Ružena Grígelová

MUDr. Ružena Grígelová, CSc., rod. Lipková (* 7. august 1927, Nová Baňa – † 24. december 1977, Bratislava) bola slovenská lekárka mikrobiologička, ktorá sa dlhodobo venovala mikrobiologickému výskumu tuberkulózy a jej pôvodcu, baktérie "Mycobacterium tuberculosis".
Život.
Narodila sa v rodine daňového úradníka Karla Lipku (* 1892† ?) a Gizely, rod. Mydlárovej (* 1906† ?). Po vychodení ľudovej školy v rodisku a vyštudovaní gymnázia v Zlatých Moravciach (19381946) nastúpila na štúdium všeobecného lekárstva na Lekársku fakultu Slovenskej univerzity (od roku 1954 opäť Univerzita Komenského) v Bratislave, kde spromovala v roku 1951. Hneď po promócii nastúpila do práce na mikrobiologické oddelenie Štátneho zdravotného ústavu v Bratislave, kde „sa robili všetky rutinné mikrobiologické vyšetrenia pre všetky zdravotnícke zariadenia Bratislavy“. V januári 1953 sa tento ústav rozčlenil na viacero samostatných ustanovizní a Grígelová bola vymenovaná za vedúcu ústavu klinickej mikrobiologickej diagnostiky, ktorý podliehal najskôr fakultnej nemocnici, potom Detskej fakultnej nemocnici. Vo februári 1957 odišla pracovať na Ústav tuberkulózy, ktorý viedol Jozef Markovič. Na tomto pracovisku sa venovala výlučne mikrobiológii tuberkulózy. V roku 1962 získala členstvo v Komunistickej strane Československa a po obhajobe kandidátskej dizertačnej práce "Etiologický význam Mycobacterium bovis u ochorení ľudí" v roku 1967 dosiahla vedeckú hodnosť kandidátky vied. V roku 1967 bol Ústav tuberkulózy pričlenený k Výskumnému ústavu epidemiológie a mikrobiológie a pretransformovaný na jeden z odborov, ktorého vedúcou sa stala Grígelová.
V rámci svojej vedecko-výskumnej činnosti sa jej záujem sústredil „najprv na mikrobiológiu ženskej genitálnej tuberkulózy, potom na tuberkulózu lymfatického systému, na výskum Mycobacterium bovis u ľudí, na etiogenetický význam atypických mykobaktérií pre človeka a na hodnotenie rôznych metodík diferenciácie rôznych mykobaktérií“. Podarilo sa jej podať „mikrobiologický dôkaz urogenitálnej tuberkulózy z menštruačnej krvi,“ potom diagnostiku a typizáciu „mykobaktéria z tonzilí, adenoidov a lymfatických uzlín“. Svoje obzory si rozšírila na študijných pobytoch vo Forschungsinstitut Borstel v Západnom Nemecku, v Instytute gruźlicy vo Varšave, v Centrálnom výskumnom ústave tuberkulózy v Moskve a v Mestskom výskumnom ústave tuberkulózy v Leningrade. Ako spoluriešiteľka sa spolu s klinikmi podieľala na dlhodobej bakteriologickej štúdii tuberkulózy vo vybranej oblasti a spolu s nimi „upozornila na epidemiologický význam bovinného mykobaktéria v detskej populácii a na dôležitosť boja proti bovinnej tuberkulóze chovov hovädzieho dobytka“. Pôsobila ako vedúca referenčného laboratória pre tuberkulózu a iné mykobakteriálne infekcie pre Slovensko, sledovala, vyhodnocovala a metodicky viedla bakteriologickú depistáž slovenských terénnych laboratórií. Bola členkou poradného zboru pre tuberkulózu a respiračné ochorenia pri Ministerstve zdravotníctva Slovenskej socialistickej republiky (SSR), členkou hlavnej odbornej komisie štátneho i rezortného výskumu pre nákazy dýchacích ciest a tuberkulózu, ako aj členkou komisie pre imunológiu a mikrobiológiu tuberkulózy pri Československej pneumologickej a ftizeologickej spoločnosti.
Zomrela 24. decembra 1977 „po ťažkej vysilujúcej chorobe“. Bola spopolnená a 8. apríla 1978 boli jej spopolnené pozostatky uložené v urnovom háji v bratislavskej mestskej časti Lamač (sektor 4, chodník 3, číslo 287).
Súkromný život.
Zosobášila sa s doc. Ing. Jánom Grígelom, CSc. (19262012), ktorý neskôr pôsobil ako vedúci oddelenia vedy a techniky Úradu vlády SSR. Spolu mali dcéru, projektantku Ing. arch. Janu, vyd. Králikovú (* 1960).