Gărmen (dedina)

Gărmen () je dedina ležiaca v juhozápadnom Bulharsku. Nachádza sa v Blagoevgradskej oblasti v okrese Gărmen, ktorého je administratívnym centrom.
Geografia.
Poloha.
Dedina leží v Blagoevgradskej oblasti na hranici severovýchodnej časti Gocedelčevskej kotliny a západných svahov západorodopského dielu Dăbraš (). v nadmorskej výške približne 
Nachádza sa približne 7 kilometrov severovýchodne od mesta Goce Delčev a 113 kilometrov juhovýchodne od oblastného mesta Blagoevgrad. Najbližšie dediny sú Marčevo a Ogňanovo, ktorých hranice tesne susedia.
Pri južnom okraji dediny preteká rieka Mesta a západne od dediny rieka Kanina, ktorá je prítokom Mesty.
Klíma.
Podnebie je prechodné kontinentálne-stredomorské. Zrážky dosahujú najvyšších hodnôt v zimnom a najnižších hodnôt v letnom období. Priemerné ročný úhrn zrážok dosahuje úrovne približne 650 mm. 
Pôdy.
Pôdy sú chudobné, ide predovšetkým o nánosy, erózne feozeme (šedé lesné pôdy) a erózne škoricové lesné pôdy.
Náboženstvo.
V dedine bolo vždy dominantným náboženstvom pravoslávne kresťanstvo.
Dejiny.
Prvými obyvateľmi katastra dediny boli Tráci. V 2. storočí bolo na území dnešnej štvrti Zagrade založené rímskym cisárom Trajánom mesto Nicopolis ad Nestum, ktoré bolo v priebehu 6. storočia zničené Slovanmi. 
Dnešná dedina sa prvýkrát spomína v osmanských registroch z rokov 16231625 pod názvom Grăbľani (). Pod tým istým názvom, ako aj pod názvom Grămľani () sa spomína aj v registroch z rokov 16351637, 1660 a 1671.
V roku 1867 v období bulharského národného obrodenia bola v dedine otvorená prvá škola.
Po podpísaní Berlínskej zmluvy v roku 1878 ostal Gărmen v Osmanskej ríši. V roku 1901 bol v dedine založený výbor Vnútornej macedónskej revolučnej organizácie (VMRO) pod vedením Stojka Paškuleva. V roku 1903 sa mnohí obyvatelia obce zúčastnili Ilindensko-preobraženského povstania, pričom pôsobili v čate Atanasa Tešovalijatu.
V priebehu prvej balkánskej vojny v rokoch 19121913 sa množstvo utečencov z Gărmenu sústredilo v oblasti dnešného mesta Velingrad, zaradilo sa do štruktúr bulharskej opolčenskej armády a zúčastnilo sa oslobodzovania tzv. pirinského kraja (dnešná Blagoevgradská oblasť, ktorá približne zodpovedá územiu Pirinského Macedónska). K oslobodeniu dediny spod osmanskej nadvlády došlo 24. októbra 1912. V roku 1913 sa na základe Bukureštskej mierovej zmluvy dedina stala súčasťou Bulharského cárstva.
V roku 1923 bolo v Gărmene založené komunitné centrum Iskra.
V rokoch 19411944 sa množstvo obyvateľov dediny zúčastnilo partizánskeho odporu proti fašizmu.
V roku 1959 bola ku Gărmenu priradená dedina Zagrade (dnes miestna časť dediny).
Hospodárstvo.
Hlavným ekonomickým odvetvím v dedine je poľnohospodárstvo, pričom prevažuje pestovanie tabaku, viniča, obilninárstvo, ovocinárstvo (predovšetkým jablká). Zo živočíšnej výroby ide najmä o chov hovädzieho dobytka a oviec. Rozšírené je taktiež lesníctvo.
Gărmen je taktiež významným ubytovacím turistickým rezortom.
Nerastné suroviny.
V katastri dediny sa nachádzajú náleziská diatomitu, nie sú však hospodársky využívané.
Kultúrne pamiatky.
V katastri dediny sa nachádza viacero kultúrnych pamiatok. Sú to:
Prírodné pamiatky.
V miestnej časti Zagrade sa nachádzajú tri chránené vekovité platany. Sú približne 600 rokov staré.
Múzeá.
V Gărmene je umiestnená múzejná archeologická zbierka.
Školstvo.
V dedine sa nachádza základná a všeobecná stredná škola ako aj materská škola.
Kultúra.
Kultúra sa sústredí v rámci komunitného centra Iskra v ktorom sa nachádza čitáreň, knižnica a kinosalón. V rámci komunitného centra pôsobí skupina národných piesní a tancov, ako aj vokálno-inštrumentálny zbor, estrádno-satirická skupina a mužský pevecký zbor.
Doprava.
Dedina má pravidelné autobusové spojenie s mestom Goce Delčev ako aj s ostatnými dedinami v okrese Gărmen.