burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
ODS – Občianski demokrati Slovenska

ODS – Občianski demokrati Slovenska (v rokoch 20142022 TREBIŠOV NAHLAS, skratka TN) je slovenská stredopravá politická strana. Historicky pôsobila najmä v meste Trebišov. Vznikla v roku 2014 a zameriavala sa výlučne na lokálnu komunálnu politiku. Predsedom hnutia bol od jeho vzniku Marián Kolesár, v roku 2021 ho nahradil Jaroslav Petö. Na prelome rokov 20212022 sa strana pretransformovala na ODS, pričom novým predsedom sa stal Pavel Macko.
Vznik a pôsobenie.
Hnutiu predchádzalo občianske združenie "Trebišov Nahlas", ktoré vzniklo v roku 2007 kvôli zastaveniu plánovanej výstavby uhoľnej elektrárne v Trebišove. Okolo občianskeho združenia sa pred komunálnymi voľbami v roku 2010 zoskupilo niekoľko nezávislých kandidátov na poslancov do mestského zastupiteľstva na čele s kandidátom na primátora Mariánom Kolesárom. Kolesár vo voľbách dosiahol s 2608 hlasmi prvé miesto a mandáty poslancov obsadilo osem kandidátov zo združenia "Trebišov Nahlas". 
Komunálne voľby 2014.
Pred ďalšími voľbami v roku 2014 sa občianske združenie pretransformovalo do riadneho politického hnutia, združenie popri hnutiu funguje dodnes. Kolesár v týchto voľbách o 54 hlasov prehral s nezávislým kandidátom na primátora Marekom Čižmárom, hnutie však získalo 13 poslaneckých miest. 
Kolesár výsledok volieb v decembri 2014 napadol a podal trestné oznámenie kvôli podozreniu z ovplyvňovania volieb. Zvolený primátor Marek Čižmár sa ujal funkcie až v januári 2015, pričom mu Kolesár odmietol protokolárne odovzdať primátorské insígnie. Čižmár sa tak dekoroval sám.
Komunálne voľby 2018.
Vo voľbách v roku 2018 sa Kolesár spomedzi štyroch primátorských kandidátov umiestnil ako druhý. Kanditáti hnutia na poslancov získali päť mandátov.
Transformácia na ODS (2021).
19. novembra 2021 sa stal novým predsedom TREBIŠOV NAHLAS Jaroslav Petö, ktorý v tom čase pôsobil ako regionálny koordinátor pre východné Slovensko v rámci iniciatívy Občianski demokrati Slovenska. 1. decembra 2021 zverejnil Pavel Macko, líder občianskeho združenia Občianski demokrati Slovenska, o.z., že 4. decembra 2021 plánuje ODS, v tom čase už niekoľko mesiacov na sociálnych sieťach verejne vystupujúca ako "strana", prvý online kongres, kde strana de facto "vznikne", de iure sa na ODS premenuje súčasná strana TREBIŠOV NAHLAS.
Malá Vydrica

Malá Vydrica môže byť:
Tiokyanatan meďný

Tiokyanatan meďný (alebo tiokyanát meďný) je koordinačný polymér so vzorcom CuSCN. Ide o bielu pevnú látku stabilnú na vzduchu, ktorá sa používa ako prekurzor na prípravu iných tiokyanatanových solí. 
Syntéza.
Tiokyanatan meďný sa tvorí zo spontánneho rozkladu suchého tiokyanatanu meďnatého, pričom sa uvoľňuje tiokyanogén, najmä pri zahrievaní. Vzniká tiež z tiokyanatanu meďnatého pod vodou, pričom okrem iného uvoľňuje kyselinu tiokyanatú a vysoko jedovatý kyanovodík. Výhodne sa pripravuje z meďnatých roztokov vo vode, ako je síran meďnatý. K meďnatému roztoku sa pridá kyselina sírová a potom sa pridá rozpustný tiokyanatan (hodne pomaly sa zamieša. Tiokyanatan meďný sa vyzráža ako biely prášok.. Alternatívne môže byť ako redukčné činidlo použitý roztok tiosíranu. 
Podvojné soli.
Tiokyanatan meďný tvorí jedinú podvojnú soľ s prvkami skupiny 1, tiokyanatan cézno-meďnatý (CsCu(SCN)2). Podvojná soľ sa tvorí len z koncentrovaných roztokov tiokyanatanu cézneho, do ktorých sa tiokyanatan meďný rozpúšťa. Z menej koncentrovaných roztokov sa pevný tiokyanatan meďný separuje, čo odráža jeho nízku rozpustnosť. Keď sa zmieša s tiokyanatanom draselným, sodným alebo bárnatým a kryštalizuje sa skoncentrovaním roztoku, vykryštalizujú sa zmiešané soli. Tieto soli sa nepovažujú za pravé podvojné soli. Podobne ako tiokyanatan cézno-meďnatý sa tiokyanatan meďný oddelí, keď sa tieto zmiešané soli znovu rozpustia alebo sa ich roztoky zriedia.
Použitie.
Tiokyanatan meďný je dierový vodič, polovodičoch so širokým zakázaným pásmom (3,6 eV, teda transparentný pre viditeľné a blízke infračervené svetlo). Používa sa vo fotovoltaike v niektorých bunkách tretej generácie ako vrstva na prenos dier. Pôsobí ako polovodič typu P a ako elektrolyt v tuhom skupenstve. Často sa používa v solárnych článkoch citlivých na farbivá. Jeho vodivosť dier je však relatívne nízka (0,01 S.m-1. Toto môže byť zlepšené rôznymi úpravami, napr. Vystavením plynnému chlóru alebo dopingu tiokyanogénom (SCN)2). 
Tiokyanatan meďný s oxidom nikelnatým pôsobí synergicky ako aditívum na potlačenie dymu v polyvinylchloride. 
Tiokyanatan meďný vyzrážaný na uhlíkovom nosiči sa môže použiť na konverziu arylhalogenidov na aryltiokyanatany. 
Tiokyanatan meďný sa používa v niektorých antivegetatívnych farbách. Výhody v porovnaní s oxidom meďnatým sú, že zlúčenina je biela alebo takmer biela a je tiež účinnejší biocíd.
Antiochijská pravoslávna cirkev

Antiochijská pravoslávna cirkev je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je antiochijský patriarcha – v roku 2012 je ním patriarcha Ján X.
Ján X. (antiochijský patriarcha)

Patriarcha Ján X. (; * 1. január 1955, Latakia, Sýria) je od 2012 hlavným predstaviteľom antiochijskej pravoslávnej cirkvi.
Biografia.
Narodil sa v 1955. Po smrti patriarchu Ignáca IV. bol v roku 2012 zvolený za patriarchu. Intronizácia novozvoleného patriarchu sa konala 10. februára 2013.
Na hrane (televízna relácia)

Na hrane je politická relácia TV JOJ, ktorá mala premiéru 12. septembra 2019. Moderátor relácie každý týždeň naživo spovedá dvoch politikov, ktorí si môžu priniesť svojich podporovateľov, takže diskusia prebieha za účasti publika. V rokoch 2019-2020 ním bol novinár Michal Magušin. 18. augusta 2020 bolo oznámené, že novou moderátorkou relácie sa stala dramaturgička "Na hrane" a redaktorka TV JOJ Jana Krescanko Dibáková.
Do diskusie sú priamo zapojení okrem publikua v štúdiu aj diváci pri televíznych obrazovkách, ktorí môžu prostredníctvom webu televízie JOJ posielať svoje otázky. Relácia následne po odvysielaní v televízii pokračuje na webe JOJ a na Facebooku.
4. mája 2021 bola oznámena nová diskusná relácia Analýzy Na hrane, ktorá voľne nadväzuje na "Na hrane". Moderátorkou relácie je, rovnako ako pri "Na Hrane", Jana Krescanko Dibáková.
Supermarket (album)

