Chrám svätej Petky Samardžijskej

Chrám svätej Petky Samardžijskej () je zachovalý stredoveký pravoslávny chrám, ktorý sa nachádza v centre mesta Sofia v oblasti Sofia v západnom Bulharsku.
Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Názov.
Názov chrámu je odvodený od cechu tzv. samardžijcov (výrobcovia sediel na kone), ktorí v čase výstavby žili v štvrti, ktorá sa rozprestierala v okolí budovy a chrám založili.
Lokalita.
Chrám svätej Petky Samardžijskej sa nachádza v centre mesta Sofia v podchode pri námestí „Nezavisimost“ (, doslova "námestie Nezávislosti") a vchode do stanice "Serdika" sofijského metra medzi obchodným domom CUM (Centralen univerzalen magazin) a hotelom Sheraton.
Dejiny.
Budovu chrámu nechal postaviť sofijský samardžijský cech (výrobcovia konských sediel). Budova bola postavená v období na konci 14. až začiatku 15. storočia. Niektorí odborníci datujú jej vznik dokonca do 11. storočia, toto je však veľmi nepravdepodobné.
Chrám je spomenutý v cestopise nemeckého teológa Stephana Gerlacha z roku 1578.
V neskoršom období sa chrám nachádzal v podzemí pod novšou zástavbou, podľa všetkého bol však prístupný. Odkrytý bol v období po skončení druhej svetovej vojny, stále sa však nachádzal pod zemou až po začiatok strechy.
V roku 1955 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
V roku 1956 bola prvý raz vedecky preskúmaná chrámová fresková výzdoba. V roku 1959 prebehli na chráme menšie reštauračné práce a v roku 1969 bola budova úplne odkrytá.
Koncom 70. a začiatkom 80. rokov 20 storočia prebehli na budove významné reštauračné práce (začiatok spadá do roku 1978 a reštaurácia prebiehala pod vedením architektov Nikolu Mušanova, Zlatky Kirovovej a Lubomira Delčeva).
V rokoch 19831993 bola budovy využívaná ako múzejný objekt. Od roku 1993 sa stala opätovne funkčným chrámom Bulharskej pravoslávnej cirkvi.
Charakteristika budovy.
Ide o jeden z mála stredovekých chrámov v Sofii zachovaných do súčasnosti, pričom schéma budovy sa dosť líši od iných chrámov, ktoré boli v tomto období postavené na území Sofie. Budova je čiastočne vkopaná do zeme a to s najväčšou pravdepodobnosťou už od svojho vzniku. Budova chrámu je postavená na základoch neskoroantickej budovy s mozaikami, ktorá pochádza z 3.4. storočia a ktorej zvyšky sú v súčasnosti exponované pri chráme. 
Ide o jednoloďovú budovu s jednou apsidou so sedlovou strechou pokrytou škridlami. V západnej časti chrámu sa v minulosti nachádzala aj predsieň, ktorá sa však do súčasnosti nezachovala.
Chrám bol postavený zo striedajúcich sa radov kameňov a tehál. Niektoré z kameňov sú použité zo zvyškov antických budov z okolia, doplnené riečnymi kameňmi rôznych farieb. Vo vnútornej stene severnej a južnej fasády budovy sa nachádzajú po dve arkády, ktoré podopierajú strop a zároveň obohacujú interiér chrámu.
Steny budovy sú pomerne masívne a dosahujú šírky až 1 meter.
Výzdoba chrámu.
Fresková výzdoba.
Fresky z ktorých sa dochovalo veľké množstvo fragmentov pochádzajú s najväčšou pravdepodobnosťou z celkovo troch období. Najstaršie sú z poslednej štvrtiny 15. storočia, novšie pochádzajú zo 16. a 17. storočia a najnovšie zo začiatku 20. storočia, pričom úplne posledné fresky v chráme boli zhotovené v roku 1922. Najcennejšie sú fresky z prvej epochy. 
Rozložením sú typické pre umelecké epochy z ktorých pochádzajú a predstavujú tak množstvo tematicky oddelených scén. V stropnej časti sa nachádzajú fresky zobrazujúce prorokov, v oltárnej časti a v apside obrazce zobrazujúce archijerejov, vo vrchnej časti stien sú zobrazené scény zo života Ježiša Krista a v spodnej časti stien obrazce svätcov a mučeníkov. Medzi najvýznamnejšie patria obrazec mnícha v západnej polovici východnej arkády na južnej stene, ktorý s najväčšou pravdepodobnosťou zobrazuje svätého Ivana Rilského a obrazec v severnej stene budovy, ktorý predstavuje scénu Povýšenia čestného kríža, čo je scéna pre Bulharsko netypická.
Štýl ktorým sú niektoré z fresiek namaľované naznačuje, že boli zhotovené zografmi, ktorí boli nejakým spôsobom spojení s ateliérmi krétskych zografov sídliacich na Svätej hore. Niektoré z fresiek zo 16. storočia boli zhotovené významným sofijským zografom Pimenom Sofijským. 
Ikonostas.
Ikonostas v chráme je tiež pomerne cenný a bol zhotovený rezbármi z rodu Filipovcov z debarského regiónu (okolie mesta Debar v dnešnom Severnom Macedónsku).
Evanjelium.
Z chrámu pochádza evanjelium so zlatom okovanými doskami (dielo zlatníka Mateja Zlatara) na ktorom sa nachádza donorský nápis z roku 1581 z ktorého vyplýva, že bolo chrámu darované donorkou Kerou a jej dcérou Marijou. V súčasnosti sa toto evanjelium nachádza pod číslom 23 v zbierke Svätej synody Bulharskej pravoslávnej cirkvi. 
Hrob Vasila Levského.
Existuje hypotéza, o ktorej sa do súčasnosti vedú medzi bulharskými historikmi mnohé debaty a spory, podľa ktorej bol v oltárnej časti chrámu pochovaný bulharský revolucionár a národný dejateľ Vasil Levski.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Rok vyhlásenia: 1955
Dôvod pamiatkovej ochrany: archeologická hodnota budovy, od roku 1973 aj umelecká hodnota budovy, od roku 1988 aj architektonicko-staviteľská a historická hodnota budovy
Oficiálny názov na zozname kultúrnych pamiatok: "Cărkva „Sveta Petka Samardžijska“" (, doslovne Chrám svätej Petky Samardžijskej)