burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
The Fame Monster

The Fame Monster (štylizované ako The Fame Mons†er) je EP americkej popovej speváčky Lady Gaga, ktoré je reedíciou jej úspešného debutového albumu The Fame. Album vyšiel 18. novembra 2009. "The Fame Monster" sa stal najpredávanejším albumom roku 2010 s predajom 5,9 milióna kópií a v roku 2009 bol druhým najpredávanejším albumom s obdobným počtom (predbehla ho Susan Boyle so svojim debutovým albumom "I Dreamed a Dream"). Získal niekoľko ocenení a bol nominovaný v šiestich kategóriách na 53. výročí udeľovania cien Grammy vrátane druhýkrát za sebou idúcej nominácie Album roka. Napokon vyhral cenu Najlepší vokálny popový album. S albumom sa spájalo do mája 2011 aj turné s názvom "The""Monster Ball Tour".
Single.
Debutový singel z albumu bola pieseň „Bad Romance“. Pieseň sa dostala na 1. miesto hitparád v 16 krajinách sveta a v najprestížnejšej americkej hitparáde "Billboard" Hot 100 sa umiestnila na 2. mieste. Dňa 23. novembra 2009 bolo na YouTube uverejnené video k piesni, ktoré v auguste 2014 dosiahlo 600 miliónov zhliadnutí.
Druhým singlom z albumu sa stal song s názvom „Telephone“, ktorý Gaga naspievala spoločne so speváčkou Beyoncé. V americkej hitparáde "Billboard" Hot 100 sa dostala až na 3. miesto. Videoklip k piesni bolo pokračovaním videa k piesni „Paparazzi“ z prvého albumu "The Fame". Video vyvolalo veľký rozruch, nakoľko Lady Gaga je v klipe úplne celá nahá. V niektorých hudobných televíziách video zakázali vysielať úplne alebo ho mohli vysielať len v nočných hodinách.
Tretím singlom z albumu sa stala pieseň s názvom „Alejandro“. Pieseň sa v americkom "Billboard" Hot 100 umiestnila na 5. mieste. Videoklip k piesni bol kontroverzný, Lady Gaga je v jednej scéne oblečená ako mníška a do úst si dáva ruženec.
Posledným neoficiálnym singlom sa stala skladba „Dance in the Dark“. K tejto piesni nebol vydaný videoklip.
Recenzie.
"The Fame Monster" mal všeobecne pozitívne recenzie od hudobných kritikov. Metacritic mu pridelil skóre 78 zo 100 na základe 14 recenzií a Allmusic mu dal 4 hviezdičky z piatich.
Israel Kamakawiwoʻole

Israel „IZ“ Kamakawiwoʻole (* 20. máj 1959, Honolulu, Havaj† 26. jún 1997, Honolulu) bol hawajský hudobník.
Jeho album "Facing Future", vydaný v roku 1993, sa preslávil aj mimo Havajských ostrovov. Jeho najznámejšie piesne „Somewhere Over the Rainbow“, „What a Wonderful World“ boli hrané v niekoľkých filmoch, televíznych reláciách a reklamných spotoch. Iné jeho hity sú „White Sandy Beach“, „Hawai‘i '78“, „Maui Medley“, „E Ala Ē“, „Hele on to Kaua‘i“, a „I'll Be There / Warren's Song“.
Jeho piesne sú hlavne v žánri folk, ale začlenil sa aj do iných žánrov, ako je country, jazz a reggae. Kamakawiwo‘ole mal počas posledných 15 rokov života veľký vplyv. Na 20. mája 2020, na jeho 61. narodeniny, Google Doodle vytvoril animáciu Kamakawiwo‘oleho. V nej hrá na ukulele na pláži, zatiaľ čo v pozadí hrá jeho hit „Somewhere Over the Rainbow“.
Kamakawiwo‘ole bojoval celý život za nezávislosť Havajských ostrovov od Spojených štátov, ktoré zvrhli Havajské kráľovstvo v roku 1893 a nelegálne ho anektovali. Viaceré jeho piesne sú o havajskej nezávislosti.
Kamakawiwo‘ole trpel obezitou celý jeho život, kvôli čomu bol často hospitalizovaný. Zomrel 26. júna 1997 vo veku iba 38 rokov v Honolulu na zástavu srdca. Na jeho pohrebe 12. júla sa zúčastnilo okolo 10 000 ľudí.
Laura Pausini (album z roku 1993)

Laura Pausini je debutový album talianskej speváčky Laury Pausini vydaný 18. mája 1993.
Informácie o albume.
Na albume sa nachádza skladba „La solitudine“, s ktorou Laura umiestnila na 1. mieste v kategórii začiatočníkov festival v meste San Remo. Na albume sa nachádza celkovo 8 piesní, prevažne popových.
Pieseň „Perché non torna più“ ako aj celý album venovala speváčka dvom svojim priateľom, Laure a Simonovi, ktorí predčasne zahynuli v roku 1992.
Po úspechu albumu v Taliansku bol album vydaný aj v zahraničí, a to v krajinách Beneluxu a vo Francúzsku v rovnakej, teda talianskej edícii, zmenený bol iba obal.
Niektoré piesne sa nachádzajú aj na Laurinom prvom španielskom albume s rovnakým názvom Laura Pausini, spolu s piesňami z druhého talianskeho albumu s názvom Laura. Piesne sú upravené a preložené do španielčiny. Na albume pre anglosaský trh Laura Pausini z roku 1995 sa nachádza pieseň "Loneliness" (anglická verzia La solitudine).
Chrám svätého Alexandra Nevského (Jalta)

Chrám svätého Alexandra Nevského () je pravoslávny chrám v prímorskom mestečku na Kryme Jalta. Patri Ruskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva).
História.
Chrám bol postavený na pamiatku ruského imperátora Alexandra II., ktorého zavraždili nepriatelia Ruského cisárstva v roku 1880 v Sankt Peterburgu. Základný kameň bol položený 1. marca 1890 na desiate výročie krvavého atentátu na Alexandra II. Pri jeho položení bola prítomná aj manželka imperátora Alexandra III. Mária Fiodorovna. Chrám bol posvätený za prítomnosti imperátora Mikuláša II. (Nikolaja II.) a jeho manželky 4. decembra 1902.
Je vybudovaný v staroruskom architektonickom štýle. Má päť pozlátených kupol a vyniká bielo-žltou fasádou. Jeho 11 zvonov bolo odliatych v Moskve. V roku 1938 ho komunisti zatvorili a premenili na priestory športového klubu. Počas nemeckej administrácie počas druhej svetovej vojny sa v ňom opäť začali konať pravoslávne bohoslužby. Status chrámu pretrval aj po oslobodení.
Súčasnosť.
Chrám v súčasnosti patrí pod jurisdikciu Ruskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva). Navštevuje ho množstvo turistov a kúpeľných hostí, ktorí vo veľkom množstve prichádzajú do tohto čienomorského prístavného a kúpeľného mesta.
Perché non torna più

Perché non torna più (slovensky: "Prečo sa už nevráti?") je pieseň talianskej speváčky Laury Pausini. Je to v poradí tretí (vo Francúzsku štvrtý) singel z jej debutového albumu "Laura Pausini" vydaný v októbri 1993.
Slová smutnej balady sú venované na počesť Laurinich priateľov Laury a Simona, ktorí tragicky zahynuli pri autonehode. Španielska verzia skladby má názov "„¿Por qué no volverán?“".
Chrám Premenenia Pána (Odesa)

