Pierre Bachelet

Pierre Bachelet (* 25. máj 1944, Paríž, Francúzsko† 15. február 2005, Suresnes, Francúzsko) bol francúzsky spevák, šansoniér, pesničkár, básnik a skladateľ filmovej hudby. Preslávil sa najmä piesňou k filmu "Emanuela" so Sylviou Kristelovou v réžii Justa Jaeckina, ktorej sa predalo viac ako 5,5 milióna kusov vo Francúzsku. Medzi ďalšie jeho známe piesne patria napr.: "Elle est d'ailleurs", "En l'an 2001", "Les corons", "Vingt ans", "Flo", "L'Atlantique", "Partir avant d'avoir tout dit" alebo "Marionnettiste".
Životopis.
Pierre Bachelet sa narodil 25. mája 1944 v 12. parížskom obvode. Jeho rodina sa presťahovala do Calais, potom do Parížapočas jeho mladosti. Zostal veľmi spätý s Calais, rodiskom svojho otca, kde rád relaxoval. Absolvoval filmovú školu, rue de Vaugirard. Potom odišiel do Brazílie nakrútiť dokument "Bahio m'Ã¹ Amor".
Svoju kariéru začína v reklame, kde sa stretáva s niekoľkými vývojármi, s ktorými následne spolupracuje. Pracuje na zvukovom dizajne relácie "Dim, Dam, Dom". Stále viac píše hudbu do reklám a dokumentov svojich priateľov a známych. Najväčší úspech na tomto poli bol soundtrack k erotickému filmu "Emmanuelle" od Justa Jaeckina. Predalo sa 1,4 milióna albumov a 4 milióny samostatných diskov. Bachelet tiež pracoval na filmoch "Hlavička" a "Čiernobiely prápor" od Jeana-Jacquesa Annauda, ​​"Dovolenka po francúzsky 2" od Patrice Laconta, "Deti z močarísk" a "Zločin v raji" od Jeana Beckera alebo 5 filmov od Justa Jaeckina.
Pierre Bachelet nahral svoju prvú pieseň v roku 1974: "L'Atlantique". Na vydanie svojho druhého albumu: "Elle est d'ailleurs" si musí počkať do roku 1980. Pieseň sa predáva za 45 kôl v náklade 1,5 milióna kópií.
Tretí album z roku 1982 obsahuje úspech, ktorý sa stal jeho typickým "Les Corons", o práci a živote neplnoletých. Toto je rok prvých veľkých show: prvá časť v Olympii a Patrick Sebastien, potom natočená vo francúzsky hovoriacej Európe.
V roku 1984, po svojom štvrtom albume, bol hviezdou Olympie. A pokračuje v rokoch 1985 a 1987 dvoma novými albumami, ktoré zahŕňajú úspechy. Turné budú určite úspešné po každom vydaní.
Začiatkom 90. rokov vyšiel na verejnosť album a prvá retrospektíva jeho najlepších skladieb, ale aj nový album. Koncerty ho privádzajú na ostrovy Indického oceánu a do Quebecu, kde má veľký úspech.
V roku 1995 vydal album piesní o meste, ktorých texty napísal so spisovateľom Yannom Queffélecom. Queffelec a Lang sú jeho dvaja textári nasledujúceho albumu "Un homme simple", ale texty dvoch z nich si píše sám.
Od polovice 90. rokov do svojej smrti v roku 2005 Bachelet pokračoval vo svojej kariére, menej medializovanej ako v 80. rokoch, ale s verným publikom. Počas letných turné pravidelne cestuje do Francúzska, kde hrá svoje najväčšie hity, a to aj niekoľkokrát vonku a niekedy v rámci bezplatných koncertov. Jeho posledný album "Tu ne nous quittes pas" z roku 2003. Ide o poctu Jacquesovi Brelovi, kde opäť berie najväčšie úspechy belgického speváka, ku ktorému je často prirovnávaný. Napriek chorobe oslavuje tridsať rokov kariéry v Casino de Paris; bude to jeho posledná šou.
Zomrel 15. februára 2005 vo svojom dome v Suresnes v Hauts-de-Seine na rakovinu pľúc. Jeho pozorovania sa konali v kostole sv. Rocha v Paríži. Odpočíva na cintoríne Saint-Tropez v Saint-Tropez.
Fanúšikovia RC Lens mu vzdajú poslednú poctu na Stade Bollaert-Delelis, v zápase proti FC Nantes, kde si pred výkopom vezmú späť "Les Corons", pieseň, ktorá je odvtedy považovaná za jednu z klubových hymien. Odvtedy ho systematicky odspievali zo šatne.