burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Željeznice Bosne i Hercegovine

Željeznice Bosne i Hercegovine sú zastrešujúcou organizáciou železničnej dopravy v Bosne a Hercegovine.
Železničnú dopravu obstarávajú v krajine dvaja dopravcovia: Željeznice Republike Srpske so sídlom v Doboj a Željeznice Federacije Bosne i Hercegovine so sídlom v Sarajeve. Celková dĺžka železničných sietí oboch dopravcov činí 1 031 km. Hlavnými zákazníkmi "ŽBH" sú priemyselné podniky, ako napríklad chemický závod v Tuzle, železiarne v Zenici a Tuzle a ďalšie. Medzi významné železničné trate patrí napríklad trať z Bosanského Šamacu do Sarajeva alebo úsek zo Zvornika na východe krajiny do Bihaća.
Zloženie vozového parku sa výrazne nelíši od iných nástupníckych štátov bývalej Juhoslávie. V roku 2007 bolo objednaných 9+5 moderných súprav typu Talgo 21. V roku 2010 boli dodané prvé dve súpravy, zvyšné by mali byť dodané do konca roka 2011. Od cestovného poriadku 2010/2011 mali byť nasadené na spoj Sarajevo - Belehrad, kvôli problémom so schvaľovaním k tomu však nedošlo.
Želivka

Želivka je rieka v okresoch Pelhřimov a Havlíčkův Brod v kraji Vysočina a v okresoch Benešov a Kutná Hora v Stredočeskom kraji. Je to ľavostranný a celkovo najväčší prítok rieky Sázavy. Rieka je známa svojou čistotou a kvalitou vody a je dôležitým zdrojom pitnej vody. Dĺžka toku je 103,9 km. Z tejto dĺžky pripadá 40 km na riečku Hejlovku. Povodie Želivky meria 1 188,4 km².
Priebeh toku.
Pramení ako Hejlovka juhovýchodne od osady Vlásenice-Drbohlavy, na Českomoravskej vrchovine, asi 10 km južne od Pelhřimova. Presnejšie sa prameň rieky nachádza pod Bukovým kopcom (702 m), v nadmorskej výške 677,3 m, na rozhraní katastrov obcí Mezná a Častrov. Riečka tečie najprv otvoreným údolím severným smerom. Západne od Pelhřimova neďaleko Vlásenice prijíma zľava Cerekvický potok, ktorý priteká od Novej Cerekve. Riečka vteká do lesnatej krajiny, jej tok sa obracia na severovýchod. Severne od Pelhřimova neďaleko Krasíkovic posilňuje jej tok sprava pritekajúca Bělá. Od hrádze Sedlickej nádrže (r. km 63) sa rieka už nazýva "Želivka". Ďalej rieka udržiava prevažne severozápadný smer. Pri Želive prijíma zľava svoj najväčší prítok rieku Trnavu. Po zhruba ďalších 10 km toku vzdúva jej vody v dĺžke 39,1 km významná vodárenská nádrž Švihov (ľudovo zvaná "Želivka"), ktorej hrádza bola vybudovaná na jej 4,29 riečnom kilometri počas rokov 19651975. Z tejto vodnej nádrže je diaľkovým privádzačom zásobená pitnou vodou Praha, ale aj ďalšie mestá v Stredočeskom kraji a v kraji Vysočina. Po ďalších štyroch kilometroch toku ústi Želivka zľava do Sázavy na jej 98,8 riečnom kilometri pri Soutici v nadmorskej výške 318,1 m.
Vodný režim.
Želivka patrí rovnako ako Sázava medzi toky vrchovinnej-nížinnej oblasti. V zimnom a jarnom období odtečie nad 60 % celoročného odtoku.
Priemerné mesačné prietoky Želivky v stanici Nesměřice v roku 2010:
Hlásne profily:
Vplyv vodných nádrží.
Vodný režim Želivky je výrazne ovplyvnený priehradnými nádržami v jej povodí, predovšetkým hospodárením na vodnom diele Želivka-Švihov. Priemerný dlhodobý prietok (Qa) pri ústi (bez vplyvu VD Švihov) činí 6,98 m³/s. Z tohto množstva sa v súčasnosti odvádza do vodovodnej siete priemerne 3,5 m³/s vody, ktorá chýba Sázave. Tento úbytok je zrejmý obzvlášť v letných mesiacoch.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 1993

Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 1993 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 1993. Konal sa v meste Ponce, v Portoriku v novembri 1993, za účasti 4 mužských a 5 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval prvýkrát. Na turnaji zvíťazili obe reprezentácie Kuby.
Bělá (prítok Hejlovky)

Bělá je pravostranný prítok Hejlovky (Želivky) v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. Dĺžka toku je 20,5 km. Plocha povodia meria 130,6 km².
Priebeh toku.
Pramení pod Bělským kopcom (708 m), neďaleko obce Bělá, južne od Pelhřimova. Jej tok smeruje prevažne severným smerom. Nad obcou Rynárec, ktorou preteká, vytvára hlboké zalesnené údolia. Pod Rynárcom je údolie otvorené a lúčinaté. Ďalej preteká mestom Pelhřimov. Do Hejlovky sa vlieva neďaleko Krasíkovic v nadmorskej výške 465 m.
Vodný režim.
Priemerný prietok ústia činí 0,87 m³/s.
Hlásne profily:
Cestné mosty.
Bělou na jej ceste preklenuje celkom 10 cestných mostov. Tu je ich zoznam:
Vodní nádrž Sedlice

Vodní nádrž Sedlice je priehradná nádrž na rieke Želivka, ktorá sa nachádza približne 7 km juhozápadne od Humpolca v kraji Vysočina. Bola vybudovaná počas rokov 1921-1927 pod sútokom riečky Hejlovky a Jankovského potoka, na riečnom kilometri 63,35, neďaleko obce Sedlice. Dĺžka hrádze v korune činí 118 m.
Vodný režim.
Priemerný dlhodobý ročný prietok (Qa) k profilu hrádze činí 2,58 m³/s. Storočná voda (Q100) tu dosahuje 151 m³/s.
Využitie.
Pôvodným účelom nádrže bola akumulácia vody pre výrobu elektrickej energie vo vodnej elektrárni (VE) Sedlice. Hlavný význam nádrže dnes spočíva v zachyteniu splavenín, ktoré by sa inak dostali do vodnej nádrže Želivka - Švihov, ktorá slúži k vodárenským účelom (zásobuje vodou Prahu). Nádrž sa tiež využíva pre rekreačné účely, máva však v lete zlú kvalitu vody.
Trnava (rieka v Česku)

