burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Írske národné vodnopólové družstvo mužov

Írske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Írsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Swim Ireland" (SI), konkrétne pod sekciou "Irish Water Polo Association" (IWPA). Jeho najlepší výsledok je 12. miesto na Letných olympijských hrách. 
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách sa írske družstvo zúčastnilo iba 2-krát. Lepšie umiestnenie dosiahlo pri svojom druhom štarte, keď v roku 1928 skončilo dvanáste, hoci v jedinom zápase nebodovalo, keď neprešlo cez osemfinále. Naposledy štartovalo v Londýne 1948, kde skončilo na 12. priečke. Potom sa už olympijského turnaja nikdy nezúčastnilo. Na Majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. 
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo zúčastnilo rovnako 2-krát. V rokoch 1966 a 1970 skončilo zhodne pätnáste. Od roku 1994 sa zúčastňuje sporadicky iba B kategórie ME. Na poslednom podujatí B kategórie v roku 2007 v Manchesteri skončilo na poslednom mieste.
Veľká cena Austrálie 2013

Veľká cena Austrálie 2013 (LXXVII Qantas Australian Grand Prix), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 17. marca 2013 na okruhu Albert Park v Melbourne. Boli prvými pretekmi sezóny 2013 a šestnástou Veľkou cenou Austrálie na tomto okruhu.
Muhjí ad-Dín

Muhjí ad-Dín (-v spisovnej arabčine; iné prepisy spisovnej arabčiny: Muhjíaddín, Muhjí al-Dín, Muhji-id-Dín/Muhjiiddín, Muhji 'd-Dín/Muhji-d-dín/Muhjiddín, Muhjiu 'd-Dín/Muhji-ud-Dín/Muhjiuddín; lokálne a perzsko-urdské varianty mena sú napr.: Mohjí ad-Dín/Mohjíaddín, Mohjí al-Dín, Mohji-id-Dín/Mohjiiddín, Mohji-ud-Dín/Mohjiuddín, Mohji-od-Dín/Mohjioddín, Mohji-ed-Dín/Mohjieddín) môže byť:
Janeček

Janeček je priezvisko, pozri Janeček (priezvisko), napr.:
Janečková

Janečková je ženská podoba priezvisk Janeček, Janečka a Janečko, napr.:
Janček (priezvisko)

Janček je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Topoľčanoch, Bratislave a Partizánskom.
Známi nositelia.
Pozri v článku Janček.
Jedľovský (priezvisko)

Jedľovský je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa v Ružomberku, Trnave, Bratislave a Bzenici (okres Žiar nad Hronom).
Známi nositelia.
Pozri v článku Jedľovský.
Lettrich (priezvisko)

Lettrich je priezvisko, vyskytujúce sa na Slovensku. Najčastejšie je (s výrazným odstupom) v obci Dubové (okres Turčianske Teplice).
Známi nositelia.
Pozri v článku Lettrich.
Christian Martinelli

Christian Martinelli (* 6. marec 1983, Sondalo, Taliansko) je taliansky biatlonista súťažiaci za klub C.S. Carabinieri. Hoci krajinu reprezentoval už niekoľkokrát na MS v biatlone, nikdy sa zatiaľ nezúčastnil ZOH. Povolaním je profesionálny vojak a jeho súčasnými trénermi sú bývalí talianski biatlonisti Alexander Inderst a Giuseppe Montello.
Najlepšie individuálne umiestnenie v rámci svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/13 keď sa umiestnil v talianskej Anterselve v stíhacích pretekoch na 17. mieste.
MS v biatlone.
Zatiaľ sa zúčastnil troch MS v biatlone s tým že maximum dosiahol v roku 2009 keď v súťaži štafiet skončil na 7. mieste.
MS.
"Legenda"
Krupa (priezvisko)

Krupa (prechýlene Krupová) je priezvisko, rozšírené predovšetkým v Poľsku, USA, Česku a na Slovensku. 
V Poľsku ho nesie 23 619 ľudí. V Spojených štátoch ho má 4 006 osôb. V Česku má mužskú a ženskú formu priezviska dokopy 1 613 osôb, najmä na východnej Morave a v Sliezsku, podľa portálu nasejmena.cz 1 555 ľudí. 
Na Slovensku sa v roku 1995 vyskytovalo 1 855-krát. Najčastejšie je v meste Snina (89 ľudí) a Bardejov (78 osôb).
Známi nositelia.
Pozri v článku Krupa.
Mario Adorf

Mario Adorf (* 8. september 1930, Zürich) je nemecký herec, ktorý od 60. rokov 20. storočia pôsobil v Taliansku. Stvárnil rozmanité postavy v divadle, televízii i vo filme. Okrem toho je aj autor niekoľkých kníh a známy šansónový spevák.
Ján Janček

Ján Janček môže byť:
Južné Karpaty

Južné Karpaty alebo Rumunské Južné Karpaty alebo staršie Transilvánske Alpy/Transylvánske Alpy () sú provincia Karpát. Zaberajú južnú, druhú najvyššiu časť Karpát a nadväzujú na Východné Karpaty.
Vymedzenie.
Južné Karpaty v najužšom zmysle:
Južné Karpaty bývajú však v literatúre vymedzené aj širšie, konkrétne niekedy:
Tento článok je primárne o Južných Karpatoch v najužšom zmysle.
Charakteristika.
Typická pre Južné Karpaty je najmä masívnosť reliéfu a prítomnosť zachovaných, pomerne rozsiahlych zarovnaných povrchov. Početné kary, morény, ľadovcové doliny a jazerá sú stopami štvrtohorného zaľadnenia. Niektoré vrchy sú vyššie ako ; najvyšším vrcholom Južných Karpát je vysoký masív Moldoveanu. Južné Karpaty pozostávajú najmä z granitoidných hornín, kryštalických bridlíc a mladoprvohorných a druhohorných usadených hornín. V nižších častiach sú typické dubové lesy, nasleduje úzky pás zmiešaných lesov, potom bučiny a smrečiny, a následne subalpínske pásmo.
Delenie.
Podľa V. Krála.
Južné Karpaty:
Podľa J. Kondrackého.
Južné Karpaty:
Poznámka: Depresiunea Hațeg-Orăștie (porov. nižšie) v tomto delení patrí pod Transilvánsku kotlinu.
Podľa.
Južné Karpaty:
Podľa Poseovho geomorfologického členenia Rumunska.
Južné Karpaty:
Poznámka: Munții Bucegi, Munții Leaota, Culoarul Bran-Rucăr a Culmea Piatra Craiului v tomto delení patria pod Carpații de Curbură.
Podľa.
Južné Karpaty:
Carpații Occidentali

Carpații Occidentali (iné názvy: Carpații Apuseni, Carpații de Apus, po slovensky aj: Západorumunské Karpaty, (Rumunské) Západné Karpaty) môžu byť:
Carpații Occidentali je aj rumunský názov toho, čo sa na Slovensku označuje ako Západné Karpaty
Česko Slovenská SuperStar (2013)

