burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
René-Antoine Ferchault de Réaumur

René-Antoine Ferchault de Réaumur (* 28. február 1683 – † 17. október 1757) bol francúzsky vedec, ktorý sa preslávil v mnohých odvetviach vedy.
Život.
Réamur sa narodil a študoval v La Rochelle. Bol vyučený filozof v jezuitskej vysokej škole. V roku 1699 odišiel do Bourge študovať civilné právo a matematiku. V roku 1703 odišiel do Paríža, kde pokračoval v štúdiu matematiky a fyziky. V roku 1708 bol vo veku 24 rokov zvolený za člena Académie des sciences. Od tohto ocenenia sa pol storočia nestalo, aby v "Mémoires de l'Académie" nebola venovaná aspoň jedna strana Réaumurovi.
Objavy.
Ako prvé ho zaujalo štúdium matematiky, hlavne geometrie. V roku 1710 bol poverený Akadémiou vedením vydávania "Všeobecného opisu umenia a remesiel". Tento projekt vyvrcholil zavedením novej výroby vo Francúzsku a oživením zanedbaného priemyslu. Za vynálezy týkajúce sa železa a ocele bol ocenený a odmenený rentou 12 tisíc livier ročne. Ale preto, že mal vlastný súkromný príjem, daroval tieto peniaze Académie des sciences na budúce experimenty a vylepšenia v priemyselnej výrobe. V roku 1731 sa začal zaujímať o meteorólogiu a vynašiel teplotnú stupnicu, ktorá nesie jeho meno (Réaumurova stupnica). V 1735 pre rodinné dôvody prijal post veliteľa a intendanta kráľovského a vojenského zriadenia v Saint-Louis. Mal potešenie zo štúdia prírody. Jeho priatelia ho často volali „Plínius 18. storočia“.
Réaumurove vedecké spisy boli z mnohých vedeckých oblastí. Prvý spis, z roku 1708 bol z oblasti matematiky o istom geometrickom probléme. Ten posledný, z roku 1756 opisoval formy vtáčích hniezd. Experimentálnymi pokusmi dokázal, že lano zviazané zo slabších vláken, je silnejšie ako silné vlákna oddelené od seba.
Skúmal a podával správy o riekach obsahujúcich zlato, tyrkysových baniach, lesoch a fosílnych ložiskách vo Francúzsku. Navrhol metódu cínovania železa, ktorá sa dodnes používa. Skúmal a objasnil rozdiel medzi železom a oceľou. Poukazoval na to, že množstvo prímesí (predpokladal, že ide o soli a síru) je väčšie v železe, menšie v oceli a najmenší obsah sa nachádza v liatine. Jeho práca (1722) bola preložená do angličtiny a nemčiny.
Réaumur písal veľa o biológii. Na začiatku vedeckej dráhy popisoval lokomočný systém ostnatokožcov ("Echinodermata") a ukázal, že domnelá hypotéza o regenerácii nôh, je pravdivá. V 1710 spísal rozpravu o možnostiach pavúkov produkovať hodváb. Týmto dielom si získal slávu v Číne a preto čínsky cisár Kang-he preložil jeho dielo do čínštiny.
Študoval aj botaniku a poľnohospodárske témy. Vymyslel postup konzervovania vajec. Vypracoval systém umelého inkubátora - liahne a dospel k dôležitým zisteniam o rozdiele medzi trávením mäsožravých a bylinožravých vtákov. Jeho najväčšia práca "Mémoires pour servir à l'histoire des insectes" (6 zv. Amsterdam, 17341742, 7. zv. Paríž 1928). Popisuje vzhľad, zvyky a miesta pre všetky známe druhy hmyzu s výnimkou chrobákov, podáva obdivuhodne trpezlivé a presné pozorovania. Medziiným aj dôležité fakty, ktorými dokázal správnosť Peyssonelovej hypotézy, že koraly sú živočíchy a nie rastliny.
Paradox

Paradox môže byť:
Diadumenianus

Diadumenianus, celým menom Marcus Opellius Antoninus Diadumenianus (* 14. september 208 – † 8. máj 218) bol v rokoch 217 – 218 rímsky cisár. 
Bol synom rímskeho cisára Macrina Marca Opellia (a neskôr aj jeho spoluvládcom) a Nonie Celsy. 
Macrinus viedol v roku 217 boje s partským kráľom Artabanom IV. Po bitke pri meste Nisibis, ktorá nedopadla pre Rimanov dobre, bola uzavretá mierová zmluva (jar 218). Táto zmluva bola pre Rimanov nevýhodná, čo viedlo k nespokojnosti v armáde a k povstaniu, ktoré s cieľom dosadiť na trón svojho vnuka Bassiana začala Julia Maesa so svojimi dcérami. Bassianus bol légiami 16. mája 217 vyhlásený za cisára pod menom Marcus Aurelius Antoninus. Macrinus v snahe o udržanie stability vymenoval svojho syna Diadumeniana za Augusta (vládcu), čím sa snažil Macrinus posilniť svoju dynastiu. 
Diadumenianus a jeho otec v rozhodujúcej bitke so stúpencami Bassiana neďaleko Antiochie (v dnešnej Sýrii) utrpeli porážku. Po neúspešnom pokuse o útek boli zajatí a čoskoro, 8. mája 218, zabití.
Canisterapia

Canisterapia (lat. "canis" = pes) je jednou z foriem animoterapie.
Canisterapia využíva pozitívne pôsobenie psa domáceho na fyzickú, psychickú a sociálnu pohodu človeka. Uplatňuje sa hlavne ako pomocná psychoterapeutická metóda v situáciách, keď iné metódy nemožno použiť, alebo nie sú účinné. Kladie dôraz na riešenie psychologických, citových a sociálno – integračných problémov. Pôsobenie na fyzické zdravie človeka je u canisterapie druhotné, motivuje k rehabilitácii a povzbudzuje imunitu prostredníctvom psychiky.
Canisterapia sa delí na:
Živelná canisterapia.
Klasické držanie psa môže pomôcť napríklad:
Riadená canisterapia.
Odborník na tento druh terapie:
Druhý spôsob ďalej možno rozdeliť na:
Používa sa napríklad:
Požiadavky na terapeutického psa.
Terapeutický pes môže chodiť na návštevy jedine so svojím majiteľom, nikdy s inou osobou, ktorá psa nepozná tak dôkladne a pes nereaguje adekvátne na jej povely. Súhra psa a človeka musí byť bezchybná.
Pre psa je terapeutické sedenie psychicky náročné, preto musí mať možnosť následného odreagovania sa (dostatok hier, odpočinku, prechádzok). Nemal by pracovať dlhšie ako dvakrát do týždňa po jednej hodine. Návštevy u pacienta by mali byť vždy v rovnakom čase a na rovnakom mieste. Pes musí mať zaručený pokoj pri spaní a kŕmení. Mal by žiť v priateľskom prostredí, v harmonickej rodine s jasnými vzťahmi a mať jedného stáleho, dobre známeho pána.
Cornelia Funkeová

Cornelia Funkeová (* 11. december 1958, Dorsten) je nemecká autorka kníh pre deti a mládež.
Život.
Narodila sa v Dortmunde, vo Westfálsku.
Po maturite sa presťahovala do Hamburgu, kde dosiahla vzdelanie diplomovanej pedagogičky, neskôr pracovala 3 roky ako vychovávateľka a a súčasne študovala knižnú ilustráciu na vysokej škole výtvarnej v Hamburgu. Ku kariére spisovateľky sa dostala cez pôvodné povolanie ilustrátorky, zvrat v jej kariére spôsobilo rozhodnutie ilustrovať svoje vlastné knihy (príkladom spisovateľsko-ilustrátorskej práce autorky je aj jej svetoznámy román Pán zlodejov). Dodnes je autorkou niekoľkých desiatok takýchto kníh. Pracovala tiež ako scenáristka televízneho seriálu. 
Do mája 2005 žila so svojím manželom a deťmi v Hamburgu, potom sa presťahovali obaja spolu so svojimi dvoma deťmi do Los Angeles. Tu v roku 2006 jej manžel po 25 ročnom manželstve s Corneliou ako 58 ročný zomrel. 
Spisovateľská dráha.
Jej román Atramentové srdce vyšiel v septembri 2003 v Nemecku, vo Veľkej Británii, V USA, v Kanade a v Austrálii, v roku 2004 tiež anglický preklad knihy Dračí jazdec. Celkový náklad jej kníh prekročil v r. 2005 niečo nad 10 miliónov kusov. Jej knihy boli postupne prekladané do 30-tich jazykov. Podľa TIME magazínu patrí v roku 2005 medzi 100 najvplyvnejších osobností sveta. 
Mnohí kritici ju nazvali nemeckou J.K. Rowlingovou. Jej knihy boli preložené do mnohých jazykov. Po vydaní v anglickom jazyku sa viaceré jej knihy dostali i na popredné miesta zoznamov knižných bestsellerov v New Yorku. 
Viaceré Funkeovej knihy boli sfilmované americkou spoločnosťou Warner Brothers.
Animoterapia

Animoterapia (z angl. "animal" – zviera, podľa iných názorov z lat. "anima" – duša) je liečenie pomocou zvierat. Využíva pozitívne pôsobenie zvieraťa na emocionálne a fyzické zdravie človeka.
Špeciálnymi metódami animoterapie sú:
Vedci zatiaľ presne nevedia, akým spôsobom kontakt so zvieraťom ovplyvňuje ľudský organizmus. Domnievajú sa, že citový vzťah k zvieraťu pomáha uvoľňovať interferón, ktorý posilňuje imunitný systém, a endorfíny, ktoré zvyšujú prah bolesti. Liečivé pôsobenie zvieraťa do značnej miery súvisí s empatiou, nepodmieneným rešpektom a láskou, ktorú sú zvieratá schopné prejaviť. Uspokojenie týchto potrieb, v kombinácii s dotykom živej bytosti pomáha uviesť pacienta do lepšieho duševného stavu. Podľa ľudí veriacich v parapsychológiu tiež údajne dochádza k interakcii energetických polí pacienta a zvieraťa.
Možno vyčleniť dve základné kategórie terapeutických zvierat:
Animoterapia v zahraničí, najmä v USA, tvorí rovnocennú súčasť psychoterapie. Okrem psov a mačiek sa využívajú hlavne ošípané, kravy, kone a sliepky.
U ťažko chorých pacientov, ktorých primárnym problémom nie je psychický problém (onkologickí, postoperačné stavy, ...) sa prostredníctvom hladenia zvieraťa a verbálnou i nonverbálnou komunikáciou so zvieraťom, aktivujú vnútorné zdroje, urýchľuje sa rekonvalescencia pacientov a klesá ich chorobnosť.
Moskovské umelecké akademické divadlo

Moskovské umelecké akademické divadlo (rus. oficiálny názov Московский Художественный академический театр имени А. П. Чехова, známe aj pod skratkou MCHAT) je divadlo v Moskve. Bolo založené v roku 1898 dvoma najvýznamnejšími osobnosťami ruského divadelníctva – hercom, režisérom, pedagogikom a teoretikom Konstantinom Sergejevičom Stanislavským a režisérom a dramatikom Vladimírom Ivanovičom Nemirovičom-Dančenkom.
Starostlivosť sa akou obaja plánovali všektky umelecké a organizačné podrobnosti, charakterizovala celý ďalší vývoj divadla. Iné divadlá tak netrvali po celé desaťročia na svojom umeleckom poslaní. Filozofiou divadla sa stala vysoká kvalita uvádzaných inscenácií.
História.
S históriou divadla sa viaže meno „jeho“ dramatika Antona Pavlvoviča Čechova. História divadla začala v roku 1898 inscenáciou jeho hry "Čajka", ktorá rok predtým v Petrohrade úplne prepadla, a Čechov veľmi nerád dával súhlas na jej opätovné uvedenie. "Čajku" režírovali spoločne Nemirovič-Dančenko a Stanislavskij, ktorý hral tiež úlohu Trigorina. Hovorí sa, že s premiérou "Čajky" v MChATe vznikol nový divadelný smer – divadlo zmenilo svoj smer od vonkajška, smerom dovnútra človeka. Inscenácia "Čajky" mala obrovský úspech a Čechovova dramatická tvorba sa stala jedným zo základných kameňov tohoto divadla.
Okrem Čechova spolupracoval s divadlom aj ďalší významný ruský autor – Maxim Gorkij. Vrcholmi tejto spolupráce boli inscenácie Čechovových hier: "Ujo Váňa", "Tri sestry", "Višňový sad" a Ivanov a Gorkého sociálne ladených drám "Deti slnka" a "Na dne".
V rokoch 1905 – 1906 sa MChAT vydal na cesty po európskych mestách. Na týchto cestách sa Stanislavskij a Nemirovič-Dančenko zoznámili s ďalšími osobnosťami európskeho divadelníctva – nemeckým režisérom Maxom Reinhardom, prvým moderným českým režisérom Jaroslavom Kvapilom i Edwardom Gordonom Craigom, ktorý potom v roku 1911 pohostinsky režíroval v Moskve Shakespearovho "Hamleta". Po návrate z turné sa repertoár divadla obohatil o inscenácie klasických hier Sofokla, Shakespeara, Molièra a Goldoniho. Stanislavskij začal inscenovať aj hry svojich škandinávskych súčasníkov – Ibsena a Hamsuna.
MChAT si získal povesť vzorného divadla a jeho činnosť a vplyv rástli. Začali sa zakladať štúdia: Prvé štúdio (Mejerchoľdovo), Druhé štúdio, Tretie štúdio (Vachtangovovo), Štvrté štúdio a Hudobno-dramatické štúdio (Nemiroviča-Dančenka), kde sa vzdelávali budúci herci a režiséri.
Po revolúcii v roku 1917 sa Stanislavskij rozhodol pre sovietsky socializmus, čím zabezpečil divadlu bezproblémový chod. V rokoch 1922 – 1924 sa vydalo divadlo na ďalšie veľké turné po Európe a Spojených štátoch amerických, pretože si podľa Stanislavského slov "„muselo získalo odstup“". Umenie MChATu viditeľne zapôsobilo na americké divadlo, a tento vplyv je badať dodnes. Nadšených žiakov si našlo aj v Európe, kde medzi inými oslovilo aj slovenského režiséra Janka Borodáča.
Moskovské umelecké akademické divadlo prežilo aj osemdesiat rokov komunistického režimu v Rusku, zachovalo si svoju auro profesionality a kvality a hráva dodnes.
Terapia hrou

Terapia hrou využitie hier na liečenie.
Terapia hrou sa používa sa hlavne u detí s poruchami správania. V hre sa odrážajú skúsenosti dieťaťa, jeho postoje, city, túžby i obavy. Hračky sa vyberajú tak, aby sa primerane veku a schopnostiam stimuloval senzomotorický vývin dieťaťa. V hre sa s dieťaťom nacvičujú rôzne situácie, pričom je neskôr schopné prijať fiktívne vyriešenie situácie za svoje a tým vnútorne rásť. U starších detí sa využívajú spoločenské, športové hry alebo psychohry. 
Terapiu hrou možno využiť aj u dospelých pacientov.
Pozorovanie pacienta pri hre tiež môže pomôcť stanoviť diagnózu, hlavne ak inak odmieta komunikovať.
Terapiu hrou možno využiť aj pri fyzických ochoreniach, pri nich psychické uvolnenie a radosť z hry pomáhajú mobilizovať vnútorné zdroje organizmu.
Kršiak rybár

Kršiak rybár (iné názvy: kršiak rybožravý, orliak riečny; lat. "Pandion haliaetus") je kozmopolitný druh z čeľade kršiakovité, nevyskytuje sa len v Južnej Amerike a v Antarktíde. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kršiak rybár patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, stavy v Severnej Amerike za posledných 40 rokov štatisticky významne narástli o 1100%, veľkosť populácie narastá aj v Európe.
Výskyt a stav na Slovensku.
Kršiak rybár cez Slovensko iba migruje, veľmi zriedkavo prezimuje. Záznamy sú pravidelne od veľkých riek a vodných plôch, menej pozorovaní je preletujúcich ponad lesné celky.
Ekosozologický status v roku 1995 "Im" - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998, 2001 a v roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "R" - vzácny druh.
Volavkovité

Volavkovité () je čeľaď vtákov radu brodivce.
Aldhibah

Aldhibah alebo Zeta Draconis je hviezda v súhvezdí Drak.
Alrischa

Alrischa, Al Rischa alebo Alfa Piscium (α Psc / α Piscium) je hviezda v súhvezdí Ryby.
Má viacero názvov. Najpoužívanejší z nich, Al Rischa (niekedy Alrescha) pochádza z arabského "rišá’" alebo "ar-rišá’", čo znamená povraz. Menej používané názvy sú Kaitain (z arab. "uqda al-chajtajn" – "uzol dvoch nití"), alebo Okda (z arab. "uqda" - "uzol").
Nachádza sa v juhovýchodnej časti súhvezdia, vo vrchole akéhosi ležatého V, ktoré súhvezdie svojim tvarom pripomína. Al Rischa je dvojhviezda. Pozostáva z dvoch hviezd s jasnosťou 4,2 a 5,1 (niekde 4,3 a 5,2) magnitúd. Ich vzájomná vzdialenosť je menej než 1,9“ a zmenšuje sa, pretože zložky sa navzájom obiehajú, a tak sa na ne dívame z čoraz menej a menej vhodného uhla. Ich obežná doba je 720 rokov (niekde sa uvádza aj 933). V roku 1985 bol ich uhlový odstup 1,7“, v roku 2000 iba 1,5“ a najviac sa k sebe priblížia v roku 2060 – len na jednu oblúkovú sekundu. Skutočná vzdialenosť zložiek je asi 80 AU. Od Zeme je táto dvojhviezda vzdialená 139 svetelných rokov.
Spektroskopia

Spektroskopia je fyzikálna metóda zaoberajúca sa vznikom a vlastnosťami spektra svetla, ktoré vzniká interakciou elektromagnetického žiarenia so vzorkou. Žiarenie dodané vzorke je odrazené alebo pohltené vzorkou, prípadne vyvolá ďalšiu emisiu žiarenia. Vzniknuté spektrum je rozložené optickým hranolom na jednotlivé frekvencie so špecifickou čiarovou (spektrálnou) štruktúrou. Absorbované alebo emitované spektrum nie je spojité, ale skladá sa z viacerých línií (čiar resp. pásov), ktoré sú špecifické pre každú látku. Neexistujú dve chemicky odlišné látky majúce rovnaké absorpčné, alebo emisné spektrum. 
Spektroskopické metódy sa používajú na posúdenie koncentrácie alebo množstva danej chemickej látky (atómovo, molekulárne, iónovo). V tomto prípade nazývame prístroj, ktorý vykonáva takéto merania spektrometer, spektrofotometer, alebo spektrograf.
Spektroskopia / spektrometria sa často používa vo fyzikálnej a analytickej chémii pre identifikáciu látok prostredníctvom z nich vyžarovaného alebo nimi absorbovaného spektra žiarenia.
Spektroskopia / spektrometria je tiež často používaná v astronómii a diaľkovom prieskume Zeme. Väčšina veľkých ďalekohľadov má spektrometre, ktoré sa používajú buď pri meraní chemického zloženia a fyzikálnych vlastností astronomických objektov alebo na meranie ich rýchlosti dopplerovským posunom ich spektrálnych čiar.
Tunelový jav

