burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Stan Mikita

Stan Mikita, vlastným menom Stanislav Guoth (niekde sa uvádza aj Stanislav Gvoth) (* 20. máj 1940, Sokolče† 7. august 2018, Chicago, Illinois, USA) bol kanadský hokejista slovenského pôvodu, člen Hokejovej siene slávy a najproduktívnejší hokejista v NHL v 60. rokoch. Po ňom je pomenovaný zimný štadión v Ružomberku. 
Život.
Stan Mikita sa narodil v Sokolčiach na Slovensku (dnes dedina zatopená Liptovskou Marou), ale v roku 1948 ho rodičia poslali za jeho strýkom a tetou do Kanady, kde prijal ich meno Mikita. Vyrastal v kanadskej provincii Ontário v mestečku St. Catharines, neďaleko Toronta. Tam aj začal hrať hokej. Je príslušníkom liptovského šľachtického rodu Gôt (Guoth) s predikátom z Gôtovian (Guoth de Guothfalva).
Kariéra.
Po troch sezónach, ktoré odohral za St. Catharines Teepees, prestúpil Stan v roku 1959 do materského klubu Chicago Blackhawks. Už vo svojej druhej sezóne odohratej celej v drese jastrabov získal s tímom Stanley Cup a so šiestimi gólmi sa stal najlepším strelcom v play-off.
V nasledujúcej sezóne sa zo Stana Mikitu stala hviezda. Nastupoval v útoku s krídlami Kenom Wharramom a Abom McDonaldom resp. Dougom Mohnsom, v tom čase nazývanom „Scooter Line“. Stal sa najviac obávaným útočníkom v šesťdesiatych rokoch a vďaka nemu a jeho spoluhráčovi Bobbymu Hullovi disponovalo Chicago najsilnejším útokom dekády. V 60. rokoch sa Mikita štyrikrát stal najlepším strelcom ligy.
Vo svojich začiatkoch patril Mikita medzi najtrestanejších hráčov ligy, no potom, čo sa oženil sa rozhodol hrať čistejšie a napokon dvakrát vyhral Lady Byng Memorial Trophy, určenú pre najslušnejšieho hráča ligy. Údajne sa tak stalo po tom, ako mu raz po príchode domov zo série zápasov vonku manželka povedala, že pri sledovaní jedného zo zápasov v televízii sa jej ich malá dcéra, vidiac svojho otca často na trestnej lavici opýtala: „"Mami, a prečo ocko musí stále sedieť tam dole?"“
Posledné roky jeho kariéry sa niesli v znamení chronických zdravotných problémov spôsobených starými zraneniami. Preto v priebehu sezóny 1979/80 ukončil svoju hokejovú kariéru. V čase svojho odchodu patrilo v historických tabuľkách NHL Mikitovi druhé miesto v kanadskom bodovaní za Gordiem Howeom a v počte odohraných zápasov bol siedmy. V roku 1983 bol Stan Mikita uvedený do Hokejovej siene slávy NHL a v roku 2002 do Siene slávy slovenského hokeja.
Stanovi sa pripisuje aj vynález zahnutých čepelí hokejok, keď v jednom zápase sa mu čepeľ „nešťastne“ zakrivila po zaseknutí sa v špáre mantinelu. On a po ňom aj spoluhráči z tímu objavili čaro zahnutej čepele. Bol taktiež jedným z prvých hráčov, ktorí preferovali streľbu tzv. príklepom.
Stan Mikita v posledných rokoch pracoval vo svojom bývalom klube Chicago Blackhawks v oblasti marketingu.
Štatistiky.
"pozn.: PP = góly v presilovke, SH = góly v oslabení, GW = víťazné góly"
Ocenenia a úspechy.
V historických tabuľkách NHL (po sezóne 2007/08) mu patrí:
Sieň slávy slovenského hokeja

Sieň slávy slovenského hokeja je expozícia, ktorá predstavuje najvýraznejšie osobnosti slovenského ľadového hokeja.
Vznikla v roku 2002 z podnetu Slovenského zväzu ľadového hokeja. Spočiatku bola umiestnená na Bratislavskom hrade, od apríla 2004 je prístupná v Slovenskom národnom múzeu na Vajanského nábreží v Bratislave.
Križiacky štát

Križiacke štáty boli štáty, ktoré boli založené v priebehu križiackych výprav.
Levanta.
Prvé štyri križiacke štáty vznikli v Levante hneď po prvej križiackej výprave:
Prvý z týchto štátov, Edesské grófstvo, vznikol v roku 1098. Jeruzalemské kráľovstvo sa udržalo do roku 1291, keď padlo mesto Akko. Jeruzalemskému kráľovstvu podliehalo ešte väčšie množstvo vazalských území.
Cyprus.
Richard I. Levie srdce počas tretej križiackej výpravy dobyl Cyprus na svojej ceste do Svätej zemi. 
Na ostrove panovali potomkovia vyhnaných jeruzalemských kráľov až do roku 1489, keď Cyprus ovládli Benátčania.
Grécko.
Výsledkom štvrtej križiackej výpravy bol dočasný zánik Byzantskej ríše a jej rozdelenie veľký počet menších štátov. Z toho nasledujúce štyri boli križiacke:
Prusko.
Rád nemeckých rytierov v 13. a 14. storočí obsadil a spravoval rozsiahle územia vo Východnom Prusku (vtedy nazývanom Prusko).
Hokejová sieň slávy

Hokejová sieň slávy je inštitúcia, do ktorej sú uvádzané najvýznamnejšie osobnosti ľadového hokeja.
Hokejová sieň slávy bola založená v roku 1943 aj keď budova siene slávy bola vybudovaná až v roku 1961. V roku 1993 bola sieň slávy premiestnená do novej budovy v centre kanadského Toronta.
Pravidlá uvedenia do Hokejovej siene slávy.
Na to, aby bola osobnosť uvedená do siene slávy, musí byť nominovaná 18-členným výborom a musí dostať podporu najmenej troch pätín (15 členov) výboru. Každý rok môžu byť uvedení do siene slávy maximálne štyria hráči, dvaja aktivisti a jeden rozhodca. Na to, aby bol nominovaný hráč alebo rozhodca, musí skončiť svoju kariéru pred viac ako tromi rokmi. Vo výnimočných prípadoch však táto čakacia doba môže byť vypustená. Naposledy sa to stalo v prípade Maria Lemieux (1997) a Waynea Gretzkého (1999)
Slováci v Hokejovej sieni slávy.
Do hokejovej siene slávy sa dostali aj štyri osobnosti so slovenskými koreňmi:
Zoznam členov Hokejovej siene slávy.
Vzhľadom na svoju dĺžku je zoznam uvedený v samostatnom článku "Zoznam členov Hokejovej siene slávy".
Pád tretej ríše

Pád tretej ríše je film nemeckého režiséra Olivera Hirschbiegela o posledných dvanástich hodinách v Hitlerovom vodcovskom stane.
Babôčka pávooká

Babôčka pávooká ("Aglais io"), ľudovo tiež "pávie oko," je motýľ z čeľade babôčkovité ("Nymphalidae").
Rozmnožovanie.
Babôčka pávooká kladie vajíčka skoro na jar, až 500 naraz. Húsenice sú lesklej čiernej farby so šiestimi radmi ostnatých hrotov a radom bielych bodiek na každom segmente, liahnu sa asi po týždni a živia sa žihľavou a chmeľom.
Strava.
Dospelé jedince pijú nektár z kvitnúcich rastlín, vrátane ozdobných krov, púpav, repíka, konope a ďateliny, ale aj miazgu stromov a hnilé ovocie. Motýle sa usadzujú na kvetoch bodliakov, lopúchov či ďateliny, ale často ich možno zahliadnuť aj na iných rastlinách, ako sajú sladký nektár. Nezriedka ich vidno, ako posedávajú na opadanom prezretom ovocí, ktoré ich láka svojou výraznou arómou.V horských oblastiach sa babôčky uskromnia aj s kamzičníkmi či starčekmi. Živí sa nektárom z kvetín.
Výskyt.
Žije takmer všade. Nájdeme ju v nížinných oblastiach na záhradách, ale aj na horských lúkach. Odolná je aj voči nepriaznivým vplyvom ľudskej činnosti a zásahom do prírody. Kým iné živočíchy, motýle nevynímajúc, si takéto zásahy tvrdo odskákali a ich populácia sa postupne zmenšila, bábôčka [pávooká] vzdoruje zmenám veľmi hrdinsky. Aj keď je pravda, že ak by vedela rozprávať, asi by nám nepekne vyčinila, že jej najkrajšie lúky a polia zastaviame obludnými logistickými centrami. Je rozšírená v celej Európe. Jej hostiteľskou rastlinou je Urtica dioica L.Humulus lupulus L. Motýle sa usadzujú na kvetoch bodliakov, lopúchov či ďateliny, ale často ich možno zahliadnuť aj na iných rastlinách, ako sajú sladký nektár. Nepokosený trávnik je pre babôčky raj na zemi.
Zoznam členov Hokejovej siene slávy

Zoznam členov Hokejovej siene slávy.
Externé odkazy.
oficiálna stránka Hokejovej siene slávy
Perlovec malý

Perlovec malý ("Issoria lathonia") je motýľ z čeľade babôčkovité (Nymphalidae).
Vidlochvost ovocný

Vidlochvost ovocný ("Iphiclides podalirius", L., 1758) je motýľ z čeľade vidlochvostovité ("Papilionidae"). Je to veľmi rozšírený druh motýľa.
Opis.
Od podobného vidlochvosta feniklového sa odlišuje celkove svetlejším sfarbením, dlhšími ostrohovitými výbežkami a inými tvarmi čiernej kresby na krídlach. Je to jeden z najväčších európskych motýľov.
Výskyt.
Vyhľadáva najmä vyslnené stráne s rozptýlenými porastmi trnky a hlohu, prípadne ovocné sady na podobných stanovištiach.
Rozmnožovanie.
Samičky kladú vajíčka jednotlivo priamo na živé rastliny, ktorými sú trnka, hloh, čerešňa, hruška, jabloň a ďalšie dreviny z čeľade ružovitých. Húsenice majú zelenú farbu s malými hnedými škvrnami. Vidlochvost ovocný má u nás dve generácie, prezimuje v štádiu kukly. Dospelý motýľ saje nektár z farebných kvetov.
Tabarnaš I.

Tabarnaš bol veľký dobyvateľ a ako taký dôstojný pokračovateľ kráľa Anittu a úspešný množiteľ chetitskej ríše. Jeho meno sa stalo čestným prídomkom žijúcich chetitských kráľov, v ktorých starý a mocný Tabarnaš vždy ožíval. Rozšíril svoje panovanie až k južnému moru, kde sa zmocnil Arzavy (západnej Kilíkie a susedných krajín) a ostrova Viluša-Ellaiussa. Hoci bol Tabarnaš takým veľkým kráľom, že jeho meno sa stalo titulom, nemal neobmedzenú moc. Po jeho smrti nastúpil na chetitský kráľovský trón jeho syn Chattušiliš I.
Chattušiliš I.

Chattušiliš I. alebo Chattusilis I., syn Tabarnaša, bol kráľ Chetitov. 
Zdedil po otcovi veľkú armádu zvyknutú vyhrávať. S touto armádou prekročil hrebene Tauru, zostúpil do Sýrie a zmocnil sa Chalpy (dnešného Aleppa). Pri výprave ochorel a vrátil sa domov, kde odhalil veľké sprisahanie. Bol do neho zapletený i jeho syn Chuzzijaš, ktorého zbavil následníctva trónu (pre neschopnosť), a aj jeho synovec Tabarnaš, ktorého potom určil za nástupcu. Chorý kráľ však ešte mal dosť síl, aby sa s Tabarnom vysporiadal. Zvolal pankuš a tuliu (najvyššie štátne orgány chetitskej ríše) a vydal testament, ktorý je najstaršou indoeurópskou pamiatkou, ktorú môžeme označiť za literárnu. Po Chattušilovej smrti nakoniec zasadol na trón jeho vnuk Muršiliš I.
Medzinárodná hokejová federácia

Medzinárodná hokejová federácia (, skrátene IIHF) je federácia národných hokejových asociácií riadiacich športové odvetvia ako ľadový hokej a inline hokej pre mužov a ženy na národných úrovniach. Bola založená v roku 1908 a sídli v Zürichu.
IIHF organizuje väčšinu významných medzinárodných turnajov v ľadovom hokeji, s výnimkou Svetového pohára. IIHF má výrazný vplyv na hokejové dianie hlavne v Európe. Tu má tento orgán autoritu porovnateľnú s FIFA alebo UEFA vo futbale. Európske národné ligové súťaže rešpektujú hokejové pravidlá stanovené IIHF a IIHF organizuje turnaje pre profesionálne kluby a aj pre národné družstvá. IIHF má tak isto rozsiahlu právomoc v oblasti udeľovania trestov pre hráčov, vrátane vydávania zákazov činnosti. Proti rozhodnutiu IIHF sa možno odvolať na Športovom arbitrážnom súde v Lausanne, vo Švajčiarsku.
IIHF nie je rešpektovaná v Severnej Amerike, kde sa ľadový hokej hrá podľa pravidiel NHL.
Zlatá trojkoruna

Zlatá trojkoruna (ang. Triple Gold Club) označuje zisk troch najdôležitejších kolektívnych trofejí v ľadovom hokeji - olympijského zlata, titulu majstra sveta a víťazstva v Stanley Cupe - jedným hráčom.
Zlatú trojkorunu doteraz získalo 29 hráčov a 1 tréner, z toho deviati Švédi, siedmi Rusi, desiati Kanaďania, dvaja Česi a jeden Fín. V súčasnosti v klube nie sú žiadni slovenskí hráči. Dvaja Slováci, Michal Handzuš a Miroslav Šatan vyhrali majstrovstvá sveta (2002) a Stanley Cup (Šatan v roku 2009 s Pittsburgh Penguins a Handzuš v roku 2013 s Chicago Blackhawks).
Stefan Liv

 
 
 
 
 
Stefan Daniel Patryk Liv (21. december 1980, Gdyňa, Poľsko - 7. september 2011, Letisko Tunošna, blízko Jaroslavľu, Rusko) narodený ako Patryk Śliż, bol švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Kariéra.
Liv bol dlhé roky brankárskou jednotkou tímu HV71 Jönköping. V roku 2000 (4. kolo) bol draftovaný klubom Detroit Red Wings. V zámorí odohral až sezónu 2006/07 za Grand Rapids Griffins. Po tom, ako sa nepresadil v NHL, sa vrátil z USA späť do Švédska a k zahraničnému angažmánu sa odhodlal až v roku 2010. Po sezóne 2010/2011, v ktorej žiaril v tíme Sibir Novosibirsk prestúpil do Lokomotivu. Medzi najväčšie úspechy Stefana Liva patrí aj niekoľko titulov majstra Švédska, dva bronzy a jedno striebro z MS či účasť v all-star zápase KHL.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa mnohých MS, štartoval aj na dvoch olympiádach. V Turíne v roku 2006 bol súčasťou zlatého švédskeho výberu, rovnako ako neskôr pri zlatom úspechu na MS. Hrával s reprezentačným dresom číslo 15.
Johan Holmqvist

Johan Holmqvist (* 24. máj 1978, Tolfta, Švédsko) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Johan Holmqvist je brankár. Je 186 cm vysoký a váži 90 kg (údaj z roku 2005). V sezóne 2004-2005 chytal za Brynäs IF v švédskej hokejovej Elitserien.V sezóne 2006/2007 sa stal členom kádru Tampa Bay Lightning, kde bol jednotkou. Počas sezóny 2007/2008 bol súčasťou výmeny do Dallas Stars s Brad Richards za Mike Smith,Jussi Jokinen a Jeff Halpern. Od sezóny 2008/2009 je členom tímu Frölunda HC vo švédskej Elitserien. Nosí dres číslo 1.
Reprezentácia.
Johan Holmqvist reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Bol v pozícii druhého brankára. Nastúpil na majstrovstvách iba v jedinom zápase. V poslednom dueli o bronz s Ruskom vystriedal po prvej tretine, po obdržaní troch gólov, prvého brankára Lundqvista. Aj on však dostal ďalšie tri góly a Švédi podľahli Rusom v boji o bronz 6:3. Johan Holmqvist nosí reprezentačný dres číslo 30.
Majstrovstvá sveta 2006.
Dostal sa aj do nominácie na šampionát v roku 2006.
Cytoplazma

Cytoplazma je v eukaryotických bunkách označenie pre cytosól (=cytoplazma v užšom zmysle), organely (okrem karyoplazmy) a bunkové inklúzie. Cytoplazma je časť protoplazmy. 
Zložky.
Cytosól.
Základná gélovitá tekutá časť eukaryotickej bunky, v ktorej sú uložené všetky bunkové organely. Obsahuje zhruba 75 - 80 % vody, ďalej sú tu uložené rôzne zásobné a anorganické látky, aminokyseliny, enzýmy a.i. Prebiehajú to mnohé dôležité procesy ako napr. štiepenie niektorých sacharidov.
Organely.
Organely sú menšie štruktúry v bunke, zväčša obklopené membránou, ktoré sú funkčne špecializované, napr. Golgiho aparát, vezikula, lyzozóm alebo endoplazmatické retikulum.
Fuzáčovité

Fuzáčovité (staršie: "fúzačovité", "fúzači", "tesárici", zastarano: "dlhorohí"; lat. Cerambycidae, zastarano: Longicornia) je veľmi početná čeľaď prevažne veľkých chrobákov, žijúcich hlavne na dreve. 
Súčasné slovenské rodové mená rodov tejto čeľade vyskytujúcich sa na Slovensku sú fuzáč (staršie "fúzač"; napr. pre rody "Cerambyx, Rhagium, Rutpela, Aromia, Rosalia, Pyrrhidium, Hylotrupes, Xylotrechus, Plagionotus, Lamia, Ergates, Spondylis, Tetropium, Stictoleptura, Pseudogarotina, Morimus, Aegosoma") a vrzúnik (napr. pre rody "Acanthocinus, Monochamus, Mesosa, Leiopus, Saperda, Oberea, Tetrops"). Staršie (zhruba do 60. rokov) boli pomenovania jednotlivých rodov neujasnené, u niektorých autorov sa napríklad v rámci tejto čeľade rozlišovali slovenské názvy fuzáč (rody "Cerambyx", "Rhagium", "Strictoleptura", "Acanthocinus"), zamatovec (rod "Rosalia"), vrzúň (rod "Aegosoma"), fuzáň (rod "Morimus") a u iných autorov sa väčšina rodov z tejto čeľade (podľa vzoru češtiny) volala tesárik.
Z vyše 22 000 druhov žije na území Slovenska asi 230. Hojné sú napr. fuzáč obyčajný ("Stictoleptura" (="Corymbia", = "Leptura") "rubra"), fuzáč škvrnitý ("Rutpela" (= "Strangalia") "maculata") a i. Väčšia časť fuzáčov sú vzácne druhy, ktoré nie sú škodlivé pre lesníctvo, ale si zasluhujú ochranu: fuzáč zavalitý ("Ergates faber"), fuzáč veľký ("Cerambyx cerdo"), fuzáč pižmový ("Aromia moschata"), fuzáč alpský ("Rosalia alpina"), karpatský endemit fuzáč zemolezový ("Pseudogaurotina excellens") a ďalšie.
Viaceré druhy sú boreomontánne – v horských lesoch sa veľmi zriedka vyskytujú "Tragosoma depsarium", "Cornumutilla quadrivittata", "Pachyta lamed" a "Brachyta (= Evodinus) interrogationis". Všetky citované druhy sú chránené! Na stepných biotopoch žijú bezkrídle fuzáče z rodu "Dorcadion", najbežnejší je "D. pedestre". Majú pontomediteránne rozšírenie a (na rozdiel od väčšiny fuzáčov) sa vyvíjajú v drevnatejúcich podzemkoch bylín.
Albín Brunovský

Albín Brunovský (* 25. december 1935, Zohor – † 20. január 1997, Bratislava) bol slovenský maliar, grafik, ilustrátor, autor výtvarných návrhov na bankovky a poštové známky, predstaviteľ imaginatívneho realizmu. Pôsobil ako pedagóg na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Život.
Narodil sa v Zohore, vo vtedajšom Česko-Slovensku na Vianoce, 25. decembra 1935. Od roku 1955 do roku 1961 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave u profesora Vincenta Hložníka. Potom od roku 1966 vyučoval na rovnakej škole knižnú tvorbu až do roku 1990. Brunovský tvoril hlavne ilustrácie do detských knižiek, ale vytvoril aj poslednú sériu československých bankoviek. V roku 1985 dostal titul národný umelec.
V roku 1967 spoluzakladal medzinárodnú prehliadku originálov ilustrácií detských kníh Bienále ilustrácií Bratislava, v rámci ktorého založil a viedol pracovný seminár UNESCO – BIB workshop pre ilustrátorov z rozvojových krajín. Albín Brunovský reprezentuje imaginatívnu polohu ilustrácie. Charakteristický je pre jeho tvorbu zmysel pre detail a drobnokresbu, ktorá vyúsťuje do ornamentalizácie často vytvárajúcej dekoratívny obraz. Sám bol opakovane ocenený na Bienále ilustrácií Bratislava.
Experimentoval s množstvom rôznych techník. Tvoril drevorezbou, linorytom, rôznymi technikami upravoval fotografie, a samozrejme maľoval aj na plátno. Medzi jeho inšpirácie patrila poézia a literatúra.
Brunovský je jeden z najvýznamnejších maliarov povojnového výtvarného umenia. Jeho diela majú surrealistické tendencie, a používa sa aj pojem Brunovského škola, čo označuje prepájanie fantazijných a reálnych prvkov a ovládanie klasických grafických techník. Brunovský mal mnoho nasledovateľov a jeho študenti vytvorili aj poslednú sériu slovenských korún.
Karol Kállay (fotograf)

Karol Kállay (* 26. apríl 1926, Čadca – † 4. august 2012) bol slovenský umelecký fotograf a dokumentarista, autor reportážnych fotografických cyklov zo zahraničia, monotematických publikácií a fotografií moderného odievania pre domáce i zahraničné časopisy.
Život.
Po skončení gymnázia v Trenčíne a v Ružomberku začal amatérsky fotografovať.
Vyštudoval Vysokú školu ekonomickú a Univerzitu Komenského v Bratislave. Od roku 1945 fotografoval profesionálne. V roku 1954 vydal svoju prvú knihu. Člen Medzinárodnej federácie umeleckej fotogragie (FIAP) a držiteľ titulu EFIAP (Excellence de la Féderation Internationale de l'Art Photographique). V roku 1992 získal cenu redakcie magazínu GEO - Fotograf roka.
Je považovaný za jedného z najlepších slovenských fotografov.
Určitý čas pracoval aj ako asistent filmového režiséra, napr. pri filme "Čertova stena".
Pre módny časopis "Móda" pracoval ako jediný interný fotograf viac ako 30 rokov. Časopis bol vydávaný od roku 1950 Československým zväzom žien. Kállayove fotografie prvýkrát zverejnil v letnom vydaní z roku 1956. S "Módou" pracoval do konca 80. rokov, medzi jeho ďalšie spolupráce patrili nemecké časopisy "Saison" a "Sibylle" a francúzsky "Jardin des Mondes". V domácich a zahraničných časopisoch mal Kállay za tridať rokov publikovať viacej než 20 tisíc fotografií. V roku 2019 je plánované vydanie knihy "Karol Kállay – Zaostrené na krásu" zaoberajúcej sa Kállayovou módnou fotografiou.
Zastúpenie vo zbierkach (výber).
Slovenská národná galéria, Bratislava
Moravská galéria, Brno
Výstavy (výber).
1983 - Los Angeles, Galéria F, Banská Bystrica (kurátor Tomáš Fassati)
1986 - Life znamená život, cyklus Trendy súčasnej slovenskej fotografie, Galéria F, B. Bystrica (kolektívna výstava - Kurátor Tomáš Fassati)
2000 - Výstava k 20. výročiu Galérie F, Krajská galéria, Banská Bystrica (kolektívna výstava)
2000 - Zakázaná galerie, výstava o Galérii F, Muzeum umění a designu, Benešov u Prahy (kolektívna výstava)
2003 - Muzeum umění Benešov. Výber zo zbierky slovenských a českých osobností fotografie. Galéria Profil. Bratislava.
2016 - 90 RETROSPEKTÍVA, Galéria mesta Bratislavy
Vtedy na Západe

Vtedy na Západe je legendárny spaghetti western talianskeho režiséra Sergia Leoneho z roku 1968.
Podľa niektorých filmových kritikov je tento film najlepším westernom všetkých čias a tiež jedným z najlepších filmov v dejinách svetovej kinematografie. Pre všetkých milovníkov príbehov z divokého západu je učebnicovým dielom, ako sa má správne natočiť skvelý príbeh, ktorý je stále fascinujúci pre diváka aj mnoho rokov po svojej premiére. Jeho originálny názov je: "C'era una volta il West" (angl.: "Once Upon a Time in the West").
Filmový zážitok pre diváka je umocnený hlavne nezabudnuteľnou hudbou Ennia Morriconeho.
Branč (hrad)

Branč (normovaný názov) alebo Brančský hrad sú zrúcaniny hradu, ktoré sa nachádzajú v Myjavskej pahorkatine na homoľovom kopci vo výške , priamo nad miestnou časťou obce Podbranč, Podzámkom.
Dejiny.
Pohraničný hrad, strážiaci cesty cez Malé Karpaty na Moravu dal postaviť magister Aba z Hlohovca v rokoch 1251 – 1261. Najstaršia písomná zmienka je z roku 1317. Hrad sa rozkladá na ploche približne vo výške Je rozdelený na dve časti: dolný hrad a stredný hrad. Stredný hrad je od dolného výrazne oddelený suchou priekopou, ktorá je už miestami zasypaná suťou z hradieb stredného hradu. Stredný hrad sa funkčne delí na dve časti: severné nádvorie stredného hradu a obytná palácová časť. Bolo tu 40 izieb. Na západnom nádvorí dolného hradu (pri pomníku) bola studňa, dnes však po nej nie sú žiadne stopy, pretože je zasypaná.
Na hrade sa vystriedalo asi 40 majiteľov. Medzi najznámejších patria: Matúš Čák Trenčiansky, uhorský kráľ Karol Róbert, Matej Korvín, český kráľ Ján Luxemburský, Žigmund Luxemburský, Stibor zo Stiboríc. So Žigmundom Luxemburským sa spája rozsiahla prestavba hradu. Výsledkom bol typicky gotický skalný hrad. Posledným vlastníkom bol František Ňári. Ten sa po konvertovaní na katolícku vieru okamžite angažoval pri prenasledovaní príslušníkov iného vierovyznania. Najmä jeho zásluhou boli na hrade väznení kalvínski a evanjelickí kňazi, ktorí zomreli v jamách (väzenie po obvode múru) a majú na hrade pomník. V roku 1752 vlastnil hrad tzv. brančský kosesorát. Po vybudovaní kaštieľa v Sobotišti zostal hrad opustený, chvíľu na ňom zostal kastelán. Keďže bol hrad opustený, ľahko ho napadli a vypálili Turci.
Opis.
Čiastočne zakonzervované hradné zrúcaniny.
Prístup.
Z obce Podzámok po vyznačenom chodníku. Asi sto metrov pod hradom je parkovisko. Z Myjavy vedie modrá turistická značka.
Sanny Lindström

Sanny Lindström (* 24. december 1979, Štokholm, Švédsko) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Hral na poste obrancu. Je 186 cm vysoký a váži 93 kg (údaj z roku 2005). V roku 1999 bol v úvodnom drafte NHL draftovaný klubom Colorado Avalanche v štvrtom kole zo 112. miesta. V sezóne 2004-2005 hral za Timrå IK v švédskej hokejovej Elitserien. Nosí dres číslo 8.
Reprezentácia.
Sanny Lindström reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil v troch zápasoch. Nosí reprezentačný dres číslo 5.
Magnus Johansson

Magnus Johansson (* 4. september 1973, Linköping, Švédsko) je bývalý švédsky hokejista a reprezentant.
Klubový hokej.
Magnus Johansson hrával na pozícií obrancu. Je vysoký a váži (údaj z roku 2005). V sezóne 2004 – 2005 hral za Linköpings HC v švédskej hokejovej Elitserien. V sezóne 2007/2008 sa mu prvýkrát podarilo dostať do NHL. Na začiatku sezóny nastupoval za Chicago Blackhawks, ktoré ho v priebehu sezóny vymenilo do Florida Panthers.Od sezóny 2008/2009 pôsobil v tíme KHL Atlant Mytišči. Nosil dres číslo 7. Nasledujúcich 6 sezón odohral ako kapitán klubu Linköpings HC.
MS 2005.
Magnus Johansson reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil vo všetkých deviatich zápasoch Švédska.
MS 2006.
Tréner Bengt-Åke Gustafsson ho nominoval i na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, kde získal zlatú medailu.
MS 2007.
Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Niklas Kronwall

Niklas Kronwall (* 12. január 1981, Štokholm) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji. V NHL hrával za klub v Detroit Red Wings, s ktorým získal v roku 2008 Stanley cup. V reprezentácii sa stal v roku 2006 olympijským víťazom v Turíne. V tom istom roku sa tiež stal majstrom sveta v ľadovom hokeji. Tiež je členom Zlatej trojkoruny.
Klubový hokej.
Niklas Kronwall je bývalý obranca. Je 183 cm vysoký a váži 83 kg (údaj z roku 2006). V roku 2000 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom Detroit Red Wings už v prvom kole z 29. miesta. V sezónach 1999/03 hral za Djurgårdens IF Štokholm v švédskej hokejovej Elitserien. V sezóne 2003/04 sa prvýkrát dostal na ľad NHL a odohral za Detroit Red Wings 20 zápasov. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za farmársky klub Detroitu Grand Rapids Griffins v nižšej súťaži AHL. 
V sezónne 2007/2008 získal s Detroitom Stanley cup a tým sa dostal do Zlatej trojkoruny. Tiež bol v nasledujúcej sezónne vo finále Stanley cupu, ale tentoraz ho nezískal. 27. decembra 2010 dopomohol víťazným gólom k 400. víťazstvu brankárovi Chrisovi Osgoodovi.
31. októbra 2011 podpísal s Detroitom sedemročnú zmluvu na 33,25 milióna $.
Reprezentácia.
 
 
 
 
Niklas Kronwall reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil vo všetkých deviatich zápasoch Švédska. Bol najlepším strelcom medzi švédskymi obrancami, dal počas majstrovstiev tri góly. Nosí reprezentačný dres číslo 7.
Švédsko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne zlaté olympijské medaily. Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2. Niklas Kronwall bol do zostavy zaradený na posledné dva zápasy v semifinále a finále namiesto zraneného Mattiasa Öhlunda. V tých sa mu darilo, keď jeho jediná strela skončila v sieti a okrem toho získal ďalší bod nza prihrávku na gól.
Tréner Bengt-Åke Gustafsson ho nominoval aj na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige kde sa s tímom stal majstrom sveta v ľadovom hokeji.
Zlatoň obyčajný

Zlatoň obyčajný ("Cetonia aurata") je chrobák čeľade skarabeusovité ("Scarabaeidae").
Popis pohlavia.
Samec a samica sú veľmi podobní o veľkosti asi 1,4 až . Sú svetlozelenej farby s leskom. Odlíšiť samicu aj samca je tažké.
Potrava.
Larvy sa živia spráchniveným drevom, kompostom a lístím listnatých stromov.
Množina

Množina je súhrn dobre rozlíšiteľných entít, ktorý chápeme ako celok. Presnejšie definície sa rôznia. Množinami sa zaoberá teória množín.
Algebrické množiny označujeme veľkými písmenami latinskej abecedy. Entity, ktoré množina obsahuje sa nazývajú prvky množiny. Označujeme ich malými písmenami latinskej abecedy.
formula_1
Vo všeobecnosti môžeme množinovým zápisom vyjadriť aj vzťahy medzi predmetmi reálneho sveta.
Určenie množín.
Množiny určujeme vymenovaním prvkov: N = {1, 2, 3, ...} alebo charakteristickou vlastnosťou, ktorú má práve každý prvok množiny: A = {2k, formula_2}, alebo operáciou s inými množinami: A = B∩C.
Množinové operácie.
Mohutnosť.
Mohutnosť množiny formula_9, označovaná formula_10, je počet členov množiny formula_9. Napríklad, ak formula_12 tak formula_13.
Mohuntnosť prázdnej množiny je 0.
Zjednotenie.
Zjednotenie množín A a B je množina všetkých prvkov z množiny U, ktoré patria aspoň do jednej z množín A a B (A U B) 
Pre viac informácií o zjednotení množín, pozrite článok "Zjednotenie".
Prienik.
Prienik množín A a B je množina všetkých prvkov, ktoré patria do množiny A a zároveň do množiny B (A ∩ B)
Pre viac informácií o prieniku množín, pozrite článok "Prienik".
Rozdiel.
Rozdiel množín A a B je množina všetkých prvkov, ktoré patria množine A, ale nepatria množine B (A – B)
Pre viac informácií o rozdiele množín, pozrite článok "Rozdiel množín".
Doplnok (komplement).
Doplnok (komplement) množiny formula_9 je množina všetkých prvkov 
patriacich množine formula_15, ktoré nepatria množine formula_9,
označuje sa formula_17
Pre viac informácií o doplnku množiny, pozrite článok "Doplnok".
Christian Bäckman

Christian Bäckman (* 28. apríl 1980, Alingsås, Švédsko) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Christian Bäckman hrával na poste obrancu. Je 191 cm vysoký a váži 93 kg (údaj z roku 2006). V roku 1998 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom St. Louis Blues už v prvom kole z 24. miesta. V sezónach 1998–2002 hral za Frölunda HC Göteborg v švédskej hokejovej Elitserien. V sezóne 2002/03 sa prvýkrát dostal na ľad NHL, aj keď odohral za St. Louis Blues iba 4 zápasy. Už v nasledujúcej sezóne 2003/04 sa však stal stabilným hráčom Blues a odohral 66 zápasov. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral znovu za Frölunda HC Göteborg. V St. Louis Blues nosí dres číslo 55. Na sezónu 2005/06 mal uzavretú zmluvu na 912 tisíc dolárov. Pred nasledujúcou podpísal nový viacročný kontrakt.Na konci sezóny 2007/2008 bol vymenený do New York Rangers. V lete 2008 ho Rangers spoločne s Fiodorom Tjutinom vymenili do Columbus Blue Jackets za Nikolaja Žerdeva a Dana Fritschea.
Reprezentácia.
Reprezentoval Švédsko na troch Majstrovstvách sveta (2004, 2005, 2010), kde z mužstvom získal dve medaile, v roku 2004 striebornú a v roku 2010 bronzovú.
Na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne získal zlatú olympijskú medailu. Nosil reprezentačný dres číslo 8.
Zimné olympijské hry 2006.
Švédsko získalo na olympiáde v Turíne zlaté olympijské medaily. Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2.
Mattias Norström

 Mattias Norström (* 2. január 1972, Štokholm, Švédsko) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Hral na pozícii obrancu. Je 185 cm vysoký a váži 101 kg (údaj z roku 2005). V roku 1992 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom New York Rangers v druhom kole zo 48. miesta. Na ľad NHL sa prvýkrát dostal v sezóne 1993-1994. Odohral však za New York iba 9 zápasov, tak isto ako v ďalšej sezóne. V sezóne 1995-1996 prestúpil do Los Angeles Kings, kde sa naplno uplatnil a stal sa hráčom základného kádra. V sezóne 2004-2005 (počas lockoutu v NHL) hral za AIK Stockholm v švédskej hokejovej lige. V Los Angeles Kings nosil dres číslo 14.
Reprezentácia.
Mattias Norström reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. Nastúpil v ôsmich zápasoch Švédska. Nosil reprezentačný dres číslo 19.
Ronnie Sundin

Ronnie Sundin (* 3. október 1970, Ludvika, Švédsko) je bývalý švédsky hokejista.
Klubový hokej.
Hral na poste obrancu. Je 186 cm vysoký a váži 98 kg (údaj z roku 2006). Vrcholový hokej hral od sezóny 1993/94, keď začal hrať za klub Frölunda HC Göteborg vo švédskej Elitserien. V roku 1996 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom New York Rangers v 9. kole z 237. miesta. Sezónu 1997/98 strávil v zámorí. Nastúpil však za New York Rangers iba na jeden zápas NHL. Zvyšok sezóny odohral vo farmárskom tíme Hartford Wolf Pack v AHL. Už v nasledujúcej sezóne sa vrátil do klubu Frölunda HC Göteborg. Hral tam s číslom 23.
Reprezentácia.
Reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. V roku 2006 získal so švédskou reprezentáciou zlatú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Obliekal reprezentačný dres s číslom 23.
Zimné olympijské hry 2006.
Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo Švédsko až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2.
Fuzáč pižmový

Fuzáč pižmový ("Aromia moschata") je jeden z fuzáčov Slovenska.
Má veľkosť okolo 22 – . Je kovovo sfarbený, dosť premenlivo. Fúzač má zadné články dlhé, zploštené, a štít vpredu i vzadu lahko zaškrtený. Larva žije v dreve pod kôrou vrb niekoľko rokov. Chrobák zapácha pižmom. Miestami je hojný v nižších polohách, v údoliach potokov a riek, napr.: v Polabí v Česku. Chrobáky nájdeme na kôre vrb, na listoch a rôznych kvetoch. V nebezpečí vydáva vŕzgajuci zvuk.
Hrádok

Hrádok môže byť:
Chrúst obyčajný

Chrúst obyčajný (ľudovo alebo staršie: chrúst; lat. "Melolontha melolontha") je druh z rodu chrúst (Melolontha) z čeľade skarabeusovité. 
Je to veľký chrobák merajúci až , lietajúci zvyčajne za súmraku, kedy môže svojimi náletmi človeka obťažovať. Vyskytuje sa v Európe a zasahuje tiež do mierneho pásma Ázie. V polovici 20. storočia bol kvôli používaní pesticídov takmer vyhubený, ale od 80. rokov, kedy sa obmedzilo používanie pesticídov, sa jeho stavy opäť zvyšujú. Pre chrústa obyčajného je charakteristické hnedé sfarbenie a zlaté chĺpky pod krovkami. Dospelé dosahujú veľkosť 25 – . Samec má na tykadlovej paličke 7 lístkov, zatiaľ čo samička ich má iba 6.
Samička zahrabáva až 80 vajíčok v hĺbke 10 –  do zeme. Z nich sa larvy začnú liahnúť za 4 – 6 týždňov. Larvy (pandravy) sú aktívne iba na jar a v lete. V zimných mesiacoch prezimujú 20 –  pod povrchom. Žijú v zemi 4 až 5 rokov, kým nedorastú do veľkosti 4 – . Na jeseň sa zakuklia a koncom apríla či v máji vylieza dospelý chrúst. Takmer okamžite sa spári a po dvoch týždňoch samička kladie vajíčka.
Červený Kameň

Červený Kameň je:
Fyzikálny zákon

Fyzikálny zákon je vzťah medzi fyzikálnymi veličinami odvodený z teórie a overený meraním. Je to vyjadrenie fyzikálnej zákonitosti.
Fyzikálna definícia je na rozdiel od toho určená ľuďmi na jednoznačný opis nejakého pojmu používaného na opis prírodných javov a predmetov.
Každý fyzikálny zákon platí v určitej vymedzenej oblasti; v tejto oblasti platí bez výnimky a je experimentálne overiteľný. Väčšina fyzikálnych zákonov je formulovaná matematickým vzťahom medzi veličinami; fyzikálne zákony sa vyslovujú napríklad pre matematický hmotný bod.
Zákony zachovania

Zákony zachovania sú zákony vyjadrujúce časovú nemennosť tzv. zachovávajúcich sa veličín v izolovaných sústavách. Vyplývajú zo skúsenosti o nemennosti istých fyzikálnych veličín.
Delia sa na:
Zachovávajúce sa veličiny

Zachovávajúca sa veličina je fyzikálna veličina, ktorá sa v izolovanej sústave časom nemení pri akejkoľvek zmene stavu sústavy v priebehu času (čiže sa nemení počas priebehu fyzikálneho procesu).
Zmeny zachovávajúcej sa veličiny v čiastkovej sústave sú teda kompenzované opačnými celkovo rovnako veľkými zmenami iných čiastkových sústav. Napríklad v prípade Zákona zachovania energie sa môže kinetická energia zmeniť na inú formu energie, pričom ale celková energia ostane nezmenená.
Izolovaná sústava

Izolovaná sústava (tiež uzavretá sústava, ale toto spojenie má aj iný význam, alebo aj Inerciálna) je opak otvorenej sústavy (Neinerciálnej), teda fyzikálna sústava, ktorá nie je v interakcii so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy), čiže si s ním nevymieňa ani energiu, ani hmotu (napr. častice). Inými slovami je to kombinácia hmotnostných bodov, ktoré interagujú len medzi sebou navzájom. Experimentálne možno takúto sústavu realizovať len približne.
Ak túto teoretickú sústavu stále zväčšujeme, dostaneme ako izolovanú sústavu celý kozmos a dostaneme sa k filozofickému výroku o nekonečnosti hmotného sveta v priestore a čase.
Telesá, ktoré si vymieňajú energiu bez strát, tvoria tzv. izolovanú sústavu telies.
Uzavretá sústava (výmena energie)

Uzavretá sústava je opak otvorenej sústavy a izolovanej sústavy, teda fyzikálna sústava, ktorá si so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy) síce vymieňa energiu, ale nevymieňa hmotu (napríklad častice).
Fyzikálna sústava

Fyzikálna sústava alebo fyzikálny systém je súhrn fyzikálnych objektov (napr. častíc, telies, látok, hmotných bodov, elektrických prúdov a nábojov), ku ktorým sa pristupuje ako k celku, ktoré sa skúmajú pomocou fyzikálnych metód, ktoré sú spravidla v nejakej interakcii, a ktoré sa chápu tak, že sú buď vo vzájomnom vzťahu so zvyšným svetom alebo sú od neho oddelené.
Niektoré majú vo fyzike aj špeciálne názvy, napr. termodynamická sústava.
Rozlišuje sa:
Otvorená sústava (fyzika)

Otvorená sústava je fyzikálna sústava, ktorá si so svojím okolím (t. j. s fyzikálnymi objektmi mimo sústavy) vymieňa aj energiu aj hmotu (napr. častice). Opakom je uzavretá a izolovaná sústava. Všetky reálne sústavy, sú otvorené sústavy. Uzavretá a izolovaná sústava sú len abstrakcie, pomocou ktorých môžeme zjednodušiť skúmanie fyzikálnych dejov.
Energia