Česko Slovenská SuperStar je séria častí medzinárodnej relácie z roku 2013. Ide o tretie pokračovanie známe skôr už iba pod názvom Superstar, ktorá sa začala 10. februára 2013 a skončila 2. júna 2013.
Moderátori, porota a TOP 12.
Moderátori.
Moderátorka predošlého ročníka Tina potvrdila, že v ďalšej sérii účinkovať nebude z dôvodu tehotenstva. Takisto sa úlohy moderátora v tomto ročníku nezhostil ani moderátor z oboch predošlých ročníkov Leoš Mareš. V 3. ročníku sa teda objavila celkom nová moderátorská dvojica: z moderátorka ranného programu Snídaně s novou, češka Zora Kepková a za Slovensko takisto moderátor rannej relácie Teleráno, konkrétne Roman Juraško.
Porota.
Mená porotcov boli dlhší čas televíziami utajené. Ako prvé bolo uverejnené že prvou porotkyňou sa stane po prvý raz česká speváčka Ewa Farna. Neskôr sa potvrdila informácia, že do poroty zasadne aj po tretíkrát slovenský spevák Pavol Habera a porotu doplní Ondřej Soukup. Po prvýkrát v histórii Česko slovenskej Superstar sú porotcovia iba traja.
Priebeh súťaže.
Úvodné castingy.
Na castingy sa prihlásili približne 8000 súťažiacich z Česka a Slovenska.
Semifinále.
Semifinále malo premiéru 17. marca 2013. Zúčastnilo sa ho 16 najlepších spevákov. Po prvý raz bolo semifinálové kolo iba jedno. Súťažiaci sa predviedli s piesňou podla vlastného výberu. Napokon súťaž opustili 4 speváci. Dvaja Slováci, z čoho jeden chlapec a jedno dievča, a dvaja Česi, taktiež jeden chlapec a jedno dievča.
Finále.
1. finále: „Hit Number One“.
Premiéra – 24. marec 2013
2. finále: „Slovenské a české piesne“.
Premiéra – 31. marec 2013
3. finále: „Rockové hity“.
Premiéra – 7. apríl 2013
4. finále: „Filmové hity“.
Premiéra – 14. apríl 2013
5. finále: „Legendárne hity“.
Premiéra – 21. apríl 2013
6. finále: „Venované piesne“.
Premiéra – 28. apríl 2013
7. finále: „Piesne o láske“.
Premiéra – 5. máj 2013
8. finále: „Hity 90-tych rokov“.
Premiéra – 12. máj 2013
9. finále: „Piesne vybrané divákmi, Súčasné hity, Duety“.
Premiéra – 19. máj 2013
10. finále: „Letné hity“.
Premiéra – 26. máj 2013
GrandFinále.
Premiéra – 2. jún 2013
Slovenské Karpaty

Slovenské Karpaty môžu byť:
Radio-televizija Srbije

Radio-televizija Srbije alebo RTS () je srbská rozhlasová a televízna spoločnosť. Sídlo televízie je v Belehrade.
Založenie.
Rozhlas.
Rozhlas vysiela od 24. marca 1929. Rozhlas prvýkrát vysielal pod názvom Radio Beograd. Bola to prvá rozhlasová stanica v Srbsku a jej signál sa ozval aj v Chorvátsku a Slovinsku. Rozhlas sa skladá z hudby, spravodajstva, rádio-drám a iného. Počas bombardovania Belehradu v roku 1941 prestal s vysielaním. Po okupácii Belehradu sa rozhlas stal rádio-stanicou nemeckého vojenstva s menom "Soldatensender Belgrad", ktorý mal príjem v celej Európe a Stredomorí. Dňa 10. novembra 1944 pokračoval s vysielaním.
Televízia.
Televízia vysiela od 23. augusta 1958 pod menom Radiotelevizija Beograd (RTB). Bola demonštrovaná v roku 1956 ako pamätník na smrť Nikolu Teslu. Prvý kanál RTS-a bol prvýkrát odvysielaný 23. augusta 1958. Druhý kanál RTS-a začal s vysielaním 31. decembra 1971, ako RTB2. Tretiemu programu RTS-a bola odobratá licencia v roku 2006 a na uvoľnených frekvenciách začala vysielať TV Avala. Meno Radiotelevizija Beograd bolo zmenené na Radiotelevizija Srbije koncom 20. storočia.
Relácie.
Najstaršia a prvá spravodajská relácia, ktorá začala vysielať na RTS je "Dnevnik RTS-a", o 20h. Tento denník skutočne už vysiela od 28. augusta 1958, teda 55 rokov. Bola to prvá spravodajská relácia v Srbsku a jej prvým moderátorom bol Miloje Orlović. Od 1. októbra 1974 sa vysiela o 19:30h. Správy vysiela okolo 17 ľudí.
Iné relácie sú: Ranný program RTS-a, Toto je Srbsko, Ja mám talent, Belehradská chronika, Eurovision Song Contest, športové relácie, rôzne seriály, filmy a iné.
Citroën DS

Citroën DS je automobil vyššej strednej triedy, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1955 až 1975. Počas 20 rokov produkcie sa vyrobilo a predalo 1 455 746 kusov. Model DS si získal označenie ako najkrajšie a najrevolučnejšie auto 20. storočia. Popri modeli DS sa vyrábala lacnejšia verzia Citroën ID, ktorý bol ochudobnený o hydraulický posilovač riadenia, samočinnú prevodovku, hydraulickú spojku, hydropneumaticky posilované brzdy boli nahradené klasickými s podtlakovým posilovačom a karoséria mala prvky z lacnejších materiálov.
Inovácia a revolúcia.
Model bol priekopníckym množstvom zavedených technológií ktoré sa vo vylepšenej miere používajú dodnes. K najznámejším patrí hydropneumatické odpruženie na prednej aj zadnej náprave. Umožňovalo výnimočný komfort, stabilnú svetlú výšku nezávisle od zaťaženia a možnosť manuálne meniť výšku vozidla v 5tich polohách. Malo tiež dovtedy nevídané vlastnosti, dokázalo napríklad jazdiť len na troch kolesách. Neskôr pribudli kombinované natáčacie svetlomety. Za aerodynamickým priesvitným štítom sa nachádzala dvojica svetlometov, vonkajšie boli pevné a vnútorné sa natáčali spolu s kolesami, bolo tak možné vidieť v tme do zákrut predtým ako do nich automobil vošiel. Modely pre export do Ameriky museli byť vybavené klasickými nehybnými svetlometmi. Vláda mala tiež výhrady voči mäkkému pruženiu. Model DS na rozdiel od ID využíval automatickú alebo poloautomatickú prevodovku C-matic. Klimatizácia mala vývody aj pre cestujúcich vzadu. Niekoľko kusov Citroënu DS bolo vybavených beznáklonovým hydropneumatickým systémom s veľmi dobrými výsledkami, od masového zavedenia bolo upustené z dôvodu vývoja nového modelu Citroën GS. Brzdy boli vpredu kotúčové, vzadu bubnové, dvojokruhové prepojené s hydropneumatickou sústavou, čo im dávalo dvojnásobný účinok ako napríklad brzdy dnešných automobilov.
Karoséria.
Karoséria bola na tú dobu unikátna, mala aerodynamický tvar kvapky, nemala klasickú prednú masku s chladičom, využívala moderné prvky pre aerodynamiku a zníženie hmotnosti ako laminátová strecha, hliníková kapota, spodný deflektor prúdenia vzduchu a ostrý uhol zadnej časti.
Ďalším pokrokom bolo použitie skeletu miesto vtedy zaužívanému rámu s kabínou. Diely ako nápravy, blatníky, dvere sa tak pripevňovali priamo na kovovú kostru automobilu.
Okrem pôvodnej varianty sedan sa vyrábal aj v modeloch "break" (combi), kabriolet, Prestige – model s prepážkou medzi šoférom a cestujúcimi a model Presidentielle – vládna verzia.
Motorizácie.
Citroën DS 1955 – 1975
Zážihové 4 valce
Citroën ID 
Zážihové 4 valce
Limuzína Prezidentov.
V prvý deň predstavenia na autosalóne mal Citroën na model DS už 6 000 objednávok. Automobil sa stal ikonou futurizmu a moderny. Jazdil ním aj bývalý prezident, generál De Gaulle. Počas atentátu na De Gaulla prestrelil strelec zadné koleso vozidla, vozidlo vďaka hydropneumatickému odpruženiu zostalo plne ovládateľné a na troch kolesách bezpečne došlo do cieľa, odvtedy sa stal Citroën s hydropneumatikou výhradnou limuzínou francúzskych prezidentov.
Citroën Type H