Supermarket je piaty štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Hex. Album v roku 1999 vydalo hudobné vydavateľstvo Bonton.
Víkend (album)

Víkend je šiesty štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Hex.
Album vyšiel v novembri 2002. Hex sa v ňom vrátili ku gitarovému zvuku.
Zostava.
Producentom albumu bol Oskar Rózsa.
Nikdy nebolo lepšie

Nikdy nebolo lepšie je siedmy štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Hex.
Album vyšiel v máji 2006.
Víkend

Víkend môže byť:
Kary Mullis

Kary Banks Mullis (* 28. december 1944, Lenoir, Severná Karolína, USA – † 7. august 2019, Newport Beach, Kalifornia) bol americký chemik a podnikateľ.
V roku 1993 dostal Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Michaelom Smithom za príspevky k rozvoju metód v chémii DNA, pričom on konkrétne za vynájdenie metódy polymerázovej reťazovej reakcie (PCR). 
Jeho vynález sa stal jednou z hlavných techník používaných v biochémii a molekulárnej biológii, "The New York Times" ho opísal ako „vysoko originálny a signifikantný, rozdeľujúci biológiu na dve epochy, pred PCR a po PCR“.
Nálevníky (rozlišovacia stránka)

Nálevníky (iné názvy: infuzóriá, infuzória, infuzórie ; lat. "Infusoria") môže byť:
Jerry Doyle

Jerry Doyle (* 16. júla 1956 Brooklyn, USA - † 27. júla 2016 Las Vegas, USA ) bol americký rozhlasový moderátor, pravicovo-liberálny politický komentátor , televízny herec a zakladateľ obsahovej platformy EpicTimes . Jeho národne publikovaná talk show The Jerry Doyle Show sa vysielala po celých Spojených štátoch prostredníctvom siete Talk Radio Network .
Kostol svätého Jozefa

Kostol svätého Jozefa môže byť:
na Slovensku:
v Bulharsku:
Stamnos

Stamnos ("stamnos") je typ starogréckej keramickej nádoby.
Stamnos (mn. č. "stamnoi"), keramická nádoba podobná širšej amfore, s dvomi malými uchami, baňatým telom a krátkym hrdlom s pokrievkou (aj bez nej), slúžila ako všestranná skladovacia nádoba. Na vázach je často znázornená ako nádoba na víno alebo ako nádoba na riedenie vína. Častý výskyt zobrazených kultových scén na stamnoi z druhej polovice 5. storočia pred Kr. viedlo vedcov k tomu, aby pripustili možnosť, že stamnoi mohli byť i kultové nádoby určené pre rituálne účely pri niektorom z dvoch sviatkov k pocte boha Dionýza, a to Anthestérií (konali sa mesiaci anthestérión) alebo Lénaií (v mesiaci gamélión).
Stamnos sa začal vyrábať na začiatku 6. storočia pred Kr. a jeho tvar sa stal obľúbeným približne od roku 510 pred Kr. Jeho výroba skončila okolo roku 420 pred Kr. 
Rozoznávajú sa 3 základné typy stamnoi, najčastejší typ A, s dvomi vodorovnými uchami, typ B s dvomi zvislými uchami (typ incoronata) a typ C, menší so zvislými uchami, tzv. pyxis-stamnos
Raiffeisenbank

Raiffeisenbank alebo Raiffeisen banka je finančná inštitúcia pôsobiaca na Slovensku od novembra 2012. Patrí do skupiny Raiffeisen a jej hlavným akcionárom je rakúska Raiffeisen Bank International AG, ktorej súčasťou je aj Tatra Banka.
Cúrsky potok

Cúrsky potok je prirodzený vodný tok na Záhorí, v okrese Malacky, v katastrálnom území obcí Lozorno a Borinka. Ide o horský potok V. rádu, ľavostranný prítok Stupavského potoka o dĺžke 3,253 km a s plochou povodia o veľkosti 7,043 km². Pramení vo výške a do Stupavského potoka ústi v nadmorskej výške 
Prameň.
Pramení na rozhraní lesa a rúbaniska v nadmorskej výške na východnom svahu vrchu Volhovisko (), v katastri obce Lozorno, v Malých Karpatoch, v časti Pezinské Karpaty.
Opis toku.
Po prameni potok pokračuje listnatým lesom viac-menej južným smerom, mierne sa vlní a ústi doňho prvý, pravostranný prítok. Tečie stále na juh, voľne meandruje, stáča sa na juhovýchod a priberá tri potoky, v slede: zľava, sprava a napokon opäť zľava. Po celej dĺžke toku sa striedajú listnaté lesy s trávou a rúbaniskami. Hneď za posledným sútokom do Cúrskeho potoka ústi aj najvýznamnejší prítok, zľava Horvátsky jarok. Tok potom pokračuje západným a následne severozápadným smerom, je premostený miestnou cestou a priberá sprava prítok spod Panského lesa (). Nakoniec preteká okolo chatovej oblasti, obteká jaskyňu Pod Okopancom a následne ústi do Stupavského potoka (zľava), v nadmorskej výške
Vlašský šalát

Vlašský šalát (hovorovo "vlašák") je druh šalátu, ktorého pôvod je z Talianska.
Etymológia.
Názov je možno odvodený z holandského Vleessalade (v preklade mäsový šalát), prípadne z nemeckého "Fleischsalat", čo sa podľa rakúskeho alebo bavorského dialektu vyslovuje "vlášsalát", alebo je odvodený od slova Vlach v zmysle Talian.
História.
Vynálezcom novodobej českej verzie vlašského šalátu bol údajne pražský lahôdkár Rudolf Linka už v dobách prvej Česko-slovenskej republiky. Tento šalát sa skladal z jabĺk, sleďa, hrášku z konzervy, mrkvy z konzervy, pražskej šunky od kosti, kyslých uhoriek, majonézy, soli a korenia. Jeho predkovia založili v roku 1911 prvé pražské lahôdky, ktoré prevádzkoval Alois Linka. Práve tam uzrel svetlo sveta recept na pravý a pôvodný recept na vlašský šalát, ktorý sa stal neoficiálnym národným pokrmom postupne celého Česko-Slovenska. Po roku 1948, kedy bolo jeho lahôdkárstvo znárodnené, začal výrobok v pozmenenej receptúre vyrábať národný podnik Pramen.
Z výrobku zmizol sleď, jablká, pražská šunka a namiesto toho sa začali používať zemiaky a saláma, pridali sa aj ďalšie ingredience. Vlašský šalát bol do začiatku 90. rokov 20. storočia vyrábaný podľa "Noriem studenej kuchyne". Potom došlo k všeobecnému zníženiu kvality, väčšina výrobcov začala do vlašského šalátu pridávať lacné náhrady, napríklad namiesto kvalitnej salámy z mäsa výrobnú salámu, uhorky nahradila lacnejšia cuketa, majonéza býva nastavovaná vodou a škrobom a podobne.
V súčasnosti je kvalita priemyselne vyrábaných vlašských šalátov rozdielna. Vlašský šalát si však veľa ľudí robí doma.
Kapitol (sídlo kongresu)

Kapitol alebo Kapitol Spojených štátov (, niekedy ) je neoklasicistická budova, v ktorej zasadá Kongres Spojených štátov (zákonodarný orgán). Nachádza sa na Capitol Hill, na východnej strane National Mall vo Washingtone D.C.
Šalát (jedlo)

Šalát je jedlo pripravované z jedného či viac druhov potravín pokrájaných na menšie kúsky a ochutených najčastejšie zálievkou alebo dresingom. Najčastejšou ingredienciou v šalátoch je listová zelenina. Šaláty sa môžu podávať ako predjedlo (napríklad Caprese), ako príloha jedla, ako hlavný chod alebo aj ako dezert.
Zálievky a dresingy.
Vinaigrette je jednou zo základných zálievok vyrábanou z octu a oleja. Základné druhy zálievok a dresingov sa dajú rôzne variovať pridávaním ďalších chutí a vôní, napríklad pridaním čerstvých byliniek, ako je napríklad petržlen, bazalka, pažítka alebo oregano. Ďalšou súčasťou dresingu môže byť napríklad cesnak, rovnako tak šalotka, chren alebo chilli.
Najjednoduchšie druhy zálievok.
V odmeranom množstve vody rozpustíme cukor a soľ. Pridáme ocot alebo olej, dochutíme citrónom a dobre pretrepeme. Na šaláty môžeme vytvoriť zálievky z mlieka či smotany. Cukor rozmiešame v mlieku alebo smotane, jogurte či cmare a podľa chuti prikyslíme.
Tomáš Brngál

MUDr. Tomáš Brngál (* 8. marec 1992, Bratislava) je slovenský technologický podnikateľ, zakladateľ a spolumajiteľ slovenských softvérových firiem VIRTUAL MEDICINE a VIRTUAL EVERYTHING. Spolu s Milošom Svrčekom, Michalom Tkáčom, Filipom Šandorom a ich tímom, je tvorcom aplikácie Human Anatomy VR (virtuálna anatómia tela), ktorý používajú ľudia vo viac ako 150 krajinách sveta.
Vzdelanie.
Počas štúdia na Gymnáziu Ladislava Sáru v Bratislave reprezentoval Slovensko v zahraničí aj ako tanečník umeleckého súboru Lúčnica.
Human Anatomy VR.
Human Anatomy VR (Virtual Reality) je aplikácia, ktorá uľahčuje (nielen medikom) pochopiť priestorové usporiadanie anatomických štruktúr v ľudskom tele. Je produktom firmy Virtual Medicine. Do obchodu Gear VR | Oculus bola prvá verzia pridaná 4 januára 2017. Pre tieto zariadenia je základ bezplatný ale ďalšie ľudské časti musia byť dokúpené. V playstation store stojí 19,99€. Ďalší produkt firmy Anatomy Explorer je určený pre univerzitných učiteľov a študentov. 
Verzia produktu pre smartfóny na platforme IOS a Android sa nazýva AR Anatomy. 
Aktivizmus.
Počas pandémie COVID-19 spoluzaložil iniciatívu hackvirus.sk a dobrovoľnícku platformu smepripraveni.sk spájajúcu študentov medicíny a zdravotníckych dobrovoľníkov s nemocnicami. Do platformy sa zaregistrovalo 1 504 zdravotníckych dobrovoľníkov a podporila 61 nemocníc a zdravotníckych inštitúcií.
Vlašák

Vlašák môže byť:
Orešiak

Orešiak môže byť:
Chotárny kopec

Chotárny kopec () je vrch v severovýchodnej časti pohoria Javorníky a po Kazíckej Kýčere druhý najvyšší vrch geomorfologickej časti Rakovská hornatina.
Polohopis.
Nachádza sa hranici okresov Čadca a Kysucké Nové Mesto približne južne od Čadce a severne od Kysuckého Nového Mesta, približne východne leží Krásno nad Kysucou. Vrchol tvorí hranicu katastrálnych území mesta Čadca a obcí Dunajov a Ochodnica a zároveň je aj najvyšším bodom týchto území. Chotárny kopec leží v juhovýchodnej časti Rakovskej hornatiny a vo východnej časti podcelku Vysoké Javorníky. Vrchol kopca je zalesnený, preto poskytuje iba obmedzené výhľady. Lepšie výhľady sú možné na odlesnených miestach svahov tesne pod vrcholom, odkiaľ sú okrem priľahlých vrcholov Javorníkov pri dobrej viditeľnosti viditeľné aj Malá a Veľká Fatra a Moravsko-sliezske Beskydy vrátane Lysej hory.
Prístup.
Chotárny kopec je križovatka turistických chodníkov. Križuje sa tu červene značená trasa ("Javornícka magistrála"), ktorá vedie od železničnej stanice v Čadci okolo Briavy a pokračuje na západ až juhozápad do "Sedla pod Grapou" so zelenou značkou, ktorá vedie takisto od stanice v Čadci cez osadu "Kýčera" a pokračuje na juh do Nesluše. Najľahší prístup na vrchol je po žltej značke zo Zákopčia (osada "U Holých") do osady "Blažkovci" a odtiaľ po červenej. Prístup z Čadce je po červenej alebo zelenej značke z centra mesta, prípadne z osady "Vojty" po žltej, z ktorej je možné sa napojiť na niektorú z týchto dvoch trás. Z juhu je možný prístup po zelenej značke z Ochodnice.
Martin Bendik

Martin Bendik (* 22. december 1960, Košice) je slovenský operný režisér.
Študoval na Konzervatóriu v Košiciach klavír a od roku 1982 na Hudobnej a tanečnej fakulte VŠMU odbor operná réžia v triede doc. Branislava Krišku. Po ukončení štúdia pôsobil v Štátnej opere Banská Bystrica (19881995), kde realizoval s výtvarníkom Alešom Votavom viacero operných inscenácií. Od roku 2003 je s prestávkami dramaturgom Opery SND. Martin Bendik patrí medzi predstaviteľov tzv. režisérskej opery s originálnym, i keď často kontroverzným výkladom klasickej predlohy.
K jeho profilovým inscenáciám patria "Orfeus a Eurydika" od Christopha Willibalda Glucka (Štátna opera Banská Bystrica, 1991), Verdiho "Aroldo" a "Nabucco" (Štátna opera Banská Bystrica, 1993 a 1996), Pucciniho "Tosca" (Štátna opera Banská Bystrica, 2000), Bartókov "Hrad kniežaťa Modrofúza" (Opera SND, 2003), Brittenov "Peter Grimes" (Opera SND, 2005) a Beethovenov "Fidelio" (Opera SND, 2016). Martin Bendik je autorom knihy esejí, ktorá vyšla pod názvom "Operné sondy" (Asociácia CORPUS, 2014).
Červený potok (prítok Stupavského potoka)

Červený potok je potok V. rádu na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri obce Borinka. Predstavuje prirodzený vodný tok, má dĺžku 3,157 km a plochu povodia s rozlohou 2,481 km². Pramení v nadmorskej výške a vlieva sa zľava do Stupavského potoka, vo výške 
Prameň.
Pramení v zmiešanom lese v lokalite Červené blato (), na severnom svahu vrchu Malý Javorník (), v Pezinských Karpatoch (časť Malých Karpát), v nadmorskej výške 
Opis toku.
Najprv tečie severozápadným smerom v zmiešanom lese a následne sa pribratím krátkeho pravostranného prítoku stáča na juhozápad. Tečie ďalej týmto smerom dorasteným listnatým lesom, potom tvorí oblúk vydutý na sever, pokračuje stále juhozápadne a podteká miestnu účelovú komunikáciu. Náhle sa prudko stočí na juh a následne už miernejšie na severozápad. Tečie stále v listnatom lese, jemne sa koryto presmeruje na západ a priberá sprava významnejší potok. Po sútoku sa tok stáča opäť na juhozápad a onedlho na západ, kde pokračuje už v upravenom, nekľukatom koryte. Pred ústím ešte preteká osadou Medené Hámre, kde robí oblúk vydutý na sever, je premostený cestným mostom a križuje sa z elektrickým vedením. Napokon sa v nadmorskej výške ľavostranne vlieva do Stupavského potoka.
Ꚅ

Ꚅ (minuskula ꚅ) je už bežne nepoužívané písmeno cyriliky. V minulosti bolo používané v abcházštine. Ide o ligatúru z písmen З a Ж.
Madilyn Baileyová

Madilyn Baileyová (neprechýlene: "Madilyn Bailey"; * 2. september 1992, Boyceville, Wisconsin, Spojené štáty) je americká speváčka a textárka. Objavila sa v reláciách francúzskych televízii, kde propagovala svoje cover verzie piesní, v roku 2018 prezentovala svoju vlastnú pieseň s názvom "Tetris" v americkej televíznej show "Today". V roku 2019 mala cez 6 miliónov sledovateľov v sieti Youtube.
Jej debutový EP album bol vydaný roku 2012 a niesol názov "Bad Habit". Svoj prvý štúdiový album "Muse Box" vydala v roku 2015. Jej druhý originálny EP album vyšiel v júli roku 2016. Prvý raz bola tzv. "headlinerkou" na koncerte v Paríži roku 2018, bola na tour s ďalšími Youtubermi.
Pred začiatkom svojej kariéry pracovala ako certifikovaná zdravotná asistentka. Trpí na dyslexiu.
V roku 2014 sa vydala za Jamesa Benruda.
MDMS

MDMS je piaty štúdiový album hip-hopovej skupiny DMS, ktorý vyšiel 20. augusta 2019. Ako prvé single z albumu boli predstavené „SÓS“ a „Jak ti J.B.“ dňa 28. marca 2019. V tej dobe nikto nečakal, že o pár mesiacov z toho vznikne album. Názov MDMS je referencia na drogu MDMA (extáza). Názov vznikol z toho že im fanúšikovia písali že sú droga.
O albume.
Na albume sa objavili dvaja známi českí raperi Yzomandias a Nik Tendo z labelu Milion+. Na albume má aj dve slohy producent Smart, ktorý prvýkrát rapoval na albume "Prepáčte" v skladbe „Horšia pesnička“. V tejto nahrávke si rapovanie zopakoval v skladbách „FUCKOFF“ a „MDMS“. 
Na hudobnej produkcii albumu sa okrem Smarta a Dameho, ktorí patria do skupiny DMS podieľali aj Homiebeats, Special Beatz, Peter Pann, Dokkeytino a Grizzly.
Videoklipy boli zatiaľ natočené ku skladbám „sós“, „jak ti J.B“, „Prečo“ a „Lebo“.
Referencie.
https://refresher.sk/67823-Separ-Dame-a-Smart-prekvapivo-vydavaju-novy-album-vypocuj-si-ukazky-vsetkych-skladieb
Neal Shusterman

Neal Shusterman (* 12. november 1962, Brooklyn, New York, USA) je americký spisovateľ literatúry pre mládež, jeho kniha "Challenger Deep" vyhrala cenu National Book Award v kategórii Literatúra pre mládež a ďalšie jeho knihy získali početné ocenenia.
Životopis.
Neal Shusterman sa narodil a vyrastal v newyorskom Brooklyne. Keď mal 16 rokov, presťahoval sa spolu s rodičmi do Mexika, kde dokončil strednú školu. Následne navštevoval Kalifornskú univerzitu v Irvine, kde získal titul zo psychológie a divadla. Venoval sa taktiež plávaniu. Po štúdiu sa zamestnal v talentovej agentúre v Los Angeles a začal písať. V súčasnosti žije v južnej Kalifornii so svojou rodinou a venuje sa písaniu ďalších diel.
Okrem kníh Shusterman napísal aj niekoľko hier, básní a vydal i obrázkovú knihu. Pracoval taktiež pre televíziu.
Vybraná Bibliografia.
Séria Arc of a Scythe (v slovenčine pod názvom Žatva smrti).
Dystopický príbeh odohrávajúci sa v ďalekej budúcnosti, v ktorej ľudstvo porazilo choroby a smrť odohrávajúci sa v dobe, keď ľudia prirodzene zomierajú len ak sú „pokosení“ štátnymi zamestnancami - koscami. Spoločenstvo koscov sa riadi zaužívanými obyčajami a riedkou normatívnou úpravou, keď sa však sformuje v ich spoločenstve reformný krúžok mladých koscov, vyskytnú sa problémy na ktoré musia hlavné postavy - dvaja teenageri reagovať.
Séria The Unwind Dystology.
Dystopický príbeh odohrávajúci sa v blízkej budúcnosti, keď sa ľudstvo naučí transplantovať väčšinu ľudských orgánov. Po druhej americkej občianskej vojne sa v USA vytvoril právny poriadok, ktorý povoľuje rodičom, ktorí stratia trpezlivosť s výchovou svojich detí nechať svoje deti „rozpojiť“ a ich orgány darovať na transplantáciu. Príbeh pozoruje osudy viacerých nechcených detí na úteku pred rozpojením.
Ocenenia.
Za svoje diela obdržal Neal Shusterman viacero ocenení, medzi najvýznamnejšie patria:
42 mučeníkov z Amoria

42 mučeníkov z Amoria (gr: οἰ ἅγιοι μβ′ μάρτυρες τοῦ Ἀμορίου) bola skupina byzantských úradníkov, ktorí boli v roku 838 zajatí pri abbásovskom dobytí horno-frýgijskeho mesta Amorion. Po byzantskej porážke boli úradníci (vojenskí velitelia) odvlečení do irackej Samarry, kde boli sedem rokov držaní v zajatí a kruto trýznení. Po tom, čo odmietli konvertovať na islam, ba podľa legiend horlivo diskutovali so svojimi väzniteľmi o viere, boli v roku 845 Abbásovcami popravení. Ich sviatok si východné ortodoxné cirkvi a gréckokatolícka cirkev pripomínajú v deň ich popravy 6. marca.
Autormi najstarších správ o mučeníkoch je spis mnícha Euodia z 9. storočia a oslavná reč Michala Synkella. V umení sa 42 amorijských mučeníkov zobrazovalo len málokedy, prednosť viac dávala skupina tzv. 40 mučeníkov zo Sebaste. V existujúcich umeleckých dielach bývajú zobrazení ako dvorania v tunikách, resp. v gréckych chlamysoch.
Okolnosti zajatia a Amorion.
V roku 838 sa v priebehu byzantsko-arabských vojen vojská kalifa al-Mu´tasima dostali po sérii byzantských prehier až do hlbokého vnútrozemia Anatólie, kde obľahli, a po 13 dňoch pre zradu v byzantských radoch dobyli mesto Amorion (dnešný Hisar). Pre ríšu to bola morálna rana, pretože vtedajší cisár Theofilos bol členom Amorijskej dynastie, ktorá mala korene v tomto meste. Arabi mesto zrovnali so zemou a väčšinu obyvateľov pobili alebo odvliekli do zajatia. Medzi zajatými bolo i 42 vedúcich osôb mesta. Mesto bolo Byzantíncami krátko na to znovu získané, avšak už nikdy nenadobudlo svoj predchádzajúci význam. Cisár Theofilos sa pokúsil vyjednať prepustenie jeho úradníkov, čo však Arabi odmietli a po tom, čo mučeníci neprijali možnosť záchrany života podmienenú konvertovaním na islam boli 6. marca 845 za vlády al Mutasimovho syna al-Wátika na brehu Eufratu v Samarre popravení.
Známe mená.
Z celkového počtu 42 mučeníkov sú známe len niektoré mená zajatých osôb:
Camilla Britská

Camilla Britská (, rod. Camilla Rosemary Shand, neskôr Parker Bowles; * 17. júl 1947, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská kráľovná ako druhá manželka Karola III.
Životopis.
Detstvo strávila vo Východnom Sussexe, kde sídlila jej rodina. Tam tiež navštevovala školy, neskôr ale študovala vo Švajčiarsku.
Pred svojou prvou svadbou v roku 1973 už bola priateľkou princa Charlesa, ale kráľovskou rodinou nebola uznaná ako vhodná matka princových detí, takže im nebolo dovolené vziať sa.
V roku 1973 si vzala Andrewa Parker Bowlesa. Spolu majú dve deti - Toma, narodeného v roku 1974 (je to krstňa princa Charlesa), a Lauru, narodenú v roku 1978. Andrew a Camilla sa ale v roku 1995 rozviedli.
Camilla a Charles vraj udržiavali svoj vzťah aj počas svojich manželstiev, po ich rozvode a po smrti Charlesovej prvej ženy princeznej Diany svoj vzťah držali už na verejnosti. 10. februára 2005 bolo oznámené, že spolu uzavrú manželstvo. K svadbe došlo 9. apríla 2005.
Vajnorákov jarok

Vajnorákov jarok je horský potok na Záhorí, pretekajúci územím okresu Malacky, v chotári obce Borinka. Je to 1,241 km (vrátane dlhšej zdrojnice 1,729 km) dlhý tok V. rádu s plochou povodia 1,080 km². Vzniká v nadmorskej výške a vo výške ústi do Stupavského potoka, ako jeho ľavostranný prítok.
Vznik.
Vzniká sútokom dvoch kratších zdrojníc v nadmorskej výške v dorastenom listnatom lese, na západnom svahu vrchu Hviezda (), v katastri Borinky v podcelku Malých Karpát; Pezinské Karpaty.
Prvá, kratšia zdrojnica má dĺžku 332 metrov, pramení v zmiešanom lese, v oblasti Zabité () vo výške a tečie najprv severozápadným smerom. Neskôr sa oblúkom stočí na juhozápad, priberá krátky, 34 metrový prítok a pokračuje ďalej listnatým lesom až ku sútoku s druhou zdrojnicou. Predstavuje hlavnú zdrojnicu Vajnorákovho jarku. 
Druhá, dlhšia zdrojnica je dlhá 488 metrov, pramení vo výške , taktiež v zmiešanom lese a tečie sprvu rovnobežne s prvou zdrojnicou, t.j. na severozápad. Ďalej preteká v listnatom lese a nakoniec vytvára, v nadmorskej výške ako sekundárna zdrojnica Vajnorákov jarok.
Opis toku.
Od sútoku zdrojníc potok pokračuje juhozápadným smerom a následne sa stáča na severozápad, kde v tomto smere vytvára esovitú dvojvlnu. Priberá krátky pravostranný prítok a nachvíľu mení smer na juhozápadný. V tomto úseku podteká lesnú cestu. Opäť sa stáča na severovýchod, preteká rúbaniskom, neskôr listnatým lesom a potom jeho tok sa presmeruje na juhozápad. Ďalej tečie už len dorasteným listnatým lesom naposledy sa stočí na severozápad a následne mierne oblúkom zmení smer na juhozápadný a pokračuje k ústiu. Do Stupavského potoka sa vlieva zľava, v nadmorskej výške
František Salzer

František Salzer (* 11. august 1902, Sušice – † 23. december 1974, Praha) bol český divadelný režisér, divadelný a filmový herec, univerzitný profesor a prekladateľ.
Život.
Študoval na Pražskom konzervatóriu (19201924). V sezóne 1924/1925 začal svoju kariéru v divadle Olomouc ako herec a neskôr ako divadelný režisér.
V roku 1930 prišiel do Prahy ako divadelný režisér do Divadla na Vinohradoch. Vo Vinohradskom divadle zostal až do konca 2. svetovej vojny. Salzer počas svojho pôsobenia vo Vinohradskom divadle režíroval viac ako 120 hier svetových a českých autorov (vrátane William Shakespeare, Oscar Wilde, Carlo Goldoni, George Bernard Shaw, F. Schiller, Stefan Zweig, Jiří Mahen, J. K. Tyl, Viktor Dyk, V. K. Klicpera atď.)
Od roku 1947 do roku 1963 pôsobil ako režisér Národného divadla v Prahe.
V rokoch 19411945 bol profesorom Pražského konzervatória. Bol jedným zo zakladateľov Divadelnej fakulty Akadémie múzických umení v Prahe (DAMU) spolu s Jiřím Frejkom, Františkom Trösterom a Josefom Trägerom. Potom bol dekanom tejto fakulty v troch obdobiach (19541955, 19581961 a 19631970). a pôsobil ako profesor tejto fakulty až do svojej smrti v roku 1974.
Salzer bol tiež prekladateľom divadelných hier (napr. Stefan Zweig: "Ovečka chudých – Das Lamm des Armen", Fritz Hochwälder: "Tlustý anděl z Rouenu – Boule de suif" atď.).
Jeho prvá manželka, Eva Adamcová (18951972), s ktorou žil 42 rokov, bola tiež herečkou a prekladateľkou. Od augusta 1923 bola členkou činohry Slovenského národného divadla v Bratislave (umelecký šéf Josef Hurt, riaditeľ Oskar Nedbal).
Katedra (biskupský stolec)

Katedra (nesprávne: "biskupský trón") je sedadlo biskupa pri bohoslužbe (v jeho katedrále).
Umiestnenie.
Pôvodne bolo sedadlo umiestnené v strede záveru presbytéria. Neskôr bola katedra umiestňovaná na ľavú stranu presbytéria a po 2. vatikánskom koncile opäť na pôvodné miesto, aby biskup mohol predsedať bohoslužbe.
Dejiny.
Katedra pochádza už zo starokresťanských čias, kamenné katedry sa našli v rímskych katakombách. Pôvodne boli prenosné (inštalované vždy pred samotným zhromaždením) potom pevné. Neskôr, v bazilikách, popri katedre boli sedadlá pre kňazov. Počas stredoveku bola kvôli retabulu oltára posunutá na stranu. Podľa inštrukcie z 21. júna 1966 katedra nemá byť označovaná ako trón a nemá byť zastrešená baldachýmom, tie existujúce, ale majú byť zachované.
Niektoré katedry mali iba symbolickú funkciu.
IC 2944

IC 2944 alebo Hmlovina Bežiace kura je červená emisná hmlovina s intenzívnou tvorbou hviezd v súhvezdí Centaurus. Obsahuje aj dve zatiaľ najsvietivejšie známe hviezdy vo vesmíre.
V hmlovine sa nachádzajú husté chuchvalce prachu a plynu nazývané Thackerove globuly alebo Bokove globuly. Najväčšia globula tejto hmloviny má priemer okolo 1,4 ly a hmotnosť 15-násobku hmotnosti Slnka. Globuly sú len pozostatky pôvodnej prachovej hmloviny. Tieto chladné nepriehľadné oblasti molekulárneho materiálu boli dlho považované za prvotné štádium tvorby hviezd.
Súkromná obchodná akadémia DSA Žiar nad Hronom

Súkromná obchodná akadémia DSA v Žiari nad Hronom je súčasťou siete škôl zriaďovanej slovensko-nemeckou vzdelávacou spoločnosťou Deutsch-Slowakische Akademien od roku 2019, kedy došlo k zmene zriaďovateľa z predchádzajúceho zriaďovateľa na spoločnosť DSA. Spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien patrí do portfólia nemeckej firmy Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft (EBG), ktorá v Nemecku prevádzkuje 36 škôl a vzdelávacích centier. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, implementuje nový zriaďovateľ od prebratia školy mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania.
Výučba.
Výučba na Súkromnej obchodnej akadémii DSA v Žiari nad Hronom prebieha v jednom študijnom odbore 6317 M obchodná akadémia.
Silnou stránkou odboru je orientácia na jazykovú výučbu, predovšetkým na anglický a nemecký jazyk. Študenti majú prostredníctvom siete partnerstiev zriaďovateľa DSA množstvo príležitostí na absolvovanie pobytov, resp. študentských výmenných pobytov v zahraničí. Popri veľkom rozsahu výučby angličtiny majú študenti možnosť výučby nemčiny, do ktorej sa zapoja aj učitelia z partnerských nemeckých škôl DSA. DSA využíva pri výučbe nemeckého jazyka formu videokonferencií, to znamená, že triedy na gymnáziu v Sabinove a na partnerskej škole v Nemecku budú počas hodiny nemčiny naživo prepojené. Ide o najmodernejšie metódy výučby jazykov tzv. e-learning a distance learning.
Súkromné gymnázium DSA Bardejov

Súkromné gymnázium DSA v Bardejove je súčasťou siete škôl zriaďovanej slovenskou vzdelávacou spoločnosťou Deutsch-Slowakische Akademien od roku 2019, kedy došlo k zmene zriaďovateľa z predchádzajúceho zriaďovateľa na spoločnosť DSA. Spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien patrí do portfólia nemeckej firmy Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft (EBG), ktorá v Nemecku prevádzkuje 36 škôl a vzdelávacích centier.
V tohtoročnom rebríčku INEKO (údaje za šk. rok 2021/2022) sa Súkromné gymnázium DSA v Bardejove nachádza na 159. mieste zo 164 hodnotených gymnázií na Slovensku. Z 10 možných bodov má škola 3,5 boda, pričom do úvahy sa berú parametre ako maturita, prijímanie žiakov na VŠ, nezamestnanosť absolventov, inšpekcia či mimoriadne výsledky školy. 
V šk. roku 2021/2022 Súkromné gymnázium DSA v Bardejove dosiahlo v Maturite z anglického jazyka v priemere 37,5 %, čo je o 27 % menej ako celonárodný priemer, čím sa zaslúžilo o poslednú priečku zo všetkých gymnázií na Slovensku. Z Maturity zo slovenského jazyka získalo v priemere 69,5 boda. 
Výučba.
Výučba na Súkromnom gymnáziu DSA v Bardejove prebieha v jednom študijnom odbore 7902 J gymnázium. Je jedinou školou v zriaďovateľskej pôsobnosti DSA, kde sa za výučbu platí mesačné školné.
Silnou stránkou odboru je orientácia na jazykovú výučbu, predovšetkým na anglický a nemecký jazyk. Študenti majú prostredníctvom siete partnerstiev zriaďovateľa DSA množstvo príležitostí na absolvovanie pobytov, resp. študentských výmenných pobytov v zahraničí. Popri veľkom rozsahu výučby angličtiny majú študenti možnosť výučby nemčiny, do ktorej sa zapoja aj učitelia z partnerských nemeckých škôl DSA. DSA využíva pri výučbe nemeckého jazyka formu videokonferencií, to znamená, že triedy na gymnáziu v Bardejove a na partnerskej škole v Nemecku budú počas hodiny nemčiny naživo prepojené. Ide o najmodernejšie metódy výučby jazykov tzv. e-learning a distance learning.
Cieľom je kvalitná príprava absolventov gymnázia pre štúdium na vysokých školách. Škola je zapojená do programu DOFE, čo je Medzinárodná cena vojvodu z Edinburghu. Ide o sebarozvojový komplexný program pre mladých ľudí, ktorý existuje od roku 1956 a doteraz sa realizuje v 140 krajinách sveta.
Škola udržiava veľmi úzke kontakty so Základnou školou na Nám. arm. gen. L. Svobodu, v ktorej budove aj sídli. Na gymnáziu učia učitelia zo základnej školy a naopak.
Selán

Selán je anorganická zlúčenina. Za izbovej teploty ide o bezfarebnú plynnú horľavú látku s odporným zápachom, ktorý sa dá zacítiť už aj pri nízkych koncentráciách. Je to najjednoduchší a najbežnejší hydrid selénu a taktiež je to najtoxickejšia zlúčenina selénu. Aj pri extrémne nízkych koncentráciých má dráždivú vôňu, ktorá pripomína rozkladajúci sa chren, ale pri vyšších koncentráciách vonia po zhnilých vajciach.
Molekulárna štruktúra a vlastnosti.
Molekula selánu má lomený tvar, pričom uhol medzi atómami selénu a vodíku je 91°. Má tri vibračné pásy, a to pri 2358, 2345, and 1034 cm−1.
Vlastnosti tejto zlúčeniny sú podobné ako vlastnosti sulfánu, avšak selán je kyslejší, pričom pKa selénovodíku je 3,89 oproti sírovodíku s pKa 7. Druhé pKa je 11, niektoré zdroje uvádzajú 15.05 ± 0.02 pri 25 °C.
Výroba.
Priemyselne sa vyrába reakciou vodíka so selénom pri teplotách vyšších než 300 °C. Existuje mnoho spôsobov syntézy vhodných pre menšie množstvá v laboratóriu i pre väčšie množstvá v priemyselnej výrobe.
V menších množstách v laboratóriu sa zvyčajne pripravuje reakciou vody so selenidom hlinitým, Al2Se3, pričom vzniká hydroxid hlinitý a uvoľňuje sa plynný selán:
Podobná reakcia využíva kyslú hydrolýzu selenidu železnatého, FeSe.
Selán možno pripraviť rôznymi metódami "in situ", napríklad použitím diboránu, Marshovej skúšky alebo Devardovej zliatiny. V Sonodovej metóde vzniká selán počas reakcie vody a oxidu uhoľnatého so selénom v prítomnosti trietylamínu.
Reakcie a využitie.
Reakciou s oxidom siričitým možno zo selánu pripraviť selén, takto pripravený selén je vysoko čistý:
Použitie.
Selán sa taktiež využíva na syntézu zlúčenín obsahujúcich selén
Príklad vyššie znázorňuje reakciu pri výrobe selenomočoviny z kyanamidu pomocou selánu.
Pri výrobe polovodičov sa plynný selénovodík používa na ich legovanie selénom.
Toxicita a bezpečnosť.
Selán je nebezpečný najmä kvôli svojej toxicite. Je výrazne toxickejší než jeho analóg, sulfán. Dráždivo pôsobí už pri koncentrácii 0,3 ppm, čo je hlavný varovný signál vystavenia selánu a pri koncentrácii1,5 ppm je už neznesiteľný. Expozícia vyšším koncentráciám, i keď je kratšia než minúta, spôsobuje dráždenie očí a slizníc, čo zapríčiňuje symptómy podobné nádche aspoň niekoľko dní po vystavení selánu. V Nemecku je limit selánu v pitnej vode 0,008 mg/l, US EPA odporúča maximálnu koncentráciu 0,01 mg/l. 
Aj napriek jeho silnej toxicite sa u ľudí nezaznamenal prípad otravy touto látkou, pravdepodobne pretože pri vdýchnutí má tendenciu rozložiť sa na slizniciach na selén, ktorý je menej toxický než jeho zlúčeniny.
Zoznam krajín podľa populácie v roku 1600

Toto je zoznam krajín podľa populácie v roku 1600. Odhadované čísla sú od začiatku roka a presné počty obyvateľov sa týkajú krajín, ktoré v danom roku uskutočnili sčítanie ľudu v rôznych dátumoch.
Saláma

