burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Wellerizmus

Wellerizmus je osobitný paremiologický žáner, ktorý sa vyznačuje tým, že má pevne ustálenú nielen vlastnú výrokovú časť (factum), ale aj uvádzaciu vetu, v ktorej sa určujú okolnosti platnosti samotného výroku.
V slovenskej ľudovej slovesnosti nemá výraznejšie zastúpenie, i keď isté náznaky aj tam existujú. Vo folklóre niektorých národov však existuje ako živý žáner, hoci jeho pomenovanie podľa Dickensovej postavy (Sam Weller) by napovedalo skôr umelý pôvod. Wellerizmus máva záväznú dvojčlennú štruktúru, pričom sám výrok môže už byť hotovým iným útvarom (napr. príslovím alebo prirovnaním) alebo aktuálnou myšlienkou. Druhá časť jeho výstavby máva podobu súvetia, a to priraďovacieho alebo podraďovacieho. V súčasnej komunikácii sa tento žáner uplatňuje najčastejšie na vyjadrenie humorných alebo sebaironizujúcich výpovedí, napr.: "„Všade dobre, doma najlepšie, ako povedal ten ujo, keď nedostal devízový prísľub.“" "„Uvidíme – povedal slepý hluchému a pobrali sa na farebný film.“"
Alfons Mucha

Alfons Maria Mucha (* 24. júl 1860, Ivančice – † 14. júl 1939, Praha) bol český maliar, grafik a návrhár, najvýznamnejšia maliarska osobnosť európskej secesie a jedna z určujúcich osobností českého maliarstva.
Secesia poprela a prekonala historizmus a eklekticizmus umeleckých slohov 19. storočia a položila základy pre rozvoj moderného umenia 20. storočia. Hlavná myšlienka secesie je o novom spojení umenia so životom. Poznamenala celý ďalší vývoj modernej kultúry od architektúry po všetky oblasti úžitkového umenia.
Medzi jeho vrcholné diela patrí "Slovanská epopej", cyklus veľko-formátových obrazov, ktorými chcel Mucha zhrnúť dejiny Slovanského národa.
Tálium

Tálium (lat. "Thallium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Tl a protónové číslo 81. Tálium je v zemskej kôre veľmi vzácny chemický prvok. Priemerný obsah je 0,52 ppm (mg/kg). V morskej vode je jeho koncentrácia taká nízka, že ju nemožno zmerať ani najcitlivejšími analytickými technikami, pričom sa udáva, že nižšia ako 0,01 μg/l. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm tália približne 300 miliárd atómov vodíka.
Tálium objavil v roku 1861 anglický chemik William Crookes pri spektroskopickom skúmaní rúd. Keďže sa dovtedy neznámy prvok prejavoval v spektre jasnou zelenou emisnou čiarou nazval ho tálium, z gréckeho thallos, zelený. 
V horninách sa vyskytuje vždy ako prímes, predovšetkým v sulfidických rudách medi, olova a zinku. Odpad po spracovaní týchto rúd slúži ako surovina na prípravu čistého tália elektrolýzou. V niektorých lokalitách sa nachádza vo zvýšenej koncentrácii v ílovitých mineráloch a žule.
Halogenidy tália sa podobajú na halogenidy striebra (sú to ťažko rozpustné svetlocitlivé látky), hydroxid tálny je veľmi silný hydroxid na úrovni hydroxidov alkalických kovov. Zlúčeniny tália sú veľmi toxické a používali sa ako základná súčasť niektorých prostriedkov na hubenie krýs, iných hlodavcov a hmyzu.
Cudzinec (Camus)

Cudzinec (novela, francúzsky "L’Étranger") je dielom francúzskeho spisovateľa Alberta Camusa. Napísal ju v roku 1942. Je príkladným dielom absurdnistickej fikcie. Dej sa odohráva v Alžírsku, je písaný v prvej osobe. Hlavnou postavou je skromný úradník Meursault.
Témou je život tohto človeka, jeho zúfalstvo a nešťastie, cíti sa byť cudzincom v ľudskej spoločnosti.
Kevin Carter (fotograf)

Kevin Carter (* 13. september 1960, Johannesburg, Južná Afrika – † 27. júl 1994, tamže) bol juhoafrický fotograf a žurnalista. 
Bol členom skupiny žurnalistov známej ako „"Bang-Bang Club"“. Snažili sa odhaliť zverstvá apartheidu. V marci 1993 odišiel do Sudánu zdokumentovať miestne rebelské povstanie. Zažil šok z videnia veľkého hladomoru a biedy a začal to fotografovať. Tu vznikla jeho najznámejšia fotka, fotka vyhladovaného malého dieťaťa ako sa snaží všetkými silami priplaziť k obžive a supa, ktorý priletel a vyčkával na smrť dieťaťa. Symbol bezmocnosti, sup, odletel, až keď ho fotograf odháňal preč.
Carter získal v roku 1994 Pulitzerovu cenu.
27. júla 1994 vo veku 33 rokov spáchal samovraždu, pravdepodobnou príčinou bola depresia.
Humahuaca

Humahuaca môže byť:
Kevin Carter

Kevin Carter môže byť:
Alternanta

Alternanta alebo alternant môže byť:
Alternant môže byť aj herec, ktorý alternuje (strieda sa) v tej istej úlohe v jednej inscenácii.
Comparatum

Comparatum môže byť:
Comparandum

Comparandum môže byť:
Hamburger Sternwarte

Hamburger Sternwarte je univerzitné observatórium v Bergedorfe, mestskej časti Hamburgu, Nemecko (+10°8,1'; +53°28,9'; 45 m). Vzniklo roku 1910 z pôvodného observatória v Hamburgu, založeného roku 1833. Zaoberá sa spektroskopiou a fotometriou hviezd, astrometriou, teoretickou astrofyzikou a výskumom medziplanetárnej hmoty.
Bergedorfer Spektraldurchmusterung

Bergedorfer Spektraldurchmusterung (BSD) je päťdielny katalóg spektier z rokov 1935-1953, zostavený A. Schwassmannom a A. A. Wachmannom.
Berliner Astronomisches Jahrbuch

Berliner Astronomisches Jahrbuch je astronomická ročenka, ktorú založil J. E. Bode roku 1794; vydávala ju Berlínska akadémia vied. Na jej zostavení pracoval D. Bernoulli, J. E. Encke, J. H. Lambert, A. I. Lexell a i. Roku 1959, keď sa na základe medzinárodnej dohody zlúčilo niekoľko medzinárodných astronomických ročeniek, vyšiel 184. (posledný) zväzok. Berliner Astronomisches Jahrbuch nahradila ročenka "Astronomical Ephemeris".
Bessel