Citroën Typ H je nákladný automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1948 až 1981. Počas 34 rokov produkcie sa vyrobilo a predalo 478 743 kusov. Nosnosť vozidla bola podľa verzie od 1 200 do 3 200 kg.
Verzie.
Citroën vyberal z ôsmich projektov a posledný projekt s číslom 8 šiel do výroby. Model tak dostal ôsme písmeno v abecede H. Prvé verzie mali názov len H. Neskôr bol zmenený na HY.
Ostatné verzie - HX (zmenšená ložná kapacita), HZ, HW (zväčšená ložná kapacita). Niekedy bol označovaný aj ako model 1600. Vo francúzsku si pre svoj tvar získal pomenovanie "prasací nos".
Technika.
Využíval technológie vtedajších rozšírených modelov s predným náhonom. Prebral tak napríklad motorizácie a prevodovky z modelu Citroën Traction Avant. Svetlá a tachometer z modelu Citroën 2CV.
Karoséria bola inšpirovaná lietadlami Junkers Ju 52. Vlnovitý plech dodával konštrukcií pevnosť pri zachovaní minimálnej ceny a výrobných nákladov. Dvere sa otvárali dozadu. V roku 1964 sa zmenilo čelné sklo z dvojitého na jedno. Model prešiel mnohými technickými inováciami až do roku 1981, no jeho dizajn bol zmenený minimálne. Nahradili ho dodávky modernej koncepcie Citroën C25 a Citroën C35.
Podvozok.
Pôvodný model prebral koncepciu z modelu Traction Avant. Vpredu boli 4 klasické tlmiče a vzadu 2. Zaujímavým riešením bol rôzny rázvor náprav na pravej (2,50m) a ľavej strane (2,53m). To zabezpečovalo že cez priečnu nerovnosť prechádzalo vždy iba jedno koleso a zvyšovalo tak komfort. V roku 1972 bol na trh uvedený model vo verzii Ambulancia, ktorý využíval hydropneumatické odpruženie na zadnej náprave, pre vyšší komfort pacientov.
Motorizácie.
Zážihové 4 valce
Vznetové 4 valce
Stredné Karpaty

Stredné Karpaty môžu byť:
Rybníček (priezvisko)

Rybníček je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku sa najviac vyskytuje vo Sverepci (okres Považská Bystrica) a v Trenčíne. Omnoho častejšie je v Česku, najviac v Brne a Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Rybníček.
Citroën TUB

Citroën TUB je ľahký nákladný automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1937 až 1946. Vyrobilo sa 1 748 kusov. Nosnosť vozidla bola podľa verzie od 800 do . Pomenovanie je z francúzskeho Traction Utilitaire Basse alebo Traction Utilitaire type B.
História a technika.
Citroën TUB bol prvé vozidlo svojho druhu, môžeme ho pokladať za predchodcu dnešných dodávok, VANov. Mal predný náhon, kabínu v celku s prepravným priestorom. Mal hydraulicky ovládané bubnové brzdy a trojstupňovú manuálnu prevodovku. Pruženie vpredu zabezpečovali inovatívne torzné tyče, vzadu bolo použité klasické listové pérovanie tej doby. 50 kusov dostalo výkonnejšiu verziu motora z automobilu Citroën Traction Avant 11CV, s tým boli spojené drobné technické úpravy a tak model dostal nové označenie TUC.
Presnejšie záznamy sa nezachovali z dôvodu nemeckej okupácie Francúzska. Po vojne ho nahradil model Citroën Typ H. Citroën TUB bol reinkarnovaný v štúdií Citroën Tubik.
TUB Electrique.
Automobilka predstavila koncom roku 1939 prototyp elektromobilu postavenom na podvozku TUB. V rokoch 1941 a 1942 bolo vyrobených približne 100 kusov. Elektromotor bol napájaný olovenými batériami, ktoré boli uložené v drevenej bedni na podlahe v nákladovom priestore. Elektromotor bol jednosmerný s výkonom 23 kW , čo postačovalo na dosiahnutie maximálnej rýchlosti 60 km/h, teda len o 10 km/h menej, než verzia s benzínovým motorom. Dojazd na jedno nabitie bol približne 50km. Po elektromobiloch však v tej dobe nebol dopyt a tak výroba nepokračovala. Jeho užitočnosť sa ukázala už počas druhej svetovej vojny, kedy bol nedostatok pohonných hmôt, ktoré TUB Electrique nepotreboval.
Vanek (priezvisko)

Vanek je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bratislave a na Záhorí - najviac v Gbeloch, Borskom Mikuláši, Senici a Holíči.
Známi nositelia.
Pozri v článku Vanek.
Kárpáty (priezvisko)

Kárpáty je maďarské priezvisko. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v Čalovci (okres Komárno). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Kárpáty.
Erysichthón (Tesália)

Erysichthón () je v gréckej mytológii syn a nástupca tesálskeho kráľa Triopa.
Erysichthón úmyselne aj napriek varovaniu vyťal storočný posvätný dub v háji bohyne plodnosti Démétry a pripravil tak o život jej obľúbenú dryádu, ktorá v strome žila. Dokázal tým svoju neúctu k bohyni a dočkal sa jej trestu. Na jej príkaz sa následne do jeho domu nasťahovala bohyňa hladu, ktorá ho trápila neukojiteľnou nenásytnosťou.
Čím viac potom Erysichthón jedol, tým mal do jedla väčšiu chuť a hlad ho pripravil o celý majetok. Aby si zaopatril na živobytie ďalšie hmotné prostriedky, predával do otroctva svoju dcéru Méstru, ktorá mala v sebe čarovnú moc, vedela sa totiž premieňať na rôzne zvieratá. Keď ju niekto kúpil, premenila sa na vtáka, koňa, alebo na iného tvora a vrátila sa k otcovi, ktorý ju znovu predal. Ale ani tento zdroj príjmov mu nestačil, lebo jeho hlad bol stále neznesiteľnejší. Hlad nakoniec Erysichthóna pripravil aj o zdravý rozum, začal jesť sám seba a v hrozných mukách zomrel.
V starovekom Grécku bol Erysichthón pokladaný sa symbol spupnosti, nenásytnosti a bezbožnosti.
Theo H. Florin

Theo H. Florin (Theo Florin, vlastným menom Teodor Herkeľ; * 10. apríl 1908, Dolný Kubín† 11. marec 1973, tamže) bol slovenský básnik, novinár a diplomat.
Životopis.
Prvé práce začal tvoriť a publikovať už počas štúdia v Dolnom Kubíne (1923), neskôr pôsobil ako publicista a redaktor. V období hospodárskej krízy odišiel do zahraničia a postupne pôsobil v Juhoslávii, Francúzsku, Španielsku, Portugalsku, dnešnom Maroku a od roku 1940 v britskom Londýne. Od roku 1945 do roku 1948 pôsobil v diplomatických službách v Paríži a Washingtone. Neskôr pracoval ako osobný tajomník ministra zahraničných vecí ČSR Vladimíra Clementisa. Bol vyšetrovaný a neskôr rehabilitovaný a až do svojej smrti žil v dolnooravskej metropole, kde sa podieľal na organizácii kultúrnych podujatí, napr. Hviezdoslavov Kubín.
Dielo.
autorovi vyšlo i viacero bibliofílií.
Augustín Način Borin

Augustín Način Borin (* 1900, Námestovo – † 1977, Bratislava) bol slovenský básnik, redaktor a vydavateľ.
Ignác Kolčák

Ignác Kolčák (* 16. máj 1931, Sihelné – † 20. január 2008, Bratislava) bol slovenský akademický maliar.
V rokoch 19521958 študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe. V roku 1965 sa podieľal na založení Oravskej galérie v Dolnom Kubíne a v rokoch 19701975 bol jej riaditeľom. V roku 1990 sa podieľal na obnovení Umeleckej besedy slovenskej a od roku 1993 sa stal jej tajomníkom.
Erysichthón (syn Kekropa)

Erysichthón () je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Kekropa a jeho manželky Aglaury.
Erysichthón mal tri sestry, Hersu, Aglauru a Pandrosu, ktoré sa stali kňažkami bohyne Atény. Zomrel bezdetný v mladom veku.
Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko zaznamenal, že v atickom prístavnom meste Prasiai videl neďaleko Apolónovho chrámu pamätník Erysichthóna a sochu bohyne pôrodu Eileithyie, ktorú Erysichthón priviezol z ostrova Délos, kam vykonal posvätnú púť. Na ostrov Délos priniesol obetné dary a na spiatočnej ceste náhle zomrel.
1. liga hádzanárov 2012/13

1. liga hádzanárov v sezóne 2012/13 bol 20. ročník 1. ligy hádzanárov, druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom hádzanej. Počet družstiev sa oproti minulej sezóne znížil o 3 účastníkov. Tímy Bojníc a Sečoviec sa do súťaže neprihlásili a žiadny tím nevyužil právo na postup z 2. ligy. Víťazom sa stalo družstvo ŠKP Bratislava "B"-Pezinok, ktoré vďaka lepším vzájomným zápasom s Považskou Bystricou "B" v nadstavbovej časti vyhralo skupinu o 1. až 4. miesto. Keďže prvé 2 družstvá sú B tímami extraligových družstiev, právo posúpiť do extraligy má tretí Martin.
Citroën Saxo

Citroën Saxo je malý automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën v rokoch 1995 až 2003. Vyrábal sa ako 3-dverový alebo 5-dverový Hatchback. Počas 8-ročnej produkcie sa vyrobilo 1 653 514 kusov.
Saxo I..
Model mal zhodnú platformu s modelom Peugeot 106. Oboje vychádzali z predchodcu Citroën AX. Využívali zadnú nápravu podobnú modelu ZX a Xsara, s torznými tyčami. Vpredu bolo použité zavesenie McPherson s pružinami. Najvyššou radou bol športovo ladený model VTR s 1.4L motorom a model VTS 8v a 16v, oba mali rozšírené laminátové prahy a zadný deflektor prúdenia vzduchu "krídlo".
Saxo I. Facelift.
V roku 1997 prešiel model Saxo faceliftom. Zmenila sa hlavne predná maska, ktorá dostala podobu masky z modelu Xsara alebo Xantia, zlepšilo sa tak aj chladenie motora. Zmenou prešli zadné svetlá, ktoré sa zosvetlili pre lepšiu viditeľnosť.
Saxo II..
Počiatkom roku 2000 prešiel model celkovým faceliftom. Zmenila sa hlavne predná maska, svetlá, nárazníky. Bola zvýšená bezpečnosť úpravou deformačných zón a pridaním airbagov.
Saxo a Šport.
Citroën postavil sériu športových modelov pre rally šampionát ako nástupcu úspešného Citroënu AX Supertourisme a GTi. Citroën Saxo Kit Car Super 1600. 
Elektromobil.
Saxo nadviazal na obmedzenú sériu Citroënu AX Electric s výkonnejším motorom a zväčšenou kapacitou batérií; tak vznikol Saxo Electric.
Bezpečnosť.
Euro NCAP publikované v roku 2000&lt;br&gt;
Ochrana posádky:&lt;br&gt;
Ochrana chodcov: (z 4 možných)
Vaněk (priezvisko)

Vaněk je české priezvisko. Český ženský variant priezviska je Vaňková, slovenský aj Vaněková. Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, Ostrava a Opava. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Žiline. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Vaněk.
Klemen Bauer

Klemen Bauer je slovinský reprezentant v biatlone, ktorý sa narodil v hlavnom meste krajiny v Ľubľani. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 1996 a od roku 2000 je členom reprezentačného družstva. Povolaním je vojenský inštruktor a medzi jeho záľuby patrí snowboarding a paraglajding. Jeho osobným trénerom je Tomaš Kos a tímovým trénerom je Uroš Velepec. Súčasne je tiež členom slovinského lyžiarskeho klubu SK Ihan.
Doposiaľ dokázal na vrcholných podujatiach vybojovať jednu striebornú medailu ako člen zmiešanej štafety MS v biatlone 2012.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 20. mieste.
Olympijské hry.
Zatiaľ sa zúčastnil na 2 olympijských hrách a jeho najlepším výsledkom je 4. miesto z pretekov šprintu na 10 km zo ZOH 2010.
Majstrovstvá sveta.
V rámci MS dokázal vybojovať zatiaľ svoju jedinú medailu z vrcholného podujatia. V zmiešaných štafetách na MS v biatlone 2012 skončil spolu Andrejou Maliovoú, Tejou Gregorinovou a Jakovom Fakom na 2. mieste. V rámci pretekov jednotlivcov je jeho najlepšie umiestnenie 5. miesto.
"Legenda"
Mo Jen

Mo Jen (vlastné meno Guǎn Móyè ; * 17. február 1955 Čína) je čínsky spisovateľ, kritik čínskej spoločnosti a držiteľ Nobelovej ceny za literatúru za rok 2012. Jeho najvýznamnejšie dielo je súbor piatich príbehov "Chung kao-liang ťia-cu" (Rodina červeného ciroku, 1987). Opísal v nich historické deje v jeho rodnom kraji Kao-mi.
Za svoju satirickú prózu "Ťiou-kuo" (Republika vína, 1992) bol odsúdený za politické podvracanie, pretože ostro kritizoval súčasnú čínsku spoločnosť.
Život.
Kuan Mo-je prišiel na svet v roľníckej rodine v provincii Šan-tung. Počas Kultúrnej revolúcie opustil v dvanástich rokoch školu, aby nastúpil do práce vo fabrike. Ako dvadsaťročný vstúpil do Ľudovo-oslobodeneckej armády, kde sa začal ešte ako vojak zaoberať literatúrou. V roku 1981 uverejnil svoju prvú zbierku poviedok. V roku 1984 začal vyučovať na vojenskej kultúrnej akadémii na literárnom oddelení. V roku 1986 ukončil štúdium na Armádnej umeleckej vysokej škole.
Literárny úspech zažil v roku 1987, keď publikoval cyklus noviel "Chung kao-liang ťia-cu". Román náleží do smeru čínskej literatúry „sün-ken wen-süe“ (寻根文学, hľadanie koreňov) a mal medzinárodný ohlas vďaka filmu "Červené pole" od režiséra Čang I-mou. Mo Jena možno považovať za spisovateľa neprikrášleného života v čínskej provincii, ktorý mal za sebou nátlak kvôli oficiálne sankcionovanému realizmu a ktorého literárne výsledky sa nepochybne zlepšovali, odkedy sa dal ovplyvniť hnutím magického realizmu. 
Jeho umelecký pseudonym Mo Jen znamená "Nehovor!". Zvolil si ho na pamäť nebezpečnej doby, keď mu rodičia zakrývali ústa, aby nevzbudzoval hnev.
Krúpa (priezvisko)

