burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
HC Dukla Jihlava

HC Dukla Jihlava je pôvodne armádny hokejový klub. V súčasnosti hrá klub v 1. českej hokejovej lige (druhá najvyššia česká hokejová súťaž).
História.
Klub vznikol roku 1956 presťahovaním druholigovej HC Dukly Olomouc do Jihlavy. Ako dvanásťnásobný majster najvyššej česko-slovenskej súťaže je historicky najúspešnejším českým hokejovým klubom. 
Základ tímu tvorili česko-slovenskí hokejisti, branci základnej vojenskej služby, v čom spočívala sila tímu. Svoju kariéru tu začalo mnoho mladých talentov. Po nežnej revolúcii došlo k postupnému úpadku tímu, keďže sa už väčšina hokejistov vyhýbala základnej vojenskej službe. Roku 2005 tím zostúpil do 1. českej národnej hokejovej ligy. 
Externé odkazy.
Oficiálne internetové stránky klubu
Kristijana Vălčevová

Kristijana Vălčevová (; * 12. marec 1959, Sofia) je bulharská zdravotná sestra. Patrila medzi šesť uväznených bulharských zdravotníkov v Líbyi, obvinených z úmyselného nakazenia viac ako 400 detí vírusom HIV v nemocnici al-Fatah v Bengázi.
Osobný život.
Vălčevová sa narodila do farmárskej rodiny v Sofii a v roku 1991 sa rozhodla usadiť v zahraničí. Vybrala si Líbyu kvôli slnečnému podnebiu a dobrým platom. Začala pracovať na oddelení hemodialízy v Benghází, asi kilometer od detskej nemocnice, v ktorej prepukla epidémia AIDS v roku 1998.
Súdne procesy v Líbyi.
HIV súdny proces v Líbyi začal po vypuknutí epidémie AIDS v detskej nemocnici v Benghází v roku 1998. Vălčevová a ostatní zdravotnícki pracovníci boli zatknutí v roku 1999 a obvinení z nakazenia 438 detí HIV infikovanou krvou v nemocnici. Obvinenia odmietli a zahraniční vedci dospeli k záveru, že epidémia AIDS bola pravedepodobne spôsobená zlými hygienickými podmienkami v nemocnici. Sestričky Snežana Dimitrovová, Nasia Nenovová, Vaľa Červeňašková, Valentína Siropulová a Kristiana Valčevová, a lekár Ašraf Džuma al-Hadžúdž, boli prvýkrát odsúdení na smrť v roku 2004. Najvyšší súd v Líbyi nariadil nový proces pre zdravotníckych pracovníkov po spŕške medzinárodnej kritiky a rozhorčenia nad rozsudkom. Druhý proces skončil s tým istým výsledkom v decembri 2006. Viacero sestričiek vypovedalo, že ich priznania boli vynútené násilím - že ich mučili a znásilňovali. Po tretíkrát boli zdravotnícki pracovníci odsúdení na smrť 11. júla 2007. V roku 2007 Najvyššia súdna rada v Líbyi zmenila ich rozsudok na doživotné väzenie.
Prepustenie.
Po 2755 dňoch strávených vo väzení Líbya súhlasila, že si sestričky môžu odpykať svoj doživotný trest v Bulharsku v záujme zachovania dobrých vzťahov s členskými štátmi Európskej únie. No krátko po prílete zdravotníkov domov im bulharský prezident Georgi Părvanov udelil milosť. Dohodu o oslobodení sestričiek sa podarilo dosiahnuť až po mnohých rokoch intenzívneho medzinárodného tlaku, hlavne zo strany Európskej únie. "Bez neho by sme dnes neboli slobodní," povedala Valčevová v rozhovore počas návštevy Európskeho parlamentu v roku 2007.
Publikácie.
V roku 2008 Kristiana Valčevová prezentovala v Bulharsku svoju knihu "Nepokorená", ktorú napísala v spolupráci s novinárkou Miroľubou Benatovou. Kniha vyšla pod rôznymi názvami vo francúžštine, nemčine a angličtine.
VIP Brother.
Kristiana momentálne (2009) patrí medzi 17 obyvateľov domu tretej série reality šou VIP Brother v Bulharsku. Každý z účastníkov bude súťažiť pre dobročinné účely.
Aurillac

Aurillac (okcitánsky "Orlhac") je mesto vo Francúzsku. Leží v regióne Auvergne-Rhône-Alpes a je hlavným mestom departementu Cantal. Má 33 865 obyvateľov (rok 2004), preteká ním riečka Jordanne.
Polohopis.
Aurillac má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
História.
Mesto Aurillac ("") vzniklo v 1. storočí počas galo-románskej epochy francúzskych dejín. Mesto však nedosiahlo väčší významu a preto je jeho ranostredoveká história neznáma až do roku 856, kedy sa tu narodil svätý Géraud. Ten tu okolo roku 885 založil benediktínske opátstvo z ktorého neskôr vzišiel prvý francúzsky pápež Silvester II. Mesto tak od konca 9. storočia začalo získavať na dôležitosti.
V 13. a 14. storočí bol Aurillac niekoľkokrát obliehaný anglickými vojskami. Až do 16. storočia bol sužovaný početnými občianskymi a náboženskými vojnami. Navyše začal pomaly klesať význam miestneho opátstva vzhľadom k postupnej novovekej sekularizácii európskej spoločnosti.
V roku 1790, pri vytváraní departementov, sa Aurillac definitívne stal hlavným mestom departementu Cantal. S pripojením k železničnej sieti v roku 1866 nastala nová fáza rýchleho rozvoja mesta. Od prvého sčítania ľudu v roku 1759, kedy Aurillac údajne obývalo 6 268 ľudí, sa počet jeho obyvateľov zvýšil na dnešných viac ako 30 000.
Aurillac je v súčasnosti významným obchodným centrom oblasti.
Ekonomika.
Mesto Aurillac má dlhú tradíciu výroby dáždnikov. Vyrobí sa tu približne jedna polovica celkovej francúzskej dáždnikovej produkcie, v roku 1999 to predstavovalo 250 tisíc kusov. Odvetvie v súčasnosti zamestnáva cca 100 ľudí.
Na konci 20. storočia prišlo k určitému poklesu výroby, a tak sa miestni výrobcovia v roku 1997 združili do ekonomickej záujmovej skupiny a vytvorili jednotnú obchodnú značku – "L'aurillac Parapluie".
Obyvateľstvo.
Aurillac má 28207 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Biomasa (biológia)

Biomasa je množstvo všetkej (nefosílnej) organickej hmoty na určitej ploche alebo v určitom objeme. Existujú rôzne varianty tejto definície, a to najmä takéto:
Energia biomasy má svoj prapôvod v slnečnom žiarení a fotosyntéze, preto ide o obnoviteľný zdroj energie. 
Celková hmotnosť biomasy je zvyčajne stanovená vážením, prípadne aj odhadom z objemu alebo dĺžky tela. U čerstvo ulovených organizmov je stanovená živá alebo čerstvá biomasa. Presnejšie je stanovenie biomasy suchej (sušiny) a sušiny bez popola. Energetická hodnota biomasy je stanovená buď spálením v kalorimetri, alebo na základe podielu proteínov, cukrov a tukov.
W (sopka)

W je názov podmorského vulkanického komplexu, nachádzajúceho sa juhozápadne od pobrežia ostrova Curtis Island. Komplex je tvorený dvojicou prevažne bazaltových sopiek, ktorých vrcholy sú ukončené menšími kalderami. Najvyšší bod komplexu sa nachádza približne 900 m pod hladinou mora.
Sopky boli objavené v roku 2004 počas spoločnej novozélandsko-americkej podmorskej expedície, zameranej na zmapovanie podmorských sopiek v okolí Kermadecovych ostrovov. V roku 2005 bola na južnejšie umiestnenom vulkanickom centre komplexu zaznamenaná zvýšená hydrotermálna aktivita.
Jiří Suchý (herec)

Jiří Suchý (* 1. október 1931, Plzeň) je český divadelník, herec, textár, spevák, básnik, spisovateľ, skladateľ, hudobník, grafik, výtvarník a zberateľ. Spoluzakladateľ Divadla Na zábradlí a Semaforu, brat Ondřeja Suchého.
Bibliografia.
Väčšina jeho kníh obsahuje prepisy piesňových textov a divadelných hier, menšiu časť tvoria poviedky a spomienkové knižky.
Zoznam piesňovej tvorby (výber).
(h:/) – doteraz nezistený autor hudby
Balog

Balog môže byť:
Balogh (priezvisko)

Balogh je priezvisko, rozšírené na Slovensku. Najčastejšie je v Tvrdošovciach (okres Nové Zámky), Nových Zámkoch a Komárne.
Pôvod.
Meno Balog patrí do širšej siete zemepisných názvov, ktoré sú charakteristické pre Slovensko, územie Poľska a východných Slovanov.
Okrem Čierneho Balogu je to staršie pomenovanie prítoku rieky Balog – prítoku Rimavy, podľa ktorej bola pomenovaná osada Balog, neskoršie rozčlenená na Vyšný Balog a Nižný Balog. Dnes má komplexné meno Veľký Blh. "Vlastivedný slovník obcí na Slovensku" ho charakterizuje ako staré sídlisko z mladšej doby bronzovej, hallštadskej a veľkomoravskej. To znamená, že sídlisko bolo obývané v 9. – 10. storočí. Maďarská administratíva roku 1906 zapisuje Ivanice pri Rimavskej Sobote ako "Balogivány", Padarovce ako "Balogpádár", Hrušovo ako "Balogrussó". Blhovce východne od Fiľakova majú starý záznam ako "Balogfalva".
Balog nad Ipľom má z 13. storočia záznam "Bolug", zo 14. storočia "Balogh", roku 1808 nazvaný "Ipoly-Balogh". Aj to je veľmi staré sídlisko z doby rímskej a veľkomoravskej.
Názov má predhistorický základ "belg"- : "bolg-", v nulovom stupni "blg-". Na Slovensku mal tento základ do 12. storočia podobu Blg. Maďari ho v 11. – 12. storočí prevzali v podobe "Bolog – Balog".
Známi nositelia.
Pozri v článku Balogh.
Bača

Bača môže byť:
Curtis Island

Curtis Island môže byť:
Curtis Island (Nový Zéland)

Curtis Island je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Kermadecove ostrovy. Jeho plocha je len niečo 0,6 km² a najvyšší bod je 47 m nad hladinou mora. Ostrov, spolu s neďalekým Cheeseman Islands, predstavuje vyzdvihnuté zvyšky podmorskej sopky. V horninovom zložení prevládajú andezitové pyroklastiká, ich vek sa odhaduje na pleistocén. Ostrov sa pomaly zdvíha nad hladinu mora, v rozmedzí rokov 1929 až 1964 bol zaznamenaný nárast o 7 m. V severovýchodnej časti ostrova sa nachádza aktívny fumarolový kráter.
Macauley Island

Macauley Island je menší ostrov vulkanického pôvodu ležiaci v južnej časti Tichého oceánu, asi v polovici cesty medzi novozélandským Severným ostrovom a súostrovím Tonga, patriaci do súostrovia Kermadecove ostrovy. Šírka ostrova je približne 3 km, najvyšší bod je 238 m nad hladinou mora. Na ostrove sa nachádza prírodná rezervácia.
Geologický vývoj.
Ostrov predstavuje okraj kaldery, ktorej centrum leží asi 8 km severozápadne od pobrežia. V horninovom zložení prevládajú ryolitové pemzy uložené na bazaltových lávových prúdoch. V predkalderovom štádiu vulkanizmu existovala v mieste dnešnej kaldery generácia dvoch štítových vulkánov, ktoré zanikli počas vzniku kaldery.
Kaldera sa sformovala počas jednej z najsilnejších erupcií v južnom Pacifiku približne pred 6 300 rokmi. Pozostatkom tejto erupcie je mohutné tufové súvrstvie s objemom vyvrhnutého vulkanického materiálu cez 5×104 km³, nazývané "Sandy Bay Tuff". V postkalderovom štádiu prevládali podmorské erupcie s centrom vzdialeným asi 2 km od severného pobrežia ostrova, ktoré vyprodukovali bazaltové škvary a lávové prúdy. V súčasnosti nie je v okolí ostrova pozorovaná žiadna vulkanická aktivita.
Giggenbach

Giggenbach je názov podmorského vulkánu, nachádzajúceho sa v južnej časti Pacifiku, severozápadne od ostrova Macauley Island. V stavbe vulkánu prevládajú bazalty a dacity a jeho vrchol, ležiaci len 65 m pod hladinou mora, je ukončený kráterom s priemerom 700 m. V kráteri sa nachádza aktívna hydrotermálna zóna.
Raoul Island

Raoul Island je najväčší a najsevernejšie položený ostrov zo súostrovia Kermadecove ostrovy. Nachádza sa asi 900 km juhozápadne od súostrovia Tonga a 1 km severovýchodne od pobrežia Severného ostrova Nového Zélandu. Plocha ostrova je 29,38 km², najvyšší bod je "Moumoukai" (516 m).
Ostrov je vulkanického pôvodu, predstavuje vrchol stratovulkánu, ktorého vrchol je deformovaný viacerými kalderami, ktoré sa sformovali v holocéne. Staršia kaldera má rozmery 2,5 × 3,5 km a nachádza sa v centrálnej časti ostrova. Mladšia kaldera má priemer cez 5 km, nachádza sa v (už neexistujúcej) západnej časti ostrova a vznikla približne pred 2 000 rokmi. V postkalderovom štádiu bolo zaznamenaných niekoľko menších erupcií s centrami v oboch kalderách.
Monowai

Monowai je podmorská sopka, nachádzajúca sa v južnej časti Tichého oceánu, približne v polovici vzdialenosti medzi Kermadecovými ostrovmi a súostrovím Tonga, na južnom okraji Tongskej priekopy. Sopka má základňu približne 1 500 m pod hladinou mora a pozostáva z masívnej, 8,5 × 11 km širokej kaldery a troskového kužeľa, dvíhajúceho sa do výšky približne 1 400 m. V 20. storočí bolo zaznamenaných viacero erupcií, prevažne hydrofonicky, no niektoré prejavy boli pozorované aj na hladine.
Kríž svätého Petra

Kríž svätého Petra (obrátený kríž) je kríž symbolizujúci svätého Petra a prenesene pápežský úrad používaný v katolicizme. Symbol vychádzajúci z legendy o Petrovej smrti - bol odsúdený k smrti ukrižovaním, ale pretože smrť, ktorá by bola rovnaká akou zomrel Kristus, považoval za nezaslúženú poctu, bol na vlastnú žiadosť ukrižovaný hlavou dole. 
Satanizmus.
V 20. storočí začali symbol používať satanisti, ktorí vidia v otočení hlavného symbolu kresťanstva symbol negácie kresťanstva. Toto nové použitie vynieslo krížu ďalšie pomenovanie: satanský kríž. S pôvodnou katolíckou symbolikou kríža svätého Petra ale satanistický symbol nemá žiadnu súvislosť.
Barys Astana

