burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čingiz Ajtmatov

Čingiz Ajtmatov (kyr. Чыңгыз Айтматов, , * 12. december 1928, Šeker, Kirgizská SSR, ZSSR - † 10. jún 2008, Norimberg, Nemecko) bol kirgizský spisovateľ, prozaik a publicista, píšuci kirgizsky a rusky, jeden z predstaviteľov tzv. magického realizmu. Preslávila ho milostná novela "Džamila" (1959), zasadená do obdobia 2. svetovej vojny, za ktorú dostal Leninovu cenu.
V tvorbe Čingiza Ajtmatova sa obdivuhodným spôsobom snúbi realizmus, legendy a motívy národnej kirgizskej kultúry, témy humanizmu a hlbokého človečenstva. Jeho tvorba je poetická natoľko, nakoľko môže byť próza prirovnávaná k poézii.
Životopis.
Čingiz Ajtmatov sa narodil 12. decembra 1928 v rodine Torekula a Nagimy Ajtmatovovcov, v dedine Šeker v Talaskej oblasti, Kirgizska. Bol kirgizskej národnosti (jeho otec bol Kirgiz, matka Tatárka). Podľa kirgizskej tradície má každý poznať všetkých svojich predkov až do siedmeho pokolenia a Čingiz poznal naozaj každého z nich podľa mena a o každom vedel, čo vo svojom živote dosiahol. Meno Čingiz dostal Ajtmatov podľa slávneho vojvodcu Džingischána.
Čingizovi bola blízka najmä jeho babička, ktorá ho brala so sebou na významné oslavy a stretnutia (napr. svadby, pohreby, ľudové hry) k rozprávačom národných bájí, spevákom. Spisovateľ reflektoval tieto svoje zážitky z detstva vo svojej tvorbe, ktorá je pretkaná kirgizským národným koloritom a zmenami, ktoré pre národ prinieslo obdobie sovietskej moci.
Otec Čingiza Ajtmatova, Torekul, bol významným politickým funkcionárom Kirgizskej sovietskej socialistickej republiky. V roku 1935 odišiel s rodinou do Moskvy študovať na politickej škole. V roku 1937 ho však zatkli, obvinili z buržoázneho nacionalizmu a spolu s mnohými ďalšími kirgizskými komunistami o rok neskôr popravili. Čingiza spolu so súrodencami vychovávala matka sama, rodina niesla ťarchu označenia nepriateľa sovietskeho národa.
Čingiz Ajtmatov vyštudoval na Vysokej škole poľnohospodárskej vo Frunze (dnes Biškek) a pracoval ako zootechnik a veterinár až do roku 1966. Medzitým vyštudoval na Literárnom inštitúte Maxima Gorkého v Moskve, prispieval do novín v ruštine a v kirgizčine, prekladal.
V roku 1963 dostal Ajtmatov Leninovu cenu za poviedku Džamila. V roku 1968 dostal štátnu cenu za poviedku "Dovidenia, Guľsary!" Je jedným z dvoch spisovateľov zo strednej Ázie, ktorí dostali sovietske štátne ocenenie za literatúru. Ajtmatov písal po rusky aj v kirgizskom jazyku.
Ajtmatov bol dvakrát ženatý. Pred rozpadom ZSSR pracoval ako veľvyslanec Sovietskeho zväzu v Luxembursku, potom ako veľvyslanec Kirgizskej republiky v Belgicku, Luxembursku, Holandsku, EÚ, NATO a UNESCO.
Keď mu zlyhali obličky, 16. mája 2008 ho prijali do nemocnice v nemeckom Norimbergu, kde zomrel na zápal pľúc vo veku 79 rokov.
Dielo.
Romány reprezentujúce magický realizmus:
Ray Scott Pardue

Ray Scott Pardue je americký spevák, skladateľ a člen nemecko-americkej skupiny 2THEUNIVERSE.
Život.
Narodil sa v Medellíne (Kolumbia, Južná Amerika), a ako batoľa bol adoptovaný manželským párom do USA. Už v útlom veku si jeho talent všimlo cirkevné spoločenstvo v malom juhoamerickom mestečku Booneville, Mississippi, ktoré vtedy navštevoval. Nadchol ho počas jednej omše spontánnou a capella verziou náboženskej piesne "Jesus Loves me" a známou klasikou "Amazing Grace". 
&lt;br&gt;Jeho talent začali rodičia podporovať. Pardue študoval spev, tanec a herectvo na Youth Performing Art School v Louisville, Kentucky, a neskôr vďaka štipendiu a svojmu talentu na renomovanom americkom inštitúte výtvarného umenia – Boston Conservatory.
Kariéra.
Ako sólový umelec spevák vydal niekoľko singlov. Jeho prvým úspechom bol singel "Shake it" v roku 2005, ktorý bol vybraný ako titulná pieseň pre reláciu "Dancestar", vysielanej na televíznej stanici VIVA. Zároveň bola táto pieseň súčasťou jeho prvého albumu, ktorý v tom istom roku prezentoval na vypredanom koncerte v divadle Gloria v Kolíne nad Rýnom v Nemecku. 
O dva roky neskôr sa jeho ďalší singel "RunninG" dostal do hudobného rebríčka rádia SWR.
V roku 2009 produkoval s nositeľom ceny Grammy – Daronom Jonesom (z R&amp;B skupiny "112"), Tonym Reyesom a s dánskym house-remixérom Tommym Geem v Atlante svoj tretí single s názvom "Black Widow", ktorý získal uznanie najmä v internetových rádiách Spojených štátov a v rebríčku Fame Games Rádia skončil na prvom mieste. 
V roku 2009 sa spevák rozhodol založiť skupinu 2THEUNIVERSE.
Ray Scott Pardue je od decembra 2013 pravidelným speváckym hosťom v úspešnej hudobnej sérii "Session Possible" Wolfa Coderu. Okrem iného vystupujú pravidelne v mestách ako Essen, Mülheim an der Ruhr, Hattingen, Wuppertal, Solingen, Dortmund, Oberhausen a Herten.
V roku 2014 napísal spolu so Sarou Nücken a Steffenom Brücknerom zo skupiny Mrs. Greenbird pieseň "Good Ole Ricky", ktorá bola publikovaná na albume "Postcards." Album bol nahraný v Nashville a spomínaná pieseň obsadila 47. miesto v nemeckom rebríčku hitov.
Romelu Lukaku

Romelu Menama Lukaku Bolingoli (* 13. máj 1993, Antverpy, Belgicko) je belgický futbalový útočník.
Lukaku hrá za londýsku Chelsea ale v súčanosti je na hosťovaní v klube AS Rím. a v belgickej reprezentácii. Vďaka postave a štýlu hry je prirovnávaný k Didierovi Drogbovi. Za reprezentáciu začal hrať už od mladého veku.
Klubová kariéra.
Prešiel mládežníckou akadémiou Anderlechtu Brusel. Už vo veku pätnásť rokov začal hrávať za A družstvo Anderlechtu. Tam ho začali oslovovať "Mladý Drogba"., Didier Drogba je jeho dlhoročným vzorom, čo ovplyvnilo jeho prestup do klubu Chelsea FC (za 22 miliónov libier).
Potom nasledovalo hosťovanie vo W.B.A, kde nastrieľal v 35 zápasoch 17 gólov a pridal 7 asistencií. V poslednom zápase sa rozlúčil hetrikom proti Manchestru United. 
&lt;br&gt;Tvrdilo sa, že bude hráčom číslo 1. no tréner José Mourinho ho poslal na jednu sezónu hosťovať do Evertonu. V tomto klube dokázal vstreliť 16 gólov a pridal 8 asistencií. Potom prišiel v r. 2014 trvalý prestup z Chelsea do Evertonu, kde sa okamžite stal hlavným a hlavne svetovým útočníkom. A po sezóne 2016/2017 odmietol podpísať nový kontrakt s Evertonom a rozhodol sa prestúpiť do Manchestru United.
Osobný život.
Lukaku je praktizujúci katolík, často sa modlí pred zápasmi a po nich. V roku 2014 vykonal púť do Lúrd. Je abstinent. Je polyglot a vie plynulo rozprávať ôsmimi jazykmi - holandsky, francúzsky, nemecky, španielsky, portugalsky, taliansky, anglicky a lingalsky.
Radio Vaticana

Radio Vaticana (doslova "Rádio Vatikán") alebo Vatikánsky rozhlas je oficiálna rozhlasová stanica Vatikánu, ktorú na želanie pápeža Pia XI. vybudoval slávny taliansko-írsky vynálezca Guglielmo Marconi. Hlavným sídlom Vatikánskeho rozhlasu je severná veža v leonských hradbách s priľahlým palácom Leva XIII. Vedením rádia sú od jeho počiatkov poverení jezuiti. Autorom svetoznámej znelky rádia "Kristus kraľuje, Kristus víťazí" (Christus regnat, Christus vincit, Christus imperat) je český hudobný skladateľ Jan Kunc.
Úlohou rádia je pokryť čo najväčšiu časť sveta vysielaním a pomáhať tak v komunikácii Svätej stolice s veriacimi a šírení katolíckej viery. Rádio pôvodne nevysielalo žiadne reklamy, čo sa zmenilo v júli 2009.
História.
Rádio bolo založené v roku 1929, krátko po vzniku samostatného mestského štátu Vatikán. Pre potreby rozhlasu bola vo Vatikánskych záhradách postavená nová budova, dnešné vysielacie centrum Marconi. Prvé vysielanie zahájil 12. februára 1931 sám Pius XI. latinským príhovorom. V roku 1936 bolo rádio uznané Medzinárodnou radiofónnou úniou (UIR). V tom istom roku boli vytvorené nové kancelárie a rozhlasové štúdiá v paláci Leva XIII. pri severnej kruhovej veži leonského múru.
Už počas druhej svetovej vojny sa vysielalo v deviatich jazykoch a po roku 1945 sa počet jazykových mutácií ešte zvýšil. Tiež sa rozšíril redakčný tím. Kvôli potrebe silnejších vysielačov sa v roku 1954 začalo so stavbou vysielacieho strediska v Santa Maria di Galeria, severozápadne od Ríma. Pius XII. rádio slávnostne otvoril 27. októbra 1957.
Keďže existujúce priestory už nestačili potrebám rozrastajúceho sa rozhlasového štúdia (vysielanie prebiehalo už v 32 jazykoch), bolo 29. januára 1970 otvorené nové sídlo Vatikánskeho rozhlasu v Palazzo Pio, západne od Anjelského hradu. Rýchly rozvoj techniky na konci 20. storočia ovplyvnil aj Rádio Vatikán.
Stanica v súčasnosti vysiela v 37 jazykoch a pracuje v nej okolo 200 osôb z celkovo asi 61 národností. Súčasným generálnym riaditeľom je Federico Lombardi.
Vysielacie centrum Marconi.
Vysielacia stanica Marconi je pôvodnou budovou vatikánskeho rozhlasu, pomenovanou na počesť vynálezcu bezdrôtového vysielania, držiteľa Nobelovej ceny a tvorcu Rádia Vatikán, Guglielma Marconiho. Pri budove sú umiestnené vysielacie antény.
Nad vstupom do budovy je umiestnený výklenok s erbom Pia XI., na želanie ktorého bol rozhlas vybudovaný. Vnútri sa nachádza malé múzeum Rádia Vatikán (Museo tecnico Radio Vaticana), ktoré vystavuje najmä stovky prístrojov, používaných v sedemdesiat ročnej histórii Vatikánskeho rozhlasu.
Astaffort (kantón)

Astaffort je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 8 obcí.
Astaffort

Astaffort môže byť:
Beauville (kantón)

Beauville je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 8 obcí.
Laplume

Laplume môže byť:
Laplume (kantón)

Laplume je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 9 obcí.
Laroque-Timbaut

Laroque-Timbaut môže byť:
Laroque-Timbaut (kantón)

Laroque-Timbaut je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 8 obcí.
Port-Sainte-Marie (kantón)

Port-Sainte-Marie je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Port-Sainte-Marie

Port-Sainte-Marie môže byť:
Prayssas (kantón)

Prayssas je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 9 obcí.
Prayssas

Prayssas môže byť:
Puymirol (kantón)

Puymirol je francúzsky kantón v obvode Agen v departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Puymirol

Puymirol môže byť:
Track Top-40

Track Top-40 je dánska hitparáda prvých 40 singlov, prezentovaný každý štvrtok o polnoci na hitlisten.nu. Týždenný dánsky rebríček singlov, sa zameriava na najpredávanejšie skladby z legálneho sťahovania hudby a na predaj singlov buď na CD alebo vinyloch. Dáta zozbiera spoločnosť Nielsen Music Company, ktorá tiež zostavuje rebríček pre IFPI.
2007-súčasnosť: Tracklisten.
Hitparáda pod názvom Tracklisten vznikla dňa 2. novembra 2007, kedy nahradila hitparádu Hitlisten, ktorá skončila v októbri 2007. Rebríček je spravovaný asociáciou IFPI Denmark.
Productores de Música de España

Productores de Música de España (skracované na Promusice, niekedy štylizované ako PROMUSICAE) je obchodná skupina reprezentujúca španielsky hudobný priemysel. Je skupinou IFPI pre Španielsko.
Hitparády.
Hitparády sú vypočítavané každý týždeň v nedeľu na základe maloobchodných predajov v Španielsku od predchádzajúcej soboty do piatku. Nové hitparády sú zvyčajne nahrávané na webstránku Promusicae v nedeľu v noci španielskeho kontinentálneho času.
Promusicae poskytuje nasledujúce hitparády:
Certifikácie.
Certifikácie existujú v Španielsku od polovice 70. rokov. Počas tejto doby, ak single alebo albumy dosiahli predaj 100 000 kópií boli certifikované zlatou platňou, ktorá bola jedinou certifikáciou v tom čase.
Promusicae v súčasnosti zodpovedá za certifikovanie nahrávok v Španielsku. Zlaté a platinové platne sa udeľujú na základe predaja albumov a predaja prostredníctvom digitálneho sťahovania.
Albumy.
Do 1. novembra 2005 boli certifikačné úrovne pre albumy 50 000 pre zlatú a 100 000 pre platinovú platňu. Súčasné úrovne sú: 20 000 pre zlatú a 40 000 pre platinovú platňu.
Federazione Industria Musicale Italiana

Federazione Industria Musicale Italiana (FIMI) je talianska organizácia, ktorá zastrešuje hudobný priemysel v Taliansku. Založená bola v roku 1992, kedy hlavné hudobné vydavateľstvá opustili predchádzajúcu organizáciu, Associazione Fonografici Italiani (AFI). V roku 2011 FIMI reprezentovala 2500 spoločností v hudobnom priemysle.
V júli 2011 bol za jej predsedu zvolený Enzo Mazza.
Mennecy (kantón)

Mennecy je francúzsky kantón v obvode Évry v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Tvorí ho 12 obcí.
Kychreus

Kychreus ("Kychreus") je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna a nymfy Salamis, dcéry riečneho boha Asópa. Bol kráľ na ostrove Salamina. 
Kychrea si obyvatelia Salaminy zvolili za kráľa, pretože ich zbavil hada (draka), ktorý pustošil ich ostrov. Keďže Kychreus zomrel bez potomka po meči, následníkom trónu sa stal Telamón, manžel jeho dcéry Glauké. Podľa Strabóna sa ostrov Salamis pôvodne volal "Kychreia". Ostrovania ho nazvali po svojom kráľovi Kychreovi. 
Antický autor Pausanias navštívil v druhom storočí ostrov Salamis a zaznamenal, že videl neďaleko svätyne bohyne Artemidy aj svätyňu zasvätenú kráľovi Kychreovi. Od miestnych obyvateľov si vypočul legendu, že v čase, keď Aténčania bojovali s Peržanmi na mori, na ich ostrove sa zjavil veľký had. Podľa veštca sa im v podobe hada objavil kráľ Kychreus, aby svoj ľud a Aténčanov podporil v boji.
Mennecy

Mennecy môže byť:
MegaCharts

MegaCharts je hitparádová spoločnosť, zodpovedná za skladanie a propagáciu rozsiahlej zbierky oficiálnych rebríčkov hitparád v Holandsku, z ktorých najznámejšími sú Mega Top 50 a Mega Album Top 100. MegaCharts je súčasťou spoločnosti GfK Benelux Marketing Services.
Ultratop

Ultratop je organizácia, ktorá vytvára a publikuje oficiálne hudobné rebríčky v Belgicku a je takisto názvom väčšiny týchto rebríčkov. Je to nezisková organizácia vytvorená spoločnosťou Belgian Entertainment Association (BEA), ktorá je belgickým členom spoločnosti IFPI. Súbežne sú vytvárané a publikované dve paralelné série rebríčkov: pre holandsky (Flámsko) a francúzsky hovoriacu časť (Valónsko).
Rajecká cyklomagistrála

Rajecká cyklomagistrála je značená cykloturistická trasa vedená od Považskej Bystrice cez Rajec do Žiliny. Má pridelenú červenú farbu a číslo 026. Jej dĺžka je a prevýšenie .
Priebeh.
Cyklotrasa začína v Orlovom, mestskej časti Považskej Bystrice, na križovatke s Vážskou cyklomagistrálou. Pokračuje mostom ponad Váh a prechádza centrom mesta, kde križuje cestu I/61 a smeruje po ceste II/517 cez Prečín, Domanižu, Malé Lednice a Veľkú Čiernu až do Rajca. Tu cyklotrasa opúšťa hlavné cesty a cez námestie pokračuje východným smerom cez Rajčanku na poľnú cestu k obci Kamenná Poruba, kde pokračuje cestou do Konskej. Pri kostole odbočuje vpravo a pokračuje k ceste na Kunerad, po ktorej vedie do kúpeľného mestečka Rajecké Teplice, kde sa stáča opäť na východ a mostom prekonáva Rajčanku. Neďaleko železničnej zastávky v Poluvsí sa opäť napája na hlavnú cestu (I/64), po ktorej vedie po odbočku na Turie pri Turskej skale. Cyklomagistrála prechádza obcou a malým sedlom k obci Višňové, kde sa pri kostole stáča a pokračuje do Rosiny, kde pri cintoríne opäť odbočuje a vedľajšou cestou vedie do Bytčice. V tejto už žilinskej mestskej časti sa trasa stáča severným smerom k sídlisku Solinky, kde trasa končí.
IS-1

IS-1 (niekedy označovaný Objekt 237 alebo IS-85) bol sovietsky ťažký tank z obdobia druhej svetovej vojny a vyrábaný v druhej polovici roku 1943. Predstavoval vývojové preklenutie medzi tankmi KV a modernejšími konštrukciami IS-2. Vyrobených bolo len 107 kusov.
Vývoj a konštrukcia.
Na prelome rokov 1942 a 1943 sa vývoj sovietskych ťažkých tankov dostal do slepej uličky. Existujúce ťažké tanky série KV neboli dostatočne výkonné, aby dokázali prekonať nemecké tanky typu Tiger a Panther ani svojim pancierovaním, ani výkonom kanónu. Sovietski konštruktéri sa snažili riešiť prvý problém tankov KV-1 zväčšovaním pancierovania, avšak to nestačilo. Tanky nemali dostatočne výkonné motory, takže poklesla ich rýchlosť aj celková pohyblivosť. Okrem toho ich protitankové kanóny pri čelnom strete s novými nemeckými obrnencami neboli efektívne. Nemecké tanky dokázali nepriateľa zlikvidovať spravidla skôr, ako sa dostal na účinnú vzdialenosť, z ktorej by ich mohol ohroziť. Sovieti preto príprave nového ťažkého tanku dali vysokú prioritu. 
Prípravou bolo poverené konštrukčné oddelenie pod vedením gen. Kotina. Urýchlene začali s vývojom nového ťažkého tanku, ktorý mal ako hlavnú výzbroj kanón D-5T, osvedčenú zbraň zo stíhača tankov SU-85. Samotný podvozok bol odvodený z tankov série KV a odpružený torznými tyčami. Čelná stena podvozkovej vane mala hrúbku , stena pred vodičom bola silná . Veža tanku bola odlievaná, podobne ako KV-85 či KV-1S, a po všetkých stranách mala a na strope . Okrem kanónu D-5T bol vedľa neho umiestnený koaxiálny guľomet kalibru . Ďalší guľomet bol umiestnený v zadnej stene veže. Kanón D-5T využíval 3 druhy munície, počet nábojov bol 59, pre guľomety 2520 nábojov. Ako pohonnú jednotku využíval motor V-2IS s výkonom 520 konských síl, ktorý dovoľoval tanku pohybovať sa maximálnou rýchlosťou po ceste . Celková hmotnosť tanku bola 46 ton.
Bojové nasadenie.
Tank IS-1 bol oficiálne prijatý do služby 4. septembra 1943. Po prvýkrát boli bojovo nasadené v roku 1944 počas bojov kosuňsko-ševčenkovskej operácie v rámci jednotiek 5. gardovej tankovej armády. Avšak nie veľmi šťastne, pretože 5 tankov, ktoré zahájili útok v dedine, bolo zničených nemeckou delostreleckou paľbou. Prvé zdokumentované stretnutie tanku IS-1 s Tigrom sa odohralo dňa 4. marca 1944. Boli celkom úspešné - zneškodnili 2 Tigre, z toho prišli o jeden IS-1 a dva boli poškodené. Aj tieto štatistiky však neboli presvedčivé. Bolo zjavné, že stroj by mal byť vybavený efektívnejším kanónom. Onedlho bol preto IS-1 modernizovaný a nahradený strojmi IS-2, ktoré efektívne skĺbili kvalitné pancierovanie, dostatočnú mobilitu a silnú výzbroj.
Związek Producentów Audio Video

Związek Producentów Audio Video (ZPAV) je organizácia, ktorá reprezentuje záujmy hudobného priemyslu v Poľsku. Je tiež poľskou časťou organizácie IFPI. Bola založená v roku 1991 a je spolnomocnená Ministerstvom kultúry ako vedúca organizácia na poli hudobných a audiovizuálnych producentských práv. ZPAV publikuje rebríčky Polish Music Charts a udeľuje certifikácie za predaj hudobných nahrávok.
Škoda ForCity Classic

Škoda ForCity Classic môže byť:
Glauké (dcéra Kychrea)

Glauké (iné názvy: Glauke, Glauka; "Glauké") je v gréckej mytológii dcéra salamínskeho kráľa Kychrea. 
Podľa antického autora Diodora Sicílskeho sa Glauké vydala za Telamóna, utečenca z Aiginy, ktorý po smrti jej otca prevzal v Salamine kráľovské žezlo. Keď potom Glauké predčasne umrela, Telamón sa oženil s Periboiou, dcérou Alkathoa, a splodil s ňou syna Aianta, ktorý sa preslávil v trójskej vojne.
Turistická mapa

Turistická mapa je druh kartografickej mapy povrchu, ktorá má veľmi malú mierku, umožňujúcu zakresliť veľké množstvo detailov vyskytujúcich sa v krajine. Vzhľadom na svoju podrobnosť je vhodná pre peších turistov, z čoho je odvodený aj jej názov. Môžu sa tu zaradiť aj informačné tabule s turistickými mapami, vytlačenými na plastovom, kovovom, či fóliou pokrytom tvrdom papieri.
Mierka turistických máp väčšinou dosahuje pomer 1 : 50 000 (teda 1 cm na mape odpovedá 0,5 km v teréne). Naproti tomu napríklad cyklomapy majú väčšiu mierku (napr. 1 : 100 000) a vojenské mapy ešte menšiu a teda obsahujú oproti turistickým mapám aj viac detailov terénu. Podrobnejšie sú tiež mapy turisticky zaujímavých lokalít a miest.
Turistické mapy sú spravidla nakreslené s vrstevnicami, čo umožňuje určovať nadmorskú výšku a prevýšenie, ktoré je potrebné prekonať.
Petriho miska

Petriho miska je okrúhla, plytká sklená alebo plastová miska s viečkom, ktorá sa používa najmä v mikrobiológii na kultiváciu mikroorganizmov. Za jej vynálezcu sa považuje nemecký bakteriológ Julius Richard Petri.
Slovenská národná futbalová liga 1980/1981

Slovenská národná futbalová liga 1980/81 bol 12. ročník SNL, najvyššej slovenskej súťaže v Československu. Nováčikmi súťaže boli Jednota Trenčín, ktorá vypadli z 1. ligy a víťazi troch skupín divízie DAC Poľnohospodár Dunajská Streda, Lokomotíva Bučina Zvolen a Vagónka Poprad. Víťazom s právom postupu do 1. ligy sa stala ZŤS Petržalka, do 2. SNL vypadli Jednota Trenčín, ZVL Považská Bystrica a Lokomotíva Bučina Zvolen.
Konečná tabuľka.
Poznámky:
Syndicat National de l'Édition Phonographique

Syndicat National de l'Édition Phonographique (SNEP) je odborná organizácia, ktorá háji záujmy francúzskeho hudobného priemyslu. Bola založená v roku 1922 a tvorí ju 48 členských spoločností.
Do jej kompetencie spadá výber a vyplácanie licenčných poplatkov za uvedenie a vystúpenie umelcov, ochrana pred porušovaním autorských práv, kopírovaním hudobných diel (vrátane hudobného pirátstva) a udeľovanie strieborných, zlatých a platinových platní.
SNEP tiež zostavuje oficiálne francúzske hitparády najpredávanejších nahrávok.
Certifikácie a ocenenia.
Albumy
Single
Videá
Majstrovstvá Európy v netballe 2014

Majstrovstvá Európy v netballe 2014 boli v poradí 17. Majstrovstvá Európy v netballe žien, ktoré organizuje Európska netballová federácia (Netball Europe). Konali sa v dňoch od 30. mája1. júna 2014 v Cardiffe, vo Walese, za účasti 4 tímov. Wales bolo hostiteľom európskeho šampionátu po piatykrát, predtým hostil turnaje v rokoch 2002, 2004, 2006 a 2010 (vždy v Cardiffe). Hračky Walesu pri neúčasti Anglicka vybojovali svoj tretí európsky titul.
Tento turnaj ME tiež slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Austrálii. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. sa na turnaji nezúčastnilo; na MS 2015 sa kvalifikovalo priamo na základe umiestnenia vo svetovom rebríčku.
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku INF k 2. aprílu 2014.
Andrej Ferko (básnik)

Andrej Ferko (, * 22. november 1925, Kysáč – † 20. júl 2011, Sriemska Kamenica) bol uznávaný básnik z radov vojvodinských Slovákov a lekár.
Životopis.
Narodil sa roku 1925 v roľníckej rodine v Kysáči, kde končí aj základnú školu. Po ukončení základnej školy sa zapisuje na slovenské gymnázium do susedného Báčskeho Petrovca, ktoré navštevuje päť rokov - šiesty ročník končí na srbskom gymnáziu v Novom Sade.
V tom čase sa stal ilegálnym členom národnooslobodzovacieho hnutia a preto bol okupačnými vrchnosťami v novembri 1942 zatknutý a väznený v Pešti. Jeden rok bol doma, lebo mu okupanti zakázali študovať, preto však pokračoval v ilegálnej práci ako jeden z organizátorov mládežníckeho hnutia SKOJ-a "(Zväz komunistickej mládeže Juhoslávie)" v Kysáči. Udržiaval stále styky s Novosadským partizánskym oddielom, ku ktorému sa aj pripojil v lete 1944. V jednej zrážke s maďarskými žandármi bol zranený a hneď nato, v auguste zatknutý a v Segedíne odsúdený na smrť. Tento výrok však nemohol byť uskutočnený a už v apríli 1945 Andrej Ferko sa vracia domov a pokračuje v gymnaziálnych štúdiách. Medicínu skončil roku 1954 na belehradskej univerzite.
Od roku 1956 až po odchod do dôchodku (1985) pôsobil ako lekár a riaditeľ Domu zdravia v Petrovci.
Tvorba.
Zastúpenosť v antológiách a chrestomatiách.
Roku 1963 dostal Cenu Vydavateľstva Obzor za knihu Okovaná krv, roku 1985 Októbrovú cenu Báčskopetrovskej obce a roku 1995 Cenu Spolku vojvodinských slovakistov "„za vynikajúci prínos k rozvoju slovakistickej činnosti“". Bol členom Spolku spisovateľov Vojvodiny a čestným členom Matice slovenskej v Srbsku. V rokoch 1969 – 1973 bol poslancom v sociálno zdravotnej rade Zhromaždenia Srbska.
Aloe Blacc

Egbert Nathaniel Dawkins III (* 7. január 1979, Laguna Hills, Kalifornia, USA), viac známy ako Aloe Blacc (), je americký spevák, skladateľ, rapper a hudobník. Je najviac známy vďaka svojim singlom „I Need a Dollar“, „The Man“ a tiež pre spoluprácu na Aviciiho skladbe „Wake Me Up!“, ktorý sa umiestnil na 1. mieste v 22 krajinách.
Mladosť.
Blacc sa narodil v Južnej Kalifornii v Orange County panamským rodičom. Vyrastal v Laguna Hills, kde začal v treťom ročníku hrať na trúbku.
Periboia (dcéra Alkathoa)

Periboia ("Periboia") je v gréckej mytológii dcéra megarského kráľa Alkathoa. 
Periboia sa vydala za salamínskeho kráľa Telamóna.Antický autor Diodoros Sicílsky uvádza, že Periboia bola jeho druhou manželkou a porodila mu syna Aianta, ktorý sa preslávil v trójskej vojne.
Podľa Pausania ju otec poslal s Théseom na Krétu, kde sa mala stať obeťou Minótaura. Na Kréte sa potom Periboia zapáčila kráľovi Minóovi, ktorý sa ju pokúsil získať, ale Théseus mu to nedovolil. V Plutarchovom historickým diele "Paralelné životopisy, Théseus", je Periboia uvádzaná ako jedna z Théseových mileniek.
Cee

Cee alebo CEE môže byť:
Andrej Ferko

Andrej Ferko môže byť:
Pnau

Pnau je austrálska elektronická tanečná dvojica, ktorá pochádza z mesta Sydney. Jej členmi sú Nick Littlemore (vokály, produkcia) a Peter Mayes (gitara, produkcia). Dvojica si získala popularitu hlavne vďaka debutovému albumu "Sambanova", albumu z roku 2007 "Pnau" a bočnému projektu Empire of the Sun.
Periboia (dcéra Hipponoa)

Periboia ("Periboia") je v gréckej mytológii dcéra Hipponoa, kráľa Ólenu v Acháji. 
Kalydónsky kráľ Oineus sa po smrti svojej manželky Althaie oženil s Periboiou, ktorá mu porodila syna Tydea. Grécka mytológia však o tom, že za akých okolností sa ich svadba konala, ponúka niekoľko verzií. 
Z fragmentov eposu "Thébania" je známa verzia, že Oineus dostal Periboiu ako vojnovú korisť po dobytí mesta Ólenos. Podľa Hesioda ju otec poslal k Oineovi do ďalekeho Kalydónu potom, ako ju zneuctil Hyppostratos. Antický autor Diodoros Sicílsky uvádza, že Periboiu otec poslal k Oineovi s prikázom, aby ju zabil, lebo neuveril, že čaká dieťa s bohom Areom. Oineus, ktorý len nedávno stratil svojho syna a manželku, Periboiu nezabil, ale oženil sa s ňou a ona následne porodila syna Tydea.
Sergius IV.

Sergius IV. (* ?, Rím, Pápežský štát - † 12. máj 1012, Rím, Pápežský štát bol pápežom Katolíckej cirkvi v rokoch 1009 - 1012.
Životopis.
Bol menovaný za pápeža Jánom II. Crescenciom, rímskemu diktátorovi, podobne ako jeho predchodca. Bol v styku s nemeckým kráľom Henrichom II. Nechal vysvätiť katedrálu v Bambergu a potvrdil privilégiá mesta, ktoré mu udelil Ján XVIII. Sergius sa pokúsil zmobilizovať všetkých talianskych mocnárov, aby vyhnali Arabov zo Sicílie kvôli tomu, že kalif al-Hakim zničil 18. októbra 1009 Boží hrob.
Sergius umrel počas násilných nepokojov v Ríme 12. mája 1012, s najväčšou pravdepodobnosťou ho zabili. Crescenius zomiera týždeň po smrti Sergia, 18. mája, čím sa aj skončila vláda Cresceniovcov v Ríme. Sergius bol pochovaný v Lateráne. Dodnes je čitateľný epitaf na jeho hrobe plný chvály.
Cyklistický počítač

Cyklistický počítač (tiež cyklopočítač, cyklocomputer alebo cyklistický tachometer) je zariadenie, ktoré meria a cyklistovi na displeji ukazuje predovšetkým:
K získaniu týchto hodnôt postačí jednoduchý senzor snímajúci otáčky kolesa, znalosť obvodu kolesa a vstavané hodiny.
Ak je počítač namiesto toho založený na technológii GPS, môže poskytovať ďalšie údaje a funkcie, predovšetkým:
Takýto prístroj je nezávislý od bicykla a je možné ho využívať aj pri chôdzi, plavbe alebo jazde vozidlom.
Podľa vybavenia ďalšími senzormi potom meria tiež:
U niektorých typov je možnosť ukladania, pripojenie viacerých bicyklov a synchronizácia s počítačom. Cyklistické počítače sa väčšinou umiestňujú na riadidlá alebo sa nosia ako náramkové hodinky. Využívajú ich ako profesionáli, tak aj rekreační športovci.
Luciferianizmus

Luciferianizmus je náboženský systém tézického i svetského označenia, je preto silne ovplyvnený osobným postojom a skúsenosťami. Je označovaný niektorými za náboženstvo, inými za filozofiu alebo cestu k poznaniu. Luciferianizmus ako celok nemá konkrétnu dogmu, ktorú by jeho prívrženci dodržiavali. Skôr je to hlboký osobný pohľad s rôznymi variáciami uctievania Božstva a praktikovania okultizmu na sekulárnom súbore princípov, spolu s mytologickými odkazmi ako formu symbolizmu a kultúrnej tradície.
Luciferianizmus a satanizmus.
Hoci sa veľakrát satanizmus a luciferianizmus zamieňa, nie sú vôbec totožné.
Teistický luciferianizmus môže niekedy naznačovať vlastnosti alebo postupy z teistického satanizmu, ale Lucifer je považovaný za Anjela alebo Boha svetla - viac pozitívny ideál ako zvieracie a materialistické Božstvo uznávané teistickými satanistami.
Arkádický luciferianizmus.
Pomenovaný podľa starovekej mytologickej spoločnosti v oblasti Arkádia. Táto odnož je spojením sekulárneho humanizmu a neopaganizmu. Jej prívrženci uctievajú mytológiu a náboženské tradície a môžu sa zapojiť do neopaganistických obradov, ktoré neoplývajú myšlienkou vyššej moci.
Teistický luciferianizmus.
Niektorí luciferiáni veria v Lucifera ako skutočné Božstvo. Nesmie však byť uctievaný ako židovsko-kresťanský Boh, ale uctievaný a nasledovaný ako učiteľ, priateľ a záchranca. Teistickí luciferiáni sú stúpencami cesty ľavej ruky a môžu mať individuálne blízko k rôznym dogmatickým organizáciám ako je Neo-luciferské cirkvi alebo iné kongregácie, ktoré sú silne zamerané na ceremoniálnu mágiu, okultné a doslovné výklady duchovných príbehov a postáv.
Chajim Hazaz

Chajim Hazaz (: חיים הזז, ‎16. september 1898 – † 24. marec 1973) bol izraelský spisovateľ.
Životopis.
Narodil sa v malej dedinke Sydorovyči v cárskom Rusku (dnešná Ukrajina). Podobne ako mnoho iných židovských spisovateľov jeho generácie, bol aj on svedkom pogromov, ktoré mali formujúci dopad na jeho dielo. Žil v mnohých európskych veľkomestách, vrátane Kyjeva, Charkova, Moskvy, Konštantínopolu, Paríža a Berlína, kým v roku 1931 presídlil do britskej mandátnej Palestíny, kde sa usadil v Jeruzaleme. Jeho manželkou bola poetka Jocheved Bat Mirjam a ich jediný syn Nachum padol v izraelskej vojne za nezávislosť v roku 1948. Od roku 1961 až do smrti žil v jeruzalemskej štvrti Talbija.
Rané dielo.
Svoje vôbec prvé dielo publikoval pod pseudonymom, potom mu vyšlo niekoľko poviedok v časopisoch. V druhej polovici 20. rokov už jeho príbehy začali získavať uznanie. Mnohé z nich sa odohrávajú na pozadí boľševickej revolúcie v Rusku. V roku 1930 vyšiel jeho prvý román (בישוב של יער), ktorý je o židovskej rodine na Ukrajine počas rusko-japonskej vojny.
Ave

Ave je latinské slovo, ktoré Rimania používali ako pozdrav. Pôvodne ho používali Feničania a jeho význam bol „buď živý“.
Nihiru

Nihiru (pôvodný názov Nikia) je malý atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.
Nachádza sa v strede súostrovia na severnej strane a jeho najbližšími susedmi sú atoly Taenga ( na severozápad) a atol Marutea ( na juhozápad). Centrálny ostrov Francúzskej Polynézie Tahiti je vzdialený smerom na západo-juhozápad.
Geografia.
Atol na dĺžku nepresahuje a na šírku má približne . Lagúna má celkovú rozlohu , pričom na mnohých miestach sa dvíha v podobe koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine. Voda sa do a z lagúny z okolitého oceánu dostáva ponad útes najmä z juhu a cez úzke a plytké prieplavy aj z ostatných strán. Podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Kaukura, Toau, Faaite, Tahanea a i.), je z južnej strany tvorený zväčša nízkym koralovým útesom, umiestneným iba tesne na úrovni hladiny oceánu a s väčším výskytom súše zo severnej strany.
Do lagúny vedie jediný, umelo prekopaný úzky prieplav pre menšie lode, situovaný na juhozápadnom cípe atolu pri ostrovčeku Niukia. Na tomto mieste je lagúna zároveň veľmi plytká, múr koralov siahajúcich až k hladine vytvára plytký bazén trojuholníkového pôdorysu s rozmerom hrany cca .
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej pod morskú hladinu. Sopka z oceánskeho dna meria na výšku a jej vek sa odhaduje na 47,6 až 48,4 mil. rokov.
Dejiny.
Pozostatky starovekých sídiel a kultúr je možné nájsť na severných motu, napr. na motu "Oneroa".
Prvý Európan, ktorý atol navštívil a je o tom písomná zmienka, bol Faddej Faddejevič Bellinsgauzen 13. júla 1820. Atol pomenoval „Nigeri“.
V 19. storočí, keď sa Nihiru stal francúzskym územím, mal asi 50 obyvateľov.
Súčasnosť.
Atol je veľmi nízko situovaný, bez výraznejších morfologických či prírodných zaujímavostí. Na väčšine súše, kde je vegetácia schopná rásť a udržať sa, je vysadený kokosovník.
V roku 2012 mal atol podľa sčítania iba 11 obyvateľov, ktorí žijú v jedinej osade atolu "Tatake", situovanej na juhozápadnom cípe atolu na ostrovčeku Niukia. Z južného lagúnového bazéna je prekopaný úzky prieplav do zvyšku lagúny pre možnosť plavby člnmi na ostatné ostrovčeky atolu. Obyvatelia sa živia rybolovom a produkciou kopry.
Administratívne a geografické členenie.
Geograficky patrí atol Nihiru k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Makemo, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Haraiki, Marutea Nord, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Takume, Raroia a Taenga.
Sojuz TMA-12M

Sojuz TMA-12M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 25. marca 2014 vyštartovala pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 39. Sojuz zostal u ISS ako záchranná loď až do septembra 2014, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila na späť Zem. 
Priebeh letu.
Kozmická loď Sojuz TMA-12M nesená raketou Sojuz-FG odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 25. marca 2014 o 21:17:23,053 svetového času (UTC). Plánované bolo spojenie s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) po šesťhodinovom lete. Pravdepodobne kvôli nevyhovujúcej polohe lode jej systém automatického riadenia lode zrušil tretí zo štyroch plánovaných zážihov motora, spojenie bolo preto odložené o dva dni na 28. marca. K spojeniu tak došlo v piatok 28. marca o 0:54 SEČ (to jest 27. marca 2014 o 23:54 UTC). Skvorcov, Artemiev a Swanson sa pripojili ku kolegom na ISS z Expedície 39 a pracovali na stanici, od mája 2014 ako členovia Expedície 40. 
Dňa 10. septembra 2014 o 23:01 UTC sa rovnaká trojica kozmonautov s loďou odpojila od stanice a 11. septembra 2014 o 02:23:09,0 UTC pristáli v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu. Let trval 169 dní, 5 hodín, 5 minút a 46 sekúnd.
No Woman, No Cry

„No Woman, No Cry“ je reggae skladba od jamajskej skupiny Bob Marley and the Wailers. Skladba sa stala známou v roku 1974 prostredníctvom ich štúdiového albumu "Natty Dread". Koncertná verzia z albumu "Live!" je ešte známejšia. V rovnakom čase bola nahraná skladba „Lively up Yourself“. Bola to posledná nahrávka všetkých troch pôvodných členov Wailers (Bob Marley, Peter Tosh a Neville "Bunny" Livingston - tiež známy ako Bunny Wailer). Táto verzia takisto nebola vydaná.
Koncertná verzia skladby sa umiestnila na 37. mieste v zozname Rolling Stone’s 500 Greatest Songs of All Time časopisu "Rolling Stone".
Autor textu.
Hoci mal skladbu napísať Bob Marley, alebo aspoň melódiu, autorstvo textu piesne bolo pripísané Vincentovi Fordovi, ktorý bol Marleyho priateľ a mal verejnú kuchyňu v Trenchtowne - v gete mesta Kingston.
Verzia od The Fugees.
„No Woman, No Cry“ je štvrtý singel skupiny The Fugees z druhého štúdiového albumu "The Score". Skladbu produkoval Salaam Remi. Táto verzia obsahuje vokály od Wyclef Jean. Oficiálny remix skladby v spolupráci so Stephenom Marleym sa objavil na treťom album skupiny, "Bootleg Versions".
Deep house

Deep house je subžáner housu, ktorý vznikol v 80. rokoch, a pôvodne v sebe spájal prvky žánrov Chicago house s jazz-funkom a soulom. Tempo deep housových skladieb je okolo 126 úderov za minútu, pričom majú akustický nádych.
0 A.D.

0 A.D. je stratégia v reálnom čase vyvíjaná spoločnosťou Wildfire Games. Jedná sa o historickú vojnovú a ekonomickú hru zameranú na roky medzi 500 pred n. l. a rokom 1 pred n. l. Hra je multiplatformová: hrateľná na Windows, macOS, Linux, FreeBSD a OpenBSD. Skladá sa výlučne zo slobodného softvéru a slobodného obsahu, využívajúcich licenciu GNU GPLv2 (alebo novšiu) pre zdrojový kód herného enginu a licenciu CC BY-SA pre herný obsah a hudbu.
"0 A.D." obsahuje komponenty stratégie v reálnom čase zamerané na budovanie základne, ekonomický rozvoj, výcvik armády, boj a technologický výskum. Hra obsahuje niekoľko jednotiek a budov špecifických pre každú civilizáciu, ako aj pozemné a námorné jednotky.
Počas hry postupuje hráč z „dedinskej fázy“ cez „mestskú fázu“ po „fázu veľkomesta“. Fázy predstavujú veľkosť osídlenia v histórii a každá fáza odomyká nové jednotky, budovy a technológie.
Funkcia pre viacerých hráčov je implementovaná pomocou sietí typu peer-to-peer bez centrálneho servera.
Vývoj.
Historická presnosť.
Historická presnosť herných prvkov bola najvyššou prioritou vývoja. Názvy jednotiek a budov sú zobrazené v pôvodnom jazyku tejto civilizácie a sú tiež preložené do ľubovoľného jazyka, ktorý si hráč zvolí. Dôraz sa tiež kladie na pokusy o vysokú vizuálnu presnosť brnenia, zbraní, a budov.
Časová os vývoja hry.
"0 AD" pôvodne začala v roku 2001 ako koncept komplexného úplného modu "Age of Empires II: The Age of Kings". Vývojový tím sa rozhodol, že tvorba projektu ako mod je príliš obmedzujúca pre ich tvorivú slobodu, a rozhodol sa presunúť svoje umenie a nápady do vlastného enginu, čo z neho urobilo samostatnú hru.
10. júla 2009 zverejnila spoločnosť Wildfire Games zdrojový kód "0 A.D." na základe licencie GNU GPL 2 (alebo novšej) a umelecké dielo sprístupnila na základe licencie CC BY-SA.
Okolo 23. marca 2010 pracovalo na "0 A.D." okolo desať až pätnásť ľudí, a od začiatku vývoja sa na projekte podieľalo viac ako 100 ľudí.
5. septembra 2013 bola spustená Indiegogo crowdfundingová kampaň s cieľom získať 160 000 amerických dolárov. Dokopy sa vyzbieralo 33 251 dolárov, ktoré sa mohli použiť na najatie programátora. Väčšinu financií projektu spravuje organizácia Softvér vo verejnom záujme.
Pre dokončenú verziu nie je stanovený žiadny oficiálny dátum vydania.
8. júna 2018 vydalo vydavateľstvo Materia Collective soundtrack s 26 skladbami.
Prijatie verejnosťou.
V roku 2012 "získala 0 A.D." druhé miesto v súťaži IndieDB Player's Choice Upcoming Indie Game of the Year. "0 A.D." mala vo všeobecnosti dobrý ohlas. Portálom LinuxQuestions.org bola zvolená za „Open Source hru roka 2013“. Medzi rokom 2010 a júnom 2021 stiahlo hru zo stránky Sourceforge.net viac ako 1,3 milióna ľudí.
Sojuz TMA-13M

Sojuz TMA-13M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 28. mája 2014 vyštartovala pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 40. Sojuz zostal u ISS ako záchranná loď až do novembra 2014, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Priebeh letu.
Kozmická loď Sojuz TMA-13M nesená raketou Sojuz-FG odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 28. mája 2014 o 19:57:40,981 svetového času (UTC). Po necelých šiestich hodinách letu sa 29. mája o 01:44:02 UTC Sojuz automaticky spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS), konkrétne sa pripojil k pripojovaciemu uzlu modulu Rassvet. Potom posádka Sojuzu prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 40.
Dňa 10. novembra 2014 o 00:31:29 UTC sa rovnaká trojica kozmonautov s loďou odpojila od stanice a v ten istý deň o 03:58:49,8 UTC úspešne pristáli severovýchodne od Arkalyku v Kazachstane.
Yamaha YZF-R1

Yamaha YZF-R1, alebo tiež jednoducho R1 je športový motocykel alebo superbike, ktorý od roku 1998 vyrába japonská spoločnosť Yamaha Motor Company.
Svetové prvenstvá.
Svetové prvenstvo medzi radovými motocyklami zaznamenal vďaka inovácii elektronicky ovládanej premenlivej dĺžke sania YCC-I (Yamaha Chip Controlled-Intake). Tiež je vybavený systémom priameho vstrekovania. Kompresný pomer modelu z roku 2007 bol 12,7:1, ktorý zvýšil výkon na 139 kW/189 koní pri 12500 otáčkach za minútu (vrátane náporového sania).
V roku 2009 sa zaradil medzi prvé sériovo vyrábané motocykle na svete so zdvihovým objemom 1000 cm³, do ktorých bol zakomponovaný motor typu BigBang používaný v motoršporte na okruhoch Majstrovstiev sveta cestných motocyklov.
Sojuz TMA-14M

Sojuz TMA-14M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 25. septembra 2014 ju nosná raketa Sojuz-FG vyniesla z kozmodrómu Bajkonur na obežnú dráhu Zeme, po niekoľkohodinovom lete sa Sojuz pripojil k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil troch členov Expedície 41. Zostal u ISS ako záchranná loď až do marca 2015, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila na Zem.
Priebeh letu.
Kozmická loď Sojuz TMA-14M nesená raketou Sojuz-FG odštartovala z kozmodrómu Bajkonur dňa 25. septembra 2014 o 20:24:59,939 svetového času (UTC). Po dosiahnutí obežnej dráhy sa lodi neroztvoril jeden z dvoch solárnych panelov, inak však let aj automatické spojenie (26. septembra o 02:11:29 UTC) s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) prebehlo bez problémov. Panel sa otvoril krátko po spojení s ISS, o 02:50 UTC. Potom posádka Sojuzu prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 41.
Sojuz TMA-14M sa od Medzinárodnej vesmírnej stanice (ISS) odpojil 11. marca 2015 o 22:44:02 UTC a 12. marca o 02:07:40,1 UTC úspešne pristál v kazašskej stepi, juhovýchodne od Džezkazganu. Let Sojuzu trval 167 dní, 5 hodín, 42 minút a 40 sekúnd.
Army Combat Uniform

Army Combat Uniform alebo ACU je bojová uniforma Armády Spojených štátov. Skôr sa využívala v digitálne vytvorenom vzore "univerzálnej kamufláže" čiže UCP, skladajúca sa z prvkov zelenej, pieskovej a šedej farby pre použitie predovšetkým v púšti a mestskom prostredí. V súčasnosti sa zavádza tiež vo vzore Multicam, ktorý je vhodnejšou voľbou pre súčasné konflikty. Uniforma implementuje viacero praktických vylepšení založených na skúsenostiach radových vojakov. Nová uniforma sa začala používať v roku 2007, potom čo zaznamenala úspech u americkej námornej pechoty uniforma McCue vo vzore MARPAT.
Nahrádzanie starých uniforiem Battle Dress Uniform v lesnom vzore Woodland a Desert Combat Uniform s púštnou kamuflážou (používaných od roku 1981, resp. od 1993) sa začalo na začiatku roku 2005, nové uniformy dostali ako prví príslušníci armády v bojových misiách.
ACU.
Okrem nového vzoru, má nová uniforma aj odlišný strih:
Univerzálna kamufláž.
Veľká zmena ktorú ACU prináša je kamufláž. Je to tzv. "Universal Camouflage Pattern", teda univerzálny kamuflážny vzor. Spája púštne a mestské maskovanie do jedného vzoru. Táto kamufláž poskytuje horšie krytie v lesnom prostredí. Je to dané tým, že americká armáda sa dnes angažuje hlavne okolo Blízkeho východu a okolitých púštnych alebo trávnatých oblastiach, a navyše dnešné mestské oblasti sú ďaleko rozsiahlejšie než predtým, a do nich sa hodí uniforma tiež. Americká armáda vychádza z toho, že neočakáva boje v typických lesných prostrediach, ako napríklad v Európe. Preto je uniforma zameraná hlavne na púštne resp. mestské prostredie. Kamufláž však poskytuje priemerné krytie na akomkoľvek podklade.
Cold reading

Cold reading (doslova "chladné čítanie") je spôsob, ktorým astrológovia, iluzionisti, jasnovidci, liečitelia, manipulátori a ďalší presviedčajú klienta, že poznajú všetko o jeho osobnosti a problémoch. Ide o súhrn viacerých techník, ktorých príkladom sú vhodne kladené otázky, analýza hovoreného prejavu, čítanie reči tela, posudzovanie vzhľadu klienta (pohlavie, oblečenie, rasy či etnicity, atď), a pomocou ktorých dokáže užívateľ chladného čítania (pre nejednotnosť názvu bude v nasledujúcom texte použitý nepresné označenie „jasnovidec“, či „vykladač“) vzbudiť u svojho náprotivku dojem, že o ňom vie viac, než je v skutočnosti pravda.
Techniky chladného čítania.
Psychológ Ray Hyman uvádza, že pre úspešné použitie chladného čítania je potrebné dodržať nasledujúce „trináctoro“:
Vojtěch Mornstein uvádza, že veľa sa dá vyčítať už zo samotného faktu, že sa niekto na jasnovidca obracia, pretože to tak väčšinou býva v určitých životných situáciách. Zdôrazňuje, že je potrebné určiť, čo chce klient počuť a nezabudnúť ho pochváliť.
Štatistiky.
Vykladač vychádza z premisy, že ľudia majú viac spoločného, než odlišného a ich problémy zvyčajne mávajú rovnaký pôvod. Ľudia jasnovidca navštevujú zvyčajne preto, že potrebujú niekoho, kto ich vypočuje.
Vhodne kladené otázky.
Jasnovidec má vopred pripravené frázy, ktorými nenápadne z klienta dostáva informácie o jeho stave. Klient si neuvedomuje, že informácie, ktoré mu vykladač hovorí, sú len prerozprávané odpovede, ktoré mu sám povedal.
Paušálne popisy.
Jasnovidec využíva všeobecne platné paušálne opisy, s ktorými sa ľudia radi stotožňujú. Takými sú skryté lichôtky a veci, ktoré radi ľudia počujú, aj keď nemusia byť pravdivé. Účinné je, keď jasnovidec hovorí klientovi to, čo chce klient počuť. Tým utvrdzuje klienta v jeho presvedčení a vzbudzuje v ňom dojem, že naozaj vie o čom hovorí.
Klam osobnej validácie.
Klient paušálne popisy akceptuje ako individuálne charakteristiky. Preto pri použití takýchto hodnotení klienti ľahko podľahnú dojmu, že jasnovidec, či iný používateľ chladného čítania, vie naozaj aj to, čo by vedieť nemal. Úspešnosť osobnej validácie je tým úspešnejšia, čím viac je vykladač považovaný za kompetentného, metóda za plauzibilnú a náročnú (na informácie, čas a výpočty) a ak je klientovi vsugerované, že ide naozaj o vysoko individualizovaný prístup.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 1998

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale mužov 1998 boli v poradí 5. turnaj Majstrovstiev Európy UEFS vo futsale AMF, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konal sa od 9.13. decembra 1998 v Púchove a Považskej Bystrici, na Slovensku, za účasti 8 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Belgicka. Titul získalo , ktoré vo finále zvíťazilo nad . 
Pôvodne sa mal turnaj odohrať v Bratislave a Trnave, ale kvôli finančným problémom hrozilo jeho celkové zrušenie.
Kyjanička purpurová

Kyjanička purpurová (lat. "Claviceps purpurea") je vreckatá huba z čeľade Clavicipitaceae. Ľudovo sa táto huba nazýva aj čierne žito, svätojánske žito, žitná matka, žitná hubka alebo námeľ.
Opis.
Táto huba väčšinou cudzopasí v klasoch raži. Na jar vyrastajú purpurové kyjovité plodnice, ktoré majú výtrusné vrecká a sú zanášané vetrom na raž (nazýva sa to primárna alebo jarná infekcia). Počas obdobia kvitnutia prerastá semenník raži podhubie (mycelium) kyjaničky purpurovej svojimi krátkymi vláknami, ktoré potom vytvárajú na povrchu malé spóry (konídiá). V čase tohto tzv. gonídiového štádia semenník vylučuje sladkú slizovitú šťavu, ktorú nazývame medovica, medová rosa. Hmyz, ktorý je vábený touto šťavou ju ďalej roznáša (nazýva sa to sekundárna alebo letná infekcia). Počas aj po tejto infekcii hubové vlákna neustále rastú, prepletajú sa , až nakoniec vytvoria čierny, pevný útvar, ktorý nazývame sklerócium (nazývaný aj odpočívajúci útvar). Po tomto období huba vypadáva z klasov a v pôde prezimuje. Na jar z týchto sklerócií, ktoré sú v pôde, vyrastajú stopkaté malé huby, ktoré rozsievajú svoje spóry na mladú raž.
Výskyt.
Najčastejšie sa vyskytuje na raži, ale môže byť aj na jačmeni, ovse, pšenici, prípadne aj na rôznych lipnicovitých rastlinách (trávach).
Zber.
Zbiera sa celá ražná hubka (nazývaná námeľ), ktorá je lepkavá a pri dotyku sa veľmi ľahko z klasu uvoľňuje. V minulosti sa námeľ zbieral pri triedení obilia z napadnutých rastlín, dnes sa však získava umelým pestovaním kyjaničky purpurovej na porastoch raži a kultiváciou mycélia v špeciálnych fermentačných nádobách. Zozbieraná huba sa suší pri teplote 35 °C a uschováva sa nad oxidom vápenatým.
Obsahové látky.
Námeľové alkaloidy alebo ergolíny () sú vysoko toxické, Otrava môže zapríčiniť aj smrť. Obsahuje najmä ergotamín a ergometrín. Okrem nich obsahuje aj tyramín a histamín, antrachinóny, mastné kyseliny, rôzne organické farbivá, tuky a iné látky. Vlastnosti tejto huby sú: uterotonikum, hypotonikum a sedatívum vegetatívneho nervstva.
Využitie.
Využíva sa vo farmaceutickom priemysle a v gynekológii, vnútornom a nervovom lekárstve, pretože látky v tejto hube vplývajú na kontrakciu hladkého maternicového svalstva, tlmia funkciu sympatika, spôsobujú zúženie periférnych ciev a normalizujú krvný tlak.