Bessel môže byť:
Antonín Popp

Antonín Popp (* 30. júl 1850, Praha - † 10. jún 1915, Praha) bol český sochár, medailér a pedagóg.
Život.
Narodil sa v Prahe ako syn sochára a modelára porcelánu Arnošta Poppa (1819 - 1883), s ktorým býva často zamieňaný, niekedy tiež vďaka zhodnej signatúre AP (inokedy signoval APP). Vyučil sa remeslu v dielni svojho otca, zároveň navštevoval priemyselnú školu Jednoty pre povzbudenie priemyslu v Čechách. Roku 1870 začal študovať kresbu na Akadémii výtvarných umení v Prahe, ale štúdia nedokončil. Podnikol študijné cesty do Mníchova a Viedne. 
Čoskoro si otvoril vlastný ateliér v Prahe. Preslávili ho monumentálne alegorické, historické a portrétne diela, ktorými sa zúčastnil výzdoby verejných budov, najviac pražských, najmä Národného múzea a Národného divadla.
Ako pedagóg vyučoval modelovanie na Českej technike (ČVUT), kde v roku 1896 dosiahol hodnosť docenta. Učil aj na UMPRUM v Prahe.
Max Švabinský

Max Švabinský (celým menom Maxmilian Theodor Jan Švabinský, * 17. september 1873, Kroměříž – † 10. február 1962, Praha) bol český maliar a rytec.
Jeden z najvýznamnejších českých umelcov dvadsiateho storočia, uznávaný pre svoju neobyčajnú kresliarsku zručnosť a rozmanitosť grafických techník. Portrétoval mnohé významné osobnosti tej doby. Spoločne s Janom Preislerom, Antonínom Slavíčkom a Milošom Jiránkom patrí ku generácii umelcov, ktorí položili základy českého moderného výtvarného umenia dvadsiateho storočia. Švabinský sa veľkou mierou podieľal aj na zviditeľnení českého výtvarného umenia v celej Európe.
Ocenenia.
Bol zakladajúcim členom SČUG Hollar, členom SVU Mánes, kuratória Modernej galérie, viedenského spolku umelcov Hagenbund a Société nationale des Beaux-Arts v Paríži. Mal titul Doctor honoris causa Masarykovej univerzity v Brne, rytierom Radu čestnej légie, profesorom c. k. Akadémie umení v Prahe, osemkrát jej rektorom, doživotným čestným profesorom Akadémie výtvarných umení v Prahe, nositeľom Radu republiky, akademikom-korešpondentom Real Academia de Bellas Artes v Madride a laureátom ceny talianskej vlády za kolekciu leptov.
V roku 1937 bola v oblasti bankoviek na výstave umenia v Paríži ocenená jeho tisíckoruna z roku 1934. Bankovka vznikla v spolupráci s rytcom Karlom Wolfom.
Roku 1945 bol ocenený titulom národný umelec.
Dielo.
Medzi grafické techniky, ktorým sa v priebehu života venoval, patrila: olejomaľba, perokresba, litografia, mozaika, akvarel, mezzotinta, lept, pastel, drevoryt, návrh na vitráž, kresba suchou ihlou, rudkou, čiernou kriedou, ceruzkou, uhľom.
Umelcov žánrový register: portréty, krajinomaľba, ilustrácie, erotické námety, plagáty, návrhy gobelínov, vitráží, poštových známok a bankoviek.
Medzi najznámejšie obrazy Švabinského patria:
Zaujímavosti.
Po Maxovi Švabinskom je pomenovaná ulica v Bratislave, pozri Švabinského (Bratislava), a Nitre, pozri Švabinského (Nitra).
London Eye

London Eye je vyhliadkové koleso v Londýne a tretie najväčšie vyhliadkové koleso v Európe, vyššie je už iba Singapore Flyer (168 m) a Hviezda Nančangu (160 m). Je vysoké 135 m, má 32 kabínok a stojí na južnom brehu rieky Temže, na South Bank, medzi Hungerford Bridge a Westminster Bridge, v obvode Lambeth. V jeho susedstve stojí County Hall, sídlo Dalí Universe a London Aquarium. Do júla 2002 sa kolom previezlo priblížne 8,5 miliónov ľudí.
Do jednej kabínky sa zmestí 25 ľudí a jedno otočenie trvá 30 minút.
London Eye patrí k najnavštevovanejším turistickým atrakciám na svete.
Dopravné spojenie.
Najbližšie stanice londýnskeho metra:
Najbližšie železničné stanice:
Norimberské zákony

Norimberské zákony boli dva ústavné zákony prijaté 15. septembra 1935 na zasadaní Ríšskeho snemu v Norimbergu, ktoré sa týkali občianstva a nemeckého pôvodu občanov, v širšom zmysle aj nasledujúce nemecké zákonné úpravy a vykonávacie predpisy obsahujúce nástroje na perzekúciu tzv. „rasovo menejcenného obyvateľstva“. 
Tieto zákony sa stali základom pre neskoršie vylúčenie Židov z nemeckej spoločnosti, na ich základe sa konalo prenasledovanie, nacistická rasová diskriminácia a genocída. Tieto zákony legitimizovali vlnu antisemitských nepokojov a akcií.
Zákony sa stali základom obdobných úprav aj v Nemeckom okupovaných/ovplyvňovaných štátoch, napr. v Protektoráte Čechy a Morava a v prvej Slovenskej republike.
Jednotlivé zákony.
Prvý zákon (Zákon o ríšskom občianstve) stanovil, že občanom Ríše môže byť len občan s "príbuznou krvou". Židia ním následne stratili všetky svoje politické práva. Do roku 1943 bol zákon doplnený 13-krát, týmto dochádzalo k zbaveniu všetkých občianskych práv pre Židov. Židia sa stali "Staatsangehörige" (štátni príslušníci), zatiaľ čo árijskí Nemci boli označovaní ako "Reichsbürger" (ríšski občania).
Druhý zákon (Zákon o ochrane nemeckej cti a krvi) zakázal uzatvárať manželstvá medzi Nemcami a Židmi. Židovským domácnostiam bolo zakázané zamestnávať nemeckých služobníkov. Židom bolo tiež zakázané vyvesovať ríšsku štátnu vlajku alebo používať jej farby.
Tieto nové antisemitské zákony plnili nielen symbolickú funkciu zdôraznenia nutnosti vylúčenia Židov zo spoločnosti, ale predovšetkým legitimizovali vlnu antisemitských vzbúr (pogromov) a zatýkania Židov.
Vzhľadom na to, že ani nacisti nemali k dispozícii žiadny spoľahlivý vedecký prostriedok na zisťovanie rasy, bola pre určenie židovského pôvodu podľa Norimberských zákonov rozhodujúca príslušnosť prarodičov k židovskej náboženskej obci. Za plného Žida bol považovaný každý, kto pochádzal aspoň z troch židovských prarodičov. Veľmi komplikovaná bola potom kategorizácia tzv. "miešancov". Za "miešancov prvého stupňa" či "položidov" boli považovaní tí, ktorí mali dvoch židovských prarodičov a k dátumu vydania Norimberských zákonov neboli členovia židovskej náboženskej obce, ani nežili v manželstve so Židom (v opačnom prípade boli považovaní za plných Židov). "Miešanci prvého stupňa" mali síce podobné práva ako plnoprávni nemeckí občania, ale mali aj niektoré obmedzenia, napr. smeli uzavrieť manželstvo iba s "miešancom prvého stupňa". Za "miešanca druhého stupňa" boli uznávaní všetci, ktorí mali jedného židovského prarodiča. Vzťahovali sa na nich síce niektoré obmedzenia vo výbere povolania, ale všeobecne platilo, že cieľom bola ich integrácia do nemeckej spoločnosti. Preto boli tiež napr. odvádzaní do Wehrmachtu, nemeckej armády. Ďalšie komplikované nariadenia sa zaoberali otázkou, do ktorej z predchádzajúcich kategórií patria deti narodené zo zmiešaných manželstiev. 
Tieto komplikované procedúry sa netýkali iba Židov, ale tiež nemalej časti nežidovskej spoločnosti. V rade štátnych povolaní boli záujemcovia nútení dokazovať svoj "árijský pôvod".
STS-45