Krúpa (prechýlene Krúpová) je slovenské priezvisko. 
Na Slovensku ho nesie 605 ľudí. Najčastejšie je vo Veľkom Rovnom (28 ľudí) a Valaskej Belej (20 ľudí). V Česku ho má podľa portálu nasejmena.cz 167 ľudí.
Známi nositelia.
Pozri v článku Krúpa.
Simon Eder

Simon Eder (* 28. august 1984, Zell am See, Rakúsko) je rakúsky biatlonista a reprezentant.
Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 1996 a od roku 2008 je členom reprezentačného tímu. Povolaním je vojak ako mnohí biatlonisti. Jeho osobným trénerom je Walter Hörl a tímovým trénerom je jeho otec a tiež bývalý rakúsky reprezentant Alfred Eder. Momentálne je slobodný a ovláda anglický a taliansky jazyk.
Doposiaľ získal na vrcholných podujatiach 2 strieborné medaily, z toho jednu na ZOH a druhú na MS v biatlone. Obe pochádzajú zo štafetových pretekov.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 8. mieste.
Olympijské hry.
V rámci ZOH bol zatiaľ členom rakúskeho biatlonového tímu len vo Vancouveri 2010 kde dokázal vybojovať v rámci štafety mužov na 4 x 7,5 km striebornú medailu.
Majstrovstvá sveta.
Na MS v biatlone dokázal zatiaľ získať jednu striebornú medailu v súťaži štafiet mužov v rámci MS v biatlone 2009. Najlepším individuálnym umiestnením je 8. miesto z pretekov šprintu, tiež z MS v biatlone 2009.
"Legenda"
Gymnázium sv. Michala Archanjela

Gymnázium sv. Michala Archanjela je všeobecné cirkevné gymnázium v Piešťanoch. Gymnázium je pomenované podľa archanjela Michala. Zriaďovateľom je Arcibiskupský úrad v Trnave. 
Gymnázium bolo založené 1. septembra 1992. Škola poskytuje denné úplné štúdium s maturitou všeobecného zamerania. K 10. septembru 2012 študuje na škole 139 študentov v 6 triedach všetkých štyroch ročníkov.
História budovy školy.
Budova školy bola postavená v roku 1754, z ktorého pochádza aj prvá zmienka o jestvovaní rímskokatolíckej ľudovej školy v Piešťanoch. V roku 1831 bola budova prestavaná na poschodovú. V roku 1928 bola pristavená telocvičňa "Orlovňa", ktorú počas prvej slovenskej republiky užívala "Slovenská katolícka mládež". V roku 1954 nastalo poštátnenie budovy, do ktorej sa neskôr usídlila základná škola. V roku 1992 bolo založené Gymnázium sv. Michala Archanjela. V roku 2003 sa uskutočnila prestavba a nadstavba severného krídla budovy. 28. februára 2013 si škola pripomenula 20. výročie založenia gymnázia.
Transilvánska kotlina

Transilvánska kotlina (slovenský normovaný názov; iné názvy: Transilvánska panva, Transilvánska plošina, Transilvánska vysočina, Transilvánska zníženina; starším pravopisom: Transylvánska panva, Transylvánska plošina, Transylvánska vysočina, Transylvánska zníženina; zriedkavo: Sedmohradská kotlina, Sedmohradská panva; rumunské názvy pozri nižšie) je územná (napr. geomorfologická) jednotka, presnejšie medzihorská kotlina v Rumunsku, ktorej reliéf má často charakter pahorkatín až vysočín. Tvorí jadro historickej krajiny Sedmohradsko (Transilvánia).
Rumunské názvy.
Rumunské názvy tejto jednotky sú:
Geografické vymedzenie.
Transilvánska kotlina leží medzi Vnútornými Východnými Karpatmi na východe, Južnými Karpatmi na juhu a Západorumunskými Karpatmi na západe.
Na sever(ozápad)e je hranica sporná, lebo v závislosti od autora (pozri nižšie) môže kotlina siahať (a) zhruba až po (nie vrátane) Munții Gutâiului (Gutinské vrchy) a sídlo Marghita, alebo (b) po (nie vrátane) Munţii Meseş a Munții Țibleșului (ostatné územie z bodu a sa potom obyčajne priradí k Západorumunským Karpatom), alebo (c) zriedkavejšie len po rieky Someşul Mic a Someşul Mare (teda bez Podişul Someşan). Na severozápade teda Transilvánska kotlina v závislosti od definície môže hraničiť buď s Veľkou dunajskou kotlinou alebo so Západorumunskými Karpatmi (alebo s Podişul Someşan).
Rumunský výraz "Podişul Transilvan(iei)" okrem spomenutých troch významov môže u niektorých autorov označovať:
Zaradenie.
Zaraďuje sa ako samostatná jednotka, alebo ako časť Karpát (ako samostatná podjednotka Karpát alebo - podľa J. Kondrackého - ako spoločná podjednotka Karpát spolu so Západorumunskými Karpatmi), alebo ako časť Panónskej panvy. Podľa V. Krála je Transilvánska kotlina "samostatnou veľkou územnou jednotkou..., ktorú treba na vyššej úrovni považovať za najrozsiahlejšiu vnútrokarpatskú panvu."
Charakteristika.
Rozloha je vyše . Nadmorská výška sa pohybuje najčastejšie v rozmedzí Reliéf Transilvánskej kotliny predstavujú plošiny, pahorkatiny, údolné nivy a na úpätí okolitých horstiev zníženiny a menšie panvy. Je tvorená neogénnymi pieskovcami obsahujúcimi vložky sadrovcov a soli, ktoré podliehajú krasovým javom. Kras sa nachádza len na rôznych povrchových zníženinách (rum. "crovuri").
Podnebie je mierne a teplé. Najväčšie rieky sú Mureš, Tirnava a Olt (ul). Nachádzajú sa tu významné centrá Rumunska – mestá Kluž, Târgu Mureş, Brašov, Sibiu a iné. Kotlina je bohatá na prírodné zdroje – zemný plyn, hnedé uhlie, železná ruda, mangán, sadrovec, kamenná soľ a minerálne pramene. Na základe týchto zdrojov tu boli vybudované rôzne priemyselné odvetvia. Poľnohospodárstvo (pšenica, kukurica, cukrová repa, zemiaky, tabak, vinič a pod.) sa tu rozvíja vďaka úrodnej pôde a vhodnému podnebiu. Chová sa tu dobytok a vo vyšších polohách ovce.
Delenie.
Podľa V. Krála.
Transilvánska panva:
Poznámky: 
Podľa J. Kondrackého.
Transilvánska vysočina (Wyżyna Transylwańska):
Poznámky:
Podľa G. Poseu (2006, 2005).
Podişul Transilvaniei v širšom zmysle:
Depresiunea Transilvaniei:
Poznámky:
Podľa.
Depresiunea Transilvaniei:
Poznámky:
Podľa.
Dealurile Transilvaniei:
Citroën C25