Trnava nazývaná tiež "Trnávka" je najväčší prítok rieky Želivka, ktorý preteká východnou časťou okresu Tábor v Juhočeskom kraji a okresom Pelhřimov v kraji Vysočina. Dĺžka toku Trnavy činí 56,3 km. Plocha povodia rieky meria 340,3 km².
Priebeh toku.
Rieka pramení juhovýchodne od osady Blanička, pod vrchom Batkovy (721 m) v nadmorskej výške 672 m, asi 8 km južne od Mladej Vožice. Jej tok smeruje najprv k východu k obci Vodice ako "Vodický potok". Pod rybníkom "Valcha" sa otáča k severu a je nazývaná už Trnavou. Zľava posilňujú tok potoky Novomlýnský potok, Barborka a Vočadlo. Pod obcou Těchobuz sa obracia opäť na východ a tento smer si udržuje až k svojmu ústiu. Pri Hořepníku prijíma Trnava sprava svoj najväčší prítok Kejtovský potok, ktorý je dlhý 22,1 km. Asi 7 km pred ústím do Želivky vzdúva jej vody vodná nádrž Trnávka. Do Želivky sa Trnava vlieva na jej 52,0 riečnom kilometri, v obci Želiv, v nadmorskej výške 393,5 m.
Vodný režim.
Priemerný prietok Trnavy pri ústí je 2,06 m³/s.
Hlásne profily:
Využitie.
Vodáctvo.
Pri Hořepníku Trnava prijíma niekoľko potokov, ktoré posilňujú tok a umožňujú jeho zjazdnosť. Celková dĺžka zjazdného úseku je 20 km. Obťažnosť priemerne WW1. Šírka rieky sa pohybuje od 4 do 12 m.
Vodná nádrž.
Na riečnom kilometri 1,6 bola v rokoch 1977-1981 vybudovaná vodná nádrž Trnávka, slúžiaca k rekreácii a športovému rybolovu. Jej hlavný význam však spočíva v zachytení splavenín do VD Švihov (všeobecné známa ako "Želivka"). Pod priehradou je vybudovaná malá vodná elektráreň a slalomový kanál s vysokou náročnosťou.
Elias Vella

Elias Vella (* 28. február 1941, St. Paul’s Bay, Malta – † 10. október 2022) bol rímskokatolícky kňaz, minorita, exorcista, pedagóg, exercitátor a spisovateľ.
Vodní nádrž Trnávka

Vodní nádrž Trnávka (známa tiež ako vodní nádrž Želiv) je priehradná nádrž na rieke Trnave, ktorá sa nachádza medzi Želivom a Červenou Řečicou v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. Bola vybudovaná počas rokov 1977-1981. Hrádza vodného diela, ktorej dĺžka je 200 m, sa nachádza na 1,5 riečnom kilometri rieky Trnavy.
Vodný režim.
Priemerný dlhodobý ročný prietok k profilu hrádze je 2,06 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 128,0 m³/s.
Využitie.
Hlavným účelom tohto diela je rovnako ako pri ostatných vodných nádržiach v povodí Želivky zachytenie splavenín, ktoré by inak znečisťovali vodárenskú nádrž Želivka-Švihov. Ďalej je nádrž využívaná pre výrobu elektrickej energie a rekreačné účely.
Vodná elektráreň.
V roku 1997 bola v spojovacej chodbe združeného objektu vybudovaná malá vodná elektráreň s dvoma Bánkiho turbínami s inštalovaným výkone 165 kW.
Slalomová dráha.
Pod hrádzou tohto vodného diela sa nachádza slalomová dráha, ktorého dĺžka presahuje 500 m, a celkové prevýšenie činí 9 m. Táto dráha patrí medzi najťažšie v strednej Európe.
Vodní nádrž Švihov

Vodní nádrž Švihov (známa skôr pod názvom vodní nádrž Želivka) je vodárenská nádrž na rieke Želivka, ktorá slúži ako zdroj pitnej vody pre Stredočeskú oblasť, vrátane Prahy. Ide o najväčšiu vodárenskú nádrž v Česku a v strednej Európe.
Stavba.
Výstavba sa začala v roku 1965 a bola dokončená v roku 1975, skúšobné odbery vody však začali roku 1972. Priehrada je vybudovaná v riečnom kilometri 4,29, nad sútokom Želivky so Sázavou. Priama zemná hrádza dosahuje výšku 58 metrov, dĺžka koruny hrádze činí 860 m. Dve odberné veže a bezpečnostný šachtový preliv tvorí združený objekt. Od roku 2004 je pri nádrži v prevádzke malá vodná elektráreň s Francisovou turbínou s inštalovaným výkonom 450 kW.
Pred nádržou Švihov bola vybudovaná sústava menších vodných nádrží (Trnávka, Němčice, Sedlice), ktorých účelom je zachytiť splaveniny pred vodárenskou nádržou.
Vodný režim.
Priemerný dlhodobý ročný prietok v profile hrádze činí 6,93 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 316 m³/s.
Zatopené obce.
Vodnou nádržou bola zatopená napríklad dedina Švihov, staré Dolní Kralovice a prevažná časť bývalého mestečka Zahrádka (predtým Trhová Zahrádka). O výstavbe nádrže a tým o likvidácii mesta rozhodla vláda uznesením z 27. augusta 1969, likvidácia bola dokončená roku 1976. Počiatky osady Zahrádka siahajú do 12. storočia, v 14. storočí pri dedine bol významný brod cez Želivku. Roku 1562 ju Ferdinand I. povýšil na mesto a bola premenovaná na Trhovú Zahrádku. 21. februára 1850 mesto poničil požiar. Roku 1856 bola postavená cesta do Želivu, 1858 do Ledča nad Sázavou, 1862 do starých Dolných Kralovíc a 1879 do Humpolca. Roku 1860 bola v Trhovej Zahrádke zriadená pošta. Ešte pred prvou svetovou vojnou bola zavedená autobusová linka z Ledča nad Sázavou cez Záhradku do Humpolca. Roku 1920 sa mestečko vrátilo k názvu Zahrádka.
Podlučinského ulica

Podlučinského ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Pošeň. Je pomenovaná podľa Andreja Hvizdáka-Podlučinského, slovenského básnika a politika (1883 – 1948).
Popis.
Ulica je situovaná v smere juh-sever. Na južnom konci vyúsťuje do Gagarinovej ulice. Na východnej strane do nej vyúsťuje Martákovej ulica. Na západnej strane do nej vyúsťuje Peterská ulica. Na východnej strane do nej vyúsťuje Goláňova ulica. Na severnom konci ústi do Albrechtovej ulice.
Na ulici sa nachádzajú 3-poschodové panelové bytové domy z druhej polovice 60. rokov 20. storočia. Na začiatku ulice sa na západnej strane po vyústenie Peterskej ulice nachádzajú rodinné domy. Ulica je prejazdná po celej dĺžke.
Foreign Beggars

Foreign Beggars je britská hip-hopová/dubstepová skupina, ktorá vznikla v roku 2002. Jej členmi sú Orifice Vulgatron (MC), Metropolis (MC), DJ Nonames a Dag Nabbit (producent). Orifice Vulgatron a Metropolis sa spojili s drum and bassovým producentom Noisia do bočného projektu a superskupiny s názvom "I Am Legion". Svoj spoločný album s názvom "I Am Legion" vydali dňa 2. septembra 2013.
Vodní nádrž Němčice

Vodní nádrž Němčice je predstavná vodná nádrž v povodí rieky Želivka slúžiaca k zachyteniu splavenín prinášaných Sedlickým potokom, ktoré by sa inak dostali do Švihovskej nádrže a zhoršovali tak kvalitu jej vody. Táto nádrž sa nachádza západne od dediny Němčice v okrese Benešov.
Opis.
Stavba vodného diela na Sedlickom potoku prebiehala počas rokov 1975-1980. Hrádza vysoká 12,2 m, ktorej dĺžka v korune je 165 m, sa nachádza na jeho 7,5 riečnom kilometri, kde zhruba končí vzdutie Švihovskej nádrže. Šírka koruny hrádze je 8,5 m. Je po nej vedená cesta III. triedy spájajúca obce Keblov a Bernartice. Nádrž je využívaná k športovému rybolovu.
Zhruba 200 m od hrádze preklenuje údolie Sedlického potoka kamenný viadukt zrušenej železničné trate z Trhového Štěpánova do bývalých Dolných Kralovíc.
Priemerný dlhodobý ročný prietok (Qa) k profilu hrádze činí 0,45 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 48,2 m³/s.
Želinský meandr

Želinský meandr je prírodná pamiatka ev. č. 1534 východne od mesta Kadaň v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Dôvodom ochrany je ochrana význačného geomorfologického útvaru údolia Ohře a biotopu štátom chránených druhov rastlín a živočíchov.
Hermioné (mytológia)

Hermioné (iné názvy: Hermiona, Hermione; "Hermioné", ) je v gréckej mytológii dcéra spartského kráľa Menelaa a jeho manželky Heleny.
Hermiona mala deväť rokov, keď jej matku Helenu uniesol trójsky princ Paris do Tróje. Únos krásnej Heleny vyvolal potom trójsku vojnu, ktorej sa zúčastnil jej otec Menelaos a mnoho iných achájskych kráľov. Hermiona sa medzitým zasnúbila s Orestom, synom mykénskeho vládcu Agamemnóna.
Jej otec ju však počas trójskej vojny sľúbil Neoptolemovi, synovi hrdinu Achillea. Keď sa potom Neoptolemos z vojny vrátil, oženil sa s ňou. Toto manželstvo ale nebolo šťastné, Hermiona sa chcela dokonca aj obesiť. Podľa neskorších mýtov naväzujúcich na Homérove básne, Orestes Neoptolema zabil, s Hermionou sa oženil a odišiel s ňu do Mykén, kde sa stal kráľom.
Tekvicová ulica

Tekvicová bola ulica v bratislavskej mestskej časti Ružinov. Nachádzala sa na území dnešnej miestnej časti Pošeň.
Popis.
Tekvicová ulica existovala pred vybudovaním sídliska Pošeň ako súčasť miestnej časti Prievoz.
Ulica bola situovaná v smere juhozápad-severovýchod.
Na juhozápadnom konci ústila z východnej strany do vtedajšej Sukovej, dnes Jašíkovej ulice na mieste medzi dnešnou Ružinovskou ulicou a Exnárovou ulicou oproti dnešnému Biznis Centru Kerametal.
Ulica zanikla v 60-tych rokoch pri výstavbe sídliska Pošeň.
Pôvod názvu.
Bola pomenovaná podľa tekvice.
Stará Pošenská ulica

Stará Pošenská bola ulica v Ružinove, Bratislave.
Nachádzala sa na území dnešných miestnych častí Pošeň a Ostredky.
Popis.
Stará Pošenská ulica existovala pred vybudovaním sídliska Pošeň ako súčasť miestnej časti Prievoz.
Ulica bola situovaná v smere juh-sever.
Na južnom konci ústila do Obilnej ulice.
Vyústenie sa nachádzalo na mieste, kde Obilná ulica v súčasnosti už neexistuje, približne na mieste vyústenia dnešnej ulice Andreja Mráza do dnešnej Štefunkovej ulice.
Stará Pošenská ulica viedla na sever približne v osi dnešnej Štefunkovej ulice a zasahovala až na územie dnešnej miestnej časti Ostredky.
Na severnom konci slepo končila.
Ulica zanikla v 60-tych rokoch pri výstavbe sídliska Pošeň.
Pôvod názvu.
Bola pomenovaná podľa danej lokality, ktorej meno nesie aj dnešná miestna časť Pošeň.
Idea (rozlišovacia stránka)

Idea môže byť:
Majerníkova ulica (Ružinov)

Majerníkova bola ulica v bratislavskej mestskej časti Ružinov. Nachádzala sa na území dnešnej miestnej časti Pošeň.
Popis.
Majerníkova ulica existovala pred vybudovaním sídliska Pošeň ako súčasť miestnej časti Prievoz. Ulica bola situovaná v smere juh-sever.
Z väčšej časti sa nachádzala na území dnešného areálu Gymnázia Ladislava Novomeského. V južnej časti ju pretínala Peterská ulica. V severnej časti do nej z východnej strany ústila Vavrínová ulica.
Ulica zanikla v 60. rokoch pri výstavbe sídliska Pošeň a vybudovaní areálu dnešného Gymnázia Ladislava Novomeského.
Riin Tammová

Riin Tammová (* 12. august 1981, Tartu, Estónsko) je estónska genetička pracujúca na univerzite v Tartu a popularizátorka vedy v oblasti genetiky a molekulárnej biológie.
Jej rodičia sú lekári. V rokoch 1997 - 2001 absolvovala gymnázium. V rokoch 2001 až 2005 študovala molekulárnu diagnostiku na bakalárskom stupni, v rokoch 2005 - 2007 na magisterskom stupni. V roku 2007 získal titul PhD.
Publikuje v odborných časopisoch a prezentuje výskum pre širšiu verejnosť v novinách, rádiu a televízii. Je členkou správnej rady Estónskej spoločnosti pre ľudskú genetiku (Eesti Inimesegeneetika Ühing) a Estónskej asociácie gerontológie a geriatrie (Eesti Gerontoloogia ja Geriaatria Assotsiatsioon).
Ty Nikdy

Ty Nikdy (tiež známe ako Ty Nikdy Label, Ty Nikdy Records či TNKD) je české hudobné vydavateľstvo, ktoré založil v roku 2006 český raper Idea. Zameriava sa na hip-hopovú hudbu. Od svojho založenia v ňom pôsobilo už 14 členov (z toho 13 súčasných) z Česka s výnimkou slovenských rapperov Boy Wondera Neznámeho Interpréta. Na svojom konte má 23vydaných albumov/mixtapov a 2 spoločné albumy.
Diskografia.
Vydané albumy.
Nasledujúci zoznam je súpis všetkých albumov vydaných pod Ty Nikdy.
Junkie XL

Tom Holkenborg (* 8. december 1967, Lichtenvoorde, Holandsko), viac známy ako Junkie XL, je holandský multiinštrumentalista, producent a zvukový inžinier. Takisto v niektorých prípadoch používa meno JXL. Je známy hlavne vďaka svojmu big beatovému remixu skladby „A Little Less Conversation“ od Elvisa Presleyho.
Henrieta Farkašová

