Komárňanský prielom

Komárňanský prielom alebo bitka o Komárno bol ozbrojené stretnutie maďarsko-československej vojny v roku 1919. Bitka skončila porážkou maďarskej červenej armády.
Pozadie.
28. októbra 1918 vznikol samostatný československý štát. Súčasťou novovzniknutého štátu bolo aj územie Slovenska, dovtedajšieho Horného Uhorska, na ktoré si robilo nárok aj Maďarsko. Vzhľadom na to, že sa Maďarsko s týmto stavom nehodlalo zmieriť, museli orgány novovznikajúceho Československa nasadiť svoje vojská.
Obsadzovanie Slovenska prebiehalo od 2. novembra 1918 do 20. januára 1919. Jedným z obsadzovaných miest bolo aj Komárno, ležiace na hraniciach s Maďarskom. To bolo bez boja 9. januára 1919 obsadené legionárskym 39. streleckým plukom. Hranica Československa a Maďarska bol pri Komárne vedená umelo v strede toku rieky Dunaj, takže polovica mesta ležala na maďarskej (južnej) strane (dnešný Komárom) a druhá polovica severne od Dunaja (dnešné Komárno).
Pôvodne mal posádku v meste tvoriť celý pluk, ale nakoniec to bol len neúplný I. prápor, ktorému velil major Antonín Basl. Spočiatku bol v meste pokoj, ale 20. januára sa začal všeobecný týždenný štrajk prevažujúceho maďarského obyvateľstva. Išlo o prejav nesúhlasu s trvalým obsadením československým vojskom. 3. februára 1919 sa začal ďalší, dokonca štrnásťdňový štrajk. V uliciach sa objavovali protičeské letáky. Situácia sa prudko zhoršovala. Po vzniku Maďarskej republiky rád sa podľa slov majora Basla vyostrila natoľko, že prestrelky, prepady, chytanie agitátorov a šíriteľov falošných kolkov bolo na dennom poriadku. Za niektorými akciami stála vojenská posádka neďalekého maďarského mesta Új Szőny. Od polovice apríla sa začalo v meste hovoriť o pripravovanom maďarskom útoku.
Termín útoku bol stanovený na 1. mája 1919 . K útoku sa prihlásilo asi 1 000-2 000 dobrovoľníkov z radov organizovaného robotníctva, doplnených o približne 400 vojakov. Informácie o tom, že Maďari chystajú 1. mája 1919 útok, sa dostali aj k plukovníkovi Egidio Maccalusovi, veliteľovi jednotiek v úseku, ale ten im nevenoval žiadnu pozornosť.
Bitka.
V noci na 1. mája 1919 ostreľovalo pod krytom hustej hmly maďarské delostrelectvo československé pozície. Pod ochranou delostreľby Maďari previezli cez Dunaj svoje jednotky. Nasledoval prepad hliadky na železničnom moste. Hliadku presila Maďarov rýchlo premohla a tak mohli útočníci postupovať ďalej do Komárna. Na stanici ale narazili odpor československých jednotiek. Čechoslováci sa bránili výraznej maďarskej presile. Major Basl požiadal o pomoc časť legionárskeho 34. streleckého pluku v Nových Zámkoch. Tá prišla v skorých ranných hodinách.
O 6 hodine zahájil Basl protiútok, ktorým zahnal väčšinu Maďarov na ústup. Časť sa ich síce pokúsila útok zadržať, ale bola porazená. Maďari boli zahnaní na Alžbetin ostrov.
Následky.
Úspech značne morálne posilnil československé jednotky na Slovensku. V maďarskom velení naopak prehra vyvolala veľké rozhorčenie.
V správe vrchného velenia maďarskej červenej armády bolo napísané na adresu organizátorov akcie: "„Vykonali akciu, ktorá mala za cieľ obsadenie mesta." "Skončila však úplnou porážkou a veľkým krviprelievaním." "Akcia prebehla pod vedením nezodpovedných jednotlivcov, bezduchých agitátorov, bez odbornej prípravy…, keď videli smutné následky, zbabelo utiekli.“"