STS-45 bola misia raketoplánu Atlantis americkej NASA v roku 1992. Hlavným užitočným zariadením bolo atmosférické laboratórium Atlas-1 (Atmospheric Laboratory for Applications and Science).
Problémy so štartom.
Plánovaný štart raketoplánu 23. marca bol odložený o jeden deň. Pri plnení nádrže kvapalným vodíkom bola zistená zvýšená koncentrácia vodíka v priestore motora. Pozemný technický tím pri hľadaní poruchy zistil, že problém bol pri tesnení medzi družicovým stupňom a vonkajšej nádrže (ET). Netesnosť vznikla kvôli rozdielnym teplotám. Hneď ako sa teploty okolo tesnenia vyrovnali, koncentrácia vodíka sa dostala na normálne hodnoty. Štart bol preplánovaný na 24. marec.
Hlavné úlohy misie.
Najdôležitejším zariadením na palube v nákladovom priestore bolo atmosférické laboratórium ATLAS-1. Laboratórium bolo vybavené dvanástimi prístrojmi dodanými zo Spojených štátov, Francúzska, Nemecka, Belgicka, Švajčiarska, Holandska a Japonska na štúdium chemických vlastností atmosféry, slnečného žiarenia, fyzikálnych vlastností kozmickej plazmy a pokusmi s ultrafialovou astronómiou.
Prístroje v laboratóriu ATLAS-1:
Mimo laboratórium ATLAS-1 bol na palube raketoplánu ešte ultrafialový spektrometer (SSBUV) a niekoľko ďalších experimentov.
Kôň (podrod)

Kôň (lat. "Equus") je podrod rovnomenného rodu kôň ("Equus") a slovenské rodové meno druhov tohto podrodu. 
V niektorých starších systémoch má tento podrod postavenie samostatného rodu (rod kôň – "Equus" v užšom zmysle). V niektorých (skôr novších) systémoch tento podrod pozostáva z jediného druhu (alebo alternatívne: je nahradený jediným druhom) kôň divý (iné názvy: tarpan, kôn tarpan, kôň obyčajný) v najširšom zmysle (lat. "Equus ferus" či "Equus caballus" v najširšom zmysle); tieto názvy sa však používajú aj v rôznych užších významoch - pozri nižšie. Neformálne sa tento podrod označuje ako caballoidné kone alebo cabalinné kone (toto označenie je odvodené od názvu "Equus caballus").
Evolúcia.
Podrod "Equus" vznikol v Severnej Amerike a následne sa cez Áziu rozšíril až do Európy a severnej Afriky. Domestikovaná podoba tohto podrodu (t.j. kôň domáci) sa následne rozšírila z Európy do celého sveta. 
V Amerike všetci príslušníci rodu "Equus" (t.j. nielen podrodu Equus) vyhynuli okolo roku 10 000 pred Kr. a Amerika teda bola tisícročia úplne bez koní. Všetky dnešné americké kone sú potomkami koní, ktoré boli dovezené do Ameriky Európanmi od začiatku 16. storočia. Aj americké kone v bežnom povedomí označované ako divé, t. j. najmä tzv. mustangy, sú len zdivené kone domáce pôvodne pochádzajúce od týchto prvých Európanov (najmä Španielov) v Amerike. 
Systematika.
podrod kôň (Equus) = kôň divý A / (kôň) tarpan A/ kôň obyčajný A ("Equus ferus" A, synonymum: "Equus caballus" A):
Poznámky:
Ovca (Ovis)

Ovca ("Ovis") je rod cicavcov z čeľade turovité (Bovidae).
Systematika.
Poznámky:
Capra (rod)

