Nissan

Nissan Motor Company (jap. 日産自動車株式会社 – transkripcia: "Nissan džidóša kabušiki gaiša", doslovný preklad: "Nissan automobilová akciová spoločnosť"), obyčajne skracované na Nissan, je japonský automobilový výrobca, jeho pôvodný názov bol Dacun (Datsun). V súčasnosti patrí medzi jednu z najproduktívnejších a zároveň jednu z najväčších značiek v Japonsku.
V minulosti predával automobily pod značkou Datsun a je jedným z najväčších výrobcov automobilov vôbec. Sídlo firmy je umiestnené v oblasti Ginza, v Tokiu. V roku 1999 sa Nissan spojil s Renaultom, ktorý v roku 2008 vlastnil 44,4 % akcií spoločnosti. Nissan patrí medzi tri najväčšie automobilky Ázie (tiež známe pod názvom Tri veľké japonské automobilky) súperiace s "Veľkou trojkou" v Spojených štátoch. V súčasnosti je treťou najväčšou automobilkou v Japonsku, pričom vlastní značku Infiniti, ktorá sa zaoberá výrobou luxusných automobilov.
Motory Nissan V6 s usporiadaním šiestich valcov do V sa umiestnil v hodnotení Ward's 10 Best Engines 14 rokov v rade, od založenia ceny. Výrobou autobusov a nákladných áut sa zaoberá samostatná spoločnosť Nissan Diesel.
Dejiny.
Názov Nissan prvýkrát použitý v 30. rokoch.
V roku 1928 Jošisuke Aikawa založil holdingovú spoločnosť Nippon Sangjo (Japonské priemyselné závody). Názov "Nissan" vznikol počas 30. rokov ako skratka z Nippon Sangyo na tokijskom akciovom trhu. Táto spoločnosť bola známy Nissan "Zaibacu", ktorý zahŕňal spoločnosti, ktorých anglický názov znel Tobata Casting a Hitachi. V tom čase spoločnosť kontrolovala zlievarenský trh a trh so súčiastkami na výrobu automobilov, ale Aikawa nevstúpil na automobilový trh do roku 1933.
Nissan sa rozrástol na holding 74 spoločností a bol štvrtým najväčším holdingom v Japonsku počas druhej svetovej vojny.
V roku 1931 Aikawa odkúpil rozhodujúci balík akcií v spoločnosti DAT Motors a v roku 1933 ju spojil s divíziou na výrobu automobilových súčiastok spoločnosti Tobata Casting. Keďže Tobata Casting bola spoločnosťou Nissanu, znamenalo to počiatok výroby automobilov u Nissanu.
Založenie Nissan Motors v roku 1934.
V roku 1934 Aikawa oddelil expandujúcu divíziu na výrobu automobilových súčiastok od Tobata Casting a spojil ju s novou dcérskou spoločnosťou, ktorú nazval Nissan Motor (Nissan). Akcionári novej spoločnosti však nezdieľali Aikawovu víziu o budúcnosti automobilov v Japonsku, tak Aikawa odkúpil podiely všetkých akcionárov Tobata Casting (využitím kapitálu z Nippon Industries) v júni roku 1934. Od toho momentu bol Nissan Motors vlastnený spoločnosťami Nippon Sangyo a Hitachi.
Nissan vyrábal nákladné autá, lietadlá a motory pre japonskú armádu. Hlavné výrobné závody spoločnosti boli presunuté do Číny po tom, čo bola časť čínskeho územia obsadená. Továreň vyrábala stroje pre japonské vojnové úsilie až do doby, než bola obsadená americkými a ruskými silami. Dva roky (v roku 1947 a 1948) spoločnosť niesla názov Nissan Heavy Industries Corp.
Prvé spojenie s Američanmi.
DAT zdedila Kubotovho hlavného inžiniera, ktorým bol Američan William R. Gorham. On spolu s Aikawovou vízie inšpirujúcou návštevou v roku 1908 na Detroitskom autosalóne významne ovplyvnili budúcnosť Nissanu.
Aj keď bolo vždy Aikawovým úmyslom využívať vždy najnovšie technológie na výrobu automobilov z Ameriky, bol to Gorham, kto tento plán vykonával. Všetky stroje, návrhy automobilov a motorov pôvodne pochádzali z Ameriky. Mnoho nástrojov pochádzalo z Grahamovej továrne a Nissan vlastnil licenciu od Grahamu, pod ktorou vyrábal nákladne autá. Nástroje boli do Japonska importované spoločnosťou Mistubishi v záujme Nissanu, ktorý v Yokohame spustil prvú továreň na výrobu áut.
Vzťahy s Ford Motor Company.
V rokoch 1993 až 2002 Nissan spolupracoval s Fordom pri predaji spotrebiteľsky prijateľného minivanu: Mercury Villager a Nissan Quest. Obidva minivany boli vyrobené z rovnakých súčiastok a boli prakticky úplne identické až na niekoľko kozmetických rozdielov. V roku 2002 Ford ukončil produkciu Mercury, verzie Nissanu Quest, aby vytvoril priestor pre budúce modely Freestar a Monterey. Nissan priniesol novú verziu modelu Quest v roku 2004, ktorá bola vytvorená priamo v automobilke a nenadväzovala na žiadny model Fordu.
V roku 1992 Nissan znovu spustil výrobu modelu Terrano s pohonom všetkých kolies, ktorý bol mechanicky a vzhľadom identický s modelom Ford Maverick. Oba modely boli vyrábané v Španielsku. Aj napriek tomu, že výroba Mavericka bola v roku 1998 ukončená z dôvodu malého predaja, Terrano sa udržal v predaji až do roku 2005, keď bol nahradený modelom Nissan Pathfinder.
Spolupráca s Austin Motor Company.
Nissan spolupracoval s tradičnými európskymi automobilkami, aby získal prístup k dizajnom automobilov a motorov (podobne ako napr. Isuzu a Hino, ale napr. Toyota nikdy takto nespolupracovala). Nissan si za partnera vybral Austin zo Spojeného kráľovstva, ktorý sa neskôr transformoval na British Motor Company po spojení s Morrisom. Nissan začal s výrobou modelu Austin 7s v roku 1930, aj keď legitímnosť ich licencie v tom čase je diskutabilná.
Neskôr, v roku 1952 Nissan vstúpil do dobre dokumentovanej dohody s Austinom, ktorá ukladala Nissanu vyrobiť 2000 Austinov z importovaných čiastočne zložených sád a predať ich v Japonsku pod značkou Austin. Dohoda ukladala Nissanu vyrobiť všetky diely Austinu lokálne v dobe najviac tri roky, ktorú Nissan splnil. Nissan vyrábal a predával automobily Austinu sedem rokov. Dohoda taktiež Nissanu dávala právo na používanie patentov Austinu, ktoré Nissan využil pri vývoji jeho vlastných motorov pre modelový rad Datsun. V roku 1953 Austiny vyrobené v Británii boli skladané a predávané, ale v roku 1955 bol na trhu v Japonsku Austin A50 kompletne vyrobený v Nissane, disponujúci o málo väčšou karosériou a novým motorom so zdvihovým objemom . Nissan v rokoch 1953 až 1959 vyrobil 20 855 Austinov.
Pri vývoji motorov Nissan investoval do patentov od Austinu, aby posunul vývoj svojich vlastných moderných motorov za hranice toho, čo ponúkali dizajny motorov rodín Austin A a B. Vrcholom motorov odvodených od Austinu boli nové série s designom modelu A v roku 1967. Tiež v roku 1967 Nissan uviedol svoj nový moderný motor s vačkou v hlave (OHC), motor Nissan L, ktorý aj napriek podobnosti s dizajnom motora Mercedes-Benz OHC bol úplne novým motorom vytvoreným v Nissane. Motor poháňal nový Datsun 510, ktorý pre Nissan získal rešpekt na celosvetovom trhu so sedanmi. Neskôr v roku 1970 Nissan uviedol športové auto Datsun 240Z, ktoré využívalo šesťvalcový variant motorového radu L. Model 240Z bol okamžitou senzáciou a vyniesol Nissan na popredné priečky svetových výrobcov automobilov.
Spojenie s Prince Motor Company.
V roku 1966 sa Nissan spojil s Prince Motor Company, čo do jeho portfólia prinieslo nové modely, Skyline a Gloria. Názov Prince bol opustený, takže nasledujúce modely Skyline a Gloria niesli meno Nissan, ale "Prince" sa stále využíva v názve niektorých distribútorov Nissanu v Japonsku. Na počiatku 90. rokov Nissan vytvoril novú luxusnú značku nazvanú Infiniti.
Expanzia do zahraničia.
V 50. rokoch urobil Nissan rozumné rozhodnutie expandovať na celosvetový trh. Manažment Nissanu skonštatoval, že ich rad malých vozidiel Datsun by splnil nevyslyšané potreby na trhoch v Austrálii a na najväčšom svetovom trhu, v Spojených štátoch. V roku 1958 prvýkrát vystavovali automobily na automobilovej show v Los Angeles a predali niekoľko áut v Spojených štátoch. V roku 1959 sa sformovala dcérska spoločnosť Nissan Motor Corporation U.S.A vedená Yutaka Katayamom. Postupným vylepšovaním ich sedanov spolu s talianskym štýlom a pridávaním športových modelov, ako roadstery Datsun Fairlady, športovým a závody vyhrávajúcim modelom radom 411, Datsun 510 a športovým Datsun 240Z, sa do roku 1970 stal Nissan jedným z najväčších exportérov automobilov.