burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dežerice

Dežerice sú obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou. 
Školstvo.
V obci Dežerice sa nachádza materská škola, školopovinné deti navštevujú základnú školu v Bánovciach nad Bebravou. Materskú školu navštevuje 60 detí a k hlavnej budove bola pristavená vedľajšia.
Časť dvora prechádza dokončovacími prácami.
Veľké Chlievany

Veľké Chlievany sú obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Veľké Hoste

Veľké Hoste sú obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Veľké Držkovce

Veľké Držkovce sú obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Časti obce.
Obec Veľké Držkovce vznikla zlúčením troch nasledovných obcí: Dolné Držkovce, Horné Držkovce a Čuklasovce.
Malé Hoste

Malé Hoste je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou. K 31. 12. 2015 mala obec 405 obyvateľov.
Polohopis.
Obec sa nachádza v Trenčianskom kraji, v juhozápadnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Na severozápade susedí s obcou Zlatníky, na juhozápade s obcou Nemečky, na juhovýchode s obcou Pochabany, na severovýchode s obcou Veľké Držkovce a na severe s obcou Cimenná. Hranica s obcou Nemečky je zároveň hranicou medzi Trenčianskym a Nitrianskym krajom. 
Územie obce patrí ku geomorfologickému celku Podunajská pahorkatina, podcelok Nitrianska pahorkatina. 
Najdôležitejším vodným tokom je potok Livina. Priteká z obce Zlatníky, preteká intravilánom a pokračuje ďalej v obci Pochabany. Neskôr sa vlieva do rieky Bebrava.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1329, keď sa obec spomína ako Kisvendegy.
Čierna Lehota (okres Bánovce nad Bebravou)

Čierna Lehota je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Chudá Lehota

Chudá Lehota je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Krásna Ves

Krásna Ves je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Slatinka nad Bebravou

Slatinka nad Bebravou je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Slatina nad Bebravou

Slatina nad Bebravou je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Omastiná (obec)

Omastiná je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Malá Hradná

Malá Hradná je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Uhrovské Podhradie

Uhrovské Podhradie je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Polohopis.
Malá podhorská obec leží v západnej časti Nitrických vrchov, v údolí Podhradského potoka. Nachádza sa asi 10 km severozápadne od Bánoviec nad Bebravou a južne od obce sa vypína pomerne zachovalá ruina Uhroveckého hradu.
Kultúra a zaujímavosti.
Turistika.
Poloha obce v lone prírody poskytuje vhodné podmienky na turistiku. Blízky Uhrovecký hrad láka nadšencov histórie, milovníci zachovalej prírody a turistiky radi využijú turistické chodníky do Nitrických vrchov. Masív Rokoša ukrýva chránené územia NPR Rokoš a prírodnej rezervácie Jedlie, relatívne dostupná je aj prírodná rezervácia Jankov vŕšok.
Žitná-Radiša

Žitná-Radiša je obec na Slovensku v okrese Bánovce nad Bebravou.
Polohopis.
Nachádza sa v údolí Radiše na rozhraní Nitrianskej pahorkatiny a Strážovských vrchov. Z okresného mesta je obec vzdialená asi 8 km severovýchodným smerom.
Bzenica

Bzenica je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Nevoľné

Nevoľné je obec nachádzajúca sa v okrese Žiar nad Hronom 
Polohopis.
Obec sa nachádza 6 kilometrov od Kremnice. Rozprestiera v horskom celku Kremnických vrchov, v nadmorskej výške .
Dejiny.
Prvýkrát sa obec spomína v archívnych dokumentoch v roku 1487. Z roku 1572 sú zachované cenné údaje, urbár obce. V roku 1825 žilo na Nevoľnom okolo 230 osôb. 
Kultúra a zaujímavosti.
Ľudová kultúra.
V zbierke Slovenského národného múzea v Bratislave sa nachádzajú vôbec najstaršie črpáky z Nevoľného, datované rokom 1820. Jeden z nich predstavuje figurálny motív dvoch tancujúcich alebo zápasiacich mužov, ide o typický črpák stredoslovenského typu.
Slaská

Slaská je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis.
Obec sa nachádza približne 6 kilometrov severne od okresného mesta, na severnom okraji Žiarskej kotliny. Zo severu a východu ju obklopuje Kunešovská hornatina, podcelok Kremnických vrchov. Cez obec preteká Slaský potok, ktorý sa vlieva do Kopernice, ľavostranného prítoku Lutilského potoka. Rozloha chotára obce je a rozkladá sa v nadmorskej výške od 375 po Z obce vedie niekoľko ciest, ktorými sa dá dostať do Kremnice a okolitých obcí. 
Podnebie obce je vzhľadom na stret horského pásma a nížiny veľmi špecifické s výrazným kontrastom zimných a letných teplôt. V zime teploty klesajú pod -10°C, v lete dosahujú 25 – 35°C. Oblasť patrí do teplej a mierne vlhkej oblasti s priemernou ročnou teplotou 8°C. Slaskú obklopujú zmiešané lesy, ktoré sú tvorené hlavne dubmi, bukmi a javormi. Živočíšstvo zastupujú bežné druhy ako líšky, diviaky, srnce, jelene a zajace.
Pri vstupe do obce sa po obidvoch stranách rozprestiera areál športového ihriska. Popri hlavnej ceste, ktorá vedie do vedľajšej obce Kosorín sa nachádzajú obecný úrad, obchodne centrum, park, fara a kostol. Centrum obce dopĺňa historické námestie a nad obcou sa nachádza chatová oblasť.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci s názvom "Slaská" pochádza z roku 1454. Z tohto obdobia pochádza gotický kostol sv. Gála, jeho veža, krstiteľnica aj opevnenie. Neskôr bol obnovený a renesančne upravený. V minulosti obec patrila ostrihomskému arcibiskupstvu a panstvu vo Svätom Kríži, od roku 1776 potom Banskobystrickému biskupstvu. 
Erb obce.
Na erbe je zobrazený biskup, ktorý má oblečené strieborné rúcho a mitru, je obklopený vavrínovými vetvičkami, medzi ktorými sú strieborné hviezdy. Erb má tvar modrého štítu.
Vlajka obce.
Vlajku tvoria žltá, biela a modrá farba. V takomto poradí sú usporiadané pozdĺžne pruhy, ktorých je sedem. Je ukončená dvomi zástrihmi, ktoré siahajú do tretiny jej listu.
Pečať obce.
Má tvar kruhu, ktorý dosahuje priemer . Na pečati je zobrazený obecný symbol a kruhopis OBEC SLASKÁ.
Zástava obce.
Je podobná obecnej vlajke, ale je dlhšia. Krátka zástava je pruhovaná a jej dlhšia strana slúži na pripevnenie k žrdi.
Kosorín

Kosorín je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis.
Obec sa nachádza približne 6 kilometrov severne od Žiaru nad Hronom, na severnom okraji Žiarskej kotliny. V severnej časti chotára sa dvíha Kunešovská hornatina, podcelok Kremnických vrchov. Cez obec preteká Kosorínsky potok, ktorý tu priberá Klokočský potok a neskôr sa vlieva do Lutilského potoka. 
Prístup do obce je po ceste III. triedy cez obec Janova Lehota alebo Slaská, úzka poľná cesta vedie aj do Lutily. Obcou vedie turistická trasa, spájajúca pohorie Vtáčnik cez Dérerov mlyn a Kremnicu s Kremnickými vrchmi. 
Podnebie obce je vzhľadom na stret horského pásma a nížiny charakteristické výrazným kontrastom zimných a letných teplôt. V zime teploty klesajú pod -10°C, v lete dosahujú 25 – 35°C. Oblasť patrí do teplej a mierne vlhkej oblasti s priemernou ročnou teplotou 8°C. V okolí sa nachádzajú zmiešané lesy, ktoré sú tvorené hlavne dubmi, bukmi a javormi. Živočíšstvo zastupujú bežné druhy ako líšky, diviaky, srnce, jelene a zajace.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
23. septembra 1944 a v apríli 1945 bola obec čiastočne vypálená nemeckými vojakmi. Zhorelo najmenj 9 domov.
Kopernica (okres Žiar nad Hronom)

Kopernica je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1444. Pôvodne išlo o nemeckú banícku obec, súčasť Hauerlandu, nemeckého jazykového ostrova. Po roku 1990 sa do obce vrátil rád klarisiek, ktorý si pri kostole vybudoval kláštor.
Ihráč

Ihráč je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
22. októbra 1944 bola čiastočne vypálená nacistickými vojakmi za pomoc partizánom časť obce Chmelienec.
Lutila

Lutila je obec na Slovensku neďaleko okresného mesta Žiar nad Hronom. 
Polohopis.
Územie obce leží v oblasti Slovenského stredohoria, konkrétne do Žiarskej kotliny. Zo severu obklopujú Lutilu Kremnické vrchy (Jastrabská vrchovina) a zo západu Nízky Vtáčnik. Obec je rozložená okolo sútoku až štyroch potokov (Lehotského, Kosorínskeho, Slaského a
Kopernického), ktoré sa zlievajú do potoka Lutilského. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1491, kedy je obec doložená ako Luthna. Podľa záznamov kroniky obce, obec patrila Svätokrížskemu panstvu už okolo roka 1300. V 16. storočí sa osamostatnila od Sv. Kríža nad Hronom (terajší Žiar nad Hronom). Fara v obci je od roka 1563. Obec v roku 1883 takmer celá vyhorela. Z vyhoreného kostola zostala len socha Panny Márie Bohorodičky. Štruktúrou je obec tvorená ako potočná reťazová dedina. Z 19. storočia pochádzajú murované trojpriestorové domy so sedlovými strechami s doskovým štítom a podlomenicou, sekundárne s tvrdou krytinou. V tomto období bolo typické hĺbkové radenie bytov a hospodárskych budov vo dvoroch uzavretých nízkymi doskovými plotmi a bránami. Po roku 1945 vznikajú domy so štvorcovým pôdorysom. Pôvodná zástavba vznikla pozdĺž Kopernického potoka nad zaústením ostatných troch potokov. V centrálnej časti obce prevláda súbežná pozdĺžna uličná sieť s potokom, doplnená ulicami do svahu.
Kunešov

Kunešov (historicky , , ) je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. Obec patrila do Nemcami obývaného regiónu Hauerland, dodnes tu žije nemecká menšina. 
Dejiny.
Listina o založení obce hovorí o udelení dedičného richtárstva Wernerovi de Potska kremnickým komorským grófom magistrom Leopoldom v roku 1342, pri čom nazýva obec "villa sancti Michaelis". V roku 1429 bol Kunešov spolu s viacerými obcami predaný mestu Kremnica. 
Dom dedičného richtára je podnes nazývaný „beim Kretsch“ (poum Kretsch). 
Počas druhej svetovej vojny sa v obci utvorila skupina nemeckých antifašistov. Neskôr počas SNP i partizánsky oddiel pod vedením Gejzu Lacka. Nacistické vojská obec 2. apríla 1945 za pomoc partizánom vypálili, zhorelo 198 domov a hospodárskych stavieb. Celkovo počas vojny zahynulo 72 obyvateľov obce. Niektorí nemeckí obyvatelia obce sa vďaka svojim zásluhám v boji proti nacizmu vyhli deportácii, ktorá na základe Benešovych dekrétov postihla väčšinu ostatného nemeckého obyvateľstva Česko-Slovenska. Väčšina obyvateľov bola však z obce deportovaná.
Obyvateľstvo.
&lt;graph&gt;{
 "version": 2,
 "width": 400,
 "height": 200,
 "data": [
 "name": "table",
 "values": [
 "x": 1910,
 "y": 1913
 {
 "x": 1921,
 "y": 1622
 {
 "x": 1991,
 "y": 261
 {
 "x": 2001,
 "y": 244
 {
 "x": 2011,
 "y": 250
 ]
 ],
 "scales": [
 "name": "x",
 "type": "ordinal",
 "range": "width",
 "zero": false,
 "domain": {
 "data": "table",
 "field": "x"
 },
 "name": "y",
 "type": "linear",
 "range": "height",
 "nice": true,
 "domain": {
 "data": "table",
 "field": "y"
 "axes": [
 "type": "x",
 "scale": "x"
 {
 "type": "y",
 "scale": "y"
 ],
 "marks": [
 "type": "rect",
 "from": {
 "data": "table"
 "properties": {
 "enter": {
 "x": {
 "scale": "x",
 "field": "x"
 "y": {
 "scale": "y",
 "field": "y"
 "y2": {
 "scale": "y",
 "value": 0
 "fill": {
 "value": "steelblue"
 "width": {
 "scale": "x",
 "band": "true",
 "offset": -1
}&lt;/graph&gt;
Prochot

Prochot je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis.
Obec leží na východných svahoch pohoria Vtáčnik v doline Prochotského potoka. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci ("Prehotha") je z roku 1414, ale nález bronzových predmetov z mladšej doby bronzovej poukazuje na staršie osídlenie tejto lokality. Patrila hradnému panstvu Revište a Šášov, od 17. storočia bola obec v správe Banskej komory v Banskej Štiavnici. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom a prácou v lese. Počas SNP tu pôsobila partizánska brigáda kpt. Jána Nálepku a pôsobil tu aj partizánsky oddiel "Ernst Thälmann", pozostávajúci z občanov nemeckej národnosti.
V obci sa natáčali scény filmu "Kosenie Jastrabej lúky".
Lovča

Lovča () je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
História.
Historické centrum obce, ulicu Hronská a Geromettova charakterizuje veľký rozostup domov a široké verejné priestranstvo, ktoré dávajú obci moderný vzhľad. Za toto usporiadanie vďačí obec dvom ženám, ktoré následne po sebe nešťastnou náhodou spôsobili v rokoch 1838 a 1839 zničujúce požiare, kedy vtedajšia obec úplne vyhorela. Novým usporiadaním domov sa malo zamedziť ďalšiemu šíreniu ohňa zo slamených striech. Cez obec preteká Lovčický potok, ktorý je v dĺžkach 400 a 100 metrov prekrytý betónovou klenbou, vybudovanou v štyridsiatych rokoch minulého storočia. Cestujúci prechádzajúci obcou si preto ani nevšimne, že prechádza ponad potok. Na najväčšom úseku klenby je vybudovaný Park SNP. Zaujímavosťou je fontána, ktorá je napájaná samospádom vodou zo vzdialenej vodnej nádrže. V katastrálnom území obce sa nachádzajú dve vodné nádrže s názvami “Lovča“ a „Zákruty“. V obci tiež zaujme športový areál, pozostávajúci s futbalového ihriska a multifunkčného ihriska.
Prvá písomná zmienka o obci Lovča je doložená z roku 1283, kedy sa nazývala Loucha. Názvy obce sa postupne menili: 1773 - Welka Lovcza, 1808 - Welká Lowča, 1860 - Gross Lovcsa, 1920 - Lovča. Po maďarsky sa obec nazývala Nagylócsa.
V roku 1283 obec patrila arcibiskupskému majetku v Šúšolí spomínanému už v roku 1209, od roku 1776 patrila banskobystrickému biskupstvu. Do roku 1960 obec patrila pod Tekovskú župu, okres Kremnica, kraj Banská Bystrica. Po roku 1960 patrila pod okres Žiar nad Hronom, kraj Stredoslovenský. V súčasnosti patrí pod okres Žiar nad Hronom, kraj Banskobystrický.
V roku 1536 obec mala 29 port, v roku 1720 52 daňovníkov, v roku 1828 86 domov a 546 obyvateľov, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom, rybolovom a pltníctvom, časť odchádzala na sezónne poľnohospodárske práce. Za I. ČSR to bola poľnohospodárska obec. V roku 1930 došlo k parcelácii biskupských pozemkov. V roku 1957 bolo založené jednotné roľnícke družstvo (JRD), ktoré v roku 1961 prešlo do Štátneho majetku Žiar nad Hronom. Neskôr väčšina obyvateľov pracovala v priemysle v Žiari nad Hronom, v Závodoch Slovenského národného povstania.
V obci bolo natočených pár záberov filmu "Kosenie Jastrabej lúky", pričom sa veľká časť filmu natáčala v neďalekom Prochoti.
Polohopis.
Obec Lovča leží uprostred Žiarskej kotliny prevažne na pravostrannej nive rieky Hron. Odlesnený pahorkatinný chotár so zvyškami staroštvrtohorných terás toku tvoria treťohorné štrky, piesky a pieskovce. Má nivné a hnedé lesné pôdy. Nadmorská výška obce v jej strede je 243 m, v jej chotári 231335 m. 
Cez obec preteká Lovčický potok. Ten je na dvoch miestach prekrytý betónovou klenbou dlhých 400 a 100 metrov, vybudovaných v štyridsiatych rokoch dvadsiateho storočia. V katastri obce, na západ od dediny, tiež preteká potok Zákruty, ktorý je regulovaný rovnomennou vodnou nádržou.
Demografia.
Podľa sčítania obyvateľov, domov a bytov z roku 2011 sa obec od okolitých usadlostí v otázkach demografie neodlišuje. Ku slovenskej národnosti sa prihlásilo viac ako 93% občanov obce. Väčšinové vierovyznanie je rímskokatolícke (88%).
Repište

Repište je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Trnavá Hora

Trnavá Hora je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. 
Polohopis.
Obec poskytuje výhľad cez údolie Hronu na panorámu Štiavnických vrchov. Skladá sa z piatich častí. Časť Jalná sa nachádza na ľavom brehu Hrona. Dolná Trnavá Hora alebo centrum, horná Trnavá Hora, Kľačany a Ladno. Ladno je najstaršou časťou obce, ale momentálne je to už len chatová oblasť. Táto časť pravdepodobne vznikla v období výstavby hradu Šašov. 
História.
Obec a priľahlé okolie sa počas Slovenského národného povstania v dňoch od 6. - 12. októbra 1944 stali dejiskom ťažkých bojov. Obec ležala na novej obrannej línii III. taktickej skupiny „"Gerlach"" (plk. pech. Pavol Kuna) 1. česko-slovenskej armády na Slovensku a juhovýchodne od obce sa nachádzali dopredu pripravené obranné postavenia. Počas bojov obec niekoľkokrát zmenila majiteľa a 6. októbra bola pri miestom Kostole sv. Jána Nepomuckého dokonca obkľúčená jedna nemecká čata bojovej skupiny Schill. V dňoch 11. a 12. októbra zasiahli do bojov v katastri obce aj jednotky 2. česko-slovenskej paradesantnej brigády. 
Občianska vybavenosť.
Cez obec prechádzajú dve železnižné trate Nové Zámky – Zvolen a Zvolen – Diviaky. Druhá spomínaná železničná trať bola postavená v rokoch 1870 – 1872.
Pri obci Trnavá Hora sa nachádza detská prázdninová „republika“ s názvom Tralaland, ktorá zabezpečuje činnosť pre deti a mládež počas prázdnin.
Šport.
Pôsobí tu futbalový klub TJ Sokol Trnavá Hora.
Lovčica-Trubín

Lovčica-Trubín je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis.
Časť obce Lovčica–Trubín – Lovčica leží v severozápadnej časti Žiarskej kotliny v doline Trubínskeho potoka. Odlesnenú pahorkatinnú časť chotára v kotline tvoria treťohorné uloženiny (zlepence, pieskovce) so zvyškami staroštvrtohorných štrkov, zalesnenú časť v pohorí Vtáčnik tvoria ryolity a ryodacity. Je tu kyselka. Lesný porast predstavuje jedľa a buk. Prevládajú hnedé lesné pôdy. Nadmorská výška obce v tejto časti je v jej strede 330 m, v jej chotári 270 - 833 m.Najvýznamnejší objekt v obci je rímskokatolícky kostol.
Prírodné podmienky.
Z celkového druhového spektra vtákov boli uvedené pozorovania z predošlých rokov a z obdobia realizácie výskumu z okolia výskumných plôch, teda z okolia transektov. Tieto pozorovania nie sú výsledkom uceleného výskumu, sú náhodné. Dokresľujú však význam lokality preťah vtáctva, umožňujú spresniť priebeh migračných trás v okolí variantov, pričom boli zaznamenané (v predošlých rokoch) viaceré vzácne druhy, ktoré počas komplexného výskumu v septembri 2004 - máji 2005 na samotných transektoch zaznamenané neboli. Výskum populačnej ekológie a synekológie dravcov bol vykonávaný na vybranom území Žiarskej kotliny a Vtáčnika v rokoch 1999 a 2000 (Kicko 2001), v roku 2002 pokračoval na tej istej ploche ako výskum populačnej ekológie myšiaka lesného (Buteo buteo), sokola myšiara (Falco tinnunculus) a orla krikľavého (Aquila pomarina) (Kicko, in press.). Plochy navrhovaných variantov boli súčasťou vybraného územia. Z týchto výskumov boli uvedené len čiastkové výsledky, resp. údaje o najbližších obsadených hniezdach vybraných druhov dravcov. 
V minulých rokoch boli na lokalitách alebo v ich blízkosti pozorované aj ďalšie druhy. Z nich možno spomenúť viacnásobne pozorované ťahy kŕdľov cíbikov chochlatých (Vanellus vanellus), a to tak v jarnom ako aj v jesennom období. Na vodnej nádrži Trubín a Zákruty sa počas ťahu objavujú viaceré druhy kačíc. Raz bol zaznamenaný vzácny kršiak rybožravý (Pandion haliaetus), raz čorík čierny (Chlidonias niger) a raz veľmi veľký kŕdeľ asi 3 000 havranov poľných (Corvus frugilegus). Z ďalších druhov (mimo migrantov), stojí za zmienku napr. pravdepodobné hniezdenie kane popolavej (Circus pygargus) v roku 2001 pod Lovčicou, výskyt orla skalného (Aquila chrysaetos) asi 200 m od variantu č. 1 v roku 1999, častý výskyt sokola sťahovavého v Žiarskej kotline, kam zaletuje za potravou, pozorovanie výra skalného (Bubo bubo) asi 200 m od variantu č. 1 v roku 2000, ktorý podľa údajov členov miestneho polovníckeho združenia hniezdi v Lometínskej doline, pravdepodobné hniezdenie plamienky driemavej (Tyto alba) na družstve asi 200 m od variantu č. 1 asi v roku 1997 a niekoľko málo pozorovaní strakoša kolesára (Lanius minor) v hniezdnom období medzi obcami Lovča a Lovčica.
Lehôtka pod Brehmi

Lehôtka pod Brehmi je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. 
Polohopis.
Obec leží v strednej časti Žiarskej kotliny medzi Kremnickými a Štiavnickými vrchmi. Leží pri ceste I/65 do Žiaru nad Hronom a cez obec vedie cesta do Banskej Štiavnice cez neďaleké Sklené Teplice.
Nachádza sa tu lom, z ktorého sa čerpá surovina pre blízku fabriku, ktorá vyrába tepelnoizolačný materiál perlit.
Ladomerská Vieska

Ladomerská Vieska je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Dolná Ždaňa

Dolná Ždaňa je malebná obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. Nachádza sa na rozhraní pohorí Štiavnické vrchy, Vtáčnik a Kremnické vrchy. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1391 pod názvom Sdan ako príslušenstvo k hradu Revište. Na začiatku 19. stroročia mala obec 46 domov a 305 obyvateľov, ktorí sa živili prevažne poľnohospodárstvom, pltníctvom a ženy tkáčstvom. Dodnes sa v Dolnej Ždani zachovalo tkanie kobercov. Prvá zmienka o učiteľovi je z roku 1864. V roku 1940 mala obec 538 obyvateľov.
Občianska vybavenosť.
V blízkosti obce sa nachádzajú známe termálne kúpele Sklené Teplice a termálne kúpalisko Vodný raj Vyhne. 
Priamo v katastrálnom území obce vyviera minerálna voda Medokýš. Rozvinutú základňu tu má futbalový klub TJ Sokol Dolná Ždaňa. V súčasnosti bola otvorená nová pizzeria.
Dolná Ves