Henrieta Farkašová (* 3. máj 1986, Rožňava) je slovenská zjazdová lyžiarka. Je najúspešnejšou slovenskou paralympioničkou v histórii, je jedenásťnásobná víťazka Paralympijských hier a šestnásťnásobná víťazka Majstrovstiev sveta v para alpskom lyžovaní. Jej navádzačom je Michal Červeň.
Životopis.
Henrieta Farkašová sa narodila v máji 1986 v Rožňave, má troch bratov. Vyrastala v obci Lipovník. Na základnú školu chodila so zdravými deťmi, strednú školu absolvovala so zrakovo postihnutými deťmi. Nepochádzala z lyžiarskej rodiny ani kraja, k lyžovaniu sa dostala po prvý raz až vo veku 17 rokov. V tom čase sa ako študentka Spojenej školy internátnej v Levoči zúčastnila na lyžiarskom výcviku v Závade. Nie je nevidiaca, je vysoko krátkozraká, čo ju pri paralympijskom lyžovaní zaraďuje do kategórie B3. Farkašová vyštudovala sociálnu prácu na Trnavskej univerzite v Trnave.
Športová kariéra.
Farkašová sa kvalifikovala už na Zimné paralympijské hry v Turíne v roku 2006. Avšak oční lekári v Taliansku ju odmietli klasifikovať podľa kritérií, ktoré predtým splnila, preto nemohla štartovať v súťažiach.
Na Zimných paralympijských hrách 2010 vo Vancouveri už štartovala a s navádzačkou Šubrtovou získala vo Whistleri 3 zlaté medaily za disciplíny zrakovo postihnutých: obrovský slalom, superkombinácia a super obrovský slalom. Striebornú medailu pridala v zjazde. 
Štvrtú paralympijskú zlatú medailu získala na Zimných paralympijských hrách 2014 v Soči v zjazde zrakovo postihnutých, kde vyhrala s časom 1:31,55 min a s náskokom 2,73 sekundy. Taktiež tu získala bronzovú medailu v slalome a piate zlato v obrovskom slalome. 
Na svetovom šampionáte v talianskom Tarvisiu získala v januári 2017 Henrieta celkovo päť medailí; zlaté v disciplíne super-G, superkombinácia, obrovský slalom a slalom, striebornú si vybojovala v zjazde.
Na ZPH v Pchjongčchangu získala ďalšie zlato v zjazde zrakovo postihnutých, rovnako s navádzačkou Natáliou Šubrtovou, ďalšie triumfy pridala v disciplíne super-G, superkombinácia i obrovský slalom. 
V roku 2022 získala 2 zlaté medaile v Pekingu.
Ocenenia.
Po ZPH 2014 obdržala spoločne s Anastasiou Kuzminovou najvyššie štátne vyznamenanie, Rad Ľudovíta Štúra I. triedy za významné zásluhy o rozvoj slovenského paralympijského športu a za šírenie dobrého mena SR v zahraničí. Vo februári 2019 získala ocenenie Laureus World Sports Award pre športovú osobnosť roka so zdravotným znevýhodnením. V októbri 2019 sa stala najlepšou paralympioničkou sveta za rok 2019.
Osobný život.
Farkašová je slobodná, býva v Bratislave. Má troch mladších bratov.
Mejdán

Mejdán alebo mejdan môže byť:
Mejdán môže byť aj majdán
Mejdan môže byť aj osmanskoturecké slovo (v dnešnej turečtine: meydan) znamenajúce priestranstvo, námestie a pod., porovnaj v článku majdán
Nedeľa ortodoxie

Nedeľa ortodoxie alebo Nedeľa pravoslávia alebo Nedeľa o úcte svätých ikon je prvá nedeľa Veľkého pôstu v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. 
V túto nedeľu si cirkev pripomína obnovenie úcty ikon, ku ktorému prišlo na sneme v Konštantínopole za cisárovny Teodory v r. 843 na prvú pôstnu nedeľu. Slávi sa víťazstvo ortodoxie (pravej viery) nad ikonoklazmom a znovuzavedenie uctievania ikon.
V túto nedeľu je niekde zvykom po liturgii svätého Bazila Veľkého pridávať ešte osobitný obrad s čítaním vyznania viery, slávoslovia a anatém nad heretikmi.
Tropár nedele ortodoxie, hlas 2.:
Eberhard Schrader

Prof. Eberhard Schrader, Ph.D., Th.D. (* 7. január 1836, Braunschweig† 4. júl 1908, Berlín) bol nemecký orientalista, lingvista a protestantský teológ, významný svojim prínosom v asýriológii. Považuje sa za priekopníka tejto vednej disciplíny v Nemecku. 
Životopis.
Narodil sa 7. januára 1836 v Braunschweigu ako syn obchodníka Ludwiga Schradera a jeho manželky Dorothy. Po štúdiu na miestnom gymnáziu nastúpil na Univerzitu v Göttingene (18561859), kde sa venoval štúdiu protestantskej teológie a semitských jazykov, v ktorých bol jeho mentorom orientalista a lingvista Heinrich Ewald. Roku 1858 bol univerzitou ocenený za svoju rozpravu o etiópskych jazykoch.
V roku 1860 získal titul "philosophiae doctor" a po dizertácii na Univerzite v Zürichu, na ktorej pôsobil od roku 1862 ako "Privatdozent", sa stal aj "doktorom teológie" (1863). V roku 1865 sa zosobášil s Idou Giltnerovou.
Následne prednášal na univerzitách v Giessene (1869/1870), Jene (1872/1873) a v rokoch 1875/18761899 na Univerzite Fridricha Wilhelma v Berlíne, kde pôsobil ako profesor orientálnych jazykov. Od roku 1875 bol tiež členom Berlínskej akadémie vied. Zomrel 4. júla 1908 v Berlíne.
Vedecké pôsobenie.
Napriek svojmu pôvodnému zameraniu na biblickú exegézu, konkrétne Starého zákona, jeho hlavný vedecký prínos spočíval v asýriologických štúdiách. V roku 1872 publikoval prácu "Die Assyrisch-Babylonischen Keilinschrigten", ktorá sa stala dôležitým kľúčom pri skúmaní asýrskych a babylonských klinopisných pamiatok. V rozsiahlej, 680-stranovej publikácii "Keilinschriften und das Alte Testament" (1872) vykonal komparáciu hebrejského textu Starého zákona s klinopisnými pamiatkami Babylonie a Asýrie. Táto kniha bola v roku 1885 vydaná v anglickom preklade profesora hebrejčiny Owena Charlesa Whitehousa.
Práca "Die Höllenfahrt der Istar" (1874), podávajúca preklad starobabylonského mýtu o bohyni Ištar, sa taktiež stretla s pozitívnymi ohlasmi v odbornej obci. Od roku 1889 mal ako editor v kompetencii vydávanie odborného časopisu "Keilinschriftliche Bibliothek", v ktorom boli publikované štúdie asýrskeho a babylonského klinového písma, hlavne prepisy klinopisných textov. Časopis vychádzal aj po jeho smrti, až do roku 1915.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2002

Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2002 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2002. Konal sa v meste Santo Domingo, v Dominikánskej republike (hoci samotné hry sa konali v San Salvadore, v Salvádore) v dňoch od 26. novembra1. decembra 2002, za účasti 4 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikmi turnaja bolo družstvo mužov Guatemaly a družstvo žien Kostariky. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval iba druhýkrát. Na turnaji zvíťazili obe reprezentácie domácej Dominikánskej republiky.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hádzanársky turnaj Panamerických hier 2003, ktoré sa uskutočnili v Santo Domingo. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá mužov a 2 družstvá žien.
Chant Down Babylon

Chant Down Babylon je remixový album vydaný v roku 1999, ktorý obsahuje prevzaté verzie piesní skupiny Bob Marley &amp; The Wailers. Na albume sa podieľalo viacero hip-hopových a rockových umelcov.
Ako singel bola vydaná verzia „Turn Your Lights Down Low“ od Lauryn Hill. Hudobný videoklip režíroval Francis Lawrence a okrem Lauryn Hill v ňom vystupoval aj jej partner Rohan Marley – jeden zo synov Boba Marleyho.
Martin Matlák

