Mojžiš (Biblia)

Mojžiš (po hebrejsky משה – "Moše") bol najväčším prorokom judaizmu a pripisuje sa mu autorstvo piatich kníh Starého zákona. Mojžiša za významného proroka považuje aj kresťanstvo a islam.
Život.
Podľa Biblie pochádzal Mojžiš z pokolenia Lévi (Ex 2, 1 – 10), ale vychovali ho na dvore faraóna. Žil asi v roku 2486 až 2606 (židovského kalendára), t. j. v roku 1274 až 1154 pred Kr. Presné letopočty nie sú známe. Podľa biblického rozprávania sa narodil židovským rodičom v Egypte, kde vtedy žil celý národ. Kvôli nariadeniu faraóna zabiť všetkých malých chlapcov – synov narodených Izraelitom – bol tiež v ohrození života, ale jeho rodičia, aby ho uchránili tohto osudu, ho vložili do trstinovej odevy a pustili po rieke Nílu. Tam novorodenca našla faraónova dcéra, ktorá ho prijala za svojho. Ako dojčiaca bola pre neho vybraná jeho skutočná matka (bez toho, aby sa to o nej vedelo). Mojžiš znamená „vytiahnutý“ – hebrejské Moše je odvodenina slovesa „mašah“, teda „vytiahnuť“. Význam mena „vytiahnutý“ je gramaticky presnejšie „vyťahujúci“ – čo podľa teológa O. Havelkу odkazuje na Mojžišovo poslanie vyviesť zotročený ľud na slobodu. Podľa inej výkladovej línie ide o meno egyptského pôvodu, ktorého význam je „syn“. Mojžiš sa dokonca stal možným kandidátom na faraónsky trón, čo však nebola jeho cesta – nikdy nezabudol na svoj ľud. Mojžiš žil na faraónovom dvore; možno sa domnievať, že študoval a učil sa umenie písma, čo tiež bola kľúčová zručnosť pri tvorbe dvoch kamenných tabúľ Desatora. Keď Mojžiš dospel, hájil v jednom spore hebrejského otroka a pritom zabil faraónovho služobníka. Mojžiš videl, ako sa Egypťan pokúšal ubiť Hebreja, vzplanul posvätným hnevom a zmieneného Egypťana ubil vlastnými rukami na smrť a zahrabal do piesku (Ex 2, 12). Faraón vyhlásil nad Mojžišom trest smrti. Musel teda utiecť mimo Egypta. Po nejakom čase sa vrátil, aby vyviedol svoj ľud z otroctva.
Mojžišov otec sa volal Amram a matka Jošabat, (v skutočnosti sa otec volal Lathotes). Mal staršiu sestru Máriu (Mirjam) a o tri roky staršieho brata Árona. Za manželku si zobral Cipporu, dcéru madiánskeho kňaza Jetra (Reguela). Cippora mu porodila dvoch synov, Geršoma a Eliezera. Na Horebe sa mu zjavil Pán, ktorý ho poslal do Egypta, odkiaľ mal vyviesť Izraelitov. Keď ich faraón odmietol prepustiť, krajinu zasiahlo 10 rán. Potom ich faraón prepustil, ale onedlho sa rozhodol priviesť ich naspäť. Mojžiš previedol Izraelitov suchou nohou cez more, ktoré zaplavilo Egypťanov, ktorí ich prenasledovali. Mojžiš vyviedol židovský národ z egyptského otroctva, ukázal mu cestu do zasľúbenej zeme a na vrchu Sinaj prijal od Boha dve kamenné tabule so základnými ustanoveniami zákona (v kresťanstve známe ako desať božích prikázaní). Mojžiš žil 120 rokov, prvých 40 rokov žil v Egypte na dvore faraóna, druhých 40 rokov žil v Madiánsku a ďalších 40 rokov po vyvedení Izraela z Egypta, putoval s Izraelom po púšti. Zomrel na vrchu Nebó. Mojžiš vystupuje v biblických knihách Exodus, Levitikus, Numeri a Deuteronómium (čiže 2. až 5. Kniha Mojžišova).
Pred vstupom do zasľúbenej zeme určil za vodcu Jozueho a zomrel na vrchu Nebo.
Mojžiš je podľa židovskej tradície autor piatich kníh Mojžišových (Tóra), ktoré napísal pravdepodobne v období svojho putovania na púšti v roku 2526 až 2566 (židovského kalendára), t. j. 1154 až 1114 pred Kr. V súčasnosti historici jeho autorstvo veľmi často popierajú.
V Novom zákone sa spolu s Eliášom zjavil pri premenení Ježiša na vrchu Tábor.
Mojžiš vo filme.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 4. septembra.