Capra (po slovensky: koza) je rod z tribusu Caprini z podčeľade kozorodé/kozy/kamzíkorodé (Caprinae) z čeľade turovité. Patrí doň napríklad koza domáca či kozorožec vrchovský. "Capra" je v starších systémoch aj názov jedného z podrodov tohto rodu (podrobnosti pozri nižšie).
V slovenčine majú niektoré druhy z tohto rodu rodové meno koza (resp. jeden druh alternatívne markhur), ostatné druhy majú rodové meno kozorožec.
Systematika.
Systém.
"Vysvetlivky: A, B, C...pomocne označuje rôzne významy toho istého názvu. Znak / oddeľuje úplné synonymá."
rod koza ("Capra"):
Rod "Capra" v širšom zmysle.
"Poznámka: Rod Capra definovaný tak, ako je uvedený vyššie, následne pracovne označíme "Capra A".
V druhej polovici 20. storočia rod "Capra" ojedinele zahŕňal popri Capra A aj dnešný rod paovca ("Ammotragus"; pod názvom "Capra lervia") a/alebo dnešný rod ovca ("Ovis").
V 19. storočí rod "Capra" u niektorých autorov zahŕňal popri Capra A aj dnešného tahra (t.j. dnešné rody "Hemitragus", "Nilgitragus" a "Arabitragus") a často aj dnešný rod "Oreamnos" (čiže druh kamzík belák; dobový názov: "Capra montana" či "Capra americana"). Rod "Capra" zahŕňajúci aj tahrov mimochodom zodpovedá tomu, čo sa neskôr istý čas u niektorých autorov označovalo ako podčeľaď Caprinae (v najužšom zmysle; t.j. opak podčeľade Ovinae).
Zhruba do polovice 19. storočia rod "Capra" u niektorých autorov zahŕňal popri Capra A aj dnešného tahra (t.j. dnešné rody "Hemitragus", "Nilgitragus" a "Arabitragus"), dnešný rod "Oreamnos", dnešný rod paovca ("Ammotragus"; obyčajne pod názvom "Capra (Ovis) tragelaphus"), dnešný rod ovca ("Ovis") a dnešný rod nahur ("Pseudois", ktorý ale bol známy až od 30. rokov 19. stor.). Wagner 1844 takto definovaný rod nenazýval "Capra", ale "Aegoceros" (ale nezahŕňal doň dnešný rod "Oreamnos"). Takto široko poňatý rod "Capra" (s výnimkou dnešného rodu "Oreamnos"), resp. "Aegoceros", mimochodom zodpovedá tomu, čo sa dnes často zvykne označovať ako tribus Caprini , prípadne u niektorých autorov (napr. Lupták 2003) ako podčeľaď Caprinae (v užšom zmysle). Ojedinele (napr. Fiedler 1790) bol rod "Capra" poňatý ešte širšie a zahŕňal navyše aj kamzíky, gazely a antilopy.
Rod "Capra" v užšom zmysle.
V 19. storočí bol občas rod "Capra" obmedzený len na kozy v zmysle opak kozorožcov, čiže rod "Capra" zahŕňal všetko z Capra A, čo nepatrilo do bývalého taxónu "Ibex", čiže rod "Capra" zodpovedal tomu, čo je nižšie v delení 4 označené ako podrod "Capra" ("Hircus").
Najnovšie sa do rodu "Capra" niekedy nezaraďuje druh "Capra sibirica".
Podskupiny (podrody).
Staršie (v 19. a 20. stor.) sa rod "Capra" niekedy delil na väčšie podskupiny, ktoré však neboli ustálené. Príklady podskupín:&lt;br&gt;
delenie 1:&lt;br&gt;
rod "Capra":
delenie 2:&lt;br&gt;
rod "Capra":
delenie 3:&lt;br&gt;
rod "Capra":
delenie 4:&lt;br&gt;
rod "Capra":
Poznámky: 
delenie 5: (veľmi podobné deleniu 4)&lt;br&gt;
rod "Capra":
Domestikácia.
Koza domáca ("Capra hircus"/"Capra aegagrus hircus") je podľa najnovších zistení domestikovaný potomok kozy bezoárovej ("Capra aegagrus"/"Capra aegagrus aegagrus").
Bessel (kráter)

Bessel je impaktný kráter na Mesiaci. Je pomenovaný po nemeckom astronómovi Besselovi.
Exxon Valdez

Exxon Valdez bol ropný tanker spoločnosti Exxon, ktorý stroskotal 24. marca 1989 o 21:00 na pobreží Aljašky s plným nákladom ropy. Pri katastrofe sa vylialo 50–150 miliónov litrov ropy.
Podľa odhadov mala ekologická katastrofa za následok smrť 250 000 morských vtákov, 2 800 morských vydier, 300 tuleňov, 250 orlov, do 22 kosatiek a miliárd vajíčok lososov a haringov.
Účinok

Účinok môže byť:
Alenia Aermacchi

Alenia Aermacchi S.p.A. je vedúca spoločnosť v produkcií cvičných lietadiel. Táto talianska spoločnosť predala dodnes 2000 lietadiel do viac než 40 štátov.
Risorgimento

Risorgimento (doslova "opätovný rozkvet", "obrodenie") bol politický a spoločenský proces, ktorým došlo k zjednoteniu jednotlivých štátov na Apeninskom polostrove do jedného. 
Trvanie tohto procesu je sporné, ako začiatok sa udáva 1789/1796/1815/1847(1848), ako záver 1870/1871 /1919. Najčastejšie sa azda možno stretnúť s hranicami 1815 (Viedenský kongres) /1847(1848; revolúcia 1848) na jednej strane a 1870 (pripojenie Ríma)/ 1871 (koniec Francúzsko-pruskej vojny) na druhej strane, hoci sa posledné mestá pridali k Talianskemu kráľovstvu až Saintgermainskou zmluvou po prvej svetovej vojne.
Letisko Londýn-Stansted

Letisko Londýn-Stansted (; IATA: STN, ICAO: EGSS) je medzinárodné letisko, vzdialené približne severovýchodne od centra Londýna. Využívajú ho hlavne nízkonákladové letecké spoločnosti, ako napr. Ryanair alebo easyJet. Je tretím najrušnejším letiskom v dosahu Londýna, hneď po letiskách Heathrow a Gatwick.
História.
Letisko bolo pomenované po dedine Stansted Mountfitchet. Najbližším mestom je Bishop's Stortford. 
Stansted bol vybudovaný armádou USA v roku 1942 ako základňa pre bombardovacie lietadlá a už v roku 1944 ich tu bolo 600. Základňa hrala rozhodujúcu úlohu v Bitke o Normandii. 
Po vojne bolo v roku 1947 prevedené pod ministerstvo dopravy. V roku 1954 sa americká armáda vrátila, aby predĺžila pristávaciu dráhu pre NATO, ale táto úprava nebola realizovaná a od roku 1956 patrí letisko spoločnosti BAA. 
Zo začiatku bolo letisko využívané charterovými spoločnosťami, ktoré sa chceli vyhnúť vysokým nákladom na letiskách Heathrow a Gatwick. 
Prvá odbavovacia hala bola otvorená v roku 1969 a s ohľadom na nárast pasažierov bola nasledujúci rok rozšírená. 
V roku 1984 prijala britská vláda plán na dvojfázový rozvoj letiska Stansted zahŕňujúci zdokonalenie vybavenia letiska tak, aby bolo schopné odbaviť 15 miliónov cestujúcich ročne. Výstavba základnej odbavovacej haly bola ukončená v roku 1991. 
V roku 2004 sa počet odbavených cestujúcich zvýšil o 11,7% na 20,9 miliónov. Pre porovnanie nárast počtu cestujúcich na letisku Heathrow bol o 6,2% na 67,1 miliónov a na letisku Gatwick o 5% na 31,4 miliónov. 
Naplánovaný je rozvoj letiska, vrátane výstavby ďalšej vzletovej a pristávacej dráhy tak, aby do roku 2030 bol Stansted schopný odbaviť 74 miliónov cestujúcich.
Doprava na letisko.
Stansted má železničnú stanicu, z ktorej pravidelne premávajú vlaky do Londýna, Cambridge a Midlands. Vlakové spojenie s názvom Stansted Express premáva na londýnske stanice Tottenham Hale a Liverpool Street každých 15 minút, pričom cesta trvá 45 minút.
Pravidelné autobusové spojenia prepravujú pasažierov do Londýna a iných okolitých miest. Výhodou je nižšia cena ako vlakové spojenie.
Vincent Spadea