Martin Matlák (* 23. jún 1986, Bratislava) je slovenský futbalista, ktorý nastupuje na pozícii brankára. V súčasnosti je u slovenského druholigového klubu ŠK SFM Senec.
Štikútka

Štikútka, (), ináč aj čkanie je označenie náhleho, spontánneho sťahovania bránice. Vyvoláva ho dráždenie bránicových nervov alebo niektorých mozgových centier. Pri štikútke sa do pľúc prudko naťahuje vzduch, pri jeho prechode do pľúc hrtanom nastáva rýchle uzatvorenie hrtanovej prieklopky (epiglottis), čo vytvára typický zvuk.
Modrí templári

Modrí templári alebo Spravodlivosť v krvi () je americký dramatický seriál zasadený do policajného prostredia. Seriál sa vysiela od 24. septembra 2010 na CBS.
Dej.
Dej sleduje rodinu Reaganovcov, ktorá sa celá angažuje v policajnom zbore New Yorku. Frank Reagan (Tom Selleck) je Police Commissioner, čiže má na starosti celý policajný zbor New Yorku. Danny (Donnie Wahlberg) je prvotriedny detektív, no často sa neriadi podľa predpisov. Erin (Bridget Moynahan) je asistentka okresného prokurátora Manhattanu. Henry (Len Cariou), Frankov otec, je bývalý Police Commissioner, teraz na dôchodku.
Stadnycia (Vinnycký rajón)

Stadnycia () je dedina ("село") na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 2681 obyvateľov.
Radio City Music Hall

Radio City Music Hall (skratka RCMH) je divadelná koncertná sála v Rockefellerovom Centre v New Yorku. Je známa aj pod prezývkou "Prehliadka národa" a je najväčším divadlom na svete. Interiér bol v roku 1978 vyhlásený za mestskú pamiatku.
Vznik.
Budovu dal postaviť "John D. Rockefeller" ako ústredný bod celého komplexu devätnástich budov, ktorý sa dnes nazýva Rockefellerovo centrum. Budovu a celé centrum postavili po krachu na burze v New Yorku v roku 1929, označovanom ako Čierny piatok, so zámerom natrvalo oživiť mesto, jeho architektúru a kultúru, prilákať turistov, investorov a významných ľudí.
Rockefeller sa spojil s mladou a perspektívnou spoločnosťou "Radio Corporation of America", ktorá vlastnila RKO štúdiá, produkovala populárne programy a prevádzkovala NBC rádio. K tejto silnej finančno-mediálnej dvojici sa pripojil aj divadelný impresário Samuel Roxy Rothafel, ktorý získal reputáciu použitím inovatívnej kombinácie estrád, filmu a výstredného štýlu dekorácií v snahe oživiť kiná po celej Amerike.
Realizácia výstavby divadla, aké nie je nikde inde na svete, trvala len dva roky.
27. decembra 1932 otvorilo divadlo brány pre verejnosť. V tom čase bolo divadlo Radio City Music Hall najväčším na svete s kapacitou pre takmer 6000 divákov (presne 5 933) a toto prvenstvo si udržalo dodnes. Interiér Radio City Music Hall bol v roku 1978 vyhlásený za mestskú pamiatku.
Dizajn.
Edward Durell Stone navrhol interiér divadla v štýle Art Deco v spolupráci s Donaldom Deskeym, ktorý navrhol jeho dekorácie, od nábytku a kobercov, cez konštrukciu balustrád a mnohých ďalších detailov, ktoré dopĺňajú vnútorné priestory divadla. Brilantnou kombináciou ušľachtilých materiálov (vrátane mramoru a zlatej fólie) a priemyselných materiálov (napr. bakelit, Permatex, hliník či korok) sa dosiahlo to, že interiér má dychberúcu atmosféru a trvale si udržuje svoj charakter v priebehu času.
Organ.
Ako jedno z mála divadiel má RCMH inštalovaný píšťalový organ v klasickom štýle s plným rozsahom. Je najväčším svojho druhu pre filmové divadlo a jeho dispozíciu tvorí 58 registrov s celkovým počtom 4 410 píšťal. Hracie štvormanuálové stoly sú dva, umiestnené po oboch stranách veľkého pódia a sú od seba plne nezávislé. Organ skonštruovala a v roku 1932 namontovala spoločnosť Rudolph Wurlitzer Company. V roku 1999 prešiel náročnou rekonštrukciou.
Jeho menšia verzia bola nainštalovaná v divadelných štúdiách, avšak po zmene štúdií na kancelárske priestory bol demontovaný a uskladnený.
Renomé.
Vďaka výnimočnému dizajnu, kapacite a prestíži sa divadlo veľmi rýchlo stalo vyhľadávaným miestom tvorby. Každý umelec či súbor si považuje za česť, ak dostane príležitosť vystúpiť v priestoroch RCMH. Od roku 1933 tu bolo premiérovo uvedených viac ako 700 filmov. Prakticky každá premiéra, či už filmová alebo iného predstavenia, je samostatnou spoločenskou udalosťou a lístky sú aj napriek obrovskej kapacite hľadiska spravidla vypredané.
Pravidelne uvádzaným programom je napríklad vianočná estrádna show Radio City Christmas Spectacular, ktorá mala premiéru 21. decembra 1933. 
Donedávna sa tu po tri dekády udeľovali aj ceny Grammy.
Klérofašistický štát

Klérofašistický štát môže byť:
Farská republika

Farská republika (v druhom význame aj farská republika) môže byť:
Alétes (syn Hippota)

Alétes alebo Alétés ("Alétes/iný prepis:Alétés") je v gréckej mytológii syn Hippota, potomok hrdinu Herakla, dobyvateľ a kráľ Korintu.
Podľa gréckych mýtov, hrdina Herakles zanechal potomkov na mnohých miestach starovekého Grécka. Niektorí dosiahli vo svojich rodných mestách vládu, iní museli pred legitimnými synmi vládcov utiecť a neskôr sa neúspešní uchádzači o trón, vyhnaní vládcovia, alebo ich potomkovia spojili s Dórmi, aby s ich pomocou získali stratené tróny. Podobne aj Heraklovec Alétes približne tridsať rokov po prvom útoku Dórov na mykénsky Peloponéz viedol ďalší ich útok na Korint a po neľútostnom boji ho dobyl.
Potomkovia Sizyfa, korintskí králi Dóridas a Hyanthidas boli zosadení a na trón zasadol Alétes,ktorý vládol 38 rokov a jeho panovnícky rod sa udržal na tróne päť generácií. Sídelné mesto korintských kráľov sa pôvodne volalo Efyra, od nástupu Aléta na trón ho však premenovali na Korint. 
Alétes sa počas svojej vlády pokúsil dobyť spolu s Dórmi aj Atiku a hrozilo, že Atény stihne podobný osud ako Peloponéz. Aténsky kráľ Kodros preto požiadal o radu delfskú veštiareň, ako sa tejto hrozbe vyhnúť. Keď sa od Pýtie dozvedel, že Aténčania odrazia útok Dórov len vtedy, ak zomrie, rozhodol sa dobrovoľne obetovať život. Prezlečený za drevorubača odišiel potom do lesa, kde vyprovokoval hádku s dórskou hliadkou a nechal sa ňou zabiť. Atika sa následne stala jednou z mála oblastí európskeho Grécka, ktorú si Dóri nepodmanili. Následníkom Aléta sa stal jeho syn Ixión.
Kordyšivka (Vinnycký rajón)