Tunelový jav alebo tunelový efekt alebo kvantové tunelovanie je fyzikálny kvantový jav známy z kvantovej mechaniky, pri ktorom častica porušuje princíp klasickej fyziky tým, že prechádza potenciálovou bariérou, ktorá je vyššia ako energia častice. 
Pokiaľ je energia častice menšia než výška bariéry, potom by sa podľa klasickej mechaniky mala častica od takejto bariéry odraziť späť. Klasická mechanika neumožňuje priechod takejto častice skrz bariéru. Kvantová mechanika však častici umožňuje, aby s určitou pravdepodobnosťou prešla cez (odtiaľ tiež pochádza označenie "tunelovanie").
História.
Pomocou kvantového tunelovania objasnil George Gamow v roku 1928 alfa rozpad atomových jadier. Z klasického hľadiska sú častice udržiavané v jadre preto, že opustenie jadra vyžaduje prekonanie veľmi vysokej potenciálovej bariéry a častice by teda pre opustenie jadra (teda k jeho rozpadu) museli mať veľmi veľkú energiu. Z hľadiska klasickej fyziky je teda pre rozdelenie takéhoto systému (jadra) potrebné veľmi veľké množstvo energie. V kvantovej mechanike však existuje určitá pravdepodobnosť, že sa častica "pretuneluje" cez potenciálovú bariéru a unikne z jadra. Gamow vytvoril model potenciálu jadra a určil vzťah medzi polčasom rozpadu a energiou častíc pri vyžiarení.
Max Born rozpoznal, že kvantové tunelovanie nie je jav súvisiaci iba s jadrovou fyzikou, ale že ide o všeobecný jav vyplývajúci z kvantovej mechaniky, ktorého prejavy je možné nájsť v rôznych systémoch. S kvantovým tunelovaním je sa možné stretnúť napr. v kozmológii, v polovodičoch (napr. tunelová dióda) alebo v tunelovom mikroskope.
Orol kráľovský

Orol kráľovský (lat. "Aquila heliaca") je druh z čeľade jastrabovité. Obýva centrálnu a západnú palearktickú oblasť od južnej Moravy a Rakúska na východ po Bajkal. Na území Slovenska a Maďarska žije mierne izolovaná populácia viac než 80 párov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov orol kráľovský patrí medzi zraniteľné druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, európska populácia tvorí približe 30% z celkovej a má stúpajúci trend (kvôli stúpajúcej plodnosti aj imigrácie). Podľa posledných informácií by mali byť stavy v Ruska a v Kazachstane stabilné, lokálne i stúpajúce. Tieto informácie treba potvrdiť, pretože sa predpokladá skôr pokles následkom hrozieb na hniezdiskách. Dovtedy sú jeho populácie hodnotené z opatrnosti ako klesajúce.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 35 – 40, zimujúcich jedincov 20 – 50. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytoval vykazovali "výrazný nárast" viac ako o 50 %. Ekosozologický status v roku 1995 "E" – ohrozený druh. V roku 1998 "EN:B3, D", "EN" – ohrozený. V roku 2001 "EN" - ohrozený. Európsky ochranársky status "SPEC1" – druhy vyskytujúce sa v Európe, vyžadujúce celosvetovú ochranu ako globálne ohrozené. Stupeň ohrozenia "E" – ohrozený druh.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 3540 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov (20002012) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (19802012) boli "stúpajúce". V roku 2014 "EN D" - silne ohrozený. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 75 85 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov (20072018) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (19802018) boli "stúpajúce". 
Ochrana.
Je zákonom chránený – druh európskeho významu, so spoločenskou hodnotou 40 000 €.
Spin (fyzika)

Spin je vlastnosť elementárnych častíc. Je definovaná ako invariant Lorentzovej transformácie. Mechanická analógia spinu sa dá predstaviť ako neorbitálna zložka momentu hybnosti (to znamená, že spiny častíc prispievajú k celkovému momentu hybnosti telesa). Hodnota spinu je nemennou vlastnosťou každej elementárnej častice. Môže nadobúdať hodnotu celých alebo poločíselných kladných násobkov redukovanej Planckovej konštanty formula_1, preto sa často udáva len ako tento násobok(napríklad: 0, 1/2, 1, 3/2, atď).
Častice sa podľa veľkosti spinu rozdeľujú na:
Operátory.
Operátor celkového spinu sa označuje "S", operátory projekcie spinu do jednotlivých osí označujeme "Sx", "Sy" a "Sz", prípadne tiež "Si". Splňujú nasledujúce komutačné relácie:
Pričom formula_3 je Levi-Civitov symbol. Podobne ako v prípade momentu hybnosti platia pre vlastné čísla "S2" a "Si" nasledujúce vzťahy:
Pre zvyšovacie resp. znižovacie operátory formula_6 potom platia nasledujúce vzťahy:
Operátory projekcie spinu môžeme zapísať tiež v maticovej reprezentácii. Operátory pre spin formula_8 majú následujúci tvar:
Pričom účinkujú na takto definované stavové vektory:
Hore uvedené vektory sú ortonormálne, teda každé dva vektory sú na seba kolmé a norma každého z nich je rovná jednej). Platia pre ne relácie úplnosti.
Sternov-Gerlachov experiment

Sternov-Gerlachov experiment je experiment, ktorý meria spin častíc podľa toho, ako sa vychyľujú v nehomogénnom magnetickom poli. Je pomenovaný po Ottovi Sternovi a Waltherovi Gerlachovi.
Ultrafialová katastrofa

Ultrafialová katastrofa je výsledok, získaný v oblasti klasickej fyziky, ktorý, ak by bol správny, by priraďoval vysokým frekvenciám žiarenia čierneho telesa nekonečnú energiu.
Hassaleh

Iota Aurigae (ι Aur/ι Aurigae) je hviezda v súhvezdí Povozník.
Kitalpha

Kitalpha (iné názvy: Kitalpa, Kitalfa, Kitalphar, Kitel Phard, Alfa Equulei) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Koník. Názov pravdepodobne vznikol z arabského Al Kitah al Faras, čo namená „predná časť koňa“ alebo „malý kôň“. V mnohých starých vyobrazeniach Koníka zasahuje do tejto oblasti hviezdnej oblohy susedné súhvezdie Pegas.
Hazard (film)

Hazard je koprodukčný slovensko-český film natočený podľa skutočnej udalosti.
Kriminálny film nakrútený podľa skutočného príbehu o tragickom osude dvadsaťročného dievčaťa, žijúceho s matkou a jej mladším druhom-príživníkom v bratislavskej Petržalke. Z nedostatku pozitívnej motivácie, nudy a rodinnej starostlivosti sa podieľa na zbytočnej vražde podnikateľa, ktorou si zničí život...
Roman Petrenko

Roman Petrenko (* 2. január 1965, Nitra) je slovenský filmový a televízny režisér.
Vyštudoval Strednú priemyselnú filmovú školu v Čimeliciach (1984) a odbor réžia na pražskej FAMU (1990). Venuje sa najmä televíznej tvorbe.
Vladimir Ivanovič Nemirovič-Dančenko

Vladimir Ivanovič Nemirovič-Dančenko (; * 23. december 1858, Ozugrety, Gruzínsko – † 25. apríl 1943, Moskva, Rusko) bol ruský režisér, divadelný riaditeľ a dramatik. Spolu s Konstantinom Stanislavským je zakladateľom Moskovského umeleckého akademického divadla (MChAT). 
Jeho práca je spätá nielen s MChATom ale aj s rozvojom celého ruského profesionálneho divadelníctva na konci 19. storočia a v prvej polovici 20. storočia.
Život a dielo.
Nemirovič-Dančenko sa narodil v Ozugrety v Gruzínsku v roku 1858. Ako mladík hrával v ochotníckych krúžkoch v Tbilisi. Divadlu sa však naplno oddal až po dokončení štúdia matematiky a fyziky na moskovskej univerzite. Obľúbil si Ostrovského hry a rád navštevoval Malé divadlo. Neskôr začal písať divadelné kritiky a hry, ktoré sa aj hrávali v Malom divadle. Začal sa zaujímať aj o réžiu a teoretické otázky súvisiace s divadlom. Rozmýšľal nad reformou divadelného umenia, ale chýbal mu partner, s ktorým by mohol prebrať svoje názory a predstavy a neskôr ich uviesť do života. 
Prelomovým rokom v Nemirovičovom-Dančenkovom živote bol rok 1897, keď sa stretol so Stanislavským. Ich spoločný rozhovor v moskovskej reštaurácii Slovanský bazár trval celých 18 hodín. Ich spoločné priateľstvo a plodná divadelná spolupráca pretrvali štyri desaťročia. O rok neskôr spoločne založili "Moskovské umelecké všeobecne prístupné divadlo", ktoré od roku 1920 nesie názov "Moskovské umelecké akademické divadlo". 
Stanislavskij bol skôr herec a režisér, zatiaľ, čo Nemirovič-Dančenko pôsobil zväčša ako dramaturg a duchovný vodca divadla. Spolupracoval s dramatikmi Antonom Pavlovičom Čechovom a Maximom Gorkým, hercami Oľgou Knipperovou, Ivanom Michajlovičom Moskvinom. Často režíroval hry spoločne so Stanislavským, ale vytvoril aj samostatné inscenácie, ktoré vyplynuli zo spolupráce s autormi hier. Vo svetovej premiére uviedol v roku 1902 Gorkého drámu "Na dne" a Čechovovho "Ivanova". Známe sú i jeho dramatizácie veľkých ruských diel, napr. "Anny Kareninovej".
Režíroval hry ruských klasikov - Ostrovského, Puškina, Tolstého a Turgeneva i nových sovietskych autorov. Ako dramaturg uviedol na javisko hry Ibsena a Hauptmanna. 
V roku 1919 založil Hudobné štúdio, v ktorom inscenoval opery Verdiho a Šostakoviča, s cieľom implementovať hereckú metódu MChaTu v inscenovaní hudobno-dramatických diel. Od roku 1926 štúdio funguje ako samostatné divadlo a nesie meno svojho zakladateľa. 
Po Stanislavského smrti v roku 1938 viedol Nemirovič-Dančenko MChAT sám, až do svojej smrti na jar 1943. Jeho potomkovia dodnes pôsobia v divadle, ktoré založil.
Rošáda (film)

Rošáda (angl. "Rochade") je koprodukčný slovensko-rakúsky politický triler natočený podľa poviedky Ladislava Mňačka "Hmla".V hlavných úlohách Michael York a Marián Zednikovič.
Príbeh z prostredia ilegálnej organizácie obchodujúcej so zbraňami.
Comédie-Française

Comédie-Française (slovenský preklad: Francúzska komédia) alebo Théâtre-Français (slov.: Francúzske divadlo), nazývané aj La Maison de Molière (slov.: Molièrov dom), je jediným štátnym divadlom vo Francúzsku, ktoré má stály súbor. Je najvplyvnejšou a najviac chránenou francúzskou kultúrnou inštitúciou. Je vysoko cenená pre vysokú kvalitu jej repertoáru, predstavení a vzdelávania hercov. K umelcom spätým s vyše dvojstoročnou históriou tohto divadla patria aj: Marie Champmeslé, Adrienne Lecouvreur, François Joseph Talma, Sarah Bernhardt a Jean Louis Barrault.
V súčasnosti divadlo disponuje troma budovami v Paríži, "Salle Richelieu", "Théâtre du Vieux-Colombier" a "Studio-Théâtre".
História.
Comédie-Française vznikla spojením troch najdôležitejších parížskych divadelných spoločností. V roku 1673, po Molièrovej smrti, jeho "L'Illustre Théâtre" sa spojilo s konkurenčnou spoločnosťou "Théâtre du Marais" a začali hrávať v "Théâtre du Guénégaud". V roku 1680 sa "Guénégaud" spojil na nariadenie kráľa Ľudovíta XIV. s najstaršou divadelnou spoločnosťou v Paríži - "Comédiens du Roy" z "Hôtel de Bourgogne". Novovytvorenej spoločnosti bol priznaný monopol na divadelné predstavenia vo francúzštine na území Paríža a na predmestiach. Názov Comédie Française bol vybraný preto, aby bol súbor odlíšený od Comédie Italienne, súboru, ktorý hrával predstavenia v štýle talianskej commedie dell'Arte.
Rošáda

Rošáda môže byť:
Hazard

Hazard môže byť:
Výmenná častica

Výmenná častica (iné názvy: výmenný bozón, kalibračný bozón, častica poľa) je (podľa tzv. štandardného modelu) istý druh častice, ktorá „tvorí“ (teda prenáša) interakcie medzi časticami.
Delia sa podľa prenášanej interakcie na:
Volavka purpurová

Volavka purpurová alebo volavka červená (lat. "Ardea purpurea") je druh z čeľade volavkovité. Je rozšírená v orientálnej, etiópskej a na juhu palearktickej oblasti, kde obýva vodné plochy a toky s hustou močiarnou vegetáciou v ktorej aj hniezdi. Na Slovensku je dokázané hniezdenie v 1,60 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov volavka purpurová patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej i Európskej populácie je klesajúci.
Výskyt a stav na Slovensku.
Volavka purpurová hniezdi najmä na Východoslovenskej rovine. Počas migrácie bola zistená v 13,10 % mapovacích kvadrátov.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 20 – 60. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú "mierny pokles" od 20 – 50 %. 
Ekosozologický status v roku 1995 "E" – ohrozený druh. V roku 1998 "EN:B1", "EN" – ohrozený. V roku 2001 "EN" - ohrozený. V roku 2014 VU* D - zraniteľný. Dôvodom preradenia do nižšej kategórie môže byť niektorý z nasledujúcich dôvodov: zvýšenie počtu rozmnožujúcich sa jedincov, rastúci trend populácie, zväčšovanie areálu alebo aj možnosti pozitívneho ovplyvnenia populácií z okolitých krajín. Európsky ochranársky status "SPEC3" – druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "V" – zraniteľný druh.Stupeň ohrozenia "V" – zraniteľný druh.
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 5000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Volavka purpurová je druh európskeho významu, ktorý sa vyskytuje ako kritériový druh v dvoch chránených vtáčich územiach.
Pobrežník sivý (Calidris temminckii)

Pobrežník sivý alebo pobrežník Temminckov ("Calidris temminckii") druh vtáka z čeľade slukovité ("Scolopacidae"). Obýva najmä tundru a z časti i boreálne pásmo celej palearktickej oblasti. Na zimu odlieta do Afriky. Migruje hlavne pozdĺž pobrežia a z časti aj vnútrozemím. Na Slovensku bol zistený počas migrácie v 7,90 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov pobrežník sivý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, ťažko sa hodnotí, pretože nie je jednoznačný názor na rozsah ohrozujúcich faktorov. Európska populácia je stabilná.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 230 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Chriašť najmenší

Chriašť najmenší (iné názvy: chriašteľ najmenší, chriašteľ červenkastonohý; lat. "Zapornia pusilla" synonymum "Porzana pusilla") je vták z čeľade chriašteľovitých.Obýva rôzne oblasti, orientálnu, etiópsku, austrálsku i palearktickú, kde žije najmä v Španielsku. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chriašť najmenší patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, pretože nie sú známe vplyvy deštrukcie jeho biotopov na veľkosť populácie.
Výskyt a stav na Slovensku.
Na Slovensku je vzácny, objavuje sa počas migrácie, ťažko sa zisťuje pre skrytý spôsob života. O hniezdení existuje správa z roku 1957 z rezervácie Tajba, no bez dokladu. Ekosozologický status v roku 1995 "Im" - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V rokoch 1998, 2001 a 2014 žiadny. 
V zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii ani v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia nie sú žiadne záznamy o hniezdení uznané Faunistickou komisiou.
Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "R" - vzácny druh.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 3000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Chriašť najmenší je druh európskeho významu.
Chriašť malý

Chriašť malý alebo chriašteľ malý (lat. "Zapornia parva" synonymum "Porzana parva") je druh z čeľade chriašteľovité. Obýva západnú a centrálnu palearktídu. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chriašť malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná.
Výskyt a stav na Slovensku.
Chriašť malý je na Slovensku hniezdič a migrant. Na Slovensku bolo dokázané alebo pravdepodobné hniezdenie v 6,00 % mapovacích kvadrátoch. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 70 - 150. Veľkosť populácie má "mierny pokles" od 20 - 50%. Veľkosť územia na ktorom sa vyskytuje je "stabilná", maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 "V" - zraniteľný. V roku 1998 "LR:lc", "LR" - menej ohrozený druh, "lc" - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 "LR" - menej ohrozený. V roku 2014 "VU* D" - zraniteľný. Európsky ochranársky status "SPEC4" - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status. 
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 2000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Chriašť malý je druh európskeho významu, ktorý sa vyskytuje ako kritériový druh v troch chránených vtáčich územiach a ako 1 % druh v jednom.
Rybár malý

Rybár malý alebo rybár bieločelý (lat. "Sternula albifrons", staršie "Sterna albifrons") je druh z čeľade rybárovité (namiesto ktorej je v niektorých systémoch podčeľaď rybárorodé z čeľade čajkovité). Obýva pobrežia morí a štrkové ostrovy riek na celej Zemi, hniezdi v kolóniách. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov rybár malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, trend v Európe je neznámy.
Výskyt a stav na Slovensku.
Rybár malý patrí na Slovensku k vzácnym hniezdičom a k pravidelným migrantom. Od roku 1993 hniezdi na Dunaji pri Čunove, úspešnosť hniezdenie je nízka. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 5. Druh je "fluktujúci". Ekosozologický status v roku 1995 "I" - nezaradený. V roku 1998 "NE" - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 "NE" - nehodnotený. V roku 2014 NA - (regionálne) nepríslušný. Rybár malý je jeden z 15. nehodnotených druhov, z niektorého z nasledujúcich dôvodov: o ktorých pravidelnom hniezdení u nás existujú údaje z menej ako 10 posledných rokov, sú v štádiu rozširovania areálu, hniezdia alebo hniezdili u nás len sporadicky alebo ojedinele. Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "D" - ustupujúci druh. 
Aktuálne výskyty a diskusie sú k dispozícii v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia alebo v zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 5000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Čorík bahenný

Čorík bahenný (iné názvy: rybár bahenný,čorík bielobradý; ) je druh z čeľade rybárovité, zaraďované aj pod čajkovité. Obýva palearktickú, orientálnu, etiópsku a tiež austrálsku oblasť. Na Slovensku hniezdi na východe v 1,20 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov čorík bahenný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, stavy v Európe stúpajú.
Opis.
O niečo väčší ako čorík čierny (dĺžka tela je , krídla , chvosta ). Chvost má vykrojený do hĺbky 12 – . Vrch hlavy, na temene, od oči až po záhlavie je čierny, hrdlo a tvár sú biele, vrch tela je popolavosivý. Spodná časť tela je tmavšia. Zobák a nohy sú červeno. V zimnom šate je vrch hlavy biely s čiernymi škvrnami, spodná časť tela biela a zobák je tmavý. Plávacia blana je hlboko vykrojená. Krídlo presahuje . V letnom šate sa uňho vyníma pod okom na tvári biely širší pás. Spodná časí tela kontrastuje so spodnou časťou krídel.
Výskyt a stav na Slovensku.
Vzácny hniezdič. Vyskytuje sa v apríli a v jeseni od augusta do septembra. Na Slovensku sa vyskytuje veľmi zriedkavo počas migrácie na jar a na jeseň. Od roku 1970 hniezdi na Východoslovenskej rovine na rybničnej sústave Iňáčovce - Senné. V posledných rokoch existujú údaje o jeho hniezdení aj zo západného Slovenska. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 50 - 200. Druh je "fluktuujúci". Ekosozologický status v roku 1995 "E" - ohrozený druh. V roku 1998 "EN:B1" - ohrozený. V roku 2001 "EN" - ohrozený. V roku 2014 "VU* B2ac(iv); C2 a(i), b; D" - zraniteľný. Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "D" - ustupujúci druh.
Biotop.
Hniezdi pri rybníkoch, močiaroch, jazerách, v nížinách a podobne.
Hniezdenie.
Čorík bahenný hniezdi v kolóniách v zárastoch vodných rastlín. Hniezdo si stavia z vodného rastlinstva. V júni znáša samička 2 – 3 zelenkavosivé, tmavo škvrnité vajíčka veľkosti 31 – 44 x 24 – . Inkubačný čas je 18 dní.
Potrava.
Živí sa drobnými vodnými živočíchmi.
Ochrana.
Druh ktorý v európskom meradle ubúda. Ako súčasť našej prírody ho treba zachovať a preto aj chrániť.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1840 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Čajka sivá

Čajka sivá (lat. "Larus canus") je druh z čeľade čajkovité. Obýva palearktickú a nearktickú oblasť. Na Slovensku vzácne hniezdi. Prvé hniezdenie bolo zistené v roku 1982 na Sĺňave pri Piešťanoch a druhé v roku 1998 na Oravskej priehrade. 
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov čajka sivá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, chýbajú potrebné znalosti z jej rozsiahlej oblasti rozšírenia. Populácia v Európe klesá rýchlosťou 25% za 29,4 rokov (tri generácie).
Opis.
Dorastá do dĺžky až 44 centimetrov a váži až pol kilogramu. Farba operenia sa mení podľa veku a ročného obdobia. Živí sa hmyzom a malými rybkami. Hniezdi raz ročne, od mája do júna.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 3, zimujúcich jedincov 100 - 9 000. Je to novohniezdiaci druh, populačný a areálový trend nie je hodnotiteľný. Ekosozologický status v roku 1995 "I" - nezaradený. V roku 1998 "NE" - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 "NE" - nehodnotený. V roku 2014 NA - (regionálne) nepríslušný. Čajka sivá je jeden z 15. nehodnotených druhov, z niektorého z nasledujúcich dôvodov: o ktorých pravidelnom hniezdení u nás existujú údaje z menej ako 10 posledných rokov, sú v štádiu rozširovania areálu, hniezdia alebo hniezdili u nás len sporadicky alebo ojedinele. Európsky ochranársky status "SPEC2" - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "D" - ustupujúci druh. 
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Nairobi

Nairobi je hlavné mesto Kene. Je najľudnatejšie mesto vo Východnej Afrike a 12. najľudnatejšie v Afrike. Názov mesta je odvodený z massajskej frázy "Enkare Nyirobi", ktorá sa dá preložiť ako „miesto studených vôd“. V súčasnosti je mesto prominentné finančné a obchodné centrum.
Mesto bolo založené v roku 1899 ako jednoduché železničné depo na trase z Mombasy do Ugandy. Mesto rýchlo rástlo a v 1907 sa stalo hlavným mestom Britskej Východnej Afriky. Od roku 1963 je hlavným mestom dnešnej Kene. Počas svojho koloniálneho obdobia bolo mesto strediskom priemyslu s kávou, čajom a sisalom.
Kačica chripľavka

Kačica chripľavka (iné názvy: kačica chripľavá, chripľavka obyčajná, chripľavka; lat. "Mareca strepera", staršie "Anas strepera") je druh z čeľade kačicovité. Rozšírená v celej holarktíde, kde vyhľadáva plytké vodné plochy. Na Slovensku zriedkavo hniezdi aj zimuje, hniezdenie bolo dokázané v 2,80 % mapovacích kvadrátov, zimovanie bolo zistené v 5,80 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kačica chripľavka patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej aj európskej populácie je stúpajúci, populácia v severnej Amerika sa za posledných 40 rokov štatisticky významne zvýšila o 56.9 %.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 50 - 80, zimujúcich jedincov 0 - 30. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala boli "stabilné", maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 "R" - vzácny. V roku 1998 "LR:cd", "LR" - menej ohrozený druh. V roku 2001 "LR" - menej ohrozený. Európsky ochranársky status "SPEC3" - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "V" - zraniteľný druh.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 100200 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) boli "stúpajúce". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola "stúpajúca". V roku 2014 LC* D1 - menej dotknutý. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 100200 párov. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20082018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) boli "stúpajúce". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola "stúpajúce".
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 920 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Hus malá

Hus malá (iné názvy: hus pískavá, hus piskľavá; lat. "Anser erythropus") je zúbkozobec z čeľade kačicovitých. Hniezdi v tajge a tundre palearktídy. Na Slovensku boli len zriedkavo pozorované ako migrajúce a zimujúce. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hus malá patrí medzi zraniteľné druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, rýchly pokles nastal z dôvodu nadmerného lovu a ničenia biotopov kultiváciou a fragmentáciou hniezdnych biotopov. Model vývoja hniezdisk tohoto druhu predpovedá 28% stratu do roku 2070.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov v rokoch 19801999 bol 0 - 15. Ekosozologický status v roku 1995 "Im" - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status "SPEC1" - druhy vyskytujúce sa v Európe, vyžadujúce celosvetovú ochranu ako globálne ohrozené. Stupeň ohrozenia "V" - zraniteľný druh. 
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov v rokoch 20082012 bol 015. Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) boli "stabilné".
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov v rokoch 20132018 bol 05. Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20082018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) boli "stabilné".
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 3220 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
Moroni

Moroni je hlavné mesto štátu Komory. Žije tu okolo 60-tisíc obyvateľov.
Geografická poloha.
Mesto leží na západnom pobreží ostrova Grande Comore ("Veľký Komor"), ktorý je najväčší zo súostrovia v Indickom oceáne. Nad mestom sa týči sopka Karthala. Asi 20 km severne od mesta je medzinárodné letisko Prince Said Ibrahim Airport.
Brazzaville

Brazzaville je hlavné mesto Konga. Leží na pravom brehu rieky Kongo. V roku 2023 v ňom žilo 2 145 783 obyvateľov. Mesto je pomenované po francúzskom cestovateľovi Pierre Savorgnan de Brazza. S mestom Kinshasa na druhom brehu rieky tvorí súmestie, ktoré v roku 2014 malo takmer 12 mil. obyvateľov.
Poloha.
Mestom preteká rieka Kongo. Hlavné mesto susednej Konžskej demokratickej republiky, Kinshasa, leží na druhej strane rieky Kongo.
Labuť malá

Labuť malá (iné názvy: labuť tundrová, labuť hvízdavá [všetky tri: v širšom zmysle], lat. "Cygnus columbianus" [sensu lato]) je zúbkozobec z čeľade kačicovitých. Hniezdi v tundre palearktickej oblasti. Do roku 1999 bolo na Slovensku 6 záznamov, celkom 9 pozorovaní 17-tich jedincov, posledné v marci 2013 na Dubnickom štrkovisku. Od roku 2013 je niekoľko záznamov, väčšina zo Záhoria, posledný v marci 2022 na VN Drženice v okrese Levice, kde bol pozorovaný juvenilný jedinec, resp. po prvej zime. 
Niektoré zdroje z nej vyčleňujú poddruh Cygnus columbianus bewickii ako samostatný druh Cygnus bewickii (slovenský názov znie labuť malá [v užšom zmysle] alebo labuť tundrová [v užšom zmysle A]). Zostávajúci druh je potom Cygnus columbianus [sensu stricto] (po slovensky labuť tundrová [v užšom zmysle B])
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov labuť malá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, v Severnej Amerike bol zaznamenaný za posledných 40 rokov štatisticky nevýznamný mierny pokles, pre Európu je predpokladaný pokles hniezdiacej i zimujúcej populácie do roku 2038 (tri generácie) o 5079%.
Labuť spevavá

Labuť spevavá (lat. "Cygnus cygnus") je druh z čeľade kačicovité. Je rozšírená v tajge palearktídy. Na Slovensku pravidelne migruje a zimuje. Zimovanie bolo zistené v 6,30 % mapovacích kvadrátov.
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov labuť spevavá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, populácia v Európe narastá.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov 0 – 10. Ekosozologický status v roku 1995 "Im" - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 žiadny. Európsky ochranársky status "SPEC4" – druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia "S" – vyhovujúci ochranársky status.
Na Slovensku prvýkrát zahniezdila v roku 2019 na vodnej nádrži Glabušovce.
Kinshasa

Kinshasa [kinšasa] (do r. 1966 "Léopoldville") je hlavné mesto Konžskej demokratickej republiky. Mestom preteká rieka Kongo. V roku 2014 malo mesto 10 125 000 obyvateľov. Hlavné mesto susedného Konga, Brazzaville, leží na druhej strane rieky Kongo.
Geografia.
Kinshasa leží neďaleko od rovníka na južnej pologuli. Mesto pozná dve ročné obdobia, obdobie dažďov od októbra do mája a obdobie sucha od júna do septembra.
Dejiny.
Koncom 19. storočia bol Léopoldville vojenskou stanicou pri africkej dedine Kinshasa. Názov Léopoldville je odvodený od mena belgického kráľa Leopold II.. Od roku 1898 je vojenská stanica konečnou stanicou na železničnej trati Matadi – Léopoldville. Od roku 1929 bol administratívnym centrom Belgického Konga (dovtedajším bolo prístavné mesto Boma). Léopoldville bol oficiálne vyhlásený za mesto 25. júna 1941. Mesto má rozlohu hektárov a obyvateľov. Od 30. júna 1960 bol hlavným mestom nezávislého Zairu. Názov mesta z Léopoldville na Kinshasa bol zmenený v roku 1966.
Administratívne členenie.
Kinshasa je rozdelená na 4 okresy (po francúzsky: "districts") a 24 obcí (po francúzsky: "communes") .
Obyvateľstvo.
Ako veľa miest v Afrike je Kinshasa veľmi rýchlo rastúce mesto. V roku 1920 malo len obyvateľov, v roku 1945 preskočilo a malo by dosiahnuť v roku 2015.
Graf vývoja obyvateľstva:
Doprava.
Mesto má medzinárodné letisko v obci Nsele a druhé letisko blízko centra pre ľahšie lietadlá. Do provincie Bas-Congo vedie cesta a železničná trať. Do východnej časti krajiny sa používa na dopravu rieka Kongo do Kisangani cez Mbandaku, do Ileba cez rieku Kasai, cez rieku Ubangi do Bangui v Stredoafrickej republike a cesta do Kikwitu. Je planovaný most do Brazzaville.
Chochlačka vrkočatá

Chochlačka vrkočatá (lat. "Aythya fuligula") je druh z čeľade kačicovité. Obýva palearktídu. V Európe sa šíri na západ a smerom na juh. Na Slovensku hniezdi od roku 1957, hniezdenie bolo dokázané v 12,10 % mapovacích kvadrátov, zimovanie v 23,50 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chochlačka vrkočatá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková i európska populácia sú stabilné.
Výskyt a stav na Slovensku.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 250 - 500, zimujúcich jedincov 2 000 - 4 500. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú "výrazný nárast" viac ako o 50%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 "NE" - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 "NE" - nehodnotený. V roku 2014 LC* D1 - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status. 
Ochrana.
Chochlačka vrkočatá je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 460 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
San José (Kostarika)

San José je hlavné mesto Kostariky.
Má rozlohu 44,62 km², žije tu okolo 347 tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti až vyše 1,6 milióna a nadmorská výška je