Nukdäsonjon

Nukdäsonjon (; hanča: 늑대少年; ; slov. doslova: "Vlčí chlapec") je juhokórejský fantazijno-romantický film, v ktorom je tínedžerka kvôli svojmu zdraviu poslaná na vidiek. Tam sa snaží skamarátiť a scivilizovať vlčieho chlapca, ktorého objavila na dvore, lenže zviera v ňom stále čaká, kedy sa dostane von.
Režisér Čo Song-hi napísal scenár už počas štúdia na Kórejskej akadémii filmového umenia. Ten však pred dokončením do súčasnej podoby prešiel niekoľkými zmenami. "Nukdäsonjon" bol Čov komerčný debut. Predtým režíroval umelecký film "Koniec zvieraťa" () a krátky film "Nevychádzaj z domu" ().
"Nukdäsonjon" mal svetovú premiéru na Medzinárodnom filmovom festivale v Toronte v kategórii "Súčasná svetová kinematografia". Skôr, ako sa 31. októbra 2012 dostal do kín, bol premietnutý aj na Medzinárodnom filmovom festivale v Pusane. Film sa stal najúspešnejšou melodrámou všetkých čias.
Dej.
Šesťdesiatnička Kim Sun-i žijúca v Spojených štátoch dostane telefonát týkajúci sa predaja jej starého rodinného domu v Kórejskej republike. Po návrate do vlasti na ňu čaká vnučka Un-ču a spoločne sa vydávajú na cestu k domu na vidieku, kde ostanú cez noc. Sun-i si spomína, ako sa tam pred 47 rokmi v 1965 presťahovala zo Soulu. Vtedy bola tínedžerka s pľúcnymi problémami, preto sa ju jej ovdovená matka rozhodla spolu s mladšou sestrou Sun-čou vziať do odľahlého údolia, kde mala podstúpiť obdobie rekonvalescencie. Chudobná rodina bola vydaná na milosť arogantnému Či-tchäovi, synovi obchodného partnera Sun-inho zosnulého otca, ktorý im prenajímal dom. Krásna, ale introvertná Sun-i žije kvôli krehkému zdraviu izolovaný život vo vidieckom dome bez akýchkoľvek kamarátov v jej veku.
Raz v noci zahliadne Sun-i v kôlni tieň. Na ďalší deň objaví na dvore asi 19-ročného divokého chlapca. Jeho telesná teplota je 46 °C, krvná skupina neidentifikovateľná a nevie čítať ani hovoriť. Sun-ina dobrosrdečná matka ho aj napriek divokému správaniu príjme a dá mu meno Čchol-su. Predpokladá, že je jedným zo 60 000 osirelých detí po Kórejskej vojne.
Zo začiatku ho Sun-i považuje za príťaž, ale nakoniec sa zabáva na jeho krotení podľa manuálu, ako vycvičiť psa. Učí ho trpezlivo čakať pred jedlom, obliekať sa, hovoriť, písať a ďalšie ľudské zvyky, aby raz mohol žiť ako normálny človek. Čchol-su prejavuje neochvejnú lojalitu a nadľudskú silu, čím vzbudzuje závisť u Či-tchäa, ktorý po Son-i túži.
Popri Sun-inej snahe „scivilizovať“ zviera sa títo dvaja veľmi zblížia. Sun-i Čchol-suovi otvorí svoje srdce a on sa do nej zaľúbi ako do jedinej osoby, ktorá mu kedy prejavila lásku. Ich vzťah je však plný ťažkostí, keďže Či-tchä začína spôsobovať problémy. Čchol-su v pocite ohrozenia pustí uzdu svojim zvieracím inštinktom a vystrašení dedinčania ho udajú. V snahe zachrániť život chlapca, ktorý ten svoj riskoval, len aby mohol byť po jej boku, ho Sun-i opúšťa s prísľubom: „Počkaj na mňa. Vrátim sa po teba.“
Späť v prítomnosti sa Sun-i rozhodne prespať v dome. Uprostred noci sa vyberie do kôlne, kde nájde sedieť stále mladého Čchol-sua, rovnakého ako bol pred 47 rokmi. Ten jej podáva odkaz, ktorý napísala. Sun-i si uvedomí, že on ju tam celý ten čas čakal. Čchol-su jej číta knihu, ktorú mu kedysi dala, aby jej ju prečítal, keď už bude vedieť hovoriť, a ona zaspáva. Keď sa Sun-i na ďalší deň prebudí, Čchol-su je preč a ona odchádza so svojou vnučkou. V aute jej volajú ohľadom nehnuteľnosti. Sun-i odpovie, že dom nepredá a zloží. Čchol-su sa z diaľky díva na odchádzajúce auto.
Scéna v záverečných titulkoch ukazuje Čchol-sua, ako stavia snehuliaka.
Hudba.
Vo videoklipe k filmu zaznela pieseň „Childlike“ (), ktorej interpretom je John Park. Pieseň „My Prince“ (), ktorú Sun-i spieva vo filme, vyšla ako singel a bola aj na soundtracku. Zložil ju hudobný riaditeľ Sim Hjon-čong a text napísal režisér Čo Song-hi.
Ohlas.
Premiéru filmu si pozrelo viac ako 100 000 divákov. Po piatich dňoch prekročil počet predaných lístkov jeden milión. Hranicu 2 miliónov sa podarilo zdolať 9 dní od premiéry a po 12 dňoch bolo predaných už 3,6 miliónov lístkov. Nielenže boli tieto čísla na november nezvyčajne vysoké, nakoľko ide o obdobie, kedy je návštevnosť kín v Kórei nižšia, ale ešte nezvyčajnejšie to bolo preto, že ide o melodrámu.
Film stanovil aj nový kasový rekord pre deň „sunung“. Je to deň, keď majú maturanti národné vysokoškolské prijímacie skúšky. Každoročne si mnoho študentov rezervuje na večer po skúškach lístok do kina, ale "Nukdäsonjon" tromfol všetky predošlé roky, keď jeho jednodňovú štatistiku predstavovalo 8. novembra 341 475 predaných vstupeniek.
15. novembra film so 4,12 miliónmi predaných lístkov prekonal "Architecture 101" a stal sa najúspešnejšou kórejskou melodrámou všetkých čias. Predajnosť vstupeniek dosiahla 18. novembra 5 miliónov, 26. novembra 6 miliónov a 16. decembra 7 miliónov, čím sa "Nukdäsonjon" stal po "The Thieves" a tretím najziskovejším a štvrtým najpredávanejším filmom roku 2012.
Po uvedení na Taiwane 28. decembra 2012 zarobil film za 17 dní 4 milióny taiwanských dolárov (približne 113 260 €).
18. septembra 2013 mal premiéru aj na Filipínach, kde bol uvedený ako súčasť Kórejského filmového festivalu.
Alternatívny koniec.
Potom, čo režisér Čo Song-hi pri jednom rozhovore prezradil, že natočili alternatívny koniec, bol pre veľký dopyt 6. decembra 2012 zverejnený film s týmto koncom. V alternatívnom závere vystupuje Sun-i v podaní Pak Bo-jong. Medzi vymazanými scénami sú aj úseky z Či-tchäovho detstva a väčšie zameranie na okolie, v ktorom sa dej odohráva.
Kniha.
Podľa filmu bola napísaná aj kniha, ktorá vyšla 31. októbra 2012, v deň premiéry.