Vincent Spadea (* 19. júl 1974, Chicago, Illinois) je súčasný americký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral jeden turnaj ATP v dvojhre a tri turnaje vo štvorhre.
Australian Open 2007

Australian Open 2007 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 15. januára do 28. januára 2007 v austrálskom Melbourne. 
Celková dotácia turnaja bola presne 20 miliónov AUD, víťazi mužskej a ženskej dvojhry si odniesli zhodne po 1 281 000 AUD. Turnaja sa zúčastnilo viac ako 500 hráčov. Hlavné rozlosovanie dvojhier a štvorhier sa uskutočnilo v piatok 12. januára 2007. 
Seniori.
Dvojhra mužov.
 Roger Federer vs. Fernando González, 7-6(2), 6-4, 6-4
Dvojhra žien.
 Serena Williamsová vs. Marija Šarapovová 6-1 6-2
Štvorhra mužov.
 Bob Bryan/ Mike Bryan vs. Jonas Björkman/ Max Mirnyj 7-5 7-5
Štvorhra žien.
 Cara Blacková / Liezel Huberová vs. Čan Jung-žan / Čuang Ťia-žung 6-4 6-7(4) 6-1
Zmiešaná štvorhra.
 Daniel Nestor/ Jelena Lichovcevová vs. Max Mirnyj/ Viktorija Azarenková 6-4 6-4
Nasadenie.
Nižšie je zoznam nasadených hráčov. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.
Hafnium

Hafnium "Hafnium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Hf a protónové číslo 72. V zemskej kôre je zriedkavý, jeho obsah sa odhaduje na 4,5 mg/kg. V morskej vode je jeho koncentrácia taká nízka, že ju nie je možné určiť ani najcitlivejšími analytickými technikami. Udáva sa, že jeho obsah je nižší ako 0,000 008 mg/l. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm Hafnia 200 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje len vo forme zlúčenín. V prírode sa vyskytuje v mineráloch zektzerit a hafnón, ich ekonomický význam je však nulový, nakoľko tieto minerály nevytvárajú väčšie ložiská. Pre potreby priemyslu sa získava zo zirkónu, kde sa vždy vyskytuje ako prímes (v množstve 15 %).
Hlavné oblasti ťažby rúd so zastúpeným zirkónia patrí Austrália, Brazília, India, Rusko a USA.
Priemyselná výroba hafnia spočíva predovšetkým v jeho separácii od zirkónia, pretože pri Krollovom procese, ktorý je dnes základným postupom na rozklad a separáciu zirkóniových rúd je výsledný produkt zmes Zr + Hf.
Ich vzájomná separácia sa vykonáva frakčnou destiláciou chloridov alebo ionexových kolónach.
Rénium

Rénium "Rhenium" je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Re, protónové číslo 75 a ktorý sa vyznačuje mimoriadne nízkym výskytom na Zemi aj vo vesmíre. V zemskej kôre je priemerný obsah rénia okolo 15 ng (nanogramov)/kg. V morskej vode je jeho koncentrácia nemerateľne nízka aj najcitlivejšími technikami. Predpokladá sa, že vo vesmíre pripadá na jeden atóm rénia okolo 1 bilión atómov vodíka.
V prírode sa nevyskytujú minerály alebo rudy z čistého rénia. Získava sa obyčajne rafináciou prachov, vznikajúcich pri úprave molybdénových koncentrátov, získavaných z pôvodných sulfidických medených rúd. Veľké zásoby rénia sú na ostrove Iturup.
Vysoko čisté rénium sa pripravuje termickým rozkladom renistanu amónneho (NH4)ReO7.
Osmium

Osmium "Osmium" je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Os a protónové číslo 76. Osmium nemá vzhľadom na svoje mechanické vlastnosti v rýdzej podobe žiadne praktické využitie. Používa sa iba v zliatinách s ostatnými platinovými kovmi, napríklad na výrobu veľmi odolných hrotov plniacich pier alebo na niektoré chirurgické implantáty.
V chemickom priemysle sú pri organickej syntéze pomerne zriedkavo využívané katalyzátory na báze osmia, obyčajne však aj v zmesi s ďalšími platinovými kovmi.
Irídium

Irídium (lat. "iridium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ir a protónové číslo 77. Často sa mu hovorí aj „vesmírny prvok“, lebo na Zemi sa nachádza prevažne v meteoritoch. Tento prvok je vďaka svojej mimoriadnej chemickej odolnosti legovaný do zliatin s ródiom a platinou, ktoré sa používajú na výrobu odolných chemických nádob na rozklady vzoriek tavením alebo spaľovaním za vysokých teplôt. Ide v poradí o druhý prvok s najväčšou hustotou (hneď za osmiom). V sklárskom priemysle slúžia tieto zliatiny ako materiál do špeciálnych pecí na ťahanie optických vlákien. Prvotné medzinárodné etalóny dĺžkovej miery a hmotnosti boli vyrobené zo zliatiny platiny s irídiom.
V automobilovom priemysle sa z irídia vyrábajú elektródy zapaľovacích sviečok s mimoriadnou životnosťou alebo na prácu v extrémnych podmienkach, napríklad na motory pretekárskych automobilov.
Koza

Koza môže byť:
Kozy (lat. Caprinae) je podčeľaď turovitých, pozri kozy (podčeľaď)
Tur domáci

Tur domáci (iné názvy: hovädo, v poľnohospodárstve pomnožne hovädzí dobytok, rožný statok, hovädzí statok či lichva) je druh ("Bos taurus") či poddruh z čeľade turovité, hospodárske zviera chované na mlieko, mäso, kožu alebo používané ako ťažné zviera.
V niektorých krajinách, napríklad v Indii, je predmetom náboženských obradov a úcty. Odhaduje sa, že týchto zvierat na svete v súčasnosti žije zhruba 1,3 miliardy.
Odborné názvoslovie.
Samica sa nazýva krava, v období laktácie (produkcie mlieka) sa nazýva dojnica, samec je býk, kastrát je vôl, mláďa je teľa, pohlavne dospelá krava pred prvým otelením je jalovica. Obdobie medzi oplodnením a pôrodom je teľnosť.
Systematika a fotosyntéza.
Rod tur (Bos) má dva druhy: tur divý ("Bos primigenius") a tur domáci.
Pravé tury sa vyskytovali v rozličných varietách v Európe, Ázii a v Afrike. Tieto tury boli v minulosti označované rozdielnymi menami, no neskôr ich zoológ Bojanus zhrnul do jedného druhu, a to tur divý alebo pratur. Podľa kraniologických znakov (porovnávacie štúdium lebiek) bez ohľadu na fylogenetický pôvod delíme plemená hovädzieho dobytka na šesť základných skupín:
Názory na pôvod dnešných plemien hovädzieho dobytka sa rozchádzajú. Monofyletické stanovisko prestavuje názor, že vznikol z jedného predka, a to pratura Bos primigenius. Iná teória označila pratura za predka domáceho praturieho a čelnatého dobytka. Európsky krátkorohý tur (Bos brachyceros europaeus) je považovaný za predka skupiny krátkorohých plemien. Za predka západoeurópskeho a čiastočne stredoeurópskeho dobytka je považovaný poddruh Bos primigenius europaeus, v zootechnike označovaný ako Bos brachyceros.
Skupina praturieho dobytka je domestikovaným priamym potomkom rôznych variet pratura. Nie je presne stanovené, kedy a kde bol zdomácnený. Jedným z domestikačných stredísk bola stredná Európa. Iné teórie pokladajú za pravlasť praturieho dobytka okolie Stredozemného mora alebo strednú Áziu, Mezopotámiu a pod. Archeologické nálezy prvého domáceho krátkorohého dobytka sa našli vo Švajčiarsku a inde v európe, pochádzali z neolitu (pravek).
Možnosti hospodárskeho využitia.
Podľa úžitkového typu (zamerania) sa plemená hovädzieho dobytka rozdeľujú na:
Sviňa domáca

Sviňa domáca (iné názvy: prasa domáce, sviňa, brav; zastarano: brav domáci, kanec domáci; v poľnohospodárstve aj (domáca) ošípaná; lat. "Sus scrofa domesticus, Sus scrofa domestica, Sus scrofa f. domestica, Sus domestica, Sus domesticus") je rôzne zaraďovaný taxón z rodu Sus. 
Najčastejšie sa zaraďuje ako poddruh diviaka lesného, ale niekedy sa považuje za samostatný druh alebo naopak za integrálnu súčasť druhov, z ktorých sa vyvinul, teda spravidla diviak lesný (Sus scrofa), Sus vittatus a prípadne aj Sus mediterraneus.
Sviňa domáca je významným hospodárskym zvieraťom v poľnohospodárstve. V spotrebe mäsa obyvateľstvom na Slovensku prevláda práve bravčové mäso. Okrem mäsa poskytuje kožu. Z kosti a chrupaviek sa vyrába glej (lep).
Odborné názvoslovie.
Samica sa volá prasnica (spravidla taká, že už porodila) príp. sviňa (v užšom zmysle), mladá prasnica sa volá prasnička, samec sa volá kanec, kanec vybraný a používaný na plemenitbu sa volá plemenný kanec, vykastrovaný samec sa volá brav, mláďa po pôrode v období cicania mlieka sa volá ciciak, v období odstavenia od matky odstavča (po odstavení do veku 4 mesiacov). Obdobie od oplodnenia po pôrod je prasnosť, pôrod je oprasenie.
Fylogenéza.
Domáca ošípaná patrí do rodu Sus.
Dnešné plemená domácich ošípaných vznikli z viacerých foriem divej ošípanej; podľa tradičného výkladu vznikli z týchto foriem: divá európska ošípaná ("Sus scrofa ferus"), divá stredomorská ošípaná ("Sus mediterraneus"/"Sus scrofa mediterraneus") a divá ázijská pásikovaná ošípaná ("Sus vittatus"/"Sus scrofa vittatus"). Tieto formy sa od seba líšia najmä tvarom slznej kosti.
Domáca ošípaná bola domestikovaná na Blízkom Východe. Najstaršie nálezy pochádzajú z Cypra a sú staré 11 400 rokov. Nezávislá domestikácia prebehla aj asi 4000 rokov pred Kr. v Číne. Chov ošípaných sa písomne spomína asi 2500 rokov pred Kr. v Asýrii a Babylone v Chammurapiho zákonníku. V Európe sa ošípaná objavuje v staroveku. Domáca ošípaná mala minimálne tri domestikačné centrá. Dve v Európe: jedno v oblasti Baltského mora, druhé v oblasti Stredozemného mora. Tretie domestikačné centrum bolo v oblasti východnej Ázie.
Dysprózium

Dysprózium "Dysprosium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Dy a protónové číslo 66. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 34,5 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm dysprózia 100 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Terbium

Terbium "Terbium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Tb a protónové číslo 65. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 0,9 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm terbia 600 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Holmium

Holmium ("Holmium") je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Ho a protónové číslo 67. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 1,2 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm holmia 500 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Erbium

Erbium "Erbium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Er a protónové číslo 68. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 2,6 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm erbia 100 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Túlium

Túlium "Thulium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Tm a protónové číslo 69. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 0,20,5 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm túlia 1000 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotím, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F– zmesové fluórouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Využitie.
Používa sa v eurobankovkách pre svoju modrú fluorescenciu pod UV svetlom.
Zosilňovač

Zosilňovač je elektronické zariadenie, modul, blok alebo súčiastka, ktorých úlohou je zvýšiť amplitúdu premenlivého elektrického signálu (napätie, prúd alebo oboje) tak, aby jeho ostatné charakteristiky (frekvenčné, fázové zloženie) zostali v rámci nejakého pracovného rozsahu podľa možnosti zachované. Toto zvýšenie amplitúdy sa nazýva zosilnenie. Miera zosilnenia sa nazýva zisk a vyjadruje sa ako pomer výkonu alebo amplitúdy signálu na výstupe obvodu voči výkonu (amplitúde) na vstupe.
Ako zosilňovač sa označuje aj komponent audiosústavy určenej na reprodukciu zvuku, ktorý spĺňa túto funkciu.
Yterbium

Yterbium "Ytterbium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Yb a protónové číslo 70. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 2,63 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm yterbia 200 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotím, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F– zmesové fluórouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Využitie.
Používa sa ako zdroj žiarenia pre röntgenové prístroje.
Lutécium

Lutécium "Lutetium" je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Lu a protónové číslo 71. Patrí medzi lantanoidy.
V zemskej kôre je zastúpený v koncentrácii okolo 0,50,75 mg/kg, údaje o jeho obsahu v morskej vode nie sú známe. Vo vesmíre pripadá na jeden atóm lutécia 100 miliárd atómov vodíka.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Rutherfordium

Rutherfordium, číta sa [radford-], (lat. "rutherfordium"), staršie kurčatovium (Ku), je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Rf a protónové číslo 104. Je to v poradí 12. transurán a prvý transaktinoid, silno rádioaktívny kovový prvok, pripravovaný umelo v jadrovom reaktore alebo urýchľovači častíc.
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorý doposiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mal pripomínať hafnium.
Emil Orlík

Emil Orlík (* 21. júl 1870, Praha – † 28. september 1932, Berlín, Nemecko) bol český maliar, grafik, fotograf a výtvarník.
Svojim štýlom sa zaradil do prúdu viedenskej secesie a stal sa známym predovšetkým ako portrétista (okrem iného portrétoval Henrika Ibsena, Bernharda Pankoka, Gustava Mahlera, Hermanna Bahra a Maxa Klingera).
Od roku 1905 vyučoval Orlík v Berlíne na „Meisterschule für Graphik und Buchgewerbe“ (Majstrovskej škole grafickej a knihovníckej). K jeho žiakom patril okrem iného nemecký maliar George Grosz. V tom čase Orlík vytvoril aj portréty Ernsta Barlacha, Lovisa Corintha, Otto Dixa, Käthe Kollwitz, Franza Werfela, Thomas Manna, Alberta Einsteina a Alfreda Döblina. Vytvoril aj celý rad návrhov kostýmov a scén pre inscenácie Maxe Reinhardta. K technikám, ktoré používal patrí aj litografia.
Transurán

Transurány sú chemické prvky, ktoré nasledujú v periodickej tabuľke za uránom. V prírode sa bežne nevyskytujú, všetky sa pripravujú umelo. Ľahšie transurány, ako napríklad neptúnium, plutónium,
amerícium a curium, sa vyrábajú v ľahkovodných jadrových reaktoroch. Majú pomerne dlhé polčasy rozpadov a je možné ich extrahovať z vyhoreného jadrového paliva chemickou cestou.
Korytnica

Korytnica môže byť:
Šturec

Šturec môže byť:
Jan Konůpek

Jan Konůpek (* 10. október 1883, Mladá Boleslav – † 13. marec 1950, Praha) bol český grafik, maliar, ilustrátor a rytec.
V rokoch 1903–1906 študoval architektúru u profesorov Koulu a Schulza na ČVUT v Prahe. Na polytechnike sa zoznámil s P. Janákom a V. V. Štěchom, ktorí ovplyvnili jeho rozhodnutie študovať na umeleckej škole. V rokoch 1906–1908 absolvoval AVU v Prahe, kde študoval v ateliéri Maxmiliána Pirnera, u profesora V. Bukovaca a grafika A. de Pian.
S maliarom E. Pacovským založil ešte na AVU grafickú revue "Veraikon", neskôr sa stal členom Združenia českých umelcov grafikov Hollar. V roku 1911 spoluzaložil skupinu symbolistných grafikov Sursum, spoluzakladal aj spolok Artěl. Stal sa aj členom Spolku výtvarných umelcov Mánes.
Po ukončení štúdií žil krátko v Prahe, potom vyučoval kreslenie na strednej priemyselnej škole v Plzni. Roku 1923 sa vrátil do Prahy, kde vyučoval na Štátnej grafickej škole až do roku 1932.
Jeho grafiky sú inšpirované mystikou a vizionárstvom. Za najvýznamnejšie sa považujú jeho diela zo začiatku 20. storočia, ktoré sú ovplyvnené symbolizmom a sú štylizované podľa secesnej klimtovskej ornamentiky. Konůpka ovplyvnil nemecký a severský expresionizmus, prechodne aj kubizmus, ktorého niektoré prvky sa stali natrvalo súčasťou jeho výtvarného prejavu, v niektorých dielach sa dostal až k orfizmu.
Po prvej svetovej vojne sa vrátil k typom svojich raných diel, ale vyjadroval sa už racionálne, zvlášť v ilustráciách chýba predošlá expresivita. Podieľal sa na ilustráciách symbolistickej a klasickej literatúry (K. J. Erben: "Kytice", K. H. Mácha: "Máj" atď.), vytvoril aj samostatné grafické cykly venované veľkej časti českej a svetovej literatúry. Mnoho z jeho prác bolo inšpirovaných gotickou a barokovou architektúrou a mystikou stredoveku. Venoval sa aj tvorbe exlibris.
Luciano Floridi

Luciano Floridi (* 16. november 1964, Rím, Taliansko) je taliansky filozof a logik, profesor filozofie na univerzite v Oxforde a Bari.
Zápas storočia

Zápas storočia je označenie významného zápolenia v rôznych športových disciplínach, napríklad
Zápas storočia (box)

Prívlastok zápas storočia si od fanúšikov alebo novinárov vyslúžili viaceré boxerské zápasy.
Patrili medzi ne napríklad
Rozšírená periodická tabuľka

Rozšírená periodická tabuľka je zvláštna periodická tabuľka chemických prvkov, ktorú navrhol Glenn T. Seaborg v roku 1969. Je to logické rozšírenie princípov základnej periodickej tabuľky, aby zahrnula aj zatiaľ neobjavené chemické prvky. Všetky neobjavené chemické prvky sú pomenované podľa Medzinárodnej únie pre čistú a aplikovanú chémiu (IUPAC). Pre neobjavené prvky existujú výpočty odhadujúce ich vlastnosti.
Medzi vedcov, ktorí pracovali na koncepte rozšírenej periodickej tabuľky, patrí aj Pekka Pyykkö.
Marcha Real

La Marcha Real (doslova "Kráľovský pochod") je hymna Španielskeho kráľovstva. Dnes je hymnou bez slov.
Španielska národná hymna je jednou z najstarších európskych hymien, prvá zmienka o nej je z roku 1761 v knihe Manuela de Espinosu "Libro de Ordenanza de los toques militares de la Infantería Española" (Príkazová kniha vojenských signálov Španielskej pechoty). Pieseň sa tu volá "La Marcha Granadera" („Pochod gránátnikov“) a podľa tohto dokumentu je Manuel de Espinosa de los Monteros skladateľom piesne.
V roku 1770, kráľ Karol III. uznal pieseň "Marcha Granadera" za oficiálny sviatočný pochod, ktorý sa mohol používať pri verejných udalostiach a ceremóniách. Pretože sa vždy hrávala pri verejných udalostiach spojených s kráľovskou rodinou, začali Španieli pieseň "Marcha Granadera" považovať za svoju národnú hymnu a začali ju nazývať "Marcha Real", čiže „Kráľovský pochod“. 
Za Druhej španielskej republiky (1931 – 1939) bola "La Marcha Real" nahradená piesňou "El Himno de Riego". Ku koncu občianskej vojny však Francisco Franco znova zaviedol ako národnú hymnu pieseň "La Marcha Real", len pod jej starým názvom "La Marcha Granadera".
Súčasná verzia bola uznaná v roku 1978 po návrate ku konštitučnej monarchii.
V októbri 1997 bolo kráľovským dekrétom upravené používanie piesne "Marcha Real" ako národnej hymny v Španielsku.
Text hymny.
To, že "Marcha Real" dnes nemá slová, neznamená, že ich nikdy predtým nemala. Jedna verzia sa používala počas vlády Alfonza XIII. a ďalšia sa používala počas diktatúry generalissima Franca, no žiadna z nich nikdy nebola oficiálna.
Verzia používaná počas diktatúry generalissima Franca.
Slová: José María Pemán:
Reprodukcia

Reprodukcia alebo (v niektorých kontextoch aj) reprodukovanie môže byť:
Young Vic

Young Vic je divadlo nachádzajúce sa v Londýne, južne od stanice Waterloo, na rohu ulíc The Cut a Blackfriars Road, v mestskom obvode Lamebeth. Young Vic sa zameriava prevažne na inscenovanie hier mladých autorov, pričom dáva príležitosti mladým hercom a režisérom.
História divadla.
Meno divadla je odvodené od mena jeho „staršieho brata“ – divadla Old Vic, ktoré sa nachádza na druhom konci The Cut. Old Vic je jedným z najoslavovanejších londýnskych divadiel, pričom v 60. a 70. rokoch bolo domovom súboru Royal National Theatre. Krátko po druhej svetovej vojne vznikla „Young Vic Company“ ako isté pokračovanie Old Vic Theatre Schoool. Zámerom Young Vic Company bolo inscenovať hry divadelnej klasiky, pričom cieľovou diváckou skupinou boli mladí ľudia vo veku od deväť do pätnásť rokov. Súbor bol neskôr rozpustený, ale v roku 1970 ho obnovili s novým zámerom. 
Laurence Olivier, vtedajší riaditeľ Národného divadla, povedal: "„Chceme vytvárať hry pre mladé publikum, experimentálne tvorivé dielne pre autorov, hercov, režisérov, a producentov.“" Cieľom Young Vic bolo vytvoriť dostupné divadlo, ktoré ponúkalo kvalitné produkcie za nízke ceny a v neformálnom prostredí. Divadlo sa snažilo upútať mladé publikum, avšak nezameriavalo sa nevyhnutne na deti. 
Budova divadla bola postavená na mieste bývalého mäsiarstva a domov, ktoré boli zničené počas nemeckého bombardovania. Pozostatky kachličkovej dekorácie z mäsiarskeho obchodu je vidno ešte i dnes v pokladni divadla na prízemí budovy. Pôvodná budova bola zamýšľaná iba na päť rokov, no nakoniec ostala natrvalo. Hľadisko hlavného hracieho priestoru má kapacitu približne 500 divákov, pričom celkový počet závisí od konfigurácie javiska. Okrem hlavného hracieho priestoru má divadlo ešte dve štúdia nazvané The Maria a The Clare. Diváci sedia na neočíslovaných miestach, na laviciach bez opierok. Takéto sedenie pomohlo k vytvoreniu beztriednej, neformálnej spoločnosti. 
S divadom Young Vic spolupracovali mnohí známi herci, ako napr. Vanessa Redgrave, Helen Mirrenová, Judi Denchová, Timothy Dalton, Ian McKellen, Willard White, Clive Owen, a Jude Law.
Josef Mánes

Josef Mánes (* 12. máj 1820, Praha – † 9. december 1871, Praha) bol český maliar a ilustrátor, významný predstaviteľ romantizmu.
Je považovaný za zakladajúcu osobnosť českého výtvarníctva a najväčšieho majstra českej maľby a krajinárstva. Študoval na pražskej Akadémii, v Mníchove a v mladosti podnikol niekoľko študijných ciest, okrem iného do Drážďan, Poľska a Sliezska. 
Jeho tvorba vychádza z romantizmu, inšpiroval ho život vidieckeho ľudu, ktorý pre neho predstavoval ideál čistoty a ľudstva. Jedným z jeho najznámejších diel je kalendárna doska z roku 1865 na Staromestskom orloji (je to len kópia, originál je uložený v múzeu hl. m. Prahy). Zobrazuje alegóriu 12 mesiacov.
Zoznam miest v Nebraske

Zoznam miest v Nebraske, zoradené podľa abecedy.
Letisko Londýn-Gatwick

Letisko Londýn-Gatwick (; IATA: LGW, ICAO: EGKK) je počtom odbavených cestujúcich druhé najrušnejšie letisko v Londýne a v Spojenom kráľovstve. Nachádza sa v grófstve West Sussex, asi 40 km južne od Londýna a približne rovnako ďaleko od Brightonu.
Zoznam obcí v Nebraske

Zoznam obcí v Nebraske, zoradené podľa abecedy.
Wynot (Nebraska)

Wynot je obec v Cedar County, v štáte Nebraska, v USA. Počet obyvateľov je 191 (v roku 2000). Rozloha osady je 0,5 km² (0,2 mi²). Má 83 domácností a 52 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 388,1 ob./km². Rasovo sú všetci obyvatelia belosi.
V 28,9% domácností boli deti do 18 rokov, v 48,2% žili zosobášený manželia žijúci spolu, v 10.8% žili osamelé ženy. V 16,9% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek 40 rokov. Na 100 žien pripadá 103,2 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 101,4 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 27 750 $ (ročne), na rodinu 38 750 $. Muži 21 389 $, ženy 19 688 $. Priemerný zárobok na osobu 14 937 $. Žiadna rodina, a 3,4% obyvateľov žilo pod hranicou minima.
Rudolf Kremlička

Rudolf Kremlička (* 19. jún 1886, Kolín – † 3. jún 1932, Praha) bol významný český maliar. Patrí k veľkým osobnostiam českého moderného maliarstva a krajinomaľby 20. storočia.
Kremlička študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe. Na akadémii ho ovplyvnili diela maliarov Slavíčka a Schwaigera.
Navštívil Paríž, kde mal možnosť vidieť diela významných impresionistov (jeho vzorom bol Édouard Manet).
V roku 1924 vydal "Maliarske konfesie" v ktorých formou denníka vysvetľoval svoj prístup k modernému umeniu, aktom a krajinomaľbe.
Zomrel vo veku 46 rokov.