Karol Divín

Karol Emil Divín, rod. Karol Finster (* 22. február 1936, Budapešť – † 6. apríl 2022) bol slovenský krasokorčuliar, ktorý reprezentoval v mužskej sólovej kategórii Česko-Slovensko. Po skončení aktívnej športovej kariéry pôsobil ako tréner.
Bol držiteľom striebornej medaily zo Zimných olympijských hier 1960, dvojnásobným majstrom Európy (1958, 1959), strieborným a bronzovým medailistom z majstrovstiev sveta (striebro: 1962, bronz: 1964) aj z majstrovstiev Európy (striebro: 1957, 1962, bronz: 1954, 1955, 1956, 1964). Bol jedenásťnásobným majstrom Česko-Slovenska v krasokorčuľovaní.
Životopis.
Karol Finster sa narodil 22. februára 1936 v maďarskej Budapešti. Jeho matka Irma bola Češka, otec Anton Maďar nemeckého pôvodu. Ako povedal vo viacerých interview:
Rodina Finsterovcov koncom druhej svetovej vojny utiekla pred frontom z Maďarska do Prahy a odtiaľ na Slovensko do Bratislavy, kde sa usadili. Po príchode otec zmenil Karolovi priezvisko podľa priezviska jeho starej matky. Divínova rodina žila na Vajnorskej ulici na Tehelnom poli. Odtiaľ mal blízko na všetky športoviská - prejavoval veľký záujem o loptové hry, futbal a tenis. Otec ho však striktne viedol ku krasokorčuľovaniu, keďže aj on bol bývalý krasokorčuliar (trojnásobný majster Maďarska) a tréner. Od detstva syna aj sám trénoval.
Od roku 1953 do roku 1956 žila rodina v Prahe, kde bol Karol Divín členom ÚDA („Ústredný dom armády“). V tej dobe tam boli najlepšie tréningové podmienky. V rokoch 1956 až 1958 bol vojakom základnej služby v Dukle Praha. Potom sa vrátil do Bratislavy, kde bol členom TJ Slovan Bratislava. Od roku 1959 spolupracoval s trénerom Ivanom Mauerom.
Karol Divín prežil 17 rokov v Kanade, od roku 2001 sa však s českou manželkou Miroslavou presťahoval do Brna. Má syna, ktorý s rodinou žije v Kanade a dve dcéry.
Kariéra.
Divína viedol ku krasokorčuľovaniu jeho otec od malička. Zlomom jeho seniorskej kariéry boli Majstrovstvá Európy 1957 vo Viedni. V povinných cvikoch skončil tretí, ale vďaka najlepšej voľnej jazde získal celkové druhé miesto. V nasledujúcich dvoch rokoch Divín získal titul majstra Európy (1958, 1959).
Na sústredení pred zimnými olympijskými hrami v roku 1960 vo Vysokých Tatrách si natrhol svalový úpon na nohe a Majstrovstiev Európy 1960 sa nezúčastnil. Hrozilo, že sa nezúčastní ani Zimných olympijských hier 1960 v americkom Squaw Valley. Napriek zraneniu mu československí funkcionári dovolili štartovať po tom, čo sľúbil, že súťaž za každých okolností dokončí. Olympiádu napriek veľkým bolestiam absolvoval a získal striebornú medailu. Stal sa tak prvým Slovákom, ktorý získal medailu v individuálnej disciplíne na zimných olympijských hrách.
Vo vrcholnej forme sa Divín predviedol v roku 1962 na majstrovstvách Európy v Ženeve a taktiež na domácich majstrovstvách sveta v Prahe, kde získal strieborné medaily.
V roku 1963 skončil na majstrovstvách sveta štvrtý. Svoju medailovú bilanciu Divín ešte rozšíril v roku 1964, kedy získal bronzovú medailu na majstrovstvách Európy a na majstrovstvách sveta. Svoju úspešnú krasokorčuliarsku kariéru Divín ukončil na svojej tretej zimnej olympiáde - na Zimných olympijských hrách v Innsbrucku výborným štvrtým miestom.
Divín sa po skončení aktívnej kariéry stal krasokorčuliarskym trénerom. Spočiatku pôsobil vo Fínsku a Kanade, neskôr v Brne a od roku 1986 opäť v Kanade. Okrem iných bol spolutrénerom kanadského špičkového krasokorčuliara, majstra sveta z roku 1987 Briana Orsera. Spolupodieľal sa na príprave českého reprezentanta Michala Březinu.