Barys CHK (-po kazašsky; rus. ХК Барыс (Астана) - CHK Barys (Astana)) je kazašský hokejový klub z hlavného mesta Astana. Momentálne hrá Kontinentálnu hokejovú ligu v divízii Černyšev.
Začiatky hokeja v Astane siahajú na koniec 50. rokov 20. storočia, ešte vo vtedajšom meste Celinograd. Mužstvo tvorili členovia miestnych telovýchovných organizácii a spolkov. Prvým významným krokom k vybudovaniu profesionálneho tímu bol úspech na Majstrovstvách Kazachstanu v januári 1959. V nasledujúcich rokoch obsadzoval tím vrcholné umiestnenia v kazašských národných a regionálnych súťažiach (roku 1962 6. miesto a v roku 1966 4. miesto). Avšak vzhľadom na to, že dlhý čas nebol riešený problém s výstavbou krytého štadiónu, klesol tím do úzadia. Niekoľkokrát sa pokúsil dostať do najvyššej hokejovej ligy vtedajšieho Sovietskeho zväzu, ale neúspešne.
Od roku 1999 začal tím fungovať pod oficiálnym názvom HK Barys Astana. Napokon sa tímu podarilo obsadiť 2. miesto v národnom šampionáte v sezóne 1999/2000 a následne svoj úspech obhájili v sezónach 2000/2001 a 2001/2002. Hráčov k novým úspechom motivovala aj výstavba nového krytého štadióna Sport Complex Kazakhstan v roku 2001. Až do roku 2007 hral tím v domácej lige, napokon postúpil do Kontinentálnej hokejovej ligy. Prvé víťazstvo klubu bolo 3. septembra 2008 v zápase s ruským klubom Neftechimik Nižnekamsk (výsledok zápasu 2:1) a prvé domáce víťazstvo nastalo 14. septembra 2008 s ruskýmtímom Salavat Julajev Ufa (konečný stav 3:2). Tím sa úspešne udržal v Kontinentálnej hokejovej lige a časť hráčov tvorí Kazašské národné hokejové mužstvo.
Hráči.
Okrem domácich hráčov z Kazachstanu tvorí základ tímu aj mnoho hráčov z iných krajín (Rusko, Slovensko, Česko, Kanada a USA).
Externé odkazy.
Oficiálna internetová stránka klubu (kazašsky/rusky)
Alexandr Gennadievič Koreškov

Alexandr Gennadievič Koreškov (rus. Александр Геннадьевич Корешков; * 28. október 1968, Öskemen) je kazašský reprezentant v ľadovom hokeji. Pôsobil v KHL v kazašskom klube Barys Astana.
Jeho mladší brat Jevgenij (* 1970) bol takisto hokejový útočník.
Prázdniny na Zemi

Prázdniny na Zemi je šiesty štúdiový album českej rockovej skupiny Olympic, ktorý v roku 1980 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon. Tento album patrí medzi českú rockovú klasiku. Je to prvá časť koncepčného projektu z trilógie albumov ("Prázdniny na Zemi", "Ulice" a "Laboratoř"), ktorú skupina produkovala s textárom Zdenkom Rytířom. Súčasťou albumu bolo koncertné turné, na ktorom boli využité aj projekcie diapozitívov v súlade s jeho námetom, textami a scenárom.
Skladby albumu.
Hudba Petr Janda,texty Zdeněk Rytíř.
Zaujímavosť.
Album má svoju anglickojazyčnú verziu. „Holidays On Earth“ (vyšlo v roku 1980). Na rovnakú hudbu boli anglicky otextované všetky piesne.
André Citroën

André-Gustave Citroën (* 5. február 1878, Paríž, Francúzsko – † 3. júl 1935, tamže) bol francúzsky podnikateľ, priekopník francúzskeho automobilového priemyslu. V roku 1919 založil automobilovú továreň, v ktorej sa dodnes vyrábajú automobily Citroën.
Životopis.
Bol piatym a posledným dieťaťom rodiny. Jeho otec Levie Citroen pochádzal z Holandska a bol obchodník s diamantami židovského pôvodu. Matka Mazra Kleinmanndo bola pôvodom z Varšavy (Poľsko). Z Amsterdamu do Paríža sa presťahovali v roku 1873. Po svojom príchode si rodina zmenila priezvisko pridaním prehlásky z Citroen na Citroën. Meno pochádza od Andrého pradeda, ktorý sa živil predajom citrónov a volal sa Limoenman (v holandskom jazyku citroen) Jeho otec spáchal samovraždu, keď mal André šesť rokov.
Vyštudoval vysokú technickú školu École Polytechnique v roku 1900. V roku 1909 založil továreň na výrobu moderných šípových ozubených kolies, ktoré si dal patentovať. Neskôr počas prvej svetovej vojny po dohode s francúzskou generalitou preorientoval továreň na výrobu delostreleckých granátov potrebných pre vojnu. Pred vojnou sa Citroen stretol v USA s výrobcom automobilov Henry Fordom s ktorým sympatizoval. V roku 1919 založil podľa vzoru Fordu, automobilku Citroën, ktorú preslávili inovácie Citroenu ako Celokovová karoséria, uloženie motora v silentblokoch, predný náhon, hydropneumatické odpruženie, natáčacie svetlomety ale napríklad aj prvé nárazové testy s modelom Citroën Rosalie(tzv. Crash testy) v roku 1932. V roku 1934 Citroen navrhol prelomový model Traction Avant (Predný náhon).
Automobilku preslávili výpravy ktoré demonštrovali výdrž automobilov ako Čierna výprava – kedy prvý automobil prešiel naprieč Afrikou, žltá výprava do Číny. Automobilka sa počas 30-rokoch stala štvrtou najväčšou automobilkou na svete. Najväčším konkurentom Andrého Citroena bol Louis Renault.
Zomrel v roku 1935 v Paríži na rakovinu žalúdka a je pochovaný na cintoríne v Montparnasse. V roku 1992 po ňom pomenovali verejný park v Paríži Parc André Citroën.
Ulice

Ulice je siedmy štúdiový album českej rockovej skupiny Olympic, ktorý v roku 1981 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon. Je druhým pokračovaním koncepčného projektu z trilógie albumov ("Prázdniny na Zemi", "Ulice" a "Laboratoř"), ktorú skupina produkovala s textárom Zdenkom Rytířom. Súčasťou albumu bolo koncertné turné, na ktorom boli využité aj projekcie diapozitívov, scénické stvárnenie tém skladieb v súlade s jeho námetom, textami a scenárom. 
V porovnaní s predošlou časťou "Prázdniny na Zemi", album "Ulice" je menej artrockový, nie je tak výrazne koncepčný, je v ňom silnejší dôraz na jednotlivé skladby, nájdeme na ňom niekoľko výrazných sólových hitov skupiny. Sú nimi napríklad piesne „Okno mé lásky“, či hit „Já“, ktoré patria dodnes k povinnému repertoáru koncertných vystúpení Olympiku.
Skladby albumu.
Hudba Petr Janda,texty Zdeněk Rytíř.
Laboratoř

Laboratoř je ôsmy štúdiový album českej rockovej skupiny Olympic, ktorý v roku 1984 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon. Je tretím, záverečným pokračovaním koncepčného projektu z trilógie albumov ("Prázdniny na Zemi", "Ulice" a "Laboratoř"), ktorú skupina produkovala s textárom Zdenkom Rytířom. 
Tento album to nemal po veľmi úspešných prvých dvoch častiach projektu ľahké. Zároveň v dobe svojho vzniku bol hudobný trh viac-menej nasýtený pompéznymi art rockovými koncepčnými projektami. Napriek tomu je "Laboratoř" dôstojným zavŕšením trilógie. Obsahuje niekoľko skladieb, ktoré mali hitový potenciál ako napríklad „Pohlazení skoro jako láska“, „Roboti už jdou“, „Hodná holka“, či „Neučte roboty“...
Skladby albumu.
Hudba Petr Janda,texty Zdeněk Rytíř.
György Herdics

Dr. h. c. doc. JUDr. PhDr. PaedDr. ThLic. György Herdics, PhD. MBA alebo György Pál Pápay, rodený Juraj Herdics, (* 28. november 1966, Komárno) je slovenský rímskokatolícky kňaz maďarskej národnosti, titulárny opát, čestný kanonik, dekan, šéfredaktor maďarského katolíckeho týždenníka "Remény", docent, vysokoškolský pedagóg, mimoriadny profesor, univerzitný profesor Vysokej školy zdravotníctva a sociálnej práce, Bratislava (2022). Od roku 2022 prednáša na National-Louis University v Poľsku. Od roku 2022 je vydavateľom najstaršieho maďarského regionálneho týždenníka na Slovensku: "Csallóköz" ("Žitný ostrov"), od roku 2023 je vydavateľom portálu szabadujsag.sk.
Štúdiá.
Základnú školu vychodil v Komárne. V rokoch 19831987 navštevoval Gymnázium s vyučovacím jazykom maďarským v Komárne, následne v rokoch 19871991 študoval na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Postgraduálne štúdia absolvoval v Budapešti a v Ružomberku. V Budapešti v roku 2002 na univerzite Pázmány Péter Katolikus Egyetem získal licenciát teológie (ThLic.). V roku 2003 na Katolíckej univerzite v Ružomberku získal titul PaedDr. V roku 2011 mu bola udelená hodnosť Dr. h. c. Tiež v roku 2011 získal titul PhDr. Na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce v Bratislave získal vedeckú hodnosť PhD. v roku 2012. V roku 2014 habilitoval na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce v Bratislave (docent). V roku 2015 získal neakademický titul MBA. Od roku 2015 je mimoriadnym profesorom. Od roku 2022 je univerzitným profesorom na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce v Bratislave. Od roku 2022 je pedagógom na National-Louis University v Poľsku.
Spisovateľská a vydavateľská činnosť.
Od roku 2001 je šéfredaktorom maďarského katolíckeho týždenníka "Remény". Je redaktorom časopisu "Magyar Sion" a spolušéfradaktorom časopisu "Família". V rokoch 1996 až 2002 vydával katolícky kalendár s názvom "Magyar Vasárnap Kalendárium". V Trnavskej arcidiecéze je členom Rady pre masovokomunikačné prostriedky. Od roku 2015 je šéfredaktorom časopisu "Via socialis".
Entomologischer Verein zu Stettin

Entomologischer Verein zu Stettin (doslova "Entomologický spolok v Štetíne/Štetínsky entomologický spolok") bol jednou z popredných entomologických spoločností 19. storočia. Väčšina významných nemeckých entomológov bola členmi tejto spoločnosti, rovnako ako mnohí entomológovia z Anglicka, Švédska, Talianska, Francúzska a Španielska. Táto spoločnosť mala v svojom vlastníctve veľmi veľké zbierky hmyzu a významnú a rozsiahlu odbornú knižnicu. 
Entomologischer Verein zu Stettin bol treťou entomologickou spoločnosťou na svete, ktorú založili nemeckí entomológovia (po anglickej a francúzskej spoločnosti). Aj keď je dnes Štetín na území Poľska, ale v čase vzniku spoločnosti patril do územia Pruska. Súčasťou Poľska sa Štetín stal až v roku 1945 po 2. svetovej vojne. Spoločnosť bola podľa niektorých údajov založená v roku 1837, ale spomína sa aj rok 1839, ako rok jej vzniku. Spoločnosť vydávala časopis: "Stettiner Entomologische Zeitung". 
Prvým prezidentom tejto spoločnosti bol lekár Wilhelm Ludwig Ewald Schmidt (1804 - 1843). Po jeho predčasnej smrti vo veku 39 rokov bol jeho pokračovateľom vo funkcii Carl August Dohrn (1806 - 1892), ktorý sa stal predsedom na schôdzi spoločnosti dňa 5. novembra v roku 1843. Dohrn pôsobil od založenia spoločnosti ako jej tajomník v predchádzajúcich štyroch rokoch. Pokračoval potom v svojej funkcii predsedu cca ešte 40 rokov. Po jeho smrti sa stal ďalším predsedom tejto spoločnosti jeho syn Heinrich Dohrn. Podľa Dohrna sen. - prezidenta spoločnosti - sa táto spoločnosť stala rovnako dôležitá ako napr. entomologické spoločnosti v Londýne a Paríži. 
Každý entomológ tejto spoločnosti, ktorý chcel študovať entomologickú problematiku na úrovni svojej doby a držať "krok s vývojom", musel byť schopný prečítať základný text aspoň po anglicky, francúzsky, nemecky, taliansky a v niektorých prípadoch aj švédsky, latinsky a prípadne i grécky.
Členmi tejto prestížnej spoločnosti boli mnohí významní entomológovia z celého sveta. Časopis spoločnosti bol nazvaný, ako sme už spomínali: "Stettiner Entomologische Zeitung" (skrátene Stett. Ent. Zeit.).
Francúzsky štát

Francúzsky štát (fr. "État français"), neoficiálne ale často aj Vichystické Francúzsko, vichystický režim alebo vichystická vláda, bolo Francúzsko v období druhej svetovej vojny od roku 1940 do roku 1944. Týmto pojmom sa označuje vláda maršala Pétaina spolupracujúca s Nemeckom i územie, ktoré táto vláda fakticky ovládala. 
Vtedajšia vláda Francúzska sídlila v kúpeľnom meste Vichy v strednom Francúzsku a na jej čele stál maršal Philippe Pétain, ktorý 22. júna 1940 podpísal kapituláciu. Touto udalosťou je datovaný začiatok Vichystického režimu, ktorý sa rozpadol po vylodení v Normandii a v južnom Francúzsku v júni 1944. Formálne vláda vo Vichy vládla celému Francúzsku, fakticky však spravovala len územie zahŕňajúce južnú časť Francúzska (a niektoré kolónie), ktoré bolo formálne slobodné a neokupované nacistickou Treťou ríšou.
Zvoňte, zvonky

Zvoňte, zvonky je debutový štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Prúdy z roku 1969. Je všeobecne považovaný za jeden zo základných albumov modernej slovenskej populárnej hudby.
Zatiaľ čo názov albumu je "Zvoňte, zvonky", názov titulnej skladby je pozmenený do podoby „Zvonky, zvoňte“. Album vyšiel v mono verzii a je zostavený z rozhlasových nahrávok realizovaných prevažne počas roka 1968.
Zoznam skladieb.
Bonusové skladby reedície z roku 1999:
Autorstvo.
Hudba:
Texty:
Résistance

Résistance () boli viaceré francúzske hnutia odporu proti nemeckej okupácii a kolaboračnej francúzskej vláde počas druhej svetovej vojny od 22. júna 1940 až do oslobodenia v roku 1944.
Vo Francúzsku bolo hnutie odporu podriadené výboru Slobodného Francúzska v Londýne, ktoré viedol generál Charles de Gaulle a ktorý pôsobil ako francúzska exilová vláda. Členovia tohto hnutia organizovali pomoc vojnový zajatcom, propagandu, sabotáže, diverzie a ozbrojené akcie za podpory spojeneckých štátov. Podobnú činnosť viedlo aj komunistické partizánske hnutie.
Hnutie odporu sa začalo organizovať prakticky ihneď potom ako maršal Philippe Pétain v roku 1940 uzavrel s nacistickým Nemeckom prímerie.
Akcie hnutia odporu.
V roku 1940 začali v Paríži prvé študentské demonštrácie proti nemeckej okupácii a vláde vo Vichy, ktorá bola ustavená ako orgán spolupráce s nemeckou vládou a v čele ktorej stál maršal Philippe Pétain.
V roku 1942 gaullisti z Londýna a členovia hnutia odporu koordinovali svoje akcie proti rastúcim nemeckým a vládnym represiám. Posilnenie organizácie nastalo po zjednotení politických síl hnutia odporu: delegát de Gaulla Jean Moulin, schopný organizátor, sa stal predsedom rady hnutia odporu, ktorého súčasťou boli aktívne politické sily: komunisti, socialisti, radikáli, kresťanskí demokrati. Až v roku 1944 vznikli Francúzske vnútorné sily. V poslednom roku okupácie prišlo k značnému nárastu bojových akcií, sabotáži a diverzie.
Jean Moulin

Jean Moulin (* 20. jún 1899, Béziers, Francúzsko - † 8. júl 1943, neďaleko Metz) bol francúzsky odbojár. Viedol "Národnú radu odboja" ("Conseil National de la Résistance") a je považovaný za jedného z hlavných francúzskych odbojárov druhej svetovej vojny. Je pochovaný v parížskom Panteóne po boku ďalších osobností Francúzska.
Sabotáž

Sabotáž alebo sabotovanie (čiastočné synonymum je "záškodníctvo, diverzia") je (spravidla utajené a často násilné) úmyselné a plánované narušenie funkčnosti či výkonnosti (dôležitého) civilného alebo vojenského zariadenia alebo výstroje (najmä v čase vojny) prostredníctvom jeho poškodenia alebo zničenia. V širšom zmysle je to úmyselné a plánované narušenie funkčnosti, výkonnosti či úspechu politického, ekonomického či vojenského zariadenia, podniku, projektu či akcie prostredníctvom pasívneho odporu, narušenia chodu práce alebo poškodenia či zničenia. Ľudia vykonávajúci sabotáže bývajú označovaní slovom sabotéri.
Technika sabotáže sa používa najmä v dobe prudkých spoločenských konfliktov typu vojen, povstaní, odboja proti okupačnej moci a pod. Často túto činnosť využívajú partizáni, tajné odbojové organizácie, námorní piráti, teroristi, špeciálne vycvičené diverzné vojenské skupiny, a pod.
Správne vykonaná sabotáž môže viesť aj k úplnému zničeniu, respektíve k totálnej deštrukcii príslušného technického diela či predmetu.
Vzhľadom na povahu tejto činnosti býva takmer vždy veľmi dôsledne utajovaná a zvyčajne podlieha prísnej konšpirácii. Prichyteným sabotérom vždy hrozili i hrozia prísne tresty vrátane trestov najvyšších (doživotné väzenie, trest smrti).
Posudzovanie sabotáže a sabotérov.
Sabotáž a sabotéri sa dajú (subjektívne) hodnotiť rôzne – v dobách vojny môžu byť diverzanti a partizáni vnímaní ako hrdinovia, naopak sabotáž uskutočnená v mene vlastných cieľov (politické, v obchode, v športe) je všeobecne hodnotená ako nemorálna (nešportová) a vedľa morálneho odsúdenia hrozia i vysoké tresty.
Tekken

Tekken je séria bojových videohier od spoločnosti Namco. Tituly série boli vydané pre niekoľko platforiem: PlayStation, PlayStation 2, Game Boy Advance a PlayStation Portable(PSP). Bolo ohlásené pokračovanie série pre hernú konzolu PlayStation 3.
Popis série.
Tekken vyšiel ako platformová záležitosť pre konzole Sony ako protiváha k sérii Virtua Fighter od firmy Sega. Predstavuje komerčne veľmi úspešný projekt 3D bojových hier s množstvom postáv, každá s inými vlastnosťami. Hráč má na výber niekoľko herných módov (napr. hra proti počítaču, hra proti živému hráčovi, bonusové medzihry alebo výpravný mód s dejovou líniou). Okrem veľa nastavení vlastností herného prostredia (počet kôl, čas na kolo atď.) ide zvoliť tiež rôzne obťažnosti protivníkov.
Gameplay.
Postavy.
Techniky boja herných postáv pomerne verne kopírujú reálne bojové štýly (napr. Hwoarang a jeho Teakwondo alebo Edie Gordo a Capoeira), dokonca je možné spozorovať podobnosť medzi reálnymi a hernými postavami:
Každá s postáv má svoj vlastný príbeh, ktorý sa s každým dielom berie dopredu. Niektoré postavy miznú (Angel – Tekken 2), aby sa objavili v nasledujúcom dieli (Wang Jinrei – Tekken 2 a Tekken 5) alebo získali svojich nástupcov (Roger a Roger Jr.)
Maurice Greene

Maurice Greene môže byť:
Deklarácia nezávislosti Spojených štátov

Deklarácia nezávislosti Spojených štátov alebo Vyhlásenie nezávislosti Spojených štátov () je bežný názov dokumentu, deklarácie nezávislosti, ktorým dnešné Spojené štáty vyhlásili nezávislosť od Británie. Je základným politickým programovým dokumentom a bola podpísaná 4. júla 1776 počas Americkej vojny o nezávislosť (1775-1783) na druhom kontinentálnom kongrese v meste Philadelphia. Jej autormi sú Thomas Jefferson, John Adams a Benjamin Franklin. 
Podpisovatelia.
Deklaráciu nezávislosti podpísalo 56 vysoko postavených osobností z 13 pôvodných amerických štátov:
Nordsee

Nordsee je nemecký reťazec reštaurácií rýchleho občerstvenia prevádzkovaný firmou Nordsee Fisch-Spezialitäten GmbH, ktorý sa špecializuje na predaj jedla morského pôvodu. Založený bol v roku 1964, jeho rybolov však siaha až do roku 1896. Má prevádzky v Nemecku, Rakúsku, Česku, Slovensku, Rumunsku a Švajčiarsku. Sídlo má v meste Bremerhaven. Prvá prevádzka na Slovensku bola otvorená v roku 2009 v bratislavskom nákupnom centre Avion Shopping Park.
NHL Entry Draft 2003

NHL Entry Draft 2003 bol 41. vstupný draft NHL. Uskutočnil sa 21. júna 2003 v Gaylord Entertainment Center v Nashville v Tennessee. Prvou voľbou draftu bol brankár Marc-André Fleury, čím sa stal tretím brankárom po Michelovi Plasseovi a Rickovi DiPietrovi v histórií na pozícií draftovej jednotky.
Podľa mnohých je tento draftový ročník považovaný za jeden z najkvalitnejších. Každý hráč vybraný v prvom kole odohral zápas v NHL.
Deklarácia nezávislosti

Deklarácia nezávislosti alebo vyhlásenie nezávislosti je akt a/alebo dokument, ktorým obyvateľstvo istého územia (napr. kolónie) závislého od nejakého štátu oznámi, že sa samé považuje za nezávislé od spomínaného štátu. 
Dôsledkom takejto deklarácie môže byť okamžitá (faktická) nezávislosť, vojna o nazávislosť, neskoršia nezávislosť (často po vojne o nezávislosť alebo rokovaniach) alebo aj žiaden dôsledok (napríklad v dôsledku nedostatočnej podpory deklarácie u väčšiny obyvateľstva).
Najznámejšia deklarácia nezávislosti (ako dokument) je Deklarácia nezávislosti Spojených štátov. Slovenská deklarácia nezávislosti sa nazýva Deklarácia Slovenskej národnej rady o zvrchovanosti Slovenskej republiky.
Hazrat Bábádžán

Hazrat Bábádžán (* medzi 1790-1806, Balúčistan, Pakistan† 18. september 1931, Puné, India) bola sufistická svätica, považovaná svojimi nasledovníkmi za "sadgurua" alebo kutuba.
Život.
Hazrat Bábádžán, ktorej pôvodné meno bolo "Gul-ruch" - "Podobná ruži", sa narodila v moslimskej paštúnskej kniežacej rodine v Balúčistane (dnes Pakistan). Presný dátum jej narodenia nie je známy, udáva sa rozpätie rokov 1790-1806. Bola mimoriadne vzdelaná, ovládala spamäti celý Korán a v ranom veku sa stala háfizom.
Ako 18-ročná utiekla pred uzavretím dohodnutého manželstva a vydala sa hľadať Boha. Odišla na severovýchod, najprv do Péšaváru, potom do Rávalpindí, skrývajúc sa pod burkou. Podľa indického autora Bháú Kalčurího žila rok a pol v hornatej oblasti dnešného Pakistanu pod vedením hinduistického sadgurua, potom odišla do Pandžábu. V Multáne ako 37-ročná prijala od kutuba menom Maulá Šáh "Božské Poznanie" ("Džívanmukta").
Medzi jej žiakmi boli moslimovia, hinduisti aj zoroastristi.
Kutb (sufizmus)

Kutb alebo kutub (iný prepis "qut(u)b, quṭ(u)b"; v arabčine قطب}) je moslimský sufistický termín na označenie najvyššej formy učiteľa. Doslovný význam slova v arabčine je "stred, os". Kutb je "šejk", ktorý udeľuje duchovnú náuku. Iné termíny sú "pir" a "sarkar".
Kutub

Kutub alebo kutb (zriedkavo koteb, kotb; iné prepisy: qutub, qutb, qoteb, qotb resp. quṭub, quṭub, qoṭeb, qoṭb; doslova arab. "os, stred"):
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1995

Majstrovstvá sveta Skupina A.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1995 sa konali vo Švédsku (v Štokholme a Gävle). Zápasy prebiehali od 25. apríla do 6. mája 1995. Zvíťazilo Fínske národné hokejové mužstvo, keď vo finálovom zápase porazili reprezentáciu Švédska rozdielom 1:4.
Majstrovstvá sveta skupina C2.
Skupina B.
 
O 9.-10. miesto.
Tímy na 2.-5. mieste vytvoria MS skupiny D. Južná Afrika sa budúceho šampionátu nezúčastní, Izrael, Grécko a Tureckom budú hrať európsku kvalifikáciu o skupinu D, Nový Zéland spoločne s Austráliou oceánsku.
Archimedova skrutka

Archimedova skrutka je mechanické zariadenie, tzv. nekonečná skrutka, ktorú opísal starogrécky matematik, fyzik, astronóm a filozof Archimedes zo Syrakúz.
Dejiny.
Ešte počas pobytu v Egypte videl Archimedes chudobných roľníkov pri zavlažovaní polí. Títo na premiestňovanie vody z nižšej hladiny na vyššiu používali tzv. nekonečnú skrutku. Pravdepodobne ju vynašli staroegyptskí technici, ale ako prvý ju opísal Archimedes. A podľa neho dostala aj meno „Archimedova skrutka“. 
Stredovekí stolári a tesári používali na zmontovanie nábytku a drevených konštrukcií budov drevené kolíky alebo kovové kliny. Až v 16. storočí sa začali vyrábať klince so závitom, ktoré lepšie držali. To už bol iba krôčik k vzniku skrutky. Skrutky sa začali všeobecne používať na upevňovanie až na konci 18. storočia, keď prišli na metódu, ako ich lacno vyrábať.
Princíp fungovania.
Bola to obrovská špirála uzatvorená v drevenom valci. Pri otáčaní posúvala skrutka vodu pozdĺž svojho závitu, pričom sama vpred nepostupovala. Tento dômyselný mechanizmus sa v niektorých krajinách používa doteraz. Dlho však nikomu nenapadlo skrutku využiť nielen na čerpanie vody, ale aj na upevňovanie.
Diskografia Martiky

Toto je diskografia speváčky Martiky a skupiny Oppera, v ktorej spieva.
Bioelektrovízia

Bioelektrovízia je debutový štúdiový album slovenskej skupiny Banket, ktorý v roku 1986 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Žánrovo ide o veľmi pestrú zmes hudby, vzhľadom na silné obsadenie hráčov na klávesové nástroje dominuje elektronická hudba, no na albume môžeme nájsť aj niekoľko popovo-šansónových kompozícií, ako sú napríklad piesne „Tlaková níž“, „Nezavadzaj“, či „Niet čím ťa klamať“, ktoré sú typické pre neskoršiu Müllerovu tvorbu. 
Na tomto albume sa nachádza niekoľko hitov 80. rokov, ako sú napríklad: „Tlaková níž“, „Salieri“, „Slon v porceláne“, no najvýznamnejším hitom je Patejdlova pieseň „Po schodoch“.
Abydos (staroveké Grécko)

Abydos (gr. Άβυδος) bola pôvodne pravdepodobne semitská, neskôr trácka a ešte neskôr grécka, osada, založená na najužšom mieste prielivu Dardanely (Hellespont). Po jej zániku na rovnakom mieste založil osadu okolo 7. storočia pred Kr. Milét, ako oporný bod pre obchodné cesty s čiernomorskou oblasťou. Osada sa neskôr rozrástla na antické prístavné mesto. V roku 480 pred Kr. tu dal Xerxés vybudovať dva pontónové mosty, ktoré spájali so Séstom na európskom brehu. v roku 334 pred Kr. cez mesto prechádzal Alexander Veľký. Zaniklo v 14. storočí, keď ho zničili Turci.
Podľa povesti miesto nešťastnej lásky Héró a Leandra.
Pastier

Pastier je priamy výrobca v poľnohospodárstve, ktorého úlohou je pasenie dobytka, oviec, kôz alebo ošípaných.
Dejiny.
Začiatky pastierstva siahajú do obdobia okolo roku 6500 pred Kr., kedy boli v oblasti Blízkeho východu zdomácené zvieratá koza domáca a ovca domáca. Okolo roku 6000 pred Kr. sú už známe dôkazy o chove hovädzieho dobytka, ošípaných a hydiny.
Na území Slovenska chovali Slovania dobytok formou pasenia na lúkach. Okrem toho chovali ešte ošípané, ovce, kozy a kŕmili ich senom. Za priekopníkov salašníckeho chovu oviec sa považujú prisťahovalci z dnešného Bulharska a Rumunska. Známi sú výrobou mliečnych výrobkov, ako napr. bryndza či rôzne syry. Koncom 17. storočia sa už postupne zavádzal maštaľný chov dobytka so sezónnym pasením na priľahlých lúkach.
ALMA

ALMA (z angl. "The Atacama Large Millimeter/submillimeter Array") je pripravovaný projekt observatória v púšti Atacama (planina Chajnantor, ) v Čile, ktoré bude pozostávať zo sústavy až 80 vysoko citlivých 7- a 12-metrových rádioteleskopov. Úplné dokončenie projektu je plánované na rok 2012.
Hlavným cieľom projektu bude výskum tzv. tmavého vesmíru: oblastí, ktoré sú opticky tmavé, no výrazne žiaria v mm vlnových dĺžkach elektromagnetického spektra. Rádioteleskopy budú zaznamenávať vlnové dĺžky 0,3 až , pre ktoré je poloha zariadenia vo vysokej nadmorskej výške a bez mrakov ideálna. Majú poskytnúť dosiaľ nevídanú citlivosť a rozlišovaciu schopnosť na úrovni až 0.005", teda až 10-násobok rozlíšenia ako Hubbleov teleskop.
Kovboj

Kovboj alebo pôvodne cowboy (z  od angl. "cow" – „krava“ a "boy" – „chlapec“) je pastier dobytka (spravidla jazdec na koni) na farme (ranči), pričom toto pomenovanie sa vzťahuje najmä na Spojené štáty resp. na prérie v Severnej Amerike. Zatiaľ čo v angličtine vznikol pre ženu vykonávajúcu toto povolanie výraz "cowgirl" (od angl. "cow" a "girl" – „dievča“), v slovenčine sa utvoril výraz kovbojka.
Obraz kovboja sa stal neoddeliteľnou súčasťou americkej kultúry. Vo forme príbehov a piesní prenikol do literárnych a filmových diel westernového žánru, kvôli čomu sa tento výraz hovorovo zaužíval aj ako všeobecné označenie westernového hrdinu, jazdca na koni na divokom západe, bez ohľadu na to, či kovbojské povolanie aj skutočne vykonáva. Kultúra spätá s kovbojstvom sa prejavila tiež vo vzniku športov rodeo a westernové jazdectvo.
Druhá doba?!

Druhá doba?! je druhý štúdiový album skupiny Banket, ktorý v roku 1988 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. 
Zostava hudobného zoskupenia Banket je na tomto albume čitateľnejšia, tvoria ju: Richard Müller, Andrej Šeban, Svaťo Juřík a Emil Frátrik. Album "Druhá doba?!" je z väčšej časti spoločným dielom Richarda Müllera a gitaristu Andreja Šebana a preto oproti predchádzajúcemu albumu, "Bioelektrovízia" po hudobnej stránke dominujú gitarové aranžmány v elektronických, pop rockových, niekedy šansónových skladbách. Medzi najznámejšie hity tohto albumu patria skladby „Zlaté časy“, „Plesový marš“ a hlavne „Slovenské tango“. V skladbe „Bytové jadro problému“ je krátka reminiscencia na hit predošlého albumu s názvom „Po schodoch“ („... výťah opäť nechodí...“).
Zoznam skladieb.
Aranžmány: Andrej Šeban, Richard Müller
Ťažká lietadlová loď

Ťažka lietadlová loď je typ lietadlovej lode, ktorá sa vyznačuje vysokou kapacitou a nosnosťou. Posádku tvorí vyše 1 000 vojakov a počet lietadiel môže byť viac ako 50. Tieto lode sú vyzbrojené kanónmi veľkého kalibru, protilietadlovými kanónmi a protiponorkovými mínami. Zvyčajne sú označované ako vlajkové lode flotily. 
V súčasnosti má ťažké lietadlové lode len námorníctvo USA, v celkovom počte 12.
Josef Krečmer

Josef Krečmer (* 8. marec 1958, Vysoké Mýto) je český violončelista, pedagóg a manažér.
Absolvoval konzervatórium Teplice a Akadémiu múzických umení v Prahe (Mirko Škampa, Josef Chuchro, Miloš Sádlo), zvíťazil v rade medzinárodných súťaží (Concertino Praga, Heranova violončelová súťaž), je profesorom Konzervatória Pardubice a v roku 2004 založil komorný súbor Barocco sempre giovane (Baroko večne mladé). Usporadúva vlastný abonentný cyklus koncertov v Pardubiciach.
Raši

Raši môže byť:
Vpred?

Vpred? je tretí štúdiový album skupiny Banket, ktorý v roku 1990 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Album bol nahrávaný v auguste až októbri 1989, t. j. v období pred Nežnou revolúciou. Je posledným zo série štúdiových projektov, ktoré Richard Müller nahral s Banketom. Tento album je zároveň prvým, ktorý nahrával s Henrichom Leškom, s ktorým spolupracoval na svojich nasledujúcich albumoch "Neuč vtáka lietať" (1992) a "33" (1994). Na albume "33" začal Richard Müller spoluprácu s Jaroslavom Filipom.
Na albume dominuje elektronická hudba, je na ňom Lýrová skladba „Aj ty!“ z roku 1989, niekoľko šansónovo ladených popových kompozícií. Začiatok 90. rokov v populárnej bol vo vtedajšom Česko-Slovensku výrazne poznačený otvorením hudobných trhov zpoza železnej opony. Pôvodná tvorba krajín bývalého východného bloku bola v tomto období pod tlakom zahraničných producentov. Viacero skladieb z hudobnej produkcie tesne po roku 1989 z tohto dôvodu strácalo hitový potenciál. Výraznejšími hitmi tohto albumu boli skladby „Slúžiť ti chcem“, či „Prstom po glóbuse“.
Raši (priezvisko)

Raši je priezvisko, vyskytujúce sa na Slovensku. Najčastejšie je v Pohorelej (okres Brezno) a Košiciach. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Raši.
Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij

Piotr Petrovič Semionov-Ťan-Šanskij (ruskou azbukou:"Пётр Петрoвич Семёнов-Тян-Шанский", do roku 1906 iba "Semionov"; * 14. január 1827, Urusovo, Rusko — † 11. marec 1914, Petrohrad, Rusko) bol ruský geograf, botanik, štatistik, štátnik, cestovateľ a vedecký pracovník - prírodovedec a entomológ.
Biografia.
Známy ruský vedec, ktorý sa preslávil svojimi zemepisnými objavmi v Strednej Ázii. Piotr Petrovič Semionov sa narodil v Urusove v Riazanskej gubernii v Rusku. Pochádzal zo šľachtickej rodiny a do svojich pätnástich rokov sa vzdelával súkromne. Keď mal Semenov 12 rokov zomrel mu otec. Ako 15-ročný sa spoločne s matkou presťahoval do Petrohradu, kde navštevoval vojenskú školu gardových práporčíkov. V roku 1848 sa rozhodol, že svoj život zasvätí vede. V roku 1849 sa stal členom Ruskej zemepisnej spoločnosti ("Императорскоe Русскоe географическоe oбществo") a od toho roku bol jej aktívnym členom. Spočiatku bol sekretárom a neskôr predsedom jej oddelenia pre fyzikálny zemepis, ale od roku 1873 bol predsedom celej Zemepisnej spoločnosti. 
V roku 1851 precestoval povodie rieky Oky a Donu. Svoje poznatky z tohto územia spracoval v diele "Придонская флора в её отношениях с географическим распределением растений в Европейской России" (Pridonskaja flora v jejo otnošenijach s geografičeskim raspredelenijem rastenij v Jevropejskoj Rossiji). Týmto dielom dosiahol titul magistra. 
Od roku 1853 študoval na Berlínskej univerzite. Bol aj členom Petrohradskej akadémie vied (Петербургской Академии наук) (od roku 1873). Okrem svojich zemepisných a entomologických prác napísal aj zemepisný slovník Ruskej ríše a zemepisné dielo: "Россия" (Rossija), ktoré vyšlo v rokoch 1904 – 1914. Od roku 1897 bol členom štátnej rady. Svojimi prácami významne podnietil geografický prieskum v Rusku. Na jeho počesť je jeho menom nazvaných aj viacero oblastí a miest v Európe, Ázii a Severnej Amerike. Piotr Petrovič Semionov zomrel v Petrohrade 26. februára (11. marca) v roku 1914. 
Jeho zbierka hmyzu z celého sveta je asi od roku 1914 v Zoologickom múzeu v Petrohrade. Obsahuje 700 000 exemplárov hmyzu, ktoré zozbieral počas svojich mnohých vedecko-výskumných ciest.
Halák (priezvisko)

Halák je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Bratislave a Novom Meste nad Váhom, v Česku sa najviac vyskytuje v Jihlave a Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Halák.
Florián Tománek

Florián Tománek (* 2. máj 1877, Borský Peter, dnes súčasť Borského Mikuláša – † 25. marec 1948) bol slovenský katolícky kňaz, redaktor a jeden z čelných predstaviteľov politického katolicizmu na Slovensku.
Život.
Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Skalici a Bratislave, teologické štúdiá v Trnave a Spišskej Kapitule. Za kňaza bol vysvätený v Spišskej Kapitule 14. júna 1903. Pôsobil ako kaplán v Podvlku, Čimhovej, Veličnej, Lokci, Hybiach, Poprade, Markušovciach, Zázrivej, Hruštíne, Nižných Ružbachoch a Rabči. Už počas štúdia publikoval v slovenskej katolíckej a politickej tlači. Ako kňaz sa angažoval v slovenskom spolkovom živote, zakladal svojpomocné družstvá, peňažné a úverové ústavy, propagoval slovenskú tlač. Za svoje politické názory a panslávizmus bol dvakrát suspendovaný biskupom Sándorom Párvym. Od roku 1910 pôsobil mimo diecézy.
V roku 1910 nastúpil na post výkonného redaktora Slovenských ľudových novín, kde pôsobil po boku Agustína Rátha až do vypuknutia korupčného škandálu v roku 1911.
Patril k sympatizantom hnutia katolíckeho modernizmu a podľa vzoru v českých krajinách sa usiloval o demokratizáciu cirkvi na Slovensku. Po vzniku ČSR sa stal poslancom Revolučného národného zhromaždenia v Prahe a v rokoch 1920 - 1929 poslancom Národného zhromaždenia. Bol zástancom autonomistického programu Andreja Hlinku. Počas Tukovej aféry bol na strane Ferdinda Jurigu. Dňa 18. februára 1929 bol spolu s ním vylúčený z HSĽS. V parlamentných voľbách v roku 1929 neúspešne kandidoval za novozaloženú Jurigovú slovenskú ľudovú stranu. V roku 1930 odišiel z politického života. V roku 1945 sa v spolupráci s českými katolíkmi pokúšal vytvoriť spoločnú katolícku stranu, no napokon prijal členstvo v Strane slobody.
V 20. rokoch 20. storočia architekti Weiwurm a Vécsei postavili pre senátora Tománka vilu na adrese: Nad Dunajom 36, Bratislava. Funkcionalistická vila je dnes pamiatkovým objektom Slovenskej republiky a je najlepšou ukážkou dokumentujúcou dobové zmeny v štýle bývania.
Florián Tománek zomrel 25. marca 1948 v Bratislave - Karlovej Vsi. Je pochovaný na cintoríne v Borskom Petre, ktorý je dnes súčasťou Borského Mikuláša.
Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky

Chránená krajinná oblasť medziriečia Varty a Widawky () sa nachádza v poľskom Lodžskom vojvodstve na pohraničí powiatov Łask, Wieluń, Zduńska Wola a Sieradz a na území gmín Widawa, Konopnica, Burzenin, Zapolice, Sieradz, Ostrówek a Zduńska Wola.
CHKO bola vytvorená v roku 1989. Celková výmera je . Predmetom ochrany sú doliny Varty, Widawky a ich prítokov vrátane ich okolia a prirodzenej flóry. V centrálnej časti územia sa nachádza zaujímavý hydrografický uzol, ktorý tvoria zbiehajúce sa rieky Widawka, Grabia a Nieciecz. Územie má rozmanité členenie terénu, obzvlášť prielomy Varty, kde sú terénne rozdiely až (medzi obcami Beleń a Strońsko) a na povrchu sa objavujú staré vápenné výtvory. Z vysokých brehov je možné pozorovať rozľahlé panorámy doliny, meandrujúce časti riek, mŕtve ramená, duny, rašeliniská, luhy s bohatstvom bahenných rastlín. Bohatá flóra a fauna a cenné kultúrne hodnoty zaraďujú chránenú oblasť medzi atraktívnejšie v Lodžskom vojvodstve a centrálnom Poľsku.
Oleśnica (rieka)

Oleśnica je rieka v strednom Poľsku, ľavý prítok Varty s dĺžkou a rozlohou povodia . Plynie na Juhoveľkopoľskej nížine v Lodžskom vojvodstve. Rieka Oleśnica tečie cez dedinu s tým istým menom (Oleśnica). Dôležitejšie sídla nad Oleśnicou: Wiktorów, Dobrosław, Stolec, Niechmirów, Mała Wieś.
Tok rieky.
Rieka tečie od prameňov na Złoczewskej vysočine na severozápad od Wieluńa cez Szczercovskú kotlinu a do Varty sa vlieva v obci Mała Wieś na východ od Niechmirówa na území CHKO medziriečia Varty a Widawky.
Ričard Karlovič Maak

Ričard Karlovič Maak () resp. Richard Maack (-po nemecky) (* 4. september 1825, Kuressaare, Rusko (dnes Estónsko) — † 25. november 1886, Petrohrad, Rusko) bol ruský učiteľ a inšpektor nemeckého alebo estónskeho pôvodu. Známy je ako cestovateľ a prieskumník Sibíri a Ďalekého východu, prírodovedec, botanik a entomológ.
Biografia.
Po skončení základného vzdelania navštevoval štátnu univerzitu v Petrohrade. Po jej skončení pracoval od roku 1852 ako učiteľ a neskôr riaditeľ gymnázia v Irkutsku. V rokoch 1868 do 1879 pôsobil ako vrchný inšpektor pre školstvo Východnej Sibíri. Za svojho života podnikol celý rad výskumných ciest. V roku 1850 podnikol expedíciu do Viljujskej oblasti (dnes v Jakutsku), kde po prvýkrát robil orografické, geologické a etnografické výskumy. V rokoch 1855 až 1856 robil výskum okolia Amura a v rokoch 1859 až 1860 v Ussurijskom regióne.
Richard Maack opísal počas svojho života s inými botanikmi aj niektoré nové druhy rastlín. 
Na jeho počesť pomenoval rakúsko-ruský botanik Franz Josef Ruprecht viacero druhov rastlín, ako napr.: "Prunus maackii", "Lonicera maackii" a rod rastlín "Maackia" s ázijským druhom "Maackia amurensis". Z motýľov je jeho menom pomenovaný druh vidlochvosta "Papilio maackii".