Kordyšivka () je dedina ("село") na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 363 obyvateľov.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2006

Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2006 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2006. Konal sa v meste Santo Domingo, v Dominikánskej republike (hoci samotné hry sa konali v kolumbijskej Cartagene) v dňoch od 17.23. júla 2006, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov Venezuely a Hondurasu a družstvo žien Salvádoru. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval tretíkrát. Zápasy sa hrali v aréne Pabellón de Balonmano Parque del Este. Na turnaji zvíťazili hádzanáry Dominikánskej republiky a hádzanársky Kuby.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hádzanársky turnaj Panamerických hier 2007, ktoré sa uskutočnili v Rio de Janeiro. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií a 2 družstvá postúpili na kvalifikáciu o Panamerické hry 2007.
Kvalifikácia.
Kvalifikačný turnaj žien.
Turnaj sa uskutočnil v Guatemala City, v Guatemale v dňoch od 27.29. apríla 2006, za účasti 4 stredoamerických družstiev žien. Na hádzanársky turnaj Stredoamerických a karibských hier v roku 2006 sa kvalifikovali 2 najlepšie družstvá.
Museion

Museion (iné prepisy: múseion, mouseion, zriedkavé varianty slova: musaion/músaion/mousaion, muséion/múséion/mouséion, muséon/múséon/mouséon doslova: chrám múz) môže byť v starovekom Grécku:
Museion môže byť aj:
Musaion môže byť aj skrátene Musaion - Národopisná expozice Národního muzea (v Česku)
Barbora Habsburská

Barbora Habsburská (* 30. apríl 1539, Viedeň, Rakúsko – † 19. september 1572, Ferrara, Taliansko) bola rodom rakúska arcivojvodkyňa a sobášom vojvodkyňa ferrarská a modenská.
Životopis.
Pôvod, mladosť.
Narodila sa ako jedenáste dieťa (ôsma dcéra z pätnástich potomkov) cisára Ferdinanda I. a Anny Jagelovskej, dcéry Vladislava II.
Vyrastala s rodičmi a súrodencami v Innsbrucku, kde jej výchova prebiehala v prísnom cirkevne charitatívnom duchu – od roku 1547 bola spolu so sestrami Magdalénou, Margarétou, Helenou a Janou vychovávaná a vzdelávaná v katolíckom kláštore v Innsbrucku. Súčasníci ju opisovali ako nepeknú, alebo nie príliš vzhľadnú.
Manželstvo.
Niekoľko plánov na Barbarin sobáš zlyhalo, preto ju vydali až ako 26 ročnú. Svadba sa konala 5. decembra roka 1565, jej manželom sa stal ovdovený ferrarský vojvoda Alfons II. d'Este, ktorého prvá manželka Lukrécia Medicejská zomrela štyri roky predtým (v apríli 1561). Predsvadobné rokovania boli dlhé, lebo pôvodne vojvoda prejavil záujem o sobáš s Barbarinou o osem rokov mladšou a atraktívnou sestrou Janou. Hoci išlo o dynastický sobáš (Habsburgovci jeho prostredníctvom dúfali oslabiť vplyv francúzskeho kráľovského rodu Valois na dom d'Este), prežila Barbara s vojvodom šťastné a harmonické manželstvo, ktoré však neprinieslo žiadne deti. Bývala často chorá, od roku 1566 trpela tuberkulózou.
Vojvodkyňa.
Získala si lásku a úctu svojich poddaných, lebo sa venovala charitatívnym činnostiam a náboženskému životu, podporovala jezuitský rád, predovšetkým však všetkých potrebných a chudobných. Keď v rokoch 15701571 postihlo vojvodstvo zemetrasenie, vzala si Barbara na starosť zaopatrenie dievčat, ktoré zostali bez rodičov a neskôr založila pre osirelé dievčatá sirotinec "Conservatorio delle orfane di s Barbara".
Duchovnými vodcami vojvodkyne boli jezuiti. Bola horlivou katolíčkou, to jej však nebránilo mať tesný a vrelý vzťah so svojou protestantskou svokrou Renátou Francúzskou.
Zomrela ako tridsaťtriročná na tuberkulózu vo Ferrare a tu ju aj pochovali. Jej manžel sa v januári roku 1579, sedem rokov po jej smrti, ešte raz oženil, a to s dcérou Barborinej staršej sestry Eleonóry, mantovskou princeznou Margarétou Gonzagovou; i toto jeho manželstvo, rovnako ako obe predošlé, bolo bezdetné.
Zdroj.
ň
Brigitte Hamannová

Brigitte Hamannová, Ph.D. (* 26. júl 1940, Essen, Nemecká ríša† 4. október 2016, Viedeň, Rakúsko) bola rakúska spisovateľka a historička. Zaoberala sa predovšetkým históriou habsbursko-lotrinskej dynastie v 19. a 20. storočí.
Životopis.
Narodila sa ako "Brigitte Deitert" v Essene. Vyštudovala germanistiku a históriu v Münsteri a vo Viedni. Po štúdiách pracovala ako novinárka v Essene. V roku 1965 sa vydala za historika a univerzitného profesora Günthera Hamanna (1924-1994), presťahovala sa do Viedne a prijala popri nemeckom aj rakúske občianstvo. Pracuje na Univerzite vo Viedni, kde v roku 1978 získala titul Ph.D. za prácu venovanú princovi Rudolfovi, ktorú tiež knižne publikovala.
Po úspechu jej prvej knihy nasledovali ďalšie, venované predovšetkým osobnostiam rakúskych a nemeckých dejín 19. a 20. storočia. Za svoju prácu bola mnohokrát ocenená a jej knihy boli preložené do niekoľkých jazykov.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2010

Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2010 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2010. Konal sa v meste Mayagüez, v Portoriku v dňoch od 25.30. júla 2010, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov Nikaraguy a Salvádoru. Pôvodne sa mali turnaji predstaviť aj reprezentácie Kuby. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval štvrtýkrát. Zápasy sa hrali v aréne El Mani Pavilion. Na turnaji zvíťazili obe reprezentácie Dominikánskej republiky.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hádzanársky turnaj Panamerických hier 2011, ktoré sa uskutočnili v Guadalajare. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá z oboch kategórií a ďalšie 2 družstvá postúpili na kvalifikáciu o Panamerické hry 2011.
Eleonóra Habsburská (1534 – 1594)

Eleonóra Habsburská (* 2. november 1534, Viedeň, Rakúsko – † 5. august 1594, Mantova, Taliansko) bola rodom arcivojvodkyňa rakúska, sobášom vojvodkyňa mantovská a z Montferratu.
Životopis.
Narodila sa ako ôsme dieťa cisára Ferdinanda I. a Anny Jagelovskej.
Krátko po jej narodení sa s Eleonórou počítalo ako s nevestou budúceho saského kurfirsta Jána Fridricha II. (15291595). Rozdiely v náboženstve však tento plánovaný sobáš znemožnili ešte v čase jej detstva. Eleonóra sa potom už vydávať nechcela. Na prianie svojho otca sa však roku 1561 vydala za mantovského vojvodu Viliama I. Gonzagu (* 1538 – † 1587). Zomrela v roku 1594 a bola pochovaná v Mantove.
Potomkovia.
Manželia mali tri deti:
Ixión (Korint)