Citroën C25 je dodávkový automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Sevel, divízia skupiny PSA, v rokoch 1981 až 1993. Spolu s Peugeotom J5 sa vyrobilo 1 085 136 kusov. Ide o identickú platformu s vozidlami Peugeot J5, Fiat Ducato a Talbot Express, pričom tieto vozidlá sa líšili len drobnosťami, ako napríklad logo značky a rozsah výbavy. 
C25 nahradil svojho predchodcu Citroën Type H. Mal nosnosť 2,5 t (odtiaľ názov C25) a motory boli prevzaté z Citroënu CX a Peugeota 504. V roku 1991 prešiel model faceliftom a v roku 1994 bol nahradený modelmi Citroën Jumper a Citroën Jumpy. Vo výrobe existovala aj verzia 4x4 so zdvihnutým podvozkom a elektronickou uzávierkou diferenciálu.
C25 Electric.
V roku 1989 predstavila automobilka veľký užitkový elektromobil postavený na karosérií C25. Prvým dodávkovým elektromobilom bol však Citroën TUB z roku 1941. C25 technicky vychádzal z menšieho modelu C15 Electric a bol výsledkom spoločného vývoja divízie PSA Electrique. C25 dostal výkonnejší jednosmerný motor s maximálnym výkonom 43 kW a nominálnym výkonom 25 kW. Napájanie zabezpečovalo 28 kusov olovených batérií 6V 160Ah od firmy Sonnenschein. Celá sada vážila . Pre export do Európy bol len model pod označením Peugeot J5 Electric.
Elektromobil dokázal ísť rýchlosťou /h a dojazd dosahoval približne do na jedno nabitie. C25 Electrique mal nosnosť nákladu až . Počas rokov 1990 – 1991 sa vyrobilo približne 300 kusov modelu C25. Cena modelu dosahovala cenu osobného automobilu BX v plnej výbave, približne 150 000 frankov.
Jeden výdych koňa

Jeden výdych koňa je publikácia obsahujúca súbor článkov uverejnených v časopise .týždeň od autora Martina Mojžiša. Témou článkov je vo veľkej väčšine nejaký fyzikálny jav, o ktorom autor píše z odborného pohľadu. Na konci je v piatich kapitolách zhrnutý problém kauzy Ľudmily Cervanovej, ktoré obsahujú päť vážnych výhrad voči konaniu a rozhodnutiam česko-slovenských a slovenských súdov. Zahrnutie politiky do knihy o vede sa stretlo aj s negatívnou odozvou.
Jean-Philippe Leguellec

Jean-Philippe Leguellec je kanadský reprezentant v biatlone.
Narodil sa v meste Kingston, v provincií Ontário. S biatlonom začal vo veku 13 rokov. Profesionálne začal súťažiť v roku 1999 a členom reprezentačného tímu je od roku 2003. V súčasnej dobe (apríl 2013) je tiež členom klubu kanadského klubu Biathlon Courcelette. Jeho osobným ale aj reprezentačným trénerom je bývalý kanadský reprezentant Jean Paquet.
V minulosti sa už viackrát zúčastnil MS v biatlone a ZOH avšak bez medailového úspechu.
Medzi jeho záľuby patria adrenalínové športy.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2009/10, keď sa v konečnom poradí umiestnil na 30. mieste. Doposiaľ sa dokázal 9x prebojovať v rámci pretekov jednotlivcov do top 10. Jeho životný úspech je víťazstvo v pretekoch šprintu v švedskom Östersunde v sezóne 2012/13.
Olympijské hry.
Zatiaľ sa zúčastnil na 2 olympijských hrách. Jeho najlepším výsledkom je 6. miesto z pretekov šprintu na 10 km zo ZOH 2010.
Majstrovstvá sveta.
V rámci MS je jeho najlepším umiestnením 8. miesto z pretekov štafiet mužov na 4 x 7,5 km z MS v biatlone 2013.
"Legenda"
Citroën C35

Citroën C35 je nákladný automobil, ktorý vyrábala francúzska automobilka Citroën divízia skupiny PSA v rokoch 1981 až 1991. Vyrábal sa v dvoch verziách, C35 mala nosnosť 3,5t a slabšia C32 mala nosnosť 3,2t. Spolu bolo vyrobených približne 145 000 kusov.
C25 nahradil svojho predchodcu Citroën K a Citroën Type H. C35 využíval na pruženie skrutné torzné tyče podobne ako Typ H. Mal nosnosť 3,5t (odtiaľ názov C35). Stal sa konkurenčným modelom pre Peugeot J7, J9. Automobil sa vyrábal do roku 1987 v Taliansku. Po ukončení výroby Fiatu 242 v roku 1987 sa presunula výroba do Francúzska.
V roku 1984 prešiel model faceliftom, dostal novú prednú masku, palubnú dosku a drobné inovácie. Zlepšila sa protikorózna ochrana, ktorá v prvých modeloch nebola dostatočná. V roku 1991 bola výroba ukončená. V roku 1992 skončil dopredaj modelov a jeho nástupcom sa stal Citroën Jumper.
Kooperácia.
Je výsledkom spolupráce automobiliek Citroën a Fiat. Na základe dohody automobilky zdieľali spoločnú identickú platformu. Platformovým bratom bol Fiat 242. Výsledkom boli ušetrené náklady na vývoj, výrobu, servis. Po krachu Citroënu, automobilku aj dohodu prebrala rodina Peugeotovcov, ktorý sa k dohode pripojili. Vznikla tak automobilka Sevell, čo je vlastne kooperácia Citroënu, Peugeotu a Fiatu pri výrobe úžitkových automobilov.
Alexis Bœuf

Alexis Bœuf (* 4. marec 1986, Chambéry, Francúzsko) je francúzsky reprezentant v biatlone.
Narodil sa v meste Chambéry, na úpätí Savojských Álp. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 2000 a od roku 2003 je členom reprezentačného družstva. V súčasnej dobe (apríl 2013) je tiež členom francúzskeho biatlonového klubu Douanes – La Feclaz. Jeho osobným trénerom je Siegfried Mazet a reprezentačným trénerom Stephane Bouthiaux.
V minulosti už viackrát štartoval na MS v biatlone s tým, že vybojoval 4 seniorské medaily a 1 juniorskú. ZOH sa zatiaľ nezúčastnil.
Medzi jeho záľuby patrí šport a hudba, civilným povolaním je colný úradník.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/12, keď sa v konečnom poradí umiestnil na 17. mieste. Doposiaľ sa dokázal 4x prebojovať na stupeň víťazov, z toho 1x skončil prvý, 1x druhý a 2x tretí. Zatiaľ jediné víťazstvo si vybojoval v stíhacích pretekoch v americkom stredisku Presque Isle v sezóne 2010/11.
Majstrovstvá sveta.
Bœuf je držiteľom troch strieborných a jednej bronzovej medaily z MS v biatlone. Všetky sú z tímových pretekov: dve z pretekov štafiet mužov a dve z pretekov zmiešaných štafiet. Najlepší individuálny úspech dosiahol v šprinte na 10 km na MS v biatlone 2013, keď sa umiestnil na 6. mieste.
Juniorské majstrovstvá sveta.
Na juniorských MS v biatlone 2006 bol členom víťaznej štafety mužov a vo svojej zbierke vlastní jednu zlatú medailu.
"Legenda"
Gymnázium Jána Baltazára Magina

Gymnázium Jána Baltazára Magina je všeobecné gymnázium vo Vrbovom. Gymnázium je pomenované podľa slovenského básnika a historika Jána Baltazára Magina, ktorý sa narodil vo Vrbovom. Zriaďovateľom je Trnavský samosprávny kraj. 
Gymnázium bolo založené 1. septembra 2000. Súčasný názov mu bol odovzdaný 12. októbra 2007, dovtedy sa gymnázium volalo prosto Gymnázium Vrbové. V školskom roku 2012/2013 boli na gymnáziu otvorené dve triedy bilingválneho štúdia v anglickom jazyku, čím sa stalo prvým štátnym bilingválnym gymnáziom v Trnavskom kraji.
V školskom roku 2019/2020 bol prvýkrát otvorený ruský bilingválny päťročný študíjny odbor. 
Škola sa pravideľne zapája do Stredoškolskej odbornej činnosti (SOČ) a má tiež aktívnu Zelenú školu.
Študijné odbory.
1. Študijný odbor: 7902 J 74 – gymnázium – bilingválne štúdium (päťročné štúdium) v anglickom jazyku
Študijný odbor je zameraný na štúdium v anglickom jazyku. V prvom ročníku žiaci absolvujú 11 hodín anglického jazyka z celkového týždenného počtu hodín (31). V druhom ročníku žiakom pribúdajú odborné predmety v anglickom jazyku ako anglická a americká literatúra, Economics a iné. Predmety v anglickom jazyku sú vyučované kvalifikovanými zahraničnými lektormi v spolupráci so slovenskými učiteľmi. Na zistenie predpokladov pre štúdium v cudzom jazyku sa overujú špeciálne zručnosti talentovými skúškami.
2. Študijný odbor: 7902 J 74 – gymnázium – bilingválne štúdium (päťročné štúdium) v ruskom jazyku
Študijný odbor je zameraný na štúdium v ruskom jazyku. Znalosť ruského jazyka nie je podmienkou prijatia na tento typ štúdia. V prvom ročníku žiaci absolvujú 12 hodín ruského jazyka z celkového týždenného počtu hodín (32). V druhom ročníku žiakom pribúdajú predmety v ruskom jazyku ako ruská literatúra, reálie rusky hovoriacich krajín a iné, vyučované skúsenými učiteľmi zo Slovenska a Ruska. Na zistenie predpokladov pre štúdium v cudzom jazyku sa overujú špeciálne zručnosti talentovými skúškami.
Eurymenes

Eurymenes alebo Eurymenés (, ) môže byť:
Severné Karpaty

Severné Karpaty môžu byť:
Junior Eurovision Song Contest 2013

Junior Eurovision Song Contest 2013 bola jedenásta edícia hudobnej súťaže Junior Eurovision Song Contest. Konala sa v Kyjeve, na Ukrajine 30. novembra 2013.
Henrieta Mičkovicová

Henrieta Mičkovicová (* 25. jún 1967, Bratislava) je slovenská herečka.
Vyštudovala Gymnázium Ladislava Sáru v Bratislave a herectvo na Divadelnej fakulte Vysokej školy múzických umení. Účinkovala v množstve českých a slovenských seriáloch a filmoch. V poslednom období svojej hereckej kariéry sa venovala natáčaniu seriálov zo slovenskej televíznej produkcie Ordinácia v ružovej záhrade, Panelák, Ako som prežil, Búrlivé víno a Nový život. Učinkuje v Divadle Aréna v predstavení Lulu. Aj v DPOH v divadelnej hre "Tri prasiatka" kde hrá Líšku a v divadelnej hre "Veronikina izba". 
Jej dlhoročným partnerom je Alexander Bárta, s ktorým má dcéru Esther, a z predošlého vzťahu má syna Dávida.
Maltské národné vodnopólové družstvo mužov

Maltské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Maltu v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Aquatic Sports Association of Malta" (ASA). Jeho najlepší výsledok je 7. miesto na Letných olympijských hrách ešte v roku 1928. 
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách sa maltské družstvo zúčastnilo iba 2-krát. Lepšie umiestnenie dosiahlo pri svojom prvom štarte, keď v roku 1928 skončilo siedme, vo štvrťfinále vtedy podľahlo vysoko . Pri svojom druhom štarte o 8 rokov neskôr v Berlíne 1936 skončilo na poslednej 16. priečke. Potom sa už olympijského turnaja nikdy nezúčastnilo. Na majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. 
Na majstrovstvách Európy sa družstvo zúčastnilo 4-krát. V rokoch 1981, 1985 a 1987 sa predstavilo iba v B kategórii turnaja a najlepšie umiestnenie dosiahlo v roku 1985, keď skončilo celkovo na 16. mieste. Od roku 1996 sa pravidelne zúčastňovalo B kategórie ME, na ktorých skončilo najlepšie na 3. priečke v roku 2002. Okrem toho Malta 2 podujatia "B" kategórie ME aj organizovala. V roku 2016 sa družstvu podarili 2 historické výsledky. Prvým bolo postup na Majstrovstvá Európy 2016 v Belehrade. Druhým bolo zlepšenie najlepšieho umiestnenia na kontinentálnom šampionáte15. miesto, po víťazstve nad .
Okrem toho sa družstvo zúčastnilo aj dvoch turnajov Stredozemných hier v rokoch 1979 a 1983. Vždy však skončilo na poslednom mieste.
Carpații Occidentali (v širšom zmysle)

Carpații Occidentali (iné názvy: Carpații Apuseni, Carpații de Apus, po slovensky aj: Západorumunské Karpaty, (Rumunské) Západné Karpaty) sú západná časť Karpát v Rumunsku medzi Panónskou panvou na západe, Transilvánskou kotlinou a Južnými Karpatmi na východe a Dunajom na juhu. Pozostávajú z Apusenských vrchov, Munții Poiana Ruscă a Banátskych vrchov (plus priľahlých zníženín).
Charakteristika.
Prevažná časť pohoria je vápencová a nachádza sa tu množstvo krasových útvarov. Výškové maximá vrchov sa pohybujú v rozmedzí 1 500 až (Cucurbăta Mare).
Delenie.
Delenie podľa:
Delenie podľa V. Krála (ktoré výslovne spomína aj priľahlé zníženiny a Apusenské vrchy uvádza rozložené na jednotlivé ich časti):
Iné delenia pozri v článkoch o Apusenských vrchoch, Poiane Rusce a Banátskych vrchoch.
Západné vrchy

Západné vrchy (alebo jazykovo nevhodne "Západné hory") môžu byť:
Eurymenes (syn Nélea)

Eurymenes alebo Eurymenés (, ) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Eurymenes mal dvanásť súrodencov, sestru Péro a bratov, Taura, Asteria, Pylaóna, Alastora, Eurybia, Epilaa, Frasia, Déimacha, Euagora, Periklymena a Nestora.
Eurymenes sa s otcom a so svojimi desiatimi bratmi vypravili na strane élidskeho kráľa Augeia do vojny proti najväčšiemu gréckemu hrdinovi Heraklovi a v boji s ním zahynuli. Ich rod však nevyhynul, lebo Eurymenov najmladší brat Nestor, pretože bol ešte veľmi mladý, vojenskej výpravy nezúčastnil. Nestor sa potom stal v Pyle kráľom. Po mnohých rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Portugalské národné vodnopólové družstvo mužov

Portugalské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Portugalsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Federaçáo Portuguesa de Nataçáo" (FPN). Jeho najlepší výsledok je 18. miesto na Letných olympijských hrách v roku 1952. 
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách sa portugalské družstvo zúčastnilo iba raz. Na LOH 1952 v Helsinkách skončilo osemnáste, keď v dvoch eliminačných kolách neprešlo cez Egypt a Brazíliu. Potom sa už olympijského turnaja nikdy nezúčastnilo. Na Majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz. 
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo nezúčastnilo, resp. nekvalifikovalo ani raz. V roku 2004 sa kvalifikovalo na ME B kategórie v tureckom Istanbule, ale skončilo na nich na poslednom 12. mieste. Z ďalších 2 kvalifikácií sa mu na druhé najvyššie európske podujatie už kvalifikovať nepodarilo.
Delémont

Delémont (, , ) je hlavné mesto kantónu Jura v severozápadnom Švajčiarsku a zároveň sídlo okresu Delémont. K 31. decembru 2012 žilo v meste 11 773 obyvateľov. 
Geografia.
Delémont leží v nadmorskej výške 435 k n.m, 28 km juhozápadne od Bazileja, zhruba na polceste medzi Bazilejom a Bielom. Mesto sa rozprestiera na oboch brehoch rieky Sorne, tesne pred jej ústím do rieky Birs.
Obyvateľstvo.
S 11 773 obyvateľmi je Delémont najväčšou obcou kantónu Jura. Z celkového obyvateľstva je frankofónov 84.3 %, 4.0 % italofónov a 3.1 % germanofónov (stav k roku 2000). V roku 2000 bolo 70 % obyvateľov katolíckej viery, 13 % reformovaných, kým zvyšok buď vyznával ostatné konfesie, alebo bol bez vyznania.
Eumaios

Eumaios (, ) je v gréckej mytológii syn syrijského kráľa Ktésia, pastier svíň u ithackého kráľa Odysea.
Eumaios bol syn kráľa Ktésia a žil na ostrove Syros v súostroví Kyklady. Bol ešte mladý, keď ho zajali fenickí piráti a predali ho do otroctva Odyseovmu otcovi Laertovi. Aj keď to bolo pre neho kruté, napokon sa so svojim osudom zmieril a žil potom spokojný v službách Laerta a neskôr jeho syna Odysea ako pastier.
Eumaios Odyseovi verne slúžil a aj počas jeho dlhej dvadsaťročnej neprítomnosti, keď Odyseus trávil čas v trójskej vojne a po nej sa dlhou a strastiplnou cestou vracal domov, mu Eumaios zostal verný a vždy držal s jeho rodinou. Keď Odyseus vystúpil z lode pri prvom ithackom myse, prišiel najskôr k svojmu vernému služobníkovi Eumaiovi, ktorý mu poskytol prvý útulok vo svojej kolibe a u neho sa potom stretol aj so svojim synom Télemachom. Télemachos ho potom potajomky priviedol do paláca, kde sa vysporiadal so spupnými nápadníkmi svojej manželky Pénelopy, ktorí ho chceli pripraviť nielen o manželku, ale aj o trón.
Podľa antického autora Plutarcha dal Télemachos Eumaiovi slobodu a údajne sa stal predkom itackého šľachtického rodu Koliadónovcov.
Jean-Guillaume Béatrix

Jean-Guillaume Béatrix (* 24. marec 1988, Saint-Priest, Francúzsko) je francúzsky reprezentant v biatlone.
S biatlonom začal profesionálne v roku 2003 a od roku 2005 je členom reprezentačného mužstva. Momentálne (apríl 2013) je tiež členom klubu US Autrans. Jeho osobným trénerom je bývalý francúzsky biatlonista Thierry Duserre a reprezentačným trénerom Stephane Bouthiaux.
Béatrix je držiteľom 5 medailí, z toho dve vybojoval na seniorských MS v biatlone a tri na juniorských MS v biatlone. Zatiaľ sa nezúčastnil žiadnych ZOH.
Medzi jeho záľuby patrí hudba. V súčasnej dobe (2013) tvorí pár s francúzskou biatlonistkou Sophie Boilleyovou.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2012/12 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 13. mieste. Jeho najlepší výsledok v rámci pretekov s svetovom pohári je 4. miesto, ktorý obsadil v pretekoch šprintu na 10 km v rakúskom Hochfilzene v sezóne 2011/12. Do najlepšej top 10 sa mu podarilo prebojovať už 7x.
Majstrovstvá sveta.
Zatiaľ sa mu podarilo získať 2 strieborné medaily na MS v biatlone. Obe pochádzajú z pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok dosiahol na MS v biatlone 2013 keď skončil v pretekoch s hromadným štartom na 7. mieste.
Juniorské majstrovstvá sveta.
Zatiaľ sa mu podarilo získať 2 strieborné medaily na MS v biatlone. Obe pochádzajú z pretekov štafiet mužov. Najlepší individuálny výsledok dosiahol na MS v biatlone 2013 keď skončil v pretekoch s hromadným štartom na 7. mieste.
"Legenda"
Ktésios

Ktésios (, ) môže byť gréckej mytológii:
Ktésios môže byť aj:
Veľká cena Malajzie 2013

Veľká cena Malajzie 2013 (XV Petronas Malaysian Grand Prix), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 24. marca 2013 na okruhu Sepang v Malajzii. Boli to druhé preteky sezóny 2013 a pätnásta Veľká cena Malajzie.
Andreas Birnbacher

 
Andreas Birnbacher (* 11. september 1981, Prien am Chiemsee, Nemecko) je nemecký reprezentant v biatlone.
Narodil sa v bavorskom 10-tisícovom meste Prien am Chiemsee. Profesionálne sa začal venovať biatlonu v roku 2005 a v súčasnosti patrí medzi najlepších nemeckých biatlonistov. Momentálne (apríl 2013) je členom nemeckého klubu SC Schleching. Jeho osobným trénerom je nemecká biatlonová legenda Sven Fischer a reprezentačným trénerom Frank Ullrich.
Vo svojej zbierke má 6 medailí zo seniorských MS v biatlone a 7 medailí z JMS v biatlone. Zo ZOH nevlastní žiaden cenný kov.
Povolaním je vojak a ovláda anglický jazyk. Medzi jeho záľuby patrí hudba, rybolov a horská cyklistika.
Svetový pohár.
Najlepšie umiestnenie v rámci celkového hodnotenia svetového pohára dosiahol v sezóne 2011/12 keď sa v konečnom poradí umiestnil na 3. mieste. Doposiaľ sa dokázal 13x prebojovať na stupeň víťazov, z toho 6x sa tešil z víťazstva.
Víťazstvá v SP.
Individuálne víťazstvá v SP: "Aktuálne k dátumu:" 28. marec 2013
Olympijské hry.
Doposiaľ bol účastníkom iba jedných ZOH a jeho najlepšie umiestnenie pochádza zo štafety mužov, keď sa umiestnil na 5. mieste.
Majstrovstvá sveta.
Birnbacher je držiteľom 6 medailí zo seniorských MS v biatlone., z toho jednej zlatej, dvoch strieborných a štyroch bronzových. Iba jedna medaila pochádza z pretekov jednotlivcov, ostatné sú z pretekov štafiet.
Juniorské majstrovstvá sveta.
V rokoch 2001 a 2001 celkovo štartoval v 8 pretekoch v rámci Juniorských MS v biatlone. Z toho dokázal vybojovať 7 medailí, čo bol jeden z najlepších výkonov v histórii Juniorských MS v biatlone.
Karadžić

Karadžić () je srbské priezvisko.
1. jazdecká divízia

1. jazdecká divízia môže byť označenie viacerých jazdeckých jednotiek v rôznych armádach a obdobiach: