burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Anthony Martial

Anthony Joran Martial (* 5. december 1995, Massy, Francúzsko) je francúzsky futbalový útočník, ktorý naposledy hral za Manchester United. V roku 2015 vyhral cenu Golden Boy udeľovanú najlepšiemu hráčovi do 21 rokov v Európe.
Klubová kariéra.
S profesionálnym futbalom začínal v Lyone odkiaľ v roku 2013 prestúpil za 6 miliónov € do konkurenčného AS Monaco. Svoj prvý ligový štart za nový klub si pripísal 24. novembra 2013 vo veku 17 rokov v zápase proti FC Nantes, keď v 63. minúte striedal Radamela Falcaa. Za dve sezóny v Monaku zaznamenal 49 štartov s bilanciou 11 gólov.
Prestupová čiastka, za ktorú v roku 2015 prestúpil do Manchestru United, sa vyšplhala na 36 miliónov £. Celkovo však prestup mohol dosiahnuť hodnotu až 57,6 miliónov £ v prípade naplnenia všetkých bonusov. Martial sa tak stal najdrahším tínedžerom v histórii a to už aj pred navýšením čiastky o bonusy. Pri svojom debute 12. septembra 2015 v zápase proti Liverpoolu, kedy v 65. minúte striedal Juana Matu, dokázal streliť gól a spečatil tak víťazstvo 3:1 nad odvekým rivalom. Za svoje výkony v septembri 2015 si zaslúžil cenu hráča mesiaca v Premier League.
Alypos zo Sikyónu

Alypos () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
Sochár Alypos pochádzal zo Sikyónu. Učil sa u sochárskeho majstra Naukyda z Argosu a činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. O sochárovi Alypovi a jeho dielach nám uvádza správy staroveký cestovateľ Pausanias, a to vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku.
Pausanias zaznamenal, že bol autorom niekoľkých sôch olympijských víťazov umiestnených na posvätnej pôde Olympie: „"Po pravej strane Hérinho chrámu je socha zápasníka, bol to Symmachos, syn Aischylov, rodom Éliďan; vedľa neho je podobizeň Neolaida, syna Proxenovho, z arkádskeho Fenea, ktorý si odniesol víťazstvo v pästnom zápase medzi chlapcami. Ďalej je Archedamos, syn Xeniov, tiež rodom Éliďan, rovnako víťaz medzi chlapcami, a to v zápasení. Sochy týchto ľudí, ktorých som vymenoval, zhotovil sikyónsky Alypos, žiak argejského Naukyda."“ V Olympii ho zaujala aj socha Euthymena z arkádskeho Mainalu, dvojnásobného olympijského víťaza v zápasení. 
V Apolónovom posvätnom okrsku v Delfách medzi najpamätnejšie votívne diela zaradil aj jeho sochy bojovníkov (boli to votívne dary Sparťanov a ich spojencov po víťazstve nad Aténčanmi pri "Aigospotamoi" ("Kozích riečkach") v roku 405 pred Kr., mali zvečniť týchto bojovníkov za ich statočnosť), bola to socha myndského Theopompa (na zvyšku z podstavca sa našiel nápis s jeho menom a signatúra autora sochy ), samského Kleoméda, karystského Aristoklea z Euboie, eretrijského Autonoma, korintského Aristofanta, troizénskeho Apollódora a Dióna z Epidaurosu v Argolide.
Rudolf Smend (1851 – 1913)

Hermann Rudolf Smend (* 5. november 1851, Lengerich (Severné Porýnie-Vestfálsko)† 27. december 1913, Ballenstedt, Pruské kráľovstvo) bol nemecký protestantský teológ.
Životopis.
Rudolf Smend pochádzal zo starej právnickej a farárskej rodiny z vestfálskeho mesta Lengerich.
Maturoval v roku 1869 v Münsteri. Následne študoval protestantskú teológiu a semitské jazyky na univerzitách v Göttingene, Berlíne a Bonne.
V roku 1874 promoval na filozofickej fakulte bonnskej univerzity, vo svojej dizertačnej práci sa venoval problematike arabskej poézie v 8. storočí, školiteľom mu bol Johann Gildemeister (18121890).
V roku 1875 na univerzite v Halle an der Saale úspešne ukončil aj štúdium teológie a získal akademický titul "Lic. theol." Následne sa tu habilitoval a začal pôsobiť ako súkromný docent.
V roku 1880 bol vymenovaný za mimoriadneho profesora a v roku 1881 za riadneho profesora Starého zákona na univerzite v Bazileji. Jeho kolegami tu boli o. i. aj Jacob Burckhardt (18181897), Franz Overbeck (18371905) alebo Jacob Wackernagel (18531938).
V roku 1889 sa stal riadnym profesorom biblických vied a semitských jazykov na univerzite v Göttingene, kde sa opäť stretol so svojím bývalým učiteľom Juliusom Wellhausenom (18441918) a mohol naďalej rozvíjať jeho "metódu rozlišovania prameňov" (Quellenscheidungsmethode). Smend sa o. i. venoval kritickému štúdiu Pentateuchu. Bol jedným z iniciátorov projektu "Septuaginta-Unternehmen".
Rudolf Smend (1932)

Rudolf Smend (* 17. október 1932, Berlín, Nemecko) je nemecký protestantský teológ.
Životopis.
Rudolf Smend je synom profesora ústavného a cirkevného práva Rudolfa Smenda (1882 – 1975) a vnukom protestantského teológa Rudolfa Smenda (1851 – 1913).
V rokoch 1951 až 1958 študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Tübingene, Göttingene a Bazileji. V roku 1962 sa pod vedením Martina Notha (19021968) habilitoval na univerzite v Bonne. Od roku 1963 pôsobil ako profesor na "Kirchliche Hochschule Berlin".
V rokoch 1965 až 1971 vyučoval na univerzite v Münsteri. Od roku 1971 až do svojej emeritácie v roku 1998 bol riadnym profesorom Starého zákona na univerzite v Göttingene.
V rokoch 1996 až 1998 bol prezidentom "Göttingenskej akadémie vied".
Inline hokej na Svetových hrách 2017

Inline hokej na Svetových hrách 2017 bol inline hokejový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Świdnici, v Poľsku v dňoch od 25.29. júla 2017, za účasti 8 tímov. Inline hokejový turnaj sa na Svetových hrách predstavil prvýkrát v roku 2005 a toto bolo jeho 4. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Lodowisko Świdnica s kapacitou 800 divákov. Aréna bola tiež dejiskom krasokorčuliarchych pretekov. Titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Predchádzajúci trojnásobný obhajca prvenstva z skončil až piatom mieste.
Canoe polo na Svetových hrách 2017

Canoe polo na Svetových hrách 2017 bol canoepolový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Vroclave, v Poľsku v dňoch od 28.30. júla 2017, za účasti 7 mužských a 7 ženských tímov. Canoepolový turnaj sa na Svetových hrách predstavil prvýkrát v roku 2005 a toto bolo jeho 4. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v outdoorovom plaveckom areáli "Orbita". Areál a v ňom obsiahnuté plavecké štadióny boli tiež dejiskom pretekov vo športovom záchranárstve a plutvovom plávaní. Tituly obhájili v oboch kategóriách družstvá Nemecka, v mužskej zvíťazilo vo finálovom stretnutí nad , v ženskej nad .
Declaration of Independence

