burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kelimutu

Kelimutu je menší komplexný vulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti ostrova Flores. Vrchol sopky tvorí trojica jazier (na západnej strane "Tiwi Ata Mbupu", na východnej "Tiwu Nua Muri Kooh Tai" a "Tiwu Ata Polo"), pôvodne kráterov zaplavených vodou. Jazerá sú obľúbenou turistickou destináciou. V geologickej histórii sú zaevidované tri menšie freatické erupcie (v rokoch 1865, 1938 a posledná v júni 1968. Centrom erupcie bol kráter (jazero) Tiwu Nua Muri Kooh Tai.
Opis.
Štítová sopka vznikla v roku 1860, keď sa z centrálneho otvoru vyliala veľmi tekutá láva a rozliala so do veľkej plochy (takáto sopka môže pokryť veľkú plochu zeme – Mauna Loa na Havaji má obvod základne 193 kilometrov). Kaldery vznikli tam, kde sa časti centrálnej sopky zrútili; voda, ktorá sa v nich nahromadila, vytvorila jazerá v Kelimutu. Tento prírodný útvar leží v kráteri sopky hlbokom 1600 metrov a obyvatelia ostrova jazierka označili za sídlo ľudských duší. 
Tieto tri tiché jazerá sú od seba vzdialené iba pár metrov. Dve sú sfarbené do kontrastných odtieňov zelenej, a tretie je červenočierne, čo spôsobujú odlišné minerály, obsiahnuté v skalách, v ktorých jazerá ležia.
"Tiwoe Ata Polo" znamená Jazero očarovaných ľudí a je to jazero s veľmi tmavočervenou, až čiernou vodou. Vedľa neho je "Tiwoe Noera Moeri Kooh Fai", čo sa prekladá ako Jazero mládencov a panien, a toto je naopak smaragdovo zelené. Tretie, "Tiwoe Ata Mboepoe", je jasne iskrivo zelené a jeho vody sú priezračné a čisté. 
Tiwoe Noera Moeri Kooh Fai má malú fumarolu. K hlavným plynom, ktoré vychádzajú z každej sopky, patrí oxid siričitý a pary kyseliny chlorovodíkovej; vypúšťa ich aj fumarola pri jazere. Keď sa oxid siričitý dostane na vzduch, reaguje so vzdušným kyslíkom a vzniká kyselina sírová. Vody Tiwoe Noera Moeri Kooh Fai a Tiwoe Ata Mboepoe obsahujú trochu kyseliny sírovej a chlorovodíkovej, a práve tieto kyseliny farbia vodu v jazere do zelena. Tiwoe Ata Polo malo planúcu, sýto červenú farbu, ktorá však stále viac a viac temnela; jeho neobvyklá farba je daná obsahom železa v horninách. Roztavená hornina – magma – obsahuje množstvo kremičitanov, a niektoré z nich sú bohaté na železo. Keď železo reaguje na vzduchu s kyslíkom, vzniknú jeho červené oxidy, ktoré vode prepožičajú svoju farbu. 
Zelené hlbočiny, vzniknuté sopečnou činnosťou, existujú všade na svete, ale nikde inde sa nenachádzajú zelené a červené vody pohromade. Tento úkaz je spôsobený pravdepodobne horninami, ktoré tvoria dno Tiwoe Ata Polo. Magma tej istej sopky často mení svoje chemické zloženie. Je pravdepodobné, že hornina pod Tiwoe Ata Polo obsahuje viac železa, než sa nachádza na dnách ostatných jazier. Okrem toho je tiež možné, že je tu vyšší obsah kyselín, než na ostatných jazerách. Železonosné horniny v červenom jazere rozpúšťa silná kyselina sírová a chlorovodíková a zafarbuje jeho vodu do červena. 
Sopka Kelimutu je súčasťou ohnivého kruh, ktorý obopína Tichý oceán.
Lipeck

Lipeck () je mesto v strednom Rusku. Nachádza sa na rieke Voronež asi 360 km juhovýchodne od Moskvy. Je centrom Lipeckej oblasti, má 518 000 obyvateľov.
História.
Prvé zmienky o Lipecku sú z 13. storočie. V roku 1284 bolo vyplienené a zničené Mongolmi, osídlené bolo opäť až v 15. a 16. storočí. V roku 1702 tu na príkaz Petra Veľkého vybudovali železiareň na výrobu nábojov a ďalšieho vojenského vybavenia. Ku koncu 18. storočia, v roku 1796 sa Lipeck stal jedným z hlavných miest v Tambovskej gubernii.
Významné stavby a inštitúcie.
V Lipecku sa nachádzajú veľmi známe bahenné kúpele, existujúce už od 19. storočia. Tiež sú tu vysoké školy a divadlá.
Carpo

Carpo môže byť:
Flex-Able

Flex-Able je prvý sólový album Steve Vaia. Pôvodne bol dostupný na vinylových platniach a kazetách a dal sa objednať iba poštou. V roku 1988 bola ale re-edícia albumu na CD, s niekoľkými bonusovými skladbami z albumu Flex-Able Leftovers. Tri skladby mali pôvodné aranžmán a štyri boli s miernymi úpravami.
Flex-Able Leftovers

Flex-Able Leftovers je druhý sólový album Steve Vaia. Pôvodne bol dostupný v limitovanej verzii na 10" vinylových platniach a dal sa objednať iba poštou. V roku 1998 bola re-edícia albumu na CD, s niekoľkými pridanými skladbami.
Passion and Warfare

Passion and Warfare je tretí sólový album Steva Vaia.
Sex and Religion

Sex and Religion je štvrtý sólový album Steva Vaia.
Alien Love Secrets

Alien Love Secrets je piaty sólový album Steve Vaia.
Fire Garden

Fire Garden je šiesty sólový album Steve Vaia. 
Skladby.
Phase 1
Phase 2
Homocentrickosť

Homocentrickosť môže byť:
Rebríček FIFA

Rebríček FIFA je systém hodnotenia mužských národných futbalových tímov. Je zostavovaný od roku 1993 a aktualizovaný spravidla raz mesačne podľa výsledkov reprezentačných zápasov za niekoľko posledných rokov (predtým osem rokov, podľa novej metodiky od júla 2006 štyri roky), pričom sa okrem výsledku zápasu berie do úvahy tiež dôležitosť zápasov (priateľské zápasy majú najnižší, zápas na majstrovstvách sveta najvyšší koeficient) a tiež aj postavenie súpera v rebríčku. Rebríček FIFA má momentálne 210 členov.
Slovenská reprezentácia.
Slovensko bolo najvyššie v septembri v roku 2015 (14. miesto). V súčasnosti (september 2024) sa nachádza na 42. mieste s 1 485 bodmi.
Postup výpočtu.
formula_1
Z: Body za Zápas.
Tímy získajú 3 body za víťazstvo, 1 bod za remízu a 0 bodov za prehru. V penaltovom rozstrele víťazný tím získa 2 body a porazený tím získa 1 bod.
D: Dôležitosť zápasu.
Priateľský zápas (vrátane malých súťaží): D = 1,0
Kvalifikácia na majstrovstvá sveta alebo kvalifikácia na úrovni konfederácie: D = 2,5
Majstrovstvá na úrovni konfederácie alebo Pohár konfederácií FIFA: D = 3,0
Majstrovstvá sveta: D = 4,0
T: Sila súperovho tímu.
Sila súperovho tímu je založená na vzorci: 200 - pozícia v rebríčku súpera. Ako výnimka k tomuto vzorcu, tímu na vrchole rebríčku je vždy priradená hodnota 200 a tímom, umiestneným 150. a nižšie, je priradená minimálna hodnota 50. Pozícia v rebríčku je odvodená zo súperovho umiestnenia v najnovšom rebríčku FIFA.
K: Sila Konfederácie.
Keď sa počítajú body zo zápasov medzi tímami z rôznych konfederácií, sa používa priemerná hodnota konfederácií, do ktorých dva súperiace tímy patria. Sila konfederácie je počítaná na základe počtu víťazstiev konfederáciou na posledných troch majstrovstvách sveta. Ich hodnoty sú nasledovné:
Komplex