Chrám Premenenia Pána () je najväčší pravoslávny chrám v ukrajinskom čiernomorskom prístave Odesa. Patrí Ukrajinskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva).
História.
Základný kameň chrámu bol položený 14. novembra 1795. Vzhľadom na búrlivé udalosti a finančné problémy bol chrám posvätený 25. mája 1808. Od roku 1837 sa stal katedrálnym chrámom. Chrám musel byť rozšírený a následne prebehlo niekoľko rozsiahlych rekonštrukcií. V roku 1936 komunisti chrám barbarsky zničili. O jeho znovupostavení sa začalo uvažovať po páde komunistického režimu a získaní nezávislosti.
Súčasnosť.
Práce na znovupostavení chrámu prebiehali v rokoch 1996 až 2005. Pri príležitosti 200 rokov od posvätenia chrámu bol inštalovaný 14-tonový zvon. 21. júla 2010 patriarcha Ruska Kirill I. posvätil hlavný oltár v obnovenom chráme.
Chrám svätých apoštolov Petra a Pavla (Minsk)

Chrám svätých apoštolov Petra a Pavla () je pravoslávny chrám v bieloruskom meste Minsk.
História.
Chrám sa staval v rokoch 1612 až 1620 ako chrám mužského pravoslávneho kláštora v Minsku. Postavený je v barokovom architektonickom štýle. Neskôr bol obnovený a rekonštruovaný z darov imperátorky Kataríny II. a na jej počesť bol v roku 1795 zasvätený sv. Kataríne. Potom sa stal katedrálnym chrámom Minska. V roku 1933 bol komunistami zatvorený. Bohoslužby sa opäť konali počas nemeckej správy v rokoch 1941 až 1944. Po vojne bol cirkvi opäť odobratý a premenený na múzeum literatúry a umenia.
Súčasnosť.
V roku 1991 sa v chráme opäť konajú pravoslávne bohoslužby a bol pravoslávnej cirkvi vrátený. Chrám bol vyhlásený za pamätník architektúry republikového významu. Pri chráme existujú dve spoločenstvá. Prvé nesie názov na počesť troch vilenských mučeníkov (založené v roku 1992). Druhým je bratstvo študentov - medikov na počesť Sv. Nikolaja Divotvorcu.
Katedrála Svätého Ducha (Minsk)

Katedrála Svätého Ducha je hlavným pravoslávnym chrámom v bieloruskej metropole Minsk. Patrí bieloruskému exarchátu ruskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva).
História.
Budova dnešnej pravoslávnej katedrály bola postavená v rokoch 1633 až 1642 v barokovom štýle. Pôvodne bola rímskokatolíckym chrámom a súčasťou kláštora bernardínok. Kostol i kláštor postihol v roku 1741 ničivý požiar. Od roku 1860 sa stal kostol chrámom ruskej pravoslávnej cirkvi.
Chrám svätého Alexandra Nevského (Tallinn)

 Chrám svätého Alexandra Nevského v Tallinne () je pravoslávny chrám, ktorý patrí ruskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva). Nachádza sa na námestí pred bývalým gubernátorským palácom (dnes budova estónskeho parlamentu).
História.
V 19. storočí sa postupne rozširovala pravoslávna komunita v meste Tallinn. Vzniká preto potreba vybudovať väčší pravoslávny chrám. Nový chrám sa začal budovať v roku 1895, keď bol 20. augusta položený jeho základný kameň. Chrám bol vybudovaný na pamiatku záchrany cára Alexandra III. pri železničnom nešťastí 17. októbra 1888, ktoré imperátor zázračne a bez následkov prežil. Vyberalo sa z ôsmich návrhov stavby. Chrám bol slávnostne vysvätený 30. apríla 1900 biskupom z Rigy a Jelgavy. Vybudovaný bol v tradičnom ruskom (moskovskom) architektonickom štýle. Zdobí ho päť pozlátených hláv a nádherné mozaiky. Zasvätený bol sv. Alexandrovi Nevskému, ktorý bol symbolom obrancu ruského pravoslávia pred náporom zo Západu. Alexander Nevský predstavuje pre Rusov a pravoslávnych veriacich hrdinu, vojvodcu, ale i svätca, ktorý sa stal pred svojou smrťou mníchom. Rušné časy čakali chrám po roku 1918. Stál sa tŕňom v oku Estóncov, ktorí si vytvorili vlastný štát a ruský pravoslávny chrám považovali za symbol ruskej okupácie. Len vďaka úsiliu predstaviteľov svetového pravoslávia bol chrám zachránený. V roku 1924 prešiel pod jurisdikciu Estónskej pravoslávnej cirkvi, ktorá bola podriadená priamo pravoslávnemu patriarchovi v Konštantínopole. Počas nemeckej okupácie Estónska v rokoch 1941 až 1944 bol nacistami zatvorený.
Súčasnosť.
Po roku 1945 bol opäť otvorený a slúžil pravoslávnym veriacim. Aj v 60-tych rokoch sa objavili úvahy o zbúraní chrámu. Veľké úsilie o záchranu chrámu vyvinul vtedajší tallinnský biskup Alexej (Ridiger), budúci patriarcha Alexej II. Teraz slúži ako dôstojný svätostánok pravoslávnej cirkvi v Estónsku a slúži aj ako múzeum pre tisíce turistov.
Letné olympijské hry 1924

VIII. olympijské hry sa konali v Paríži od 4. mája do 27. júla 1924. Prvý raz zapálili olympijskú fakľu od ohňa, ktorú priniesla štafeta bežcov z gréckej Olympie.
Kandidátske mestá.
O usporiadanie 8. olympijských hier sa uchádzali ešte Amsterdam (Holandsko), Barcelona (Španielsko), Los Angeles (USA - Kalifornia), Praha (Česko-Slovensko), a Rím (Taliansko).
Chrám svätého Alexandra Nevského (Prešov)

Chrám svätého Alexandra Nevského (Katedrálny chrám sv. kniežaťa Alexandra Nevského) je hlavným katedrálnym chrámom pravoslávnej cirkvi na Slovensku. Nachádza sa v Prešove na Partizánskej ulici.
História.
Pravoslávie na Slovensku je menšinovým náboženstvom. Hlási sa k nemu podľa štatistík z roku 2001 okolo 0,9 % obyvateľov Slovenskej republiky. Pravoslávni veriaci žijú hlavne vo východnej časti štátu. Pravoslávnych veriacich pribúdalo hlavne po vzniku Česko-Slovenska a po zákaze gréckokatolíckej cirkvi po roku 1950.
Pravoslávny chrám sa začal v meste Prešov stavať v roku 1946 a dokončený bol v roku 1950. Na jeho financovaní sa podieľali darmi pravoslávni veriaci z Česko-Slovenska a zahraničia. Posvätený bol 11. februára 1950 s požehnaním pražského metropolitu Jelevferija archimantritom Andrejom.
Chrám je vybudovaný v duchu tradícií pravoslávnej ruskej architektúry. Zdobí ho päť cibuľovitých kupol, ktoré pripomínajú typickú architektúru starého cárskeho Ruska. Zasvätený je kniežaťu svätému Alexandrovi Nevskému, ktorého pravoslávna cirkev považuje za obrancu pravoslávia. Ihlanovitá zvonica sa pristavila v rokoch 1969 až 1970. V rokoch 1981 až 1982 bol nanovo vymaľovaný.
Dominantou interiéru je dvojradový drevený ikonostas. V prvom rade sa nachádzajú ikony Spasiteľa a Presvätej Bohorodičky. V druhom rade sú ikony svätcov pravoslávnej cirkvi (Svätý Kliment, svätý Sergij Radoženský, sv. Ján Ryľský či Nestor). V strede ikonostasu sú cárske dvere.
Súčasnosť.
Prešovský pravoslávny chrám navštívili významné osobnosti svetového pravoslávia. V roku 1996 to bol patriarcha Moskvy a celej Rusi Alexej II. a v roku 1998 ekumenický patriarcha z Konštantínopolu Bartolomej I.
V chráme sú uložené relikvie sv. Alexeja Tótha, rodáka z Kobylnice. V areáli katedrálneho chrámu je umiestnený pamätník obetiam hladomoru na Ukrajine, ktorý bol odhalený v roku 2006.
Peter Cón