Declaration of Independence môže byť:
Kontinentálny kongres

Kontinentálny kongres (iné názvy: Philadelphský kongres, Filadelfský kongres; ) bolo zhromaždenie delegátov Trinástich kolónií, ktoré vystúpili proti britskej nadvláde v americkej revolúcii a v júli 1776 vyhlásili nezávislosť od Veľkej Británie a sformovali Spojené štáty. Kontinentálny kongres bol ustanovený celkom trikrát – v roku 1774 (Prvý kontinentálny kongres), v rokoch 17751781 (Druhý kontinentálny kongres) a v rokoch 17811789 (Konfederačný kongres).
Prvý kontinentálny kongres (1774).
Prvý kontinentálny kongres sa zišiel nakrátko, od 5. septembra do 26. októbra 1774 v budove Carpenters' Hall v Philadelphii v kolónii Pensylvánia. Pozostával z 56 delegátov z dvanástich severoamerických kolónií, keďže najnovšia a najjužnejšia z kolónií, provincia Georgia, potrebovala ochranu Britskej armády pred útokmi viacerých indiánskych kmeňov. Prezidentom kongresu bol do 22. októbra delegát Virgínie Peyton Randolph a od 22. do 26. októbra delegát Južnej Karolíny Henry Middleton, tajomníkom bol delegát Pensylvánie Charles Thomson.
Benjamin Franklin presadzoval myšlienku stretnutia zástupcov kolónií, avšak nedokázal ich presvedčiť až dokiaľ Británia neuvalila blokádu na prístav v Bostone, ktorou reagovala na bostonské pitie čaju. Väčšina delegátov nebola pripravená na vyhlásenie nezávislosti od britskej koruny, ale mali záujem na tom, aby kráľ Juraj III. a britský parlament vystupoval férovejšie voči ich požiadavkám.
Zástupcovia kolónií sa v reakcii na tzv. neznesiteľné resp. donucovacie zákony (zákon o bostonskom prístave schválený 20. marca 1774 a platný od 1. júna 1774, zákon o vláde v provincii Massachusetts schválený 20. mája 1774 a platný od 1. júla 1774, zákon o výkone spravodlivosti v provincii Massachusetts platný od 20. mája 1774) prijaté parlamentom v roku 1774 zhodli na bojkote Británie a odoslaní petície kráľovi. Kolonisti boli jednotní vo svojom postupe pri požadovaní odstránenia krívd, avšak rozchádzali sa v názore, či má byť ultimatívnym riešením uzmierenie s Veľkou Britániou alebo nezávislosť.
26. októbra 1774 Kongres odročil svoje zasadnutie. Podarilo sa mu skoordinovať kolónie v bojkote britského tovaru (od 1. decembra 1774), čo viedlo k poklesu importu z Británie o 97 % v roku 1775 oproti roku 1774. Delegáti sa dohodli na opätovnom zvolaní kongresu 10. mája 1775 pokiaľ parlament nepristúpi na nápravu ich sťažnosti.
Druhý kontinentálny kongres (17751781).
Druhý kontinentálny kongres zasadol 10. mája 1775 v Philadelphii. 4. júla 1776 prijal Deklaráciu nezávislosti Spojených štátov. "De facto" išlo o prvú federálnu vládu Spojených štátov, nakoľko Kongres zabezpečoval vedenie vojny a uzatváral medzinárodné zmluvy. Bol odročený 1. marca 1781.
Konfederačný kongres (17811789).
Konfederačný kongres zasadol 1. marca 1781 a bol odročený 4. marca 1789. 17. septembra 1787 predložil finálny návrh Ústavy Spojených štátov, ktorú v priebehu nasledujúcich rokov ratifikovali jednotlivé štáty. Ako posledný z pôvodných 13 štátov tak učinil Rhode Island (29. máj 1790).
Der Judenstaat

Der Judenstaat : Versuch einer modernen Lösung der Judenfrage (v preklade z nem. „Štát Židov“ resp. „Židovský štát : Pokus o moderné riešenie židovskej otázky“) je brožúra napísaná rakúsko-uhorským novinárom židovského pôvodu Theodorom Herzlom a vydaná 14. februára 1896 vo Viedni. Herzl v knihe analyzoval postavenie Židov žijúcich v Európe. Konštatoval, že zatiaľ čo mnohí majetnejší Židia sú vystavení hnevu más obyvateľstva, chudobní Židia žijú v biede a zúfalstve a židovská stredná trieda, remeselníci a živnostníci, sa často stretáva s nedôverou a nepriateľskými výrokmi ako „nekupujte od Židov“. Predpokladal, že k úpadku protižidovských nálad v spoločnosti nedôjde a preto ako jediné východisko pre Židov, ak sa chcú vyhnúť antisemitizmu, našiel založenie si vlastného štátu (pozri Židovský štát). Podľa jeho neskorších vyjadrení, Dreyfusova aféra ho presvedčila o nevyhnutnosti tohto riešenia.
Herzl oponoval vtedy prebiehajúcej činnosti sionistických skupín, ktoré vytvárali židovské osady na území Palestíny, súčasti Osmanskej ríše, keďže argumentoval, že takáto „postupná infiltrácia“ Židov povedie k obavám domáceho obyvateľstva, ktoré požiadajú vládu o zastavenie židovskej imigrácie. Za nevyhnutnú podmienku ďalšej imigrácie do Palestíny preto pokladal suverénne resp. autonómne postavenie, preto sa usiloval o získanie podpory u osmanskej vlády.
Pôvodné vydanie bolo adresované rodine Rotschildovcov, hoci barón Edmond de Rotschild odmietol Herzlov návrh, obávajúc sa, že to ohrozí Židovskú diaspóru (pretože štáty, ktorých občanmi boli Židia, by mohli pochybovať o ich patriotizme) a židovské osady vytvorené skupinou Chovevej Cion v Erec Jisraeli.
Kniha je pokladaná za jedno z najvýznamnejších diel raného sionizmu a podnietila hnutie za vytvorenie židovského štátu, ktoré sa obracalo na politických lídrov európskych štátov v snahe získať ich podporu pre túto myšlienku. Výsledkom bolo založenie Svetovej sionistickej organizácie na Prvom sionistickom kongrese 29.31. augusta 1897 v Bazileji vo Švajčiarsku. Jej hlavným programovým cieľom bolo založenie židovského štátu v Palestíne.
Guvernér Južnej Karolíny

