Zoznam panovníkov Kórey

Toto je zoznam kráľov a cisárov vládnucich na území Kórey.
Kočoson.
Kočoson (?108 p. n. l.) bolo prvé kórejské kráľovstvo. Podľa legendy ho v roku 2333 p. n. l. založil Tangun. Archeologické dôkazy kočosonskej kultúry z bronzovej doby sa našli na severe Kórey a v provincii Liao-ning. Rôzne archeologické nálezy ukazujú, že medzi 9. až 4. storočím p. n. l. bol Kočoson prosperujúcim štátom a samozvaným kráľovstvom. Tangun aj Kiča sú obaja považovaní za mytologické postavy.
Pujo.
Pujo (približne 2. storočie p. n. l.494 n. l.) bolo kráľovstvo, ktoré sa rozprestieralo na území dnešnej severovýchodnej Číny a severnej časti Kórey. Historických záznamov je síce málo a vzájomne si odporujú, no existujú dohady, že v 1. storočí p. n. l. sa od Puja oddelilo Východné Pujo a pôvodné kráľovstvo sa niekedy označuje ako Severné Pujo. V roku 494 boli jeho pozostatky pričlenené k susednému kráľovstvu Kogurjo.
Skoré Východné Pujo.
Kalsa Pujo
Kogurjo.
Kogurjo (37 p. n. l.668 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Niektorí kogurjskí panovníci používali titul „tchäwang“ ().
Päkče.
Päkče (18 p. n. l.660 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Pokiaľ nie je uvedené inak, chrámové mená sa zhodovali s osobnými.
Silla.
Silla (57 p. n. l.935 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Prví panovníci pochádzali z klanov Pak, Sok a Kim. Sillskí monarchovia mali rôzne tituly, napríklad „isagum“ () a „maripgan“ (), čo sú vlastne archaizmy slova vládca. Niektorí sillskí králi (rovnako ako niektorí z dynastie Päkčä) sa vyhlásili za cisárov.
Kaja.
Konfederácia Kaja (42562) sa skladala z niekoľkých malých štátov. Všetci panovníci mali titul „wang“ ().
Kumgwan Kaja.
Kumgwan Kaja bol mestský štát v rámci konfederácie Kaja.
Tägaja.
Tägaja (42562) bol mestský štát v rámci konfederácie Kaja.
Palhä.
Palhä (698926) bolo kráľovstvo, ktoré vzniklo po páde Kogurja. Rozprestieralo sa na južných častiach severovýchodnej Číny, Prímorskom kraji a severnej časti Kórejského polostrova.
Neskoré Päkče.
Neskoré Päkče (900936) založil Kjon Hwon, ktorý bol v období úpadku Neskorej Silly generálom. Začala sa tak éra Neskorých Troch kráľovstiev. Neskoré Päkče zaniklo pričinením samotného Kjon Hwona, ktorý po boku kráľa Tchädža viedol korjskú armádu proti Singomovi, ktorý ho zradil.
Neskoré Kogurjo.
Neskoré Kogurjo (901918), inak nazývané aj Tchäbong či Madžin, založil Kung Je. Pripojil sa k povstaniu generála Jang Kila, ktorého neskôr zavraždil a založil nové kráľovstvo. Kung Je sa ukázal ako tyran, čo viedlo k tomu, že ho nakoniec zvrhli vlastní generáli. Generálovi Wang Konovi sa tak otvorila cesta k založeniu Korja.
Korjo.
Korjo (9181392) bolo kráľovstvo, ktorému vládli Wangovci. Chrámové meno prvého panovníka bolo Tchädžo () a znamenalo „veľký zakladateľ“. Rovnako sa volal aj zakladateľ Čosonu. Počnúc Kwangdžongom sa korjskí panovníci stavali do pozície cisára. Predchádzajúci traja králi dostali dodatočne tento titul po smrti. Po mongolskej invázii boli monarchovia opäť „degradovaní“ na kráľov.
23 kráľov po Tchädžovi je známych tiež podľa svojho chrámového mena, ktoré sa končilo slabikou „džong“ (). Počnúc Čchungrjolom mali všetci zvyšní korjskí králi v posmrtnom mene „wang“ (). 
Rodokmeň.
Prvý rodokmeň je zameraný na klan Wangovcov a druhý znázorňuje vzťahy medzi mongolskou dynastiou Jüan a korjskou kráľovskou rodinou.
Čoson.
Čoson (13921910) bolo kráľovstvo, ktoré založil I Song-gje. V roku 1897 sa z neho stalo Kórejské cisárstvo a niektorí čosonskí králi boli po smrti povýšení na cisárov. Chrámové mená čosonských panovníkov sa končili slabikou „džo“ () alebo „džong“ (). "Džo" bolo v menách kráľov/cisárov, ktorí začínali novú líniu. Prvý čosonský kráľ mal špeciálne meno, ktoré znamenalo „veľký zakladateľ“. Všetci ostatní monarchovia mali v menách "džong". Jonsangun a Kwanghägun po skončení svojej vlády chrámové meno nedostali.
Každý panovník mal posmrtné meno, ktoré obsahovalo aj titul „wang“ (), „hwangdže“ () alebo „däwang“ ().
Kórejské cisárstvo.
V roku 1897 sa z Čosonu stalo Kórejské cisárstvo, ktoré trvalo do roku 1910. Technicky by sa mali cisári oslovovať svojimi dobovými menami, ale zvyčajne sa používajú ich chrámové mená.