burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Írske more

Írske more je medziostrovné more Atlantického oceánu, ktoré oddeľuje ostrovy Írsko na západe a Veľká Británia na východe. Je prepojené s Keltským morom prielivom svätého Juraja medzi Írskom a Walesom na juhu a s tzv. Hebridským morom Severným kanálom medzi Írskom a Škótskom na severe.
V mori ležia dva veľké ostrovy - Man a Anglesey a viacero menších ostrovov. Najväčšie zálivy sú Cardiganský záliv, Liverpoolsky záliv, Caernarfon Bay, Solway Firth, Morecambe Bay, Luce Bay a Wigtown Bay na východnom pobreží a Dublinský záliv, Dundalk Bay, Dundrum Bay a Wexford Harbour na západnom pobreží. Medzi najvýznamnejšie rieky ústiace do mora patria: Boyne, Liffey a Slaney v Írsku, Annan, Dee a Nith v Škótsku, Derwent, Eden, Esk, Lune, Mersey a Ribble v Anglicku, Conwy, Dee, Dyfi a Teifi vo Walese.
Na pobreží ležia viaceré prístavy: Liverpool, Blackpool, Barrow-in-Furness, Dublin, Rosslare Harbour, Wexford, Dún Laoghaire, Dundalk.
Keltské more

Keltské more je okrajové more Atlantického oceánu. Nachádza sa južne od pobrežia Írska, juhozápadne od Walesu, západne od Cornwallu, Devonu a severozápadne od Bretónska. Zo severu sa cez prieliv svätého Juraja prepája s Írskym morom, na juhovýchode cez Lamanšský prieliv so Severným morom. Na juhu a západe prechádza voľne do Atlantiku. 
Najväčším zálivom je Bristolský záliv, ďalšie sú Carmarthen Bay, Saint Brides Bay, Milford Haven vo Walese, Bridgewater Bay a Bideford Bay v Anglicku, Cork Harbour, Waterford Harbour, Youghal Bay, Dungarvan Harbour, Tramore Bay a Clonakilty Bay v Írsku. Najvýznamnejšie ostrovy sú súostrovie Scilly a ostrov Lundy pri anglickom pobreží, ostrovy Clear Island, Sherkin Island, Long Island, Fastnet Rock a Saltee Islands pri írskom pobreží. Do Keltského mora ústia rieky Bandon, Lee, Blackwater, Barrow v Írsku, Tywi a Wye vo Walese, Severn, Avon, Parret, Taw a Torridge v Anglicku.
Na pobreží ležia viaceré prístavné mestá: Cork, Waterford (na konci estuára rieky Barrow), Ringaskiddy, Youghal, Dungarvan, Kinsale, Cobh v Írsku, Cardiff, Newport, Rhondda, Port Talbot, Milford Haven, Pembroke vo Walese, Bristol, Weston-super-Mare, Ilfracombe, Newquay, Saint Ives v Anglicku.
Oblasť pôvodne považovali za súčasť prielivu sv. Juraja, nové označenie zaviedol až v roku 1921 W. W. L. Holt.
Karské more

Karské more () je časť Severného ľadového oceána nad Sibírou. Od Barentsovho mora na západe je oddelené Karským prielivom a ostrovom Nová zem a od Mora Laptevovcov na východe ostrovmi Severná zem.
Je 1 450 kilometrov dlhé a 970 kilometrov široké s plochou okolo a priemernou hĺbkou 110 m.
More Laptevovcov

More Laptevovcov (rus. "мо́ре Ла́птевых - more Laptevych," jakut. "Лаптевтар байҕаллара - Laptevtar bayğallara") je more zodpovedajúce pobrežnej šelfovej časti Severného ľadového oceána pri severnom pobreží Ruska. 
Leží medzi súostrovím Severná zem na západe a Novosibírskymi ostrovmi na východe. Na severe je otvorené, na západe ho s Karským morom spájajú prieliv Viľkického, prieliv Šokaľského a prieliv Červenej armády, na východe ho s Východosibírskym morom spája prieliv Dmitrija Lapteva a Sannikovov prieliv. 
Významné zálivy sú Chatanský záliv, Anabarský záliv, Oleňocký záliv, Buorchajská zátoka a Janský záliv. Významné rieky ústiace do mora sú Lena, Chatanga, Anabar, Jana. Významné prístavy na pobreží sú Tiksi, Nordvik, Tit-Ary a Kazačie. Medzi polostrovy vybiehajúce do mora patria Tajmýr na západe a polostrov, ktorý vytvára delta Leny na juhu.
Charakteristika.
Vedie ním Severná morská cesta. Lovia sa tu ryby a tulene. V zime je celé zaľadnené (na severe plávajúce kryhy), v lete je ľad pri pobreží roztopený. Pobrežie je nížinaté, len na Severnej zemi vysoké a skalnaté.
Východosibírske more

Východosibírske more () je more zodpovedajúce pobrežnej šelfovej časti Severného ľadového oceána pri severovýchodnom pobreží Ruska. 
Leží medzi Novosibírskymi ostrovmi na západe a Wranglerovými ostrovmi na východe. Na severe a severovýchode je otvorené (za severnú hranicu sa pokladá izobata hĺbky 200 m), na západe ho s morom Laptevovcov spájajú Sannikovov prieliv a prieliv Dmitrija Lapteva, na východe ho s Čukotským morom spája Longov prieliv. 
Významné zálivy sú Kolymský záliv a Čaunský záliv. Významné rieky sú Chroma, Indigirka, Alazeja, Kolyma. Významné prístavy sú Ambarčik a Pevek.
Charakteristika.
Vedie ním Severná morská cesta k Beringovmu prielivu. Lovia sa tu ryby a tulene. V zime je celé zaľadnené, v lete je sa ľad pri pobreží topí. Pobrežie je nížinaté na juhozápade a vysoké na juhovýchode.
Čukotské more

Čukotské more je okrajové more pri Severnom ľadovom oceáne medzi Čukotkou a Aljaškou. Beringov prieliv ho spája s Beringovým morom a Tichým oceánon.
Jeho rozloha je ².
Patrí k plytkým moriam, pretože priemerná hĺbka je len a približne polovica z celkovej hĺbky je menšia ako .
Spolu s Baltským morom patrí k moriam s najnižšou salinitou približne 28 promile.
V tomto mori sa nachádza Wrangelov ostrov, ktorý bol vyhláseným za najsevernejšie svetové dedičstvo. Je posledným miestom, kde žili mamuty. Ďalším ostrovom je ostrov Herald. Významný je aj Čukotský polostrov a ostrov Kolčin, kde bola v minulosti dôležitá ruská vedecká základňa. Do mora ústia rieky Kivalina a Kobuk z Aljašky. Z ruskej časti sú to rieky Amguema a Chegitun.
Biele more

Biele more () je more na severozápadnom pobreží Ruska, vnútorné more Severného ľadového oceánu.
Na Bielom mori sa nachádza dôležitý prístav Archangeľsk. Počas ruskej histórie to bolo hlavné ruské centrum medzinárodného námorného obchodu. V moderných časoch nadobudol význam ako dôležitá ruská námorná a ponorková základňa.
Celé Biele more je súčasťou ruského územia (t. j. je považované za vnútorné vodné územie Ruska).
Základné údaje: plocha 90 tis. km², priemerná hĺbka 49 m, max. hĺbka 340 m, priemerná teplota povrchovej vrstvy vody v lete 6-15 °C, v zime do -1,5 °C, priemerná slanosť 24-34 ‰.
Timorské more

Timorské more je rameno Indického oceána medzi severozápadným pobrežím Austrálie a Timorom. Je približne široké a rozloha je asi .
Tasmanovo more

Tasmanovo more je more v juhozápadnej časti Tichého oceánu medzi Austráliou a Novým Zélandom.
More je pomenované po holandskom objaviteľovi Abelovi Tasmanovi, ktorý pri svojej objaviteľskej ceste v rokoch 1642/1643 objavil Nový Zéland a Tasmániu. Neskôr, v roku 1770, podrobne túto oblasť preskúmal James Cook.
Koralové more

Koralové more je oblasť v blízkosti severovýchodného pobrežia Austrálie s rovnomennou ostrovnou reťazou (neobývanou), kam patria ostrovčeky Willis, Coringa a Tregosse.
Koralové more dostalo názov podľa svojej typickej črty -- Veľkej koralovej bariéry -- najväčšieho koralového útvaru na svete.
Teritórium je súčasťou Austrálie, spravuje ho Austrálske ministerstvo životného prostredia z Canberry.
Beaufortovo more

Beaufortovo more je more severne od Aljašky, USA a kanadských území : Yukon, Severozápadné teritóriá a kanadské arktické ostrovy patriace Nunavut. Je súčasťou Severného ľadového oceánu.
Sargasové more

Sargasové more leží v strednej časti severného Atlantiku blízko Bermúd. Je ohraničené oceánskymi prúdmi: zo západu Golfským prúdom, zo severu Severoatlantickým prúdom a z juhu Severným rovníkovým prúdom. 
Sargasové more je veľmi slané a často je opisované ako takmer bez života, väčšinu rastlinnej biomasy tu predstavujú riasy rodu "Sargassum", ktorých je v tomto mori veľké množstvo a dali mu meno.
Sargasové more je dôležité pre životný cyklus.
Mexický záliv

Mexický záliv je záliv Atlantického oceánu medzi polostrovmi Florida, Yucatán a ostrovom Kuba. Plocha 1,7 mil. km², max. hĺbka 5 203 m. Priemerná teplota vrchných vrstiev vody v zime 18-24 °C. Priemerná slanosť prevažne 34 ‰.
Hudsonov záliv

Hudsonov záliv (, ) je veľký záliv na severovýchode Kanady. Odvodňuje rozsiahle oblasti severných oblastí Ontária, Quebecu, Manitoby a juhovýchodné oblasti Nunavutu. Na juhu zálivu leží malý výbežok - Jamesova zátoka. Medzinárodná hydrografická organizácia (IHO) uvádza Hudsonov záliv ako časť Severného ľadového oceánu. Záliv je na východe prepojený Hudsonovým prielivom s Atlantickým oceánom a na severe so Severným ľadovým oceánom cez Foxov prieplav a úžinu Fury a Hecla. Všetky ostrovy v zálive prináležie teritóriu Nunavut.
Záliv nesie meno podľa polárneho bádateľa Henryho Hudsona, ktorý záliv preskúmal v roku 1610 na lodi "Discovery". Na svojej štvrtej ceste pri hľadaní severnej cesty do Číny vplával 2. augusta do zálivu a počas niekoľko ďalších mesiacov zmapoval jeho južné pobrežie. Príchodom zimy "Discovery" uviazla v ľade a posádka strávila zimu na brehu južného cípu Jamesovej zátoky. Keď ľad na jar povolil, Hudson chcel v prieskume pokračovať avšak vzbura posádky 22. júna 1611 mu v tom zabránila. Následne bol potom spolu so synom a niekoľkými ďalšími členmi osádky z lode vysadený na malom člne a ďalšie putovanie nikto z nich neprežil.
Baffinovo more

Baffinovo more (- slovenský normovaný názov) alebo Baffinov záliv je morský záliv medzi Atlantickým a Severným ľadovým oceánom. Je dlhý 1 130 km v severojužnom smere, má rozlohu 690 tisíc km² a maximálnu hĺbku 2 136 m. Väčšinu roka je nesplavný pre zaľadnenie a plávajúce ľadovce. Lovia sa tu ryby a veľryby.
Baffinovo more je ohraničené Baffinovým ostrovom na západe, Grónskom na východe a Ellesmerovým ostrovom na severe. Je spojené s Atlantickým oceánom prostredníctvom Davisovho prielivu a so Severným ľadovým oceánom niekoľkými úzkymi kanálmi Naresovho prielivu (Smithov a Robesonov prieliv). Tieto kanály sú počas celého roku pokryté polárnym ľadom.
Záliv bol objavený v roku 1562 a je pomenovaný po Williamovi Baffinovi, prvom bádateľovi, ktorý sa v ňom plavil v roku 1616.
Boothijský záliv

Boothijský záliv () je záliv v severnej Kanade medzi Boothijským polostrovom a Baffinovým ostrovom.
Grónske more

Grónske more je okrajové more Atlantického oceánu medzi Grónskom, Špicbergami a ostrovom Jan Mayen.
Má rozlohu asi 1,2 mil km2. Priemerná hĺbka je takmer 1 450 m, najhlbší bod je v hĺbke 4 800 m.
More je husto obývané nižšími formami života zo spodku potravinového reťazca.
Jamesova zátoka

Jamesova zátoka (, ) je veľká vodná plocha zasahujúca hlboko do severoamerickej pevniny v juhovýchodnej časti Hudsonovho zálivu. 
Tvorí hranicu medzi provinciami Quebec a Ontário a ostrovy v ňom patria k teritóriu Nunavut. Ako prvý Európan ju navštívil Henry Hudson v roku 1610, po ňom ju v roku 1631 podrobne preskúmal kapitán Thomas James, po ktorom má meno. Je to najpriaznivejšia oblasť pre ľudský život z celého Hudsonovho zálivu a zohrávala významnú úlohu pri expanzii obyvateľov a spoločností z Kanady do severných oblastí.
Perzský záliv

Perzský záliv je záliv Indického oceánu medzi Arabským polostrovom a Iránom. Plocha , dĺžka z východu na západ je v niektorých miestach , šírka 35. Prevládajú hĺbky menej ako 50 m, max. 102 m. Teplota vody v lete 3033 °C, v zime 1521 °C, slanosť 3740 ‰. Hormudským prielivom je spojený s Arabským morom. 
Perzský záliv bol už v dávnej minulosti obchodnou cestou. Záliv je značne znečistený, prepraví sa tadeto až 40 % svetovej ropnej produkcie.
Biskajský záliv

Biskajský záliv (, ) je záliv Atlantického oceána nachádzajúci sa medzi Pyrenejským polostrovom a juhozápadným pobrežím Francúzska (južne od Brestu). 
Záliv je známy veľmi nepokojným morom s častými prúdmi, búrkami a vlnami. Lovia sa tu najmä ryby (sardinky a tuniaky) a chovajú ustrice.
Automobilové trajekty z Portsmouthu do Bilbao a z Plymouthu do Santanderu sú jedným z najpohodlnejších spôsobov ako uvidieť veľrybotvaré cicavce v európskych moriach. Najlepšia oblasť je časť hlbokej vody mimo kontinentálneho šelfu. Bežná je trojdňová okružná výletná plavba, na ktorej okrem veľrýb možno vidieť aj niekoľko druhov morských vtákov.
Aljašský záliv

Aljašský záliv je rameno Tichého oceánu definované južným oblúkom pobrežia Aljašky, natiahnuté medzi Aljašským polostrovom a ostrovom Kodiak zo západu a Alexandrovými ostrovmi z východu.
Rossovo more

 Rossovo more je najjužnejšia časť (more) Tichého oceánu, resp. podľa Medzinárodnej hydrografickej organizácie more Južného oceánu. Veľký záliv pri pobreží Antarktídy, medzi 85 - 71° južnej šírky a 170° východnej dĺžky a 158° západnej dĺžky. Jeho rozloha je asi 981 000 km², hĺbka 100 - 200 metrov, maximálna hĺbka 3 365 metrov. 
Nachádza sa medzi Viktóriinou zemou na západe a zemou Márie Byrdovej na východe. Hranice mora sú neisté, lebo do jeho južnej časti z pevniny zostupujú ľadovce. Lovia sa tu veľryby. V západnej časti sa nachádza Rossov ostrov, vo východnej časti Roosveltov ostrov. 
Prúdenia v mori sa pohybujú v smere hodinových ručičiek v rozľahlom víri, a to pri Rossovej bariére (pozri ďalej) v oblasti Východného príhonu smerom na západ a pozdĺž Viktóriinej zeme smerom na sever do Západného príhonu. Teplota vody na povrchu je okolo -1,8 °C a v 300 metrovej hĺbke asi -2,1 °C (v anatrktickom lete mimo ľadu prípadne viac). 
V januári až marci (antarktické leto) je more z veľkej časti otvorené, od novembra do decembra čiastočne pokryté ľadom a od apríla do októbra skoro úplne pokryté ľadom. 
Južnú časť pokrýva veľký Rossov pobrežný ľad (šelfový ľad) s rozlohou takmer (v antarktickom lete asi o 15% menej), ktorý sa vytvára postupným posunom ľadu z pohorí vo vnútrozemí Antarktídy, a ktorý je najväčším šelfovým ľadom Antarktídy. Táto ľadová masa tvorí na konci tzv. (Veľkú) Rossovu ľadovú bariéru. 
Dno je v zásade pokryté kalovými a jemnopiesčitými sedimentami, pri pobreží a pozdĺž Rossovej ľadovej bariéry však prevažuje hrubší piesok a štrk a pri južnom pobreží Viktóriinej zeme je dno skalnaté. Jedinou činnou sopkou je Mt. Erebus (na hranici pobrežia Rossovho ostrova a Rossovho pobrežného ľadu), ostatné sopky (ako Mount Terror) sú neaktívne.
More je pomenované podľa anglického cestovateľa Jamesa Rossa, ktorý ho preskúmal v roku 1841 na lodiach HMS "Erebus" a HMS "Terror". V dôsledku pomerne slabej ľadovej pokrývky bolo more východiskom viacerých expedícií. USA vykonávajú dlhoročný najmä meteorologický a oceánografický výskum na Roosveltovom ostrove (stanica Little America).
Weddellovo more

Wedellovo more je najjužnejšia časť (more) Atlantického oceánu (resp. podľa Medzinárodnej hydrografickej organizácie more Južného oceánu), veľký záliv pri pobreží Antarktídy. Rozloha asi 2,9 miliónov km2, priemerná hĺbka 2000-5000 metrov, maximálne 5148 metrov (podľa iných prameňov 4830 m). 
Nachádza sa medzi Antarktickým polostrovom a Coatsovou zemou. Oblasť pri pobreží je pokrytá ľadom, severnejšie oblasti plávajúcimi ľadovými vrchmi. Na otvorenom mori sa lovia tulene a veľryby. Plavba je tu možná len s ľadoborcom. V mori prebieha kruhovité prúdenie vody pri pobreží v smere hodinových ručičiek, ktoré počas celého roka prináša do jeho strednej časti zhlukujúce sa hrubé ľadové kryhy, v ktorých v minulosti viaceré lode zamrzli.
Wedellovo more objavil roku 1823 anglický lovec tuleňov a veľrýb J. Weddell, ktorý sem priplával v období, keď more bolo bez ľadovej pokrývky. Škótska expedícia W. Th. Brucea tu vykonala oceánografické merania v rokoch 1903-1905. V rokoch 1911 až 1912 more prebádali Nemci pod vedením W. Filchnera.
Amundsenovo more

Amundsenovo more je okrajové more Tichého oceánu (resp. podľa Medzinárodnej hydrografickej organizácie more Južného oceánu), záliv pri pobreží Antarktídy južne od Austrálie. Susedí s Bellingshausenovym morom a Rossovym morom.
V mori sa nachádza aj ľadovec, z ktorého sa v roku 2002 odlomil kus veľký 3 400 km².
More je pomenované podľa Roalda Amundsena.
D’Urvillovo more

D'Urvillovo more je more pri Antarktíde v Južnom oceáne. Je pomenované po francúzskom bádateľovi a dôstojníkovi Julesovi Dumontovi d'Urville.
Bellingshausenovo more

Bellingshausenovo more je more pri pobreží Antarktídy, pomenované podľa admirála Faddeja Faddejeviča Bellinsgauzena.
Trinidad a Tobago

Trinidad a Tobago, oficiálne Republika Trinidadu a Tobaga, je ostrovný štát v Karibskom mori pri severnom pobreží Južnej Ameriky. Je tvorený dvomi hlavnými ostrovmi, Trinidad a Tobago, a ďalšími 20 malými ostrovmi. Najbližšími susedmi sú Venezuela a Grenada.
Dejiny.
Trinidad aj Tobago boli po stáročia obývané pôvodnými obyvateľmi Ameriky („Indiánmi“). V roku 1498 ostrov Trinidad objavil na svojej tretej americkej ceste Krištof Kolumbus. V roku 1532 si ich privlastnilo Španielsko. V roku 1763 pripadlo Tobago Británii a v roku 1797 si Briti podmanili aj Trinidad.
Ostrovy sa začali hospodársky vzmáhať za vlády Veľkej Británie. Rozvinula sa predovšetkým výroba cukru. V roku 1866 bola objavená ropa (dnes hlavné priemyselné odvetvie). Po zrušení otroctva v roku 1834 dovážali na ostrovy námezdné sily, predovšetkým Indov (dnes tvoria 40% obyvateľstva).
V roku 1888 boli Trinidad a Tobago zlúčené do jednej korunnej kolónie, v roku 1941 si na Trinidade USA prenajali na 99 rokov letecké a námorné základne. V roku 1958 sa spojila väčšina západoindických kolónií Spojeného kráľovstva - medzi nimi aj Trinidad a Tobago, Barbados, Jamajka, Náveterné a Záveterné ostrovy - do Západoindickej konfederácie. Po jej rozpade sa Trinidad a Tobago stali nezávislou monarchiou v rámci Britského spoločenstva. Prvým ministerským predsedom sa stal Eric E. Williams.
Na juhu Trinidadu sa za pomoci britských, holandských a amerických ropných firiem vybudovali rafinérie, ktoré spracovávali predovšetkým ropu z Venezuely. Obchod zo západnou Európou sa v roku 1963 rozšíril. V roku 1967 vstúpil Trinidad a Tobago do Organizácie amerických štátov.
V roku 1970 skončilo neúspešné povstanie tzv. "čiernych panterov", ku ktorým sa pridala aj časť národnej gardy. Vo voľbách v roku 1971 zvíťazila strana People’s National Movement (PNM) v čele s ministerským predsedom Williamsom. V roku 1976 sa Trinidad a Tobago stali republikou v rámci Britského spoločenstva. Prezidentom bol zvolený Ellis E. I. Clarke, ministerským predsedom a ministrom zahraničia sa stal Eric E. Williams.
Tobago získalo v roku 1978 vnútornú samosprávu. Po smrti populárneho Williamsa v roku 1981 prevzal vládu George Chambers, potvrdený i voľbami z roku 1981. Vzťahy k Jamajke a Barbadosu, ktoré boli už od začiatku karibskej hospodárskej vojny na jar 1983 aj tak napäté, sa výrazne zhoršili po americkej invázii na Grenadu, ktorú Trinidad a Tobago ostro odsúdili.
V júni 1990 sa skupina moslimov pokúsila o štátny prevrat, pri ktorom zahynulo 30 ľudí. Pokus bol potlačený. V decembri 1991 sa konali parlamentné voľby. Zvíťazila opäť vládnuca strana Ľudové národné hnutie (PNM).
Port of Spain

Port of Spain je hlavné mesto Trinidadu a Tobaga. Počet obyvateľov mesta je 49 031 (sčítanie 2000), pričom cela aglomerácia má asi 128 026 obyvateľov (1990 neoficiálny odhad) Je umiestnené v zálive Paria, na severovýchodnom pobreží ostrova Trinidad.
Divízia Tawakalna

Divízia Tawakalna bola iracká obrnená divízia, ktorá sa zúčastnila viacerých vojen v Perzskom zálive.
Najznámejšie bolo jej účinkovanie v bitke o 73. Easting, kde bola porazená americkým obrneneným 2. jazdeckým plukom pod velením kapitána H. R. McMastera.
V roku 2002 bola rozpustená.
Dahrán

Dahrán ( "ad-Dahrán") je mesto v Saudskej Arábii. Nachádza sa asi 15 km južne od mesta Dammám.
12. február

Medzinárodný deň manželstva od. 12.2 do. 18.2.
New York

New York môže byť:
Virgínia

Virgínia je 10. štát USA. K Únii sa pripojil 25. júna 1788. Má 8 001 024 obyvateľov a rozlohu . Leží na východe USA. Hlavné mesto je Richmond, najväčšie mesto je Virginia Beach.
Slávne mesto Mystic falls sa preslávilo seriálom "The vampire diaries" (Upírske denníky).
Richmond (Virgínia)

Richmond je hlavné mesto štátu Virgínia v Spojených štátoch amerických. Zvláštnosťou Richmondu je, že nepatrí do žiadneho okresu (county), je to nezávislé mesto.
Počas americkej občianskej vojny bol Richmond hlavným mestom konfederácie.
V meste žil Edgar Allan Poe.
Albany (New York)

Albany je hlavné mesto štátu New York v Spojených štátoch amerických. V roku 2010 mala 97 856 obyvateľov.
Albany je štvrté najstaršie mesto USA (po Santa Fe, St. Augustine a Hamptone).
Dejiny.
Oblasť v ktorej Albany leží pôvodní obyvatelia označovali ako "„Penpotawotnot“". Európania (Holandďania) miesto osídlili v roku 1614, kedy bolo založené sídlo Fort Nassau, slúžiace ako obchodné stanovište pre obchod s kožušinami; bolo však po štyroch rokoch opustené. V roku 1624 bolo založené nové sídlo Fort Oranje, ktoré sa stalo prvým stálým sídlom kolónie Nové Holandsko. Neďaleko neho potom bolo v roku 1654 založené ďalšie sídlo, "Beverwyck".
V roku 1664 bolo Nové Holandsko dobyté Anglickom a na počesť vojvodu z Yorku a Albany (neskorší Jakub II.) bol "Beverwyck" premenovaný na "Albany" ("Nieuw Amsterdam" bol zároveň premenovaný na New York).
V roku 1797 sa Albany stalo hlavným mestom štátu New York (nahradilo pôvodné hlavné mesto Kingston, zničené vo vojne za nezávislosť). 
V roku 1825 bolo mesto napojené na Erie Canal, čo veľmi prispelo k jeho rozvoju. V roku 1831 bola do Albany zavedená železnica.
Juneau

 
Juneau je hlavné mesto Aljašky v Spojených štátoch amerických. Má rozlohu a žije tu 31 275 obyvateľov (2010).
Hlavné mesto štátu Aljaška leží pri pobreží na juhovýchode štátu, na úpätí vrchov Mt. Roberts a Mt. Juneau. Je tu sústredená štátna administratíva, rybárstvo a rybný priemysel, drevársky a ťažobný priemysel a služby spojené s turizmom. Doprava do a z mesta je v podstate možná len loďou či lietadlom. Juneau sa stalo hlavným mestom Aljašského teritória oficiálne v roku 1900, ale vláda sa sem presťahovala z bývalého hlavného mesta Sitka až o 6 rokov neskôr. Pôvodne tu bola osada Indiánov kmeňa Tlingit, v roku 1880 bolo v tejto oblasti objavené zlato. Ťažba zlata bola ukončená až v roku 1944.
Sacramento (Kalifornia)

Sacramento je hlavné mesto Kalifornie v Spojených štátoch amerických. Je sídlom rovnomenného okresu a ekonomickým a kultúrnym centrom aglomerácie, rozprestierajúcej sa v piatich okresoch. Hlavným mestom Kalifornie je od 1. januára 1855. Je to 7. najväčšie mesto Kalifornie.
Pensylvánia

Pensylvánia (staršie po slovensky "Pennsylvánia"; po anglicky: krátky tvar "Pennsylvania", dlhý tvar: "Commonwealth of Pennsylvania") je štát USA, ktorý sa nachádza v amerických regiónoch Severovýchod, Stredný Atlantik a Veľké jazerá. Štát hraničí s Delaware na juhovýchode, s Marylandom na juhu, Západnou Virgínou na juhozápade, Ohiom na západe, New Yorkom na severe a New Jersey na východe. Na severozápade hraničí s kanadskou provinciou Ontário. 
Pennsylvánia je 33. najrozsiahlejším štátom USA, šiestym najľudnatejším a v hustote obyvateľstva je na deviatom mieste. Najľudnatejšími mestami sú Philadelphia, Pittsburgh, Allentown a Erie, hlavné mesto je Harrisburg. Pensylvánia má 82 km pobrežia pri Erijskom jazere a 92 km morského pobrežia pozdĺž ústia rieky Delaware. Pensylvánia je jedinou z pôvodných Trinástich kolónií USA, ktorá nemá pobrežie Atlantického oceánu.
Dejiny.
V časoch, keď bolo územie Pensylvánie britskou kolóniou, súčasný štát Delaware bol súčasťou teritória Pensylvánia. V rokoch 1704 - 1710 vznikla samostatná kolónia Delaware. 
Prví kolonisti štátu boli Švédi a Holanďania. Holanďania v roku 1655 prevzali švédske kolónie a Briti v roku 1664 kolónie holandské. 14. marca 1681 anglický kráľ Karol II. odovzdal Williamovi Pennovi územie Pensylvánie z dôvodu splatenia dlhu vo výške 16 000 libier, ktorý dlhoval ešte jeho otcovi. Bolo to jedno z najväčších prevzatí územia jednou osobou v histórii ľudstva. Názov dal krajine ešte Karol II., William Penn chcel krajinu pôvodne nazvať "Nový Wales", alebo "Sylvania". 
Pensylvánia bola druhým štátom, ktorý ratifikoval Ústavu Spojených štátov, historicky prvým bol Delaware. 
Obyvateľstvo.
Štatistický úrad U.S.A., United States Census Bureau odhadol počet obyvateľov k 1. júlu 2012 na 12 742 886, čo predstavuje 0,32 % nárast od posledného sčítania v roku 2010.
Štát Pensylvánia bol jedným z cieľov emigrácie Slovákov do USA, najmä pred prvou svetovou vojnou. Len vo Philadelphii žilo v 30. rokoch 20. storočia cez 8000 Slovákov.
Doprava.
Pensylvánske dopravné oddelenie (Pennsylvania Department of Transportation) spravuje 64 150 km cestnej siete štátu z celkovej dĺžky 195 970 km, čo predstavuje piaty najdlhší cestný systém v Spojených štátoch. Diaľničný systém štátu má dĺžku 861 km s hlavným ťahom z Ohio do Philadelphie a New Jersey. Prevádzku diaľníc má na starosti Pennsylvania Turnpike Commission. 
Medzimestskú železničnú dopravu prevádzkuje Amtrak prostredníctvom vysokorýchlostnej trate Keystone Corridor medzi Harrisburgom a New Yorkom.
Pensylvánia má šesť veľkých letísk: Philadelphia, Pittsburgh International, Lehigh Valley International, Harrisburg International, Erie International a Wilkes-Barre/Scranton International. V štáte sa nachádza 134 verejných letísk.
Pittsburghský prístav je druhým najväčším vnútrozemským prístavom v USA a osemnástym najväčším na svete, philadelphský prístav je 24. najväčším prístavom v USA. Štát vlastní významný prístav na pobreží Veľkých jazier v Erie.
Harrisburg (Pensylvánia)

Harrisburg je hlavné mesto Pensylvánie, štátu USA. Podľa sčítania z roku 2010 má mesto 49 528 obyvateľov a je deviatym najväčším v Pensylvánii. Harrisburg tiež sídlom okresu Dauphin County. Rozprestiera sa na východnom brehu rieky Susquehanna River, 169 km na západ-severozápad od Philadelphie.
Dejiny.
Harrisburg hral v americkej histórii významnú úlohu, najmä počas sťahovania na západ, Občianskej vojny a priemyselnej revolúcie. Počas 19. toročia výstavba kanálu Pennsylvania Canal a železničnej trate Pennsylvania Railroad umožnila Harrisburgu stať sa jedným z najpriemyslenejších miest severovýchodu. 
Od polovice 20. storočia boli hlavnými hospodárskymi odvetviami mesta vládny sektor, ťažké strojárstvo, poľnohospodárstvo (širšie zázemie mesta je srdcom úrodnej Dutch Country) a potravinárstvo. Na konci sedemdesiatych a začiatku osemdesiatych rokov mesto prežívalo ťažké ekonomické obdobie. Následne, počas vlády starostu Stephen R. Reeda prišlo hospodárske oživenie. Stephen R. Reed investoval do rozvoja mesta počas viacerých funkčných období 3 miliardy dolárov.
Najväčšia indoorová poľnohospodárska výstava v Spojených štátoch, Pennsylvania Farm Show, sa od roku 1917 každoročne koná v Harrisburgu.
Philadelphia

Philadelphia (v angličtine hovorovo aj "Philly"; v slovenčine staršie aj "Filadelfia") je šieste najväčšie mesto Spojených štátov podľa počtu obyvateľov a najväčšie mesto Pensylvánie podľa rozlohy aj počtu obyvateľov. Má okolo 1,5 milióna obyvateľov, čím je druhým najväčším mestom na východnom pobreží Spojených štátov.
Metropolitná oblasť Philadelphie je štvrtá najväčšia v Spojených štátoch, pričom tu žije vyše 5,8 milióna obyvateľov, čo je viac, ako počet obyvateľov Slovenska.
Pôvod názvu.
Názov mesta pochádza z gréčtiny a znamená "bratská láska" ("filos" – láska, "adelfos" – brat).
Dejiny.
Pred Európanmi v okolí Philadelphie žili Lenapskí Indiáni v dedine Schackamaxon. Európania sem prišli až na začiatku 17. storočia. Prvý európsky národ, ktorý sem prišiel boli Holanďania. Potom obsadili územie Angličania, ktorí založili aj mesto Philadelphia. Mesto im patrilo až do Deklarácie nezávislosti Spojených štátov v roku 1776. Mesto patrí medzi najstaršie a historicky najvýznamnejšie mestá Spojených štátov. Počas 18. storočia bolo druhým hlavným mestom a najľudnatejším mestom v USA a druhým najväčším anglicky hovoriacim mestom po Londýne. V tomto období zatienilo aj mestá ako Boston a New York v politickej aj sociálnej významnosti, pričom významnú úlohu zohral Benjamin Franklin.
Demografia.
Rasové zloženie:
Virginia

Virginia môže byť:
Žilinský kraj

Žilinský kraj je kraj na severe stredného Slovenska. Rozlohou je 3. najväčší na Slovensku a tvorí 13,8% jeho územia. Hraničí s Českom (Moravsko-sliezsky a Zlínsky kraj) na severozápade, na severe s Poľskom (Sliezske a Malopoľské vojvodstvo), na východe s Prešovským krajom, na juhu s Banskobystrickým krajom a na juhozápade s Trenčianskym krajom.
Erb Žilinského samosprávneho kraja.
Žilinský samosprávny kraj sa rozkladá na časti územia historickej Trenčianskej stolice, ktorej súčasťou bol kedysi aj región Žiliny a Kysúc a na území historickej Liptovskej stolice, Turčianskej stolice a Oravskej stolice, preto je členený na štyri polia čerpajúce z erbov historických vyšších samosprávnych celkov.
V prvom poli je dvojitý kríž z erbu Žiliny, pochádzajúceho z 13.storočia. Na odlíšenie od mestského erbu je toto znamenie sprevádzané dvoma jedľovými vetvičkami. Tento motív, ktorý sa vyskytuje vo viacerých starých obecných pečatiach, okrem iného aj v najstaršej pečati Čadce z roku 1734, zastupuje región Kysúc. Zlato-zelené sfarbenie má svoj pôvod v historickom erbe Žiliny. V druhom modrom poli je derivát erbu niekdajšej Liptovskej stolice, udelený roku 1680. V treťom poli heraldický motív troch ruží korení v erbe niekdajšej Turčianskej stolice, udelený jej roku 1709. Vo štvrtom poli je heraldický motív erbu niekdajšej Oravskej stolice udelený v roku 1669.
Podrobný opis erbu:
Demografia.
K 21. máju 2011, bolo na území Žilinského kraja 144 948 domov, t.j. 13,5 % z celkového počtu domov na Slovensku (z toho 120 788 obývaných, t.j. 83,3 %). Žilinský kraj bol v počte domov na druhom mieste za Nitrianskym krajom (podiel 16,2 %). Spomedzi okresov kraja najvyšší počet domov sa nachádzal v Žiline 20,3 % a najmenej v Turčianskych Tepliciach 3,3 %. Obývaných domov bolo v okrese Žilina 21,1 % z úhrnu za kraj a v Turčianskych Tepliciach 3,2 %.
Geologická charakteristika.
Celé toto hornaté územie spadá z geomorfologického hľadiska do Západných Karpát. Horské masívy v tejto lokalite sa sformovali pomerne nedávno, v paleogéne. Zásluhou pohybov príkrovov sa vyzdvihovali pôvodné morské sedimenty, z ktorých postupne vznikli impozantné údolia. Rieka Váh územie nápadne rozdeľuje na dve časti:
Dejiny.
Po páde Veľkomoravskej ríše v roku 907, ku ktorej územie patrilo, bolo od 12. storočia prakticky až do roku 1918 súčasťou uhorského kráľovstva. V 13. storočí na obranu proti mongolským nájazdom bola vybudovaná sieť hradov (Hričov, Považský, Košecký, Lietavský, Strečniansky). 16. storočie znamenalo pre miestnych obyvateľov chudobu a strach, hlavne pred tureckou okupáciou a živelnými pohromami. Ku koncu 19. storočia tu bola zavedená železnica a v údolí Váhu začal prekvitať priemysel.
Vektorový priestor

Vektorový priestor (niekedy sa používa aj pomenovanie lineárny priestor) je abstraktný pojem, ktorý má mnohé použitia v matematike. Je predmetom skúmania algebraickej disciplíny lineárna algebra.
"Vektory" nemusia byť vektormi tak, ako ich chápeme v geometrii, môže to byť ľubovoľný matematický objekt spĺňajúci nasledujúce axiómy vektorového priestoru; napríklad polynómy stupňa ≤"n" s reálnymi koeficientami z vektorového priestoru.
Definícia.
Nech "F" je pole. Nech "V" je množina, na ktorej je daná binárna operácia "+", a nech je každému formula_1, formula_2 priradený prvok formula_3, pričom:
pre ľubovoľné formula_5, formula_6 formula_7 "V" a "c","d" formula_7 "F" platí:
potom formula_13 je vektorový priestor nad poľom formula_14.
Vektorové priestory vo fyzike.
Bra-Ket formalizmus.
Vektory formula_15 tvoria vektorový priestor (alebo lineárny priestor), ak ich ľubovoľná lineárna kombinácia
formula_16
patrí taktiež do tohoto priestoru. 
Pri aplikáciách v kvantovej mechanike môžu byť koeficienty formula_17 komplexné čísla.
Priestoru ket-vektorov je antilineárne priradený duálny priestor bra-vektorov:
formula_18,
kde hviezdička formula_19 označuje komplexné združenie. V konkrétnom prípade vlnovej mechaniky sú ket-vektory formula_15 vlnové funkcie formula_21 a bra-vektory formula_22 sú komplexne združené vlnové funkcie formula_23. 
Skalárny súčin 
formula_24
je definovaný pre ľubovoľnú dvojicu ket-vektor formula_25 a bra-vektor formula_26. Skalárny súčin je komplexné číslo a má tú vlastnosť, že
formula_27.
Dôsledkom toho je, že formula_28 je reálne číslo. Taktiež požadujeme, aby bolo kladné: 
formula_29.
Za týmto požiadavkom sa skrýva predstava, že formula_28 zodpovedá druhej mocnine dĺžky vektoru formula_25.
V konkrétnom vyjadrení vlnovej mechaniky zodpovedá skalárny súčin integrálu
formula_32, ktorý má zjavne vlastnosť formula_27, rovnako ako
formula_34 má vlastnosť formula_29, pretože formula_36 je kladné.
Vzťah medzi ket-vektormi a fyzikálnymi stavmi zodpovedá tzv. paprskovej reprezentácii. To znamená, že formula_25 a formula_38 vyjadrujú rovnaký fyzikálny stav pre ľubovoľné nenulové komplexné číslo formula_39.
Indiana

Indiana je štát USA. Indiana je 38. najväčším štátom podľa rozlohy a 17. najobývanejším z 50 štátov USA. Hlavným a najväčším mesto je Indianapolis. Indiana bola prijatá do Spojených štátov ako 19. americký štát 11. decembra 1816. Indiana hraničí na severozápade s jazerom Michigan, na severe s Michiganom, na východe s Ohiom, na juhu a juhovýchode s Kentucky a na západe s Illinois. 
Predtým, ako sa stala územím, obývali Indianu tisíce rokov rôzne domorodé obyvateľstvá a miestni Američania. 
Geografia.
Zo severu je ohraničený jazerom a štátom Michigan, z východu je štát Ohio, z juhovýchodu a juhu Kentucky a zo západu Illinois. Hlavným a zároveň najväčším mestem je Indianapolis.
Illinois

Illinois je štát USA. Do únie vstúpil 3. decembra 1818 ako 21. štát v poradí. Jeho názov pochádza zo slova "Illiniwek", ktorým sa označovalo niekoľko pôvodných kmeňov.
Geografia.
Illinois leží na severe USA pri Michiganskom jazere. Susedné štáty sú Wisconsin na severe, Iowa a Missouri na západe, Kentucky na juhu, a Indiana na východe. Illinois tiež susedí zo štátom Michigan, ale len vodnou hranicou v Michiganskom jazere. Najväčším mestom štátu Illinois je Chicago, hlavným mestom je Springfield. Illinois má približne 12,8 mil. obyvateľov a je piatym najľudnatejším štátom USA.
Klíma.
Na klímu veľmi vplýva kontinentalita, ktorá spôsobuje rôznosť klímy a extrémne výkyvy počasia. V Illinois sú časté búrky, tornáda a výdatné snehové búrky spojené so studenými vlnami, ktoré môžu priniesť ochladenie i o 40 °C. Illinois má vlhké kontinentálne podnebie s horúcimi, vlhkými letami a studenými zimami. Najjužnejšie časti štátu, južne od mesta Corbondale majú vlhké subtropické podnebie s miernejšou zimou. Zrážky sa v priemere pohybujú od 890 na juhu až po 1200 mm zrážok v severných častiach. Bežne snehová pokrývka presahuje 96 cm, v Chicagu a v severnejších častiach, zatiaľ čo v južných častiach nepresiahne 35 cm snehu. Rekord najvyššej snehovej pokrývky v Chicagu je zo zimy 1978/79 a to 228 cm. Najvýdatnejšie sneženie bolo zaznamenané 26.januára 1967, kedy v priebehu 10 hodín spadlo 58 cm snehu. Maximálna teplota bola nameraná 14.júla 1954 a to 47 °C. Najnižšiu namerali 15.januára 2009 a to −39 °C. 
Ekonomika.
Najvýznamnejšími poľnohospodárskymi produktami sú: kukurica, sója, dobytok, mliečne produkty a pšenica. Najrozšírenejšími priemyselnými odvetviami sú: strojárstvo, potravinárstvo, chemický priemysel, elektrotechnický priemysel, metalurgia farebných kovov, dopravné strojárstvo. Významné sú tiež náleziská uhlia a ropy.
Springfield (Illinois)

Springfield je hlavné mesto Illinois, štátu USA. Okresné mesto Sangamon County. Žije tu vyše 117 000 obyvateľov (sčítanie 2013).
Havaj (štát USA)

Havaj alebo Hawaj (po havajsky: "Hawai‘i") je 50. štát USA. Leží na Havajských ostrovoch v Tichom oceáne. Je 1 zo 4 štátov USA, ktoré boli kedysi nezávislé. Havajské ostrovy zjednotil v roku 1810 kráľ Kamehameha I. Zostali nezávislé až do 17. januára 1893, keď americkí podnikatelia nezákonne zvrhli kráľovnú Liliuokalani a o päť rokov sa Havaj stal územím Spojených štátov. 21. augusta 1959 Havaj vstúpil do únie ako 50. štát USA. Skladá sa z 8 hlavných ostrovov: Havaj (Big Island), O‘ahu, Maui, Kaho‘olawe, Lāna‘i, Moloka‘i, Kaua‘i a Ni‘ihau. Dokopy sa Havaj skladá zo 137 ostrovov. Hlavné mesto je Honolulu na O‘ahu, kde žijú ⅔ populácie Havaja.
Hymna Havaja je "Hawai‘i Pono‘ī", čo znamená Havajskí ľudia.
Indianapolis

Indianapolis je hlavné a najväčšie mesto Indiany, štátu USA.
Má rozlohu 963,5 km² a žije tu 852 866 obyvateľov (2013).
Demografia.
Rasové zloženie:
Hispánci, alebo Latinos, zároveň členovia jednej z rás, tvorili 6,2 % obyvateľstva.
Honolulu

Honolulu je hlavné a najväčšie mesto Hawaja, štátu USA.
Ďalším názvom pre toto mesto je križovatka Pacifiku. Honolulu leží na ostrove O‘ahu. Bolo založené v roku 1816 a v roku 1845 sa stalo hlavným mestom Hawajského kráľovstva. Štvrť mesta Waikiki je známym cieľom turistov. Ďalšie známe štvrte sú Ala Moana, Mānoa a Kaka‘ako.
Americká Samoa

Americká Samoa (ako ostrovy aj Východná Samoa) sú 4 ostrovy v súostroví Samoa, súčasť tzv. Území USA a v rámci nich „nezačlenené“ územie (unincorporated territory) a územie bez ustavujúceho aktu Kongresu Spojených štátov (unorganized territory).
Rozloha: , počet obyvateľov: 70 000, hlavné mesto: Fagatogo resp. Pago Pago na najväčšom ostrove Tutuila. Je tu vojenská základňa pri prístave Pago Pago, lovia a spracúvajú sa tu ryby, vyrába kopra a pestuje ovocie.
Administratívne členenie.
Delí sa na:
Bangladéš

Bangladéš, dlhý tvar názvu Bangladéšska ľudová republika, je štát v južnej Ázii.
Najväčšie mestá: Čitágáon, Khulna, Nárájángaňdž
Jazyky: bengálsky, anglický, hindský, urdský
Poloha.
Leží v Južnej Ázii pri pobreží Bengálskeho zálivu Indického oceánu (bývalý Východný Pakistan). Bangladéšom prechádza niekoľko veľkých riek. Veľkú časť územia zaberá úrodná Bengálska nížina, s mohutnou močaristou deltou Gangy a Brahmaputry na juhu krajiny a zo severu ju ohraničujú Khasijské vrchy (najvyšší vrch Keokradong – ).
Hospodárstvo.
Je jednou z najchudobnejších krajín sveta. Časté povodne a iné prírodné katastrofy, ktorých je tu za rok najviac na svete, vplývajú veľmi nepriaznivo na poľnohospodárstvo, preto vznikajú hladomory, hoci riečne náplavy a tropické podnebie umožňujú až dve-tri úrody za rok. Pestuje sa ryža, juta, bavlník, koreniny (kurkuma, chili), cesnak. Z priemyselných odvetví je rozvinutejšia textilná výroba (juta, bavlna).
Živočíšna výroba je orientovaná na chov hovädzieho dobytku, byvolov a hydiny, ale táto oblasť hospodárstva nie je veľmi významná. 
Ďalšou zložkou hospodárskej činnosti je rybolov.
Krajina je chudobná na nerastné suroviny, má však zásoby zemného plynu.
Bangladéšom preteká množstvo riek a preto lodná doprava je tu veľmi významná.
Dejiny.
Po rozdelení Britskej Indie roku 1947 vznikol Pakistan, ten pozostával z dvoch oddelených častí – Západného a Východného Pakistanu (bývalé Východné Bengálsko). Východné Bengálsko sa od počiatku snažilo o oddelenie od Západného. Separatistické tendencie podporovala India. Výsledkom bolo vyhlásenie samostatnosti v roku 1971 a krajina prijala meno Bangladéš. Po neúspešnej indicko-pakistanskej vojne bola nútená západná časť Pakistanu nastolený stav akceptovať. 
Bangladéš je však od svojho vzniku zmietaný nestabilitou a vojenskými prevratmi. Krajina je preľudnená a to prispieva tiež k jej nestabilite. Prvé slobodné voľby sa v krajine uskutočnili v roku 1991, ale od roku 1995 opozícia bojkotuje činnosť parlamentu.
Barbados

Barbados (španielsky „bradatý muž“ - buď podľa portugalského Barbados alebo španielskeho Barbudos, oba značiace "fúzači" podľa figovníkov, ktoré tam majú "bradatý" tvar) je ostrovný štát v Karibskom mori. Leží na náveterných ostrovoch Malých Antíl a je lemovaný koralovými útesmi. Najvyšším vrchom je Mount Hillaby (). Najväčšie mestá sú Bridgetown, Speightstown, Holetown, St. Lawrence a Oistins. Obyvateľstvo tvoria z 80 % černosi, 16 % mulati a 4 % belosi. 65,3 % sú protestanti, 4,4 % katolíci, 12,8 % ostatní a 17,5 % bez vyznania. Podnebie je príjemné, ale od júna do novembra trvá obdobie hurikánov.
Zákonodarný orgán je ľudová komora (28 miest). Barbados je člen Organizácie Spojených národov, Organizácie amerických štátov, Commonwealthu a CARICOMu. Narodila sa tu aj známa spevačka Rihanna.
História.
V roku 1518 bol ostrov obsadený Španielmi. V 16. – 17. storočí o územie súperili Španieli, Francúzi a Angličania. Od roku 1627 je britskou, od roku 1655 korunnou kolóniou. Barbados mal rozsiahlu vnútornú autonómiu; jeho parlament (House of Assembly) vznikol v roku 1639 a je tretí najstarší na západnej pologuli. Roku 1951 bolo zavedené všeobecné volebné právo. V rokoch 1958-1962 bol súčasťou federácie Západoindických ostrovov (Západoindická federácia, kolónia Veľkej Británie), ale už v roku 1961 získal vnútornú autonómiu.
Otroctvo bolo zrušené v roku 1834. Štát sa stal v rámci Commonwealthu v roku 1966 nezávislým. V čele stál generálny guvernér, ktorý zastupoval britskú kráľovnú.
30. októbra 2021 sa z Barbadosu stala republika. Po kráľovnej Alžbete II sa hlavou štátu stala dovtedajšia generálna guvernérka, Dame Sandra Mason, zvolená v októbri, sa stala prezidentkou. Štát zostane členom Commonwealthu.
Hospodárstvo.
Hospodárstvo je zamerané na cestovný ruch. Vďaka vyhľadávaným piesočnatým plážam, koralovým plytčinám a luxusným hotelom je krajina turisticky veľmi atraktívna. Hlavné exportné artikle sú cukor a rum. 
Barbados a Slovensko.
Od 14. apríla 1994 diplomatické zastúpenie Slovenskej republiky v Barbadose zaisťuje slovenské veľvyslanectvo Havane (Kuba). Vzájomné vzťahy sú korektné a ich základom je obchodná a hospodárska spolupráca. Vývozné položky tvoria cukor, chemické výrobky a elektronické diely, dovozné stroje, potraviny a stavebný materiál.
Belize

Belize je štát nachádzajúci sa na východnom pobreží Strednej Ameriky pri Karibskom mori. Na severozápade susedí s Mexikom a na juhozápade s Guatemalou.
Hlavné mesto Belmopan bolo založené v roku 1970. V roku 1973 bol Britský Honduras premenovaný na Belize. Nezávislosť bola vyhlásená 21. septembra 1981. Štátne zriadenie je parlamentná demokracia i konštitučná monarchia, prezentovaná britským kráľom Karolom III. Je členskou organizáciou CARICOM (Caribbean Community and Common Market) a SICA (Sistema de Integración Centroamericana).
Belize je jediná anglicky hovoriaca krajina v Strednej Amerike a najmenší neostrovný štát podľa počtu obyvateľov v Amerike. Medzi hlavné turistické lákadlá patrí výnimočná príroda (zalesnené vnútrozemie i koralové pobrežie) a mayské pamiatky.
V roku 2010 boli 40 % obyvateľov Belize rímskokatolíci. 8,5 % letniční, 5,5 % adventisti siedmeho dňa, 4,6 % anglikáni, 3,8 % mennoniti, 22 % iné náboženstvá a 15,6 % bez vyznania.
Dejiny.
Bývalá korunná kolónia Britský Honduras získala 20. septembra 1981 úplnú nezávislosť ako republika v rámci Britského spoločenstva. Nezávislosť vo vnútornej politike mala už od roku 1964, roku 1973 prijala názov Belize. Definitívnemu udeleniu nezávislosti vtedy stáli v ceste územné nároky susednej Guatemaly, ktorá sa ich vzdala až v zmluve uzatvorenej s Belize a Spojeným kráľovstvom v marci 1981. 
Belize tvorilo súčasť územia Mayov až do zničenia tejto civilizácie Hernandom Cortézom v 16. storočí. V 17. storočí obsadili krajinu Briti a urobili z nej kolóniu (1862) a korunnú kolóniu (1871). Odlišná interpretácia zmluvy o hraniciach z roku 1859 v Spojenom kráľovstve a Guatemale, ktoré si činili nároky na časť územia Belize, viedla k vojnám v rokoch 1972, 1975 a 1977. Už roku 1960 však bola v krajine ustanovená ministerská vláda, ktorá od roku 1964 disponovala úplnou autonómiou vo vnútornej politike. Situáciu krajiny komplikovali ťažké prírodné katastrofy, ktoré ju postihli v rokoch 1931, 1951, 1978 a 1980. "Zjednotená ľudová strana", ktorá vládla v krajine od roku 1961, odmietla pripojenie ku Guatemale rovnako ako "Zjednotená demokratická strana", ktorá prevzala riadenie krajiny po voľbách roku 1984. Získaniu úplnej suverenity krajiny napomohli aj rezolúcie OSN z rokov 1975 a 1980.
Bermudy

Bermudy () sú koralové súostrovie východne od pobrežia USA ( od New Yorku) uprostred Golfského prúdu. Politicky je to zámorské územie Spojeného kráľovstva. Je to strategická námorná a letecká základňa Veľkej Británie aj USA.
Pozostávajú z asi 360 ostrovov, z ktorých len asi 20 je obývaných. Hlavné mesto je Hamilton na ostrove Gran Bermuda.
Obyvatelia sú z 2/3 černosi afrického pôvodu a mulati, zvyšok tvoria Angličania a Portugalci. Väčšinou sú to protestanti, len 15 % je katolíkov.
Ekonomika je založená na medzinárodnom poisťovníctve a turizme. Hospodárstvo je kontrolované jednotlivcami. Tri banky – Bank of Bermuda, N.T. Butterfield and Son a Bermuda Commercial Bank – patria súkromným akcionárom a sú kontrolované miestnymi rodinami. Krajina sa považuje za daňový raj (nemá žiadne priame dane). Pestujú sa kvety, ovocie, lovia sa ryby. Krajina je vysoko vyspelá s vynikajúcou infraštruktúrou a vybavením.
V oblasti námorného obchodného loďstva ide o štát tzv. lacnej vlajky, preto je obľúbený.
Dejiny.
Keď Bermudy objavil roku 1503 Španiel Juan Bermúdez, boli neobývané. Na začiatku 17.storočia ich pre Britániu získal sir George Somers. Usadili sa tu anglickí kolonisti a otroci dovezení z Virgínie, ktorí tu založili tabakové plantáže, viac sa im však darilo v lodiarstve a obchode. Ostrovy sa stali roku 1684 britskou kolóniou. Cez americkú vojnu za nezávislosť (1775 – 1783) boli základňou britského námorníctva a v americkej občianskej vojne zažili krátku blokádu obchodu so Spojenými štátmi (U.S.A).V druhej svetovej vojne slúžili ako americká vojenská základňa postavená na ochranu lodnej dopravy v Atlantiku. Americká prítomnosť pokračovala až do roku 1995.
Politika.
V roku 1968 bola na Bermudách ustavená vnútorná samospráva, britská koruna si nechala iba kontrolu nad bezpečnosťou a medzinárodnými vzťahmi. Nezávislosť od Spojeného kráľovstva bola v roku 1995 odmietnutá v referende.
Hospodárstvo.
Pestujú sa banány, citrusové plody (citrón, pomaranč, grapefruit), väčšina potravín a ďalších potrieb sa musí dovážať. Pozostávajúca časť Bermúd pochádza predovšetkým z cestovného ruchu.
Katarína Hasprová

Katarína Hasprová (* 10. september 1972, Bratislava) je slovenská speváčka a herečka.
Zo života.
Narodila sa v rodine režiséra Pavla Haspru a herečky Sone Valentovej. Študovala na Janáčkovej akadémii muzických umení v Brne, odbor muzikál. Už počas štúdia účinkovala v muzikáli A. L. Webbera a T. Ricea "Jozef a jeho zázračný farebný plášť" v divadle Nová scéna v Bratislave, kde pod réžijným vedením Jozefa Bednárika stvárnila hlavnú ženskú rolu rozprávačky. 
Po absolvovaní JAMU odišla do Prahy, kde stvárnila dvojrolu kňažny Adriany a Sandry v muzikáli "Drakula". Potom prišla úloha Anity v klasickom muzikáli "West Side Story" v Brne a hlavná ženská úloha v rockovom muzikáli "Vlasy", opäť v Prahe. V roku 1997 víťazstvom na medzinárodnom festivale populárnej piesne Bratislavská lýra odštartovala svoju sólovú spevácku kariéru. Okrem Zlatej lýry získala s piesňou J. Lehotského a K. Peteraja "Jedno zbohom" aj cenu novinárov. Na základe tohto víťazstva reprezentovala Slovensko v roku 1998 na prestížnej súťaži Eurovízie v Birminghame s piesňou „Modlitba“. V roku 1999 vyšiel jej prvý sólový album pod názvom "Katarína Hasprová". Popritom naďalej účinkuje v muzikáloch ako: "Kráľ Dávid" (hlavná úloha kráľovny Betsabé), "Pomáda" (úloha Rizzo), "Cigáni idú do neba" (hlavná úloha cigánky Rady), aj v slávnej Bernsteinovej "Omši". V roku 2002 vydala v poradí druhý sólový albumu s názvom "Chvíľu so mnou leť".
V jubilejnom 25. ročníku udeľovania českých cen Thálie získala cenu Thálie za postavu pani Danversovej v muzikáli Rebecca, ktorý mal premiéru 9. marca 2017 v ostravskom Národnom divadle moravskosliezskom.
Jozef Žarnay

Jozef Žarnay (* 14. február 1944, Humenné) je slovenský autor vedeckej fantastiky pre deti.
Životopis.
Vzdelanie získaval v rokoch 19611964 na Pedagogickej fakulte Univerzity P. J. Šafárika v Prešove, kde študoval odbor dejepis – ruština. V rokoch 19641971 pracoval ako učiteľ v Kluknave, v rokoch 19711979 v Radaticiach, v roku 1980 pracoval v Stavoprojekte a od roku 1981 do roku 2006 bol učiteľom a výchovným poradcom v Prešove. (ZŠ ul. Lesnícka, ZŠ ul. Zimná, CZŠ sv. Gorazda). Do dôchodku odišiel v roku 2006.
Tvorba.
Prvé literárne dielo uverejnil v roku 1969 v časopise pre mládež Kamarát, knižne debutoval v roku 1973 románom "Tajomstvo Dračej steny", kde opisuje dobrodružstvá troch žiakov základnej školy z Atómovej Lehoty, Fera, Vila a Stana, ktorí objavia v skalách neďaleko ich rodnej obce ukrytú mimozemskú kozmickú loď, pomocou ktorej sa dostanú na dve cudzie planéty. Vo voľnom pokračovaní románu s názvom "Prekliata planéta" zase objavia v horách ukryté transportné zariadenie inej mimozemskej civilizácie, čo ich privedie na planétu zničenú ekologickou katastrofou. Sci-fi románom ostal verný i v ďalšej tvorbe, keď mu v roku 1983 vyšiel román "Kolumbovia zo základne Ganymedes", v ktorom sa vinou zásahu meteoru neprebudí posádka z umelého spánku. Prebudí sa len niekoľko detí, ktoré sú po pristátí na planéte zničenej atómovou vojnou odkázané len na svoju šikovnosť a spoluprácu. V roku 1990 vydal román "Časolet". Okrem písania románov publikuje i sci-fi poviedky v rôznych časopisoch a zaoberá sa historiografiou vedeckej fantastiky. O svetovej science-fiction a staršej slovenskej fantastike vydával na pokračovanie seriály v časopisoch Zenit pionierov, Zenit a Elektrón. Taktiež spolupracuje s rozhlasom a televíziou.