Guvernér štátu Južná Karolína, skrátene guvernér Južnej Karolíny (angl. "The Governor of the State of South Carolina", skrátene "Governor of South Carolina") je hlavou štátu a hlavou vlády Južnej Karolíny, ako to vyplýva z Ústavy štátu Južná Karolína. Guvernér je zároveň "ex officio" vrchným veliteľom Národnej gardy Južnej Karolíny, pokiaľ táto nie je nasadená na federálnej úrovni. Medzi jeho povinnosti patrí podávanie každoročnej správy o stave štátu pred Valným zhromaždením Južnej Karolíny, podávanie správ o rozpočte vlády a kontrola vymožiteľnosti štátnych zákonov.
Súčasným, 117. guvernérom Južnej Karolíny je republikán Henry McMaster (od 24. januára 2017), ktorý z pozície viceguvernéra nahradil Nikki Haleyovú po tom, čo 24. januára 2017 odstúpila z funkcie guvernérky, aby sa mohla ujať funkcie veľvyslankyne Spojených štátov pri Organizácii Spojených národov.
Podmienky voliteľnosti.
Podmienky voliteľnosti guvernéra upravuje čl. 4 ods. 2 Ústavy Južnej Karolíny. Kandidát podľa neho musí:
Posledná z podmienok bola spochybnená rozhodnutím Najvyššieho súdu Spojených štátov v prípade Torcaso v. Watkins (1961), podľa ktorého sú náboženské podmienky na držbu verejného úradu porušením 14. dodatku Ústavy Spojených štátov. Napriek tomu ostáva súčasťou znenia Ústavy Južnej Karolíny, hoci v praxi nie je vynucovaná.
Voľba.
Guvernér je volený na obdobie štyroch rokov, ktoré začína na obed v prvú sobotu po druhom utorku v januári nasledujúcom po dni voľby a končí na obed v prvú stredu po druhom utorku v januári o štyri roky neskôr. Jedna osoba môže byť zvolená do funkcie guvernéra nanajvýš na dve po sebe nasledujúce funkčné obdobia.
Právomoci a povinnosti.
Do právomocí a povinností guvernéra prislúcha:
Prísaha.
Prísaha guvernéra, uvedená v čl. 6 ods. 5 Ústavy Južnej Karolíny, v preklade do slovenčiny znie: "„Slávnostne prisahám (alebo sľubujem), že som podľa Ústavy štátu plne kvalifikovaný vykonávať funkcie úradu, do ktorého som bol zvolený (alebo vymenovaný) a že podľa svojich schopností zachovávať, strážiť a brániť Ústavu štátu a Ústavu Spojených štátov. Nech mi v tom pomáha Boh.“"
Valerián Franc

Doc. PaedDr. Valerián Franc, CSc. (* 1. august 1963, Banská Bystrica† 2. august 2024, Banská Bystrica) bol slovenský entomológ, arachnológ a univerzitný pedagóg. Zameriaval sa na rozšírenie, ekológiu, ohrozenie, ochranu a využitie vybraných skupín článkonožcov v biomonitoringu.
V roku 1987 absolvoval magisterské štúdium v dvojodbore biológia-matematika na bývalej Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, na ktorej následne do roku 1989 pôsobil ako asistent a v roku 1989 získal titul doktora pedagogiky. V roku 1992 získal vedeckú hodnosť kandidáta vied v odbore entomológia na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave s dizertačnou prácou "Myrmekofilné chrobáky Slovenska so zvláštnym zreteľom k ich ohrozeniu a perspektívam ochrany". V roku 2010 bol habilitovaný na docenta na Fakulte prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre.
Od roku 1981 bol členom Slovenskej entomologickej spoločnosti a od roku 2001 členom Slovenskej zoologickej spoločnosti.
Predseda

Predseda (iné názvy: predsedajúci, zastarano prednosta, predsedník) je funkcia vedúceho činiteľa určitej inštitúcie, organizácie a pod., teda toho, „kto niečomu predsedá“ (tzn. vedie, resp. riadi rokovanie, schôdzu, činnosť a pod.).
Príkladom je predseda vlády, predseda parlamentu, predseda politickej strany, predseda predstavenstva akciovej spoločnosti, predseda správnej rady vysokej školy či predseda súdneho senátu. V niektorých organizáciách je predseda nositeľom titulu prezident.
Predsednik

Predsednik je vrch s nadmorskou výškou cca 803 m n. m. nachádzajúci sa v pohorí Crnoljeva v Srbsku, približne 28 km juhozápadne od mesta Priština.
Crnoljeva

Crnoljeva (, ) je pohorie v Kosove, nachádzajúce sa v jeho centrálnej časti, približne 30 km juhozápadne od hlavného mesta Priština. Najvyššími vrchmi pohoria sú Gradina () a Topila ().
Wayward Pines

Wayward Pines je americký mysteriózny sci-fi televízny seriál založený na rovnomenných románoch, ktoré napísal Blake Crouch. Pre televíziu seriál vyvinul Chad Hodge a pilot zrežíroval M. Night Shyamalan. Prvá séria mala premiéru 14. mája 2015 na stanici Fox. Po skončení prvej série seriál skončil. Neskôr však bolo oznámené, že bude mať aj druhú sériu, ktorá mala premiéru 25. mája 2016.
Na Slovensku seriál začala vysielať stanica AMC 10. októbra 2016.
Dej.
V prvej sérii agent Ethan Burke (Matt Dillon) vyšetruje zmiznutie dvoch agentov v tajomnom malom meste Wayward Pines v Idahu. Ethan sa zobudí po autonehode a nie je schopný sa spojiť s okolitým svetom. Nájde jedného z agentov mŕtveho a druhú agentku Kate Hewson (Carla Gugino), ktorá je jeho bývalou milenkou, ako sa usadila v na pohľad idylickom meste. Avšak obyvatelia Wayward Pines sú v meste uväznení elektickými plotmi a musia sa podvoliť pravidlám striktného šerifa Arnolda Popa (Terrence Howard), pričom akýkoľvek pokus o útek je potrestaný verejnou popravou. Ethan sa snaží dopátrať pravdy.
V druhej sérii sa chirurg Theo Yedlin (Jason Patric) dostane do boja medzi Jasonom Higginsom (Tom Stevens), vodcom Prvej Generácie, ktorá prevzala kontrolu nad Wayward Pines po Abbienom incidente a Ethanovym synom Benom Burkom (Charlie Tahan), ktorý tajné povstanie.
Macdonnellove vrchy

Macdonnellove vrchy () je najväčší horský systém v strednej Austrálii, v Severnom teritóriu. Pohorie sa rozkladá od západu na východ v dĺžke približne 650 km a zaberá plochu okolo 39 300 km². Medzi horskými hrebeňmi sa nachádzajú široké ploché údolia. Hrebene sú prerušované tiesňavami, ktoré vznikli eróziou a odplavením mäkších sedimentov. Najvyšším vrchom je "Mount Zeil" (), ďalšími najvyššími vrcholmi sú "Mount Liebig" () a "Mount Sonder" (). Vek pohoria sa odhaduje na 300 až 350 miliónov rokov. Pohorie je tvorené kremencami (ktoré spôsobujú sfarbenie dočervena), ďalej žulami, vápencami, pieskovcami, prachovcami a ďalšími horninami.
Viera Klimková

Viera Klimková, rodená "Leskovjanská" (* 11. august 1957, Spišská Nová Ves) je bývalá všestranná slovenská bežkyňa na lyžiach, reprezentantka Česko-Slovenska. Neskôr trénerka juniorskej reprezentácie.
Kariéra.
Viera Leskovjanská sa narodila v 1957 roku v Košickým kraju. Od septembra 1972 do 1976 študovala na SPŠE (Stredná priemyselná škola
elektrotechnická) v Liptovskym Hrádku. Pôsobila pod vedením trénerov Miloslava Húsku a Jána Michalíka v čase od 1. septembra 1972 do 15. okóbra 1977 v TJ Tesla Liptovský Hrádok (Telovýchovná jednota Tesla Liptovský Hrádok – dnes ŠKM Liptovský Hrádok). Neskôr členka ČH Štrbské Pleso (Červena hviezda Štrbské Pleso – dnes ŠKP Štrbské Pleso).
Od roku 1974 byla členkou juniorského družstva ČSSR. Prvýkrát v zastúplení žien Česko-Slovenska sa objavila 9. januára 1982 na otvorení Svetového pohára v behoch na lyžiach 1981/82 v nemeckom Klingenthalu. Účastníčka na Zimných olympijských hrách (XIV. ZOH) Sarajevo v roku 1984 v behu na lyžiach 20 km, kde obsadila 24. miesto. 
Na súťaži v Novom Měste na Moravě získala 18. februára 1985 tretie miesto. 
Reprezentovala Česko-Slovensko na Majstrovstvách sveta v behu na lyžiach v roku 1985, kde v pretokoch na 5 km klasickou technikou v Seefelde obsadila 21. februára šieste miesto z casom 15:36.7.
Na Zimných olympijských hrách 1988 (XV. ZOH) v Calgary získala siedme miesto v štafetovom behu žien 4×5 km. 4. februára 2003 v bežeckom lyžovaní na Majstrovstvách sveta veteránov v rakúskom Seefelde získala bronzovú medailu.
Viera Klimková je trénerkou juniorskej reprezentácie. Desať rokov bola trénerkou Martina Otčenáša v ŠKP Štrbské Pleso. Neskôr trénerka Lucie Klimkovej.
Florbal na Svetových hrách 2017

Florbal na Svetových hrách 2017 bol florbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Svetových hier 2017. Konal sa vo Vroclave, v Poľsku v dňoch od 27.30. júla 2017, za účasti 6 mužských tímov. Florbalový turnaj sa na Svetových hrách predstavil prvýkrát v roku 1997, v Lahti, vtedy ako hostiteľský (ukážkový) šport a toto bolo iba jeho 2. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v aréne WKK Sport Center s kapacitou 900 divákov. Aréna bola tiež dejiskom korfbalového turnaja. Víťazom turnaja sa stalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Kvalifikácia.
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku IFF k máju 2016.
Serie A 1987/1988

Serie A 1987/1988 bola sezóna talianskej najvyššej futbalovej súťaže. Víťazom tohto ročníka sa stalo Miláno, ktoré tak získalo svoj jedenásty titul majstra Talianska. Táto sezóna bola zároveň poslednou so šestnástimi účastníkmi, z tohto dôvodu zostúpili iba dva kluby a nie tri, ako pred tým.
Baráž o Pohár UEFA.
Hralo sa v Turíne 23. mája 1988
Ruská revolúcia

Ruská revolúcia môže byť:
Serie A 1988/1989

Serie A 1988/1989 bola sezóna talianskej najvyššej futbalovej súťaže. Víťazom tohto ročníka sa stal Inter, ktorý tak získal svoj trinásty titul majstra Talianska. V tejto sezóne bola Serie A rozšírená na osemnásť účastníkov, posledné štyri kluby zostúpili. Miláno sa kvalifikovalo do Pohára majstrov ako víťaz predchádzajúceho ročníka tohto európskeho pohára.
Baráž o Pohár UEFA.
Hralo sa v Perugii 30. júna 1989
V Podolánkách

V Podolánkách je prírodná rezervácia ev. č. 485 neďaleko obce Čeladná v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana.
Predmetom ochrany je smrekový porast na rašelinisku s výskytom vŕby sliezskej.
Svetové hry 2017

Svetové hry 2017 boli v poradí 10. svetové hry, najväčšie medzinárodné multišportové podujatie v neolympijských športoch, ktoré organizuje Medzinárodná asociácia Svetových hier (IWGA). Konali sa v Vroclave a ďalších 4 priľahlých mestečkách v dňoch od 20.30. júla 2017, za účasti 111 prihlásených krajín. Zúčastnilo sa na nich cez 3 200 športovcov, ktorí súťažia v 27 oficiálnych a 4 hostiteľských športoch. Po nemeckých mestách Karlsruhe v roku 1989 a Duisburg v roku 2005 sa Vroclav bol tretím stredoeurópskym dejiskom Svetových hier. Otvárací ceremoniál sa konal na futbalovom štadióne Stadion Miejski s kapacitou 45 000 divákov. Ten záverečný sa odohral v kultúrno-koncertnom komplexe Narodowe Forum Muzyki.
Hostiteľské mesto.
Záujem o usporiadanie 10. svetových hier prejavili 4 mestá: maďarská Budapešť, taliansky Janov, juhoafrické Kapské Mesto a poľský Vroclav. Po odstúpení Janova ostali do augusta 2011, kedy IWGA rozhodla o organizátorovi, traja kandidáti. V januári 2012, iba pár dní pred vyhlásením víťaza, odstúpilo kvôli finančným problémom aj Kapské Mesto. Výkonný výbor IWGA 12. januára 2012 v Lausanne rozhodol, že sa organizátorom 10. svetových hier stal Vroclav.
Maskotom hier bola dvojica rozprávkových postavičiek Hansel a Gretel (Janko a Marienka), ktorí sa stali víťazom internetového hlasovania.
Dejiská.
Súťaže na Svetových hrách sa uskutočnili v 23 dejiskách. Okrem Vroclava sa uskutočnili aj v mestách Jelcz-Laskowice, Świdnica, Szymanów a Trzebnica.
Športy.
Súťažilo sa v 27 oficiálnych a 4 hostiteľských športoch (medaily z týchto športov neboli zaradené do celkovej medailovej klasifikácie krajín). Florbal a thajský box sa prvýkrát predstavili na Svetových hrách ako oficiálne športy.
Zúčastnené štáty.
Poznámka: V zátvorke je uvedený počet športovcov.
Tímea Babosová

Tímea Babosová (* 10. máj 1993, Šopron) je maďarská profesionálna tenistka, ktorá na okruh ITF vstúpila v roku 2009 a profesionálkou sa stala v sezóne 2011. Jej stabilnou spoluhráčkou sa v apríli 2017 stala Češka Andrea Hlaváčková.
Smrk (prírodná rezervácia)

Smrk je prírodná rezervácia v okrese Frýdek-Místek na juhovýchodných a juhozápadných svahoch Smrka, druhej najvyššej hory Moravsko-sliezskych Beskýd.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú zvyšky prirodzených smrekových bučín s prímesou bielej jedle a javorom horským so zachovanými dynamickými procesmi prebiehajúcimi v prirodzených ekosystémoch; striedajú sa rôzne typy biotopov od pramenísk po kamenisté až balvanité sutiny.
Flóra.
Dominantnou drevinou rezervácie je smrek obyčajný, občas sa tu vyskytuje buk lesný a jarabina vtáčia, ďalšie stromy len ojedinele. V bylinnom poschodí v rezervácii rastie hlavne smlz chĺpkatý, chlpaňa lesná, sedmokvietok európsky, srnovník purpurový, brusnica čučoriedková, papraď rozložená, metluška krivolaká, kyslička obyčajná alebo tôňovka dvojlistá. Zriedkavo sa vyskytuje beskydský endemit prilbica tuhá moravská.
Fauna.
Okrem klasických obyvateľov českého lesa sa v rezervácii vyskytujú hlavne živočíchy náročnejšie na pokoj. Z vtákov rezerváciu obýva napr. hlucháň hôrny, jariabok hôrny, tesár čierny, ďateľ veľký, žlna sivá, jastrab veľký, sova obyčajná, drozd kolohrivec, vrchárka modrá, žltochvost hôrny, príležitostne aj bocian čierny alebo krkavec čierny. Rezervácia Smrk je trvalým biotopom rysa ostrovida a niekoľkokrát tu bol pozorovaný medveď hnedý, pri úpätí hory boli zaznamenané stopy vlka. Tieto veľké šelmy sem prechádzajú zo slovenských hôr.
Ženská dvojhra na US Open 2017

Nasadenie hráčok.
"Kliknutie na číslo tenistu slúži na odkázanie priamo do príslušnej sekcie, v ktorej tento nasadený hráč hrá.
Naukydes z Argosu

Naukydes alebo Naukydés () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
Naukydes, syn Mothóna z Argosu, (alebo Patroklea, uvádza ho nápis objavený v Olympii) bol žiak sochárskeho majstra Polykleita. Tvoril približne v 2. polovici 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. Medzi jeho žiakov patrili sikyónsky Alypos a mladší Polykleitos z Argosu (Polykleitos je uvedený aj ako jeho brat, ale nie je známe, kto bol tento Polykleitos). Zo starovekých autorov nám o ňom a jeho dielach uvádzajú správy najmä Pausanias a Plínius Starší.
Naukydes vytvoril slávnu chryselefantinovú (zo zlata a slonoviny) sochu bohyne Héby, ktorá sa nachádzala v chráme bohyne Héry (Héraion bol vzdialený na juhovýchod od Mykén, zachovali sa z neho značné zrúcaniny). Ďalšími jeho dielami boli bronzová socha Hekaty v Argose, Hermes, Diskoforos, socha obetníka barana, podobizeň lyrickej poetky Érinny a zhotovil aj niekoľko sôch olympijských víťazov. 
Bola to napr. socha Euklea, vnuka slávneho olympionika Diagora z Rodosu (Euklovo olympijské víťazstvo datujú na koniec 5. storočia pred Kr., podstavec jeho sochy s čiastočne zachovaným nápisom objavili vo východnej stene byzantského chrámu v Olympii). Sochy Cheimóna, víťaza v zápasení na olympijských hrách v roku 448 pred Kr., a to jedna v Olympii, druhá podľa Pausania dopravená v rímskom období z Argosu do svätyne Eirény v Ríme a socha zápasníka Baukida z Troizény, olympijského víťaza v roku 400 pred Kr.
Čo sa týka jeho zachovalých diel, pripisuje sa mu len niekoľko sôch, aj to len v rímskych kópiach. Jednou z nich je "Diskoforos" v Musée du Louvre. 
Podľa niektorých historikov tu ide o dvoch rovnomenných umelcov, jedného z polovice piateho storočia pred Kr., ktorý patril do Polykleitovej rodiny a druhého z prvej polovice štvrtého storočia pred Kr.
Anna-Lena Friedsamová

Anna-Lena Friedsamová, rodným menom Anna-Lena Friedsam (* 1. február 1994, Neuwied) je nemecká profesionálna tenistka. Vo svojej doterajšej kariére na okruhu WTA Tour vyhrala jeden singlový turnaj v sérii WTA 125s.
Medzivojnové obdobie

Medzivojnové obdobie (lat. "Interbellum") je v histórii 20. storočia obdobie od konca prvej svetovej vojny po začiatok druhej svetovej vojny, teda od prímeria 11. novembra 1918 do napadnutia Poľska 1. septembra 1939. Z hľadiska periodizácie dejín, je medzivojnové obdobie začiatkom moderných dejín. Vzhľadom na ťažké dôsledky, ktoré mala prvá svetová vojna na obyvateľstvo celého sveta a hlavne Eurázie, kde prebiehala najintenzívnejšie, nebolo možné počítať s plnohodnotným návratom k normálnemu predvojnovému životu. Prestali existovať viaceré veľké predvojnové štáty ako Rakúsko-Uhorsko, Ruské impérium aj Osmanská ríša.
Pre toto obdobie sú zásadné viaceré morálne a politické dôsledky vojny. Išlo o dobu poznamenanú rastúcou politickou nestabilitou v dôsledku straty dôvery v demokratické zriadenie a nástupom diktatúr fašizmu v Taliansku, nacizmu v Nemecku, komunizmu v Sovietskom zväze. Obdobie sa ale zároveň vyznačovalo aj vedeckým pokrokom a rastom životnej úrovne (hlavne v druhej polovici 20. rokov) v mnohých krajinách. Tento rast však výrazne zasiahla veľká hospodárska kríza v 30. rokoch.
Medzivojnové obdobie na Slovensku.
Pre územie dnešného Slovenska bolo medzivojnové obdobie príznačné vznikom prvého samostatného štátu, v ktorom malo územie obývané Slovákmi administratívne vymedzené hranice, a kde boli Slováci (síce spolu s Čechmi (tiež Moravanmi a Slezanmi a obyvateľstvom Podkarpatskej Rusi) ako súčasť tzv. národa československého) štátotvorným národom. Slováci mali možnosť v medzivojnovom období okúsiť život v modernom demokratickom štáte – Československej republike. Za krátky čas si tak mohli s pomocou Čechov vybudovať fungujúce školstvo, kultúru a viaceré národné inštitúcie. Krajina sa postupne stala ostrovom demokracie v Strednej Európe, navyše obklopená nacistickým Nemeckom, diktátorskými štátmi v Poľsku a Maďarsku, ktoré si kládli územné nároky na československé územie, čo napokon viedlo k Mníchovskej dohode a Viedenskej arbitráži. Tie viedli krátko pred druhou svetovou vojnou k okupácii Českých zemí a vzniku Protektorátu Čechy a Morava a oddeleniu samostatného Slovenského štátu.
FC Carl Zeiss Jena

FC Carl Zeiss Jena alebo celým menom Fußballclub Carl Zeiss Jena e.V. je futbalový klub z nemeckého mesta Jena. FC Carl Zeiss Jena bol založený 13. mája 1903. V časoch Východného Nemecka klub vyhral tri ligové tituly a štyrikrát národný pohár. V súčasnosti hrá tretiu najvyššiu nemeckú futbalovú súťaž.
História.
Klub založili v roku 1903 robotníci zo spoločnosti Carl Zeiss AG, čo bola už v tej dobe svetoznáma spoločnosť zaoberajúca sa výrobou optických výrobkov. Futbalový klub dostal meno Fußballclub der Firma Carl Zeiß Jena. V roku 1911 došlo k zmene názvu na Fussball Club Carl Zeiss Jena a v roku 1917 na 1. Sportverein Jena. V medzivojnovom období vyhral klub niekoľkokrát svoju regionálnu ligu. Po druhej svetovej vojne došlo k zrušeniu združení a klubov po celej krajine, vrátane športových klubov. V roku 1946 došlo k znovuzaloženiu futbalového klubu, tento raz pod názvom SG Ernst Abbe Jena. Nasledujúce roky boli v znamení viacerých zmien názvu, kedy sa klub postupne volal SG Stadion Jena, SG Carl Zeiss Jena, BSG Mechanik Jena, BSG Motor Jena a napokon v roku 1954 SC Motor Jena. V roku 1950 sa klub stal zakladajúcim klubom druhej najvyššej súťaže. V roku 1952 postúpila Jena na jednu sezónu do prvej ligy. Následne opäť zostúpila a po troch sezónach znova postúpila do najvyššej súťaže. V prvej lige tak Jena hrala až do zjednotenia Nemecka.
Prvá liga.
Prvý väčší úspech sa dostavil v roku 1960, kedy Jena vyhrala prvýkrát národný pohár. Ďalší úspech nasledoval v roku 1963, kedy klub získal svoj prvý majstrovský titul. V roku 1966 sa klub vrátil k svojmu pôvodnému názvu FC Carl Zeiss Jena. Tým sa začalo úspešné obdobie v histórií klubu, kedy v rokoch 1968 a 1970 vyhral dva krát ligový titul. Celkovo medzi rokmi 1962 a 1975 vyhrala Jena trikrát ligu a sedemkrát skončila na druhom mieste. Úspechy dosiahol klub tiež v národnom pohári, ktorý vyhral ešte v rokoch 1972, 1974 a 1980. Úspechy zaznamenával FC Carl Zeiss Jena aj v európskych pohároch, v sezóne 1980/81 hral dokonca finále Pohára víťazov pohárov v ktorom prehral so sovietskym klubom FC Dinamo Tbilisi.
Účinkovanie klubu v nemeckých súťažiach.
V poslednej sezóne východonemeckej ligy skončila Jena na šiestom mieste. Toto umiestnenie zaručovalo pokračovanie klubu v 2. Bundeslige. Tu Jena vydržala (okrem jednej sezóny v tretej lige) až do roku 1998, kedy vypadla do tretej ligy. V sezóne 2000/01 vypadol FC Carl Zeiss Jena do štvrtej ligy. Od sezóny 2005/06 nasledovalo zlepšenie, kedy klub postúpil najprv späť do tretej ligy a v roku 2006 na dve sezóny až do druhej ligy. V roku 2008 však Jena začala opäť zostupovať a postupne skončila opäť až vo štvrtej lige. V sezóne 2016/17 osadila vo svojej časti štvrtej ligy prvé miesto a nakoniec postúpila do tretej ligy.
Štadión.
Štadión Ernst-Abbe-Sportfeld bol postavený už v roku 1924. Väčšou rekonštrukciou prešiel v roku 2007, kedy sa jeho kapacita upravila na 13 tisíc miest.
Športové úspechy.
Východonemecká liga: 3
Východonemecká 2. liga skupina 2: 2
Východonemecký pohár: 4
Regionalliga Nordost (III): 1
Externé odkazy.
Oficiálne stránky
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2011

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2011 bola kvalifikácia, ktorú organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Zúčastnilo sa jej 5 štátov, ktoré bojovali o 2 miesta na záverečný turnaj. Prebiehala od 8.12. septembra 2010. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo Spojeného kráľovstva.
Jaroslav Bílý

Jaroslav Bílý môže byť:
Jaroslav Bílý (prekladateľ)

Jaroslav Bílý (* 1. apríl 1917, Plzeň, Rakúsko-Uhorsko – † 8. apríl 1989, Praha, ČSSR) bol český prekladateľ, spisovateľ a dramaturg. Venoval sa prekladom populárno-náučnej a umeleckej literatúry do češtiny najmä z angličtiny, ale aj z taliančiny, nemčiny a ruštiny.
Preklady.
Poznámka: V zátvorkách sú uvedené vydania publikácie.
Poledňana (prírodná rezervácia)

Poledňana je prírodná rezervácia ev. č. 331 neďaleko obce Staré Hamry v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana.
Predmetom ochrany je zmiešaný prevažne bukový porast na skalnatých svahoch.
Standford

Standford je obec v okrsku Headley v okrese East Hampshire v grófstve Hampshire v Anglicku v Spojenom kráľovstve. 
Leží na ceste B3004, približne 2 km východne od mesta Bordon. V dedine sa nachádza autobusová zastávka a najbližšia železničná stanica je v dedine Liphook (pozri Železničná stanica Liphook), približne 4,5 km juhovýchodne.
Sómis

Sómis () bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.
Sómis, grécky sochár neznámeho rodiska, podľa nemeckého znalca antického umenia J. J. Winckelmanna zažiaril pred bitkou pri Maratóne, t. j. okolo roku 500 pred Kr. Od antických autorov sa s výnimkou Pausania o jeho dielach nezachovali správy. Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal, že bol autorom sochy Proklea z Androsu, olympijského víťaza v boxe dorastencov (dátum týchto hier je neznámy).
Kolokvializmus

Kolokvializmus môže byť:
Hovorovosť

Hovorovosť alebo kolokvializmus je „vlastnosť jazykových prostriedkov (zvukových, morfologických, lexikálnych, syntaktických) vyplývajúca z ich viazanosti na ústne (hovorové) prejavy nositeľov spisovného jazyka“.
Prostredníctvom filtra hovorovosti vstupujú do spisovného jazyka jazykové prostriedky z bežného hovorového jazyka (resp. z nespisovných útvarov diferencovaných profesionálne, sociálne a územne), výrazne pôsobiace na pohyb v spisovnej norme a na zmenu štyl. charakteristík jazykových prostriedkov na osi knižnosť – neutrálnosť (pozri neutrálna lexika) – hovorovosť.
Travný potok (prírodná rezervácia)

Travný potok je prírodná rezervácia ev. č. 448 neďaleko obce Morávka v okrese Frýdek-Místek. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Ochrana.
Predmetom ochrany je zmiešaný lesný porast s prirodzenou drevinovou skladbou a štruktúrou na prudkom svahu v závere Travného potoka a na tomto území zabezpečenie nerušených prírodných procesov pre lesné spoločenstvá s ohrozenými rastlinnými a živočíšnymi druhmi.
Neutrálna lexika

Neutrálna lexika je vrstva bezpríznakových (štylisticky neutrálnych, nocionálnych, citovo neutrálnych) slov. Patria do nej všetky slová, ktoré sa vyskytujú vo všetkých štýloch jazyka ako nepríznakové. Sú to napr. názvy osôb a vecí bez akýchkoľvek štylistických odtieňov ("dvere", "posteľ", "Kristián", "Anastázia", "Ženeva" a i.), niektoré slovesá ("vidieť", "vešať", "niesť" a i.), číslovky ("päťdesiat", "šesťdesiatdeväť", "štyristodvadsať" a i.).
American Sociological Association

American Sociological Association (v preklade z  „Americká sociologická asociácia“, skratka ASA; v rokoch 19051959 American Sociological Society, „Americká sociologická spoločnosť“, skratka ASS) je nezisková organizácia, ktorá sa venuje podpore rozvoja sociológie. V roku 2004 mala 13 715 platiacich členov a investičné portfólio odhadované na 7,1 milióna amerických dolárov.
História.
Organizácia bola založená v roku 1905 na Univerzite Johnsa Hopkinsa v Baltimore v Marylande. Mala približne 50 zakladajúcich členov, akademikov, ktorí boli členmi Americkej ekonomickej asociácie, Americkej historickej asociácie či Americkej politologickej asociácie. Ich cieľom bolo vytvorenie samostatnej učenej spoločnosti pre rozvíjajúcu sa sociologickú vedu. Prvé stretnutie členov spoločnosti, na ktorom sa ich zišlo 115, sa konalo 27.29. decembra 1906 v Providence v štáte Rhode Island. Prvým prezidentom spoločnosti sa stal Lester Frank Ward (19061907). Medzi ďalších prezidentov v počiatočnom období patrili William Graham Sumner (19081909), Franklin Henry Giddings (19101911), Albion Woodbury Small (19121913), Edward Alsworth Ross (19141915), George Edgar Vincent (1916), George Elliott Howard (1917) a Charles Horton Cooley (1918).
Organizácia podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3)

Organizácia podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3) () je korporácia, obecný nadačný fond (angl. "community chest"), fond alebo nadácia fungujúca výlučne na náboženské, vedecké, literárne, vzdelávacie účely, účely testovania pre verejnú bezpečnosť, organizovania národných či medzinárodných súťaží amatérskych športov (pokiaľ v rámci toho nedochádza k zaobstarávaniu športového zariadenia alebo vybavenia) alebo prevencie týrania detí alebo zvierat, pričom žiadna časť čistých príjmov takejto organizácie neprináleží žiadnemu súkromnému podielnikovi alebo fyzickej osobe, značná časť aktivít organizácie nemá za cieľ šíriť propagandu či inak ovplyvňovať zákonodarnú činnosť a organizácia nijako neparticipuje na akejkoľvek politickej kampani kandidáta na verejnú funkciu.
Ide o jeden z 27 typov neziskových organizácií v Spojených štátoch definovaných Federálnym daňovým zákonníkom pod § 501(c) ako úplne alebo čiastočne vyňatých spod federálnych daní, pričom pri organizácie podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3) ide o úplné vyňatie. Status organizácie podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3) po preskúmaní splnenia zákonných podmienok udeľuje Federálny daňový úrad. Na dary pre tieto organizácia sa vzťahuje odpočet z federálnych daní.
Rozlišujú sa tri základné podtypy organizácie podľa 26 U.S.C. § 501(c)(3):
Chares

Chares alebo Charés () môže byť:
Kostol svätého Augustína (Šajdíkove Humence)

Kostol svätého Augustína je filiálny kostol v obci Šajdíkove Humence.
Duchovným otcom je od 30. júna 2017 páter Mgr. Ing. Ivan Barus.
História.
Stavba vznikla z iniciatívy Jána Šajdíka, živnostníkov a ďalších nadšencov z radov majetnejších roľníkov. Návrh predložili dp. dekanovi Augustínovi Karmašovi, ktorý v rokoch 1925 – 1951 pôsobil v Borskom Mikuláši. Na stavbu kostola bolo zvolené miesto v strede obce oproti miestnej škole. Projekty vypracovala stavebná firma "Fordinál" zo Senice nad Myjavou.
Zaujímavosti.
Kostol má dvoch patrónov: sv. Augustína a sv. Martina. Kostol slávi troje hody za rok. Prvé sú 10. júna na deň posvätenia chrámu, druhé na sviatok sv. Augustína 28. augusta a tretie 11. novembra na sviatok sv. Martina. 
V marci 2018 sa začala rekonštrukcia oplotenia okolo kostola. 
Na 2. veľkonočnú nedeľu boli slávnostne požehnané dva obrazy. Obraz Panny Márie Matky Všetkých národov a Obraz Božieho Milosrdenstva.
LG Q8

LG Q8 je androidový smartfón, ktorý vyrába spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v júli 2017 a uvedený v auguste.
Obsahuje IPS kapacitný LCD displej s uhlopriečkou 5,2 palca, s rozlíšením 1440x2560 bodov s bodovou hustotou 564 ppi a operačný systém Android 7.0 Nougat.
Používa čipovú sadu Qualcomm MSM8996 Snapdragon 820 podobne ako LG G5 s procesorom Quad-core (2x2,15 GHz Kryo &amp; 2x1,6 GHz Kryo), grafický procesor Adreno 530, operačná pamäť má kapacitu 4 GB, veľkosť úložiska je 32, ktoré je rozšíriteľné microSD kartou do 256 GB. 
Kamera je duálna s rozlíšením 13 MP, sekundárna kamera má 5 MP. Batéria je Li-Ion, nie je odnímateľná a má kapacitu 3000 mAh.
BSG Chemie Leipzig

BSG Chemie Leipzig alebo celým menom Betriebssportgemeinschaft Chemie Leipzig e.V. bol futbalový klub z nemeckého mesta Lipsko. Bol založený 16. augusta 1950, zanikol v roku 1990. Počas svojej existencie v rámci Nemeckej demokratickej republiky vyhral klub dva ligové tituly a dvakrát národný pohár.
História.
Pred druhou svetovou vojnou bolo v Lipsku viacero futbalových klubov. V roku 1919 vznikol klub Britannia Leipzig. V roku 1919 sa tento klub zlúčil s ďalším miestnym klubom FC Hertha 05 Leipzig, čím vznikol nový klub s menom Leipziger Sportverein 1899. V roku 1938 došlo k zlúčeniu s klubom SV Tura a vznikol klub KSG Tura/SpVgg Leipzig. Po vojne došlo k zrušeniu existujúcich klubov a spolkov. V roku 1946 tak vznikol v Lipsku nový klub s názvom SG Leipzig-Leutzsch ako pokračovateľ tradície bývalého klubu TuRa. V roku 1949 došlo k zlúčeniu klubu s viacerými miestnymi klubmi, čím vznikol väčší klub ZSG Industrie Leipzig. V roku 1950 došlo k premenovaniu nového klubu na BSG Chemie Leipzig, čo je zároveň považované na vznik nového klubu. V sezóne 1950/51 sa klubu podarilo získať svoj prvý ligový titul. V roku 1954 došlo k zrušeniu klubu a dovtedajší hráči prešli ku konkurenčnému Lokomotive Leipzig. V roku 1963 došlo k zlúčeniu Lokomotive s klubom SC Rotation Leipzig, čím vznikol klub SC Leipzig. Súčasne došlo k opätovnému vytvoreniu pôvodného klubu BSG Chemie Leipzig. Klub už s pôvodným názvom hneď vyhral svoj druhý ligový titul, keď triumfoval v sezóne 1963/64. Klubu sa od tejto sezóny už veľmi nedarilo a začal sa pohybovať striedavo medzi prvou a druhou ligou.
Zánik a znovuzaloženie.
Po zjednotení Nemecka v roku 1990 došlo k premenovaniu BSG Chemie na FC Grün-Weiß Leipzig. Nové meno však veľmi nepomohlo a klub sa spojil s klubom SV Chemie Böhlen z neďalekého mesta Böhlen, tým vznikol úplne nový klub FC Sachsen Leipzig. To znamenalo zánik klubu BSG Chemie. Fanúšikovia pôvodného klubu však v roku 1997 znovuzaložili svoj obľúbený klub, ktorý dostal rovnaký názov, ako pôvodný tím a to BSG Chemie Leipzig. Nový klub hrá štvrtú najvyššiu nemeckú súťaž.
Štadión.
BSG Chemie hrával svoje domáce stretnutia na štadióne Alfred-Kunze-Sportpark. Tento bol otvorený v roku 1920. V čase, kedy ešte klub aktívne pôsobil mal štadión kapacitu 10 889 miest. V súčasnosti hrá na štadióne nástupca pôvodného klubu BSG Chemie Leipzig. Nová kapacita štadióna je 4 999 miest.
Farby a znak klubu.
Klubovými farbami boli zelená a biela, hráči hrali zápasy v zelených alebo čiernych dresoch.
Športové úspechy.
Východonemecká liga: 2
Východonemecký pohár: 2
Katolícka ľudová strana

Katolícka ľudová strana (po maďarsky Katolikus Néppárt) bola politická strana v Uhorsku v dobe rakúsko-uhorského dualizmu. Strana reprezentovala záujmy katolíckej cirkvi v Uhorsku a katolícke kresťansko-sociálne učenie. Pri zrode strany stál uhorský kňaz Ottokár Prohászka a gróf a prvý predseda Ferdinand Ziči.
V roku 1913 sa zo strany oddelila skupina okolo Andreja Hlinku a založila samostatnú Slovenskú ľudovú stranu. Po zániku Rakúska-Uhorska strana zanikla a zlúčila sa do Kresťansko-sociálnej ľudovej strany v Maďarsku.
Rex (seriál)

Rex je slovenská adaptácia kultového rakúsko-nemecko-talianskeho akčného kriminálneho televízneho seriálu Komisár Rex, sledujúci príbehy mimoriadne nadaného policajného psa Rexa. Seriál vysielala TV Markíza od 7. septembra 2017 do 7. decembra 2017. Vyrábala ho produkčná spoločnosť DNA Production. Reprízy seriálu sa vysielali od 2. júla 2019. Od 9. júla 2019 sa reprízuje v dvoch častiach za sebou. Hlavnú úlohu stvárňuje Juraj Bača
V úlohe policajných psov sa predstavia tri nemecké ovčiaky z Poľska Odin, Rex a Joši, ktoré zatiaľ v televíznych projektoch neúčinkovali, no boli do úlohy Rexa špeciálne vycvičené.
Estónska švédčina

Estónska švédčina (švédsky: "estlandssvenska", estónsky: "rannarootsi keel") je jedným z východných dialektov švédčiny, ktorým sa hovorilo v Estónsku, v oblastiach, kde žilo veľa Švédov, napríklad na ostrovoch Vormsi (švédsky "Ormsö"), Saaremaa (švédsky "Ösel")), Hiiumaa ( švédsky "Dagö") a Ruhnu (švédsky "Runo"). Najznámejšie dialekty estónskej švédčiny sú "nuckömål" a "rågömål". Po druhej svetovej vojne boli estónski Švédi vysťahovaní a jazyk vymrel. Po páde Sovietskeho zväzu bol jazyk znovu oživený, a teraz sú kurzy estónskej švédčiny ponúkané na ostrovoch Hiiumaa a Saaremaa.
Ukážka estónskej švédčiny.
"Stick tälknin i stolpan o hälvtor stolpan topa kalkan, säte Halmen o Hälma färe kalkan o ker te Nuckö toka."
Pre porovnanie švédčina:
"Stick täljkniven i stolpen och vält stolpen på kälken, sätt Hjälmen och Hjälma för kälken och kör till Nuckö."
Majstrovstvá Európy v hokejbale do 18 a 16 rokov 2004

Majstrovstvá Európy v hokejbale do 18 a 16 rokov 2004 boli v poradí 3. majstrovstvá Európy v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v dňoch od 21.23. mája 2004 v Kaufbeurene, v Nemecku, za účasti 4 mužských tímov. Víťazom v kategórii U18 a v kategórii U16 sa stali hokejbalisti Česka.
Konečné poradie.
U18
U16
Stomios (sochár)

Stomios () bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. storočia pred Kr.
Stomios, grécky sochár neznámeho rodiska, bol podľa nemeckého znalca antického umenia J. J. Winckelmanna činný pred bitkou pri Maratóne, t. j. okolo roku 500 pred Kr. Od antických autorov sa s výnimkou Pausania o jeho dielach nezachovali správy. Pausanias do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal, že bol autorom sochy Hierónyma z Androsu, olympijského víťaza v päťboji v roku 492 pred Kr.
Agasias

Agasias () môže byť:
Turbine Halle

Turbine Halle alebo celým menom Turbine Halle e.V. je futbalový klub z nemeckého mesta Halle. Turbine Halle bol založený 15. júla 1950. V časoch Východného Nemecka klub vyhral dva ligové tituly. V súčasnosti hrá siedmu najvyššiu nemeckú futbalovú súťaž.
História.
Pred druhou svetovou vojnou bolo v Halle viacero futbalových klubov. Z nich najúspešnejší bol FC Wacker Halle, ktorý dokonca vyhral v sezóne 1933/34 svoju regionálnu súťaž Gauliga Mitte. Po vojne však došlo k zrušeniu športových klubov, čo postihlo aj FC Wacker Halle. Časť členov tohto klubu v roku 1946 založila klub SG Halle-Glauch. V roku 1948 došlo k zmene názvu na SG Freiimfelde Halle. V roku 1949 sa klub spojil s ZSG der VEB Halle, no názov klubu sa nezmenil. V roku 1949 došlo k ďalšiemu spojeniu, tento raz s klubom BSG KWU Halle, čím sa zmenil názov klubu na ZSG Union Halle. Pod novým názvom v sezóne 1949 získalo Halle svoj prvý ligový titul. V roku 1950 došlo k ďalších zmenám v klube, čím sa opäť zmenil názov, tento krát na BSG Turbine Halle. Toto je zároveň považované za dátum vzniku klubu. Už v sezóne 1951/52 vyhralo Halle svoj druhý a zároveň posledný majstrovský titul. Táto skutočnosť bola zapríčinená udalosťami nasledujúcich rokov. V roku 1954 došlo k nútenému spojeniu s novým klubom SC Chemie Halle-Leuna, čím nový klub Chemie nahradil v prvej lige práve Turbine Halle. Od sezóny 1954/55 sa tak Turbine Halle ocitlo nedobrovoľne až v tretej najvyššej východonemeckej súťaži, kde bez konkurencieschopného tímu nedokázalo hrať dôstojnú úlohu a hneď po jedinom roku zostúpilo dokonca až do štvrtej ligy. Tu strávilo sedem nasledujúcich sezón. V roku 1964 došlo k spojeniu s HSG Wissenschaft Halle (názov klubu sa nezmenil), zároveň od tohto roku hralo Turbine Halle opäť tretiu najvyššiu súťaž, kde zotrvalo až do zjednotenia Nemecka. V roku 1990 došlo k zmene názvu na UTSV Turbine Halle. Po páde komunizmu bolo Turbine Halle preradené do siedmej regionálnej súťaže v rámci spolkovej krajiny Sasko-Anhaltsko. V roku 1995 sa názov klubu zmenil opäť, tento raz na Turbine Halle. Neskôr zostúpil klub dokonca do ôsmej najvyššej súťaže. V sezóne 2016/17 hralo Turbine Halle opäť siedmu regionálnu ligu, kde v rámci skupiny č. 4 obsadilo štvrté miesto.
Športové úspechy.
Východonemecká liga: 2