Ixión alebo Íxión ("Ixión") je v gréckej mytológii syn a nástupca korintského kráľa Aléta.
Korinský kráľ Ixión bol následníkom Heraklovca Aléta, ktorý viedol útok Dórov na Korint a dobyl ho. Korintských kráľov, potomkov Sizyfa, Dórida a Hyanthida zosadil a zasadnutím na trón založil panovnícky rod, ktorý sa udržal na tróne niekoľko generácií. 
Podľa antického autora Hieronyma Ixión vládol 37 rokov a to od roku 1066 do roku 1029 pred Kr. Jeho následníkom sa stal syn Agelas I..
Fontána Puk lipy

Puk Lipy je fontána v Bratislave v mestskej časti Ružinov, ktorá sa nachádza v miestnej časti Pošeň pri križovatke ulíc Ivana Horvátha a Exnárova.
Popis.
Autori fontány sú akad. soch. Alexander Bilkovič a ing. arch. Iľja Skoček.
Odhalená bola v roku 1986.
Fontána bola inštalovaná do už existujúceho bazéna, v ktorom mali byť pôvodne pestované lekná.
Až neskôr bol bazén premenený na fontánu.
To vysvetľuje jeho rozľahlosť a prítomnosť schodíkov vedúcich do neho.
V strede je umiestnená kovová plastika puku lipy.
Okolo je rozmiestnených 5 vodometov, z ktorých strieka voda do výšky 6 metrov vytvárajúca okolo plastiky vodnú hmlovinu, ktorá dúhovo sfarbuje slnečné lúče.
The Corrs

The Corrs je írska hudobná skupina ktorá kombinuje pop rock s tradičnou írskou a keltskou hudbou. Skupinu tvoria súrodenci Corrovi, Andrea, Sharon, Caroline a Jim. Pochádzajú z Dundalku, grófstva Louth v Írsku.
Vydali päť štúdiových albumov a 25 singlov, pričom väčšina dosiahla až na vrcholy rebríčkov hitparád alebo predajnosti vo viacerých krajinách. "Talk on Corners", ich najúspešnejší album bol v predajnosti 34 krát platinový v rôznych krajinách, najmä v Austrálii a U.K., kde v roku 1998 bol celkovo najlepšie predávaným albumom. Druhým ich najúspešnejším albumom bol "Forgiven, Not Forgotten". Prvou skupinou, ktorá dosiahla podobný úspech boli The Beatles. "Forgiven, Not Forgotten" bol druhým najpredávanejším albumom v Austrálii v roku 1996, hneď za "Jagged Little Pill" od Alanis Morissettovej. Tretí štúdiový album "In Blue", sa stal jednotkou hneď v sedemnástich krajinách.
Súrodenci Corrovi sa zároveň aktívne zapájali do dobročinných a filantropických aktivít. Odohrali množstvo charitatívnych koncertov, napríklad "Prince's Trust" v roku 2004 či na "Live 8" spolu s Bonom v roku 2005. V rovnakom roku boli poctení Radom britského impéria (Order of the British Empire) za ich prínos v oblasti hudby a charity. Skupina je v súčasnosti neaktívna, Jim a Caroline sa venujú rodine, Andrea a Sharon pokračujú v sólovej kariére. Podľa Sharon nie je isté, či sa skupina ešte dá dohromady. V roku 2015 skupina vydala album "White Light", v súvislosti s ktorým plánuje v roku 2016 turné.
Členovia súboru.
Narodila sa 17. mája 1974 a je najmladšia zo sestier. V roku 1999 bola zvolená najkrajšou ženou v Írsku. 
Vydala dva sólové albumy (v roku 2007 "Ten Feet High" a v roku 2011 "Lifelines"). Má na konte niekoľko hereckých úloh vo filme (napr. vo filme Evita s Madonnou) a divadle. 
V roku 2009 sa vydala za Bretta Desmonda, syna miliardára Dermota Desmonda. V roku 2012 sa jej narodila dcéra Jean, v januári 2014 syn Brett.
Narodila sa 17. marca 1973 na Sviatok svätého Patrika. V skupine hrá najmä na bicie a bola vyhlásená za najsexi ženu v Írsku v roku 2005. V roku 2002 sa na Mallorke vydala za svojho dlhoročného priateľa, Franka Woodsa. Vo februári 2003 porodila syna Jakea Gerarda, v októbri 2004 dcéru Georginu a v decembri 2006 druhú dcéru Rihann.
Narodil sa 31.júla 1964 a je najstarší spomedzi súrodencov. Rovnako ako jeho sestry, na klavír začal hrať ako 4-ročný a na gitaru začal hrať ako 13-ročný. Pôsobí aj ako DJ, a spoluproducent albumov pre skupinu. Má syna Brandona s ex-snúbenicou Gayle Williamsovou, bývalou Miss Severné Írsko.
Narodila sa 24. marca 1970 a je najstaršia zo sestier. Na husle hrá od svojich šiestich rokov. Taktiež bola zvolená najkrajšou ženou Írska. Vydala dva sólové albumy, "Dream of You" v 2010 a "The Same Sun" v 2013.
V roku 2001 sa vydala za baristu Roberta Bonnara, s ktorým má dve deti, syna Cathala z marca v 2006 a dcéru Flori z júla 2007.
Agelas

Agelas ("Agelas") môže byť:
Nyons (obvod)

Nyons je obvod v departemente Drôme a regióne Rhône-Alpes vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 11 kantónov a 142 obcí.
Nyons (kantón)

Nyons je francúzsky kantón v obvode Nyons v departemente Drôme v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 18 obcí.
Nyons

Nyons môže byť:
Marsanne (kantón)

Marsanne je francúzsky kantón v obvode Nyons v departemente Drôme v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 15 obcí.
Marsanne

Marsanne môže byť:
Buis-les-Baronnies

Buis-les-Baronnies môže byť:
Dieulefit

Dieulefit môže byť:
Grignan

Grignan môže byť:
Pierrelatte

Pierrelatte môže byť:
Rémuzat

Rémuzat môže byť:
Saint-Paul-Trois-Châteaux

Saint-Paul-Trois-Châteaux môže byť:
Séderon

Séderon môže byť:
Sklárstvo

Sklárstvo je remeslo a výrobné odvetvie, ktoré sa zaoberá výrobou a spracovaním skla. Patrí medzi najstaršie remeslá. Objavenie sklárstva siaha až do doby bronzovej. Medzi prvé výrobky zo skla patrili koráliky.
Agelas (syn Ixióna)

Agelas ("Agelas") je v gréckej mytológii syn a nástupca korintského kráľa Ixióna.
Korinský kráľ Agelas bol následníkom Ixióna, syna Aléta, ktorý spolu s Dórmi, dobyl Korint, korintských kráľov, potomkov Sizyfa, Dórida a Hyanthida zosadil a zasadnutím na trón založil panovnícky rod, ktorý sa udržal na tróne niekoľko generácií. 
Antickí autori uvádzajú, že Agelas panoval 37 rokov, podľa Hieronyma od roku 1029 do roku 992 pred Kr. Jeho následníkom sa stal syn Prymnis.
Cena Petra Dubovského 2012

