Kvantitatívna lingvistika

Kvantitatívna lingvistika je poddisciplínou všeobecnej jazykovedy, presnejšie poddisciplínou matematickej lingvistiky. Predmetom kvantitatívnej jazykovedy je akvizícia, zmena, používanie a štruktúra prirodzeného jazyka. Skúma jazyky používajúc kombinatoriku, teóriu pravdepodobnosti, diferenčné a diferenciálne rovnice a testuje výsledky pomocou štatistických metód. Jej hlavným cieľom je formulovať zákony jazyka, aby mohla vybudovať teóriu jazyka, chápanú ako systém usúvzťažnených jazykových zákonov. Tento cieľ si postavila od počiatku predovšetkým synergetická lingvistika.
Kvantitatívna lingvistika sa opiera empiricky o výsledky jazykovej štatistiky, ktorú možno považovať buď za štatistiku jazykov alebo za štatistiku ľubovoľných jazykových javov. Táto oblasť nemusí mať bezpodmienečne nejaké teoretické nároky. Dôležité dáta dodávajú aj korpusová a počítačová lingvistika.
Počiatky kvantitatívnej lingvistiky možno nájsť už v gréckej a indickej antike. Jednou z tradícií je aplikácia kombinatoriky na jazykové javy , druhá spočíva na elementárnych štatistických výberoch, ktoré možno nájsť pod heslami kolometria a stichometria.
Jazykové zákony v kvantitatívnej lingvistike.
Pod zákonom sa v kvantitatívnej lingvistike rozumie všeobecná výpoveď (t.j. platná pre všetky jazyky splňujúce isté podmienky, odvodená z teoretických predpokladov, formulovaná matematicky, usúvzťažnená s inými zákonmi a empiricky dostatočne overená, pričom nebola ani raz zamietnutá. K úlohe zákonov poznamenáva Köhler: „…vlastnosti jazykových prvkov a ich vzťahy podliehajú všeobecným zákonom, ktoré sa dajú rigorózne matematicky formulovať, tak ako to poznáme z prírodných vied. Pritom si treba uvedomiť, že ide o stochastické zákony; nie sú splnené v každom jednotlivom prípade (čo nie je ani možné, ani nutné), ale predpisujú pravdepodobnosti, s ktorými isté javy alebo pomery v základnom súbore nastávajú. Ku všetkým uvedeným príkladom sa dajú ľahko nájsť odchýlky, ktoré sa jednotlivo neprehrešujú proti daným zákonom, lebo odchýlky od štatistických priemerov sú nielen prípustné, ale aj potrebné a sú kvantitatívne presne určené. Táto situácia sa v podstate neodlišuje od situácie v prírodných vedách, v ktorých staré deterministické predstavy už vymreli a boli nahradené tiež štatisticko-probabilistickými modelmi.“
Niektoré jazykové zákony.
Existuje celý rad návrhov na jazykové zákony, napríklad:
Tomuto zákonu dĺžky podliehajú aj iné jazykové jednotky ako dĺžky kláuz, fráz, hrebov, rečových aktov, podobne platí aj pre rozdelenie dĺžky hlások.
Na druhej strane sa možno pýtať, ktoré zákony možno očakávať pri určitých jazykových jednotkách. Altmann to rozvinul na príklade kompozít. V tomto prípade sa našiel celý rad hypotéz, ktoré ešte čakajú na overenie. Jeden z výsledkov je napríklad skutočnosť, že kratšie slová sa častejšie podieľajú na tvorení derivátov a kompozít ako dlhšie. Aj polysémia slov ovplyvňuje mieru tvorenia kompozít.
Výskum štýlu.
Výskum literárnych a aj neliterárnych štýlov môže používať štatistika; ale okrem toho sa môže venovať aj výskumu pôsobenia zákonov v istých štýloch. V takých prípadoch podporuje kvantitatívna lingvistika štylistiku pri hľadaní objektívnych poznatkov a pomáha jej vysvetliť štylistické javy aspoň čiastočne opieraním sa o jazykové zákony. K základným predpokladom kvantitatívnej lingvistiky patrí, že pripúšťa napr. pre rozdelenie slovných dĺžok existenciu rozličných modelov alebo aspoň existenciu odlišných parametrov pre odlišné druhy textov a jazykov. Ak tieto výskumy platia hlavne pre literárne texty, tak je kvantitatívna štylistika (štýlometria) poddisciplínou kvantitatívnej lingvistiky.
Známi autori: