burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Klement IV.

Klement IV. (lat. "Clemens Quartus"), vl. menom Gui Foucois le Gros (* okolo 1190, Saint-Gilles, Francúzsko - † 29. november 1268, Viterbo) bol francúzsky duchovný a 183. rímsky pápež (v období rokov 1265 - 1268).
Životopis.
Pochádzal z malého juhofrancúzskeho mesta Saint-Gilles-du-Gard z pomerne zabezpečenej rodiny (jeho otec bol úspešný právnik). Spočiatku nič nenasvedčovalo jeho cirkevnej kariére. Podobne ako otec aj Gui sa stal právnikom a ako právny poradca vstúpil do služieb kráľa Ľudovíta IX. Oženil sa a mal dve dcéry. 
Po manželkinej smrti opustil svetský život a stal sa kňazom. Než zasadol na Petrov stolec bol arcidiakonom, biskupom a arcibiskupom. V roku 1261 ho Urban IV. vymenoval za kardinála a o dva roky nato za pápežského legáta v Anglicku.
12. októbra 1264, desať dní po smrti Urbana IV., sa v umbrijskom meste Perugia (v Palazzo delle Canoniche) zišli cirkevní predstavitelia aby zvolili Urbanovho nástupcu. Až po necelých štyroch mesiacoch, 5. februára nasledujúceho roku, zvolili Guia Fuocoisa za nového najvyššieho pontifika. Zaujímavosťou konkláve bolo, že novozvolený pápež nebol na voľbe prítomný.
Vzhľadom k pomerne krátkemu pontifikátu, nebolo Klementovi IV. dopriate výraznejšie sa zapísať do pápežských dejín. Počas ého svojho pontifikátu vyvíjal predovšetkým politické aktivity, majúce za cieľ zrušenie vlády nemeckého panovníckeho rodu Hohenštaufovcov v južnej Itálii a nastolenie panstva dynastie Anjuovcov. Aj keď Klement napokon dosiahol svoj cieľ a korunu Sicílskeho kráľovstva v roku 1266 získal ním podporovaný Karol I. z Anjou (mladší brat francúzskeho kráľa Ľudovíta IX.), ukázalo sa, že z pápežovej strany išlo o predčasný pocit uspokojenia. Podľa Klementovej predstavy sa Karolova moc mala obmedziť iba na územie jeho kráľovstva no Karol, opantaný predstavou silného panovníka, začal získavať politický vplyv aj v strednej Itálii a dokonca aj v Pápežskom štáte. Rozčarovaný Klement musel s nevôľou priznať, že hoci sa zbavil Hohenštaufovcov, Anjouovci predstavovali rovnako veľkú hrozbu pre nezávislosť Svätej stolice.
Klement IV. viedol korešpondenciu s byzantským cisárom Michalom VIII. V listoch cisárovi žiadal úplné podriadenie sa Byzancie Rímu.
Klement IV. celý svoj pontifikát prežil mimo Ríma. Sídlil najprv v Perugii a neskôr vo Viterbe (bol jedným zo siedmich pápežov sídliacich v tomto meste), kde po krátkej chorobe zomrel. V tomto meste boj aj pochovaný, i keď jeho ostatky boli uložené na troch rôznych miestach: po smrti bol pochovaný v Katedrále svätého Vavrinca; neskôr boli ostatky prevezené do dominikánskeho kláštora Santa Maria in Gradi a uložene v skvostnom náhrobku od Pietra di Oderisia. Až v roku 1885 sa dostali na súčasné miesto v Bazilike San Francesco alla Rocca vo Viterbe.
Marinus II.

Marinus II. (* ?, Rím, Taliansko - † máj 946, Rím) bol 128. pápež.
Pápežský úrad zastával od 30. októbra 942 do svojej smrti.
Botnet

Botnet je sieť internetových robotov, ktorých ovláda heker. Heker spojí počítače infikované podvrhnutým kódom do jedného botnetu. Tisíce infikovaných počítačov vykonáva bez vedomia používateľov počítača naprogramovanú úlohu, napríklad zahltia a zablokujú koordinovaným útokom zvolenú webovú stránku, hromadne zasielajú spam, phishing a podobne.
Formovanie botnetu a exploitácie.
Obrázok ilustruje ako vzniká botnet a je následne použitý na rozosielanie spamu.
Tauros (syn Nélea)

Tauros ("Tauros") je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Néleus mal trinásť detí, dcéru Péro a synov, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Pretože Néleus bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Tauros, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Taurov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Sylva Fischerová

Sylva Fischerová (* 5. november 1963, Praha) je česká poetka, prozaička a filologička. 
Životopis.
Študovala francúzštinu na jazykovej škole v Brne, filozofiu na Filozofickej fakulte UK a fyziku na Matematicko-fyzikálnej fakulte UK. V súčasnosti prednáša starú grécku literatúru, náboženstvo a filozofiu na Karlovej univerzite. 
Je autorkou siedmich básnických zbierok, píše tiež poviedky a knihy pre deti.
Je dcérou českého filozofa a prvého povojnového rektora Univerzity Palackého Josefa Ludvíka Fischera. Jej nevlastná sestra bola poetka Viola Fischerová.
Chris Niedenthal

Christopher Jan Niedenthal (* 21. október 1950, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský fotoreportér poľského pôvodu. Je známy najmä vďaka fotografiám života v krajinách za železnou oponou. 
Väčšinu života strávil v Poľsku, odkiaľ pôsobil ako korešpondent magazínov ako Newsweek, Time, Der Spiegel, Geo či Forbes. V Poľsku sú najviac cenené jeho snímky dokumentujúce vzostup hnutia Solidarita, obdobie vojenského stavu v Poľsku (1981–1983), či návštevy pápeža Jána Pavla II.. Niedenthalovi sa podarilo zdokumentovať pád komunistických režimov vo väčšine krajín Strednej Európy, tiež v Bulharsku a Rumunsku. Za portrét Jánosa Kádára získal v roku 1986 ocenenie World Press Photo.
Životopis.
Chris Niedentahl sa narodil v Londýne v rodine poľských vojnových emigrantov.
Po ukončení štúdia na London College of Printing sa presťahoval do Poľska, kde pôsobil ako zahraničný korešpondent. 
V roku 1978, po zvolení Karola Wojtylu za pápeža bol prvým fotografom, ktorý prišiel do Wadovíc, pápežovho rodiska. Jána Pavla II. potom fotografoval pri všetkých jeho cestách do Poľska. 
Spolu s anglickým reportérom Miachaelom Dobbsom sa ocitol pri zrode hnutia Solidarita, keď prišiel fotografovať štrajk v Gdanskej lodenici v roku 1980. Solidaritu potom sledoval až do víťazných volieb v roku 1989.
Po vyhlásení stanného práva v Poľsku fotografoval vstup armády do ulíc Varšavy. Preslávila sa najmä snímka obrneného transportéru pred kinom Moskva kde práve premietali film Apocalypse Now F.F.Coppolu. V tomto období dával negatívy turistom a ľuďom odchádzajúcim z krajiny, aby ich doručili do redakcie Newsweeku. Sám totiž nechcel vycestovať z obavy, že by ho do krajiny už nemuseli vpustiť.
V roku 1987 sa s rodinou presťahoval do Viedne, odkiaľ vycestovával ako fotoreportér časopisu Time do krajín socialistického bloku. Podarilo sa mu zachytiť postupný pád režimov v Poľsku, Československu, Bulharsku, Rumunsku a tiež pád Berlínskeho múru. 
V súčasnosti sa vo svojej tvorbe mierne odkláňa od klasickej reportážnej fotografie, známe sú série TABU (portréty telesne postihnutých detí), Chlieb (pocta pekárskemu remeslu), či Susedka (problematika prisťahovalectva).
János Kádár

János Kádár (* 26. máj 1912, Rijeka – † 6. júl 1989, Budapešť) sa narodil ako Czermanik János József, (neskôr si písal Csermanek János). Bol maďarský komunistický politik, generálny tajomník Maďarskej socialistickej robotníckej strany (MSZMP) a premiér Maďarskej ľudovej republiky v rokoch 19561958 a 19611965. Ako šéf MSZMP bol faktickým vládcom Maďarska v rokoch 19561988.
Mal slovensko-maďarský pôvod, rovnako ako jeho manželka Mária Tamáska  (8. apríl 1912 Budapešť – 30. marec 1992 Budapešť)
Orkán Xaver

Orkán Xaver alebo Bodil alebo Sven bol orkán, ktorý od 4. decembra do 9. decembra 2013 zasiahol postupne Spojené kráľovstvo, Francúzsko, Dánsko, Belgicko, Holandsko, Nemecko, Švédsko, Poľsko a Česko. Najväčšiu rýchlosť /h dosiahol vietor v Dánskom Nissum Fjorde, v nárazoch dosahoval najväčšiu rýchlosť /h v škótskej stanici Aonach Mòr. Po celej Západnej Európe orkán spôsobil výpadky dopravy, povodne a lokálne zvýšenie morskej hladiny. V rozsiahlych oblastiach spôsobil aj intenzívne sneženie. V oblasti západného pobrežia Spojeného kráľovstva išlo o najväčšie povodne od roku 1953. Orkán si vyžiadal 15 obetí na životoch.
Pylargé

Pylargé alebo Pylarga ("Pylargé") je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Pierie.
Pylargé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Danaos však so svadbou nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a v boji ho porazil. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Pylarge potom za manžela vybrali Idmóna, syna Aigypta a jeho manželky Gorgo. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2013/2014

Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2013/2014 sa hral bez účasti slovenského tímu. Turnaja sa zúčastnilo 19 klubov z 19 krajín.
Indonézske národné futsalové družstvo žien

Indonézske národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Indonéziu v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Persatuan Sepak Bola Seluruh Indonesia" (PSSI). Svoj prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2011. Jeho najlepším výsledkom je 4. miesto na Ázijských halových hrách v roku 2013 či bronz na Hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 2017. 
Vrcholné podujatia.
Indonézske družstvo sa predstavilo iba na jedinom turnaji Ázijských halových hier, v roku 2013 v Kórejskej republike. V skupine zdolalo aj a postúpilo do semifinále turnaja. Vo vyraďovacích zápasoch však už neuspelo a obsadilo konečné 4. miesto. Raz sa zúčastnilo aj majstrovstiev Ázie, v roku 2018 obsadilo 5. miesto, keď vo štvrťfinále turnaja prehralo s .
V roku 2011 sa zúčastnilo futsalového turnaja na Hrách Juhovýchodnej Ázie, ktoré sa konali práve v Indonézii, vo svojich prvým medzinárodných zápasoch. Dokázalo zvíťaziť iba nad a obsadilo konečné 4. miesto. O 2 roky neskôr, v Mjanmarsku, obsadilo rovnako 4. miesto, keď tentoraz zvíťazilo na domácim družstvom a remizovalo s . Najlepší výsledok na hrách dosiahlo v roku 2017, keď získalo bronzové medaily.
Wojciech Tochman

Wojciech Łukasz Tochman (* 12. máj 1969, Krakov) je poľský reportér a publicista.
Životopis.
Reportáže začal písať už na strednej škole. V období 1990 až 2004 pracoval pre Gazetu Wyborczu. V rokoch 1996 až 2002 uvádzal v TVP1 televízny program o nezvestných ľuďoch – "Ktokolwiek widział, ktokolwiek wie". V súvislosti s tým založil v roku 1999 nadáciu Fundacja ITAKA, ktorá týmto ľuďom a ich rodinám pomáha. V roku 2009 spoluzaložil Instytut Reportażu.
Dielo.
Jeho reportáže sú preložené do mnohých jazykov.
Slovenské preklady.
Rozhovor s W. Tochmanom a ďalšími prekliatymi reportérmi:
Mjanmarské národné futsalové družstvo žien

Mjanmarské národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Mjanmarsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Myanmar Football Federation" (MFF). Svoj prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2007. Jeho najlepším výsledkom je bronzová medaila na Hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 2011. 
Vrcholné podujatia.
Mjanmarské družstvo sa doposiaľ nepredstavilo na turnaji Ázijských halových hier či majstrovstvách Ázie.
Zúčastnilo sa ale všetkých štyroch futsalových turnajov na Hrách Juhovýchodnej Ázie. V roku 2011, ktoré sa konali v Indonézii, dosiahlo svoj najvýraznejší úspech, keď v skupine po výhrach nad a skončilo tretie a vybojovalo si tak bronzové medaily. O 2 roky neskôr, keď sa turnaj konal v Mjanmarsku, obsadilo po 4 prehrách poslednú piatu priečku, ktorú zopakovalo aj na futsalovom turnaji hier v roku 2017.
Filipínske národné futsalové družstvo žien

Filipínske národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Filipíny v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Philippine Football Federation" (PFF). Svoj prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2005. Jeho najlepším výsledkom je bronz na Hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 2007. 
Vrcholné podujatia.
Filipínske družstvo sa predstavilo na 2 futsalových turnajoch Ázijských halových hier, prvýkrát už v roku 2005. Na prvom obsadilo posledné 4. miesto, keď prehralo všetky zápasy. O 2 roky neskôr, v Macau, vybojovalo jedno víťazstvo po zápase s a skončilo celkovo šieste. 
Zúčastnilo sa 2-krát aj futsalového turnaja na Hrách Juhovýchodnej Ázie. Hneď na prvom z nich, v roku 2007, dokázalo vybojovať bronzové medaily, keď v stretnutí o 3. miesto dokázalo zvíťaziť nad Malajziou. O 4 roky neskôr v Indonézii, obsadilo po 4 prehrách posledné 5. miesto.
Ján III. (pápež)

Ján III. (rodným menom "Ioannes Catellinus", * ? Rím, Taliansko - † 7. júl 574, Rím) bol 61. pápež.
Pápežský úrad zastával od 17. júla 561 do svojej smrti.
Pochádzal z významnej rímskej rodiny. Jeho otec Anastasius bol nositeľom titulu "illustris" (slávny). Hoci vládol ako pápež takmer trinásť rokov, o jeho pontifikáte sa vie veľmi málo. Spadá do nepokojných časov invázie Longobardov a takmer všetky pamiatky o ňom a jeho dobe boli zničené. V "Knihe pápežov" ("Liber Pontificalis") je o ňom zmienka, že zomrel 7. júla 574.
Sandra Bernhardová