Cena Petra Dubovského 2012 bol 13. ročník ocenenia pre slovenského futbalistu do 21 rokov. 
Vyhlásenie sa uskutočnilo 4. februára 2013 v trnavskom Dome kultúry. Ocenenie pre mladých futbalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s Cenou Jána Popluhára, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší hráč Corgoň ligy, "Najlepší rozhodca", "Najlepší asistent rozhodcu" a "Cena fanúšikov". S počtom 27 bodov vyhral 21-ročný krídelný útočník Róbert Mak, pôsobiaci v nemeckom klube 1. FC Norimberg. Na druhom mieste skončil Norbert Gyömbér z klubu FK Dukla Banská Bystrica zo 6 bodmi.
Futsal na Juhoamerických hrách 2002

Futsal na Juhoamerických hrách 2002 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2002. Konal sa v Rio de Janeiro, v Brazílii od 6.11. augusta 2002, za účasti 6 mužských tímov. Futsalový turnaj pod správou FIFA sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát a nahradil predchádzajúce 2 turnaje v rokoch 1994 a 1998, na ktorých sa exhibične organizoval futsalový turnaj pod správou AMF. Zápasy sa hrali v "Miécimo da Silva Sports Gymnasium". Na turnaji zvíťazila Brazília, ktorá vyhrala všetky stretnutia.
Fontána Vodná ruža

Vodná ruža je fontána v Ružinove, Bratislave, ktorá sa nachádza v miestnej časti Pošeň.
Popis.
Fontána Vodná ruža sa nachádza na východnej strane ulice Viliama Figuša-Bystrého pri vyústení Ondrejovovej ulice.
Autori fontány sú akad. soch. Vladimír Farár a ing. arch. Ladislav Pinkalský.
Odhalená bola v roku 1972.
V strede štvorcového bazénu s travertínovým obkladom je umiestnená plastika z duralu, ktorá sa skladá zo sústavy ružíc umiestnených na vysokom pilieri. Voda dopadajúca na lopatky ružíc ich uvádza do pohybu. Preto sa fontána nazýva aj Lopatková alebo Kinetická.
Futsal na Juhoamerických hrách 2006

Futsal na Juhoamerických hrách 2006 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2006. Konal sa v Mar del Plata, v Argentíne od 13.19. novembra 2006, za účasti 10 mužských tímov. Futsalový turnaj pod správou FIFA sa na hrách organizoval druhýkrát. Zápasy sa hrali v arénach: Polideportivo Islas Malvinas a Parque Municipal de los Deportes Teodoro Bronzini. Na turnaji zvíťazila Brazília, ktorá vyhrala všetky stretnutia a obhájila titul spred 4 rokov.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na futsalový turnaj Panamerických hier 2007, ktoré sa uskutočnili v Rio de Janeiro. Kvalifikovali sa naň 4 najlepšie družstvá.
Futsal na Juhoamerických hrách 2010

Futsal na Juhoamerických hrách 2010 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Juhoamerických hier 2010. Konal sa v meste Medellín, v Kolumbii od 20.26. marca 2010, za účasti 7 mužských tímov. Futsalový turnaj pod správou FIFA sa na hrách organizoval tretíkrát. Zápasy sa hrali v aréne Gimnasio Tulio Ospina de Bello. Na turnaji zvíťazila Brazília, ktorá vyhrala všetky stretnutia a získala tak tretíkrát titul.
Prymnis

Prymnis alebo Proumnis ("Prymnis, Proumnis") je v gréckej mytológii syn a nástupca korintského kráľa Agela I..
Po panovníckom rode Sizyfovcov nastúpil na trón v Korinte Alétes z rodu Heraklovcov, ktorého potomkom bol Prymnis. Antickí autori uvádzajú, že Prymnis vládol 35 rokov, podľa Hieronyma od roku 992 do roku 957 pred Kr. Jeho následníkom sa stal syn Bakchis.
Aristomédes

Aristomédes alebo Aristomédés ("Aristomédes/iný prepis:Aristomédés") môže byť:
Štátny znak Austrálie

Štátny znak Austrálie (formálne známy ako Commonwealth Coat of Arms) je jeden zo symbolov Austrálie. Pôvodný znak bol Austrálii udelený kráľom Eduardom VII. 7. mája 1908, kým ten súčasný kráľom Jurajom V. 19. septembra 1912, hoci verzia z roku 1908 bola ešte nejakú dobu používaná, napr. na austrálskej šesťpencovej minci až do roku 1966.
Symbolika štátneho znaku.
V centre znaku je umiestnený štít, v ktorého poli sú umiestnené znaky šiestich austrálskych štátov, štít je ohraničený hermelínovou hranicou reprezentujúcou zväzok štátov:
V hornej polovici sú sprava doľava znaky štátov: Nový Južný Wales, Viktória a Queensland. V dolnej polovici sprava doľava: Južná Austrália, Západná Austrália a Tasmánia. Nad štítom je umiestnená zlatá sedemcípa Hviezda zväzu ("Commonwealth Star", resp. Hviezda federácie - "Star of Federation") nad modro-zlatým klenotom. Šesť cípov hviezdy reprezentuje šesť pôvodných austrálskych štátov, kým ten siedmy všetky austrálske teritóriá, prípadne budúce štáty.
Štítonosmi sú kengura červená napravo a vták emu hnedý naľavo, ako zvieracie symboly Austrálie. Svojmu postaveniu vďačia skutočnosti, že sa vyskytujú iba na austrálskom kontinente a pravdepodobne boli vybrané ako najznámejšie austrálske zvieratá dostatočne veľké na to, aby mohli byť zobrazené ako nosiči štítu. Často sa uvádza, že vybratiu vďačia aj za fakt, že nedokážu cúvať, čo má značiť napredovanie krajiny. V skutočnosti to dokážu, hoci tak činia len veľmi zriedka. 
V pozadí je veniec rastliny "Acacia pycnantha" (v Austrálii známa ako Golden Wattle), národnej rastliny Austrálie. V spodnej časti znaku je zvitok s nápisom "Australia".
Fontána Mária

Mária je fontána v Ružinove, Bratislave, ktorá sa nachádza v miestnej časti Pošeň.
Popis.
Fontána Mária sa nachádza na východnej strane Bachovej ulice severne od križovatky s Exnárovou ulicou.
Autor fontány je akad. arch. Pavel Mikšík.
Fontána sa pôvodne nachádzala v Medickej záhrade, kde bola odhalená bola v roku 1976.
Na súčasné miesto bola prevezená v roku 1985, kde nahradila pôvodnú fontánu Rodina od Jozefa Jankoviča.
Striekajúca voda znázorňuje rozviate vlasy.
Astyoché (dcéra Laomedonta)

Astyoché alebo Astyocha ("Astyoché") je v gréckej mytológii dcéra Laomedóna.
Keď Hérakles nedostal od trójskeho kráľa Laomedóna sľúbené kone, Tróju mu vyplienil a zabil všetkých jeho synov okrem Priama, následníka kráľovského trónu. Počas panovania Priama potom vypukla trójska vojna, ktorá sa skončila pádom Tróje a smrťou kráľovskej rodiny. (Priama zabil achájsky bojovník Neoptolemos). Podľa niektorých antických autorov sa Priamove sestry Astyoché, Médesikasté a Aithilla dostali do achájskeho zajatia. Keďže ich desilo, že svoj život prežijú ako otrokyne v Grécku, zapálili cestou v noci plavidlo vytiahnuté na breh a jej posádka sa potom na tom mieste usadila (buď v Itálii alebo v Trákii).
Bourg-de-Péage

Bourg-de-Péage môže byť: