Emisie skleníkových plynov

Emisie skleníkových plynov z ľudskej činnosti posilňujú skleníkový efekt. Fosílne palivá ako uhlie, ropa či zemný plyn sú najväčším zdrojom prispievajúcim ku globálnej zmene klímy, pretože predstavujú viac ako 75% globálnych emisií skleníkových plynov a takmer 90% všetkých emisií oxidu uhličitého. 
Emisie skleníkových plynov pokrývajú Zem a zachytávajú slnečné teplo, a to vedie ku globálnemu otepľovaniu a zmene klímy. Svet sa v súčasnosti otepľuje rýchlejšie ako kedykoľvek v histórii. Vyššie teploty v priebehu času menia charakter počasia a narúšajú obvyklú rovnováhu v prírode. To predstavuje mnohé riziká pre človeka a všetky ostatné formy života na Zemi.
Európska únia (EÚ) uviedla, že v rokoch 1990 až 2020 sa jej podarilo znížiť emisie skleníkových plynov v rôznych odvetviach o viac ako 1,5 miliardy ton oxidu uhličitého. Podľa Eurostatu, ktorý údaje zverejnil, ide o pokles emisií o 32%. K najväčšiemu absolútnemu poklesu emisií (-657 mil. ton CO2) došlo v oblasti spaľovania palív v energetických odvetviach, ktoré vyrábajú najmä elektrickú energiu, teplo a odvodené palivá, ďalej vo výrobných odvetviach a stavebníctve (-322 mil. ton) a v domácnostiach, obchode, inštitúciách a ostatných odvetviach (-215 mil. ton). Z hľadiska relatívnej zmeny tieto tri odvetvia zaznamenali v roku 2020 pokles emisií o 46%, 44% a 29% v porovnaní s rokom 1990.
V roku 2019 Slovensko emitovalo 37 miliónov ton ekvivalentu CO2, čo predstavuje 0,07% z celosvetových emisií.
Emisie podľa typu skleníkového plynu.
Využívanie fosílnych palív je hlavným zdrojom CO2, ich spaľovaním sa dostáva do atmosféry, rovnako aj spaľovaním tuhého odpadu, stromov a iných biologických materiálov, a tiež v dôsledku niektorých chemických reakcií (napr. pri výrobe cementu). Oxid uhličitý sa z atmosféry odstraňuje absorpciou rastlín v rámci biologického cyklu uhlíka.
Poľnohospodárske činnosti, nakladanie s odpadmi, využívanie energie a spaľovanie biomasy prispievajú k emisiám CH4.
Hlavným zdrojom emisií N2O sú poľnohospodárske činnosti, napríklad používanie hnojív. Spaľovanie fosílnych palív tiež produkuje N2O.
Priemyselné procesy, chladenie a používanie rôznych spotrebiteľských výrobkov prispievajú k emisiám F-plynov, ktoré zahŕňajú fluórované uhľovodíky (HFC), perfluórované uhľovodíky (PFC) a hexafluorid síry (SF6).
Únik vodíka prispieva k nepriamemu globálnemu otepľovaniu. Keď sa vodík v atmosfére oxiduje, výsledkom je zvýšenie koncentrácie skleníkových plynov v troposfére aj stratosfére. Zatiaľ čo sivý vodík nepriamo prispieva ku globálnemu otepľovaniu, zelený vodík má opačný účinok. Zelený vodík vo forme vodíkových palivových článkov môže znížiť emisie skleníkových plynov z osobných a nákladných automobilov tým, že nahradí fosílne palivá, ako je benzín a nafta.
Čierny uhlík sa nepovažuje za skleníkový plyn, ale faktor ovplyvňujúci klímu. Vzniká pri neúplnom spaľovaní fosílnych palív, biopalív a biomasy. Čierny uhlík môže absorbovať slnečné svetlo a znižovať alebo, keď sa usadzuje na snehu a ľade. Nepriame zahrievanie môže byť spôsobené interakciou s mrakmi. Čierny uhlík zostáva v atmosfére len niekoľko dní až týždňov. Emisie možno zmierniť modernizáciou koksárenských pecí, inštaláciou filtrov pevných častíc na naftových motoroch, obmedzením bežného spaľovania a minimalizáciou otvoreného spaľovania biomasy.
Rozdelenie emisií podľa sektorov.
Celosvetové emisie skleníkových plynov možno priradiť rôznym odvetviam hospodárstva. Poskytuje obraz o vplyve rôznych druhov hospodárskej činnosti k zmene klímy a pomáha pochopiť zmeny potrebné na zmiernenie zmeny klímy.
Emisie skleníkových plynov možno rozdeliť na tie, ktoré vznikajú pri spaľovaní palív na výrobu energie, a tie, ktoré vznikajú pri iných procesoch. Približne dve tretiny emisií skleníkových plynov vznikajú pri spaľovaní palív.
Výroba elektrickej energie.
Najväčším producentom emisií sú uhoľné elektrárne, ktoré v roku 2018 vyprodukovali viac ako 20% celosvetových emisií skleníkových plynov. Pozoruhodné je, že len 5% svetových elektrární zodpovedá za takmer tri štvrtiny emisií uhlíka z výroby elektrickej energie na základe inventarizácie viac ako 29 000 elektrární na fosílne palivá v 221 krajinách. V správe IPCC z roku 2022 sa uvádza, že všeobecné poskytovanie moderných energetických služieb by zvýšilo emisie skleníkových plynov najviac o niekoľko percent. Toto mierne zvýšenie znamená, že dodatočný dopyt po energii, ktorý vyplýva z podpory dôstojnej životnej úrovne pre všetkých, by bol oveľa nižší ako súčasná priemerná spotreba energie.
Poľnohospodárstvo, lesníctvo a využívanie pôdy.
Poľnohospodárstvo prispieva k zmene klímy prostredníctvom emisií skleníkových plynov a premenou nepoľnohospodárskej pôdy, ako sú lesy, na poľnohospodársku pôdu. Sektor poľnohospodárstva, lesníctva a využívania pôdy sa podieľa na globálnych emisiách skleníkových plynov 13% až 21%. Emisie NO a CH3 tvoria viac ako polovicu celkových emisií skleníkových plynov z poľnohospodárstva. Chov zvierat patrí medzi hlavné zdroje emisií skleníkových plynov. 
Poľnohospodársky potravinový systém je zodpovedný za značné množstvo emisií skleníkových plynov. Okrem toho, že je významným využívateľom pôdy a spotrebiteľom fosílnych palív, poľnohospodárstvo priamo prispieva k emisiám skleníkových plynov prostredníctvom produkcie ryže a chovu hospodárskych zvierat. 
Okrem toho sa CO2 v skutočnosti opätovne uvoľňuje do atmosféry dýchaním rastlín a pôdy v neskorších fázach rastu plodín, čo spôsobuje viac emisií skleníkových plynov. Množstvo skleníkových plynov vyprodukovaných pri výrobe a používaní dusíkatých hnojív sa odhaduje na približne 5% antropogénnych emisií skleníkových plynov. Najdôležitejším spôsobom, ako znížiť emisie z neho, je používať menej hnojív a zároveň zvýšiť účinnosť ich používania. 
Odlesňovanie je takisto hlavným zdrojom emisií skleníkových plynov. Štúdia ukazuje, že ročné emisie uhlíka z odlesňovania tropických lesov sa za posledné dve desaťročia zdvojnásobili a naďalej sa zvyšujú. Zmena využívania pôdy, napr. výrub lesov na poľnohospodárske účely, môže ovplyvniť koncentráciu skleníkových plynov v atmosfére tým, že sa zmení množstvo C, ktoré sa uvoľňuje z atmosféry. 
Doprava.
Emisie skleníkových plynov z dopravy pochádzajú predovšetkým zo spaľovania fosílnych palív v osobných a nákladných vozidlách, lodiach, vlakoch a lietadlách. Viac ako 94% paliva používaného v doprave je na báze ropy, čo zahŕňa predovšetkým benzín a naftu.
Približne 3,5% celkových vplyvov človeka na klímu pochádza z odvetvia leteckej dopravy. Vplyv tohto sektora na klímu sa za posledných 20 rokov zdvojnásobil. Viac ako štvrtina celosvetových emisií CO2 z dopravy pochádza z cestnej nákladnej dopravy, preto mnohé krajiny ďalej obmedzujú emisie CO2 z nákladných vozidiel, aby pomohli obmedziť zmenu klímy.
Výroba stavebných materiálov a stavebný priemysel.
V roku 2018 predstavovala výroba stavebných materiálov a údržba budov 39% emisií oxidu uhličitého z energie a emisií súvisiacich s procesmi. Výroba skla, cementu a ocele predstavovala 11% emisií súvisiacich s energiou a procesmi. Celosvetový projektový a stavebný priemysel je zodpovedný za približne 39% emisií skleníkových plynov.
Zníženie emisií skleníkových plynov.
Ak chceme zastaviť zmenu klímy, musíme zastaviť zvyšovanie množstva skleníkových plynov, ako je oxid uhličitý. Spaľovanie fosílnych palív a výrub lesov, ktoré prirodzene odvádzajú oxid uhličitý z ovzdušia, spôsobili za posledných 150 rokov nárast množstva skleníkových plynov. Možnosti zníženia: