burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ján Mičovský (politik)

Ing. Ján Mičovský CSc. (* 26. december 1954) je slovenský lesník, protikorupčný aktivista. Bol ministrom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR vo vláde Eduarda Hegera a Igora Matoviča.
Život.
Vzdelanie a zamestnanie.
V roku 1974 ukončil drevársku priemyslovku vo Zvolene. V roku 1980 Lesnícku fakultu Vysokej školy lesníckej a drevárskej (dnešná Technická univerzita vo Zvolene). V roku 1990 absolvoval Lesnícku fakultu Vysokej školy zemědělskej v Brne (dnešná Mendelova univerzita v Brne). Do roku 1998 pracoval vo Východoslovenských lesoch v závodoch Medzilaborce a Humenné. Potom pracoval tri roky v spoločnosti Burza GOLD, sro., a od roku 2001 v štátnom podniku Lesy Slovenskej republiky. Neskôr pracoval pre Magistrát mesta Košice.
Aktivizmus.
V roku 2009 upozornil na neefektívne nakladanie s majetkom svojho zamestnávateľa, Lesov SR.
„"Za principiálny a morálny postoj, neúnavnosť a schopnosť mobilizovať verejnú pozornosť a podporu tomuto prípadu"“ bol ocenený cenou Biela vrana za rok 2010.
V marci 2014 podal s Otom Žarnayom trestné oznámenie. Potom ako Žarnay upozornil na nehospodárne použitie peňazí bol prepustený z práce.
V decembri 2014 Mičovský upozornil na opätovné manipulovanie s verejným obstarávaním odvozu dreva. Pravidlá súťaže boli, podľa neho nastavené tak, aby proftovali veľkí odvozcovia. Cena odvozu stúpla z 4,26 € za meter kubický na 6,33 € za to isté množstvo. Pri odvoze 1,3 milióna kubíkov tak vznikol rozdiel až 11 miliónov €. Lesy SR naňho podali trestné oznámenie za ohováranie. 
Od roku 2018 je spájaný s farmárskymi protestami organizovanými Františkom Oravcom, ktorý pred parlamentnými voľbami 2020 založil stranu Máme toho dosť! 
Parlamentné pôsobenie.
Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na 10. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 6 827 preferenčných hlasov sa dostal na mandátové 11. miesto.
Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidoval na 144. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 5 574 nedosiahol hranicu potrebnú na zvolenie do parlamentu.
Vo voľbách do NR SR vo februári 2020 kandidoval na 8. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 12 488 preferenčných hlasov sa dostal na mandátové 18. miesto.
Minister pôdohospodárstva.
Po parlamentných voľbách v roku 2020, ktoré vyhrala strana OĽaNO bol 21. marca 2020 vymenovaný do funkcie Ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR.
Ako minister čelil kritike pre svoju nedôraznosť a odchod kľúčových poradcov. Kritizovali ho napr. farmári združení v 
Slovenskej poľnohospodárskej a potravinárskej komore za neodbornosť, nekoncepčnosť rozhodnutí a vytvárania nervozity a chaosu.
Kvôli podozreniam z korupcie šéfky Pôdohospodárskej platobnej agentúry Gabriely Bartošovej 25. mája 2021 oznámil, že odstúpi z funkcie. 7. júna vyhlásil, že svoju demisiu berie späť. Toho istého dňa však premiér Heger vyhlásil, že nasledujúci deň vymenuje prezidentka Samuela Vlčana do jeho funkcie. Prezidentka prijala demisiu Mičovského 8. júna 2021 a za jeho nástupcu vymenovala Samuela Vlčana. Do Národnej rady Slovenskej republiky sa vrátil ako poslanec 15. júna 2021 namiesto jeho náhradníka Vojtecha Tótha.
Stratón z Alexandrie (1. stor. pred Kr.)

Stratón alebo Stratonikos ("Stratón, Stratonikos") bol olympijský víťaz v rokoch 68 a 64 pred Kr.
Stratón, syn Korrhagua z Alexandrie, dosiahol olympijské víťazstvá v zápasení a pankratiu na 178. hrách v roku 68 pred Kr. a podľa starovekého autora Claudia Aeliana sa v niektorej z týchto disciplín sa presadil i na 179. olympijských hrách v roku 64 pred Kr. a tiež aj na celogréckych hrách v Nemei, Isthmii a Delfách. V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval "periodonikés" (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili "periodos" (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.
Olympijské víťazstvá Stratóna zo 178. hier sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Dvojnásobný olympijský triumf Stratóna zo 178. hier zaznamenal aj Pausanias: „"V týchto záznamoch totiž je, že počas sto osemdesiatej ôsmej olympiády si v tom istom dni odniesol víťazstvo v pankratiu a v zápasení alexandrijský Stratón. Alexandriu založil v kanóbskom ústí Nílu Alexandros, syn Filippov, a bolo tam údajne ešte skôr neveľké mestečko Rhakótis."" Pausanias tiež uvádza, že neďaleko mesta Aigion postavili pre zápasníka Stratóna stĺporadie, aby tam cvičil.
Ján Sawicki

Ján Sawicki (* 16. december 1909, Berežnycia† 1997, Anglicko) bol v medzivojnových rokoch popredný poľský horolezec, ktorý zaznamenal viacero významných prvovýstupov vo Vysokých Tatrách.
Zo životopisu.
Od šiestich rokov života až do roku 1939 žil v Zakopanom, kde chodil do školy a v gymnáziu zmaturoval. Nedokončil štúdiá na Jagelovskej univerzite a po vypuknutí druhej svetovej vojny veterinárstvo na "Uniwersytecie Lwowskim" (Lvovskej univerzite). Medzi dvomi svetovými vojnami bol vojakom.
Počas jeho horolezeckých začiatkov jeho spolulezcami boli Tadeusz Brzoza, Stanislaw Motyka, Witold Henryk Paryski, Tadeusz Pawłowski a Bronisław Czech. V rokoch 19301932 so Stanislawom Motykom vyliezol veľa nových prvovýstupov. Jeho partnermi boli Karol Zając, Zoltán Brüll, Štefan Zamkovský a Stanisław Krystyn Zaremba. Po roku 1934 jeho partnermi boli, okrem Motyku a Zamkovského, Jan Gnojek a Jerzy Hajdukiewicz. Sawickí bol svojimi partnermi hodnotený ako vynikajúci lezec, väčšinou prvolezec. Bol „bohémom“ Vysokých Tatier. Mal rád život v horách. Nebol horským vodcom. Pod Tatrami, na poľskej strane, vládla prísna vodcovská hierarchia. Nebol goralom a tí „privandrovalcov“ medzi sebou nechceli.
Po vypuknutí druhej svetovej vojny a po okupácii Poľska, začiatkom októbra sa dozvedel, že je na čiernej listine gestapa a že po ňom pátrajú. Dňa 5. októbra 1939 opustil Poľsko a z Roztockej chaty cez Prielom prešiel v sprievode riaditeľa katovických zlievarní na Zbojnícku chatu. Cez Slovenský raj pokračoval k hraniciam a svoj útek zakončil v Novom Meste pod Šiatrom. O niekoľko dní 8. decembra 1939 sa vybral do Budapešti. Potom pokračoval v úteku do Francúzska. Tu bojoval na Maginotovej línii. Po prehraných bojoch pokračoval do Švajčiarska. Vojnové roky ho neskôr zaviedli do Španielska a nakoniec do Anglicka. Zúčastnil sa vylodenia spojeneckých vojsk v Normanii. Po vojne žil v Anglicku, kde pracoval ako maliar izieb. Do Poľska aj na Slovensko prišiel na návštevu v roku 1974 a potom v roku 1988, kedy sa zúčastnil na horolezeckom týždni JAMES.
Publicistická činnosť.
Publikoval v poľskom horolezeckom časopise Taternik (Horolezec) a v iných periodikách. Pred smrťou pripravoval vydanie knižky "Ako som poznal hory". Bol čestným členom "Klubu Wysokogórskiego" (Vysokohorského klubu) a "Polskiego Związku Alpinizmu" (Poľského horolezeckého zväzu).
Frederik III. (Dánsko)

Frederik III. (* 18. marec 1609, Haderslev† 9. február 1670, Kodaň) bol dánsky a nórsky kráľ v rokoch (16481670).
Frederik III. zaviedol v Dánsku a Nórsku absolutizmus, ktorý trval v Nórsku viac ako 150 rokov a v Dánsku viac ako 200 rokov.
Životopis.
Frederik III. bol tretí syn dánskeho kráľa Kristiána IV. a jeho prvej manželky Anny Kataríny Brandenburskej.
Po smrti svojho staršieho brata, korunného princa Kristiána (1647) a po smrti svojho otca 28. februára 1648 sa stal Frederik kráľom. V tom istom roku založil "Dánsku kráľovskú knižnicu", dnešnú "Národnú knižnicu krajiny".
V rokoch 16571658 viedol vojnu so Švédskom, ktorú prehral a musel švédsku odstúpiť provincie Skåne, Halland, Blekinge Bohusland, ostrov Hven a uznať suverenitu vojvodu von Schleswick-Holstein-Gottorf. Následne nato zvolal Ríšsky snem, ktorého výsledkom bol kráľovský zákon (Lex Regia) na posilnenie kráľovskej moci panovníka, ktorý Frederik podpísal 14. novembra 1665 a ustanovil tak Dánske a Nórske kráľovstvo absolútnou monarchiou.
Manželstvo a deti.
1. októbra 1643 sa Frederik v Glücksburgu oženil so Žofiou Amáliou Brunšvickou (16281685), dcérou brunšvicko-lüneburského vojvodu Juraja (15831641) a jeho manželky Anny Eleonóry Hesensko-Darmstadtskej (16011659). Manželstvo bolo uzavreté z politických dôvodov a manželia k sebe nikdy neprechovávali hlbšie city, nie je preto prekvapujúce, že obaja mali mimomanželské vzťahy, ktoré si vzájomne tolerovali.
Z manželstva vzišlo osem potomkov, z nich dvaja však zomreli v útlom veku:
Šiatronovomestský obvod

Šiatronovomestský obvod () je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Nové Mesto pod Šiatrom. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Szerencsský obvod

Szerencsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szerencs. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Szikszósky obvod

Szikszósky obvod () je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szikszó. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Tiszaújvárosský obvod

Tiszaújvárosský obvod () je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tiszaújváros. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Tokajský obvod

Tokajský obvod () je bývalá administratívna jednotka v severovýchodnom Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tokaj. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Stratón z Alexandrie (1. stor.)

Stratón ("Stratón") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 77.
Stratóna z Alexandrie na 214. olympijských hrách v roku 77 korunovali olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Stratóna je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Eusebios zaznamenal, že v tej dobe sa Titus stal cisárom Rimanov (počas štvorročného obdobia nazývaného olympiádou).
Střemošická stráň

Střemošická stráň je prírodná rezervácia ev. č. 1577 východne od mesta Luže v okrese Chrudim. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených lesných a lesostepných spoločenstiev na opukových stráňach s dubohrabovým porastom a priľahlými lemami bohatými výskytom chránených a ohrozených druhov rastlín (vstavačovec májový, vstavač purpurový, črievičník papučkový, prvosienka jarná, medúnka medovkolistá, vtáčia prilba biela, orlíček obyčajný a i.). Tieto spoločenstvá ďalej dopĺňajú stepné druhy hmyzu a drobného vtáctva. 
Počas vertebratologického výskumu v priebehu rokov 1992 a 1993, ktorý mala táto skupina 21 exkurzií na území rezervácie, bol zaznamenaný výskyt troch druhov obojživelníkov, troch druhov plazov, 84 druhov vtákov (u 55 z nich sa predpokladá hniezdenie) a 17 druhov cicavcov.
Vislianska kosa

Vislianska kosa (, ) je piesočná kosa, vybiehajúca do Baltského mora. Je rozdelená medzi Poľsko a Rusko.
Poloha a rozmery kosy.
Vislianska kosa leží na juhovýchodnom pobreží Baltského mora (Gdanského zálivu), od ktorého oddeľuje Visliansky záliv.
Dĺžka kosy dosahuje asi . Šírka sa pohybuje od do . Kosa vybieha z poľského územia, jej severovýchodná časť patrí do Kaliningradskej oblasti, ruskej exklávy. Poľsko-ruská štátna hranica leží od výbežku kosy smerom na juhozápad. Na severnom pobreží Vislianskej kosy leží najzápadnejší bod Ruskej federácie.
Najvyšším bodom kosy je najvyššia stála duna v Európe "Wielbłądzi Garb", ktorá sa nachádza na severovýchodnom okraji poľského mesta Krynica Morska. Jej vrchol je v nadmorskej výške 
Dopravné spojenie.
Spojenie kosy s Poľskom zaisťuje cesta číslo 501, ktorá končí v mestskej časti Piaski, niekoľko kilometrov pred hranicou s Ruskom.
V súčasnosti nie je dovolené prejsť ani peši, ani automobilom poľsko-ruskú štátnu hranicu. Krajiny rokujú o zriadení hraničného priechodu, ktorý by umožnil spojenie medzi oboma časťami kosy.
Pre problémy s preplávaním poľských lodí ruskou časťou Vislianskeho zálivu na voľné more uvažuje Poľsko o vybudovaní prieplavu, ktorý by umožnil priame spojenie prístavu Elbląg s medzinárodnými vodami bez plavby cez ruské teritoriálne vody. Plavba by sa navyše podstatne skrátila.
Ruská časť kosy.
Väčšina ruskej časti kosy je neobývaná. Jediné obývané miesto sa nachádza na samej špici kosy, administratívne ide o časť mesta Baltijsk. Vďaka polohe Kaliningradskej oblasti tak ide o najzápadnejšie položené ruské sídlo. Spojenie s vlastným mestom zabezpečuje trajekt.
Asi pred štátnou hranicou s Poľskom sa nachádzajú zátarasy, znemožňujúce ďalší pohyb na západ. Medzi zátarasami a samotnou hranicou operuje ruská pohraničná stráž.
LG K4

LG K4 je low-andový androidový smartfón, ktorý vyrába kórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený bol v januári 2016 a uvedený o mesiac neskôr.
Je dostupný v single SIM aj dual SIM verzii. Používa LCD kapacitný IPS displej s uhlopriečkou 4,5" a rozlíšením 480x854 bodov s bodovou hustotou 218 ppi a operačný systém Android 5.1.1 (Lollipop).
Obsahuje systém na čipe Mediatek MT6735M (K120E, K130E) alebo Qualcomm MSM8909 Snapdragon 210 (K121), procesor Quad-core 1,0 GHz Cortex-A53 (K120E, K130E) alebo Quad-core 1,1 GHz Cortex-A7 (K121). Grafický procesor je Mali-T720MP2 (K120E, K130E) alebo Adreno 304 (K121). Kapacita vnútorného úložiska je 8 GB, ktoré možno rozšíriť microSD kartou a veľkosť pamäte RAM je 1 GB.
Primárna kamera má rozlíšenie 5 MP schopná nahrávať video 720p pri 30 fps, sekundárna má rozlíšenie 2 MP. Batéria je typu Li-Ion a má kapacitu 1940 mAh.
Bombový útok v Láhaure 27. marca 2016

Bombový útok v Láhaure bol teroristický útok v Pakistanskom meste Láhaur, ktorý bol uskutočnený 27. marca 2016. Bolo pri ňom zabitých najmenej 72 ľudí a viac ako 340 ľudí zranených. 
K zodpovednosti za tento samovražedný bombový útok sa prihlásila odštiepenecká frakcia pakistanského Talibanu Džamáate Ahrár.
Pred útokom.
Mesto Láhaur je správnym centrom Pandžábu, najväčšej a najbohatšej provincie Pakistanu.
Park Gulšan-e-Ikbál pri univerzite v Láhaure bol priestorom na oslavu Veľkej noci miestnych kresťanov.
Bombový útok.
Výbuch nastal pri vchode do parku len niekoľko metrov od detských hojdačiek. Väčšina z obetí boli ženy a deti.
Järnbron

Järnbron alebo Jernbron () je zavesená lávka v centre švédskeho mesta Uppsala v provincii Uppsala v blízkosti tamojšej katedrály. Patrí k najstarším zaveseným mostom na svete.
Most bol postavený podľa návrhu švédskeho architekta Georga Theodora Chiewitza v 40. rokoch 19. storočia na mieste dnešného mosta "St:olofsbron" a prvýkrát sprístupnený v roku 1846, ale kvôli rekonštrukcii po pretrhnutí nosného lana bol oficiálne otvorený až 1. októbra 1848. V tej dobe bol most prezývaný aj ako "Prins Carls bro", , ktorý v tej dobe študoval na tunajšej univerzite. Na mostné pylóny bola použitá liatina z lokality Brevens bruk južne od Örebra. V polovici 20. storočia sa most preukázal ako nevyhovujúci a preto bol v roku 1964 most demontovaný. V roku 1986 na 700. výročie premenovania mesta Östra Aros na dnešnú Uppsalu bolo rozhodnuté o rekonštrukcii mosta. Zrekonštruovaný bol o rok neskôr niekoľko desiatok metrov ďalej proti prúdu od pôvodného miesta a znovuotvorený 8. septembra 1987.
Donecká pahorkatina

Donecká pahorkatina (iné názvy: Donecká plošina, Donecký masív, Donecký chrbát, zriedkavo: Donecká (uhoľná) panva/Donbas; , ) je vysočina vo východnej Európe, južne od Stredoruskej vysočiny. Leží medzi riekami Donec a Don a Azovským morom; väčšina náleží Ukrajine (Donecká a Luhanská oblasť), na východe zasahuje tiež do Ruska (Rostovská oblasť).
Vysočina je približne dlhá a max. široká. Najvyšším bodom je Mohyla Mečetna () v blízkosti mesta Krasnyj Luč, stredná výška sa pohybuje medzi 200 až Väčšina jej územia je husto osídlená; západná časť vysočiny je súčasťou priemyselného Donbasu s veľkomestami Doneck a Luhansk.
Konkurz

Konkurz môže byť:
Konkurzné konanie

Konkurzné konanie môže byť:
Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy

Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy sa rozkladá na pomedzí Pardubického kraja a kraja Vysočina, približne medzi mestami Hlinsko, Přibyslav, Žďár nad Sázavou, Nové Mesto na Morave a Polička. Jej rozloha je , bola vyhlásená v roku 1970. Na severozápade na ňu bezprostredne nadväzuje Chránená krajinná oblasť Železné hory.
Prírodné pomery.
Chránené územie pokrýva najvyššia, severovýchodná časť Českomoravskej vrchoviny, teda Žďárské vrchy a priľahlé vrchoviny. Krajina na väčšine územia je vrchovinná až pahorkatinná s nadmorskými výškami 490836 m. Najvyšším bodom CHKO je vrch Devět skal (836 m). Vrcholy sú prevažne zaoblené (vo vrcholových partiách však často nájdeme skalné bloky), svahy pozvoľné, údolia plytké a široké. Krajina si zachovala pomerne vyvážený ráz.
Vodstvo.
Ide o oblasť prirodzenej akumulácie vôd: pramení tu množstvo českých a moravských riek (Sázava, Chrudimka, Doubrava, Svratka a Oslava), rozprestiera sa tu niekoľko rybničných sústav (najväčšie rybníky sú Velké Dářko, Veselský rybník, Matějovský rybník, rybníky Řeka a Medlov. Touto oblasťou prechádza európske rozvodie Čierneho a Severného mora.
Klíma.
Klíma oblasti je chladnejšia, vlhkejšia a veternejšia. Asi polovicu územia pokrýva les; ide väčšinou o umelé smrekové monokultúry na mieste prirodzeného jedľobukového lesa. Sú tu cenné spoločenstvá rašelinísk a vlhkých rašelinových lúk s významným výskytom mnohých chránených a ohrozených druhov rastlín.
V rámci CHKO sú vyhlásené maloplošné zvlášť chránené územia. Ide o 4 národné prírodné rezervácie, 9 prírodných rezervácií a 36 prírodných pamiatok.
Správa CHKO.
Správa CHKO Žďárské vrchy sídli v Žďári nad Sázavou. Spadá pod ňu tiež niekoľko ďalších chránených území: národná prírodná rezervácia Veľký Špičák a rybník Zhejral; a národné prírodné pamiatky Hojkovské rašeliniště a Švařec.
Róbert Csontos

Róbert Csontos (* 1972, Komárno) je slovenský divadelný herec a režisér.
Životopis.
Narodil v roku 1972 v Komárne. Vyrastal v mestečku Kolárovo. Zmaturoval na gymnáziu v Komárne s vyučovacím jazykom maďarským. Počas štúdia na strednej škole si zahral hlavnú rolu vo filme Pétra Timára s názvom "Mielőtt befejezi röptét a denevér".
Po maturite ihneď získal angažmán v Jókaiho divadle v Komárne, kde bol členom dve divadelné sezóny počas éry riaditeľa Sándora Bekeho. Po dvoch sezónach sa rozhodol študovať v Budapešti, kde v roku 1997 úspešne ukončil medzinárodnú hereckú akadémiu Hangár, odbor činoherectvo. Za svojich najvýznamnejších profesorov/majstrov považuje Annu Kiss – dramatičku, Judit Nyilassy - režisérku, Katalin Ladik - herečku, a režiséra Lászla Salamona Subu.
Po ukončení hereckej akadémie založil so svojimi spolužiakmi vlastný divadelný súbor s názvom "Napszinhaz", ktorého hry boli uvádzané vo viacerých Budapeštianskych divadlách (Thália Színház, Merlin Színház, Millenáris Teátrum, Budapesti Bábszínház, Pinceszínház). Popri hereckej a režisérskej práci sa venoval vedeniu workshopov pre hercov na viacerých medzinárodných divadelných festivaloch. V roku 2003 bol moderátorom kultúrneho/divadelného programu rádia "Radio Cafe 98.6".
V roku 2008 v Bratislave založil divadlo "Meteorit", v ktorom režíroval viacero inscenácií, často aj s medzinárodným hereckým obsadením.
References.
https://port.hu/adatlap/szintarsulat/napszinhaz/group-2911
External links.
http://www.meteorit-theatre.com/stab/robert-csontos/
Východná Slavónia, Baranja a Západný Srem

Východná Slavónia, Baranja a Západný Srem (srbochor. "Источна Славонија, Барања и Западни Срем") bola krátko existujúca srbská separatistická entita na území Chorvátska a zvyškový nástupca Republiky Srbská Krajina. Neoficiálne sa skrátene nazývala Východná Slavónia. Chorvátsko ju označovalo ako Chorvátske Podunajsko ("Hrvatsko Podunavlje"). 
Krajinskými Srbmi väčšinovo osídlené územia východnej Slavónie, Baranje a západnej (chorvátskej) časti Sremu sa v roku 1992 pripojili k Republike Srbská Krajina, hoci s ostatnými časťami Krajiny nemali priamy pozemný styk. Keď boli začiatkom augusta 1995 počas operácie Búrka hlavné územia separatistickej Srbskej Krajiny zmetené chorvátskou armádou, znovu začlenené do Chorvátska a tamojší Srbi vyhnaní, zostala východoslavónska oblasť jediným teritóriom s rozsiahlejším srbským osídlením, posledným v rámci medzinárodne uznaných hraníc Chorvátska, v ktorej vláda v Záhrebe nemala vplyv. Chorvátske velenie najprv zvažovalo, že Východnú Slavóniu takisto "vyrieši" vojenským vpádom a následným etnickým vyčistením ako v Krajine, ale to už Spojené štáty ani západoeurópske štáty neboli ochotné tolerovať. 12. novembra 1995 sprostredkovali americký veľvyslanec P. Galbraith a osobitný vyslanec OSN T. Stoltenberg medzi zástupcami chorvátskej vlády a miestnymi Srbmi v dedine Erdut podpis dohody, ktorá určovala "modus vivendi" medzi oboma nepriateľskými stranami a dohodli podmienky postupného prechodu pod štátnu zvrchovanosť Chorvátska. Podľa dohody mala na celý proces dohliadať OSN.
V januári 1996 prevzala Východnú Slavóniu do svojej správy administratíva Spojených národov (misia UNTAES - United Nations Transitional Administration for Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium), ktorá ju postupne stabilizovala a 15. januára 1998 odovzdala pod správu Chorvátskej republiky, ktorá obnovila suverenitu nad týmto územím.
Zoznam chránených území v okrese Svitavy

Toto je zoznam chránených území v okrese Svitavy, aktuálny k februáru roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Svitavy
Hugo Schmeisser

Hugo Schmeisser (* 24. september 1884, Jena† 12. september 1953, Erfurt) bol nemecký konštruktér pechotných zbraní. Bol synom Louisa Schmeissera, takisto zbraňového konštruktéra. Sám nemal žiadne technické vzdelanie a tak sa mohol podieľať len na drobných úpravách.
Jeho meno je úzko spojené s vývojom prvých samopalov. Za prvej svetovej vojny pracoval vo firme Theodora Bergmanna, kde skonštruoval samopal MP 18. Často je mylne spájaný so samopalmi MP38 a MP40, avšak na ich konštrukcii sa nikdy nepodieľal, sú dielom Heinricha Vollmera. Po roku 1938 vyvinul prvú útočnú pušku na svete, ktorá bola neskôr označená ako StG 44.
V júli 1945 Červená armáda prevzala kontrolu nad oblasťou Durínsko a mestom Suhl, kde pracoval Hugo Schmeisser ako riaditeľ a spolumajiteľ zbrojovky Haenel. Červená armáda odviezla do ZSSR všetku dokumentáciu na výrobu zbraní, celkom 10 785 strán technických výkresov. V októbri bol Hugo Schmeisser, spoločne so svojou rodinou, premiestnený do mesta Iževsk v južnej časti Uralu. Konšpiračné teórie mu prisudzujú autorstvo pušky AK-47, ktorú však vyvinul Kalašnikov v Kovrov 1000km od vzdialeného Iževsku.
Svetový luteránsky zväz

Svetový luteránsky zväz (SLZ) (, ) je celosvetová spoločnosť 145 cirkví naväzujúcich na učenie Martina Luthera, ktorá reprezentuje viac sko 72 miliónov kresťanov v 98 krajinách. SLZ vznikol roku 1947 v Lunde zmenou Svetového luteránskeho dohovoru (V jazyku|eng|The Lutheran World Convention) na federáciu evanjelických cirkví. Valné zhromaždenie prijalo Ústavu SLZ.
História.
Ako reakcia na utrpenie a utečenectvo spôsobené I. svetovú vojnu sa vytvoril Svetový luteránsky dohovor, s potrebou riešiť tieto problémy. Mal zasadania v rokoch 1923, 1929, a 1935. Efektivita však bola obmedzená, čo bolo spôsobené aj tým, že nemal schválenú ústavu.
Roku 1947 na zhromaždení zvolanom do Švédska do mesta Lund, sa SLD vyvinil a reorganizoval na SLZ a bola prijatá jeho ústava. Toto slobodné zoskupenie cirkví na princípe federácie, nemohlo diktovat alebo zasahovať do autonómie jednotlivých členských cirkví. V prvých rokoch sa podielalo najmä pri pomoci utečencom a ostatným trpiacim vojnou.
Aktivity SLZ zahŕňajú misijnú činnosť, sociálnu starostlivost a vzdelávanie. Cez teologické štúdie a diskusie podporuje luteránske priateľstvo, súdržnosť a ekumenické aktivity. Od svojich začiatkoch sa snaží o široké zapajanie žien do činnosti SLZ a aj riadenia jeho výkonných výborov. A tiež aj mládeže.
V roku 2010 v Štuttgarte valné zhromaždenie zvolilo do Riadiaceho grémia viac ako 50% viceprezidentov ženského pohlavia.
Hlavné hodnoty ktorými sa riadi činnosť SLZ sú:
Valné zhromaždenia, ich témy a zvolení prezidenti.
Valné zhromaždenie je navyšším orgánom SLZ. Zvoláva ho prezident v období od 6 do 7 rokov. Účastnia sa ho zástupcovia všetkých členských cirkví. Účastníci valného zhromaždenia rozhodujú o smerovaní SLZ pre nasledujúce obdobie, vymieňajú si skúsenosti s problémami cirkví a ich riešeniami, spolupracujú a oslavujú kultúrnu diverzitu.
Prezident.
Prezident predsedá Valnému zhromaždeniu, Rade a Riadiacemu grémiu. On alebo ona dohliada na život a prácu SLZ v spolupráci s generálnym tajomníkom.
Valné zhromaždenie ho volí na 7 ročné služobné obdobie.
Generálny tajomník.
Generálny tajomník plní rozhodnutia valného zhromaždenia a rady a riadi gerálny sekretariát, ktorý sídli v Ženeve. Je volený radou na obdobie 7 rokov. Riadi aj ekumenické oddelenie sekretariátu.
Rada.
Riadi SLZ medzi valnými zhromaždeniami. Členovia rady sú volení valným zhromaždením.
Rada volí Generálneho tajomníka a riadi jeho prácu. Schádza sa raz do roka.
Rada je tvorená:
Funkčné obdobie členov končí ukončením nasledujúceho valného zhromaždenia
Riadiace grémium.
Grémium sa skladá z:
Pri členoch je okrem geografickej príslušnosti brané v úvahu aj vyvážené zastúpenie mužov a žien.
Grémium vymenúva programových a riadiacich pracovníkov s výnimkou Predsedov výborov, ktorí sú menovaní Radou. Pôsobí ako správna rada SLZ a výbor zamestnancov.
Dajti

Dajti () je vrch nachádzajúci sa v centrálnej časti Albánska, východne od hlavného mesta Tirana. Najvyššie položený bod leží v nadmorskej výške 1 612 m. V zime býva vrch často pokrytý snehom a preto býva atrakciou pre obyvateľov Tirany, ktorí sa so snehom stretávajú zriedka.
Od roku 2005 je v prevádzke nová atrakcia "Lanovka Dajti", ktorá ponúka nádherný pohľad z Dajti. Za jasného počasia je vidieť dokonca aj more. Vrch je súčasťou národného parku rovnakého mena.
Znak Náhorného Karabachu

Na znaku Náhorného Karabachu je vyobrazený červený orol s bielou hlavou so vznášajúcou sa korunou nad hlavou. Na dolnej časti znaku je vinič. Nad orlicou je vychádzajúce slnko symbolizujúce úsvit nového štátu. V orlovi je erb ktorý má na vrchu modro-bielu panorámu hôr (Kaukaz ktorý obklopuje krajinu) a na dolnej časti je zvislá vlajka Náhorného Karabachu. Uprostred erbu sú dve zlaté sochy (pomníky padlým ktorí šli bojovať za Arménsko). Okolo celého znaku je zlatá stuha ktorá má na začiatku a konci obilniny. Na zlatej stuhe je nápis „Lernayin Karabach Arzach Hanrapetutiun“ t.j. Sláva Náhornej Karabašskej republiky.
Rakúsky štát

Rakúsky štát, oficiálne Spolkový štát Rakúsko (), bol štát existujúci na území Rakúska medzi rokmi 1934 až 1938, kedy v krajine vládol korporativistický a autoritatívny režim.
Vznik.
V roku 1934 vyhlásil kancelár Engelbert Dollfuß vládu jednej strany - austrofašistického Vlasteneckého frontu ("Vaterländische Front"). Nacisti odpovedali jeho zavraždením a v krajine vypukli nepokoje. K anexii Rakúska však nedošlo kvôli zásahu Dollfussovho spojenca Benita Mussoliniho. Dollfussov nástupca Kurt Schuschnigg zakázal nacistické organizácie v Rakúsku a v roku 1936 tiež Heimwehr.
Anšlus.
Po tom, ako Hitler Mussolinimu sľúbil uznať Južné Tirolsko ako súčasť Talianska, mohol vykonať pripojenie Rakúska k Nemecku. Kurt Schuschnigg, ktorý sa chcel vyhnúť vojne, vyhlásil plebiscit. Hitler požadoval jeho okamžitú demisiu, ktorú Schuschnigg 11. marca pod tlakom podal. Novým kancelárom sa stal nacista Arthur Seyß-Inquart a 12. marca vyslalo Nemecko svoje vojenské jednotky, ktoré nad Rakúskom prevzali vládu.
Körmendský obvod

Körmendský obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom je mesto Körmend.
Kőszegský obvod

Kőszegský obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom je mesto Kőszeg.
Őriszentpéterský obvod

Őriszentpéterský obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom je mesto Őriszentpéter.
Sárvársky obvod

Sárvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom je mesto Sárvár.
Szentgotthárdsky obvod

Szentgotthárdsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szentgotthárd.
Szombathelyský obvod

Szombathelyský obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szombathely.
Vasvársky obvod

Vasvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v západnom Maďarsku vo Vašskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Vasvár.
Prírodný park Bohdalov-Hartinkov

Prírodný park Bohdalov-Hartinkov rozprestierajúci sa v JZ časti Zábřežskej vrchoviny asi 4 km severovýchodne od Mestečka Trnávka bol zriadený v roku 1996 Okresným úradom Svitavy v širšom okolí obcí Bohdalov a Hartinkov na celkovej ploche cca 6 265 ha k ochrane esteticky a biologicky hodnotnej krajiny s početnými významnými krajinnými prvkami. Prírodný park nadväzuje na susedný Prírodný park Kladecko v okrese Prostějov.
Prírodné pomery.
Zaujímavá krajina je daná aj pestrou geologickou stavbou od prvohorných bridlíc až po vrchnokriedové usadeniny s vysokým podielom vápnika.
Prírodný park je z veľkej časti lesnatý a tvorený mozaikou poloprírodných a prírode blízkych lúk a pasienkov. Menšie hodnotné územia sú zaregistrované ako významné krajinné prvky (napr. Pěčíkovské stráně, Strážnička, Pramen Teplice). Rastie tu mnoho chránených druhov rastlín (napr. pahorec brvitý) a vyskytuje sa tu mnoho chránených a zaujímavých druhov živočíchov (napr. salamandra škvrnitá, strakoš obyčajný, a i.).
Správa parku.
Štátnu správu Prírodného parku Bohdalov-Hartinkov vykonáva Mestský úrad Moravská Třebová, odbor ŽP a Krajský úrad Pardubického kraja, odbor ŽPaZ.
O značenie sa stará Český zväz ochrancov prírody, základná organizácia Moravská Třebová.
Balatonalmádsky obvod

Balatonalmádsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balatonalmádi.
Balatonfüredský obvod

Balatonfüredský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balatonfüred.
Pápsky obvod

Pápsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Pápa.
Sümegský obvod

Sümegský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Sümeg.
Tapolciansky obvod

Tapolciansky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tapolca.
Várpalotský obvod

Várpalotský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Várpalota.
Vesprémsky obvod

Vesprémsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Vesprém.
Zircský obvod

Zircský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Zirc.
Csongrádsky obvod

Csongrádsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Csongrád. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Hódmezővásárhelyský obvod

Hódmezővásárhelyský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hódmezővásárhely. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Kistelecký obvod

Kistelecký obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kistelek. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Makovský obvod

Makovský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Makov. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Mórahalomský obvod

Mórahalomský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Mórahalom. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Segedínsky obvod

Segedínsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Segedín. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Szentesský obvod

Szentesský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Čongrádskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szentes. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Abský obvod

Abský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Aba. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Adonský obvod

Adonský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Adony. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Bicsský obvod

Bicsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Bicske. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Dunaújvárosský obvod

Dunaújvárosský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Dunaújváros. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Enyingský obvod

Enyingský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Enying. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Ercsský obvod

Ercsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Ercsi. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Gárdonský obvod

Gárdonský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gárdony. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Mórsky obvod

Mórsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Mór. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Sárbogárdsky obvod

Sárbogárdsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Sárbogárd. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Stoličnobelehradský obvod

Stoličnobelehradský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Stoličný Belehrad. Obvody boli zavedené v roku 1994 a zanikli v roku 2014, kedy ich nahradili okresy.
Balmazújvárosský obvod

Balmazújvárosský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balmazújváros.
Berettyóújfaluský obvod

Berettyóújfaluský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Berettyóújfalu.
Debrecínsky obvod

Debrecínsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Debrecín.
Derecssko-létavértesský obvod

Derecske–Létavértesský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Létavértes.
Hajdúböszörménsky obvod

Hajdúböszörménsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hajdúböszörmény.
Hajdúhadházsky obvod

Hajdúhadházsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hajdúhadház.
Hajdúszoboszlósky obvod

Hajdúszoboszlósky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hajdúszoboszló.
Polgársky obvod

Polgársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Polgár.
Püspökladánsky obvod

Püspökladánsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Püspökladány.
Bélapátfalviansky obvod

Bélapátfalviansky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Bélapátfalva.
Jágerský obvod

Jágerský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Jáger.
Füzesabonský obvod

Füzesabonský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Füzesabony.
Gyöngyösský obvod

Gyöngyösský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gyöngyös.
Hatvanský obvod

Hatvanský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hatvan.
Hevesský obvod

Hevesský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Heves.
Pétervásársky obvod

Pétervásársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Hevešskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Pétervására.
Jászberénsky obvod

Jászberénsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Jászberény.
Karcagský obvod

Karcagský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Karcag.
Kunszentmártonský obvod

Kunszentmártonský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kunszentmárton.
Mezőtúrsky obvod

Mezőtúrský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Mezőtúr.
Szolnocký obvod

Szolnocký obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szolnok.
Tiszafüredský obvod

Tiszafüredský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tiszafüred.
Törökszentmiklóssky obvod

Törökszentmiklóssky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe. Jeho sídlom bolo mesto Törökszentmiklós.
Hévízsky obvod

Hévízsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Hévíz.
Keszthelyský obvod

Keszthelyský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Keszthely.
Lentský obvod

Lentský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Lenti.
Letenský obvod

Letenský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Letenye.
Nagykanizsský obvod

Nagykanizsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Nagykanizsa.
Pacsský obvod

Pacsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Pacsa.
Zalaegerszegský obvod

Zalaegerszegský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Zalaegerszeg.
Zalakarosský obvod

Zalakarosský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Zalakaros.
Zalaszentgrótsky obvod

Zalaszentgrótsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Zalianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Zalaszentgrót.
Bonyhádsky obvod

Bonyhádsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Tolnianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Bonyhád.
Dombóvársky obvod

Dombóvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Tolnianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Dombóvár.
Paksský obvod

Paksský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Tolnianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Paks.
Szekszárdsky obvod

Szekszárdsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Tolnianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szekszárd.
Tamássky obvod

Tamássky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Tolnianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tamási.
Balatonföldvár (obvod)

Balatonföldvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Balatonföldvár.
Barcsský obvod

Barcsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Barcs.
Csurgósky obvod

Csurgósky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Csurgó.
Fonyódsky obvod

Fonyódsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Fonyód.
Kadarkútsky obvod

Kadarkútsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kadarkút.
Kaposvársky obvod

Kaposvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Kaposvár.
Lengyeltótsky obvod

Lengyeltótsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Lengyeltóti.
Marcalský obvod

Marcalský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Marcali.
Nagyatádsky obvod

Nagyatádsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Nagyatád.
Siófocký obvod

Siófocký obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Siófok.
Tabský obvod

Tabský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Šomodskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Tab.
Aszódsky obvod

Aszódsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Aszód.
Budaörsský obvod

Budaörsský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Budaörs.
Ceglédsky obvod

Ceglédsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Cegléd.
Dabasský obvod

Dabasský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Dabas.
Dunakeszký obvod

Dunakeszký obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Dunakeszi.
Érdsky obvod

Érdsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Érd.
Gödöllősky obvod

Gödöllősky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gödöllő.
Gyálsky obvod

Gyálsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Gyál.
Monorský obvod

Monorský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Monor.
Nagykátsky obvod

Nagykátsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Nagykáta.
Pilisvörösvársky obvod

Pilisvörösvársky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Pilisvörösvár.
Ráckevský obvod

Ráckevský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Ráckeve.
Szentendriansky obvod

Szentendriansky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szentendre.
Szobský obvod

Szobský obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Szob.
Vácsky obvod

Vácsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Vác.
Veresegyházsky obvod

Veresegyházsky obvod () je bývalá administratívna jednotka v Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho sídlom bolo mesto Veresegyház.
Pagoda Hoằng Phúc

Pagoda Hoằng Phúc () je pagoda v obci Mỹ Thủy, v okres Lệ Thủy v provincii Quảng Bình, teda v centrálnom Vietname. Nachádza sa asi 500 km južne od hlavného mesta Hanoj a 50 km južne od Đồng Hới. Prvý chrám bol postavený pred viac ako 700 rokmi, takže Hoằng Phúc je jeden z najstarších chrámov v strednom Vietname. Chrám bol niekoľkokrát prestavaný a premenovaný. V roku 1985 sa chrám zrútil po tom, čo celý stredný Vietnam zasiahla tropická cyklóna. S rekonštrukciou pagody sa začalo až v decembri roku 2014 a práce boli dokončené v januári roku 2016.
Alkandridas zo Sparty

Poplios Ailios Alkandridas () bol dvojnásobný olympijský víťaz v behu na jedno stadion v treťom storočí. 
Alkandridas, syn Damokratida zo Sparty, si na 250. a na 251. olympijských hrách v rokoch 221 a 225 vybojoval víťazstvá v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijských víťazstvách Alkandrida je uvedený na niekoľkých starovekých kamenných stélach objavených v Grécku, ktoré tiež uvádzajú, že Alkandridas sa v behu na jedno stadion presadil na všetkých celogréckych hrách, a to počas v dvoch olympiád, čím si dvakrát vyslúžil titul "periodonikés" (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili "periodos" (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické.
Vedecká publikácia Supplementum Epigraphicum Graecum, ktorá obsahuje zverejnené grécke nápisy a štúdie doteraz známych dokumentov tiež uvádza, že Alkandridas zvíťazil aj v behu ťažkoodencov (hoplitodromos) na hrách v Eleutherai.
Králova zahrada

Králova zahrada je prírodná rezervácia ev. č. 1685 neďaleko obce Opatov v okrese Svitavy. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je súbor zamokrených lesných ekosystémov s hojným výskytom bledule jarnej. Prevažuje mokraďová jelšina s prirodzeným výskytom smreku. Táto prírodná rezervácia patrí medzi plošne najrozsiahlejšie lokality bledule jarnej na Svitavsku.
Geológia.
Niva potoka pod kvestou Kozlovského hřbetu. Podkladom sú vrchnokriedové (necelých 90 miliónov rokov staré) sedimenty (jemnozrnného pieskovca a slieňovcov, spongilitov). Nivu pokrývajú holocénne riečne naplaveniny s hydromorfnými pôdami.
Flóra.
Hlavným predmetom ochrany je bleduľa jarná ("Leucojum vernum") v jelšine, ktorú radíme do spoločenstiev "Picea-Alnetum" a "Pruno-Fraxinetum". Rastú tu tiež prvosienka vyššia ("Primula elatior"), lykovec jedovatý ("Daphne mezereum"), kopytník európsky ("Asarum europaeum"), slezinovka striedavolistá ("Chrysosplenium alternifolium"), jesienka obyčajná ("Colchicum autumnale"), pečeňovník trojlaločný ("Hepatica nobilis") a i. Smrek obyčajný ("Picea abies") tu vďaka podmáčaniu stanovišťa prirodzene zostupuje do nezvyčajne malej nadmorskej výšky.
Fauna.
V jelšine sa vyskytuje rosnička zelená ("Hyla arborea") a ropucha bradavičnatá ("Bufo bufo"), veľmi vzácne je pozorovanie skokana krátkonohého ("Rana lessonae"). Hniezdi tu napr. oriešok hnedý ("Troglodytes troglodytes"), stehlík čížavý ("Carduelis Spinus"), hýľ obyčajný ("Pyrrhula Pyrrhula"), králik ohnivohlavý ("Regulus ignicapillus"), drozd čvíkota ("Turdus pilaris"), sova obyčajná ("Strix aluco") a i. Zriedkavo vyhniezdil ďateľ malý ("Dendrocopus minor").
Lesníctvo.
Do zvyšku smrekovej a jaseňovej jelšiny pri okrajoch zasahujú kyslé, miestami značne zamokrené smrekové jedľobučiny nižšieho stupňa. Porasty celého územia sa blížia prirodzenému stavu.
Alfa Sextantis

Alfa Sextantis (α Sex/ α Sextantis/ Alpha Sextantis) je s magnitúdou 4,49 najjasnejšia hviezda v súhvezdí Sextant. Leží takmer na svetovom rovníku, na južnej oblohe. Jej povrchová teplota 9 900 K z nej robí bielu hviezdu. Má tri hmotnosti Slnka, svietivosť 122 Sĺnk a priemer 3,8 priemeru Slnka.