Sandra Bernhardová (* 6. jún 1955, Flint, Michigan, USA) je americká komička, herečka a speváčka židovského pôvodu .
V roku 1972 bola v rámci dobrovoľníckeho projektu v izraelskom kibuci Kfar Menache.
Pred prezidentskými voľbami v roku 2008 vo svojom vystúpení ostro zaútočila na republikánsku kandidátku na viceprezidentku Sarah Palinovú, keď ju označila za gójsku dievku, varovala ju pred používaním citácií zo Starého zákona počas volebnej kampane, nadávala na nový zákon a uviedla, že ak sa Palinová ukáže na Manhattane, bude skupinovo znásilnená "veľkými čiernymi bratmi."
Zdeněk Adla

Zdeněk Adla (* 1. jún 1910 Záryby pri Brandýse nad Labem - † 29. august 1990, vlastným menom Zdeněk Dlhý) bol český spisovateľ, novinár, knižný grafik a ilustrátor.
V 30. rokoch pracoval ako grafik pre KSČ, po vojne sa stal novinárom a tvorcom literatúry pre mládež. Bol dlhoročným šéfredaktorom časopisu "Mateřídouška".
Za druhej svetovej vojny bol väznený v Dachau a Buchenwalde. Jeho manželkou bola spisovateľka Věra Adlová.
Věra Adlová

Věra Adlová, rodená Studená, (* 22. júl 1919, Praha – † 28. júl 1999, Praha) bola česká spisovateľka, prekladateľka z latinčiny a ruštiny a novinárka.
Život.
Absolvovala klasické gymnázium v ​​Prahe. Štúdium latinčiny a gréčtiny na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, ktoré začala v roku 1938, mohla dokončiť až v roku 1948.
V rokoch 19491952 pôsobila ako redaktorka "Světa sovětů".
V rokoch 19521955 sa zdržiavala s manželom, maliarom a spisovateľom Zdeňkom Adlom, v Moskve. Tam pracovala v českej redakcii rozhlasu.
Po návrate spolupracovala s nakladateľstvom Melantrich, so Štátnym nakladateľstvom politickej literatúry aj so Štátnym nakladateľstvom detskej knihy (od roku 1969 Albatros).
Dielo.
Prózy pre mládež.
Často spolupracovala so svojím manželom na knižkách pre deti (napr. "Kouzelná skříňka" z roku 1960).
Rovnako vo svojich prekladoch sa zameriavala na tvorbu pre deti a mládež.
Mateřídouška

Mateřídouška je časopis, mesačník určený pre školákov a predškolákov, s výučbou angličtiny, poviedkami a komiksom, ktorý vychádza nepretržite od roku 1945.
Prvé číslo "Mateřídoušky" vyšlo 19. decembra 1945. Do roku 1947 (min. do č. 6/1947) bol zodpovedným redaktorom František Hrubín, od roku 1947 (min od č. 9/47) bol zodpovedným redaktorom Dr. Miloš Holas. V rokoch 1951-1962 bol jej šéfredaktorom prekladateľ Jiří V. Svoboda.
Mateřídoušku vydáva Mladá fronta a. s. Časopis je určený pre deti mladšieho školského veku, predovšetkým od 7 do 12 rokov. Obsahuje komiksy, vtipy, príbehy a zaujímavé články na rôzne témy. Pri časopise sú občas priložené aj darčeky. Vychádza každý mesiac za cenu 34 Kč, s darčekom 44 Kč.
Jiří V. Svoboda

Jiří Václav Svoboda (často uvádzaný ako Jiří V. Svoboda, * 27. marec 1924, Brémy, Nemecko - † 13. február 1981, Praha, prezývky JVS a JéVé) bol český prekladateľ a básnik. Prekladal z ruštiny, francúzštiny, nemčiny, slovenčiny, litovčiny a ukrajinčiny; písal aj poéziu, predovšetkým pre deti.
V rokoch 1946-1951 bol redaktorom Mladej fronty, 1951-1962 šéfredaktorom Mateřídouška, od roku 1969 bol zamestnaný ako prekladateľ vo Výskumnom ústave mliekarenskom. Najviac prekladov vykonal z ruštiny, predovšetkým Samuil Jakovlevič Maršaka. Podľa spomienok Ivana Wernischa a iných, uverejnených v časopise Babylon, mal dlhoročné problémy s alkoholom.
Prostredné meno "Václav" si údajne pridal v 50. rokoch, aby mal rovnaké iniciály ako J. V. Stalin, neskôr sa k tomu ale nehlásil a tvrdil, že to bolo podľa jeho obľúbeného básnika J. V. Sládka.
John Newman

John Newman (* 16. jún 1990, Settle, Spojené kráľovstvo) je anglický spevák, hudobník a DJ. Je najznámejší vďaka svojej skladbe „Love Me Again“, ktorá v júli 2013 obsadila 1. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Tiež je známy vokálnou spoluprácou v skladbách „Feel the Love“ a „Not Giving In“ od anglickej drum and bassovej skupiny Rudimental.
Frasios

Frasios ("Frasios") je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Néleus mal trinásť detí, dcéru Péro a synov, Frasia, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Alastora, Eurybia, Epilaa, Eurymena, Euagora, Periklymena a Nestora.
Pretože Néleos bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Frasios, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Frasiov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Časopis katolického duchovenstva

Časopis katolického duchovenstva bolo české periodikum vychádzajúce v rokoch 1828 až 1852 (pod názvom Časopis pro katolické duchovenstvo) a následne v rokoch 1859 až 1949.
Bol založený z iniciatívy Karla Aloisa Vinařického za účelom šírenia písomníctva v češtine medzi katolíckymi kňazmi, nie kvôli zabezpečeniu teologickej literatúry, ktorej bol v tej dobe dostatok, avšak v nemčine a latinčine. Preto jeho obsah už od začiatku vydávania časopisu kontroloval korektor, ktorým sa stal František Ladislav Čelakovský. Predbehol svoju dobu tým, že bol tlačený humanistickým písmom a zásadne používal analogický pravopis.
V rokoch 1828 až 1851 vychádzal štyrikrát ročne, v roku 1852 mesačne. Kvôli poklesu počtu odberateľov bolo však jeho vydávanie na konci roka 1852 zastavené, obnovený bol od roku 1860 s periodicitou osemkrát ročne (v rokoch 1873 až 1875 len šesťkrát, v roku 1876 sedemkrát). Od roku 1881 vychádzal desaťkrát za rok až do roku 1948, kedy bolo jeho vydávanie nútene zastavené.
Časopis redigovali:
DjVu

DjVu (so zamýšľanou výslovnosťou rovnakou ako francúzske "déjà vu") je otvorený súborový formát vyvinutý pre ukladanie naskenovaných dokumentov a to najmä takých, ktoré obsahujú text, fotografie i perokresby.
Dosahuje vysokého stupňa kompresie vďaka tomu, že vie rozdeliť obrázky do rôznych vrstiev a tie potom komprimovať metódami pre dané dáta najvhodnejšími. Používa okrem iného vlnkovú kompresiu IW44, kompresiu JB2 (podobnú JBIG2) a aritmetické kódovanie. Bol vyvinutý v AT &amp; T s prvou verziou v roku 1996 a v oblasti ukladania skenovaných dokumentov je hlavným konkurentom formátu PDF. Rovnako ako PDF môže obsahovať okrem obrázku samotného aj textové informácie získané pomocou OCR.
Od verzie 1.8 je DjVu podporovaný enginom MediaWiki.
Lucille Ballová

Lucille Désirée Ballová (* 6. august 1911, Jamestown, New York, USA – † 26. apríl 1989, Los Angeles, Kalifornia) bola americká komediálna herečka a televízna producentka.
Preslávila sa najmä v sérii sitkomov "I Love Lucy", "The Lucy-Desi Comedy Hour", "The Lucy Show", "Here 's Lucy" a "Life With Lucy", ktoré vznikali v rokoch 1951-1986. Jej kariéra kulminovala v 50. rokoch 20. storočia, patrila k prvým americkým televíznym hviezdam a naopak k posledným rozhlasovým hviezdam. 
Roku 1950 založila ako prvá žena (spolu s manželom Desi Arnazom) televíznu produkčnú spoločnosť "Desilu Productions", ktorá produkovala napríklad seriály Star Trek alebo . 
Trikrát získala prestížnu cenu Emmy v kategórii komediálna herečka v hlavnej úlohe (1955, 1967, 1968). V začiatkoch svojej kariéry používala pseudonym Diane Belmont.
Chvojnice

Chvojnice je malá riečka v okresoch Třebíč a Brno-venkov v Česku. Dĺžka toku je 20 km. Plocha povodia meria 63,9 km².
Opis.
Pramení v lesoch neďaleko Košíkova pri Velkej Bíteši. Riečka tečie prevažne južným smerom. Do Oslavy sa vlieva zľava na jej 17,6 riečnom kilometri pri Senoradskom mlyne v miestach prírodnej rezervácie Údolie Oslavy a Chvojnice.
Priemerný prietok pod ústím Sudického potoka pri obci Březník na 5 riečnom kilometri činí 0,11 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 28 m³/s.
Na riečke bola vybudovaná malá priehradná nádrž slúžiaca k zavlažovaniu skleníkov.
Colbie Caillatová

Colbie Marie Caillatová (* 28. máj 1985 Newbury Park, Kalifornia) je americká speváčka, skladateľka a gitaristka. Colbie sa preslávila vďaka svojmu Myspace profilu, kde zverejnila svoju pieseň Bubbly, táto pieseň bola prehraná viac ako 46 miliónovkrát k 31. máju 2008. V polovici júna 2007 sa pieseň objavila zadarmo na iTunes internetovom obchode ako propagačná "Pieseň týždňa" pre novo vychádzajúci debutový album nazvaný Coco.
Askalafos (syn Area)

Askalafos ("Askalafos") je v gréckej mytológii syn boha Area a Astyochy, kráľ minyjského Orchomena.
Homér v druhom speve epického diela Iliada uvádza, že jeho matku Astyochu, cnostnú pannu, pripravil o panenstvo boh vojny Ares, keď vošiel jednej noci potajomky do jej spálne. Plodom tohto spojenia bol potom Askalafos a Ialmenos. 
Askalafos bol jeden z mnohých urodzených mladíkov uchádzajúcich sa v Sparte o ruku krásnej Heleny. Helena si nakoniec za manžela vybrala Menelaa, syna mykénskeho kráľa Atrea, ktorý potom po Tyndareovi nastúpil na spartský trón.
O desať rokov neskôr, zavítal do Sparty Paris, syn trójskeho kráľa Priama a počas Menelaovej neprítomnosti Helenu uniesol. Napriek početným vyslancom, ktorých Menelaos posielal za Priamom, Trójania odmietli najkrajšiu zo žien vrátiť. Menelaov brat mykénsky kráľ Agamemnón nato vyzval všetkých achájskych kráľov, aby im pomohli pomstiť túto urážku a vyhlásili Priamovi vojnu. Pod velením Askalafa a jeho brata Ialmena potom Minyjci vypravili proti Tróji tridsať vyhĺbených korábov. Achájci po desaťročnom boji Tróju porazili. Askalafos sa však konca vojny nedožil, zahynul rukou Déifoba, syna trójskeho kráľa Priama.
Antický autor Apollodoros z Atén zaznamenal, že Askalafos a Ialmenos boli tiež učastníci výpravy Argonautov, ktorí sa na lodi Argó plavili po zlaté rúno do Kolchidy. Podľa Hygina, bratia Askalafos a Ialmenos pochádzali z Argu a ich rodičia boli Lykos a jeho manželka Pernis.
.tp

.tp bola internetová národná doména najvyššej úrovne pre Východný Timor.
Skratka, ktorá vznikla na základe portugalského názvu Timor Português, pripomína časy, keď bol Timor portugalskou kolóniou. Skratku prvýkrát uviedol írsky internetový provider Connect Ireland v decembri 1997, keď bol Východný Timor pod správou Indonézie.
Používala sa napriek tomu, že nezodpovedá štandardu ISO 3166-1 pre dvojznakové označenie štátov, pretože podľa tohto štandardu je správna skratka TL.
William Morton

William Thomas Green Morton (* 9. august 1819, Charlton, Massachusetts – † 15. júl 1868, New York, USA) bol americký stomatológ, propagátor a priekopník anestézie.
Preslávil sa predovšetkým verejným experimentom, pri ktorom bol 16. októbra 1846 v Massachusetts General Hospital v Bostone (fakultnej nemocnici pri Harvard University) chirurgom J. C. Warrenom prvýkrát za celkovej anestézie bezbolestne chirurgicky odstránený nádor. Pacient neskôr opísal operáciu slovami: "akoby ma niekto poškrabal na krku" ("as if my neck's been scratched"). Morton anestéziu vykonal inhaláciou éteru, látku však nazýval "letheon", aby skryl jej zloženie.
Morton si nechal svoj postup patentovať, medzi lekármi sa však vzniesla vlna nevôle a protestov proti patentovaniu tak zásadného a humánneho objavu. Morton následne vyhlásil, že nechce rozšírenie svojho objavu nijako obmedzovať, chce sa však patentom uistiť, že bude vykonávaný kompetentnými lekármi a nebude zneužitý.
O Mortonovom živote bol natočený film "The Great Moment" (1944), na jeho počesť je v bostonskom parku postavený pomník a poslucháreň, v ktorej bol slávny experiment vykonaný, sa na pamiatku tejto udalosti nazýva "Ether Dome" (éterový dóm).
Jan Alda

Alexandr Hořejší, známy pod pseudonymom Jan Alda, (* 26. február 1901, Praha – † 30. október 1970, tamže) bol český básnik a prekladateľ. Jeho bratom bol Jindřich Hořejší.
Jindřich Hořejší

Jindřich Hořejší (* 25. apríl 1886, Praha – † 30. máj 1941, Praha) bol český básnik a prekladateľ.
Študoval na malostranskej reálke, kde začal publikovať. V roku 1904, kedy maturoval, publikoval svoje básne v almanachu absolventov školy. Roku 1905 odišiel do Paríža, kde vystriedal rad zamestnaní, vyštudoval tu filozofiu na Sorbone a ekonómiu v Dijone.
Prvú svetovú vojnu prežil na ruskej fronte, po roku 1918 pracoval ako redaktor a neskôr bol úradníkom štatistického ústavu.
V 20. rokoch bol členom skupiny Devětsil.
Jeho brat Alexandr Hořejší bol tiež básnik a prekladateľ, známy pod pseudonymom "Jan Alda".
Dielo.
Jeho dielo nemá dynamickosť iných básnikov tejto doby, začal proletárskou poéziou a ako jediný z vtedajších básnikov u nej zostal. Počas svojej tvorby neprešiel takmer žiadnym vývojom.
Podstatnú časť (a to tú lepšiu) z jeho diela tvoria preklady, predovšetkým z francúzštiny (Guillaume Apollinaire, Jehan Rictus, Tristan Corbière, Émile Verhaeren, prekliati básnici). Neprekladal len poéziu, ale aj prózu a drámu.
Do francúzštiny preložil "Osudy dobrého vojáka Švejka" od J. Haška.
Muzeológia

Muzeológia je vedná disciplína, ktorej predmetom skúmania je muzealita. Muzealita je špecifický poznávací a hodnotiaci vzťah človeka k realite. Na základe tohto vzťahu človek vyberá predmety, ktoré chce uchovať a sprostredkovať spoločnosti. Podľa Friedricha Waidachera môžeme všeobecnú muzeológiu rozčleniť na tieto čiastkové disciplíny - metamuzeológia, historická muzeológia, teoretická muzeológia a aplikovaná muzeológia.
Metamuzeológia.
Úlohou metamuzeológie je určiť predmet skúmania muzeológie. Taktiež normatívne posudzuje používanie muzeolólogie a hodnotí jej ciele, metódy a výsledky.
Historická muzeológia.
Táto čiastková vedná disciplína sa zaoberá najmä dejinami múzejníctva. Jej úlohou je opis a osvetlenie časových a miestnych podmienok v ktorých sa vyskytuje muzealita. Pozoruje formovanie muzeálneho fenoménu v priebehu dejín. Historická muzeológia sa teda zaoberá dvomi hlavnými oblasťami. Jednou je skúmanie "histórie muzeálneho fenoménu". To znamená, že sa zaoberá tým, ako sa muzealita prejavovala v danej dobe a danej oblasti. Druhou oblasťou skúmania je "história abstraktného zaobchádzania s muzealitou a s muzeológiou".
Teoretická muzeológia.
Zaoberá sa teoretickými otázkami poznania a hodnoty muzeality. Opisuje a vysvetľuje princípy, podľa ktorých sa nositelia muzeality dostávajú do služby sociálnej reality. Teoretická muzeológia má za úlohu zovšeobecňovať predpoklady pre muzeálnu prax. Súčasťou teoretickej muzeológie je:
Aplikovaná muzeológia.
Aplikovaná muzeológia objasňuje všeobecné princípy a pravidlá postupu pre praktické použitie muzeologickej teórie. V princípe platí pre celé múzejníctvo.
Aplikovaná muzeológia ako všeobecná metodológia a technológia múzejnej práce je prirodzene odkázaná na interdisciplinárnu spoluprácu s celým radom príbuzných vedných disciplín. Hlavne sú to tie, ktoré, podobne ako všeobecná muzeológia, skúmajú fenomény zo všeobecných hľadísk.
Rozhodujúca úloha pripadá filozofii ako základu myslenia vo všetkých otázkach chápania a hodnotenia muzeálií a ich spoločného využitia. Pre zaobchádzanie s predmetmi a systémami sú veľmi užitočné skúsenosti z výučby organizácie práve tak ako poznanie všeobecných princípov technológie materiálu, vedomosti zo stavebníctva bezpečnosti a iných odborov vzťahujúcich sa k praxi. Poznatky a metódy psychológie, sociológie, vedy o komunikácii, semiotiky, estetiky a pod. umožňujú napokon primerané prenesenie výsledkov do verejnosti a do hodnotenia muzeálnej činnosti ako celku.
Josef Havlíček

Josef Havlíček (* 5. máj 1899, Praha – † 30. december 1961, Praha) bol český funkcionalistický architekt, člen Devětsil. Jeho zrejme najznámejšou stavbou, ktorú postavil spolu s Karlom Honzíkom, je budova Všeobecného penzijného ústavu v Prahe na Žižkove.
Život.
V rokoch 19311934 bol členom Spolku výtvarných umelcov Mánes.
Ocenené diela.
V roku 1965 mu bol udelený čestný titul zaslúžilý umelec in memoriam a roku 2002 mu bola tiež in memoriam udelená pocta Českej komory architektov.
Sázavskeho ulica

Sázavskeho ulica je ulica:
František Xaver Kryštůfek

Mons. Prof. ThDr. František Xaver Kryštůfek (* 28. október 1842, Humpolec – † 25. január 1916, Praha) bol český rímskokatolícky kňaz, prepošt Kolegiátnej kapituly Všetkých svätých na Pražskom hrade a profesor cirkevných dejín na českej teologickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (od rozdelenia fakulty na českú a nemeckú v roku 1891). V akademickom roku 1893/1894 bol tiež rektorom Karlovej univerzity. Je pochovaný na pražskom Vyšehradskom cintoríne.
Ialmenos

Ialmenos ("Ialmenos") je v gréckej mytológii syn boha Area a Astyochy, so svojim bratom Askalafom kráľ minyjského Orchomena. 
Homér v druhom speve epického diela Iliada uvádza, že jeho matku Astyochu, cnostnú pannu, pripravil o panenstvo boh vojny Ares, keď vošiel jednej noci potajomky do jej spálne. Plodom tohto spojenia bol potom Ialmenos a Askalafos. 
Ialmenos bol jeden z mnohých urodzených mladíkov uchádzajúcich sa v Sparte o ruku krásnej Heleny. Helena si nakoniec za manžela vybrala Menelaa, syna mykénskeho kráľa Atrea, ktorý potom po Tyndareovi nastúpil na spartský trón.
O desať rokov neskôr, zavítal do Sparty Paris, syn trójskeho kráľa Priama a počas Menelaovej neprítomnosti Helenu uniesol. Napriek početným vyslancom, ktorých Menelaos posielal za Priamom, Trójania odmietli najkrajšiu zo žien vrátiť. Menelaov brat mykénsky kráľ Agamemnón nato vyzval všetkých achájskych kráľov, aby im pomohli pomstiť túto urážku a vyhlásili Priamovi vojnu. Pod velením Ialmena a Askalafa potom Minyjci vypravili proti Tróji tridsať vyhĺbených korábov. Homér neuvádza informácie týkajúce sa osudu Ialmena v závere trójskej vojny. Avšak neskorší antický autor Quintus zo Smyrny píše, že Ialmenos nechýbal medzi vybranými achájskymi hrdinami, ktorí sa v bruchu trójskeho koňa dostali za hradby Tróje a po krvavom boji ju dobyli. Strabón uvádza, že po páde Tróje sa so svojimi spolubojovníkmi z Orchomena usadil v Ponte. Podľa iného antického zdroja ho v desiatom roku vojny zabil Priamov syn Hektor.
Antický autor Apollodoros z Atén zaznamenal, že Ialmenos a Askalafos boli tiež učastníci výpravy Argonautov, ktorí sa na lodi Argó plavili po zlaté rúno do Kolchidy. Podľa Hygina, bratia Askalafos a Ialmenos pochádzali z Argu a ich rodičia boli Lykos a jeho manželka Pernis.
Michal Ajvaz

Michal Ajvaz (* 30. október 1949, Praha) je český básnik, prekladateľ a spisovateľ, predstaviteľ magického realizmu, súčasnej literárnej fantastiky.
Životopis.
Vyštudoval češtinu a estetiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity. Do roku 1994 sa živil rôznymi robotníckymi profesiami. Pracoval ako sálový robotník v obecnom dome na Prahe 4, nočný strážnik parkoviska, potom ako domovník v hoteli v Krkonošiach a čerpač vody vo firme Vodní zdroje. Potom pracoval medzi rokmi 1996 až 1999 ako redaktor "Literárních novin" a od roku 2003 je zamestnaný v centre pre teoretické štúdie Akadémie vied a Karlovej univerzity. Do roku 1989 nenapísal žiadnu knihu, hoci hovorí, že písal v nepravidelných intervaloch už od pätnástich rokov. Svoju prvú knihu vydáva teda až v roku 1989 a je pomenovaná "Vražda v hotelu Intercontinental".
Dielo.
Celkovo sa v Ajvazovej tvorbe vyskytuje mnoho symbolov – ako napríklad symbol knihy, ktorej po prečítaní mizne text, symbolizujúci utekajúci život ad. Ajvaz si uchoval svoju hravosť a miernu roztomilosť prozaickej tvorby, čím svoje diela odľahčuje, napriek tomu ich vážnosť udržiava na takej hranici, aby dávala zmysel a pôsobila vo svojej magickosti a mýtickosti prirodzene.
Novšie romány.
V roku 1997 napísal román "Tyrkysový orel", potom v 2001 napísal fiktívny cestopis "Zlatý Věk" a potom ešte romány "Prázdné ulice" alebo "Cesta na jih", v týchto knihách už opúšťa svoju obľúbenú Prahu a rozširuje svoje magické reálie hlboko do sveta, napríklad Malajzie, malého alpského mestečka, fiktívnej juhoafrickej krajiny a ďalšie a ďalšie.
Filozofické spisy.
Mimo beletristickej knihy písal Michal Ajvaz aj filozofické spisy. V roku 1994 vydal knihu "Znak a bytí", kde sa zamýšľa nad Derridovou filozofiou. Potom v roku 1997 vydal dve knihy, "Tiché labyrinty" a "Tajemství Knihy". A konečne posledný filozofický spis "Světelný prales" vyšiel v roku 2003. Mimo to písal Ajvaz tiež mnohé eseje a zaoberal sa filozofiou a tvorbou rôznych magických realistov. V roku 2003 mu preto vyšla kniha "Sny gramatik a Záře písmen", kde rozoberá Borgesovu literárnu tvorbu.
František Albert

František Albert môže byť:
František Albert (lekár)

MUDr. František Albert (* 29. apríl 1856, Žamberk - † 22. júl 1923, Potštejn) bol český chirurg a spisovateľ.
Život.
František Albert sa narodil v rodine hodinára v Žamberku. Z niekoľkých jeho súrodencov sa stali známymi ešte Eduard Albert (1841-1900), lekár a spisovateľ, Tereza Svatová (1858-1940), spisovateľka, a Kateřina Thomová (1861-1952) , význačná predstaviteľka žambereckého ochotníckeho divadla a zakladateľka žambereckého múzea.
Julius Ambros

Julius Ambros (* 13. apríl 1855, Hradčany-Kobeřice – † 22. máj 1925, Olomouc) bol advokát, autor odborných článkov (napr. o pozemkovej reforme), spisovateľ a mecenáš výtvarného umenia. Časť svojho majetku vyhradil vo svojom závete v prospech zriadenia Galérie umenia v Olomouci.
Otakar Auředníček

Otakar Auředníček (* 27. september 1868, Hrazené Rataje - † 1. jún 1947, Praha) bol český právnik, železničný úradník, básnik a prekladateľ z francúzštiny a taliančiny. Publikoval niekoľko básnických zbierok inšpirovaných dekadenciou a próz.
Tux Paint

Tux Paint je populárny kresliaci program pre deti, pôvodne pre Linux, ale portovaný aj pre Windows. Je súčasťou väčšiny linuxových distribúcií. Projekt je s pomocou mnohých dobrovoľných programátorov vyvíjaný od roku 2002. Bola pre neho použitá licencia GNU GPL. Program je tak úspešnou alternatívou k podobnému komerčnému programu Kid pix.
Vlastnosti.
Tux Paint sa od typických grafických editorov (ako je GIMP alebo Photoshop) odlišuje tým, že je navrhnutý, aby ho mohli používať deti už od troch rokov. Užívateľské rozhranie by malo byť intuitívne, používa ikony, zvuky, a pomocné texty vysvetľujúce, ako program funguje.
Užívateľské rozhranie je rozdelené na päť častí:
Ako väčšina populárnych grafických programov, Tux Paint obsahuje štetec, gumu, kreslenie čiar a mnohouholníkov, písanie textu. Je možné vrátiť niekoľko posledných zmien.
Užívateľ nepotrebuje rozumieť operačnému systému, ani pracovať so súbormi. Pri ukladaní súboru sa nezadáva jeho názov, ani sa nevyberá priečinok na jeho uloženie. Pri načítaní súboru sa zobrazujú zmenšené verzie uložených súborov. Tlač takisto nekladie žiadne dodatočné otázky.
Tux Paint obsahuje množstvo filtrov a špeciálnych efektov, ktoré možno aplikovať na kresbu, napríklad rozmazanie alebo vyblednutie.
K dispozícii je vyše 800 "pečiatok", malých obrázkov, ktoré možno vkladať do kresby.
Konfigurácia (samostatná aplikácia) umožňuje rodičom a učiteľom vypínať niektoré možnosti programu (tlač, zvuky...) a prispôsobiť jeho správanie potrebám detí (napríklad používať v menu iba veľké tlačené písmená, alebo nerozlišovať medzi ľavým a pravým tlačidlom myši).
Tux Paint je preložený do mnohých jazykov vrátane slovenčiny.
Bitmapový grafický editor

Bitmapový grafický editor alebo rastrový grafický editor je počítačový program umožňujúci užívateľovi prostredníctvom grafického rozhrania vytvárať a upravovať súbory s rastrovou (bitmapovú) grafikou. Dáta sú zaznamenávané v niektorom z vhodných formátov ako napr. JPEG, PNG, GIF, TIFF alebo RAW.
Medzi najznámejšie bitmapové editory patrí proprietárny Adobe Photoshop a Skicár a slobodný GIMP a RawTherapee.
Leonid Chovanec

Leonid Chovanec (1966) je bývalý stavebný robotník, stavbyvedúci a živnostník. V prezidentských voľbách 2014 oznámil svoju kandidatúru, ale nepodarilo sa mu vyzbierať dostatočný počet podpisov.
Životopis.
Po absolvovaní strojárskeho SOU pracoval v rôznych zamestnaniach (vrátane U.S. Steel, železniciach, a inde) a pozíciách. Po dvoch mozgových príhodách je na invalidnom dôchodku.
Politická činnosť.
V parlamentných voľbách v roku 2012 bol kandidátom strany 99 % – občiansky hlas.
Svoju kandidatúru do prezidentských volieb 2014 ohlásil 4. marca 2013. Jej dôvodom mala byť nespokojnosť so situáciou na Slovensku. Kandidatúru stiahol 6. januára 2014. Ako dôvod uviedol nerovnaké podmienky pre straníckych a občianskych kandidátov. Chýbalo mu „zhruba 4000“ podpisov.
Rudolf Filkus

Prof. Ing. Rudolf Filkus, CSc., (* 2. september 1927, Bratislava – † 17. december 2013, tamtiež) bol slovenský ekonóm, vysokoškolský učiteľ, po Nežnej revolúcii česko-slovenský politik za Verejnosť proti násiliu, neskôr zakladateľ Hnutia za demokratické Slovensko, poslanec Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia, minister vlád Česko-Slovenska aj samostatného Slovenska. V polovici 90. rokov po rozchode s HZDS člen menších strán Aliancia demokratov Slovenska a Demokratická ÚNIA Slovenska.
Životopis.
V rokoch 19531972 pôsobil ako vedecký pracovník Ekonomického ústavu Slovenskej akadémie vied v Bratislave, v rokoch 19721984 pôsobil vo Výskumnom ústave cenovom a 19841989 v Ústrednom ústave národohospodárskeho výskumu v Bratislave. Jeho odborná aj politická kariéra vyvrcholila v 90. rokoch. V roku 1990 bol vedúcim pracovníkom Ekonomického ústavu SAV, v období rokov 19911993 potom pracoval v Ústave ekonomickej teórie SAV.
V januári 1990 nastúpil ako poslanec za hnutie Verejnosť proti násiliu v rámci procesu kooptácie do Federálneho zhromaždenia po nežnej revolúcii do Snemovne ľudu (volebný obvod č 177 – Zvolen, Stredoslovenský kraj). Zotrval tu len do slobodných volieb roku 1990. V roku 1991 patril medzi zakladajúcich členov HZDS, ktoré vzniklo rozštiepením VPN potom, čo bol na jar 1991 Vladimír Mečiar odvolaný z postu slovenského premiéra. Filkus v reakcii na odvolanie Mečiara odstúpil z funkcie ministra plánovania SR (neskôr formálne minister pre hospodársku stratégiu), ktorú zastával v prvej vláde Vladimíra Mečiara. Od roku 1991 potom bol profesorom Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. Na sneme HZDS v Banskej Bystrici v júni 1991 bol Filkus zvolený za predsedu Rady HZDS, na čele ktorej zotrval do roku 1993.
Znovu sa do federálneho parlamentu vrátil až po voľbách roku 1992, keď (teraz už ako poslanec HZDS) zasadol do Snemovne ľudu, aby tu zotrval až do zániku Česko-Slovenska v decembri 1992. Vtedy zasadal v poslednej federálnej vláde (vláda Jana Stráskeho) ako 1. podpredseda vlády.
Po vzniku samostatného Slovenska bol roku 1993 vymenovaný za veľvyslanca Slovenska v Rakúsku. V tom istom roku však po rozkole odišiel z HZDS a v rokoch 19931994 bol členom a podpredsedom odštiepeneckej formácie Aliancia demokratov Slovenska, následne významným predstaviteľom z nej vzniknutej Demokratickej únie Slovenska (DUS). Za ňu bol v období marec – december 1994 ministrom financií Slovenska vo vláde Jozefa Moravčíka. V rokoch 19941998 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za DUS. Demokratickú úniu a jej poslanecký klub nečakane opustil 14. mája 1997, následne sa v novembri 1997 stal podpredsedom Národnej rady Slovenskej republiky. Hoci v danom čase nebol členom žiadnej opozičnej strany, bol vtedajšou parlamentnou väčšinou (HZDS, Slovenská národná strana, Združenie robotníkov Slovenska) zvolený do funkcie, ktorú opozícia odmietala obsadiť od roku 1994, keď jej nebolo umožnené podieľať sa na práci orgánov NR SR na kontrolu silových zložiek. Po parlamentných voľbách v roku 1998 odišiel z politického života. 
Zdroj.
František Černý

František Černý môže byť:
František Černý (hudobník)

František Černý (* 29. október 1957, Svitavy) je český spevák, gitarista a herec. Je kapelníkom skupiny Čechomor, ktorého je členom od založenia.
Životopis.
Narodil sa vo Svitavách na severozápadnej Morave, vyučil sa za hodinára. Hudbe sa aktívne venuje od 15 rokov. Koncom 80. rokov 20. storočia sa venoval prevažne folkovej hudbe, pôsobil v skupinách "Kanafas", "Povijan" (víťaz Porty 1985, 1986 a 1989), "Kapitol" a "Verze 5". V tom čase pôsobil aj v bábkohereckom súbore. Pôsobil aj ako herec, jeho najznámejšia úloha taxikár vo filme Petra Zelenku Knoflíkáři.
Najviac sa preslávil vďaka angažmán v skupine "Čechomor", ktorú založil v roku 1988. Zo zakladajúcich členov zostal iba on, hrá na gitary všetkého druhu a je hlavným spevákom. Spoločne s Karlom Holasom reprezentujú skupinu v médiách.
Kostol svätého Martina (Nitra)

Kostol svätého Martina je rímskokatolícky farský kostol stojaci na nitrianskom sídlisku Chrenová. Posvätený bol nitrianskym biskupom Mons. Viliamom Judákom 10. novembra 2013. Do tohto dňa bol kostol iba požehnaný a to nitrianskym biskupom Mons. Karolom Kmeťkom 14. novembra 1943.
História.
Pôvodný kostol z 9. – 11. storočia stál na vrchu Martinko. V roku 1911 ho dal zbúrať nitriansky biskup Viliam Baťán, kvôli slabému hospodárnemu zabezpečeniu kostola, čo neumožnilo jeho opravu a tak postupne chátral.&lt;ref name="zobraz/obsah/13511"&gt;&lt;/ref&gt; Nový kostol bol vystavaný počas vojny v rokoch 19421943. Posvätený bol 14. novembra 1943 nitrianskym biskupom Mons. Karolom Kmeťkom. Súčasťou kostola bol komplex kultúrneho domu. Dňa 31. januára 1992 bola sála kultúrneho domu prepojená so sakrálnym priestorom. Kapacita kostola sa tak zväčšila na dvojnásobok.&lt;ref name="kostol/410093-farsky-kostol-sv-martina"&gt;&lt;/ref&gt; Farským sa kostol stal až v roku 1998, po zriadení farnosti Nitra – Chrenová. Dovtedy bol filiálkou farnosti Nitra – Horné mesto. V nedeľu 10. novembra 2013 bol chrám slávnostne posvätený nitrianskym biskupom Mons. Viliamom Judákom. Zaujímavosťou kostola je ústredná maľba na strope kostola, ktorá je od akademického maliara Edmunda Massanyiho a zobrazuje sv. Martina z Tours, ktorý venuje časť svojho vojenského plášťa žobrákovi.
Úsvit – Národná koalícia

Úsvit – Národná koalícia (), od júla 2013 do júna 2014 Úsvit priamej demokracie Tomia Okamuru () a od júna 2014 do augusta 2015 Úsvit priamej demokracie () bolo české politické hnutie, ktoré založil senátor česko-japonského pôvodu Tomio Okamura. Euróskeptické hnutie usilovalo o presadenie zmeny ústavy na posilnenie priamej demokracie. Od roku 2015 sa hlavnou témou hnutia stal odpor proti imigrácii. SPolupracovalo s iniciatívami ako Blok proti Islámu a Islám v České republice nechceme.
Úsvit založil Tomio Okamura, keď bol pre nedostatok petičných podpisov zamietnutý ako kandidát na českého prezidenta vo voľbách v roku 2013. Hnutie vzniklo v máji 2013 a na Ministerstve vnútra bolo zaregistrované dňa 19. júna 2013. Po predčasných voľbách do Poslaneckej snemovne Parlamentu ČR, ktoré sa konali v októbri 2013, je hnutie v Snemovni zastúpené 14 mandátmi.
Na jar 2015 odišiel z hnutia Tomio Okamura, kvôli údajnému puču v strane a spolu s ďalšími dvomi poslancami založil vlastnú stranu Sloboda a priama demokracia. Následne z hnutia vystúpilo postupne 6 poslancov poslaneckej snemovne. Predsedom bol menovaný Miroslav Lidinský a hnutie zmenilo názov na Úsvit – Národná koalícia.
Tullamore Dew

Tullamore Dew je značka miešanej írskej whisky, ktorú vyrába William Grant &amp; Sons, jeden z najväčších svetových dodávateľov whisky. Aj keď bola spočiatku od roku 1829 destilovaná whiskey vyrábaná v meste Tullamore, určitý čas sa vyrábala už len ako miešaná whiskey mimo mesta Tullamore. Od septembra 2014 sa výroba Tullamore D.E.W. opäť vrátila do mesta Tullamore v srdci Írska. Okrem miešanej (blended) whiskey vyrába aj single malt (14-ročnú whiskey). Názov "Tullamore Dew" pochádza od jeho výrobcu Daniela E. Williamsa ("DEW"). Predtým vlastnila túto značku škótska firma C&amp;C Group, neskôr ju odkúpila William Grant &amp; Sons.
Jiří Barta

Prof. Jiří Barta (* 26. november 1948, Praha, Česko-Slovensko) je český animátor a režisér.
Životopis.
V roku 1975 vyštudoval filmovú a televíznu grafiku na Vysokej škole umeleckopriemyselnej v Prahe. V rokoch 1979 a 1982 na škole pôsobil ako odborný asistent. Od roku 1982 pracoval v Krátkom filme Praha - Studiu Jiřího Trnku a od roku 1992 do roku 2007 viedol ateliér filmovej a televíznej grafiky na VŠUP. V roku 1993 sa stal docentom a v roku 2001 bol menovaný profesorom. Od roku 2010 učí na Fakulte umenia a dizajnu Západočeskej univerzity v Plzni.
Za svoje filmy získal rad ocenení.
Pylaón

Pylaón ("Pylaón") je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Zo vzťahu kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy sa narodilo trinásť detí, dcéra Péro a synovia, Pylaón, Tauros, Asterios, Déimachos, Alastor, Eurybios, Epilaos, Frasios, Eurymenes, Euagoras, Periklymenos a Nestor.
Pretože Néleos bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Pylaón, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Pylaónov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Marie Poledňáková

Marie Poledňáková, rodným menom Marie Jandová (* 7. september 1941, Strakonice – † 8. november 2022) bola česká scenáristka a režisérka. 
Životopis.
Od roku 1961 až do roku 1983 pracovala v Československej televízii, najskôr 10 rokov vo funkcii asistentky réžie, neskôr už ako scenáristka a režisérka. Od roku 1983 pracovala 6 rokov ako režisérka Filmového štúdia Barrandov. V roku 1990 bola spoluzakladateľkou spoločnosti FTV Premiera, ktorá získala prvú licenciu pre súkromné televízne vysielanie v Česku (dnes TV Prima). Po predaji svojho podielu v roku 1994 podnikala v nakladateľstve a vydavateľstve Premiéra Studio.
Jej manželom bol Ivan Poledňák, český muzikológ, s ktorým mali syna Petra Poledňáka.
Cessna 152

Cessna 152 je americké dvojsedadlové lietadlo s pevným trojkolesovým podvozkom, ktoré sa primárne používa pre letecký výcvik a osobné využitie.
Prehľad vývoja.
Prvé dodané lietadla tohto typu boli v roku 1977 s označením modelového roku 1978, ktoré predstavovali modernizáciu osvedčeného návrhu letúnu Cessna 150. Tento typ bol určený ako konkurencia k novému lietadle Beechcraft Skipper a Piper Tomahawk, ktoré boli obe predstavené v rovnakom roku. Ďalšími cieľmi návrhu bolo zvýšenie užitočného zaťaženia prostredníctvom zvýšenia celkovej hmotnosti na 757 kg (1 670 lbs), zníženie vnútornej a vonkajšej úrovne hluku a motor poháňaný novo predstaveným palivom 100LL.
Rovnako ako pri type Cessna 150, väčšina 152 bola postavená v závode Cessna vo Wichite, štát Kansas. Určitý počet lietadiel bol tiež vyrobený v závode Reims Aviation vo Francúzsku a boli označované ako F152/FA152.
Výroba Cessny 152 bola ukončená v roku 1985, kedy Cessna ukončila výrobu všetkých ľahkých lietadiel. Do tejto doby bolo vyrobených celkovo 7 584 letúnov tohto typu, zahrňujúce akrobatické verzie A152 a FA152 Aerobat, ktoré boli vyrábané po celom svete.
V roku 2007, Cessna ohlásila predstavenie ľahkého športového lietadla ako nástupcu pre Cessnu 152 označenú ako model 162 Skycatcher.
Waiting All Night

„Waiting All Night“ je skladba anglickej drum and bassovej skupiny Rudimental, na ktorej vokálne spolupracovala speváčka Ella Eyre. Skladba bola vydaná v Spojenom kráľovstve dňa 14. apríla 2013 ako štvrtý singel z albumu "Home".
Hudobné video.
Hudobné video k skladbe bolo uvedené na portáli YouTube dňa 4. apríla 2013 s celkovou dĺžkou 5 minút a 14 sekúnd. Video je inšpirované skutočným príbehom jazdca BMX a herca Kurta Yaegera, ktorému amputovali nohu po nehode v roku 2006. Všetky postavy vo videu sú skutoční jazdci BMX a taktiež Kurtovi priatelia.