Komplex môže byť:
Paluweh

Paluweh (alebo Rokatenda) je menší stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Palu'e neďaleko pobrežia ostrova Flores. Celková výška vulkánu je skoro , no viac ako tri štvrtiny ležia pod hladinou mora. Vrchol sopky je ukončený niekoľkými prekrývajúcimi sa krátermi a lávovými dómami. Paluweh je známy erupciou z konca leta roku 1928, ktorá vyvolala vlny cunami a vyžiadala si aj obete na životoch.
Finančný trh

Finančný trh (v širšom zmysle) alebo peňažný trh (v širšom zmysle) je mechanizmus a súbor inštitúcií a transakcií, ktorým(i) sa stretávajú ponuka a dopyt po voľných finančných prostriedkoch (a spravidla aj drahých kovoch), ktoré sú úsporami niektorých ekonomických subjektov.
Členenie z predmetového hľadiska:
Matej Jurčo

Matej Jurčo (* 8. august 1984, Poprad) je slovenský profesionálny cyklista, syn Milana Jurča, tiež významného slovenského cyklistu. Matej bol prvým slovenským účastníkom cyklistických pretekov Vuelta a España v roku 2005 za taliansky tím Domina Vacanze. Neskôr sa na tomto podujatí zúčastnil ešte dvakrát za tím Milram a prispel k dvom etapovým víťazstvám Alessandra Petacchiho a jednému etapovému víťazstvu Erika Zabela v roku 2007. Je niekoľkonásobný majster Slovenska v časovke jednotlivcov a majster Slovenska v pretekoch s hromadným štartom v roku 2008.
Vrcholové podujatia.
Majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike Varese 2008.
17. miesto v časovke jednotlivcov na 44 km so stratou 1 min. 58 sek. za víťazom Bertom Grabschom.
Vuelta a España 2008.
Jurčo obsadil v roku 2008 na cyklistických pretekoch Vuelta a España 81. miesto v celkovom hodnotení, 45. miesto v bodovacej súťaži, 13. miesto vo vrchárskej súťaži a 31. miesto v kombinovanej súťaži.
Počas 3 týždňov sa mu podarilo zažiariť najmä v 10. etape, keď predviedol samostatný 100-kilometrový únik, pričom pelotón ho dostihol 10 kilometrov pred cieľom.
Rovnakým štýlom jazdy o 5 rokov neskôr zopakoval pokus o víťazstvo nemecký cyklista Tony Martin.
Letné olympijské hry v Pekingu 2008.
29. miesto časovka jednotlivcov.
Na víťaza Fabiana Cancellaru, ktorému namerali čas 1:02:11,43 hod., stratil Jurčo 5 minút a 40 sekúnd.
V pretekoch s hromandým štartom nedokončil preteky. Odstúpil približne na 195 kilometri.
Giro d´Italia 2008.
General 129. miesto, 71. miesto bodovacia súťaž, 10. miesto Expo Milano 2015 sprint classification, 38. miesto Combativity
Vuelta a España 2007.
Celkové hodnotenie 134. miesto
Tím Milram vyhral 3 etapy zásluhou Alessandra Petacchiho a Erika Zabela.
Reálnosť

Reálnosť je skutočné existovanie; skutočnosť, vecnosť, zodpovedanie skutočnosti. Opak: ireálnosť, ideálnosť.
Inštrumentalizmus

Inštrumentalizmus môže byť:
The Ultra Zone

The Ultra Zone je siedmy sólový album Steve Vaia. Album obsahuje dve pocty dvom hviezdným gitaristom. Jedna je "Jiboom,", venovaná Stevie Ray Vaughanovi, druhá "Frank", zase Frank Zappovi. Vai začal svoju kariéru ako mladý senzačný gitarista v skupine Franka Zappu. Steveho neskôr nahradil Mike Keneally. Na podporu tohoto albumu, koncertoval Mike Keneally v skupine Steve Vaia, ale už ako klávesák.
Patria

Patria môže byť:
Smrekovica

Smrekovica môže byť:
Rodina Ananka

Rodina Ananka alebo Rodina Ananke je skupina retrográdne obiehajúcich nepravidelných satelitov planéty Jupiter, ktoré sledujú obežnú dráhu mesiaca Ananke a majú spoločný pôvod. Veľkosť eliptických dráh týchto satelitov je 19,3 až 22,7 Gm, inklinácia medzi 145.7° a 154.8° a orbitálna excentricita medzi 0,02 a 0,28. 
Jadro tejto rodiny tvoria satelity:
Perifériu tejto rodiny tvoria satelity:
IAU (International Astronomical Union) si zarezervovala mená končiace na "-e" pre retrográdne satelity vrátane členov tejto rodiny.
Pôvod.
Rodina Ananke pôvodne vznikla z jedného asteroidu zachyteného Jupiterom a postupne fragmentovaného pôsobením kolízií. Tento predpoklad je založený na fakte ,že rozptýlenie základných orbitálnych parametrov hlavných členov je veľmi malé a dôvodom toho je malý rýchlostný impulz (15 &lt; δV &lt; 80 m/s), kompatibilný s jedinou kolíziou a rozlomením. Na základe veľkosti satelitov, pôvodný asteroid mal v priemere 28 km. Toto číslo sa približuje veľkosti dnešného mesiaca Ananke, z čoho vyplýva, že pôvodné teleso nebolo ťažko poškodené. Dostupné fotometrické výskumy pridali dôveryhodnosť tejto všeobecnej teórii vzniku: tri mesiace z rodiny (Harpalyke, Praxidike a Iocaste) sa zobrazujú v rovnakých sivých farbách (priemerný farebný index: B−V = 0,77 a V−R = 0,42), avšak mesiac Ananke sa nachádza medzi sivou a svetločervenou farbou.
Janjina

Janjina () je obec na polostrove Pelješac v Chorvátsku. V roku 2001 v nej žilo 593 obyvateľov, väčšina chorvátskej národnosti.
Časti obce.
Janjina sa skladá z piatich častí:
Vidura

Vidura bol radca rodu Kuruovcov v epickom staroindickom epose Mahábhárata. Patril medzi starších rodu, bol bratom Pándua a Dhrtaráštru.
Vidura si veľmi obľúbil čestných Pánduovcov a pokúšal sa im celú dobu vychádzať v ústrety. Zachránil ich z horiacej budovy a umožnil im tak útek z pasce, ktorú vymyslel Durjódhana.
Nezúčastnil sa na bojoch a ostal po boku svojho kráľa, ktorému neustále vyčítal fakt, že práve on zavinil všetky nešťastia vedúce ku strašnej bratovražednej vojne.
Magna via

Magna via (z lat. "veľká cesta") môže byť názov niektorej z historických dopravných pamiatok
Mneme

Mneme môže byť:
Magna via (Rakúsko-Uhorsko)

Magna via bola dôležitá cesta v bývalom Rakúsku-Uhorsku, ktorá viedla cez dnešné Rakúsko, Slovensko, Maďarsko, Rumunsko a Ukrajinu. Používala sa na prepravu osôb a pošty.
História.
História cisársko-kráľovskej poštovej cesty siaha do obdobia vojen. Obsadenie južných oblastí monarchie vojskami tureckého sultána Solimana po bitke pri Moháči v r. 1526 spôsobilo pretrhnutie spojenia Viedne so stredoslovenskými banskými mestami a ostatným východným územím. Zložitá situácia v monarchii (najmä mocenský zápas medzi rakúskym arcivojvodom Ferdinandom Habsburským a sedmohradským vojvodom Jánom Zápoľským a ničivé vpády tureckých vojsk) viedla k mnohým zmenám a v oblasti dopravných spojení k presunu hlavných ciest do oblastí, ktoré boli vzdialené a bezpečnejšie.
Na rozkaz už panovníka Ferdinanda I. (1526-1564) začal Matej Taxis budovať nové poštové a dopravné spojenie. K štyrom tratiam (z Viedne do Ľvova, z Viedne do Carihradu, z Viedne do Kronštatu a z Viedne do Karlstadtu) dobudovali v roku 1550 jednu z najdlhších poštových a dopravných spojníc, ktorá mala celkom 56 poštových staníc. Nová kráľovská poštová cesta viedla z Viedne cez Bratislavu, Trnavu, Hlohovec, Topoľčany, Prievidzu, Martin, Ružomberok, Lučivnú, Levoču, Prešov, Michalovce do Sobraniec a ďalej do Mukačeva, Debrecínu a do Hermannstadtu.
V 18. storočí sa dobudovávali ďalšie poštové prepriahacie stanice a cesta Via Magna sa vetvila a sieťovala i do regiónov, ktoré sa hospodársky rozvíjali. Jednotlivé poštové stanice boli pôvodne od seba vzdialené dve poštové míle (asi 15 km) a k ním patrili i objekty stravovacie, ubytovacie a tiež hospodárske budovy pre ustajnenie ťažných a jazdeckých koní. Poštovú stanicu spravoval magister postae, ktorému podliehali postilioni. Títo vykonávali samotnú dopravu, pôvodne na koňoch a neskôr na poštových vozoch – diligenciách. Svoj príchod oznamovali trúbkou, ktorá ostala dodnes symbolom pošty.
Susanna Kallurová

 
 
 
 
 
Susanna Elisabeth Kallurová (po švéd.: ; 16. február 1981, Huntington, New York, USA) je švédska atlétka, venujúca sa behu na 100 m cez prekážky.
Vrcholové podujatia.
Osaka 2007.
Na MS v atletike 2007 skončila na štvrtom mieste, vo vtedajšom osobnom rekorde 12,51 s. Mala siedmu najlepšiu štartovú reakciu (0,142 s.). Na tretie miesto Delloreen Ennisovej-Londonovej jej chýbala jedna stotina sekundy.
Euanthe

Euanthe alebo Euante môže byť:
Euanthe môže byť bývalý rod ordchideí, do ktorého patril len druh dnes označovaný ako "Vanda sanderiana", pozri Vanda sanderiana
Ukrajinci pod okupáciou Maďarska

Po začiatku druhej svetovej vojny bolo Ukrajina a jej obyvateľstvo okupované troma štátmi - Sovietskym zväzom, Nemeckom a Maďarskom.
Saintgermainská zmluva z 10. septembra 1919 hovorila o Podkarpatskej Rusi ako o územie Rusínov južne od Karpát. Touto zmluvou bola Podkarpatská Rus začlenená do Československa, ktoré sa zaviazalo vytvoriť na území Rusínov juhokarpatských v hraniciach, určených vedúcimi mocnosťami, samosprávnu jednotku, ktorá bude vybavená najširšie samosprávou zlučiteľnú s jednotnosťou štátu československého.
Podľa sčítania ľudu v roku 1924 žilo na Podkarpatskej Rusi 62 percent Rusínov, 17 percent Maďarov, 14 percent Židov, 3,3 percenta Čechov, 2,5 percenta Rumunov a 1 percento Nemcov. 
11. októbra 1938 bola ustanovená prvá vláda autonómnej Podkarpatskej Ukrajiny. Viedenskou arbitrážou z 2. novembra 1938 Maďarsko obdržalo južné oblasti vrátane Užhorodu a Mukačeva. Vláda na čele s Augustínom Vološinom presídlila do Chustu.
Po tom ako v marci roku 1939 maďarská armáda obsadila Zakarpatskú Ukrajinu a zvrhla jej vládu, sa táto oblasť (Zakarpatsko) stala súčasťou Maďarska a ostala ňou až do konca druhej svetovej vojny. Spočiatku chcela maďarská vláda vyše 550 000 nespokojným Ukrajincom, ktorí boli po roku 1918 už druhýkrát pod nadvládou cudzieho štátu darovať autonómiu Zakarpatska, no skôr či neskôr bolo jasné, že túto požiadavku nedokáže splniť a pripravuje sa na postupnú maďarizáciu ukrajinského obyvateľstva.
Ihneď začali s represáliami ukrajinofilov a státisíce obyvateľov brutálnym spôsobom padlo za obeť maďarskému útlaku. Tisícky ľudí bolo zatknutých a vyše 30 000 ušlo do oblasti Haliče, odkiaľ ich zase boľševici pod nátlakom deportovávali na Sibír. Pred krutou smrťou nenašlo východisko ani vyše 100 000 Židov, z ktorých väčšina poumierala v koncentračných táboroch. Maďari zakázali vydávanie všetkých ukrajinských periodík a existenciu organizácií, čím chceli totálne vykoreniť ukrajinské hnutia v Zakarpatsku a zaviesť v tejto oblasti úplnú maďarizáciu, ktorá sa najviac prejavila v oblasti školstva. Na docielenie svojho sna začali realizovať prechodnú (tzv. rusínofilskú) variantu maďarizácie, vychádzajúc z presvedčenia o tom, že miestne obyvateľstvo sa stotožňovalo s Rusínmi, ktorí mali počas mnohých storočí s Maďarmi nepriateľské vzťahy. Hlavnými protagonistami takéhoto druhu maďarizácie boli budapeštianski agenti vlády András Bródy a István Fencik, ktorí si posvietili najmä na grécko-katolícke duchovenstvo a kresťanov.
Maďarská moc Ukrajincov zruinovala nielen politicky, ale priviedla do úpadku aj vzdelanie a snahu o ekonomický rozvoj Zakarpatska. Jediným pozitívnym aspektom šesťročnej okupácie tejto oblasti Maďarskom bolo to, že ju ochránila pred nacistickým vpádom a tiež od pustošenia aké postihlo veľkú časť ostatnej Ukrajiny.
Walter Davis

 
 
Walter Davis (* 2. júl 1979, Lafayette, Louisiana, USA) je americký atlét, venujúci sa trojskoku a skoku do diaľky. V trojskoku je majstrom sveta z Helsínk 2005.
Vrcholové podujatia.
Helsinky 2005.
Na MS v atletike 2005 získal zlatú medailu v trojskoku výkonom 17,57 m, čo bol vtedy jeho sezónny rekord. Tento výkon dosiahol v tretej sérií pri podpore vetra 0,3 m/s.
Osaka 2007.
Na MS v atletike 2007 skončil na treťom mieste výkonom 17,33 m, pričom štvrtý Osniel Tosca skočil 17,32 m a piaty Aarik Wilson 17,31 m. Davis mal zo šiestich pokusov až štyri neplatné.
Ilimuda

Ilimuda je menší, 1 100 m vysoký, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti ostrova Flores, asi 6 km severne od komplexu Lewotobi. Vrchol vulkánu je ukončený 450 m širokým kráterom s porušenou juhovýchodnou stenou. Na úpätí severovýchodného a juhovýchodného svahu sa nachádzajú parazitické krátery a lávové dómy. Vek poslednej erupcie nie je známy, jediným prejavom vulkanizmu sú fumaroly na okraji krátera.
Bijelo Polje (mesto v Čiernej Hore)

Bijelo Polje (srbsky: "Bijelo Polje", cyrilikou: "Бијело Поље") je mesto na severe Čiernej Hory s cca 15 900 obyvateľmi. Mesto leží na území Novopazarského sandžaku, necelých od hraníc so Srbskom. 
Dnes je Bijelo Polje predovšetkým prepravným mestom: vedie tadiaľ hlavný cestný ťah cesta E 80 z Belehradu k Jadranu a železničná trať Belehrad - Bar. Bijelo Polje („Biele pole“) dostalo svoje meno podľa bielych kvetov, ktoré tu hojne rastú.
Praxidike

Praxidike môže byť:
Eliud Kipchoge

 
 
 
 
Eliud Kipchoge (* 5. november 1984, Kapsisiywa, blízko Kapsabetu) je kenský atlét, venujúci sa behu na 5000 m a 10000 m. Je majstrom sveta z Paríža 2003, olympijským víťazom v maratóne z roku 2016 a 2020 a bývalým držiteľom svetového rekordu v maratónskom behu s výkonom 2:01:09. Zároveň je tiež držiteľom neoficiálneho maratónskeho rekordu pod hranicou 2 hodiny (1:59:40) Rekord dosiahol vo Viedni dňa 12. októbra 2019. Tento výkon však nemôže byť uznaný ako oficiálny svetový rekord.
Vrcholové podujatia.
Paríž 2003.
Ako 19-ročný získal na MS v atletike 2003 zlatú medailu časom 12:52,79 min, keď o štyri stotiny sekundy predbehol Hišáma Al-Karrúdža.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získal v behu na 5000 metrov striebornú medailu časom 13:02,80 min. Na prvého Kenenisu Bekeleho strácal 4 sekundy a 98 stotín a pred tretím Edwinom Cheruiyotom Soim mal náskok 3 sekundy a 44 stotín.
Lewotobi

Lewotobi je aktívny stratovulkanický komplex nachádzajúci sa vo východnej časti indonézskeho ostrova Flores. Komplex je tvorený dvoma vulkanickými centrami "Lewotobi Lakilaki" (1 584 m) a "Lewotobi Perempuan" (1 703 m), ktoré sú od seba vzdialené asi 2 km. Historicky aktívne je centrum Lewotobi Lakilaki.
Thyone

Thyone alebo Tyone môže byť:
Leroboleng

Leroboleng (iné názvy: Lereboleng, Lewono) je menší vulkanický komplex, nachádzajúci sa vo východnej časti ostrova Flores. Komplex je najvýchodnejší člen 4,5 km dlhej vulkanickej reťaze, pozostávajúcej z trojice vulkánov a je tvorený viac ako dvadsiatkou menších kráterov a lávovým dómom. Najväčší kráter sa nazýva "Gelimun" a má priemer 250 m. V 19. storočí boli zaznamenané tri stredne silné erupcie, posledná na jar roku 1881. Sopka sa potom odmlčala na vyše sto rokov, svoju činnosť obnovila v júni 2003.
Bosniaci (Moslimovia)

Bosniaci alebo Moslimovia alebo bosnianski Moslimovia (bosniacky latinkou "Bošnjaci", "Bošnjaci-muslimani", "Muslimani" alebo cyrilikou "Бошњаци", "Бошњаци-муслимани", "Муслимани") sú južnoslovanský národ žijúci najmä na území dnešnej Bosny a Hercegoviny. Charakteristická je pre nich moslimská viera, na ktorú konvertovali počas nadvlády Osmanskej ríše. Ich etnogenéza je príčinou mnohých sporov, najmä medzi národne orientovanými historikmi.
Bosniaci svoje pomenovanie odvodzujú od Bosny a Hercegoviny, najzápadnejšej balkánskej krajiny, ktorú dobyli Turci počas Osmanskej ríše. Pre pochopenie národotvorných procesov v juhovýchodnej Európe je nutné vedieť, že nie všetci slovanskí moslimovia na Balkáne sú Bosniaci. (Ide napríklad o islamizované obyvateľstvo Srbska, Čiernej Hory, Severného Macedónska a Bulharska, ktoré neprijalo národnú identitu väčšinovej populácie a naďalej si uchováva svoje špecifické etnonáboženske vedomie.) 
Bosniaci považujú za svoju materskú zem Bosnu a Hercegovinu. Sú úzko spojené s historickými oblasťami Bosnianskej krajiny (mestá Bihać, Cazin, Velika Kladuša, Sarajevo, Zenica, Tuzla, Goražde, Zvornik, Višegrad , Mostar, Konjic, Stolac) a Sandžaku (mestá Novi Pazar, Pljevlja), hraničného územia medzi Srbskom a Čiernou Horou.
Kultúra.
Bosniacky folklór má dlhú tradíciu, ktorá siaha až do 15. storočia. Možno ju charakterizovať ako zmes slovanskej a orientálnej kultúry.
Ivana Baquerová-Macíasová

Ivana Baquerová-Macíasová (* 11. jún 1994, Barcelona) je španielska herečka.
Indy &amp; Wich

Indy &amp; Wich je pražská hip hopová skupina založená v roku 1998. Tvorí ju raper Indy a DJ Wich, často spolupracujú s raperom LA4. Popri PSH patrí k základným kapelám, ktoré na začiatku nového tisícročia formovali podobu českého hip hopu. Podľa niektorých zdrojov sú považovaní za najlepších domácich hiphopových umelcov.
V roku 2002 úspešne debutovali platňou "My 3", ktorá dodnes patrí medzi najlepšie české hiphopové platne. Druhý album "Hádej kdo..." vydaný znova na vlastnom labele Mad Drum Records bolo nominované na cenu Anděl 2006 v kategórii Hip Hop. Časopis Filter vyhlásil "Hádej kdo..." za platňu roka 2006.
Ilikedeka

Ilikedeka je menší, neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti indonézskeho ostrova Flores. Vek poslednej erupcie vulkánu nie je známy. Pri úpätí severných svahov sa nachádza fumarolické pole "Riang Kotang".
Kremičitan

Kremičitan alebo silikát je súhrnný názov skupiny chemických zlúčenín, ktorých molekula obsahuje kremičitanový anión. Kremičitanový anión je tvorený centrálnym atómom kremíka, ktorý tetraedricky obklopený štyrmi atómami kyslíka. Medzi kremičitany sa nezaraďujú zlúčeniny, kde je atóm kyslíka nahradený iným atómom (napr. atómom fluóru v hexaflourokremičitanoch [SiF6]2−). V závislosti od stupňa polymerizácie sa kremičitanové anióny vyskytujú v molekulách jednak ako jednoduché anióny [SiO4]4−, ale aj ako zdvojčatené [Si2O6]4−, prípadne zložitejšie reťazcové štruktúry (otvorené jedno/dvojvláknové reťazce, alebo uzavreté), pospájané do plošnej siete, prípadne ako trojrozmerné skelety. V zložitejších štruktúrach je niekedy atóm kremíka zastupovaný iným (napr. hliníkom, hlavne v prírodných zlúčeninách). Typ štruktúry závisí od bilancie kladných a záporných nábojov v molekule. Extrémnym prípadom je oxid kremičitý, ktorý sa niekedy považuje za priestorový silikát s nulovou bilanciou.
Fyzikálne a chemické vlastnosti.
Väčšina kremičitanov je nerozpustná vo vode, jedinú výnimku tvoria jednoduché kremičitany alkalických kovov (Na2SiO3 - vodné sklo, kvapalné sklo a K2SiO3). Kremičitany vápenaté, hlinité, železité sú rozpustné v kyselinách a sú súčasťou prírodných minerálnych surovín pre priemysel stavebných hmôt. Všetky kremičitany možno rozpustiť v koncentrovaných roztokoch alkalických hydroxidov alebo za vysokých teplôt v ich taveninách. Kyslík a kremík sú najhojnešie prvky v zemskej kôre. Kremičitany sa často vyskytujú v prírode ako minerály nekovového vzhľadu a sú súčasťou veľkého počtu hornín. Okrem niektorých špecifických prípadov je väčšina magmy a vyvretých hornín prevažne silikátového zloženia.
Iliboleng

Iliboleng je stratovulkán, nachádzajúci sa juhovýchodnom okraji ostrova Adonara. Je to jediný aktívny vulkán na ostrove. Vrchol sopky je tvorený sériou prekrývajúcich sa kráterov. Od konca 19. storočia bolo zaznamenaných asi dvadsať menších až stredných, prevažne explozívnych erupcií.
Euporie

Euporie môže byť:
Orthosie

Orthosie alebo Ortosie môže byť:
Thelxinoe

Thelxinoe môže byť:
Hermippe

Hermippe môže byť:
Helike

Helike môže byť:
Braunsberg

Braunsberg je vrch v Rakúsku s výškou pri obci Hainburg an der Donau pri Bratislave. Leží v Karpatoch, v podcelku Hainburské vrchy.
Izabela Aragónska (1247 – 1271)

Izabela Aragónska (* 1247 – † 28. január 1271, Cosenza, Taliansko) bola aragónska infantka a francúzska kráľovná.
Životopis.
Jej rodičmi boli Jakub I. Dobyvateľ, aragónsky kráľ, a jeho druhá manželka Jolana Uhorská, dcéra uhorského kráľa Ondreja II.
Dňa 28. mája 1262 sa v Clermonte vydala za budúceho francúzskeho kráľa Filipa III., syna Ľudovíta IX. a Margaréty Provensálskej. 
Izabela sprevádzala svojho manžela na ôsmej križiackej výprave do Tuniska, čo sa jej stalo osudným. Prežila epidémiu úplavice, ktorá skosila križiacke vojsko vrátane svokra a švagra.
Pri návrate domov sa zastavili v kalábrijskom meste Cosenza. Bola v šiestom mesiaci tehotenstva s jej piatym dieťaťom. Dňa 11. januára spadla z koňa a predčasne porodila mŕtveho syna. Zo zranení sa viac nezotavila a zomrela o sedemnásť dní neskôr, 28. januára 1271. Jej telo bolo po návrate do Francúzska pochované v bazilike Saint Denis.
Lewotolo

Lewotolo je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti indonézskeho ostrova Lembata. Sopka leží na polostrove, spojenom s ostrovom úzkou úžinou. Vrchol masívu ukončuje rozľahlý kráter, na jeho juhovýchodnom okraji sa nachádza menší troskový kužeľ, ktorý je najvyšším bodom vysokej sopky. Vrcholový kráter je zdrojom viacerých explozívnych erupcií, prevažne stredne silného charakteru, posledná sa odohrala na konci roka 1951.
Mária Brabantská

 Mária Brabantská (* 13. máj 1254, Leuven, Belgicko – † 12. január 1321, Les Mureaux, Francúzsko) bola francúzska kráľovná (1275 – 1285).
Dcéra vojvodu Henricha III. Brabantského a Adelaidy Burgundskej, dcéry burgundského vojvodu Huga IV.
Mária sa vydala 21. augusta 1274 vo Vincennes za ovdoveného francúzskeho kráľa Filipa III.. Korunovaná bola 24. júna 1275 v Paríži. 
Ich deti:
Márii sa nepochybne podarilo získať vplyv na kráľa. Podporovala ambície Filipovho strýka Karola z Anjou, ktorému králi Aragónska a Kastílska upierali nárok na Sicíliu. Povzbudzovala svojho manžela k výprave proti Aragónsku, ktorá sa Filipovi 5. októbra 1285 stala aj osudnou.
Po ovdovení stratila akýkoľvek politický vplyv. Venovala sa výchove svojich detí a Filipa prežila o 36 rokov.
Mária Brabantská zomrela v roku 1321 vo veku 67 rokov v kláštore, do ktorého sa utiahla v roku 1316. Pochovali ju v kláštore Couvent des Cordeliers Paríži.
Pioneer 10

Pioneer 10 (alternatívny názov Pioneer F) bola prvá kozmická sonda, ktorá preletela cez pásmo asteroidov a vykonala priame pozorovania Jupitera, popri ktorom preletela 3. decembra 1973. Sonda štartovala 3. marca 1972 z komplexu 36A na základni vzdušných síl v Cape Canaveral. Pioneer 10 je v súčasnosti na ceste k hviezde Aldebaran, ktorá je v Súhvezdí Býka. Ako jediná sonda smeruje do zimného súhvezdia severnej oblohy, ostatné štyri sondy opúšťajúce slnečnú sústavu mieria na opačnú stranu, do letnej, resp. nevychádzajúcej južnej oblohy. 
Podľa niektorých definícii sa Pioneer 10 stal prvým umelým telesom opúšťajúcim slnečnú sústavu ("Úniková rýchlosť"). S určitosťou je však prvým ľuďmi postaveným telesom, ktorého trajektória viedla mimo slnečnej sústavy. Sonda však stále nedosiahla heliopauzu ani Oortov oblak, takže sa ešte pohybuje vnútri slnečnej sústavy. V súčasnosti (máj 2022) je sonda od Zeme vzdialená takmer 132 au, čo je viac než 18 svetelných hodín. Ročne narastá táto vzdialenosť približne o 2,5 au. Po Voyageri 1 je druhým najvzdialenejším človekom vyrobeným telesom od Zeme.
Úlohou Pioneeru 10 bolo štúdium:
Perečín

Perečín (; ; ; ; ; ) je mesto v Zakarpatskej oblasti na západnej Ukrajine. Leží na rieke Uh, neďaleko hraníc so Slovenskom. Je to partnerské mesto slovenského mesta Humenné. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Perečíne pochádza z roku 1427, status mesta má však až od roku 2004. Do roku 1918 patril v rámci Habsburskej monarchie k Zalitavsku (v Užskej župe). Na vtedajšie pomery išlo o nemalé sídlo, život tu bol ale ťažký. Až do roku 1691 bolo sídlo vlastníctvom šľachtického rodu Drugetovcov. Na prelome 17. a 18. storočia Perečín postihlo niekoľko pohrôm, napr. hladomor hneď v prvej dekáde 18. storočia. Rákociho povstanie situáciu nezlepšilo. Výsledkom bol pokles obyvateľov, keď tu zostalo žiť iba niekoľko málo rodín. Žili tu tiež Židia, z tejto doby sa do súčasnosti zachovala budova synagógy, hoci je využívaná na iný účel. 
Od roku 1894 cez mesto vedie železnica Užhorod – Sianky – Ľvov. V tej dobe tu postavila nemecká spoločnosť prvú väčšiu továreň, ktorá tu z dreva spracovávala smolu a ďaľšie látky potrebné pre chemickú výrobu. V roku 1903 tu žilo cez 2 000 obyvateľov.
V rokoch 1918-1938 bolo mesto súčasťou Československa, ako jedno z najmenších okresných miest vtedajšej Podkarpatskej Rusi. Miestny chemický závod získal od nemeckého vlastníka Československý štát a neskôr ho získala Živnobanka. Podnik bol modernizovaný až rokoch 1922 až 1923 elektrifikovaný. V rokoch 1928 až 1930 tu bola postavená obecná škola. V tom istom čase sem bola zavedená elektrina. Upravené bolo tiež aj koryto potoka. Počet obyvateľov sa zvyšoval len pomaly; do konca obdobia československej správy v oblasti dosiahol 2600 ľudí. V predvečer rozpadu druhej československej republiky tu prebiehali strety s jednotkami Karpatskej Síče. V rokoch 1939-1945 bol Perečín súčasťou Maďarska.
Po roku 1945 sa stal súčasťou Sovietskeho zväzu ako súčasť Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky. Na jeseň roku 1946 tu začali vychádzať regionálne noviny. Dňa 30. mája 1947 mu bol udelený štatút sídla mestského typu, od roku 1991 je súčasťou samostatnej Ukrajiny a až do 11. júna 2004, kedy mu bol udelený štatút mesta, bola sídlom mestského typu. V druhej polovici 20. storočia bol v Perečíne zriadený rozsiahly priemyselný závod (Lesochemický kombinát). V roku 2020 sa stalo súčasťou Užhorodského rajónu a stratilo postavenie centra správnej jednotky.
Obyvateľstvo.
Obyvateľstvo sa hlási drvivou väčšinou k ukrajinskej národnosti. Roku 1989 tu žilo 7200 osôb a v roku 2022 6 477 obyvateľov.
Kultúra.
V Perečine sa nachádza socha v regióne legendárneho poštára Fjodora Feketu. Stoja tu aj dva pravoslávne kostoly.
Školstvo.
V Perečíne sa nachádza gymnázium a ďalej veľká internátna škola.
Doprava.
Z Perečína vedie regionálna cesta č. R39 z Užhorodu do Sambiru (v centrálnej Ukrajine), ktorá vedie cez Užocký priesmyk. Mestom tiež vedie aj železničná trať zo Sambiru cez Užocký priesmyk do Užhorodu. Na nej sa nachádza jediná stanica v Perečíne. Na trať je napojený aj areál bývalého Lesochemického kombinátu.
Ľudovít z Évreux

Ľudovít Francúzsky, gróf z Évreux (* 3. máj 1276 – † 19. máj 1319, Paríž, Francúzke kráľovstvo) tretí syn francúzskeho kráľa Filipa III. Smelého a jeho druhej manželky Márie Brabantskej, nevlastný brat Filipa IV. Pekného.
V roku 1298 mu Filip IV. udelil grófstva Évreux, Étampes, Beaumont-le-Roger, Meulan a Gien, v roku 1316 dostal ešte grófstvo Longueville. V januári 1317 mu ako grófovi z Évreux udelili titul francúzskeho paira. 
Ľudovít bol tichej a mierumilovnej povahy. Politicky stál v opozícii voči svojmu nevlastnému bratovi Karolovi z Valois a podporoval svojho synovca Filipa, neskoršieho kráľa Filipa V.
V roku 1301 sa oženil sa s Margarétou z Artois (* cca 1285 - † 1311), dcérou Filipa z Artois a sestrou Róberta III. z Artois. Mali spolu päť detí:
Organizácia ukrajinských nacionalistov

Organizácia ukrajinských nacionalistov je spoločenstvo, ktoré vzniklo začiatkom roka 1929 v Západnej Ukrajine. Organizácia viedla politický boj proti poľským a sovietskym orgánom s cieľom vytvorenia samostatného štátu Ukrajincov. Za hlavného nepriateľa organizácia považovala Sovietsky zväz.
Jej predchodcom bola Ukrajinská vojenská organizácia, ktorú pôvodne založil v roku 1920 Jevhen Konovalec v Prahe vo vtedajšom Československu. V roku 1929 bol Konovalec zvolený na prvom Kongrese ukrajinských nacionalistov vo Viedni za prvého predsedu Organizácie ukrajinských nacionalistov. Cieľom Organizácie ukrajinských nacionalistov bolo vybudovanie tzv. Veľkej Ukrajiny. Organizácia, ktorá videla nepriateľov ako v Poliakoch tak aj Sovietskom zväze sa začala orientovať na Nemecko.
V roku 1938 NKVD zavraždilo v Rotterdame J. Konovalca. Novým predsedom organizácie sa stal Andrij Meľnyk, bývalý veterán prvej svetovej vojny.
Po vypuknutí druhej svetovej vojny, organizácia fungovala na Nemcami okupovanom území Poľska. V Krakove sa ukrajinskí nacionalisti po vnútorných rozbrojoch rozdelili na dve frakcie. Stepan Bandera (OUN-B) navrhoval prestať sa spoliehať na podporu Nemcov a viesť rokovania aj so západnými Spojencami, naopak Andrij Meľnyk (OUN-M) presadzoval zotrvanie na spolupráce s Nemcami. Obe frakcie však naďalej spolupracovali s nacistami a vytvorili s podporou nemeckej spravodajskej služby Abwehr dva ukrajinské prápory. Banderovci prápor Nachtigall a Meľnykovci prápor Rolland.
Ukrajinskí nacionalisti z Banderovho krídla (prápor Nachtigall) dokázali pred príchodom hlavných nemeckých síl v noci z 29. na 30. júna 1941 spolu s práporom Abwehru Brandenburg 800 obsadiť Ľvov a následne vyhlásiť Ukrajinský samostatný štát a vytvoriť samostatný ukrajinský parlament, ktorý nacisti rýchlo zakázali a postupne prinútili ukrajinských nacionalistov samostatnosť odvolať. Ukrajinskí nacionalisti organizovali vojenský zväz - Ukrajinskú povstaleckú armádu, ktorá bojovala proti Červenej armáde a podieľala sa na nacistickom vyhladzovaní Poliakov a Židov na ukrajinskom území, v domnienke, že im Hitler pomôže v boji proti Červenej armáde a pomôže im založiť nezávislú Ukrajinu.
Nacisti spočiatku podporovali Meľnykovu frakciu. Stepan Bandera, bol v rokoch 1941 – 1944 väznený v koncentračnom tábore Sachsenhausen pri Berlíne. Meľnykova frakcia však bola postupne pohltená Bandervou frakciou a nacisti tak od roku 1944 podporovali Banderevu frakciu. Po roku 1945 časť tejto organizácie až do začiatku 50. rokov 20. storočia fungovala tajne. Ozbrojenú zložku organizácie ukrajinských nacionalistov tvorila Ukrajinská povstalecká armáda.
Carla Bruniová-Sarkozyová

Carla Bruni-Sarkozy , rodená Carla Gilberta Bruni Tedeschi, 
(* 23. december, 1967 Turín, Taliansko). Narodila sa v Taliansku, no od roku 1973 žije vo Francúzsku. Navštevovala strednú školu vo Švajčiarsku. Potom sa vrátila do Paríža, aby tam študovala umenie a architektúru. Ale štúdium vo svojich 19 rokoch nechala kvôli kariére modelky.
Kariéra.
Modeling.
Umelecký riaditeľ spoločnosti Guess Paul Marciano si vybral Carlu Bruni ako modelku aby predvádzala džíny značky Guess. Následne pracovala pre módne domy Christian Dior, Givenchy, Paco Rabanne, Sonia Rykiel, Christian Lacroix, Karl Lagerfeld, John Galliano, Yves Saint-Laurent, Chanel a Versace. V 90-tych rokoch 20. storočia patrila medzi 20 najlepšie platených modeliek, pričom jej ročný príjem bol na úrovni 7,5 milióna amerických dolárov. Počas kariéry modelky mala známosť s Ericom Claptonom, Mickom Jaggerom a Donaldom Trumpom.
Hudba.
V roku 1997 Bruni skončila s modelingom a vydala sa na dráhu speváčky. Jej debutový album vyšiel v roku 2002 pod názvom "Quelqu'un m'a dit" a zaznamenal veľký úspech vo frankofónnych krajinách. Tri skladby z tohto albumu zazneli vo filme "Conversations with Other Women." Pieseň s názvom "Le plus beau du quartier" bola použitá vo vianočnej reklame spoločnosti H&amp;M v roku 2006.
Druhý album pod názvom "No Promises" vyšiel v januári 2007. 
Carla Bruni sa aj napriek funkcii prvej dámy Francúzska neprestala venovať hudbe a jej najnovší album s názvom "Comme si de rien n'était" uzrel svetlo sveta 11. júla 2008. Všetky zisky z predaja albumu pôjdu na charitatívne účely.
Prvá dáma Francúzska.
Vo februári 2008 sa Carla Bruni vydala za francúzskeho prezidenta Nicolasa Sarkozyho. Vo funkcii prvej dámy pôsobila až do ukončenia prezidentského mandátu v roku 2012. Jej nasledovníčkou je Valérie Trierweiler. 
Rodina.
Carla Sarkozy-Bruni má jedno dieťa s bývalým prezidentom Nicolasom Sarkozym, je to dievča menom Giullia. Z predošlého vzťahu s filozofom profesorom Raphaelom Enthovenom má 11-ročného syna menom Aurélien.
Odcudzenie (filozofia)

Odcudzenie alebo alienácia vo filozofii je zničenie alebo obrátenie v protiklad organicky predpokladaného vzťahu medzi človekom a človekom, človekom a prírodou, človekom a Bohom. Premena výtvorov ľudskej činnosti a ľudských vlastností a schopností na niečo od ľudí nezávislé a ovládajúce ich. Tragický pocit osamotenej ľudskej bytosti, proti ktorej stoja nezvládnuteľné, nepriehľadné a nepriateľské sily, dôsledky jej vlastných výtvorov, ktoré človeka rozdvojujú a odľudšťujú.
Podľa Marxa je "odcudzenie" to, čo zažíva pracovník v kapitalistickej spoločnosti ku svojej práce, svojmu okoliu a sebe.
Noemova archa

Noemova archa (iné názvy: archa, Noachova/Nóachova archa, archa Noemova/Noachova/Nóachova, Noemov/Noachov/Nóachov koráb, koráb Noemov/Noachov/Nóachov) je plavidlo, ktoré podľa biblickej knihy Genezis na Boží príkaz postavil Noe (Noach, Nóach), aby s ďalšími 7 ľuďmi a všetkými živočíšnymi druhmi prežil potopu. Toto plavidlo nakoniec spočinulo na vrchu (či vrchoch) označenom (označených) v Biblii názvom Ararat.
Archa podľa Biblie.
Tvar a rozmery.
Podľa knihy Genezis mal Noe postaviť archu o rozmeroch 300 x 50 x 30 lakťov, t. j. približne 150 × 25 × , za predpokladu, že dĺžka lakťa činila asi pol metra (pomer dĺžky a šírky bol 6 : 1, čo sa používa pri stavbe lodí dodnes). Celkový objem bol asi 40 000 metrov kubických. Podľa odhadov by také plavidlo malo podobný výtlak ako Titanic (dlhý ). Vnútri bola archa rozdelená na tri podlažia, takže celková podlahová plocha bola asi . Pod okrajom strechy bolo okno pre zaistenie svetla a vetrania a v boku archy boli dvere.
Materiál.
Archa bola postavená z cyprusového dreva, resp. z dreva „stromu gofer“, a znútra i zvonka bola natretá smolou (živicou), aby neprepúšťala vodu. Strom gofer (alebo „živicový strom“), ktorý je veľmi vhodný na stavbu lodí, pretože je odolný voči vode i hnilobe.
Noemova archa v umení.
"Film:"
Externé odkazy.
Noemova archa
Attila Bátky

Attila Bátky (* 23. január 1973, Dunajská Streda) je slovenský zápasník v gréckorímskom štýle. 
Úspechy.
V roku 1991 bol druhý na MS juniorov v gréckorímskom štýle.
Advanced Packaging Tool

Advanced Packaging Tool, alebo aj APT, je balíčkovací systém používaný v Debian GNU/Linuxe a jeho derivátoch. APT uľahčuje správu softvéru na Unix-like operačných systémoch, ako napríklad automatizáciou vyhľadávania, konfigurácie a inštaláciou softvérových balíčkov z binárnych balíčkov alebo pri kompilácií zo zdrojových kódov.
APT bolo pôvodne navrhnuté ako front-end dpkg pre prácu s debianským formátom balíčkov, ale odvtedy bolo modifikované pre prácu s RPM balíčkovacím systémom skrz apt-rpm. Vďaka Fink projektu bolo APT portované tiež na Mac OS X a APT je dostupné aj v OpenSolarise (v Nexenta OS distribúcií). APT je slobodný softvér distribuovaný pod GNU General Public licenciou.
Ililabalekan

Ililabalekan je menší neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v juhozápadnej časti ostrova Lembata. Vrchol sopky je tvorený štvoricou kráterov a dvomi menšími maarmi. V jednom z kráterov sa nachádza lávový dóm. Vek poslednej erupcie Ilibalekan nie je známy, jediným prejavom aktivity sú fumaroly lokalizované neďaleko vrcholu sopky.
Iliwerung

Iliwerung je menší vulkanický komplex, nachádzajúci sa na polostrove v južnej časti indonézskeho ostrova Lembata. Komplex je tvorený sústavou kráterov a lávových dómov zoradených v severojužnej línii a leží na južnom okraji staršej kaldery "Lerek". Od roku 1870 bolo zaznamenaných niekoľko erupcií komplexu, najväčšia sa odohrala v apríli 1948. Počas tejto erupcie sa do ovzdušia uvoľnilo približne 6 mil. m3 tefry a vylialo asi 2 mil. m3 lávy. Erupcia si vyžiadala aj obete ne životoch. Novšia aktivita (od roku 1974) sa presunula do pobrežných vôd juhovýchodne od masívu.
Batu Tara

Batu Tara je menší stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Komba vo Floreskom mori približne severne od ostrova Lembata. Sopka je svojim tvarom podobná Stromboli v Stredozemnom mori, no aktivitou za ňou značne zaostáva. Sú zaznamenané iba dve erupcie, prvá v roku 1847 a druhá na začiatku roka 2007. Vulkanické produkty sa zložením líšia od väčšiny indonézskych sopiek, v bazanitoch je zvýšený obsah draslíka (chemicky) a leucitu (mineralogicky).
Sirung

Sirung je v súčasnosti neaktívny vulkanický komplex nachádzajúci sa v južnej časti indonézskeho ostrova Pantar. Komplex je najsevernejší člen 14 km dlhej vulkanickej reťaze a je tvorený menším vulkánom v kombinácii s 2 km širokou kalderou a niekoľkými lávovými dómami. V stavbe komplexu prevládajú bazaltové horniny. V 20. storočí bolo zazanamenaných niekoľko menších freatických erupcií, posledná sa odohrala v roku 1970.
Yersey

Yersey je podmorský vulkán, nachádzajúci sa vo Floreskom mori. Na starších mapách sú v širšom okolí pravdepodobného výskytu sopky uvádzané útesy ako dôsledok vulkanickej činnosti, no prieskum z roku 1929 nameral hĺbku približne 3 800 m. Na dnes sa nachádza podmorský chrbát s výškou asi 600 m, tiahnúci sa od stratovulkánu Batu Tara.
Ťačiv

Ťačiv (hist. slovenský názov "Tačovo"; ; ; ; ; ) je mesto ležiace v Marmarošskej kotline na pravom brehu Tisy na Ukrajine. Podľa sčítania obyvateľstva (2001) má 9 800 obyvateľov, z čoho štvrtinu tvoria Maďari.
Ťačiv sa nachádza v blízkosti rieky Tisa. Rieka mesto viackrát zaplavila. Najväčšia zaznamenaná povodeň prišla v roku 1970, keď sa Tisa rozliala do výšky striech počas dvoch hodín. Veľkej vode padol za obeť aj železný most do Rumunska. Úrady doteraz zvažujú výstavbu nového mosta.
Názov mesta.
Názov Ťačiv má svoje korene najskôr v nemeckom označení "Teutschau", teda „Nemecká paseka“.
Dejiny.
Ťačiv založili pravdepodobne osadníci zo Saska v 11. storočí. Prvé písomné zmienky dokladajú Ťačiv (spoločne s Chustom a Marmarošskou Sihoťou) titulom kráľovského mesta so všetkými zodpovedajúcimi privilégiami, ďalšie pribúdali aj v nasledujúcich rokoch. Obyvatelia Ťačivu smeli napr. „loviť ryby, pásť svoje stáda na kráľovských pozemkoch alebo obchodovať bezcolne“.
V roku 1514 sa obyvatelia Ťačiva aktívne zapojili do maďarského protifeudálneho povstania. Po jeho potlačení bol Ťačiv označený ako buričské mesto a následne bol vyplienený.
Po roku 1918, keď sa Rakúsko-Uhorsko rozpadlo, sa Ťačiv stal súčasťou Československa
V ďalších rokoch bol osud mesta rovnaký ako celej Podkarpatskej Rusi. Po 2. svetovej vojne sa menšia časť mesta na pravom brehu Tisy ocitla pod rumunskou správou.
Hospodárstvo.
V Ťačive je rozšírené ovocinárstvo, predovšetkým pestovanie jabĺk.
Pamiatky.
Hlavnú os mesta tvoria ulice Nezaležnosti (Nezávislosti), kde neďaleko seba ležia tri významné kostoly. Kamenný reformovaný kostol pochádza z 15. storočia, na základoch chrámu z 13. storočia. Reformovaným sa stal v roku 1556. Do roku 1944 sa tu nachádzala najväčšia maramurešská knižnica. Na konci 20. storočia vyrástla vedľa kostola reformátorská fara. Uprostred šedivej zástavby priťahuje táto nová štvorposchodová budova pozornosť okoloidúcich.
Gréckokatolícky kostol pochádza z roku 1852. V roku 1948 chrám začal slúžiť pravoslávnym, po zákaze gréckokatolíckej cirkvi. Dnes slúži opäť gréckym katolíkom. 
Rímskokatolícky kostol má v rodnom liste rok 1780. V roku 1993 bol rekonštruovaný, v hnedej farbe. 
Aktuálne sa v Ťačive stavia nový pravoslávny chrám.
S Ťačivom sú spojené posledné roky života maďarského maliara Simona Hollósyho. Ten od roku 1886 viedol mníchovskú umeleckú školu. Od roku 1904 so svojimi žiakmi pravidelne prichádzal do Ťačiva. Pred prvou svetovou vojnou presídlil do Ťačiva natrvalo. Zachoval sa dom, v ktorom žil. Hollósyho diela opatruje budapeštianska národná galéria. Pred ťačivským reformátorským kostolom nájdeme Hollósyho bustu.
V Ťačive ďalej stojí pomník spisovateľa Tarasa Ševčenka a tankistu Štefana Vajdu. Socha V. I. Lenina bola odstránená.
Wimbledon 2008

Najtradičnejší tenisový grandslam sveta začal 23. júna 2008. Ako každý rok, je to tretí grandslamový turnaj v poradí. 
Wimbledon 2008 sa stal zaujímavým tiež preto, že to bol posledný turnaj, keď na hlavnom kurte bola naposledy strecha, ktorá nemohla byť zatiahnutá. Na rok 2009 je už v pláne úplne nová strecha, ktorú bude možné zatiahnuť. 
Najväčší favorit na víťazstvo bol pasovaný Roger Federer, ktorý bol už niekoľko rokov pred turnajom svetová jednotka. Wimbledon vyhral už päťkrát za sebou. Ženy mali favoritiek omnoho viac. Najviac prichádzali do úvahy Venus Williamsová, Maria Šarapovová a Ana Ivanovićová.
Víťaz ženskej i mužskej dvojhry získal prémiu 750 000 libier, finalisti dvojhry polovicu, 375 000 libier.
Turnajový pavúk (ženy - dvojhra).
Sestry Williamsové sa stretli už po tretíkrát na Wimbledone vo finále. Prvýkrát to bolo v roku 2002, keď zvíťazila Serena nad Venus vo dvoch setoch 7:6, 6:3. Ďalší rok si to zopakovali a opäť vyhrala Serena 4:6, 6:4, 6:2.
Anna Frielová

Anna Louise Friel (* 12. júl 1976, Rochdale, Spojené kráľovstvo) je britská herečka, ktorá na Slovensku vošla do povedomia filmom Bathory od Juraja Jakubiska.
Cena Grammy za najlepší inštrumentálny rockový výkon

Cena Grammy za najlepší inštrumentálny rockový výkon (angl. Grammy Award for Best Rock Instrumental Performance) bolo ocenenie udeľované umelcom za kvalitné inštrumentálne rockové vystúpenie. Cenu udeľovala organizácia The Recording Academy v USA s cieľom „uctiť si umelecký počin, technickú odbornosť a celkovú kvalitu v hudobnom priemysle, bez ohľadu na výšku predaja a polohu v hudobných rebríčkoch“. Prvýkrát si cenu prevzal na 22. ročníku udeľovania cien Grammy v roku 1980 za skladbu „Rockestra Theme“ Paul McCartney so skupinou Wings. V rokoch 1986 – 1989, medzi 28.-31. ročníkom udeľovania cien, bolo ocenenie známe pod názvom „Best Rock Instrumental Performance (Orchestra, Group or Soloist)“. Podľa definície pre 52. ročník cien Grammy, je cena udeľovaná umelcom za „nové rockové, hardrockové, alebo metalové inštrumentálne nahrávky“.
Do roku 2011 mal najviac, t.j. šesť, ocenení Jeff Beck, trikrát získal cenu Sting, z toho dve ceny mal ako člen kapely The Police. Po dve ceny majú aj: Eric Clapton, Carlos Santana (raz ako člen skupiny Santana), The Flaming Lips, Steve Vai a bratia Jimmie Vaughan a Stevie Ray Vaughan (obidvaja po jednom raze ako časť dua Vaughan Brothers). V roku 2009 na 51. ročníku, v rámci projektu Zappa Plays Zappa (lídrom bol syn Franka Zappu, Dweezil), dostala cenu Frankova skladba „Peaches en Regalia“. Dweezil a Frank, obaja dostali niekoľko nominácií a dokonca súťažili spolu v roku 1988 na 30. ročníku o cenu súperili. Joe Satriani je rekordmanom so svojim počtom štrnástich nominácií. V roku 2012 v rámci reorganizácie cien Grammy došlo k zrušeniu tohto ocenenia. Všetky inštrumentálne nahrávky v rockovej kategórie sa dostali do novovzniknutých cien za Najlepší rockový výkon, alebo ceny za najlepší metalový/ hard rockový výkon
Držitelia cien.
 Každý rok je spojený s rokom rozhodnutia o cene Grammy.&lt;br&gt;
Vaughan Brothers pozostávajú z dvojice, ktorú tvoria Jimmie a Stevie Ray Vaughan.
Externé odkazy.
Grammy oficiálna stránka
Tatranská Bukovina

Tatranská Bukovina () je poľská obec (gmina) v Malopoľskom vojvodstve. Skladá sa z ôsmich wieś. Tri z nich, Jurgov, Repiská a Čierna hora, patrili pôvodne k slovenskému územiu. Tatranská Bukovina je historicky obývaná poľskými Goralmi, ktorí sú kultúrne blízki Slovákom. V posledných rokoch sa obec stala vyhľadávanou turistickou destináciou.
Emperor of China

Emperor of China je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v západnej časti Bandského mora. Sopka tvorí spolu s vulkánom Nieuwerkerk podmorský chrbát (podmorský vulkanický oblúk), ktorý leží v hĺbke 2 700 až 3 100 m pod hladinou mora. Sopka je na základe výskumu z roku 1979 definovaná ako dlhodobo neaktívna, aj keď existujú záznamy o erupciách z rokov 1893 a 1927.