Energia (E) vo fyzike je schopnosť fyzikálnej sústavy konať prácu (W), čiže práca uložená vo fyzikálnej sústave. Inými slovami je to miera všetkých foriem pohybu hmoty.
Jednotka.
Existuje veľké množstvo jednotiek na vyjadrenie množstva energie. Podľa Feynmana je toto množstvo absurdné a dôkaz toho, že aj fyzici sú iba ľudia.
Charakteristika.
Energia sa premieňa na prácu a naopak. Platí, že zmena energie deja prebiehajúceho v danej sústave sa rovná práci vykonanej na sústave zvonka alebo práci odovzdanej smerom von.
Všetky druhy energií (mechanická, tepelná, svetelná, vodná atď.) možno zredukovať na dva/tri druhy:
Ak sústava prechádza z pokoja do pohybu alebo naopak, pričom sa jej nedodáva ani neodoberá mechanická práca, ostáva súčet polohovej a kinetickej energie nemenný.
Podľa teórie relativity sú hmota a energia ekvivalentné, pretože hmote prisudzujeme energiu o hodnote m.c2 (čiže E= m.c2). Z toho vyplýva, že aj v najmenších čiastočkách existuje istý druh pohybu, ktorého mierou je m.c2.
Druhy energie.
Nasleduje výber druhov energie. Neexistuje nijaký všeobecne ustálený systém triedenia druhov energie (ani kritérií, ani systém ako taký).
a) Еnergie súvisiace s existenciou, pohybom a interakciou hmotných telies
b) Energia poľa, čiže energie súvisiace s fyzikálnymi poľami:
c) Všeobecne:
Všetky druhy energie sa môžu vzájomne („do seba navzájom“) premieňať. Pre súčet všetkých energií v uzavretej sústave platí Zákon zachovania energie.
Zákon zachovania energie

Zákon zachovania energie vo fyzike hovorí, že v izolovanej fyzikálnej sústave je celková energia nemenná, čiže nie je funkciou času. Inými slovami energia nevzniká a nezaniká, ale sa len premieňa z jednej formy energie na druhú formu energie či na iné formy energií (pozri pod energia).
Dôsledkom je skutočnosť, že nemožno skonštruovať perpetuum mobile prvého druhu (stroj, ktorý vydá viac energie ako prijme). Historický vývoj bol však opačný: Zo skutočnosti, že nemožno skonštruovať perpetuum mobile prvého druhu, sa vyvodil zákon zachovania energie.
Špeciálne zákony zachovania energie.
Špeciálnym zákonom zachovania energie je najmä zákon zachovania mechanickej energie, ktorý poznal už Galileo Galilei:
Ďalším špeciálnym zákonom zachovania energie (alebo z iného pohľadu potvrdením dôsledku zákona zachovania energie, že celkovú energiu sústavy možno zmeniť iba prísunom zvonku) je prvý termodynamický zákon (prvá termodynamická veta), ktorý vlastne nepriamo hovorí, že Wp + Wk + U = konšt. (kde U = vnútorná energia).
Iným špeciálnym zákonom zachovania energie je veta z teoretickej fyziky o prúdení energie v elektromagnetickom poli, ktorá je zároveň všeobecným výrokom. Hovorí, že v izolovanej sústave We + Wm + W = konšt. (kde We = energia elektrického poľa, Wm = energia magnetického poľa, W = práca elektrického prúdu = Q = Joulovo teplo).
Dejiny.
Zákon síce platí všeobecne, ale pôvodne ho objavili vo forme už uvedeného zákona zachovania mechanickej energie Galileo Galilei, Christiaan Huygens (1673), Gottfried Wilhelm Leibniz (1684), Johann Bernoulli a Daniel Bernoulli, Joseph Louis de Lagrange, Antoine Laurent Lavoisier a iní. Roku 1842 ho Robert Mayer rozšíril aj na tepelnú energiu a trenie (prvý termodynamický zákon) a roku 1847 Hermann von Helmholtz na všetky formy energie.
Prvá termodynamická veta

Prvá termodynamická veta alebo prvý termodynamický zákon je vo fyzike nasledujúci zákon:
Znenie:
Aplikácia.
Prvý zákon termodynamiky môžeme aplikovať na deje prebiehajúce v uzavretých sústavách.
Konvencia: Objemovú prácu formula_1 budeme označovať súhrnne, nie ako rozdiel spotrebovanej a vykonanej. O tom, o akú prácu ide rozhoduje jej znamienko:
Aplikácia na dej izochorický.
Pri izochorickom deji platí formula_4, a preto je objemová práca formula_1 vykonaná sústavou nulová. Prvý termodynamický zákon nadobúda tvar:
Zmena vnútornej energie sústavy pri izochorickom deji je teda rovná vymenemému teplu. Toto teplo môžeme vztiahnuť na teplotnú zmenu sústavy resp. na jej hmotnosť. Získame tak izochorickú mernú tepelnú kapacitu formula_7:
Aplikácia na dej izobarický.
Pri izobarickom deji platí formula_9 Aby bola táto podmienka splnená aj pri výmene tepla, musí sústava konať objemovú prácu. Preto platí prvý termodynamický zákon v nezmenenej podobe
Pre objemovú prácu vykonanú pri izobarickom deji platí:
Ak si z prvého zákona termodynamiky pre dej izobarický odvodíme formula_12:
získame vzorec pre výpočet izobaricky vymeneného tepla, ktoré nazývame zmena entalpie formula_14:
Aj zmenu entalpie pri izobarickom deji môžeme vztiahnuť na zmenu teploty sústavy resp. jej hmotnosť, získame tak izobarickú mernú tepelnú kapacitu formula_16:
Aplikácia na dej izotermický.
Pri izotermickom deji platí formula_18 a preto nemôže dochádzať ku zmene vnútornej energie:
Aj napriek tomu, že pri izotermickom deji nedochádza ku zmene vnútornej energie, dochádza ku výmene energie vo forme tepla aj práce. Aby bolo splnené formula_20, musí platiť:
Objemovú prácu vykonanú pri izotermickom deji vypočítame zo vzorca:
Zo vzorca formula_23 vidíme, že rovnaký vzorec môžeme použiť aj na výpočet vymeneného tepla, len obrátime znamienko:
Aplikácia na dej adiabatický.
Pri adiabatickom deji je sústava dokonale tepelne izolovaná od okolia, platí teda formula_25. Pre adiabatický dej platí prvý zákon termodynamický v tvare:
Takto vykonanú resp. dodanú prácu vnímame ako zmenu teploty sústavy, a preto pre prácu platí:
Deje v adiabatických sústavách najlepšie popisuje Poissonov zákon. Za povšimnutie stojí, že krivka adiabaty sa veľmi podobá krivke izotermy, ale je výrazne prudšia.
Vnútorná energia

Vnútorná energia (značka U) je pojem z prvého termodynamického zákona. Vnútorná energia je energia, ktorá vyjadruje obsah energie „viazanej“ v látke. Jej absolútna hodnota nie je známa, pri chemických energetických bilanciách sa prihliada iba na jej zmenu pri reakcii (∆ U).
Je to stavová veličina definovaná ako U = W - Wp - Wk (kde W je celková energia (termodynamickej) sústavy ako celku, Wp je polohová energia (termodynamickej) sústavy ako celku, Wk je kinetická energia (termodynamickej) sústavy ako celku). V ideálnom prípade, čiže pri ideálnom plyne a pri absolútne čiernom žiariči, závisí len od teploty.
Do tejto energie sa zahŕňajú rôzne druhy energie súvisiace s časticovou stavbou sústavy (čiastočne aj s dipólovitými interakciami s vonkajšími poľami). Pozostáva z týchto častí:
Potenciálna energia

Potenciálna energia alebo polohová energia (Wp alebo Ep) je druh mechanickej energie. Súvisí so vzájomnou polohou telies (vrátane mikročastíc) sústavy, v ktorej telesá na seba vzájomne silovo pôsobia.
Presná definícia znie, že je to práca, ktorú treba vykonať na telese, aby sa z referenčnej energetickej úrovne (tzv. „normálny stav“ alebo „nulová hladina“) dostalo do danej novej polohy. Pri reverzibilných dejoch (čiže dejoch bez trenia) sa potenciálna energia rovná kinetickej energii, ktorú by teleso získalo, keby sa mohlo „poddať“ sile až po referenčnú energetickú úroveň, čiže keby sa mohlo voľne pohybovať.
Túto energiu teda má každé teleso vychýlené z referenčnej energetickej úrovne. 
Vzorec: formula_1 kde F = sila, s = dráha; presnejšie vzorce pozri pod jednotlivými druhmi potenciálnej energie (dole).
Jednotky sú tie isté ako pre energiu.
Druhy.
Podľa sily pôsobiacej na teleso po vychýlení sa rozlišujú tieto „druhy“ potenciálnej energie:
V bežnom živote na planéte Zem sa pod potenciálnou energiou myslí najmä gravitačná potenciálna energia, preto sa tento druh potenciálnej energie niekedy označuje ako polohová energia v užšom zmysle.
Referenčná energetická úroveň.
Treba si uvedomiť, že potenciálna energia je relatívna, čiže záleží na referenčnej energetickej úrovni, teda na tom, na čo ju vzťahujeme. Pri výpočtoch sa "nulová hladina" potenciálnej energie volí buď v "rovnovážnej polohe", v ktorej sú príslušné sily v rovnováhe, alebo v "nekonečne", kde je veľkosť príslušných síl na teleso nulová. Na "premenu energií" ale na voľbe nulovej hladiny potenciálnej energie logicky nezáleží - rozhodujúca je iba zmena tejto energie.
Potenciálna energia v praxi.
Holandský vedec Christian Huygens (1629 - 1695) vynašiel kyvadlové hodiny. Ako prvý pripojil kyvadlo k ozubeným kolieskam mechanických hodín. Pravidelné kývanie kyvadla urobilo chod hodín oveľa presnejším ako pri predchádzajúcich typoch. Energia ktorá pomáha ručičkám týchto hodín prekonať trenie, pochádza z pohybu oloveného závažia nadol. Závažie pri každom tiku uvoľni malý zlomok svojej potenciálnej energie. Hodiny sa zastavia, keď závažie dosiahne svoju najnižšiu polohu. Energia alebo „práca“ osoby, ktorá vytiahla závažie hore, sa uloží do závažia ako jeho potenciálna energia. Tá sa uvoľňuje keď závažie klesá.
Rovnovážna poloha

Rovnovážna poloha je poloha tuhého telesa, v ktorej je teleso v pokoji a v rovnovážnom stave. Stav rovnováhy ďalej definujeme ako stav, v ktorom sa teleso nachádza, keď je výslednica všetkých síl pôsobiacich na teleso nulová a aj výsledný moment všetkých síl je nulový.
formula_1
Druhy rovnovážnych polôh.
Rozlišujeme tri druhy rovnovážnych polôh: 
Stála (stabilná) rovnovážna poloha.
Potenciálna energia telesa v stálej rovnovážnej polohe je najmenšia, pri vychýlení z rovnovážnej polohy sa zvyšuje.
Teleso zavesené v bode, ktorý sa nachádza nad ťažiskom sa ustáli v rovnovážnej polohe, pri ktorej predĺžená priamka závesu (ťažnica) prechádza ťažiskom. Pri vychýlení z tejto stabilnej polohy sa teleso pôsobením síl (a momentov) vráti späť do stabilnej polohy. Pri vychýlení stúpa potenciálna energia telesa (ťažiska telesa).
Príkladom je guľka v jamke. Po vychýlení sa guľka vráti do najnižšej pozície. 
Vratká (labilná) rovnovážna poloha.
Vratká rovnovážna poloha (labilná poloha) je poloha, pre ktorú platí, že vychýlením z tejto polohy sa teleso nevracia späť, ale výchylka sa ďalej zväčšuje. Vychýlením z vratkej polohy sa potenciálna energie telesa zmenšuje. Vychýlením telesa z tejto polohy vzniknú sily, ktoré ďalej pôsobia na teleso. Teleso sa dostáva do nestabilnej (nerovnovážnej) polohy.
Teleso, zavesené pod ťažiskom (predĺžený záves (ťažnica) prechádza ťažiskom). Aj pri najmenšom vychýlení telesa z rovnovážnej polohy dôjde ku vzniku momentu (od tiažovej gravitačnej sily), ktoré spôsobí zväčšovanie odchýlky. Potenciálna energia vzrastie, teleso sa ju snaží znížiť tým, že sa snaží dostať do rovnovážneho stavu.
Príkladom je guľka na kopci. Existuje stabilná poloha guľky na úplnom vrchole, ale už pri najmenšom vychýlení sa guľka pohne nadol a sama sa do pôvodnej polohy už nevráti. Pri vychýlení sa zníži potenciálna energia guľky.
Voľná (indiferentná) rovnovážna poloha.
Je taká poloha, pre ktorú platí že „vychýlením“ telesa sa výslednica síl ani výsledný moment síl pôsobiacich na teleso nemení. Vychýlením telesa zostáva potenciálna energia konštantná.
Teleso zavesené priamo v ťažisku. Pri vychýlení telesa z jeho rovnovážnej polohy zostane teleso naďalej v silovej rovnováhe (nová poloha je rovnako stabilná, ako predchádzajúca). Potenciálna energie telesa (ťažiska) sa nemení.
Príkladom je guľka umiestnená v rovine (položená na hladkej rovinnej doske). Ak posunieme guľku na iné miesto zostane stáť. Potenciálna energia ostáva konštantná.
Hmota

Hmota môže byť:
Etoumbi

Etoumbi je mesto v provincii Couvette-Ouest v severozápadnej časti Konžskej republiky. Väčšina jeho obyvateľov sa živí lovom v miestnych lesoch. 
V Etoumbi sa v poslednom čase vyskytli štyri epidémie nákazy vírusom Ebola, vedci sa domnievajú že sa tak stalo po konzumácii infikovaného opičieho mäsa alebo iných mŕtvych zvierat nájdených v lese. Pri epidémii v roku 2003 zahynulo takmer 120 ľudí. Epidémia v máji 2005 viedla k uzavretiu a karanténe mesta.
Látka

Látka môže byť:
Pole

Pole môže byť: