burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Staromestská ulica (Bratislava)

Staromestská ulica je ulica v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Vznikla zničením veľkej časti Starého Mesta kvôli výstavbe Mosta SNP (Nového mosta). Začína nájazdom Mosta SNP a končí podjazdom pod Hodžovým námestím.
Most Lanfranconi

Most Lanfranconi, do roku 2020 Most Lafranconi a do roku 1992 "Most mládeže", "most Mládeže," je prvý betónový most, ktorý preklenul Dunaj v Bratislave. Je to diaľničný most, ktorý bol postavený v rokoch 19851991. Slávnostne ho otvorili v roku 1992. Denne po ňom prejde okolo 41 000 vozidiel.
Charakteristika.
Projekt vzišiel zo siedmich súťažných návrhov v roku 1976. Jeho prioritou bola esteticky čistá stavba nezasahujúca svojím tvarom a konštrukciou do rázu okolitej krajiny, nezabraňujúca vo výhľadoch od mesta a nachádzajúca sa v harmonickom súlade s už stojacim dominantným Mostom SNP.
Most má sedem polí a celkovú dĺžku 761 m. Štvorpruhová vozovka je široká 30 metrov. Najväčšiu hrúbku má konštrukcia pri centrálnom pilieri, kde dosahuje 11 metrov. Do okrajových častí sa postupne vejárovito zužuje až na hrúbku 2,7 metra. Pod vozovkou sa po obidvoch stranách nachádzajú lávky pre peších a cyklistov. V dutej konštrukcii vedie vodovodné potrubie aj plynovod.
Názov.
Pôvodne, t.j. počas výstavby, sa most volal "Most mládeže" (resp. podľa pravopisu platného do roku 1991 "most Mládeže"). Napokon v roku 1992 most dostal meno "Most Lafranconi".
Meno Most Lafranconi vzniklo prevzatím mena študentského internátu Lafranconi resp. okolitej štvrte nazývanej Lafranconi na severnom brehu Dunaja pri moste. Tento internát a štvrť boli pomenované podľa tunajších pozemkov talianskeho architekta Eneu Graziosa Lanfranconiho (18501895), prípadne podľa jeho vily, ktorá v tejto oblasti pôvodne stála a bola pre stavbu mosta asanovaná. Meno rodiny Lanfranconi sa síce prevažne uvádza v tvare Lanfranconi, ale občas sa uvádza aj v tvare Lafranconi); podľa niektorých názorov je tvar Lafranconi chyba. Pri pomenovaní internátu resp. štvrte sa každopádne používal a zaužíval len tvar Lafranconi, čiže tvar bez -n-.
V roku 2020 bola zastávka MHD pri moste premenovaná z Lafranconi na Lanfranconi. Následne v roku 2021 aj Národná diaľničná spoločnosť vymenila dopravné značenie s názvom mosta na tvar "Most Lanfranconi".
Prístavný most

Prístavný most (pôvodne do roku 1993: "Most hrdinov Dukly") je dvojposchodový diaľnično-železničný most v Bratislave cez Dunaj v oblasti bratislavského dunajského nákladného prístavu. Je súčasťou diaľnice D1, pričom ním peážuje aj cesta I/61. Je dlhý . Nachádza sa na ňom aj chodník pre peších, cyklistický pruh, vodovodné, plynovodné a ďalšie vedenia. Výstavba prebiehala v rokoch 19771985, pričom železničná časť bola daná do prevádzky už v roku 1983. Generálnym projektantom bol štátny ústav DOPRAVOPROJEKT Bratislava a stavbu realizoval Doprastav, š.p.
Diaľničnú časť mosta spravuje Národná diaľničná spoločnosť, železničnú časť Železnice Slovenskej republiky a lávky pre peších a cyklistov sú v správe Magistrátu hlavného mesta SR Bratislavy.
Odôvodnenie stavby mosta.
Nevyhovujúci stav Starého mosta na Šafárikovom námestí, ktorý slúžil cestnej a železničnej doprave, úrovňové prejazdy železnice s mestskými komunikáciami a v neposlednom rade plán výstavby diaľničného obchvatu Bratislavy viedli k presmerovaniu osobnej, nákladnej a taktiež železničnej dopravy cez diaľnično-železničný most do Petržalky, čím sa dosiahlo odbremenenie dopravy v centre mesta. Pôvodne bol navrhovaný na 50 000 vozidiel denne, no bežne ním prejde v priemere približne až 120.000 vozidiel každý deň (podľa údajov Národnej diaľničnej spoločnosti z roku 2013).
Palisády (ulica)

Palisády sú ulica v Bratislave. PSČ je 811 01, 811 03, 811 06.
Okolité ulice.
V blízkosti ulice Palisády sa nachádzajú ulice:
Strom-hrdina.
Pri kozej bráne na rohu dnešnej Kozej ulice a Palisád sa začiatkom 18. storočia nachádzala záhrada pôvodne nazývaná "Lindengarten" ("Lipová záhrada"). Z lipového stromoradia na západnom okraji záhrady sa dodnes zachoval jeden zo stromov.
V roku 1982 vyhlásili lipu malolistú na Palisádach za chránenú, ale v 90-tych rokoch 20. storočia bola zo zoznamu odstránená, keďže veľká časť stromu odumrela. Jej výhonok však prežil a odhaduje sa že strom bol zasadený okolo roku 1767 (±50 rokov). V roku 2003 získala lipa titul „Strom-hrdina roka“, ktorý má upozorniť na stromy odolávajúce vplyvom civilizácie.
Slubekova záhrada.
Záhradu "Lindengarten" odkúpil v prvej polovici 18. storočia barón Ján Jesenák, podľa plánu mesta z roku 1768 sa na rohu nachádzal dom baróna so záhradou. V roku 1838 Jesenákov dom so záhradou odkúpila firma "Slubekov liehovar a likérka" ktorá v záhrade pestovala bylinky do likérov. Zvyšok záhrady bol neskôr prebudovaný na "Detské ihrisko Slubekova záhrada".
Ústredné daňové riaditeľstvo Bratislava

Daňové riaditeľstvo pracovisko Bratislava je orgán štátnej správy, ktorý sídli v Petržalke na Ševčenkovej 32. Na rovnakej adrese sa nachádzajú aj Daňové úrady Bratislava IV a Bratislava V, ako aj pre daňový obvod Bratislava VI. Daňové riaditeľstvo sídli v Banskej Bystrici a má 8 pracovísk (v každom krajskom meste), z ktorého jedno z nich je v Bratislave.
Budova.
Inštitúcie sídlia vo výškovej budove, ktorá bola postavená v roku 1998, má 13 poschodí a patrí medzi najvyššie nebytové budovy v Petržalke. Naprojektovali ju architekti "P. Jančo", "S. Beňačka", "J. Koštia", "P. Štrpka", "M. Štekláčová" a "Z. Čižmárová". Budova sa nachádza v blízkosti Panónskej cesty, na ktorej prebieha intenzívna urbanizácia. Spolu s vedľajším objektom na Panónskej ceste s podobnou architektúrou obe budovy vytvárajú ucelený komplex, v strede ktorého sa nachádza malé námestie.
Dopravné spojenie.
Objekt sa nachádza v blízkosti železničnej stanice Petržalka, ako aj rovnomennej zastávky MHD.
Slovenská živnostenská komora

Slovenská živnostenská komora je právnická osoba, ktorá ovplyvňuje oblasť živnostenského podnikania na Slovensku. Jej úlohou je rozvoj a ochrana malého a stredného podnikania prostredníctvo vzdelávania a odborného dohľadu. Vykonáva skúšky odbornej spôsobilosti pre remeselné živnosti. Členstvo v komore je dobrovoľné.
Bola zriadená na základe zákona č. 126/1998 Z. z. dňa 12. decembra 1998. Sídli v Žiline na ulici Dolné Rudiny 3.
Venuša (rozlišovacia stránka)

Venuša môže byť:
Venuša (bohyňa)

Venuša (lat. "Venus") je starorímska bohyňa jari a krásy. Neskôr bola stotožnená s gréckou Afroditou, čím sa stala bohyňou lásky a manželstva. Pôvodne bola Venuša bohyňou jari a záhrad. Časom bola ale spodobnená k gréckej bohyni Afrodite. Jej neskoršou úlohou bolo chrániť manželstvá a mala rolu „Pramatky“ alebo „Rodičky“
V umení.
Už v antike bola námetom umeleckých diel, zachovali sa najmä sochy.
Taktiež v renesancii bola opakovane zobrazovaná, najznámejší je obraz Sandra Botticelliho Zrodenie Venuše.
Západný príhon

Západný príhon alebo prúd Západných vetrov je najväčší morský prúd Zeme pri 65 stupňoch južnej dĺžky. Obteká v smere hodinových ručičiek Antarktídu.
Východný príhon

Východný príhon je povrchový morský prúd južne od 65 stupňov južnej dĺžky pri pobreží Antarktídy.
Rossova ľadová bariéra

Rossova ľadová bariéra je 200 - 300 metrov hrubá (z toho 35 - 50 metrov nad hladinou) zrázna okrajová stena na konci Rossovho pobrežného ľadu pri Antarktíde (pozri Rossovo more).
Táto asi 800 (iné pramene 950) km dlhá bariéra tvorí v antarktickom lete (januári až marci) hranicu, po ktorú sa môžu plaviť lode. Poloha bariéry sa od jej objavenia sústavne postupne posúva (napr. 1841-1902 asi za rok na juh, 1902-1950 asi za rok na sever, 1950-1980 asi za rok na juh). Od bariéry sa tiež sústavne oddeľujú ľadové kryhy a vznikajú tak o. i. dočasné zátoky (napr. Veľrybia zátoka, z ktorej Roald Amundsen začal svoju expedíciu k južnému pólu).
Vinkulácia

Vinkulácia ( &gt; ) má viacero významov, ktoré všetky majú (ako sám názov naznačuje) niečo spoločné s viazaním práva. Zrušenie vinkulácie sa nazýva "devinkulácia".
Definícia.
Najvšeobecnejšia definícia je, že ide o viazanie výkonu práva. V rámci tejto definície vinkulácia najčastejšie znamená viazanie dispozičného práva k cennému papieru (alebo k jeho výnosu), k vkladu alebo inej pohľadávke, prípadne k tovaru, na splnenie určitej podmienky - čiže vlastne prevod dispozičného práva na niekoho iného dovtedy, kým nebude splnená určitá podmienka. Môže ísť aj o vinkuláciu v prospech tretej osoby, t. j. prevod dispozičného práva na tretiu osobu dovtedy, kým nebude splnená určitá podmienka. 
Najčastejšie príklady.
Cenný papier.
Vinkulácia cenného papiera môže znamenať premenu cenného papiera na doručiteľa na cenný papier na meno. Vydavateľ (emitent) cenného papiera pri takejto vinkulácii poznamená na plášti cenného papiera prostredníctvom tzv. "vinkulačnej doložky" meno jeho vlastníka. Pritom si ponechá kupónový hárok vrátane talónu a úroky vypláca vlastníkovi na potvrdenie. 
Vinkulácia cenného papiera však častejšie znamená viazanie cenného papiera v takej forme, že tento cenný papier nie je možné bez povolenia vydavateľa previesť na tretiu osobu (t. j. jednoducho povedané: vinkulácia je obmedzenie prevoditeľnosti). Napríklad vinkulované akcie sú také akcie, ktorých prevod najprv musí schváliť samotná obchodná spoločnosť (napr. predstavenstvo), pričom prípadne musia byť splnené aj isté ďalšie podmienky. 
Vklad a pohľadávka.
Vinkulácia je tiež účelové obmedzenie dispozičného práva ku vkladu. Môže to byť obmedzenie, že sa vklad smie použiť len na konkrétny platobný účel (napr. na stavbu domu, kúpu zariadenia domácnosti), alebo že sa vklad vyplatí len po splnení určitých náležitostí, napr:
a iné. 
Predošlý odsek platí analogicky aj pre vinkuláciu akejkoľvek pohľadávky alebo jej časti (veď aj vklad je vlastne len druh pohľadávky vkladateľa voči banke). 
Vinkulácia v prospech tretej osoby.
Poistné plnenie.
Vinkulácia (tzv. vinkulácia poistky) môže znamenať aj viazanie poistného plnenia v prospech tretej osoby (t. j. príkaz vyplatiť poistné plnenie niekomu inému). Najčastejšie ide o vinkuláciu v prospech banky, ktorú musí zabezpečiť ten, kto si od tejto banky vzal úver na financovanie poistených predmetov, až kým nesplatí úver. Takúto vinkuláciu niekedy požadujú banky, ktoré takýto úver na poistené predmety poskytujú. 
Projektové financovanie z fondov EU a štátneho rozpočtu Slovenska (rok 2004).
Tu vinkulácia v prospech účtu, z ktorého bude financovaný projekt, znamená (v prípade, že ide o schému štátnej pomoci, t. j. nie o schému de minimis), že peniaze na účte budú blokované až do dňa podpisu zmluvy medzi žiadateľom o financovanie projektu a platobným orgánom, ktorý bude po vyčerpaní vlastných prostriedkov refundovať náklady na projekt u podnikateľov
Paul Verlaine

Paul Verlaine (* 30. marec 1844, Metz – † 8. január 1896, Paríž) bol francúzsky básnik, predstaviteľ symbolizmu.
Životopis.
Narodil sa v Metz, študoval v Paríži, neskôr sa stal úradníkom na radnici.
Svoju prvú zbierku "Saturnské básne" napísal v období, ktoré sám označuje ako kritické, a v ktorom v sebe po prvýkrát objavil básnika. Prejavuje sa v nich typická citovosť. Uplatnili sa v nej poetické postupy parnasizmu i vplyv Charlesa Baudelaira. No práve v nej sa po prvý raz v sústredenej podobe objavujú básne vyvolávajúce zvukovú predstavu („melodické piesne“). Ide o jemné zvukové i vizuálne vyjadrenie silného citového a zmyslového zážitku z poznávania krajiny a obdivu k nej. Popri lyrických, krajinomalebných polohách sa tu uplatnili aj motívy lásky, smútku, túžby. 
Citovosť sa ešte výraznejšie prejavuje v zbierke "Galantné slávnosti" inšpirovaná Watteauovými rokokovými obrazmi. 
V roku 1870 sa oženil s Matilde Mautéovou a venoval jej ľúbostné básne "Dobrá pieseň". Po komúne 1871 sa spriatelil s Arthurom Rimbaudom. Ich priateľský vzťah postupne prerástol až do intímneho, sprevádzaného búrlivými scénami a žiarlivými výstupmi. 
V roku 1872 sa rozvádza so svojou manželkou, ako jeden z bodov žiadosti o rozvod uviedla, že jej chcel Verlaine zapáliť vlasy a surovo ju udrel do tváre. V Bruseli na Rimbauda Verlaine po jednej z častých hádok opitý vystrelil, trafil ho do ruky, za čo ho odsúdili na dva roky väzenia. 
Vrcholom jeho tvorby a zároveň jeho najmelodickejším dielom je zbierka "Romance bez slov". Táto zbierka znamená zásadný obrat k novým básnickým prostriedkom subjektívnej lyriky. Zbierka zahrňuje viac ako 20 básní rozdelených do štyroch oddielov:
Verlaine na rozdiel od parnasistického kultu formy uplatňoval citovú bezprostrednosť a využitie hudobných prostriedkov verša, čím výrazne zasiahol do metrického a rýmového systému (asonancie).
Potom, ako učil francúzštinu v Anglicku a na katolíckom kolégiu v Paríži sa pokúšal o vedenie farmy. Skrachoval a po roku 1883 upadol do takej biedy, že takmer umrel hladom. Jeho podlomenému zdraviu vôbec neprospieval alkohol, ktorý tak často pil a doslova žobrácke ubytovanie – malá izbička v Latinskej štvrti. Zomrel 8. januára 1896 v Paríži, pochovaný je na cintoríne "Batignolles".
Povedal: "Opíjam sa, aby som si zachoval povesť".
Film.
V roku 1995 nakrútila Agnieszka Holland film s názvom "Úplné zatmenie" ("Total Eclipse") v hlavnej úlohe s Leonardom DiCaprio ako Rimbaudom a Davidom Thewlisom ako Verlainom.
Symbolizmus

Symbolizmus je:
Symbolizmus v literatúre.
Básnické a umelecké hnutie vzniklo vo Francúzsku v 80-tych rokoch 19. storočia. Ako o básnickom smere píše prvýkrát o symbolizme Jean Moréas, ktorý je spolu s Gustavom Kahnom, zakladateľom revue Symbolisme a autorom Manifestu symbolizmu. 
Už na začiatku 90-tych rokov 19. storočia začína symbolizmus ustupovať, keď sám Moréas uverejnil vo "Figare" manifest novej románskej školy, kde žiada návrat k zrozumiteľnosti a k tradíciám renesančnej a klasicistickej jasnosti. 
Po smrti Stéphana Mallarméa sa epocha symbolizmu považuje za uzavretú a jej oživenie sa považuje buď za úsilie „druhej symbolistickej generácie“ alebo za „neosymbolizmus“. 
Mnohí kritici vidia veľmi malý rozdiel medzi symbolizmom a dekadenciou, takže rovnaké diela a rovnakí autori bývajú často zaraďovaní do iného smeru. 
Symbolizmus sa sociologicky charakterizuje ako výraz krízy európskej duchovnej kultúry a umenia, najmä po porážke Parížskej komúny (1871). Symbolizmus sa spočiatku vôbec nedotýka spoločenských problémov, takisto v otázkach náboženstva nie je jednotný. Verlainove diela sú miestami až silne religiózne, Mallarmého poézia je zasa voči náboženstvu indiferentná, niektoré diela sú úplne ateistické. 
Básnici používali metaforu, alegóriu, inotaj a kládli dôraz na eufóniu verša.
Symbolisti sú v opozícii k pozitivizmu, naturalizmu i parnasizmu. Snažia sa preniknúť až k samotnej podstate bytia. Podľa Mallarméa má básnik skutočnosť vyvolávať, sugerovať a nie pomenúvať, pretože „pomenovať predmet znamená potlačiť tri štvrtiny zážitku, ktorý máme z rozkoše hádania tajomného“. 
Takisto sa symbolizmus líši od impresionizmu. Zatiaľ čo tu pozorujeme cit a nežné zaobchádzanie so slovom, symbolisti sa snažia zo slova urobiť magický kryštál, v ktorom je zoskupených čo najviac významov vrhajúcich na seba vzájomne oslnivé svetlá, zmysel vyplýva práve z tohoto zrkadlenia. 
Symbolizmus má okrem iného aj zásluhu v zblížení poézie s hudbou. Melódia mala podporiť celkový dojem z veršov. Symbolistická poézia bola preto často sprevádzaná rôznymi skladbami, veľmi často od skladateľa Richarda Wagnera. Odtiaľ záujem básnikov o slovo ako o hudobný element a nakoniec aj prozodická revolúcia – nástup voľného verša. 
Na poetiku symbolizmu mali vplyv najmä Baudelairove "Súvislosti" (fr. "Correspondences") a Rimbaudove "Samohlásky". 
V próze a dráme sa so symbolizmom takmer nestretávame, mal byť vpádom poézie na javisko, ostal však často len dialogizovanou lyrikou. Bol najmä reakciou na naturalizmus, ktorá prinášala maximálnu štylizáciu, ale aj nezáživnú abstraktnosť.
Predstavitelia.
Najznámejšími predstaviteľmi symbolizmu boli básnici:
Symbolizmus vo výtvarnom umení.
Vo výtvarnom umení symbolizmus do určitej miery splýva v secesii s impresionizmom a dekorativizmom a využíva mýty, rozprávky a poéziu.
Prekliati básnici

Prekliati básnici je voľne používané označenie pre niektorých spoločensky vykorenených básnikov vo Francúzsku v 2. polovici 19. storočia, ako aj (pôvodne) názov rovnomenného súboru básnických podobizní od Paula Verlaina.
Dielo.
Paul Verlaine vydal v roku 1884 a 1888 útlu knižku "Prekliati básnici", súbor kritických esejí o francúzskych básnikoch, v tom čase nedocenených a takmer neznámych. Nazval ich "prekliatymi" vychádzajúc z romantickej koncepcie, že každého básnika, ktorý svojím dielom prevyšuje ostatných, stihne kliatba. Títo prekliati básnici sa vyčlenili zo spoločnosti, verili iba vlastnému snu a odmietali vyšliapané chodníčky poézie. Títo básnici vidia sami seba ako asociálne zjavy. Uvedomujú si, že svojím dielom urýchľujú rozpad už aj tak rozkolísanej a dezorganizovanej spoločnosti. 
Kniha je venovaná:
Jednu stať venuje aj vlastnej tvorbe, je uvedená pseudonymom „Chudák Lelian“, je to anagram jeho mena.
Verlaine

Verlaine môže byť:
Opitá loď

Opitá loď alebo "Opitý koráb" (fr. "Le bateau ivre") je najvýznamnejšia báseň Arthura Rimbauda. 
Text Opitej lode sa podobne ako u iných Rimbaudových básní zachoval len z Verlainovho opisu v "Prekliatych básnikoch". 
Ústredným symbolom básnickej skladby je koráb, ktorý sa zmieta po riekach a moriach, tento obraz je rozvíjaný v jednom kuse. Koráb je obrazom samotného básnikovho subjektu. Bezstarostne odpútaná loď vpláva do vzdutých vĺn vnútorného dobrodružstva, jej plavba sa stáva triumfom sna, rozbúreným snímaním pohybu, farieb, rozpútaných živlov, až nakoniec sa búrka utíši, halucinácia prestáva, „vodou opitý vrak“ malátnie a lyrický hrdina túži po návrate. Dochádza k vytriezveniu a precitnutiu. Výbuch oslobodenej imaginácie vedie teda nakoniec k únave, dezilúzii a k rezignovanému úľavnému spočinutiu v každodennej "mláke". 
Toto hľadanie neznámeho sveta, ktoré je zároveň únikom z praktickej reality (hoci ho možno tiež formulovať ako hľadanie slobody, ideálu či zmyslu poézie) vyúsťuje do zistenia nemožnosti „zmeniť život“. Ideál sa stáva ilúziou. Táto báseň je akoby predzvesťou budúceho Rimbaudovho dobrodružného osudu - jeho blúdenie svetom a definitívny návrat k „starým múrom Európy“.
Keďže báseň vznikla 4 mesiace po potlačení Parížskej komúny, nájdeme v nej narážky na hromadné deportácie komunardov - samozrejme, nakoľko bol Rimbaud symbolista, nevie sa to isto.
Urán

Urán môže byť:
William Herschel

Frederick William Herschel (* 15. november 1738, Hannover, Nemecko – † 25. august 1822, Slough, Spojené kráľovstvo) bol britský astronóm nemeckého pôvodu. Vyrobil zrkadlové ďalekohľady (reflektory) a objavil planétu Urán.
Životopis.
V roku 1757 sa presťahoval z Hannoveru do Anglicka, kde sa živil ako hudobník. V roku 1766 ho angažovali ako organistu v meste Bath. Tu začal konštruovať ďalekohľady a brúsiť kovové zrkadlá. Pomáhala mu jeho sestra Caroline (17501848). Jeho syn John Herschel (17921871) sa rovnako stal slávnym astronómom.
V roku 1781 si počas pátrania po dvojhviezdach všimol objekt, ktorý sa v ďalekohľade zobrazoval ako kotúčik. Spočiatku ho pokladal za kométu alebo zhluk hviezd, po ďalších pozorovaniach sa však preukázalo, že ide o ďalšiu planétu slnečnej sústavy za obežnou dráhou Saturna, neskôr nazvanú Urán. Keďže šlo o prvý objav planéty od staroveku, Herschela rýchlo preslávil. Vzhľadom na tento úspech sa vzdal hudby a stal sa kráľovským astronómom. Postavil najväčší ďalekohľad na svete so 100 cm zrkadlom. Používal ho na prehliadku oblohy a našej Galaxie. Objavil stovky hmlovín a zistil, že Slnko sa pohybuje smerom k súhvezdiu Herkules.
Ako prvý formuloval metódu na pozorovanie premenných hviezd. Používal sústavu zvláštnych značiek, symbolov, ktorými vyjadroval výsledky zrovnania jasností dvoch hviezd. Slovne by sa tieto výsledky dali vyjadriť asi takto: rovnako jasné, jasnejšie, slabšie, výrazne jasnejšie, výrazne slabšie. Pomocou svojej metódy Herschel porovnal hviezdne veľkosti všetkých hviezd z katalógu Johna Flamsteeda, teda približne 3 000 hviezd. Výsledky publikoval v štyroch katalógoch v rokoch 17961799. Herschelovu metódu potom používali až do čias F. W. A. Argelandera.
Nad Tatrou sa blýska

Nad Tatrou sa blýska je hymnická pieseň od Janka Matúšku z roku 1844. Text napísal po tom, ako na Nový rok 1843 suspendovali Ľudovíta Štúra z funkcie námestníka evanjelického lýcea v Bratislave. Na protest proti tomu odišlo 22 študentov z Bratislavy a 13 ich prišlo do Levoče. Spievať ju odporučil na nápev ľudovej piesne "Kopala studienku". Prvý raz sa objavila anonymne roku 1851 v "Domovej pokladnici" pod názvom Dobrovoľnícka. Najstarší zápis piesne z roku 1844 sa nachádza v zápisníku Viliama Paulinyho-Tótha. Zapísaná je pod titulom Prešporskí Slováci, budúci Levočania (orig. "Prešporskí Slováci, budoucí Levočané"). Táto pôvodná verzia má 6 strof, známa je aj pod názvom Ponad Tatrou blýska.
Prvé dve slohy piesne tvoria štátnu hymnu Slovenska.
Text piesne.
1. Sloha
2. Sloha 
3. Sloha
4. Sloha
Notový zápis.
&lt;score vorbis="1" lang="lilypond"&gt;
\version "2.14.2"
\new Staff
 \new Voice = "first" {
 \voiceOne \relative c' {
 \tempo 4 = 88
 \key g \minor
 \time 2/4
 \set Staff.midiInstrument = "violin"
 g'8\staccato^\f a\staccato bes4 bes bes8\staccato bes\staccato % Nad Tatrou sa blýska
 a\staccato bes\staccato c\( bes\) a4 g % hromy divo bijú
 \break
 bes8\staccato c\staccato d4 d d8\staccato d8\staccato % Nad Tatrou sa blýska
 c\staccato d\staccato es\( d\) c4 bes % hromy divo bijú
 \break
 \repeat volta 2 {
 d8\staccato d\staccato d4 c c8\staccato c\staccato % Zastavme ich bratia
 c\( d\) c4 bes bes8\staccato\&lt; bes\staccato\! \break % veď sa ony stratia
 \alternative {
 { a\staccato bes\staccato c bes a4 g } % Slováci ožijú
 { a8-&gt; bes-&gt; c-&gt; bes-&gt; a4-^ g\fermata \bar "|." } % Slováci ožijú
 \addlyrics {
 Nad Tat- rou sa blýs- ka, hro- my di- vo bi- jú.
 Nad Tat- rou sa blýs- ka, hro- my di- vo bi- jú.
 Zas- tav- me ich bra- tia, veď sa o- ny stra- tia,
 Slo- vá- ci o- ži- jú.
 Slo- vá- ci o- ži- jú.
 \\
 \new Voice = "second" {
 \voiceTwo \relative c' {
 d8 c8 d4 g8 f es d c bes a bes d4 bes g'8 f bes4 bes8 a g f es d c bes f'4 bes, bes8 c d es f4 f8 es d e fis4 g g,8 bes c bes a g d'4 bes c8 bes a c d c bes4\fermata
&lt;/score&gt;
Referencie.
Text štátnej hymny je uvedený v Prílohe č. 5 zákona č. 63/1993 Z.z.
Limp Bizkit

Limp Bizkit je americká rapcore/nu metal/rap metalová skupina založená v roku 1994 v Jacksonville, na Floride. Členmi skupiny sú: Fred Durst, Sam Rivers, Wes Borland (keďže Wes kapelu opustil v októbri 2001, od roku 2003 ho nahradil Mike Smith, no v súčasnosti je Wes Borland opäť členom skupiny), John Otto, DJ Lethal. Celosvetovo skupina predala viac ako 35 miliónov albumov.
Houses of the Holy

Houses of the Holy je piaty štúdiový album anglickej hard rockovej skupiny Led Zeppelin z roku 1973. Tento album sa vyznačuje prechodom k mystickejším textom. Obal albumu bol hudobnou stanicou VH1 v roku 2003 umiestnený na 6. miesto v rebríčku 50 Najlepších obalov albumov. Album reprezentuje mierne odklonenie od štýlu, ktorý kapela mala na predchádzajúcich projektoch, prinášajúc do piesní viac vrstiev hud. nástrojov a inú produkčnú techniku pri nahrávaní. 
Zoznam skladieb.
Skladby boli napísané dvojicou Jimmy Page, Robert Plant okrem uvedených výnimiek.
Physical Graffiti

Physical Graffiti je šiesty štúdiový a prvý dvoj-album hard rockovej skupiny Led Zeppelin.
Album bol neskôr remasterovaný z originálnych pásiek na CD pod dohľadom Jimmyho Pagea a Georga Marina v Sterling Sound štúdiu.
V roku 2003 bol tento album časopisom "Rolling Stone" zaradený na 70. miesto zoznamu najlepších albumov všetkých čias.
Zoznam skladieb.
Strana 1
Strana 2
Strana 3
Strana 4
Johannes Kepler

Johannes Kepler (* 27. december 1571, Weil der Stadt, Württemberské vojvodstvo, Svätá rímska ríša nemeckého národa – † 15. november 1630, Regensburg, Bavorské vojvodstvo) bol nemecký astronóm, fyzik, optik a matematik, objaviteľ troch základných zákonov pohybu nebeských telies.
Život.
Johannes Kepler sa narodil vo Weil der Stadt na juhozápade Nemecka. Jeho otec bol vojak-žoldnier, a zomrel, keď bol Johannes päťročný. Matka bola dcérou hostinského a Johannes bol ich prvorodené dieťa. 
Vyštudoval na univerzite v Tübingene, tu u významného astronóma tej doby, Michaela Maestlina (1550 - 1631) študoval astronómiu. Po smrti Tycha Brahe v roku 1601 Kepler zaujal pozíciu kráľovského matematika v Prahe. Na základe dát získaných Brahom určil eliptickú dráhu planéty Mars. V roku 1612 opustil Prahu a odišiel do Linzu. Po smrti manželky a dvoch synov sa opäť oženil, no prenasledovali ho osobné a finančné problémy. Zomreli mu dve malé dcéry a tak sa vrátil do Württemburgu. Johannes Kepler zomrel po krátkej chorobe v Regensburgu. Po celý svoj život bol Kepler veľmi silne nábožensky založený. Vo svojich dielach sa často odvoláva na Boha.
Keplerove zákony.
"Hlavný článok: Keplerove zákony"
Tri základné zákony pohybu nebeských telies:
Dielo.
Objavom tzv. Keplerových zákonov rozriešil definitívne spor medzi heliocentrizmom a geocentrizmom v prospech Kopernikovej teórie. Keplerove zákony je možné použiť i na popis ďalších telies, ktoré sa pohybujú v gravitačnom poli Slnka, napr. umelých družíc.
Kepler nepovažoval Slnko za jednu z mnohých stálic.
Jednotlivé diela (po latinsky):
Industry Standard Architecture

ISA (skratka z anglického Industry Standard Architecture) je štandard pre zbernice pre IBM kompatibilné počítače. Predstavená bola v roku 1984 a rozširovala architektúru XT zbernice na 16 bitov. 
Zbernica ISA je rozšírením natívnej zbernice procesora 8086 (elektricky posilnená adresná a dátová zbernica) o signály prerušovacieho kontroléra (PIC) a DMA kontroléra. a je určená na pripájanie periférnych kariet k základnej doske. 
V odkaze na XT architektúru sa niekedy označuje ako zbernicová architektúra AT "AT bus architecture".
Zbernica ISA bola neskôr rozšírená na 32 bitov doplňujúcim konektorom, avšak vzniklo viacero nekompatibilných noriem (EISA, VL BUS), čo tiež prispelo k poklesu popularity tejto zbernice.
V polovici 90. rokov, sa popularita ISA zbernice postupne vytratila, väčšina základných dosiek začala byť navrhovaná s PCI slotmi a postupne stále menším počtom ISA slotov. Dnes sa už v podstate základné dosky s ISA slotmi nevyrábajú.
Peripheral Component Interconnect

PCI (z anglickej skratky "Peripheral Component Interconnect") štandard pre zbernicu počítača k pripojeniu periférnych zariadení k matičnej doske. Tieto zariadenia môžu byť:
Konfigurácia.
PCI sa vyskytuje bežne v počítačoch, kde vystriedalo starú ISA architektúru, ako štandardná zbernica. Nájdeme ho však aj u iných typov počítačov. Na rozdiel od ISA, PCI umožňuje dynamické konfigurovanie prídavných zariadení. Pri štarte počítača sa BIOS PCI karty a BIOS počítača dohodnú na pridelení prostriedkov, ktoré karta potrebuje. Toto umožňuje pridelenie IRQ a adries portov cez dynamický proces, na rozdiel od ISA zbernice, kde zdroje (adresný priestor, číslo IRQ a DMA) boli určené pevne hardvérom karty, alebo sa menili premiestňovaním prepojok ("jumperov") na karte (štandard Plug and Play bol u ISA zariadení definovaný len dodatočne, a keďže ho nepodporovali všetky zariadenia, viedlo to k mnohým konfliktom zariadení). PCI zbernica poskytuje detailný popis všetkých pripojených PCI zariadení cez PCI Configuration Space, čo umožnuje, aby bol Plug and Play proces prakticky uskutočniteľný.
Špecifikácia PCI pokrýva fyzickú veľkosť zbernice, vrátane rozmedzenia elektrického vedenia, elektrickú charakteristiku, časovanie zbernice a protokoly. Organizácia The PCI Special Interest Group (PCISIG) predáva špecifikáciu na adrese http://www.pcisig.com/.
Odvodené zbernice.
Táto zbernica je niekedy označovaná ako náhrada zbernice ISA.
PCI-Express

PCI-Express (pôvodne známy ako 3GIO z anglickej skratky "3rd Generation I/O") je nová implementácia PCI zbernice, ktorá používa už existujúce programovacie koncepty a komunikačné štandardy, ale zakladá sa na oveľa rýchlejšom sériovom komunikačnom systéme. Primárne je podporovaná Intelom, ktorý začal pracovať na tomto štandarde (pod menom "Arapahoe") po tom, ako odstúpil od projektu InfiniBand system.
PCI-Express je určený len pre lokálne použitie, len ako lokálna zbernica. Vďaka jej podstate založenej na existujúcej PCI architektúre, môžu byť karty a systém pretvorené na PCI-Express iba zmenou fyzickej vrstvy – existujúce systémy je možné rebootovať na PCI-Express bez toho, aby to spôsobilo problémy. Vyššie rýchlosti dovoľujú zbernici PCI-Express nahradiť takmer všetky existujúce vnútorné zbernice, vrátane AGP a PCI. Intel má predstavu o jedinom PCI-Express radiči, ktorý by riadil všetky externé zariadenia, ako opak k northbridge/southbridge riešeniu v terajších počítačoch.
PCI-Express ale nie je dostatočne rýchly na to, aby bol použitý ako pamäťová zbernica. V tomto smere je to vážny nedostatok vzhľadom k podobnej HyperTransport technológii, ktorá môže byť takisto použitá v tejto úlohe. Ďalej PCI-Express neponúka flexibilitu InfiniBand systému, ktorý má podobný výkon, ale môže byť použitý pri vnútorných ako aj vonkajších zberniciach.
PCI-Express (2007) je štandardom pri súčasných základných doskách. Všetky súčasné grafické karty od najväčších výrobcov napr. AMD (divízia ATI Technologies) a nVidia sú určené pre rozhranie PCI-Express. Rozširujúce karty pre ktoré sa doteraz používala zbernica PCI začínajú byť prestavované z PCI na PCI-Express a na nových matičných doskách sa už môžeme stretnúť aj s úplnou absenciou PCI zbernice a jej nahradením PCI-E 1x slotmi.
V roku 2008 sa začína používať druhá verzia PCI-E slotu, ktorá má 2x väčšiu priepustnosť a môže dodať grafickej karte vyše 100 W. Označuje sa tiež ako PCI-X.
Hardvérový protokol.
Spojenie medzi ľubovoľnými dvoma PCI-Express zariadeniami sa nazýva (po anglicky) Link. Linky sú komponované z 1, 2, 4, 8, 12, 16, 24 alebo 32 dráh.
Keď sa vysiela paket na Linku, každý bajt je posielaný príslušnou dráhou.
Každá dráha má pár vysielacích a prijímacích drôtov, ktoré používajú rôznu signalizáciu pri 2,5 Gbps.
8B/10B kódovanie použité na dráhe vytvára efektívnu šírku dátového pásma 250 MB/s v každom smere.
Tak 16x grafická karta môže naraz prijímať a vysielať 8 GB/s.
Veľkosti kariet.
Štandard PCI Express je špecifikovaný pre normálne karty, karty s malou výškou, miniExpress karty, Express Karty (PCMCIA) a AdvancedTCA (náhrada za CompactPCI)
Serial ATA

Serial ATA (tiež SATA alebo S-ATA) je zbernica primárne navrhovaná na prenos dát z a na pevný disk. Je to nasledovník ATA štandardu, dnes známeho ako "Parallel ATA" (PATA).
Prvá generácia rozhrania Serial ATA mala rýchlosť 150 MB/s za sekundu, čo je iba malé zvýšenie rýchlosti oproti najrýchlejšiemu PATA módu (UDMA-133). Ale ďalšie zvyšovanie rýchlosti PATA je dosť nepraktické a relatívna jednoduchosť sériovej komunikácie a použitia nízkeho napätia umožňuje jednoduché škálovanie SATA. Serial ATA II (2005) zdvojnásobila prietok dát na 300 MB/s. Keďže dátový tok magnetických pevných diskov je tesne pod 100 MB/s (interne max. 160 MB/s), vyššie rýchlosti sa dosahujú vďaka prenosu z cache pamäte diskov. Vysoké prenosové rýchlosti sa preto využívajú hlavne pre nemagnetické disky a rýchle optické mechaniky. SATA rozhranie zdedilo po ATA PIO a UDMA modul. Vyšších rýchlostí oproti ATA radiču sa dosahuje pretože prenos prebieha sériovo na vysokej frekvencii (až 3000 MHz).
Najväčšiu zmenu prekonali káble. Sú ľahké a flexibilné, sedemžilové, ukončené 8 mm širokým konektorom na každej strane. Môžu byť až jeden meter dlhé. Oproti krátkym (45 cm, 18 inch dlhým) neohrabaným 40 alebo 80 žilovým PATA káblom sú tieto veľkou výhodou pre systémových dizajnérov. Ďalej prietok vzduchu a z toho vyplývajúce chladenie zariadenia sa zlepšilo. Serial ATA ruší zdieľanie zbernice (ako master/slave pri PATA) a dáva každému zariadeniu vlastný kábel. Konektory sú špeciálne tvarované tak, aby ich nebolo možné zapojiť do nesprávnej pozície.
Štandard Serial ATA špecifikuje aj konektor napájania ktorý sa líši od 4-pinového Molexového konektora používaného pri PATA diskoch a veľa iných komponentoch. Tak ako dátový kábel je tiež tenký, ale je širší. Má 15 žíl a teda je ľahko odlíšiteľný od dátového kábla. Tento zdanlivo veľký počet zabezpečuje, ak je to potrebné, napájanie viacerých voltáží -- 3.3 V, 5 V a 12 V. To isté zapojenie sa používa aj pri 2,5" a 1.8" (notebookových) pevných diskoch.
Disky sa pripájajú priamym a samostatným káblom k radiču a tým pádom sa nemusia rozlišovať na Master, Slave a Cable Select. 
K uľahčeniu prechodu na Serial ATA, veľa výrobcov spočiatku použilo disky s logikou zväčša totožnou s PATA diskami, s pridaním premosťovacieho čipu na SATA. Takéto disky majú SATA konektor, môžu mať oba napájacie konektory a vo všeobecnosti sa prejavujú ako čisté SATA zariadenia, aj keď nemusia mať niektoré z prvkov zo SATA špecifikácie. Dnes (2008) sa vyrábajú iba priame SATA disky, resp. opačne - PATA disky s premosťovacím obvodom pre SATA.
Priepustnosť zbernice v bitoch za sekundu: 
eSATA (externé SATA).
Používa sa pre pripojenie externých dátových zariadení, ponúka rovnakú rýchlosť a podporu technológií ako SATA. Jeho výhodou je vyššia prenosová rýchlosť, ako ponúka bežnejšia zbernica USB, ale nemá od výrobcov základných dosiek a externých dátových médií takúto podporu.
Vlajka Bosny a Hercegoviny

Vlajka Bosny a Hercegoviny vznikla v roku 1998, po vytvorení dištriktu Brčko.
Dejiny.
Bosna a Hercegovina nemá žiadnu históriu štátnych farieb. Prvá vlajka, ktorú mala, bola vlajka s červeným podkladom, pričom v ľavom hornom rohu (cca 1/4 obsahu celej vlajky) sa nachádzala miniatúra Juhoslovanskej vlajky s červenou hviezdou. Ďalšia vlajka bola po osamostatnení Bosny a Hercegoviny. Na bielom pozadí bol vtedajší modrý znak.
V roku 1998 bola vytvorená nová vlajka. Na tmavomodrom pozadí sa nachádza žltý pravouhlý trojuholník, pod ktorého preponou sa nachádza sedem bielych hviezdičiek a dve polovičky.
Vlajka.
Bledomodrú (UN) farbu, vystriedala tmavomodrá farba, symbolizujúca Európu. Rad 9 hviezdičiek bez začiatku a konca symbolizuje nekonečnú cestu Bosny a Hercegoviny.Trojuholník prezentuje geografický tvar krajiny. Tri rohy žltého trojuholníka symbolizujú aj tri národy, ktoré tu žijú, a to bosnianski Srbi, bosnianski Moslimovia a bosnianski Chorváti.
Slovanské farby

Slovanské farby, biela, modrá a červená, sú farby, ktoré vo svojich vlajkách a štátnych znakoch najviac používajú slovanské krajiny. Používajú ich už roky, podľa vzoru farieb ruskej vlajky.
Bulharská vlajka.
Bulharská vlajka bola tiež v origináli biela, modrá, červená, avšak, po získaní nezávislosti v roku 1878 prijalo svoju vlastnú kultúru a modrú nahradila zelená.
Čierna Hora mala tiež slovanskú vlajku, rovnakú ako má Srbsko, akurát modrý pás bol svetlejší. V júni 2004 ale vlajku zmenila, v súčasnosti má štátny znak na červenom podklade so žltým lemovaním.
Zoznam štátov podľa hrubého domáceho produktu v prepočte na jedného obyvateľa v parite kúpnej sily

Tento článok obsahuje zoznam štátov a závislých území zoradených podľa hrubého domáceho produktu na jedného obyvateľa v parite kúpnej sily (pozri hrubý domáci produkt v prepočte na jedného obyvateľa a hrubý domáci produkt v parite kúpnej sily). Toto číslo je jediné ako-tak objektívne bežné meradlo relatívneho ekonomického bohatstva tej-ktorej krajiny. Pre porovnanie sú použité údaje z viacerých zdrojov.
Všetky sumy sú v súčasných Geary-Khamis dolároch.
Údaje z roku 2005.
Každá tabuľka obsahuje priemer pre celý svet a pre Európsku úniu. Všetky údaje sú v medzinárodných dolároch.
Zoznam štátov podľa hustoty obyvateľstva

Toto je zoznam štátov podľa hustoty obyvateľov v obyvateľoch na km². Údaje v tejto tabuľke zahrňajú vnútrozemské vodné toky a plochy, takže hustota obyvateľov môže byť v niektorých prípadoch vyššia. Údaje o počte obyvateľov sú odhadom z júla 2005. V tabuľke sú číslované len suverénne štáty. Závislé územia sú však zaradené pre porovnanie. Prvé priečky sú obsadené mestskými štátmi, ktoré však nemusia byť najhustejšie obývané mestá sveta.
Zoznam štátov podľa počtu obyvateľov

Toto je zoznam štátov a závislých území zoradených zostupne podľa počtu obyvateľov. Zdrojom údajov sú najaktuálnejšie odhady alebo sčítania obyvateľstva. Ak takýto údaj k dispozícii je, ako zdroj sa používa správa Oddelenia ekonomických a sociálnych vzťahov OSN. Ten je v tabuľke zaokrúhlený. Očíslované sú len nezávislé štáty, no v zozname sú za účelom porovnania zahrnuté tiež závislé územia a ako špecifický útvar Európska únia. Nakoľko zoznam obsahuje údaje z rôznych časových období a boli pri ňom použité rôzne metódy zisťovania počtu obyvateľstva, výsledné poradie nemusí byť presné.
Zoznam štátov podľa rozlohy

Toto je zoznam štátov a závislých území zoradených zostupne podľa rozlohy. Do číslovania sú zahrnuté len suverénne štáty, pre porovnanie sú však uvádzané aj závislé územia a iné neštátne útvary. V celkovej rozlohe sú zahrnuté aj vnútrozemské vodné plochy. Nároky jednotlivých krajín na časti Antarktídy tu zahrnuté nie sú.
Zemský povrch má rozlohu , pričom 70,8 % () pokrýva voda a zvyšných 29,2 % () pevnina.
Accelerated Graphics Port

AGP, z anglického Accelerated Graphics Port (alebo "Advanced Graphics Port") bol vysoko rýchlostný kanál pre pripojenie jedného zariadenia (zvyčajne grafickej karty) ku základnej doske, slúžil primárne k podpore pri akcelerácii počítačovej 3D grafiky. Veľa ľudí označovalo AGP ako zbernicu, ale nie je to tak, kým zbernice vo všeobecnosti dovoľujú pripojenie viacerých zariadení, AGP to nepodporovalo. Niektoré základné dosky sa však stavali s viacerými nezávislými AGP slotmi.
Počiatočný vývoj.
AGP dynamicky alokuje pamäť počítača na ukladanie obrazu obrazovky a podporu mapovania textúr, z-bufferingu a priesvitnosti. Pamäť používaná na tieto účely sa označuje (po anglicky) AGP Aperture.
AGP vzniklo v Inteli, prvýkrát bolo uvedené v chipsete pre Pentium II v roku 1997. AGP karty sú vo všeobecnosti dlhšie ako PCI karty. AGP začalo byť bežne dostupné v nasledujúcom roku, ale grafické PCI sa v obmedzenom množstve vyrabajú dodnes.
Prvá verzia AGP, dnes nazývaná AGP 1.0 alebo AGP 1x, používa 32-bitový kanál operujúci na 66 MHz s 1.5 V alebo 3.3 V napätím. Maximálny dátový tok pre AGP 1x je teda 266 megabajtov za sekundu. V porovnaní so štandardnou 32-bitovou 33 MHz PCI zbernicou, ktorá je limitovaná 133 MB/s.
Novšie verzie AGP.
V roku 2004, nové verzie AGP zvyšujú tok dát dva- až osemkrát. Nasledujúce verzie sú:
Poznámka: "zdvojnásobenie" znamená prenos dát aj pri stúpajúcej a aj pri klesajúcej hrane hodinového cyklu, namiesto prenosu iba pri nábežnej hrane. Táto technika sa nazýva po anglicky DDR.
Ďalej existujú aj AGP Pro karty. Vyžadujú vyššie napájanie a sú často dlhšie ako štandardné AGP karty (aj keď sa napájajú do AGP slotu). Tieto karty sa zvyknú používať pri akcelerácii profesionálnych aplikácií v odboroch ako je architektúra, navrhovanie rôznych súčiastok, medicína, a veľa ďalších odvetví.
Detaily.
AGP dovoľuje efektívne využívanie pamäte, čím aj zvyšuje výkon 2D grafiky. Dokonca veľa RAID systémov pre servery bez grafickej karty využíva AGP slot ako výhodu pri priepustnosti oproti PCI.
AGP poskytuje ucelenú správu pamäte, ktorá povoľuje veľmi rýchle čítanie izolovaných dát v systémovej pamäte. AGP bolo dizajnované na zredukovanie celkovej ceny vytvárania high-end grafických subsystémov, používaním existujúcej systémovej pamäte. Aj keď, systémová pamäť je síce lacnejšia, ale správa sa oveľa pomalšie ako pamäť implementovaná na grafickej karte. Stredné a aj high-endové grafické karty závisia na rýchlosti ich vlastných pamätí. Lacné grafické karty s malou pamäťou ťažili z tejto technológie, ale dnes už aj tieto typy kariet majú 64 alebo 128 MB vlastnej pamäte a teda zriedka používajú systémovú pamäť. 
Koniec.
AGP sa prestalo používať niekedy okolo roku 2005, keďže Intel predstavil svoju novú zbernicu PCI-Express. Grafický čip Nvidie NV40 bude ich posledný podporujúci AGP, a takisto aj čip od ATI R480 bude posledný ktorý bude podporovať túto zbernicu. Obe firmy budú naďalej podporovať už len novú technológiu, aj keď je možné, že podporia zariadenia na báze PCI-Express - AGP premostenia, ak si to bude trh vyžadovať.
Rift

Rift (predtým v slovenčine nazývaný "brázda, prielom, priekopová priepadlina, hlbinný pokles") je seizmicky a vulkanicky aktívna priekopová štruktúra (zóna) v zemskej kôre, charakterizovaná poruchami poklesového charakteru. Riftové zóny dosahujú dĺžku niekoľko stoviek až tisícov kilometrov a šírkou od niekoľko km do stoviek kilometrov. Súbor riftov sa nazýva riftová zóna.
Slovenské termíny "brázda", "prielom", "hlbinný pokles" sú síce synonymami termínu rift resp. graben, ale len v širšom zmysle, pre pomenovanie zlomami ohraničenej depresie zemského povrchu. V užšom zmysle je "rift", resp. "priekopová priepadlina" špecifický prípad poklesnutej štruktúry, sprevádzanej vyšším tepelným tokom, stenčenou kôrou a sopečnou aktivitou.
Termín rift, používaný v súčasnosti aj u nás, zaviedol nemecký petrograf a geológ H. Cloos (1855 – 1951) v roku 1939. H. Cloos najskôr definoval rifty ako poklesy vzniknuté rozťahovaním kôry v oblastiach veľkých elevácií a v osových zónach hlbokých depresií. Dnes sa riftom pripisuje aj štruktúrny význam a ich vznik sa dáva do súvislosti so zmenami v kôre. Jeho poklesávaním môže dôjsť k výraznému stenčeniu a kontinentálnej kôry, čo môže mať za následok jej kolaps a vznik novej oceánskej kôry a oceánu. Vznik riftov sa preto označuje ako rifting, alebo extenzia kôry. Rift, ktorého vývoj sa zastavil sa označuje ako aulakogén.
Riftové zóny predstavujú oslabené zóny v zemskej kôre, na ktorých sa oddeľujú od seba pevninské bloky a systémom zlomov v zemskej kôre môže vystupovať na povrch magma. Osové časti oceánskych chrbtov sú teiž označované ako rifty, ale väčšinou sa pod týmto termínom chápu rifty na kontinentoch. Oceánske a kontinentálne rifty sú na seba často napojené. Celková dÍžka svetových riftov sa odhaduje na .
Petrológia oceánskej riftovej zóny.
V stavbe oceánskeho riftu sa dajú vyčleniť (podobne ako v stavbe oceánskej kôry) dve rozdielne zóny – vrchná zóna je tvorená hlbokomorskými sedimentami a vyvretými bazaltami s xenolitmi olivínov a plagioklasov, pochádzajúcich zo serpentinizovaných peridotitov spodnej zóny. Ďalšími horninami, podieľajúcimi sa na stavbe spodnej zóny, môžu byť metamorfované bázické a ultrabázické horniny a/alebo amfibolity.
Brázda

Brázda môže byť:
Prielom

Prielom môže byť:
Prelom alebo prielom môže byť:
Prielom alebo prelom môže byť aj vo vojenstve prerazenie obranného postavenia
Zoznam vládcov Slovenska

Toto je zoznam vládcov Slovenska od roku 1 po Kr.
Kotíni (severné Slovensko, cca. 100 pred Kr. - cca. 179 po Kr.).
"Vládcovia neznámi. Pozri Kotíni"
Osovia (časť južného a asi aj stredného Slovenska , cca. 1. stor. pred Kr. - 2. stor. po Kr.).
"Vládcovia neznámi. Pozri Osovia"
Prví Slovania (cca. (?) 5. stor. - 623).
"Vládcovia neznámi, presné dejiny neznáme. Pozri Slovania"
658 - koniec 8. stor..
"Vládcovia neznámi, presné dejiny neznáme."
Súčasť Uhorska (10. stor. - 1918 [okrem 1001-1018/1029], z toho integrálna súčasť 1108/1110-1918) a tým aj Habsburskej monarchie (1526-1918).
"Poznámka: Od 10. do 12. storočia bola len asi 1/3 Slovenska (južné Slovensko) pod nadvládou Maďarov (neskôr Uhorska), na zvyšnom území vládlo veľa slovenských regionálnych vládcov, ktorých mená nie sú známe."
Zoznam predsedov vlád Česko-Slovenska

Druhá republika.
Druhá republika existovala od 30. septembra 1938 ako následok Mníchovskej dohody
Česko-Slovenská vláda v emigrácii.
Vznikla ako výkonný orgán Dočasného štátneho zriadenia, čo bolo oficiálne pomenovanie londýnskej exilovej vlády
Povojnové Česko-Slovensko.
Od zasadnutia vlády 5. apríla na oslobodenom území v Košiciach (pozri tiež Košický vládny program)
Komunistické Česko-Slovensko.
Za začiatok komunizmu v Česko-Slovensku sa považuje 25. február 1948, keď prezident Beneš prijal demisiu nekomunistických ministrov Gottwaldovej vlády (niekedy označované ako Víťazstvo pracujúceho ľudu)
Zoznam prezidentov Česko-Slovenska

Tento článok obsahuje zoznam prezidentov Československa:
Zoznam vodcov Komunistickej strany Česko-Slovenska

Toto je zoznam najvyšších funkcionárov Komunistickej strany Česko-Slovenska v období od konca druhej svetovej vojny až po nežnú revolúciu.
Zoznam predsedov vlády Slovenska

Toto je zoznam predsedov vlád a podobných činiteľov Slovenska.
Krajinský prezident Slovenska (1928 – 1939; v rámci Česko-Slovenska).
"Poznámka: Išlo o predsedov administratívnej jednotky Slovenská krajina. "
Zoznam predsedov slovenských parlamentov

Toto je zoznam slovenských parlamentov a ich predsedov.
Krajinské zastupiteľstvo Slovenskej krajiny; v rámci Česko-Slovenska).
Krajinský prezident vykonával funkciu predsedu zhromaždenia.
Zoznam prezidentov Slovenska

 
Toto je zoznam prezidentov Slovenska a osôb vykonávajúcich prezidentské právomoci.
Slovenská republika (od 1993).
Predsedovia vlády SR a predsedovia Národnej rady SR, ktorí len vykonávali prezidentské právomoci (úradujúci prezidenti):
Zoznam prezidentov Česka

Toto je zoznam prezidentov Českej republiky.
Ludvík Svoboda (filozof)

Ludvík Svoboda (* 4. máj 1903 - † 3. august 1977) bol český filozof a profesor Karlovej univerzity v Prahe.
Tri kráľovstvá (Kórea)

Tri kráľovstvá je názov (obdobia) kráľovstiev Kogurjo (고구려), Päkče (백제) a Silla (신라, čitaj Šilla), ktoré pokrývali Kórejský polostrov a Mandžusko medzi 1. stor. pred Kr. a 7. stor. po Kr. Pred a počas obdobia troch kráľovstviev existovali ďalšie menšie kráľovstvá a kmeňové štáty, ako napr. Kaja (가야), Tong-je (동예), Okčo (옥저), Pujo (부여), Usan (우산), Thamna (탐라). 
Koniec čínskej dynastie Chan na začiatku 3. stor. viedol k rozvoju troch kráľovstiev. Všetky tri kráľovstvá mali rovnakú kultúru. Konfucianizmus sa začal šíriť vo vyšších vrstvách kórejskej spoločnosti od 1. stor. po Kr. Neskôr (4. až 6. stor.) ho úplne nahradil budhizmus. 
Obdobie sa skončilo, keď Silla (Šilla, 신라), spojenec čínskej dynastie Tang (당 / 唐) (618 – 907), dobylo Päkče v roku 660 a potom Kogurjo (고구려) v roku 668. Začalo sa tak tzv. obdobie zjednotenej Silly (통일신라). 
Názov „Samguk“ (삼국), čiže „Tri kráľovstvá“ sa použil v kórejských názvoch klasických textov "Samguk Sagi" (삼국사기) a "Samguk Jusa (삼국유사)."
Jednotlivé kráľovstvá.
Saro/Silla (사로 / 신라).
Obdobie sa podľa tradície začalo roku 57 pred Kr., keď kráľovstvo Saro (neskôr Silla) v juhovýchodnej časti polostrova dostalo autonómiu od dynastie Chan vládnucej v Čínskom cisárstve. 
Po premenovaní na Silla (신라) v roku 503 kráľovstvo v prvej polovici 6. stor. pohltilo celé susedné kráľovstvo Kaja (가야). Budhizmus sa stal oficiálnym náboženstvom v roku 528. 
Hlavným mestom bol Kümsong – 금성 (dnešné Kjongdžu – 경주).
Kogurjo (고구려).
Kogurjo na severe (pôvodne len v Kórei, t. j. medzi riekami Amnok-kang (압록강, čínsky Ja-lu) až dolu po rieku Han-gang – 한강) sa osamostatnilo od Číny v roku 37 pred Kr. Štát rozšíril svoje územie na rozsiahle územia Mandžuska a napokon vyhnali Číňanov z Nang-nangu – 낭낭 (dnes Pchjongjang – 평양) v roku 313. Kultúrny vplyv Číny ostal, až kým Kogurjo roku 372 oficiálne neprijalo budhizmus. 
Kogurjo, ako najväčšie z kráľovstiev, malo striedavo dve hlavné mestá: Nangnang a Kung-näsong (궁내성) na rieke Amnok-kang (Ja-lu).
Päkče (백제).
V roku 18 pred Kr. dvaja princovia z kráľovstva Kogurjo založili na juhozápade polostrova Päkče (dnes južne od Soulu), ktorého hlavným mestom bol Üngdžin – 응진 (dnes Kongdžu – 공주 a Čondžu – 전주), neskôr Sabi – 사비 (dnes Pujo – 부여) juhozápadne of Soulu. Kráľovstvo Kaja (가야) sa odčlenilo od Päkče (백제) v 1. stor. po Kr. 
V 4. stor. Päkče veľmi prosperovalo a ovládalo skoro celú južnú polovicu polostrova.
Tri kráľovstvá

Tri kráľovstvá môžu byť:
Balkán

Balkán (zastarano občas "Balkan") môže byť:
Balkan môže byť aj: bulharský výrobca motocyklov, pozri Balkan (motocykel)
Federácia

Federácia je štátny útvar zložený z viacerých autonómnych štátov spojených na základe ústavy, ktorá zriaďuje spoločné, najvyššie orgány pre vnútorné aj vonkajšie veci, ako aj vzťahy medzi nimi a orgánmi jednotlivých štátnych celkov.
Výkon najvyššej vnútornej štátnej moci je rozdelený medzi ústredné (federálne) štátne orgány a orgány členských štátov federácie. Ústredným orgánom zvyknú byť vyhradené najdôležitejšie oblasti štátnej moci, teda najmä zahraničná politika, obrana a menové záležitosti. V niektorých prípadoch ponecháva ústava členským štátom obmedzenú medzinárodnoprávnu pôsobnosť (napr. právo na samostatné diplomatické zastúpenie, právo uzatvárať niektoré medzinárodné zmluvy). Ak takéto usporiadanie nie je vymedzené, takéto federácie sú federáciou vo vnútroštátnom zmysle, ale z medzinárodného hľadiska predstavujú jeden štát.
Federácie môžu vzniknúť buď spojením pôvodne samostatných štátov (napr. Spojené štáty) alebo zmenou štátoprávneho usporiadania pôvodne unitárneho štátu (napr. Česko-Slovensko).