tabasco (sever). Hlavné mesto je Tuxtla Gutiérrez. 
Hlavné hospodárske aktivity sú poľnohospodárstvo, obchod a cestovný ruch. Hlavné poľnohospodárske produkty sú káva, med a trstinový cukor.
Escuintla (mesto)

Escuintla je tretie najväčšie mesto v Guatemale a sídlo rovnomenného departmentu na juhu krajiny.
Izabal (jazero)

Izabal (alebo Golfo Dulce - šp. "„Sladký záliv“"), je najväčšie jazero v Guatemale. Je dlhé a široké . Má plochu a maximálnu hĺbku . Odteká do Karibského mora cez menšie jazero Golfete Dulce a rieku Dulce. V jazere žije veľa druhov krokodílov, rýb a plazov.
Escuintla

Escuintla môže byť:
Izabal

Izabal môže byť:
Drevenica (dom)

Drevenica je zrubová stavba tvorená drevenými brvnami z jedľového, bukového či jelšového dreva. Vzniknuté škáry sa najčastejšie upchávali machom a prekrývali žrďovinou alebo latkami, nazývanými aj záhlobky. Vzhľadom na lokalitu sa omazávali hlinou niekedy sa brvná bielili vápnom. Ako krytina sa používal drevený šindeľ. Zdobili sa združené okná, nadpražia dverí. Štít mal vysokú podlomenicu alebo sa robil doskový renesančný štít, usporiadaný klasovito alebo vejárovito. Hospodárske budovy sú spolu s obytnou budovou pod spoločnou valbovou strechou alebo strechou s veľmi vysokou podlomenicou ktorá je obohatená polvalbou, prípadne je štít dvakrát zalomený a ukončený kuklou.
I Mjong-bak

I Mjong-bak (po kórejsky: "I Mjong-bak" - 이명박/李明博) (* 9. december 1941, Osaka, Japonsko) kórejsky ekonóm, politik a v rokoch 2008 - 2013 desiaty prezident Kórejskej republiky, ktorý bol zvolený v prezidentských voľbách konaných 19. decembra 2007. (V juhokórejskej terminológii označovaný ako 17. prezident, pretože ďalšia kadencia starého prezidenta sa počíta ako keby to bol nový prezident). Do úradu nastúpil 25. februára 2008. Vo funkcii nahradil No Mu-hjona. 
Stručný životopis.
I Mjong-bak sa narodil svojim rodičom v čase japonskej okupáci Kórey (1905-1945) v Japonsku, kam sa rodičia presťahovali kvôli chudobe doma. Narodil sa ako tretí syn (4 synovia a 3 dcéry). Hneď po oslobodení (15. augusta 1945) sa spolu s celou rodinou vrátil späť do Kórey, kde sa usadili v meste Phohang. 
Z dôvodu nedostatku peňazí nemohol pokračovať v štúdiu na strednej škole. Až v rámci štipendií udeľovaných premiérom Kórejskej republiky mohol začať študovať na strednej škole a po jeho skončení sa dostal na Univerzitu Korjo. Po dvoch rokoch štúdií narukoval do armády (v Južnej Kórey je univerzitný študent po druhom ročníku povinný narukovať do armády).
Keď 3. júna 1964 prezident Pak Čong-hi vyhlásil stanné právo, I Mjong-bak sa zapojil do študentských protestov, za čo bol zadržaný a neskôr odsúdený na 5-ročný trest odňatia slobody. Vo väzení strávil 6 mesiacov, po čom bol následne prepustený. V roku 1965 nastúpil do novozaloženej firmy Hyu"ndai Construction". Už po dvoch rokoch začal postupovať a vo svojich 29 rokoch (r. 1970) sa stal členom dozornej rady firmy. Po 10 rokoch pôsobenia vo firme sa ako 35-ročný stal generálnym riaditeľom firmy a v roku 1988 predsedom predstavenstva. Počas jeho pôsobenia sa firma Hyundai Constructions stala najväčšou stavebnou firmou v Južnej Kórei a jednou z najväčších na svete. V tom čase firma postavila aj most Penang v Thajsku, ktorý bol 3. najdlhším mostom sveta.
Začiatkom 90. rokov vstúpil do politiky a od roku 1992 do roku 1998 bol poslancom parlamentu "Kukhwe". V rokoch 2002 až 2006 bol 32. primátorom hlavného mesta Soul.
Michael Jeter

Michael Jeter (* 26. august 1952, Lawrenceburg, Tennessee, USA – † 30. marec 2003, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký herec.
Začiatky.
Narodil sa v mestečku Lawrenceburg v štáte Tennessee. Jeho matka Virginia bola domovníčka, otec William Claud Jeter bol zubárom. Študoval na univerzite v Memphise, kde sa od medicíny odvrátil a začal sa venovať herectvu. Hral v niekoľkých hrách a muzikáloch, než sa za hereckou prácou odsťahoval do Baltimore.
Kariéra.
V divadle mala veľký úspech jeho rola v muzikáli "Grand Hotel", za ktorú dokonca dostal Tony Award. Veľké množstvo jeho práce vo filme a televízii spočívalo v hraní výstredných, okázalých rolí alebo rolí hlúpych ľudí, ako napríklad vo filmoch "Kráľ rybár", "Strach a hnus v Las Vegas" alebo "Zóna úniku". Samozrejme hral tiež aj iné a divákom väčšinou sympatické role, ku ktorým patria role vo filmoch "Lietajúci Bud", "", "Jurský park 3" alebo predovšetkým rola Eduarda Delacroix v snímke Franka Darabonta "Zelená míľa". Získal cenu Emmy za svoju rolu v seriáli "Evening Shade".
Niekoľkokrát prepožičal svoj hlas pánovi Noodleovi do seriálu "Sesame Street" a TV sérií pre deti s názvom "Elmo's World", do ktorých bol jeho hlas využitý aj posmrtne.
Osobný život.
Nikdy neskrýval svoju homosexualitu a od roku 1995 otvorene priznával svoj vzťah so Seanom Blueom.
Film "Polární expres" z roku 2004 bol jeho poslednou rolou a tento film je tiež venovaný jeho pamiatke. Jeter bol totiž 30. marca 2003 nájdený svojim priateľom mŕtvy vo svojom sídle v Los Angeles. Hoci bol Jeter roky oboznámený s tým, že je nakazený vírusom HIV, zomrel na následky epileptického záchvatu.
Výťah (literatúra)

Výťah alebo zriedkavo abréžé je text, ktorý v stručnej podobe sprostredkúva základné informácie o nejakom dlhšom texte. Veľmi stručne a informatívne údaje vymenúva a zaznamenáva, má znaky enumeratívnosti.
Amatol

Amatol je triviálny názov pre skupinu trhavín, pozostávajúcich zo zmesí dusičnanu amónneho a tritolu v rôznych pomeroch. Jedná sa o vysoko výkonné trhaviny, používaly sa na vojenské účely predovšetkým počas dlhotrvajúcich vojenských konfliktov, keď priemyselné produkčné kapacity tritolu (produkcia tritolu je relatívne materiálovo a energeticky náročná) nedosahovali vysokú spotrebu ozbrojenými silami (dusičnan amónny sa dá Haber-Boschovou metódu jednoducho vyrábať v neobmedzených množstvách zo vzduchu, vody a elektrickej energie). Počas 2. svetovej vojny často používaný ako trhacia náplň leteckých bômb, delostreleckých granátov, protiponorkových náloží a námorných mín. Býva nahradzovaný inými trhavinami ako Hexolity, Torpexy a Tritonaly.
Obsah dusičnanu amónneho v amatoloch sa pohybuje od 40 po 80 % v závislosti od dostupnosti tritolu a účelu použitia. Sila a brizancia so vzrastajúcim podielom dusičnanu amónneho klesá, zároveň stúpa citlivosť trhaviny na mechanické a teplné impulzy. Amatol 80/20 (obsahujúci 80 % dusičnanu amónneho a 20 % tritolu) pri výbuchu produkuje biely dym. Aj pri takto nízkom obsahu tritolu je pomerne účinnou trhavinou. Amatol 50/50 (50 % dusičnanu amónneho a 50 % tritolu) produkuje pri detonácii tmavý dym. Nevýhodou amatolov je ich hygroskopia. Z amatolov boli počas 1. svetovej vojny prímesou hliníku vyvinuté Amonaly, počas 2. svetovej vojny prímesami hexogénu resp. pentritu Amatexy, ktoré vykazujú v porovnaní s amatolmi zvýšenú brizanciu. 
Bol vynájdený počas 1. svetovej vojny, používal sa aj cez druhú svetovú a studenú vojnu ako aj v súčasnosti.
Cykloalkán

Cykloalkány (staršie cykloparafíny) sú nasýtené uhľovodíky so všeobecným vzorcom CnH2n, ktorých atómy sú usporiadané do kruhov, pričom najmenší z nich môže byť len trojčlenný. Cykloalkány sú uhľovodíky, ktoré majú v molekule jednoduché väzby C-C a uzavretý reťazec.
V názvoch cykloalkánov je charakteristická predpona cyklo- ( grécky cyklus=kruh).
Najvýznamnejší cykloalkán je cyklohexán. Cyklohexán sa nachádza v niektorých ropách. Je to horľavá kvapalná látka, používa sa ako rozpúšťadlo a na výrobu plastov. Viaceré zlúčeniny odvodené od neho sú vonné látky v kvetoch, plodoch, listoch a iných častiach rastlín. Používajú sa v potravinárstve, kozmetike, ale aj pri výrobe liečív.
Nothing Else Matters

„Nothing Else Matters“ je skladba od skupiny Metallica. Prvýkrát bola publikovaná v roku 1991 na ich tzv. Čiernom abume (anglicky Black album), ktorý bol vydaný pod názvom Metallica. Skladba patrí medzi ich najpopulárnejšie piesne, vyšli viaceré jej coververzie a je na jedenástom mieste v rebríčku Mainstream Rock Tracks Charts z roku 1992. Začiatkom roku 2014 (19.január 2014) sa umiestnila v hitparáde 2014 hitov na rádiu expres na 1.mieste!
Valašská kolonizácia

Valašská kolonizácia alebo valaská kolonizácia je v literatúre používaný nesprávny termín, ktorým sa označuje doosídľovanie Slovenska na základe valašského práva v 14. – 17. storočí.
Štát (rozlišovacia stránka)

Štát môže byť:
UMA

UMA môže byť:
Rozvojová krajina

Rozvojová krajina alebo (pojem z čias studenej vojny) krajina tretieho sveta je krajina, ktorá má nízky HDP na obyvateľa, nízky index ľudského rozvoja, vysokú úmrtnosť a veľmi nízky celkový životný štandard. Neexistuje však žiadna objektívna definícia rozvojovej krajiny; vo všeobecnosti tieto štáty nie sú tak rozvinuté ako členské štáty OECD, sú to teda prevažne štáty mimo OECD, ktoré sa označujú ako rozvinuté krajiny či krajiny prvého sveta.
Rozvojové krajiny sú zväčša bývalé kolónie. Pod nevýkonné hospodárstvo sa podpisujú orientácia na poľnohospodárstvo a ťažobný priemysel, ako aj občianske vojny (dôsledky kolonizácie), ale v neposlednom rade aj nízka vzdelanosť obyvateľstva, prírodné katastrofy a neschopnosť im čeliť a odstraňovať ich následky. Významným problémom rozvojových krajín sú aj rôzne epidémie, ktorých šírenie je uľahčené nedostatočnou zdravotníckou starostlivosťou, nezamestnanosť a nízke ohodnotenie pracujúcich a z toho vyplývajúca nesolventnosť obyvateľstva. 
Ako rozvojové krajiny sa obvykle označujú všetky africké krajiny (okrem Južnej Afriky), latinskoamerické krajiny, krajiny juhozápadnej, južnej a juhovýchodnej Ázie a všetky krajiny Oceánie s výnimkou Austrálie a Nového Zélandu.
Termín krajina tretieho sveta.
Termín prvýkrát použil v roku 1952 francúzsky demograf Alfred Sauvy. Pomenoval ním krajiny, ktoré sa počas studenej vojny nepridali ani na stranu USA (Prvý svet) ani na stranu ZSSR (Druhý svet). Po rozpade ZSSR Druhý svet sa väčšinou prestal používať a ako Prvý svet sa často začali označovať všetky rozvinuté krajiny.
Rémus

Rémus (771 pred Kr. (?), Alba Longa – 753 pred Kr.?, Rím) bol brat – dvojča prvého rímskeho kráľa Romula, s ktorým súperil o to, kto z nich bude vládnuť Rímu.
Jeho matkou bola Rhea Silvia, dcéra kráľa Numitora z Alby Longy, otcom boh Mars. Keď Rhea Silvia otehotnela, strýko ju dal utopiť v rieke Tiber, narodené deti prikázal utopiť v rieke. Deti sa zachránili, odkojila ich vlčica a vychoval pastier Faustulus. Keď deti dospeli, dozvedeli sa o zločine voči ich matke, preto sa pomstili a rozhodli sa založiť nové mesto na mieste, kde ich zachránila vlčica a kde vyrastali.
Romulus a Remus súperili o to, kto z nich bude vládnuť novozaloženému mestu, rozhodnutie ponechali na vôli bohov – mali sledovať nebeské znamenia. Remus sa usadil na pahorku Aventíne, Romulus na Palatíne. Removi ako prvému priletelo šesť orlov, ale Romulovi o niečo neskôr až dvanásť, preto si robil nároky na vládu.
Romulus motykou naznačil pôdorys základov nového mesta. Keď vyhĺbil priekopu, ktorá mala symbolizovať obrannú priekopu, Remus mu s posmechom preskakoval cez ňu, preto sa Romulus nahneval a motykou ho zabil so slovami: "Tak nech zhynie každý nepriateľ, ktorý prekročí hradby Ríma".
Neskôr Réma uctievali spolu s bratom ako ochranných bohov mesta Ríma.
Australian Open 2008

Australian Open 2008 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 14. januára do 27. januára 2008 v austrálskom Melbourne. 
Po 20 rokoch na povrchu Rebound Ace, sa zmenil povrch na o poznanie rýchlejší Plexicushion. Zmena povrchu sa udiala hlavne kvôli častému uplatňovaniu pravidla o teplote na kurte. Nový povrch je tenší a tým pádom udržiava menej tepla. Nový povrch však čelí kritike, pretože je príliš podobný povrchu DecoTurf, ktorý sa používa na US Open.
Seniori.
Dvojhra mužov.
 Novak Đoković vs. Jo-Wilfried Tsonga 4-6, 6-4, 6-3, 7-6(2)
Dvojhra žien.
 Marija Šarapovová vs. Ana Ivanovićová, 7-5, 6-3
Štvorhra mužov.
 Jonathan Erlich / Andy Ram vs. Arnaud Clément / Michaël Llodra, 7-5, 7-6 (4)
Štvorhra žien.
 Aľona Bondarenková / Kateryna Bondarenková vs. Viktorija Azarenková / Šachar Peerová, 2-6, 6-1, 6-4
Zmiešaná štvorhra.
 Sun Tchien-tchien / Nenad Zimonjić vs. Sania Mirzová / Mahéš Bhúpati, 7-6(4), 6-4
Nasadenie.
Nižšie je zoznam nasadených hráčov. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.
Jozef Emanuel

Jozef Emanuel, pseudonym J. E. Montevideo (* 18. marec 1803 Vrbové - † 8. máj 1890 Košeca) bol slovenský básnik a národovec.
Život a dielo.
Študoval na gymnáziách v Nitre a od roku 1821 v Bratislave, filozofiu v Nitre a teológiu v Trnave.
Po kňazskej vysviacke kaplánoval v Bytči a Košeci. Od roku 1845 bol farárom v Horných Kočkovciach. Roku 1846 prešiel na faru do Košece, ku ktorej sa viaže podstatná časť jeho kňazského pôsobenia. Od roku 1860 bol dekanom ilavského dištriktu. Roku 1870 ho zvolili do prvého výboru Spolku sv. Vojtecha.
Bol zakladajúcim členom Matice slovenskej a gymnázia v Kláštore pod Znievom.
Popri kňazskej činnosti vyznačil sa ako básnik, plodný publicista a propagátor slovenskej tlače. Príležitostnými básňami a piesňami, náboženskomravnými úvahami i humoristickými článkami prispieval do viacerých slovenských časopisov: Cyrill a Method, Černokňažník, Literárne listy, Katolícke noviny, Slovenské noviny, Orol tatranský, Priateľ školy a literatúry, Sokol a Rarášek.
Prvé básne mu uverejnil Ľudovít Štúr v Orle tatranskom v rokoch 1845-1846 pod názvom "K Orlovi, Jeseň" a "K novému roku rodákom". Na základe týchto básnických vystúpení mohol Jozef Miloslav Hurban vo svojej odpovedi na Kollárov polemický spis Hlasové o potřebě jednoty spisovného jazyka pro Čechy, Moravany a Slováky uviesť Jozefa Emmanuela spolu s ďalšími slovenskými literátmi ako autora, ktorý dokumentuje príklon slovenských spisovateľov k spisovnej slovenčine.
Už v päťdesiatych rokoch 19. storočia sa zapojil do hnutia spolkov striezlivosti. V Katolíckych novinách uverejnil články proti pijatike "Pálenka a jej miláček" (1852) a "Žiaľ a vzdychanie bohabojného hospodára nad ľudom korheľstvu oddaným" (1855). Tam publikoval aj báseň "Fašiangy" (1884), v ktorej stavia do protikladu slávenie fašiangov v minulosti a súčasnosti. V pálenke vidí príčinu mravného a hospodárskeho úpadku ľudu.
Úspešná bola tiež Emmanuelova vianočná hra "Betlehem" (Budín 1856), ktorá rozšírila pomerne skromnú slovenskú divadelnú produkciu obdobia bachovského absolutizmu.
Mnohostrannosť Emmanuelovej kultúrnej činnosti potvrdzujú jeho príspevky v humoristických časopisoch Černokňažník a Rarášek, kde publikoval cyklus humoresiek s ústrednou postavou Raráška.
Rea Silvia

Rea Silvia alebo Rhea Silvia bola dcéra kráľa Numitora z Alby Longy a matka Romula a Réma, zakladateľov Ríma.
Kráľa Numitora zvrhol z trónu jeho mladší brat Aemulius a pretože sa obával, aby jeho dcéra Rhea Silvia nemala deti, ktoré by sa mohli neskôr pomstiť, urobil z nej kňažku bohyne Vesty. Vestálky museli dodržiavať sľub panenstva, preto Aemulius predpokladal, že Rhea Silvia nebude mať deti. Okrem toho ju uzavrel v malej miestnosti, aby ju vylúčil zo spoločenstva. Rheu Silviu však navštívil boh vojny Mars, oplodnil ju a z tohoto spojenia sa narodili dvojičky Romulus a Rémus.
Kráľ Aemulius sa rozhodol potrestať Rheu Silviu podľa pradávneho zvyku a dal ju hodiť do rieky Tiber. Rieka zachránila Rheu Silviu, podobne ako aj jej synov, ktorí neskôr založili Rím.
Keď Romulus a Rémus dospeli, dozvedeli sa o osude svojej matky a pomstili sa kráľovi Aemuliovi. Neusadili sa však v Albe Longe, ale založili si vlastné mesto – Rím.
Bebopová stupnica

Bebopové stupnice sú stupnice používané v džeze. Charakteristické sú pre štýl bebop, podľa ktorého sú pomenované. Bebop stupnice sú odvodené od durovej stupnice, ku ktorej sa pridáva jeden prechodný chromatický tón. Najčastejšie používanými bebopovými stupnicami sú: Bebop dominantná, Bebop dórska a Bebop durová stupnica.
Bebop dominantná stupnica.
Bebop dominantná stupnica je odvodená z durovej stupnice a má pridaný prechodný tón medzi šiestym a siedmim tónom. Obsahuje teda veľkú aj malú septimu. (1-2-3-4-5-6-7b-7; c-d-e-f-g-a-b-h). Táto stupnica sa používa do dominantných septakordov. 
Bebop dórska stupnica.
Bebop dórska stupnica je odvodená z dórskej stupnice a má pridaný tón medzi 3. a 4. tónom. Obsahuje teda veľkú a malú terciu a má malú septimu. (1-2-3b-3-4-5-6-7b; c-d-es-e-f-g-a-b). Táto stupnica sa často používa do molových akordov, dobre vystihuje subdominantnú funkciu. 
Bebop durová stupnica.
Bebop durová stupnica je odvodená z durovej stupnice a prechodný tón má medzi 5. a 6. tónom. (1-2-3-4-5-6b-6-7; c-d-e-f-g-as-a-h). Používa sa do durových septakordov. 
Bebop molová stupnica.
Bebop molová stupnica je odvodená z molovej melodickej stupnice smerom hore. Pridaný je tu tón medzi 5. a 6. tónom. (1-2-3b-4-5-6b-6-7; c-d-es-f-g-as-a-h). Táto stupnica sa často používa do mol6 (molový kvintakord + veľká sexta) akordov. 
Externé odkazy.
The Bebop Scale For Guitar
Tepelný vodič

Tepelný vodič je látka, ktorá dobre vedie teplo, tzn. má vysokú tepelnú vodivosť. 
Veličina, ktorá umožňuje porovnanie látok podľa tepelnej vodivosti, sa nazýva súčiniteľ tepelnej vodivosti. Tepelné vodiče majú veľký súčiniteľ tepelnej vodivosti.
Opakom tepelného vodiča je tepelný izolant.
Z bežných látok sú dobrými vodičmi tepla predovšetkým kovy. 
Najlepšími vodičmi tepla sú striebro, meď, hliník, wolfrám, mosadz.
Materiálová konštanta

Materiálová konštanta v technike je konštanta, ktorá charakterizuje danú látku. Materiálová konštanta je často fyzikálna veličina, ktorá pre daný materiál nadobúda konštantnú hodnotu iba za určitých podmienok (určitý rozsah teplôt, tlaku a pod.). Materiálová konštanta teda charakterizuje vlastnosť danej látky za presne špecifikovaných podmienok.
Materiálovou konštantou bývá často fyzikálna veličina, napr. permeabilita, teplotný súčiniteľ elektrického odporu, modul pružnosti, alebo niektoré špeciálne hodnoty fyzikálnych veličín, napr. medza sklzu a podobne. Môže tiež závisieť na tvare telesa, napr. odpor vzduchu vyjadrujúcí odpor prostredia.
Materiálovou konštantou môže byť aj technická veličina, charakterizujúca skúmaný proces, napr. konštanty charakterizujúce vplyv korózie, šírky vzorku a pod.
Materiálové konštanty sa obvykle vyskytujú v empirických vzťahoch a sú väčšinou určované experimentálne. Materiálové konštanty sa vyskytujú predevšetkým v technike, fyzike a chémii.
Alterovaná stupnica

Alterovaná stupnica je stupnica často používaná v džeze, ale i iných odvetviach modernej hudby. Existuje viacero náhľadov na to, ako popísať alterovanú stupnicu. Výsledná stupnica znie vždy rovnako, tóny su len enharmonicky zamenené.
Prvý spôsob, ako vytvoriť alterovanú stupnicu je vziať durovú stupnicu a znížiť všetky jej tóny (okrem prvého tónu) o poltón. 
Napríklad, vezmime si stupnicu C dur s tónmi: "c-d-e-f-g-a-h-c", po znížení každého tónu o pol tón, dostávame alterovanú stupnicu: "c-des-es-fes-ges-as-b-c". 
Iný spôsob opäť vychádza z durovej stupnice. Tentoraz o poltón zvýšime primu, teda základný tón. Ak teda máme stupnice H-dur: "h-cis-dis-e-fis-gis-ais-h", zvýšením prvého tónu o poltón z nej dostaneme C alterovanú: "c-cis-dis-e-fis-gis-ais-c", čo je možné vidieť, je rovnaká stupnica ako v prvom prípade, len enharmonicky zamenená.
Ďalší pohľad na alterovanú stupnicu je, že vychádza zo 7. módu melodického mol systému, kde sa nachádza stupnica Super Lokrytská. Z tohto uhlu pohľadu vidíme alterovanú stupnicu ako stupnicu obsahujúcu všetky tenzie: malú a zväčšenú 9, zväčšenú 11, malú 13, a tým prinášajúcu maximálne vnútorné napätie. Jej znakom je, že nemá kvintu. Takto vnímaná alterovaná stupnica vyzerá nasledovne: "1-9b-9#-3-11#-13b-7b". V C to teda bude "c-des-dis-e-fis-as-b-c". Opäť vidíme, že dostávame rovnakú stupnicu, zase len enharmonicky zamenenú.
Alterovaná stupnica sa používa nielen do alterovaných akordov, ale aj do akýchkoľvek dominantných septakordov.
Celotónová stupnica

Celotónová stupnica je stupnica, v ktorej je medzi každými po sebe idúcimi tónmi interval celého tónu. Takáto stupnica je hexatonická, tzn. má 6 tónov. V podstate existujú len 2 celotónové stupnice a všetky ostatné celotónové stupnice sú iba ich enharmonické od rôzneho stupňa. 
Celotónová stupnica od C obsahuje tóny: c-d-e-fis-gis-ais-c
Celotónová stupnica od H obsahuje tóny: h-cis-dis-f-g-a-h
Celotónová stupnica, najmä ak zahraná na klavíri alebo harfe pod pedálom, vyvoláva snový dojem. Často sa používa vo filmoch na odlíšenie prechodu z reality do sna, alebo naspäť. 
Použitie celotónovej stupnice môžeme nájsť už u Mozarta. V 19. storočí bola obľúbená u ruských romantikov, objavuje sa napríklad v Glinkovej opere "Ruslan a Ľudmila" alebo v úvodnej téme k "Šeherezáde" Rimskeho-Korsakovova.
Claude Debussy, tak ako ostatní Impresionisti, ovplyvnený ruskými skladateľmi hojne využíval efekt celotónovej stupnice. Medzi ďalších skladateľov používajúcich celotónové stupnice patria napríklad Alban Berg, Béla Bartók, Olivier Messiaen a Ferruccio Busoni.
Celotónová stupnica sa používa aj v mnohých džezových skladbách a improvizáciách. Celotónová stupnica sa takisto objavuje v tradičných indických rágach.
RTorrent

rTorrent je textový ncurses BitTorrent klient napísaný v C++ založený na knižniciach libTorrent pre UNIX (toto nie je knižnica libtorrent vyvíjaná Arvidom Norbergom) so zameraním na vysoký výkon a dobrý kód. Knižnica sa líši od iných implementácii tým, že prenáša dáta priamo medzi súborovými stránkami namapovanými na pamäť pomocou funkcie mmap a sieťovou vrstvou. Na vysokorýchlostných linkách je údajne schopný poskytovať dáta omnoho rýchlejšie ako oficiálny klient.
Balíčky rTorrentu sú dostupné pre mnohé distribúcie Linuxu a Unixov a je ho možné skompilovať na takmer každom operačnom systéme kompatibilnom s POSIXovým štandardom, ako je napríklad FreeBSD.
rTorrent využíva ncurses a vhodne sa kombinuje screen alebo dtach. Podporuje ukladanie relácií a umožňuje používateľom pridávať a odstraňovať torrenty. Takisto podporuje čiastkové šťahovanie torrentov obsahujúcich viacero súborov. Vo verzii 0.7.0 bolo doplnené šifrovanie protokolu BitTorrent. PEX (Výmena peerov) a DHT boli implementované nedávno.
rTorrent možno tiež ovládať prostredníctvom XML-RPC cez SCGI.
Palaeotherium

Palaeotherium je rod vymretého cicavca. 
Vzhľad.
Dosahoval veľkosti dnešného tapíra indického ("Tapirus indicus"). Predkami paleotérií boli prakopytníky typu "Hyracotherium", takže palaeotériá predstavujú začiatok vývojovej rady ťažkých foriem koňovitých kopytnatcov. Tento zvláštny špecializovaný typ však neuspel, bol prekonaný vývojom ťažkých foriem nosorožcov a tapírov a vymrel už v spodnom oligocéne. Palaeotherium mali veľkú a ťažkú lebku, veľmi pohyblivé pery, ale nemali tapíri chobot. Končatiny mali trojprsté, opatrené malými kopýtkami, a našľapovali ešte na celé prsty. 
Výskyt.
Žili v starších treťohorách (v eocéne, teda pred 43 až 38 miliónmi rokov) v Európe aj v Amerike, v severnej časti kontinentu. Domovom týchto na kone značne ťažkopádnych zvierat boli vlhké pralesy, kde paleotéria žili celkom obdobným spôsobom ako dnešní tapíri. Je zaujímavé, že v Severnej Amerike aj paleotérie vytvárali ľahké stepné formy, ktoré sa blížia vývojovým štádiám pravých koní. 
Palaeotherium magnum patrilo k najväčším formám celej skupiny, žilo v Európe a bolo popísané veľmi stroho, už roku 1804 slávnym Cuvierom, otcom francúzskej paleontológie.
Weidenstetten

Weidenstetten je obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 1 218 obyvateľov a rozlohu .
Geografia a poloha.
Obec Weidenstetten leží asi 20 km severne od mesta Ulm, blízko pohoria Švábska Jura.
Obec susedí na severe s obcou Altheim, na východe s obcou Neenstetten, na juhu s obcami Holzkirch a Westerstetten ako aj na západe s obcou Lonsee.
Vzdelanie.
Vo Weidenstettene sa nachádza jedna Základná škola a jedna Materská škola.
Fleš (predbežná správa)

Fleš je najkratší druh správy, typický pre prácu spravodajskej agentúry. Ide o predbežnú, telegrafickú správu o udalosti o ktorej redakcia nemá dostatok relevantných informácií. Flešová správa by mala mať rozsah najviac 30 slov.
Reaktoplast

Reaktoplast alebo staršie termoset je chemická látka, ktorú po termickom vytvrdení už nie je možné ďalej spracovať teplom. Sú to zosieťované polyméry, ktoré vytvárajú priestorovú trojrozmernú sieť. Zosieťovanie nastáva až pri spracovaní plastu vplyvom tepla a tlaku (niekedy s pomocou katalyzátora). Tento proces sa nazýva vytvrdzovanie.
Reaktoplasty sú nerozpustné v organických rozpúšťadlách, vode a kyselinách. Pri zahrievaní sa chemicky nemenia (pri prílišnom zahriatí sa rozpadnú). Príkladom je bakelit, vulkanizovaný kaučuk a pod.
Polykondenzácia

Polykondenzácia je viacnásobná polyreakcia, pri ktorej reagujú aspoň 2 rôzne monoméry, ktoré majú najmenej 2 funkčné skupiny. Vzniká vedľajší produkt, ktorý býva nízkomolekulová, obyčajne anorganická látka (napr :voda, amoniak, kyselina chlorovodíková). Reakcie sú vždy vratné. Rovnováha sa posúva smerom k produktom tak, že sa odčerpáva vedľajší produkt. Reakcie môžeme kedykoľvek zastaviť, lebo majú stupňovitý priebeh - prebiehajú vo viacerých stupňoch a na každom z nich sa získava určitý produkt. Reakcie sú endotermické (teplo sa dodáva). Pri reakciách sa používajú katalyzátory, ktoré ovplyvňujú priebeh stupňov reakcie. Produkty majú všeobecný názov polykondenzáty.
"Polykondenzáty" sa ďalej delia na:
Fenoplast

Fenoplasty sú medziprodukty viacfázovej polykondenzácie. Sú to zdraviu škodlivé látky tmavej farby.
Výroba.
Z 2g fenolu v skúmavke a pridaním 40 % roztoku formaldehydu a 6 kvapiek koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej. Skúmavku so zmesou sa uzavrie tampónom vaty a zahrieva sa vo vodnom kúpeli, až sa vytvorí zákal. Potom sa zmes vyleje na porcelánovú misku a mierne sa v digestore zahrieva, až sa voda odparí a vznikne pevná látka. Týmto pokusom pripravená látka, ktorá je podobná na prírodnú živicu, sa nazýva fenoplast.
Polyadícia

Polyadícia je prechod medzi polymerizáciou a polykondenzáciou. Nevzniká žiaden vedľajší produkt. Reakcie bývajú reťazové. Monoméry majú 2 funkčné skupiny. Nastáva prešmyk atómu vodíka z jedného monoméra na druhý.
Polyadičné produkty:
Richard Gatling

Dr. Richard Jordan Gatling (* 12. september 1818, Hertford County, Severná Karolína, USA – † 26. február 1903, New York, New York, USA) bol americký vynálezca, autor prvého úspešného mechanického guľometu.
Bol synom farmára a vynálezcu Jordana Gatlinga. Narodil sa na plantáži Maney's Neck v Hertford County, v americkom štáte Severná Karolína. 
Ako 21 ročný vymyslel lodnú skrutku, ktorú však v rovnakom čase nezávisle vymysleli aj iní vynálezcovia a patent na ňu nezískal. Gatling pracoval ako rybár, úradník na súde, učiteľ a obchodník. V čase, keď viedol vlastný obchod, vymyslel sejačku "("wheat drill", a planting device)" a vyrábal ju na predaj. 
V roku 1850 získal lekársky titul na Ohio Medical College, stále sa však viac venoval kariére vynálezcu než lekára. 
V roku 1862 získal patent na viachlavňový mechanický guľomet a založil Gatling Gun Company v Indianapolise, štát Indiana. V roku 1897 sa spoločnosť zlúčila s firmou Colt. Gatlingove guľomety sa používali až do roku 1911, kedy ich americká armáda vyhlásila za zastarané.
Gatling bol plodný vynálezca, zdokonalil toaletu, bicykel, vymyslel stroj na parné čistenie surovej vlny, pracoval na pneumatických systémoch. V neskorších rokoch presídlil do St. Louis v štáte Missouri, kde založil firmu na výrobu "parných pluhov" – čiže traktorov. 
V roku 1891 sa stal prvým prezidentom American Association of Inventors and Manufacturers a zastával ju šesť rokov. 
Zomrel v New York City, pri návšteve u svojej dcéry. Pochovaný je na cintoríne Crown Hill v meste Indianapolis.
Miroslav Klose

Miroslav Josef Klose (* 9. jún 1978, Opole, Poľsko) je bývalý nemecký futbalista, ktorý hral na pozícií útočníka. 
Životopis.
Narodil sa v Poľsku, jeho otec Józef Klose je však etnický Nemec a má nemecké občianstvo.&lt;br&gt; Otec bol futbalista (o i. poľský klub "Odra Opole" a francúzsky AJ Auxerre), matka Barbara Jeż reprezentovala Poľsko v hádzanej. Miroslav odišiel z Poľska do Nemecka s matkou v roku 1987.
Klubová kariéra.
Do svojich 20 rokov hral siedmu nemeckú ligu v SG Blaubach-Diedelkopf, potom prestúpil do Homburgu, kde začínal v rezerve (5. liga). Odtiaľ si ho vytiahol 1. FC Kaiserslautern, kde neskôr vytvoril útočné duo s Vratislavom Lokvencom.
Od roku 2004 do 2007 hral za Werder Brémy. Patrí k najúspešnejším útočníkom nemeckej Bundesligy, v sezóne 2005/2006 bol s 25 gólmi najlepším strelcom Werderu.
V roku 2007 sa stal hráčom Bayernu Mníchov a hneď v úvodnom kole Bundesligy zaznamenal dva góly a gólovú asistenciu v domácej výhre 3:0 proti FC Hansa Rostock.
V 7. kole zdolalo útočné duo Miroslav Klose – Luca Toni pred domácimi divákmi obranu FC Energie Cottbus 5:0 a Klose strelil hattrick. Na dva z gólov mu prihral 17-ročný debutant Toni Kroos.
Po ročníku 2010/2011 prestúpil do Lazia, kde mal pomôcť mužstvu dostať sa vyššie ako skončilo posledný rok. Na konci sezóny 2012/2013 slávil zisk talianskeho pohára keď Lazio porazilo v derby svojho mestského rivala AS Rím 1:0.
K 30. júnu 2016 mu v Laziu vypršala zmluva a stal sa voľným hráčom. V novembri 2016 ukončil hráčsku kariéru.
Reprezentačná kariéra.
V A-mužstve Nemecka debutoval 24. marca 2001 v kvalifikačnom zápase v Leverkusene proti reprezentácii Albánska, k výhre 2:1 pomohol 1 gólom.
Reprezentoval Nemecko na majstrovstvách sveta v rokoch 2002, 2006, 2010 a 2014. Práve na majstrovstvách sveta v Nemecku v roku 2006 bol s piatimi gólmi najlepším strelcom šampionátu.
Je majstrom sveta z roku 2014 a so 71 gólmi najlepším strelcom nemeckej reprezentácie v histórii (pred druhým Gerdom Müllerom - 68 gólov) a zároveň najlepším strelcom histórie svetových šampionátov (so 16 gólmi). 
V auguste 2014 ukončil reprezentačnú kariéru s bilanciou 137 odohraných zápasov a 71 vstrelených gólov.
Je jedným z troch hráčov, ktorí skórovali na 4 majstrovstvách sveta (spoločne s krajanom Uwe Seelerom a legendárnym Brazílčanom Pelém).
Cisano Bergamasco

Cisano Bergamasco je mesto v provincii Bergamo na severe Talianska. Počet obyvateľov je 5 606. V tomto meste sa narodil futbalista Roberto Donadoni.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Fleš

Fleš môže byť:
Kúmy

Kúmy (iné názvy: Kumy, Cumae, Kymé, Kýmé, Kymai, Kýmai, Kyma, Kýmá; lat. "Cumae", gr. "Κύμη"- Kymé/iný prepis:Kýmé alebo "Κύμαι" – Kymai/iný prepis:Kýmai alebo "Κύμα" – Kyma/iný prepis:Kýmá) bolo antické mesto na západnom pobreží Itálie severne od Neapola na území Kampánie. Preslávilo sa tým, že tu údajne pôsobila veštkyňa Sibyla.
Dejiny.
Osadu založili okolo roku 750 pred Kr. grécki kolonisti z mesta Chalkis na ostrove Eubója, ktorí sa niekoľko rokov predtým usadili na ostrove Ischia (gr. Pithekusai), ležiacom pri pobreží. Osadníci neskôr kolonizovali aj ďalšie miesta na pobreží a založili osady Dikaiarchia (Puteoli – Pozzuoli) a Neapol (Neapolis).
Kúmy sa preslávili ako sídlo veštkyne Sibyly. Sídlila v jaskyni, ktorá je dnes prístupná turistom. Politický a hospodársky vrchol dosiahli Kúmy v rokoch 700 – 500 pred Kr., predovšetkým za vlády tyrana Aristodema, keď v rokoch 524 a 504 pred Kr. porazili Etruskov. V roku 474 pred Kr. spojené loďstvo z Kúm a sicílskych Syrakúz, v ktorých vtedy vládol Hierón I. opäť porazilo Etruskov.
Okolo roku 420 pred Kr. si Kúmy podmanili Samniti. Po porážke Samnitov v prvej samnitskej vojne ovládli Kúmy Rimania. Mesto síce získalo postavenie rímskeho municípia, ale postupne strácalo svoj politický význam. V cisárskom období sa z mesta stalo významné rímske kúpeľné mesto boháčov.
Archeológia.
Archeologické výskumy sa robili predovšetkým na akropole, kde boli objavené zvyšky chrámu zo 6. stor. pred Kr., zasväteného najvyššiemu gréckemu bohovi Diovi. Tento chrám v 6. stor. po Kr. prebudovali na kresťanský kostol. Takisto bol objavený chrám, zasvätený Apolónovi. V meste boli postavené kúpele a amfiteáter, východne od mesta sa nachádzal prístav. Významnou turistickou atrakciou je údajná jaskyňa, v ktorej sídlila a veštila Sibyla. K jaskyni vedie asi 150 metrov dlhá chodba s početnými výklenkami a miestnosťami.
Santa Ana (sopka)

Santa Ana (alebo Ilamatepec) je aktívny stratovulkán nachádzajúci sa na juhozápade Salvádora. S výškou je to najvyššia sopka a zároveň tretí najvyšší vrch Salvádora. Nachádza sa na východnom okraji pohoria Cordillera de Apaneca, jej okolie je pokryté tropickým pralesom a v oblasti sa pestuje káva. Od hlavného mesta je vzdialená na západ.
Masív sopky je tvorený prevažne andezitmi a bazaltami a jej vrchol je ukončený sériou sústredných kráterov. Koncom pleistocénu nastal kolaps stavby vulkánu, jeho výsledkom bol mohutný zosuv, ktorý sa zastavil až na pobreží Pacifiku. Vulkanická aktivita je zdokumentovaná od 16. storočia, išlo prevažne o stredne silné explozívne erupcie. Posledná aktivita sa odohrala 1. októbra 2005 a vyžiadala si dve obete na životoch, ako aj evakuáciu obyvateľov okolitých sídiel.
San Vicente (sopka)

San Vicente (alebo Chichontepec, alebo Las Chiches), je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Salvádore, juhovýchodne od jazera Lago de Ilopango. S výškou 2 182 m je to druhý najvyšší vulkán v Salvádore. Prevažne andezitový stratovulkán leží na staršej kaldere "La Carbonera", zvyšky jej okrajov sú viditeľné na juhozápadnej strane vulkánu.
Vulkanická aktivita sopky San Vicente sa kočila začiatkom nášho letopočtu (okolo roku 260), v súčasnosti sú aktívne len fumaroly a termálne pramene na severnom a západnom úbočí. Jediným katastrofou bol masívny zosuv pôdy spôsobený zametrasením v roku 2001, ktorý si vyžiadal aj obete na ľudských životoch.
San Vicente

San Vicente (doslova Svätý Vincent) môže byť:
San Miguel (sopka)

San Miguel (alebo Chaparrastique) je stratovulkán nachádzajúci sa v Salvádore v blízkosti rovnomenného mesta. Je to jeden z najaktívnejších vulkánov v krajine, len za posledných 100 rokov bolo zaznamenaných viac ako 15, aj keď menších erupcií. Masív sopky je tvorený prevažne bazaltami a andezitmi, na jeho úpätí sa nachádzajú kávovníkové plantáže.
San Miguel

San Miguel (doslova Svätý Michal) môže byť:
Ara (papagáj)

Ara je slovenský názov latinských rodov:
Staršie to bol aj slovenský názov rodu "Guaruba" (dnes: klinochvost). 
Charakteristika.
Tieto rody sa vyskytujú v Strednej a Južnej Amerike a v Karibiku. Podrobnosti pozri v článkoch o jednotlivých rodoch.
Izalco

Izalco môže byť:
Izalco (sopka)

Izalco je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Salvádore, v blízkosti rovnomenného mesta. Sopka sa vyvinula ako parazitický kužeľ nedaľekého stratovulkánu Santa Ana. Svoju činnosť začala v roku 1770 (ako najmladší vulkán v krajine), posledná erupcia sa odohrala v októbri 1966. Za ten čas to bola jedna z najaktívnejších sopiek v Salvádore, známa aj pod menom "El Faro" (alebo "„maják Pacifiku“" vďaka pravidelným vývrhom lávy v päťminútových intermaloch).
Masív vulkánu je tvorený prevažne andezitovými a bazaltovými lávami a pyroklastikami. Ich zloženie je geochemicky odlišné od láv Santa Any. V súčasnosti je jediným prejavom vulkanizmu výskyt fumarol.
Seebeckov jav

Seebeckov jav (alebo tiež termoelektrický jav) je priamou premenou rozdielu teplôt na elektrické napätie. Peltierov jav a Seebeckov jav sú vlastne opaky seba navzájom. Medzi súvisiace javy patrí Thomsonov jav a ohrev Jouleovým teplom. Peltier-Seebeckov jav, a Thomsonov jav sú vratné, ohrev jouleovým teplom nemôže být vratným procesom podľa zákonov termodynamiky.
Tento jav bol po prvýkrát objavený v roku 1821 nemeckým fyzikom Thomasom Seebeckom, ktorý zistil, že existuje elektrické napätie medzi dvoma koncami kovovej tyče, pokiaľ medzi týmito koncamii existuje teplotný rozdiel – gradient ΔT.
Zistil tiež, že kompasová strelka je odklonená ak je umiestnená v uzatvorenej slučke tvorenej z dvoch rôznych kovov s teplotným rozdielom medzi spojmi. Je to z dôvodu rozdielnej odozvy kovov na teplotné rozdiely v prúdovej slučke, ktorá spôsobuje vznik magnetického poľa.
Jav je teda vznik napätia, ktorý nastáva pri teplotných rozdieloch medzi dvoma rozdielnymi kovmi alebo polovodičmi. To spôsobuje nepretržité prúdenie elektrónov, pokiaľ vodiče tvoria uzatvorený obvod. Vzniknuté napätie je rádovo niekoľko mikrovoltov na stupeň Celzia.
V nasledujúcom obvode môže býť merané napätie "U" nižšie uvedeným vzorcom.
"S"A a "S"B sú "Seebeckove koeficienty" kovov A a B, "T"1 a "T"2 sú teploty spojov. Seebeckove koeficienty sú nelineárne a závisia na teplote vodičov, použitom materiáli a jeho molekulárnej štruktúre. Pokiaľ sú Seebeckove koeficienty v danom rozsahu teplôt približne konštantné, môže byť vyššie uvedená rovnica linearizovaná.
Využitie.
Jav sa využíva pre priamu výrobu elektrickej energie z tepla, čiže tam kde máme k dispozícii zdroj tepla, resp. teplotný spád. V praxi sa efekt častejšie využíva pre nepriame meranie teploty, kde sa článok použije ako teplotný snímač (senzor) a merané napätie je ekvivalentné rozdielu teplôt povrchov článku.
Zlatko Zahovič

Zlatko Zahovič, niekedy uvádzaný ako "Zlatko Zahović" (* 1. február 1971, Maribor, Juhoslávia, dnes Slovinsko) je bývalý slovinský futbalový stredopoliar.
Patril k najznámejším slovinským hráčom 90. rokov. Zahovič sa narodil v Maribore srbským rodičom. So svojou kariérou začal v mládežníckom tíme Kovinar Maribor. V roku 1989 ho zbadal bývalý juhoslovanský hráč Milko Đurovski. Zahovič potom hrával za Partizan Belehrad, (1989-1993), hosťoval v klube Proleter, Zrenjanin (1990-1991); Vitória Guimarães (1993-1996), FC Porto (1996-1999), Olympiakos (1999-2000), Valencia (2000-2001) a Benfica (2001-2005).
V Lige majstrov v roku 2001 sa jeho Valencia dostala do finále, ale prehrali po penaltách s nemeckým majstrom Bayern Mníchov. Zahovič bol jedným z nešťastných hráčov, ktorý svoj pokus nepremenili; Oliver Kahn chytil jeho dobre umiestnenú strelu.
Jeho prvý zápas za Slovinsko odohral 7. novembra 1992 proti Cypru. Bol súčasťou tímu Slovinska, ktoré sa kvalifikovalo na Euro 2000 v Belgicku a Holandsku. Zahovič na tomto turnaji strelil 4 góly. Slovinsku sa podarilo kvalifikovať aj na Majstrovstvá sveta 2002, no Zahovič kvôli konfliktu s trénerom Srečkom Katancom bol poslaný domov už po prvom zápase so Španielskom. Svoj posledný reprezentačný zápas odohral 28. apríla 2004 proti Švajčiarsku.
V roku 2007 sa stal športovým riaditeľom klubu NK Maribor.
Jean Tigana

Jean Amadou Tigana (* 23. jún 1955, Bamako, Mali) je francúzsky futbalový manažér, bývalý futbalista na poste strednopoliara a reprezentant Francúzska. Je majstrom Európy 1984 a tretím z majstrovstiev sveta 1986. Bol súčasťou silnej stredovej formácie Francúzska, ktorú v 80. rokoch okrem Tiganu tvorili aj Michel Platini, Alain Giresse a Louis Fernandéz.
Život.
Jean Amadou Tigana pochádza z afrického Mali z desaťčlennej rodiny, ktorá žila vo veľmi chudobných pomeroch. Už čoskoro však začal vo Francúzsku úročiť svoj futbalový talent.
S futbalom začínal v Marseille v roku 1965. V roku 1975 nastúpil už v seniorskom tíme Sportingu Toulon, potom však podpísal šesťročný kontrakt s Lyonom, čo však považuje za svoj najväčší omyl.
Najväčšiu a najúspešnejšiu časť svojej futbalovej kariéry pôsobil v klube Girondis Bordeaux. Je majstrom Francúzska z rokov 1984, 1985 a 1987. V roku 1986 vyhral francúzsky pohár.
V sezóne 1984/85 postúpil s tímom Girondis Bordeaux do semifinále Európskeho pohára majstrov, čo bol predchodca dnešnej Ligy majstrov. V sezóne 1985/86 hral v semifinále Pohára víťazov pohárov.
V reprezentácii.
Vo francúzskej reprezentácii debutoval 23. mája 1980 v zápase proti Sovietskemu zväzu. V kvalifikácii pre majstrovstvá sveta v Španielsku 1982 patril spoločne s Platinim a Lariosom k ťahúňom reprezentácie, ktorej sa napokon podarilo na šampionát postúpiť ako poslednému tímu z Európy. Médiá trojicu nazývali „"zázračný trojuholník"“.
V základnej skupine šampionátu nastúpil Tigana iba v prvom zápase proti Anglicku, keď prišiel na ihrisko v 74. minúte a vystriedal Lariosa. V nadstavbovej časti ho už tréner Michel Hidalgo v zápasoch proti Rakúsku a Severnému Írsku postavil do základnej zostavy. Tigana patril k najlepším hráčom na ihrisku. V základnej zostave nastúpil aj v semifinále proti Nemeckej spolkovej republike a v zápase o 3. miesto proti Poľsku.
Na majstrovstvách Európy 1984, ktoré sa konali vo Francúzku už stredovú formáciu Francúzska tvorili Michel Platini, Alain Giresse, Louis Fernandéz a Jean Tigan. Hlavne vďaka tejto štvorici získalo Francúzsko svoju prvú trofej a o ďalšie dva roky na majstrovstvách sveta 1986 v Mexiku skončilo na treťom mieste.
Za Francúzsko odohral 52 zápasov, v ktorých strelil 1 gól.
Úspechy.
Ankety.
V ankete o Zlatú loptu určenú pre najlepšieho hráča Európy za rok 1984 skončil na druhom mieste za Michelom Platinim.
Sérgio Conceição

Sérgio Paulo Marceneiro da Conceição (* 15. november 1974) je bývalý portugalský futbalista. 
Odohral 56 zápasov za Portugalské národné futbalové mužstvo, v ktorých strelil 12 gólov. V rokoch 1996 až 1998 hrával za FC Porto. Neskôr prestúpil za 11,2 miliónov eur do Lazia, kde vyhral Pohár víťazov pohárov. Je považovaný za rýchleho hráča, ktorý hrá na pravom kraji stredného pola. V meste Coimbra je po ňom pomenovaný štadión Estádio Municipal Sérgio Conceição.
Gianfranco Zola

Gianfranco Zola (* 5. júl 1966, Oliena, Sardínia) je bývalý taliansky futbalista. Prvú časť svojej kariéry odhoral v Taliansku, hlavne za Neapol a Parmu, pred príchodom do anglického mužstva Chelsea. Počas pôsobenia v tomto klube získal ocenenie Football Writers Hráč roka v 1997. Za Talianske národné futbalové mužstvo odohral 35 zápasov. Po pôsobení v Chelsea sa rozhodol v roku 2003 vrátiť do Talianska, obliekol dres Cagliari. Po ukončení kariéry sa stal trénerom, trénoval v Taliansku, Katare ako aj v anglickej Premier League.
Trénerská kariéra.
Talianska reprezentácia do 20 rokov.
V roku 2006 začala Zolova trénerská kariéra ako asistent trénera Pierluigiho Casiraghiho v Talianskom národnom mužstve do 20 rokov. Spolu trénovali aj Taliansko na olympiáde v Pekingu 2008, kde skončili vo štvrťfinále po porážke s Belgickom 3-2.
West Ham United.
Dňa 9. septembra 2009 podpísal zmluvu s West Hamom na tri roky, aj keď nemal trénerskú licenciu. Vystriedal Alana Curbishleyho, za neuspokojivé výkony. Diváci West Hamu ho privítali pozitívne, aj keď hrával sedem rokov za konkurenčnú Chelsea. Ale aj keď prišiel s tímom na Stamford Bridge, fanúšikovia Chelsea ho vítali potleskom. V tíme podporuje aj mládež, pár nováčikov posunul do hlavného tímu, napr. Juniora Stanislasa, Zavona Hinesiho, Jacka Collisona a Jamesa Tomkinsa. V apríli 2009 podpísal zmluvu do konca roka 2013. Ale po zlej sezóne 2009-10, keď West Ham skončil až na 17. mieste, len päť bodov od zostupu. Dva dni po ukončení tejto sezóny v klube skončil.
Oliver Bierhoff

Oliver Bierhoff (* 1. máj 1968, Karlsruhe, Nemecko) je bývalý nemecký futbalový útočník, ktorý strelil prvý zlatý gól v histórii medzinárodného futbalu. Bolo to vo finále Eura 1996 za Nemecko proti Česku.
Narodil sa v Karlsruhe v Bádensko-Württembersku. V jeho klubovej kariére hrával postupne v rokoch 1985 až 2003 za KFC Uerdingen, Hamburg, Borussia Mönchengladbach, Salzburg, Ascoli, Udinese, AC Milan, AS Monaco a Chievo Verona. Spolu strelil 103 gólov v Serie A, čím sa stal jedným z najlepších netalianskych útočníkov lige. V sezóne 1997-98 bol najlepším strelcom Serie A s 27 gólmi.
V drese národného mužstva strelil 37 gólov v 70 zápasoch, hral na Majstrovstvách Európy 1996 a 2000 a na Majstrovstvách sveta 1998 a 2002.