Saláma je „mäsový výrobok z mäsového diela, ktorý sa skladá z jemne homogenizovaného zrneného mäsového diela alebo zo spojky a vložky, plnený do technologického obalu“.
Salámy sa delia na:
Worcestrová omáčka

Worcestrová omáčka (iné názvy: worcesterová omáčka, worcesterská omáčka, worčestrová omáčka, worcester) je tekuté korenie tmavej hnedej farby s dlhšou trvanlivosťou a jemnou pikantnosťou. Omáčka má charakteristickú arómu. Do Česko-Slovenska sa dovážalo okolo roku 1925 ako anglické omáčkové korenie "Worcester-Shire-sauce".
Omáčku s názvom "Worcestershire sauce", niekedy skracovanú na "Worcester sauce" vyrábala spoločnosť Lea &amp; Perrins od 28. augusta 1837 vo Worcesteri. Od roku 2005 už nie je firma Lea &amp; Perrins nezávislou spoločnosťou, ale ide o obchodnú známku americkej spoločnosti Kraft Heinz. Worcestershiresauce nie je právne chránenou značkou, takže ju po celom svete vyrába a pod názvom Worcestersauce ponúka množstvo výrobcov.
Použitie.
Používa sa k dochuťovaniu duseného mäsa, diviny, biftekov, rýb, šalátov alebo majonézy. Býva aj súčasťou miešaných alkoholických nápojov ako napríklad známy koktail Bloody Mary. Vďaka intenzívnej chuti je worcestrová omáčka výborná na marinovanie mäsa.
Zloženie.
Originálna zmes obsahuje fermentovanú sóju, ocot, melasu, cesnak, ďumbier, sardely a ďalšie prísady. Omáčka neobsahuje konzervačné látky, umelé farbivá alebo pridaný glutaman. Je bez lepku.
Horvátsky jarok

Horvátsky jarok je potok na Záhorí, v okrese Malacky, v katastrálnom území obce Borinka a mesta Svätý Jur. Ide o prirodzený vodný tok VI. rádu horského charakteru s dĺžkou čistého toku 0,808 km (pripočítaním dlhšej zdrojnice 1,917 km) a plochou povodia o rozlohe 2,323 km². Vzniká vo výške a sprava ústi, v nadmorskej výške do Cúrskeho potoka.
Vznik.
Vzniká, podobne ako protiľahlý Vajnorákov jarok sútokom zdrojníc, ktoré sú v tomto prípade obidve dlhšie ako samotný tok Horvátskeho jarku, v nadmorskej výške Sútok zdrojníc sa nachádza na severovýchodnom svahu vrchu Hviezda (), v katastrálnom území obce Borinka, v Pezinských Karpatoch (časť Malých Karpát).
Prvá, dlhšia zdrojnica má dĺžku 1109 metrov, pramení vo výške , v trávnatom poraste na východnom svahu vrchu Hviezda (). Tečie počas celej svojej dĺžky na severovýchod, v dorastenom listnatom lese, iba pred sútokom sa nepatrne stáča na sever.
Druhá, kratšia zdrojnica je dlhá 961 metrov, pramení v listnatom lese (v ktorom pokračuje po celú dĺžku), nadmorskej výške , na západnom svahu kopca Človečia hlava (). Sprvu tečie na severozápad, potom vytvára oblúk vydutý na sever, a opäť smeruje severozápadným smerom k sútoku s prvou zdrojnicou.
V tomto prípade sa nedá jednoznačne určiť hlavná a sekundárna zdrojnica.
Opis toku.
Po vzniku potok tečie takmer severným smerom, dorasteným listnatým lesom. Podteká miestnu účelovú komunikáciu, oblúkom sa stáča na severovýchod a následne, v nadmorskej výške pravostranne ústi do Cúrskeho potoka.
Pol'and'Rock Festival

Pol'and'Rock Festival, pôvodne Przystanek Woodstock (slov. "Zastávka Woodstock"), je poľský rockový festival usporadúvaný nadáciou Wielka Orkiestra Świątecznej Pomocy (slov. "Veľký orchester vianočnej pomoci"). Prvý ročník festivalu, ktorého inšpiráciou sa stal legendárny americký hudobný festival Woodstock, sa konal v roku 1995.
V súčasnosti sa táto Poľská prehliadka množstva rockových žánrov koná v meste Kostrzyn nad Odrą na poľsko-nemeckej hranici. Počet návštevníkov sa ráta na státisíce, rekordnou účasťou bolo podľa organizátorov dosiahnutie na jubilejnom 20. ročníku v roku 2014, kedy na festival prišlo asi 750 000 ľudí, v roku 2011 bol počet návštevníkov odhadovaný až na 1 000 000. Patrí tak medzi najväčšie open-air festivaly v Európe. Medzi hlavných hudobníkov, ktorí v predchádzajúcich rokoch vystúpili na festivale, patrila napríklad skupina Prodigy alebo skupina Sabaton.
Mottom poľského Woodstocku, ktorý sa tradične koná na prelome júla a augusta, je „"Láska, priateľstvo a hudba"“. Jeho zakladateľom je poľský novinár a aktivista Jerzy Owsiak. V rokoch 2016 a 2017 bol festival označený ako "Zábava zvýšeného rizika", čo prinútilo organizátorov sprísniť bezpečnostné opatrenia, napríklad areál oplotiť a umiestniť bezpečnostné kontroly pred vstupmi na jednotlivé scény. V roku 2017 bolo umiestnenie ohrady pred hlavnou scénou predmetom jednania medzi Owsiakom a starostom mesta Kostrzyna nad Odrą. Festival, resp. jeho organizátor, bol taktiež kritizovaný zo strany vládnucej strany PiS a stal sa predmetom politických kontroverzií v Poľsku. Jeho možné presunutie do Štetína navrhol tamojší starosta v prípade, kedy by sa usporiadanie akcie v Kostrzyne ukázalo byť naďalej problematické.
Victorious (album, Skillet)

Victorious je desiaty (jubilejný) štúdiový album americkej kresťansko-rockovej skupiny Skillet. Vyšiel 2. augusta 2019 cez vydavateľstvo Atlantic Records.
Skutočnosť, že nahrávanie nového albumu je v plnom prúde a jeho vydanie sa uskutoční v roku 2019, zdieľal John Cooper pred začiatkom turné „Russian Tour 2019“.
Na koncertoch v ruskej časti turné skupina predstavila 2 nové skladby: „Legendary“ a „Rise Up“.
Dňa 7. mája 2019 skupina v rozhovore pre časopis "Billboard" oznámila svoj desiaty štúdiový album, ktorého názov je "Victorious". Vydanie albumu bolo naplánované na 2. augusta 2019. V ten istý deň bola v iTunes sprístupnená predobjednávka albumu a bola sprístupnená aj skladba „Legendary“, ktorá sa neskôr stala titulným singlom albumu.
Dňa 14. júna 2019 boli okamžite k dispozícii 2 skladby z nového albumu – „Anchor“ a „Save Me“. Stali sa prvým a druhým propagačným singlom na podporu albumu.
Dňa 17. júla 2019 sa konala premiéra oficiálneho videoklipu pre singel „Legendary“.
Dňa 26. júla 2019 vyšla skladba „You Ain't Ready“, ktorá sa stala 3. propagačným singlom na podporu albumu.
Lyric videá.
Dňa 8. mája 2019 skupina predstavila lyric video pre singel „Legendary“. Toto video bolo zostavené zo záberov natáčania skladby na koncertoch v rôznych mestách na turné „Russian Tour 2019“.
Dňa 14. júna 2019 skupina predstavila ďalšie 2 lyric videá pre propagačné singly „Anchor“ a „Save Me“.
Dňa 26. júla 2019 skupina predstavila ďalšie lyric video pre propagačný singel „You Ain't Ready“.
Stefán Karl Stefánsson

Stefán Karl Stefánsson (* 10. júl 1975, Hafnarfjörður – † 21. august 2018, Reykjavík) bol islandský herec a spevák. Je známy predovšetkým vďaka roli Robbieho Rottena v detskom seriáli "LazyTown".
Kariéra.
Kariéra Stefána Karla Stefánssona začala v roku 1994, kedy pracoval ako bábkar pre televíziu.
Neskôr ho Magnús Scheving pozval, aby stvárnil jednu z postáv v druhej hre "LazyTown". Scheving vytvoril hry kvôli svojim obavám z mladšej generácie Islandu, ktorej chýbal dostatok fyzického cvičenia. Stefán Karl vysvetlil, že „[Scheving] chcel, aby deti boli zdravšie, a tak vytvoril muzikál "LazyTown". Po počiatočnom úspechu s muzikálom sa Nickelodeon nakoniec dohodol s tvorcami LazyTownu, aby vysielal prvých 40 epizód spolu so speciálnym štúdiom postaveným na Islande. Počas prvých rokov na začiatku roka 2000, Stefán Karl spočiatku nerozumel po anglicky.
Smrť.
V auguste 2016 Stefán Karl oznámil, že mu bol diagnostikovaný cholangiokarcinóm. Následne bola vytvorená kampaň GoFundMe, spisovateľom LazyTownu Markom Valentimom, aby zaplatil svoje životné náklady, keď sa stal príliš chorým na prácu. Kampaň bola popularizovaná rôznymi užívateľmi služby YouTube, ktorí nahrali paródie diela Stefana Karla, čo viedlo k tomu, že sa skladby „We are Number One“ a „The Mine Song“ z "LazyTownu" stávajú internetovým mémom. V auguste 2017 uvedol Stefán Karl, že je v remisii. Na svojej kampani GoFundMe objasnil, že zatiaľ, čo jeho metastázy boli odstránené po úspešnej operácii pečene v júni 2017, bol stále chorý a odmietol ďalšiu adjuvantnú terapiu.
V marci 2018 bol Stefánovi Karlovi diagnostikovaný neoperovateľný cholangiokarcinóm a uviedol, že podstupuje chemoterapiu k predĺženiu života. V auguste 2018 oznámil, že sa osobne rozhodol prerušiť chemoterapiu a ukončil všetky svoje účty na sociálních sieťach.
Zomrel 21. augusta 2018 vo veku 43 rokov. Jeho žena uviedla, že „podľa priania Stefána nebude žiadny pohreb“.
Juraj Sodomka

Juraj Sodomka (tiež "Georgius, Georg, György Szodomka"; * 1782, Budín – † 1856, Banská Bystrica) bol uhorský zlatník pôsobiaci v Banskej Bystrici.
Životopis.
Prišiel do Banskej Bystrice z Budapešti začiatkom 19. storočia. Mešťanom sa stal 5. marca 1814. Veľkým dňom bol pre neho 20. marec 1814, kedy ho prijali do banskobystrického cechu zlatníkov. Svedkom mu bol Daniel Kolbenhayer. Pri prijímaní musel Sodomka predložiť ako dôkaz výučný list, ktorý potvrdzoval, že je vyučeným striebrotepcom, a že absolvoval aj povinné vandrovanie. Za prítomnosti cechového komisára Jozefa Glabitsa mu odpustili predloženie autorského diela. Dôvodom bola skutočnosť, že sa zaviazal zobrať si za manželku sirotu Sophiu Kollmayerovú (uvádza sa tiež priezvisko Kolbenhayerová), ktorá pochádzala zo zlatníckej rodiny. Sobáš dokazuje, že sa zlatnícka tradícia medzi rodinami zlatníkov udržiavala.
Výchova zlatníckeho dorastu.
Ako zlatník cechu sa Sodomka staral aj o mladých budúcich zlatníkov. V rokoch 18171827 sa u neho učili: Johan Zengel, Ignatz Horwath (syna výrobcu mydla Ferencza Horwátha), Mathias Zachar, Ludwig Kuszy a Carolus Ruzsinszky. Juraj Sodomka oznámil 3. mája 1830 banskobystrickému cechu, že jeho synovec Georgus (Georgius) Sodomka, narodený v roku 1810, učeň a zároveň syn nitrianskeho zlatníka Jánosa (Johannesa) Szodomku, absolvuje posledné dva mesiace učňovských rokov pod jeho dohľadom. Dôvodom tohto rozhodnutia bola najprv choroba a neskôr úmrtie (1829) Georgusovho otca, Jurajovho brata. Zápis a výpis sa uskutočnil bez prítomnosti chlapca. Ďalším dokladom mentorských aktivít Juraja Sodomku je údaj zo dňa 21. júna 1840, kedy prijal na štyri roky do učenia Ferdinanda Szalmovszkého, syna Petra Szalmovszkého z Koštian nad Turcom. Otec poskytol za syna záruky vernosti a  zaviazal sa poskytovať počas štyroch rokov ošatenie aj platenie predpísaných poplatkov. V roku 1849 sa stal Juraj Sodomka cechmajstrom. V tom istom roku nastúpil k nemu do učenia jeho ďalší synovec Ferdinand, ktorému vo výchove nahrádzal aj otca a nežiadal od neho ani poplatky za učenie.
Dielo.
Zlatnícke práce Juraja Sodomku vykazujú najmä silný umelecký vplyv viedenských zlatníkov. Jeho majstrovská značka má dve podoby: monogram v elipse z písmen (iniciálok) G. S., alebo písmená G a S v elipse s dvojitou obrubou. Svoju významnú úlohu zohral Juraj Sodomka aj pri tvorbe slávneho Glabitsovho pokálu. Ako posledný, štvrtý zlatník pracoval po boku svojho majstra Samuela Libaya a zlatníkov Františka Rosenbergera a Alojza Herritza. Na starosti mal pozlátenie diela.
V zbierkach Stredoslovenského múzea sa zachovalo nádherné dielo Juraja Sodomku z roku 1841. Je to strieborná paténa ku kalichu. Paténa je omšový tanierik, na ktorom sa obetuje Božie telo. Používa sa pri cirkevných obradoch a má zabrániť prípadnému pádu hostie na zem. Strieborná paténa ku kalichu má na okraji pozlátený pás a vnútro prednej strany zdobí rytý vavrínový venček.
Na zadnej strane patény sa nachádza vyrytý maďarský text:
Z nápisu vyplýva, že paténa bola darom pre evanjelickú cirkev v Banskej Bystrici od cechu hrnčiarov pod vedením Jána Jesznitzkého. Priemer patény je 15 cm, váha 167 gramov.
Grófsky potok

Grófsky potok je krátky potok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri mesta Stupava. Predstavuje prirodzený, horský vodný tok V. rádu, ktorého dĺžka činí 0,899 km a plocha jeho povodia zahŕňa 0,720 km². Pramení v nadmorskej výške a ľavostranne ústi do Stupavského potoka, vo výške 
Prameň.
Pramení v listnatom, dorastenom lese, v oblasti Nad Prepadlím (), na východnom svahu vrchu Kozlisko (), v chotári mesta Stupava, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v nadmorskej výške 
Opis toku.
Od prameňa potok tečie juhovýchodným smerom, vo vyrastenom listnatom lese, následne sa pomaly stáča na juh a onedlho, oblúkom opäť na juhovýchod. Tu vstupuje do mladého, taktiež listnatého lesa, mierne meandruje a znovu preteká dorasteným lesom. Napokon sa sprava, v lokalite Zbojnícka jaskyňa vlieva do Stupavského potoka, v nadmorskej výške