Peter Cón (* 3. júl 1949, Košice – † 24. október 1992, Bratislava) bol slovenský skladateľ vážnej hudby.
Životopis.
V rokoch 1964 až 1969 študoval na Konzervatóriu v Bratislave a to hru na hoboji u Juraja Bartoviča a kompozíciu u Juraja Pospíšila. Potom pokračoval na VŠMU v Bratislave štúdiom kompozície u Dezidera Kardoša. Vysokú školu ukončil v roku 1974. Do roku 1976 bol zamestnaný ako dramaturg v Slovenskej televízii v Bratislave. V rokoch 1977 až 1979 pôsobil ako korepetítor SĽUKu. Od roku 1979 bol umelcom v slobodnom povolaní a od roku 1984 viedol Akademické spevácke združenie TEMPUS.
Dielo.
Hudobné dielo Petra Cóna je rôznorodé. Spočiatku komponoval skladby tzv. vyššieho populáru. Tiež vytvoril niekoľko elektroakustických skladieb, ale v posledných rokoch svojho života sa skôr zameral na vážnejšie komorné skladby a zborovú tvorbu.
Non c’è

Non c'è (slovensky: "Nie je tu") je pieseň talianskej speváčky Laury Pausini. Je to v poradí druhý singel z jej debutového albumu "Laura Pausini".
Pieseň, ktorá je považovaná za pokračovanie úspešnej skladby La solitudine, zaznamenala podobné ohlasy. K piesni je natočený aj videoklip.
Balada hovorí o láske, ktorá tu už nie je, na ktorú nezabudne, ktorú si bude pamätať a ktorú chce vrátiť späť.
Se fue.
V roku 1994 bola pieseň „"Non c'è"“ preložená do španielčiny pod názvom Se fue. Bola vydaná na prvom albume v španielčine Laura určenom pre Španielsko a Latinskú ameriku, na ktorom bola druhým singlom.
Non c'è (2001).
V roku 2001 sa pieseň Non c'è objavila na albume najväčších hitov Laury Pausini "" v novej verzii. Na albume bola štvrtým singlom. Bola vytvorená aj nová španielska verzia piesne "Se fue" na španielskom albume ""Lo mejor de Laura Pausini: Volveré junto a ti".
Európske auto roka

Európske auto roka (angl. "European Car of the Year") je ocenenie, ktoré bolo založené v roku 1964. Založili ho automobilové časopisy z rôznych krajín Európy. Súčasní organizátori sú Auto (Taliansko), Autocar (Spojené kráľovstvo), Autopista (Španielsko), Autovisie (Holandsko), L'Automobile Magazine (Francúzsko), Stern (Nemecko) a Vi Bilägare (Švédsko).
Hlasovacia komisia je zložená z motoristických novinárov z publikácií z celej Európy. Reprezentácia z každej krajiny je založená na veľkosti automobilového trhu danej krajiny a automobilového priemyslu. Komisia pre rok 2006 mala 58 členov z 22 krajín.
Neexistujú tu žiadne kategórie, hlavným cieľom je nájsť jednoduchého víťaza spomedzi všetkých áut.
Alexander Gerič (kúzelník)

PhDr. Alexander Gerič (* 8. apríl 1952 Bratislava, Česko-Slovensko), známy aj pod umeleckým menom kúzelník Alexander, je bývalý kúzelník, moderátor, autor javiskových a televíznych scenárov a popularizátor moderného kúzelníckeho umenia. V súčasnosti pôsobí ako manažér, pedagóg , tréner rétoriky a komunikačných techník, lektor a tréner špeciálnych techník pre vyjednávačov, autor vzdelávacích projektov. Konzultant a tréner programov pre manažérov - Riadenie rozvoja organizácií, Riadenie firemných stratégií, Krízové riadenie organizácie, autor scenárov a hlas audiokomentárov programov a relácií pre nevidiacich, ktoré sú uvádzané v televízii.
V roku 1980 spoločne s Pavlom Schwarzom a Jozefom Šuchom vytvorili projekt Magicfestival Bratislava – medzinárodný festival kúzelníckeho umenia.
Pôsobil aj ako predseda Klubu kúziel Bratislava pri PKO Bratislava, člen odborných porôt na domácich i zahraničných festivaloch, prehliadkach a súťažiach a tiež ako prednášateľ a lektor.
S kúzelníckym umením skončil v roku 2008 zo zdravotných dôvodov.
Diskografia skupiny Scooter

Toto je diskografia nemeckej techno skupiny Scooter. Skupina bola založená v roku 1993 v Hamburgu, a je známa ako jedna z najúspešnejších nemeckých skupín, ako aj to, že predala cez 25 miliónov platní po celom svete. Od roku 1994, skupina vydala 18 štúdiových albumov, 46 singlov, 3 kompilácie a 4 živé albumy. Scooter, ktorí získali 80 zlatých a platinových ocenení v priebehu rokov, sú zložení z členov H. P. Baxxter, Rick J. Jordan a Michael Simon.
New rave

New rave (nu rave či neu rave) je termín aplikovaný na niekoľko typov hudby, ktoré zjednocujú prvky elektronickej hudby, new wave, rock, indie, techno, hip house, electro a breakbeat hardcore.
Na hudobnej scéne sa objavil medzi rokmi 2005 a koncom roka 2008 z fast-tempe electro-indie hudby.
Britský hudobný magazín NME je z veľkej časti zodpovedný za popularizáciu termínu v priebehu roka 2006 a 2007, napriek tomu, že tvrdil v polovici roku 2008, že "New Rave končí". Žáner sa uvádza ako "nová" verzia ravu rovnako ako hra s názvom "New Rave". 
Klaxons, Trash Fashion, New Young Pony Club, Hadouken!, Late of the Pier a Shitdisco sú všeobecne prijímané ako hlavní predstavitelia tohto žánru. 
Predovšetkým o Klaxons sa hovorí ako o zakladateľoch, tí to však s úsmevom popierajú a tvrdia, že išlo len o vtip, ktorý sa trocha vymkol ich kontrole. 
Estetika New Rave scény je veľmi podobná tej z pôvodnej rave scény. Svietiace tuby, neónové svetlá a iné sú častými prvkami, a stúpenci scény majú často šaty v extrémne svetlých a fluoreskujúcich farbách. Mnohí považujú New rave za viacej imidžový a estetický. Ale, používanie elektronických nástrojov, hudobné fúzie rocku a tanečných štýlov, a najmä anarchické, gýčovité energie sú určite kľúčové prvky.
Surfing the Void

Surfing the Void je druhý štúdiový album britskej alternatívnej rockovej kapely Klaxons, vydali ho dňa 23. augusta 2010 prostredníctvom Polydor Records.
Prvý singel s názvom „Echoes“ vyšiel týždeň pred vydaním albumu, 16. augusta. Skupina však už fanúšikom ponúkla ochutnávku z albumu prostredníctvom skladby „Flashover“.
Skupina mala už v lete 2009 pre svoj druhý album pripravených takmer 30 skladieb, no stále hľadali vhodného producenta, ktorý by piesne upravil do konečnej podoby. Niektoré časti nahrávky dokonca odmietlo vydavateľstvo a tak ich kapela musela nahrať nanovo.
Producentom nahrávky sa napokon stal Ross Robinson, ktorý v minulosti spolupracoval so skupinami Korn a Slipknot. Klaxons album nahrávali najmä v Los Angeles, no tiež v talianskom Miláne, kde na ich prácu dohliadal producent James Ford.
Alexander Gerič

Alexander Gerič môže byť:
Štátna cesta 2 (Maďarsko)

Štátna cesta 2 (, ) je maďarská 88 kilometrov dlhá hlavná cesta (resp. cesta I. triedy, ). Začína sa na takzvanom nultom kilometrovníku na Clark Ádám tér v Budapešti a prechádza mestom Vacov a končí na slovenskej štátnej hranici pri obci Parassapuszta. Na celej svojej dĺžke je súčasťou európskej cesty 77 a na slovenskom území na ňu nadväzuje cesta I/65. 
Štátna cesta 2 bude v budúcnosti nahradená rýchlostnou cestou M2.
Trullo

Trullo (mn.č. "trulli"; z gréckeho τροῦλλος, "kupola") je tradičný apúlsky kamenný dom s kužeľovou strechou. Tento stavebný štýl je typický pre údolie Valle d’Itria v oblasti Murgia, ležiacej v talianskej Apúlii. "Trulli" možno nájsť v mestách Alberobello, Locorotondo, Fasano, Cisternino, Martina Franca a Ceglie Messapica. Najstaršie zo zachovaných trullov boli postavené v 16. storočí neďaleko krasovej plošiny Murgia.
"Trulli" boli všeobecne budované ako obydlia alebo sýpky. Tradične sa stavali bez cementu či malty, a tým pádom nepodliehali zdaneniu. Tento štýl je rozšírený aj na okolitom vidieku, kde je väčšina polí oddelená kamennými múrmi stavanými nasucho.
Steny trullov sú vybudované v dvoch vrstvách: vnútorná, uzatvorená vrcholovým klenákom, je z vápencových balvanov, a vonkajšia, z vápencových dlaždíc, zabezpečuje, aby bola stavba vodotesná. Pôvodne bola kužeľová konštrukcia budovaná priamo na zemi, ale väčšina dochovaných stavieb je položená na obvodových múroch. Na vrcholku kužeľa trullov v Alberobelle býva normálne vežička, ktorá môže slúžiť ako dekoračný dizajn, vybraný kvôli určitej symbolike. Dodatočne môže mať samotný kužeľ symbol namaľovaný na sebe (ako to vidno na obrázku domčekov "trullo" z Alberobella). Takéto symboly môžu byť planetárneho charakteru, môže to byť "malocchio" (uhrančivé, zlé oko), kríž, srdce, hviezda, polmesiac a hviezda, alebo ešte zopár iných.
Múry sú veľmi hrubé, zabezpečujúc tak studené prostredie v horúcom počasí a chrániac proti chladu v zimnom období. Veľká väčšina trullov má pod každou kužeľovou strechou len jedinú miestnosť: viacizbový "trullo" má mnoho kužeľov, z ktorých každý predstavuje jednu miestnosť. Deti spávajú v prístenkoch zabudovaných v stene, vpredu s visiacimi závesmi.
O pôvode dizajnu trulla existuje veľa teórií. Jedna z najpopulárnejších hovorí, že kvôli vysokým daniam z nehnuteľností stavali ľudia z Apúlie svoje stavby z kameňov nasucho, aby ich mohli rozobrať, keď sa v oblasti vyskytovali inšpektori.
Zachované "trulli" sú dnes populárne u anglických a nemeckých turistov a často sú predmetom kúpy a renovácie, aby slúžili všeobecným účelom. Avšak každý, kto chce "trullo" reštaurovať, sa musí podriadiť mnohým predpisom, pretože "trulli" sú chránené zákonom o svetovom dedičstve Organizácie Spojených národov pre výchovu, vedu a kultúru (UNESCO).
"Trulli" možno nájsť aj v nemeckej vinárskej oblasti Rheinhessen, postavené v 18. storočí vinárskymi robotníkmi (niektorými i z Apúlie) ako chaty.
Frequently asked questions

Frequently asked questions, skr. FAQ (slovensky doslova „často kladené otázky“) je zoznam častých a typických otázok a odpovedí súvisiacich s predmetnou témou. FAQ tak poskytuje pomocné informácie, napríklad používateľom softvéru. Používanie tohto druhu informačnej pomoci sa rozšírilo najmä v internetových diskusných skupinách na Usenete. Môže byť dostupný vo forme textových dokumentov, vytlačený alebo online.
FAQ

FAQ môže byť skratka pre:
Venera-15

Venera 15 (), bola sovietska planetárna sonda, ktorá v rámci programu Venera skúmala s pomocou radaru planétu Venušu. Let sa uskutočnil v roku 1983 a bol katalogizovaný v COSPAR pod označením 1983-053A.
Priebeh misie.
Ako bolo vtedy obvyklé, na cestu k Venuši vypravili Sovieti dve identické sondy, Veneru-15 a Veneru-16. Štartovali krátko po sebe v rozmedzí piatich dní a vďaka tomu, že obe svoju úlohu splnili, ich výsledky sa dobre doplňovali (rovnako ako pri dvojici Venera-13 a 14 o dva roky skôr).
Sondu Veneru-15 vyniesla do vesmíru raketa Proton-K/D-1 z kozmodrómu Bajkonur 2. júna 1983. V októbri toho roku sa dostala na obežnú dráhu planéty a s pomocou radaru typu SAR začala preskúmavať podrobne povrch planéty. Na obežnej dráhe pracovala (spolu s Venerou-16) osem mesiacov. Misia bola veľmi úspešná, pomohla vytvoriť podrobnú mapu Venuše.
Konštrukcia.
Išlo o kombináciu konštrukcií predchádzajúcich sond Venery-9 a 14. Sonda bola dlhá 5 metrov, v priemere 6 metrov a vážila 4 tony. Mala parabolickú anténu o priemere pre radar SAR a druhú menšiu pre rádiové spojenie (navádzacie) s povrchom Venuše. Ďalej tu boli palivové nádrže a pohonné jednotky a počítač, ktorý došlé údaje skladal do výsledného obrazu. Sonda mala na stranách slnečné panely a ďalšiu parabolickú anténu pre spojenie so Zemou.
Premenlivé dopravné značenie

Premenné dopravné značenie je elektronický druh dopravného značenia, ktorý sa používa v cestnej doprave za účelom informovania vodičov o aktuálnej dopravnej situácii. V mestách býva často umiestnené pri podzemných a nadzemných parkoviskách, mimo nich zvykne premenlivé dopravné značenie informovať o obchádzkových trasách, dočasnom znížení maximálnej povolenej rýchlostí, či aktuálnych poveternostných podmienkach.
Odpočívadlo (cesta)

Odpočívadlo je priestor ležiaci pri cestných komunikáciách využívaný na odpočinok a občerstvenie vodičov, či doplnenie pohonných hmôt do vozidla. 
V zásade sa odpočívadlá delia na malé a veľké - malé obsahujú odstavnú plochu, sociálne zariadenia, prípadne občerstvovacie služby. Veľké odpočívadlá majú navyše vybudovanú čerpaciu stanicu pohonných hmôt, ale súčasťou môže byť i reštaurácia či motel.
Nemecko a Rakúsko.
V týchto krajinách existuje o niečo zložitejšia kategorizácia odpočívadiel. Najväčšie diaľničné odpočívadlá sa označujú pojmom "Autobahnraststätte" a obsahujú okrem parkovacích plôch i telefónne automaty, reštauráciu, motel, či nákupné centrum. O čosi menšiu škálu služieb majú aj odpočívadlá označované ako "Rasthof", resp. "Autohof". Takéto odpočívadlá sa budujú pravidelne každých 60 až 80 kilometrov. 
Najmenšie odpočívadlá obsahujúce menšie parkovacie plochy, sociálne zariadenia či piknikové stoly sa označujú slovom "Parkplatz", resp. "Rastplatz" a sú budované každých 20 až 30 kilometrov.
Leopold Kronecker

Leopold Kronecker (* 7. december 1823, Legnica, Poľsko, vtedy Prusko – † 29. december 1891, Berlín, Nemecko, vtedy Nemecké cisárstvo) bol nemecký matematik a logik. Na gymnáziu v Legnici bol študentom významného matematika Ernsta Kummera, na univerzite v Berlíne zas Dirichleta, či Steinera.
V matematike sa zaoberal predovšetkým algebrou, teóriou čísel a eliptickými funkciami. Leopoldovi Kroneckerovi je pripisovaný výrok:
Kronecker argumentoval, že matematika by mala byť založená na celých číslach a mala by sa zaoberať len vlastnosťami čísel, ktoré je možné z celých čísel získať konečným počtom základných aritmetických operácii. Skepticky sa staval ku konceptu iracionálnych čísel. Bol tiež prvým matematikom, ktorý spochybnil význam nekonštruktívnych existenčných dôkazov.
Je po ňom pomenovaných viacero matematických konceptov a viet, najznámejšie sú pravdepodobne Kroneckerova delta, Kroneckerova lema a Kroneckerov súčin.
Estakáda

Estakáda je cestná stavba príbuzná mostu. Ide o komunikačné teleso postavené na stĺpoch, ktoré sa na rozdiel od mosta (ktorého účelom je preklenúť prekážku v podobe údolia, či rieky) stavia na miestach, kde by vzhľadom na povahu terénu bolo nemožné alebo príliš nákladné stavať komunikáciu po zemi.
V zastavanom území sa estakády budujú zvyčajne z dôvodu mimoúrovňových križovaní s inými cestami alebo z dôvodu oddelenia dopravnej trasy od okolitej krajiny.
Estakáda môže byť:
Podjazd

Podjazd je ľudská stavba umožňujúca prejazd dopravných prostriedkov popod inú komunikáciu prípadne budovu. Ide napríklad o podjazdy pod železničnými traťami, diaľnicami, cestami a inými terénnymi či ľudskými prekážkami.
DIN 1451

DIN 1451 je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný na dopravné, administratívne a obchodné účely. Bol vytvorený ako súčasť nemeckých technických noriem ústavu Deutsches Institut für Normung v roku 1936.
Typy.
Font DIN 1451 má tri podtypy.
Odvodeniny.
Od DIN 1451 bol odvodený font Austria, ktorý bol do roku 2009 používaný ako normové písmo pre rakúske dopravné značenie.
Austria (font)

Austria je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý bol využívaný na dopravné účely. Bol vytvorený ako odvodenina od písma DIN 1451.
Použitie.
Font Austria bol do roku 2009 používaný ako normové písmo pre rakúske dopravné značenie. V súčasnosti je nahradzovaný fontom Tern.
Typy.
Font má vyvinuté dva podtypy.
Drogowskaz

Drogowskaz () je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný na ako normové písmo pre poľské dopravné značky.
Písmo bolo do noriem prijaté nariadením poľského ministerstva dopravy 3. júla 2003.
Universal grotesk

Universal grotesk je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý bol v minulosti využívaný ako normové písmo pre slovenské dopravné značenie aj na reklamné či obchodné účely - na potlač balení potravín, nadpisy novinových článkov alebo na nadpisové písmená propisot.
Písmo bolo používané na dopravnom značení v celom bývalom Česko-Slovensku a do 90. rokov aj v Česku. Na Slovensku sa ako normové písmo na dopravnom značení používalo do januára 2016. Od roku 2014 sa okrem neho na základe súhlasu ministerstva dopravy používalo aj písmo Tern, ktoré ho v roku 2016 nahradilo.
Universal grotesk je verziou nemeckého písma Kristall-Grotesk (1936) od firmy Wagner &amp; Schmidt z Lipska. V roku 2016 Typotheque vydala modernú adaptáciu Universal grotesku nazvanú Uni Grotesk.
Typy.
STN 01 8020/Z2 uvádzal dva typy fontu Universal grotesk:
Cascada

Cascada je nemecká dance skupina, ktorá pôsobí od roku 2004. Skupina je známa svojou najznámejšou skladbou „Everytime We Touch“, ktorá im vyhrala World Music Award v roku 2007, rovnako ako singel „What Hurts the Most“, ktorý dosiahol rebríčky v roku 2008, a „Evacuate the Dancefloor“, ktorý sa stal ich prvým UK singlom na 1. mieste v roku 2009. Doteraz skupina predala odhadom okolo 14 miliónov kópií svojich troch albumov a 36 miliónov singlov po celom svete. Skupina Cascada sa skladá z nemeckej speváčky spievajúcej po anglicky Natalie Horler a nahrávacích producentov DJ Manian a Yanou. Cascada bola pôvodne založená ako „Cascade“, ale meno muselo byť kvôli ochrannej známke zmenené. V roku 2010 bola Cascada vyhlásená za druhú najčastejšie internetovo sťahovanou dance skupinou všetkých čias, okrem medzinárodného tanečného producenta Davida Guettu.
Skupina Cascada je považovaná za jednu z najúspešnejších nemeckých interpretov 21. storočia.
Členovia skupiny.
Natalie Horler.
Natalie Horler sa narodila 23. septembra 1981. Ako speváčka je Natalie Horler často prezentovaná ako Cascada, na rozdiel od celej skupiny. Od 16 rokov spolupracovala s niekoľkými tanečnými DJmi, ktorí poskytli neuvedené vokály na niekoľkých tanečných vydaniach skupín ako Akira („Piece of Heaven“), 2 Vibez („Sometimes“), Diamond („Reason“) a Scarf! („Odysee“), z ktorých mnohé boli vyrobené. 
DJ Manian.
DJ Manian je nemecký producent, trance DJ, majiteľ hudobného dance vydavateľstva Zooland Records a členom skupiny Cascada po boku Yanou a Natalie Horler. Na svojom konte má množstvo singlov pod rôznymi pseudonymami, a udržuje niekoľko hudobných projektov, vrátane Spencer a Hill (pod pseudonymom Josh Hill), Tune Up! (zaniknutý), Bulldozzer, myC, AMPIRE, Phalanx, Plazmetek a Liz Kay.
Yanou.
Yann Pfeiffer, profesionálne známy ako Yanou je nemecký producent a člen Cascady. Spolupracoval S DJ Sammym na celosvetovom hite „Heaven“, so spevákom Do. Je známy pre jeho „Candlelight Mixy“ skladieb „What Hurts the Most“, „Everytime We Touch“ a „Draw the Line“, transformáciou tanečných skladieb s vyšším tempom na pomalšie baladické s orchestrálnymi nástrojmi ako klavír, husle, dychové nástroje a ľahké bicie.
Schweizerische Normen-Vereinigung (font)

Schweizerische Normen-Vereinigung (doslovne "Švajčiarske združenie pre normy", skrátene SNV) je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný ako normové písmo pre dopravné značenie vo viacerých krajinách Európy.
Font bol vyvinutý Švajčiarskym združením pre normy, no v roku 2003 bol v tejto krajine nahradený fontom Frutiger. V súčasnosti sa používa v licencii na dopravnom značení v štátoch bývalej Juhoslávie, v Rumunsku, Bulharsku, Belgicku a Luxembursku.
Typy.
Font bol vyvinutý v troch verziách:
Magicfestival Bratislava

Magicfestival Bratislava bol medzinárodný festival moderného kúzelníckeho umenia, ktorý sa realizoval v rokoch 19801988 v Bratislave. Bol prvým festivalom modernej mágie s medzinárodnou účasťou na území Slovenska. Projekt vytvorili v roku 1980 Alexander Gerič, Pavel Schwarz a Jozef Šucha v Parku kultúry a oddychu Bratislava. Dôležití partneri boli "Český magický svaz", zastúpený jeho predsedom Karlom Šobrom a Willi Seidl st., člen "FISM" ("Fédération Internationale des Sociétés Magiques)" a "Magického klubu Viedeň".
Štruktúra festivalu.
Priestory.
Magicfestival Bratislava sa realizoval vo všetkých priestoroch Parku kultúry a oddychu Bratislava. Javiská v Malej sále, Spoločenskej hale i v Estrádnej hale slúžili na súťažné aj profesionálne vystúpenia umelcov, v ostatných priestoroch boli odborné semináre, konzultácie, workshopy. Montované veľtržné pavilóny boli využité na spoločenské stretnutia účastníkov. Využité bolo aj nábrežie Dunaja v areáli Parku kultúry na voľné vystúpenia amatérskych aj profesionálnych kúzelníkov v priamom kontakte s návštevníkmi pod názvom "Kúzelníci na promenáde".
Podujatia.
Súťažné vystúpenia neprofesionálnych kúzelníkov.
Súťaží sa zúčastnili kúzelníci z Česko-Slovenska, Poľska, Maďarska, Rakúska, ZSSR. Pravidlá súťaže boli podľa pravidiel medzinárodnej kúzelníckej federácie FISM.
Vyhlásené súťažné kategórie.
Súťažné vystúpenia hodnotila sedemčlenná medzinárodná porota.
Sprievodné podujatia.
Odborné workshopy, umelecké a technické semináre, tvorivé konzultácie.
Televízne programy.
Z podujatí Magicfestivalu vyrobila Slovenská televízia dvanásť televíznych programov podľa scenára Alexandra Geriča.
Schweizerische Normen-Vereinigung

Schweizerische Normen-Vereinigung (- po nemecky; doslova "Švajčiarske združenie pre normy", skrátene SNV) alebo Association suisse de normalisation (- po francúzsky; doslova "Švajčiarska normalizačná asociácia") je švajčiarska organizácia pre technickú normalizáciu. Je riadnym členom Medzinárodnej organizácie pre normalizáciu "(ISO)" a Európskeho výboru pre normalizáciu "(CEN)".
V rámci technických noriem bol vytvorený font SNV, ktorý sa v súčasnosti v licencii používa vo viacerých krajinách Európy na dopravnom značení.
Tratex

Tratex (pôvodne "GePos") je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný ako normové písmo pre švédske dopravné značenie. Bol vyvinutý Karlom-Gustavom Gustafsonom s dôrazom na najvyššiu zreteľnosť v cestnej doprave. Takisto obsahuje aj znaky laponského jazyka, ktoré sú využívané na dvojjazyčných dopravných značkách na severe krajiny.
Tratex je licencovaný ako freeware a je k dispozícii na stiahnutie aj širokej verejnosti.
Typy.
Font Tratex bol vyvinutý v štyroch verziách.
Verzia "Svart" () je základná verzia fontu Tratex. Používa sa len na vyznačovanie miestnych cieľov na informatívnych značkách.
Verzia "Vit" () je modifikovaná verzia typu Svart, ktorá obsahuje znaky bielej farby. Používa sa na farebných podkladoch niektorých informatívnych značiek.
Verzia "PosVersal" () je modifikovaná verzia typu Svart, ktorá obsahuje len znaky veľkej abecedy.
Verzia "NegVersal" () je modifikovaná verzia typu PosVersal, ktorá obsahuje len znaky veľkej abecedy bielej farby. Ide o najčastejšie používanú verziu tohto fontu, keďže sa využíva na takmer všetkých farebných podkladových doskách viacerých druhov dopravných značiek.
Caractères

Caractères () je font patriaci do rodiny písiem sans-serif, ktorý je využívaný ako normové písmo pre francúzske dopravné značenie.
Typy.
Caractères bol vyvinutý v troch typoch.
Typ L1 je tučný variant, používaná zvyčajne v čiernej farbe na bielom podklade pre informatívne dopravné značky ukazujúce na miestny cieľ. Obsahuje len znaky veľkej abecedy.
Typ L2 sa používa na informatívnych značkách na diaľniciach a štátnych cestách. Takisto tu existujú len znaky veľkej abecedy.
Typ L4 je kurzívny variant, používaná zvyčajne v čiernej farbe na bielom podklade pre informatívne dopravné značky ukazujúce na miestny cieľ či objekt. Obsahuje už aj znaky malej abecedy.
Rodina písma (typografia)

Rodina písma je skupina rezov odvodených od jedného typu písma (fontu).
Používanie jednej písmovej rodiny zaisťuje jednotný vzhľad sadzby.
Úplná rodina daného fontu obsahuje základné písmo a jeho vyznačovacie verzie stojatého písma a kurzívy. Písma jednej rodiny majú spoločné kresbové vlastnosti, rovnakú strednú výšku, výšky verzálok i dĺžku horných a dolných doťahov. Niektoré rodiny obsahujú veľké množstvo rezov, no väčšina typov písiem obsahuje štyri základné rezy. Iné typy rodiny ani netvoria, pretože sú navrhnuté len v jednom reze, prípadne majú len jeden vyznačovací rez.
Jaco Pastorius

John Francis Pastorius III. (* 1. december 1951, Norristown, Pensylvánia, USA – † 21. september 1987, Fort Lauderdale, Florida, USA), známy ako Jaco Pastorius, bol americký basgitarista a hudobný skladateľ, ktorý spopularizoval bezpražcovú basgitaru a z basgitary vytvoril rovnocenný melodický nástroj.
Okrem sólovej kariéry je známy najmä vďaka svojmu pôsobeniu v jazz-fussion kapele Weather Report. Vo svojej fascinujúcej, no krátkej kariére spolupracoval s takými významnými hudobníkmi ako John McLaughlin, Joni Mitchell, Al Di Meola, Mike Stern a mnohým ďalšími. 
Zomrel vo veku 35 rokov po bitke s vyhadzovačom nočného klubu.
Karkúk

Karkúk alebo nepresne Kirkúk (po arabsky كركوك - prepis: Karkúk alebo [nepresne] Kirkúk ; po anglicky "Kirkuk" ), resp. Kerkûk/Kerkúk (po kurdsky Kerkûk/کهرکووک - výslovnosť: [kärkúk]/[kerkúk]), je hlavné mesto rovnomenného irackého guvernorátu a centrum irackého ropného priemyslu. 
V roku 2003 malo 755 700 obyvateľov, a to najmä Arabov a Kurdov. Nachádza sa v severovýchodnej časti Iraku na hranici medzi arabskou časťou krajiny a Kurdistanom.
Lazarov jav

Lazarov jav je oživenie kremíkových detektorov ochladením na nízke teploty.
Pri používaní polovodičových kremíkových detektorov v prostredí s vysokou radiáciou vznikajú v kryštálovej mriežke polovodiča nielen voľné elektróny a diery, ale aj poruchy mriežky vyvolané vysokoenergetickými časticami. Pri prechode mriežkou častice interagujú s jednotlivými atómami mriežky a vychyľujú ich z ich rovnovážnej polohy. Vznikajúce poruchy mriežky, ktoré sú vo forme vakancií a intersticiálov, majú schopnosť na určitú dobu zachytiť časť voľných elektrónov a dier. Zvyšok elektrónov a dier, ktoré sú urýchlené vonkajším elektrickým poľom vytvárajú signál, ktorý registruje prechod vysokoenergetickej častice cez detektor. Záchyt voľných elektrónov a dier vedie teda k zoslabeniu signálu. Postupné zvýšenie počtu porúch mriežky v dôsledku ožiarenia vedie nakoniec k nefunkčnosti kremíkového detektora. 
V roku 1997 Vittorio Palmieri, Kurt Borer, Štefan Jánoš, Cincia Da Viá a Luca Casagrande na Univerzite v Berne, Švajčiarsko, zistili, že pri ochladení už nefunkčných kremíkových detektorov na teploty nižšie než 130 kelvinov je možné tieto detektory opäť uviesť do funkčného stavu. Inak povedané, „mŕtve“ detektory možno týmto spôsobom „oživiť“. Tento jav bol nazvaný podľa analógie s biblickým príbehom ako Lazarov jav. Vysvetlenie tohto javu spočíva v pochopení dynamiky ožiarením vzniknutých porúch. Pri izbovej teplote môžu takéto mriežkové poruchy dočasne zachytiť uvoľnené elektróny a diery a po určitej dobe ich opäť emitovať späť do vodivostného alebo valenčného pásma. Ak je táto doba dlhšia, než je charakteristický čas snímacej elektroniky, ktorá meria elektrický náboj vzniknutý po prechode vysokoenergetickej častice, bude registrovaný signál zoslabený a pomer signál/šum nemusí dosiahnúť dostatočnú hodnotu pre registráciu častice. Pri teplotách nižších než 130 kelvinov sú tepelné kmity mriežky oveľa slabšie v porovnaní s izbovou teplotou, a preto zachytené elektróny a diery na poruchách mriežky nebudú po dlhú dobu (dni až roky v závislosti od typu poruchy a teploty) emitované späť do valečného alebo vodivostného pásma. Ak sa väčšina týchto záchytných centier pre elektróny a diery zaplní, bude ďalší záchyt novovznikajúcich elektrónov a dier znemožnený a detegujúci signál sa len málo zoslabí.
Polícia (televízna relácia)

Polícia je slovenská televízna relácia, magazín o práci Policajného zboru.
Vysielanie.
Reláciu vysielala Dvojka, televízna stanica Rozhlasu a televízie Slovenska.
Miestodržiteľský palác (Brno)

Miestodržiteľský palác () je barokový palác nachádzajúci sa na Moravskom námestí v Brne, v mestskej časti Brno-střed.
Dejiny.
Pôvodne tu bol augustiniánsky kláštor, ktorý založil v roku 1350 markgróf Ján Henrich, barokovú podobu mu dal v 30. rokoch 18. storočia brniansky architekt Moritz Grimm. Len o niekoľko desaťročí neskôr, výnosom z 15. marca 1783, však cisár a moravský markgróf Jozef II. nariadil, aby augustiniáni existujúci kláštor opustili. Následne ho využil na umiestnenie nových štátnych, zemských a stavovských úradov. Augustiniáni boli nútení presťahovať sa do budov zrušeného kláštora cisterciačiek s kostolom Nanebovzatia Panny Márie na Starom Brne.
V súčasnej dobe je miestodržiteľský palác jednou z kľúčových budov Moravskej galérie a priestory reprezentatívnej časti bývalého kláštora sú využívané k výstavným účelom a koncertom predovšetkým komornej hudby.
V tesnej blízkosti paláca sa nachádza Kostol Zvestovania Panny Márie a svätého Tomáša apoštola.
Test magazín

Test magazín je slovenská publicistická televízna relácia, televízny magazín, prostredníctvom ktorého Asociácia spotrebiteľov Slovenska v spolupráci s českým časopisom "dTest" oboznamuje spotrebiteľov o testoch nezávadnosti a kvality rôznych produktov na slovenskom trhu, ako aj o aktuálnych spotrebiteľských problémoch na Slovensku a o ich možných riešeniach na príklade európskych krajín. Reláciu režíruje a námet a scenár pripravuje Miloš Lauko. Moderátorom je Michal Slanička.
Austria

Austria (etymológia: germánske slovo austar = východ + latinská koncovka -ia) môže byť:
Zasadnutie NR SR

Zasadnutie NR SR je slovenská televízna relácia, záznam zo zasadnutí a rokovaní Národnej rady Slovenskej republiky.
Vysielanie.
Relácia je uvádzaná v nočných až skorých ranných hodinách (od 00:00 až 04:00) na programe STV 2. Nemá pevne daný vysielací čas.
Malý Fürstenberský palác

Malý Fürstenberský palác je palác nachádzajúci sa v Prahe v Česku. Je súčasťou sídla Senátu, do ktorého podľa zákona č. 59/1996 Sb. patrí aj komplex Valdštejnského paláca (Valdštejnská zahrada, Valdštejnská jazdiareň) a Kolovratský palác.
Malý Fürstenberský palác bol postavený v roku 1770 a stavebne súvisí s Kolovratským palácom. Pripája sa k nemu zaujímavá rokoková terasovitá záhrada so schodiskom a balustrádami, vystupujúca do trojdielnej sala terreny. Záhrada je súčasťou komplexu záhrad pod Pražským hradom.
Malý Fürstenberský palác a priľahlý Kolovratský palác sú od roku 1918 vo vlastníctve štátu. Počas prvej česko-slovenskej republiky tu sídlilo predsedníctvo ministerskej rady, po roku 1945 ministerstvo informácií a osvety, neskôr ministerstvo kultúry. V roku 2003 bola začatá celková rekonštrukcia Kolovratského paláca a Malého Fürstenberského paláca, ktorá bola dokončená v roku 2006.
Palác je súčasť národnej kultúrnej pamiatky "sídlo Parlamentu České republiky".
Krumbach (Dolné Rakúsko)

Krumbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek.
Žije tu 2 260 obyvateľov (1. 1. 2010).
Brnianska mešita

Brnianska mešita je prvá funkčná stavba tohto typu v Česku. Spravuje ju organizácia "Islámská nadace v Brně". Budova mešity sa nachádza v blízkosti Vídeňskej ulice v brnianskej mestskej časti Brno-střed, v katastrálnom území Štýřice.
V júli 1998 bola v Brne postavená prvá funkčná mešita v Česku. Jej výstavbu sprevádzal nesúhlas časti obyvateľov. Magistrát mesta stanovil podmienky, podľa ktorých mešita nesmie mať minaret, kupolu a nesmie byť odlišná od okolitej zástavby. Jej zariadenie vnútri je v porovnaní s ostatnými mešitami známymi z iných krajín tiež relatívne strohé. Objekt slúži skôr ako kultúrne centrum, orientovaný je smerom k Mekke (oproti okolitej zástavbe je budova mierne pootočená) a jeho hlavnou súčasťou je priestor pre modlitbu pre asi sto ľudí. V súčasnosti sa do mešity poriadajú tiež exkurzie.
Pred začiatkom výstavby mešity občania mesta Brna (najmä obyvatelia mestskej štvrti Štýřice, kde mešita stojí) prejavovali petíciami svoj nesúhlas s výstavbou mešity. Po skúsenostiach obyvateľov s mešitou sa však napätie zmiernilo. "Islámská nadace v Brně" na svoje náklady nechala rozšíriť parkovisko o šesť parkovacích miest. S dovolením polície počas islamských náboženských sviatkov môžu moslimovia parkovať na Vídeňskej ulici pred mešitou.
Au (Vorarlbersko)

Au je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Vorarlbersko v okrese Bregenz.
Žije tu obyvateľov ().
Jennifer Garnerová

Jennifer Garnerová (* 17. apríl 1972, Houston, Texas, USA) je americká herečka.
Životopis.
Jennifer Anne Garner sa narodila v texaskom Houstone ako druhé z troch detí. Jej mama Pat Garner pracuje ako profesorka angličtiny a jej otec Bill John Garner pracuje ako chemický inžinier. Má dve sestry – staršiu Melissu Lynn Garner Wylie a mladšiu Susannah Kay Garner Carpenter. Zmaturovala na Denison University v Ohio. 19. októbra 2000 sa vydala za herca Scottа Foleyhо, ktorého stretla v seriáli Felicity. V marci 2003 sa rozviedli. 29 júna 2005 sa opäť vydala, tentoraz za Benna Afflecka. Svoje prvé dieťa Violet Anne Affleck porodila 1. decembra 2005, druhé, Seraphina Rose Elizabeth Affleck prišlo na svet 6. januára 2009. Syn Samuel sa narodil v roku 2012.
Kostja Ullmann

Kostja Ullmann (* 30. máj 1984, Hamburg, Nemecko) je nemecký herec.
Kariéra.
Jeho otec bol herec a viedol v Hamburgu hereckú agentúru. Matka je tanečnica a sestra Shantia herečka. Na pódiu stál prvýkrát ako 11 ročný v hamburskom divadle "Ernst Deutsch Theater". Nasledovali účinkovania v krátkometrážnych filmoch a prvé filmové role. V roku 2003 prerušil hereckú školu v Hamburgu, pre natáčanie filmu "Sommersturm", ktorý bol nasledujúci rok v kinách úspešný. Tým položil základný kameň svojej kariéry a nasledovali ďalšie celovečerné filmy, role v televíznych filmoch a hosťovské role v mnohých nemeckých televíznych seriáloch.
Odpočívadlo

Odpočívadlo môže byť:
Guvernorát (Irak)

Guvernorát alebo provincia (po arabsky - muháfada / muháfaza) je názov najvyššej administratívnej jednotky v Iraku. 
Guvernorátov je celkovo 18:
Do roku 1974 sa najvyššia jednotka nevolala muháfada, ale liwá. Do roku 1976 bolo guvernorátov len 14 a aj tie, ktoré mali dnešné hranice, mali často iné názvy (pozri napr. ).
Zoznam dopravných značiek v Poľsku

Toto je zoznam dopravných značiek v Poľsku vypracovaný podľa poľského zákona o cestnej premávke (). Na značení sa používa normové písmo Drogowskaz.
Chrám Všetkých svätých (Moskva)

Chrám Všetkých svätých na Kuliškach () je pravoslávny chrám v Moskve na Slovanskom námestí neďaleko Kitaj-goroda.
História.
Prvý chrám postavil vládca Moskvy a víťaz nad tatárskymi hordami Dmitrij Donský na pamiatku víťazstva na Kulikovskom poli. Je to prvý chrám, ktorý bol postavený ako pamätník bojovej slávy ruských vojakov. Išlo o drevený chrám, ktorý niekoľkokrát vyhorel. Preto bol v rokoch 1687 až 1689 prestavaný v štýle moskovského baroka. Chrám bol v roku 1930 komunistami zatvorený a dlho chátral. V roku 1975 bola jeho budova zveraná Múzeu histórie mesta Moskvy.
Súčasnosť.
V roku 1991 bol chrám po dlhých rokoch vrátený ruskej pravoslávnej cirkvi a opäť sa v ňom slúžia pravoslávne bohoslužby. Od roku 1998 sa stal sídelným chrámom Alexandrijskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Alexandria) v Rusku, ktorý bol preložený z mesta Odesa.
Chrám svätých Borisa a Gleba (Daugavpils)

Chrám svätých Borisa Gleba v meste Daugavpils, Dvinsk (, ) je najväčší pravoslávny chrám v Lotyšsku (časť Latgalsko, v ktorom žije veľká ruská menšina).
História.
Chrám bol postavený v rokoch 1904 až 1905 v novoruskom architektonickom štýle, ktorý bol typický pre sakrálnu architektúru Ruského impéria. Vybudovaný bol podľa plánov ruského architekta M. Pozarova. Od roku 1922 sa stal farským chrámom a od roku 1938 získal status katedrálneho chrámu. V roku 1925 sa začali v chráme konať okrem ruských bohoslužieb aj bohoslužby v lotyšskom jazyku. Počas druhej svetovej vojny nebol síce poškodený, ale po nej ho poškodil požiar. Neskôr prišiel aj o status katedrálneho chrámu. Napriek tomu nebol počas sovietskej vlády zatvorený. Katedrálny status bol chrámu vrátený v roku 1989.
Súčasnosť.
Chrám prešiel po roku 1990 rozsiahlymi rekonštrukciami. Najväčšia z nich sa uskutočnila v rokoch 2004 až 2008. Počas nej získal chrám čiastočne svoj pôvodný vzhľad a boli pozlátené jeho kupoly. Chrám patrí k typickým atribútom latgalského mesta Daugavpils (Dvinsk) a je cieľom návštev pravoslávnych veriacich z Latgalska a celého Lotyšska, ale aj zo zahraničia.
Architektúra.
Chrám bol vybudovaný v novoruskom architektonickom štýle a podobá sa na staroruské chrámy. Jeho ozdobou je desať pozlátených kupol, ktoré vidno už z diaľky. Krásnou je aj zvonica so štyrmi zvonmi, ktoré pravidelne vyzváňajú. Ikonostas zdobia nádherné ikony patrónov chrámu – sv. Borisa a sv. Gleba, ale aj ikony Spasiteľa a Bohorodičky. Do chrámu sa zmestí 5 000 veriacich.