Dolná Ves je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. 
Polohopis.
Dolná ves sa nachádza blízko mesta Kremnica. Cez Dolnú Ves preteká rieka Rudnica, do ktorej sa v obci vlieva zľava Švábsky potok. Obcou prechádza cesta I. triedy č. 65.
Dejiny.
Prvýkrát sa písomne spomína v roku 1429, v tom čase patrila mestu Kremnica. Pred rokom 1948 sa volala Šváb (predtým Šváby). Tento názov prežíva v povedomí obyvateľov obce a okolia, napriek tomu, že od roku 1948 obec oficiálne používa názov Dolná Ves. Nachádza sa približne 5km južne od Kremnice.
Dolná Trnávka

Dolná Trnávka je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Dejiny.
V oficiálnych historických dokumentoch sa Dolná Trnávka, skôr Alsotárnok, no tiež Thornoka – inferier, spomína v roku 1388. Píše sa o nej ako o obci v údolí Hrona, ktorá už v roku 1424 mala 292 obyvateľov a bola majetkom šášovského panstva. V roku 1563 je obec spomínaná ako majetok Dóczyovcov pod menom Thernauka a na začiatku minulého storočia je uvádzaná ako erárny majetok.
Bartošova Lehôtka

Bartošova Lehôtka (, za I. ČSR aj ) je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Hronská Dúbrava

Hronská Dúbrava je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Horná Ves (okres Žiar nad Hronom)

Horná Ves je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis.
Obec sa nachádza asi 2 km južne od Kremnice v nadmorskej výške na sútoku dvoch potokov: Rudnica a Lučanský potok. 
Dejiny.
Prvú písomnú zmienku o Hornej Vsi nájdeme z roku 1429 (pod názvom Vindisdorf, neskôr aj Villa Schauorum), keď ju kráľ Žigmund dal do zálohy mestu Kremnica. Životy a osudy ľudí boli vždy úzko späté s Kremnicou, pretože väčšina ľudí (v starších dobách) boli banící dochádzajúci za prácou do Kremnice.
Janova Lehota

Janova Lehota () je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. V obci je typická reťazová kolonizačná zástavba.
Polohopis.
Obec leží v údolí Lehotského potoka, v severnej časti Žiarskej kotliny, na juhozápadnom úpätí Kremnických vrchov na južnom svahu vrchu Hupon. Žiar nad Hronom je vzdialený juhovýchodným smerom, Handlová severne. Obcou prechádza cesta III/2482, vedúca od "Dérerovho mlyna" (križovatka s I/9) do Kosorína a Lutily.
Dejiny.
Najstaršia písomná zmienka o obci "Drexlerhau" pochádza z roku 1376 a veľký podiel na jej založení mala kolonizácia. Popri potoku vznikla reťazová zástavba s lánmi pôdy, ktorých majitelia boli načas oslobodení od daní. V roku 1487 patrila do Ostrihomského arcibiskupstva a spomína sa gotický kostol. V roku 1601 v obci stála fara, škola i sklad a obývaných bolo 91 domov, o 84 rokov neskôr sa obec spomína už ako majetok Svätého Kríža nad Hronom. V druhej dekáde 18. storočia sa spomína mlyn aj krčma a celkom 51 daňovníkov, v roku 1739 bol vysvätený kostol a postavená kaplnka, v roku 1745 bola zriadená cirkevná škola. Od roku 1776 patrila do Banskobystrického biskupstva. 
Veľký požiar zachvátil obec v roku 1804 a pri sčítaní ľudu v roku 1828 mala Janova Lehota 961 obyvateľov, žijúcich v 142 domoch. V roku 1867 bola postavená kaplnka „Nepoškvrneného počatia Panny Márie“ a v rokoch 1897 a 1898 bol prestavaný kostol. Obecná ľudová škola vznikla v roku 1914 a elektrický prúd bol zavedený v rokoch 1930 až 1932. Štátna meštianska škola vznikla v roku 1941, v auguste 1944 a vo februári 1945 boli evakuovaní obyvatelia nemeckej národnosti. Zvyšní Nemci boli vysťahovaní v rokoch 1946 a 1947. Autobusové spojenie uľahčil pohyb obyvateľstva od roku 1950, miestny rozhlas bol zavedený o rok neskôr a v roku 1965 začala výstavba základnej školy. V obci boli vybudované obchody, kultúrny dom a dom smútku a Janova Lehota sa stala strediskovou obcou. Od roku 1989 bol zrekonštruovaný kostol a oplotenie cintorína, vybudovaný nový areál materskej školy a tenisový kurt a tiež začala plynofikácia obce.
Kultúra a zaujímavosti.
Turizmus.
Obcou prechádza turistický chodník vedúci z rázcestia "Tri chotáre" v hlavnom hrebeni Vtáčnika do Kremnice. Nad obcou sa nachádza Hojdačka pod Huponom a vrch Peklo.
Letisko Janova Lehota.
Letisko sa nachádza v blízkosti obce. Pristávacia plocha má charakter inej plochy pre lietadlá. Nachádza sa severo-východne od stredu obce Janova Lehota v nadmorskej výške (1280 ft).
Je určená na jednosmernú prevádzku a len nekomerčné lety. Druhy lietadiel, pre ktoré je určená sú letúny, motorizované vetrone, vetrone, ultraľahké lietadlá, balóny, LŠZ, vrtuľníky.
Prestavlky

Prestavlky sú obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Krahule

Krahule () sú obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom v blízkosti Kremnice. Obec Krahule je jediná obec na Slovensku, kde žije viac ako 20 % obyvateľstva nemeckej národnosti.
Polohopis.
Horská obec sa nachádza v centrálnej časti Kremnických vrchov, asi 3 km severovýchodne od Kremnice. Vhodné podmienky na zimné i letné športy ju predurčujú byť významným športovým strediskom. Na pláňach nad Krahuľami bolo vybudované lyžiarske stredisko a v obci sa nachádza rekreačné stredisko „Stred Európy“ a hotel „Blaufus“. Pod Krahuľským vrchom začína bežecká trasa „Biela stopa (predtým SNP)“. Medzi Krahuľským vrchom () a Trnovníkom (Skala mieru; miestny nemecký názov Dornstein, ) je Peklo. Pár kilometrov od dediny je ubytovanie (zóna Dedičné).
Dejiny.
Obec vznikla počas nemeckej kolonizácie a prvá nepriama zmienka o nej je z roku 1331, kedy sa v listinách spomína mešťan Blaufuss, pravdepodobný zakladateľ obce. Obec sa po prvý raz spomína až v roku 14421443 a jej obyvatelia sa zaoberali pastierstvom a taktiež boli zamestnaní v kremnických baniach.
Cirkevne bola obec filiálkou Kremnických Baní (vtedajší názov Piargy), až do roku 1788, kedy tu bola postavená kaplnka a bola založená matrika. Samostatná fara pribudla v roku 1806, kedy bol tiež vysvätený kostol sv. Jána Nepomuckého. Budova súčasnej školy pochádza z roku 1881, hoci inštitúcia vznikla rovnako v roku 1788. Časť obyvateľov ešte aj dnes obýva typické drevenice a obrába vysoko ležiace polia a lúky. Dobre sa tu darí čiernemu ovsu a „blaufusskému maku“, vyhľadávanému na Kremnickom trhu pre svoju kvalitu.
Krahule boli pred druhou svetovou vojnou čisto nemeckou obcou, 100 % obyvateľov sa hlásilo k nemeckej národnosti. Na začiatku 20. storočia mala obec asi 1 000 obyvateľov. Väčšina z nich musela obec po roku 1945 na základe Benešových dekrétov opustiť. V parlamentných voľbách nehlasoval v Krahuliach nikto, keďže Nemci nemali právo hlasovať.
Občianska vybavenosť.
Obec Krahule má kostol, cintorín, futbalové ihrisko, kravín, salaš s ovcami, 3 vleky, obchod (zmiešaný tovar), obecný úrad, požiarnu zbrojnicu, krčmu, 2 autobusové zástavky a poštovú schránku. 
Doprava.
Do obce vedú cesty z Kremnice (odbočka z cesty II/578, vedúcej na Skalku) a z Kremnických Baní. Autobusovú dopravu zabezpečuje SAD Zvolen.
Kremnické Bane

Kremnické Bane (zast. Piargy) sú obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom. V súčasnosti je známa hlavne neďalekým geografickým stredom Európy.
Polohopis.
Kremnické Bane sú malá obec, nachádzajúca sa v Kremnických vrchoch, asi 4 km severne od mesta Kremnica. Rozprestiera sa v doline, vo výške medzi 700 a Prvá písomná zmienka obci je z roku 1361. Prvými obyvateľmi obce boli nemeckí kolonizátori, ktorí prišli na územie Slovenska v 13. storočí, kvôli tomu, že sa v Kremnických vrchoch začalo ťažiť zlato a iné drahé kovy.
Dejiny.
Kremnické Bane sú pôvodne nemecká banícka osada spomínaná už v roku 1361. Obec mala počas svojej histórie rôzne názvy, ako Johanesberg, Piargy a terajší Kremnické Bane. Až do konca 2. svetovej vojny tu žili predovšetkým obyvatelia nemeckej národnosti, keď na základe Benešových dekrétov bolo veľa z nich vysťahovaných do Nemecka.
Vo svojej histórii bola obec buď samostatná alebo patrila pod mesto Kremnica. Naposledy bola miestnou časťou Kremnice medzi rokmi 1980 a 1991. Odvtedy je opäť samostatná.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Kostol sv. Jána Krstiteľa.
Rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa, trojloďová gotická stavba s polkruhovo ukončeným presbytériom a predstavanou vežou z druhej polovice 13. storočia. Pôvodne vznikla ako románska rotunda. Nachádza sa v kopcoch nad dedinou. V 15. storočí bola realizovaná nová hviezdicová rebrová klenba rotundy, tá sa z veľkej časti zachovala dodnes. Západná časť rotundy bola odbúraná pravdepodobne v 16. storočí, kedy k nej bolo pristavané gotické trojlodie a zväčšila sa tak kapacita stavby. V rokoch 1529 až 1673 bol kostol evanjelický, z tohto obdobia pochádza aj vročenie 1588 na portáli v podveží. Kostol prešiel obnovou po poskodení vandalmi v rokoch 1989-2007. 
Turizmus.
Nad obcou sa nachádza symbolický Stred Európy pri gotickom Kostole svätého Jána, z ktorého strechy tečie voda na jednu stranu do Váhu a na druhú do Hrona. Neďaleko kostola je aj najvyšší bod chotára, skala Trnovník (nem. Dornstein) vo výške 
Národnostné zloženie.
2001:
2011:
Občianska vybavenosť.
Obec sa člení na dve časti samotnú obec a časť Staré Piargy. Nachádza sa v nej zbrojárska firma GrandPower, farma Eko Produkt, čerpacia stanica Jurki, pohostinstvo Adal, keramická dielňa, rímskokatolícky kostol, rímskokatolícky farský úrad pre obce Kremnické Bane, Kunešov, Krahule a Turček. Je tu aj futbalové ihrisko, na ktorom pravidelne cvičia členovia miestneho dobrovoľného hasičského zboru na súťaže v požiarnom útoku pod vedením veliteľa Nadzbormajstra P. Urblíka.
Lúčky (okres Žiar nad Hronom)

Lúčky () sú obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom neďaleko Kremnice.
Jasenová

Jasenová je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Krivá

Krivá je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Osádka

Osádka je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis.
Nachádza sa v údolí Leštinského potoka, na rozhraní Oravskej vrchoviny a Chočských vrchov, približne 9 km východne od Dolného Kubína. V okolí sa nachádzajú vhodné podmienky na turistiku a cykloturistiku, nakoľko sa tu spájajú cesty z obcí Malatiná, Pokryváč a Lúčky.
Pokryváč

Pokryváč je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín. Má 185 obyvateľov s Pokryváčom susedí Pucov, Osádka, Leštiny, Malatiná a Medzibrodie nad Oravou.
Polohopis.
Obec Pokryváč leží v juhovýchodnej časti Oravskej vrchoviny v pramennej oblasti Pokryváčskeho potoka.
Dejiny.
Obec založil valach zo Bzín v roku 1593 a nazval ju Rastočná. Kurucké vojny spôsobili spustošenie dediny. Dosta­tok pieskovca v chotári viedol k roz­voju kamenárstva popri tradičnom roľníctve a plátenníctve. V roku 1933 dedina vyhorela. Počas SNP tu operovali parti­zánske skupiny. Vzniká partizánsky oddiel Vysielač. Najvyšší vrch v Pokryváči je Zubor.
Pribiš

Pribiš je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Pucov (okres Dolný Kubín)

Pucov je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis.
Obec sa nachádza v centrálnej časti Oravskej vrchoviny v údolí potoka Pucov. Chotár obce je značne odlesnený. Výmera obecného chotára je . Okolité svahy Oravskej vrchoviny ponúkajú vhodné podmienky na lyžiarsku turistiku. Unikátom obce Pucov je chránený prírodný útvar Pucovské zlepence v nadmorskej výške približne 610 – . Ide o nápadné skalné útvary na pravej strane hlbokej doliny, nachádzajúce sa pred vstupom do centralnej časti obce tvorené hrubozrnnými zlepencami paleogénneho veku v celkovej výmere . Skalné steny dosahujú miestami výšku až .
Dejiny.
Prvé stopy svedčiace o pobyte človeka v miestach kde je Pucov pochádzajú z praveku. V blízkosti obce sa našli bronzové predmety z doby bronzovej. Obec bola založená až v roku 1550 počas valaskej kolonizácie. Vznikla ako osada na valaskom práve a patrila Oravskému panstvu.
Názov potoka i dediny patrí do skupiny slova púť, pútec – cesta, chodník. Názov obce pochádza od mena potoka Pucov. Zmienka o potoku bole ešte predtým, ako vznikla obec. V listine kráľa Ľudovíta z roku 1369 sa povoľuje vyklčovanie lesa v okolí dnešných Leštín a uvádza sa les z oboch strán potokov „Puczo et Kolbin“.
Za kuruckých vojen spustla. Obyvatelia sa zaoberali roľníctvom, dobytkárstvom a kamenárstvom. Počas 1. ČSR bola v obci vyhňa, píla a rozvinuté tkáčstvo.
Malatiná

Malatiná je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Symboly obce.
Erb.
Erb obce bol vytvorený v roku 1996 s prihliadnutím na ovčiarske tradície v obci a je registrovaný v tejto podobe: v striebornom štíte strieborná pasúca sa ovečka so zlatým rúnom, prekrývajúca zelený vrh s tromi zelenými vyrastajúcimi smrekmi.
Vlajka.
Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách zelenej (1/7), bielej (2/7), žltej (1/7), bielej (2/7) a zelenej (1/7). Vlajka má pomer strán 2:3 a ukončená je tromi cípmi, tzn. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Oravská Poruba

Oravská Poruba je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Oravský Podzámok

Oravský Podzámok (, ) je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Polohopis.
Obec v Oravskej vrchovine ležiaca na pravom brehu Oravy je vzdialená 11 km SSV od Dolného Kubína. Rozkladá sa okolo hradného brala, na križovatke ciest I/59 na Krakov cez Trstenú a I/78 do Živca cez Námestovo.
Miestna časť Široká.
Široká je miestna časť obce Oravský Podzámok v okrese Dolný Kubín.
Nachádza sa v geomorfologickom celku Oravská vrchovina na pravom brehu rieky Orava v nadmorskej výške 498 m n. m. Leží pri ceste I/59 z Dolného Kubína do Tvrdošína, 3 km juhozápadne od centra Oravského Podzámku.
Vľavo od cesty (v smere na Tvrdošín) stoja obytné domy, bývalé, kým na pravej strane bol vybudovaný hutnícky komplex (prášková metalurgia, OFZ, a. s.).
Dejiny.
Archeologické nálezy datujú počiatky osídlenia lokality do obdobia prelomu letopočtu, no prvá písomná zmienka z roku 1267 sa vzťahuje k existencii Oravského hradu. Hrad sa spomína v polovici 13. storočia, ale obec v podhradí vznikla pravdepodobne neskôr. Prvá písomná zmienka o „Thurzovských majetkoch“ pochádza z roku 1559, kedy sa tu nachádzal hradný majer. Hospodárstvo s výsadným postavením až do roku 1886 nepodliehalo uhorským správnym úradom a postupne sa rozrástlo na oba brehy Oravy, pozdĺž dôležitých ciest do Poľska. 
Oravský Podzámok zo začiatku podliehal iba hradným pánom a jej obyvatelia pracovali pre hrad a Oravský komposesorát. Samostatnou sa obec stala až v druhej polovici 19. storočia, odkedy mala svojho richtára, ktorý však podliehal komposesorátu a mal len obmedzené právomoci. V roku 1800 hrad úplne vyhorel a zostal opustený až do roku 1868, kedy bolo do nevyužitého hradného komplexu umiestnené jedno z prvých múzeí na Slovensku.
Vyšný Kubín

Vyšný Kubín je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín. 
Polohopis.
Obec sa nachádza asi od okresného mesta. Leží v údolí, medzi vrchmi Veľký Choč () a Ostrá skala a Tupá skala.
Dejiny.
Roľnícky ľud, ktorý sa označuje ako "ľud popolnicových polí" alebo "lužický ľud" sa zaoberal poľnohospodárstvom, chovom dobytka a poznal zopár remesiel. Staval si veľké opevnenia (Ostrá skala a Tupá skala), z čoho je možné usudzovať, že sa lužické rody spájali vo väčšie celky – kmene, ktoré pri stavbách mohutných opevnení využívali nútenú otrockú prácu (patriarchálne otroctvo).
Obec sa spomína v roku 1325 ako "Superior Kolbin", 1325 až 1391 "Felseukolbyn", alebo "Kubbyn", v roku 1920 ako "Horný Kubín". Roku 1325 magister Donč daroval osadu potomkom grófa Hudku (comes Hudka – Hudkont) z Liptova. Zemianske rodiny Meškovci a Kubínyiovci sa hlásili ako jeho potomkovia. V roku 1355 kráľ Ľudovít I. pridelil vyšnokubínskym zemanom túto obec a zároveň ju oddelil od Oravského panstva. Od tej doby sa Vyšný Kubín spomína ako zemianska dedina. Za zemianske rodiny sa pokladali Kubínyiovci, Meškovci, rodina Orszáhg-Gazda a Ivanovičovci. V roku 1778 mala obec 455 obyvateľov, v roku 1828 535 obyvateľov a 78 domov.
Sedliacka Dubová

Sedliacka Dubová je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji. 
Polohopis.
Obcou prechádza európsky hlavný cestný ťah E77, ako aj hlavné trasy autobusových liniek a železnica, vďaka čomu má dobré spojenie s okolitými obcami: Dlhá nad Oravou (smer Trstená – Krakov), Horná Lehota, (smer Oravský Podzámok – Dolný Kubín – Ružomberok – Žilina). Obcou taktiež prechádza neelektrifikovaná jednokoľajová železničná trať Kraľovany – Trstená, na ktorej premávajú pravidelne osobné i nákladné vlaky.
Obec sa nachádza v podhorí Oravskej Magury a Oravskej vrchoviny.
Kultúra a zaujímavosti.
Ocenenia.
V roku 2009 získala ocenenie Most 2009 od Rady mládeže Slovenska za spoluprácu samosprávy s deťmi a mládežou združenia MOST 2009 a taktiež sa stala podľa portálu Slovakregion, najkrajšou obcou Slovenska 2009. V roku 2011, 2012 a 2018 vyhrala v kategórií obce v "Súťaži o najkrajšie mesto a obec Slovenska" 1. miesto.
Šport.
V obci sa nachádzajú dve ihriská a aktívny je stolnotenisový klub. V zimnom období tu pôsobí lyžiarsky klub, ktorý každoročne organizuje prechod chotárom. V Sedliackej Dubovej pôsobí i dobrovoľný hasičský zbor.
Medzibrodie nad Oravou

Medzibrodie nad Oravou je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Dlhá nad Oravou

Dlhá nad Oravou je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín. Pôvodný názov obce bol Dlhá Lúka. 
Polohopis.
Obec leží v údolí rieky Oravy popri jej obidvoch brehoch. Chotár na ľavom brehu patrí do Oravskej vrchoviny, na pravom do Oravskej Magury. Jeho povrch je značne zalesnený, poznačený eróziou. Okolité obce: Horná Lehota, Krivá, Podbiel, Sedliacka Dubová, Chlebnice.
Dejiny.
Prvá zmienka o obci je z roku 1420, keď bola poddanskou obcou Oravského hradu. V roku 1683 ju vypálili poľsko-litovské vojská. Okrem roľníctva a dobytkárstva sa obyvatelia zaoberalo rozvážaním bryndze, tvarohu a jahniat. Od roku 1837 začali v obci vyrábať kvalitné plátno. Po roku 1918 došlo k vysťahovalectvu. V obci boli tri píly, vyhne, rozvinuté košikárstvo a tkáčstvo. Požiare v rokoch 1930 a 1962 spôsobili značné hospodárske škody.
Školstvo.
Základná škola s materskou školou Dlhá nad Oravou sa nachádza 20 km severovýchodne od okresného mesta Dolný Kubín v obci Dlhá nad Oravou. Školu navštevujú žiaci z obcí Dlhá nad Oravou, Krivá, Sedliacka Dubová a Horná Lehota. V novej budove školy sa začalo vyučovanie 1. septembra 1964. V roku 2005 škola participovala na medzinárodnej súťaži RoboCup Junior v japonskom meste Osaka. O rok neskôr v nemeckom meste Brémy žiaci získali prvé miesto v kategórii Rescue (záchranár) s robotom Beanpole.
Chlebnice

Chlebnice je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Bziny

Bziny sú obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín. 
Polohopis.
Od okresného mesta sú vzdialené 4 km. Je to malá samostatná obec usadená v Oravskej vrchovine na ľavom brehu Oravy pod kopcom Brezovec. Jej okolie má ráz pahorkatiny až vrchoviny s nadmorskými výškami do 900 m. Okolité kopce sú značne odlesnené.
Dejiny.
Obec bola založená okolo roku 1345, patrila Oravskému hradu. Názov obce je odvodený od názvu rastliny bez, baza ktorá tu rástla vo veľkom množstve. Bola rozdelená na dve časti: sedliacku a valaskú. Počas Kuruckých bojov v 17. storočí dedina spustla. Okrem poľnohospodárstva a chovu dobytka sa obyvatelia venovali kamenárstvu: vyrábali kamenné dlaždice, brúsky a náhrobníky.
Obyvatelia Bzín sa podieľali na založení Pucova, Pribiša a Pokryváča. Bziny ležali pri hlavnej kráľovskej ceste. V roku 1993 sa obec Bziny odčlenila od mesta Dolný Kubín a stala sa samostatnou obcou.
Leštiny

Leštiny sú obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.
Eniwetok

Eniwetok (jap.: エニウェトック環礁) je atol v Tichom oceáne. Je súčasťou súostrovia Marshallove ostrovy. Skladá sa z viac ako 40 malých ostrovčekov, ktoré spolu tvoria atol Eniwetok. Ležia asi 525 km severozápadne od ostrova Kwajalein. V roku 2011 celý atol obývalo 664 ľudí.
Atol Eniwetok.
Celková rozloha všetkých ostrovov je asi 5,85 km². Lagúna, ktorú obklopujú má 1 004,89 km². V súčasnosti žije na ostrovoch asi 1 000 obyvateľov. Najväčšími ostrovmi sú Eniwetok, Engebi (nazývaný tiež Arthur), Parry, Muty a Igurin.
Technicky vzaté bol Eniwetok pôvodne španielskou kolóniou. Pre Európanov ho objavila roku 1794 britská šalupa Walpole. V roku 1885 sa stal súčasťou nemeckej kolónie Marshallových ostrovov. V roku 1914 obsadili ostrovy Japonci a od roku 1920 ich spravovali ako svoje mandátne územie na základe rozhodnutia Spoločnosti národov.
Počas 2. svetovej vojny Japonci na ostrove Engebi postavili letisko. Používali ho pre lietadlá hliadkujúce v oblasti Karolín a zvyšku Marshallových ostrovov. V januári 1944 ostrovy dobyli Spojené štáty.
Po vojne bolo obyvateľstvo evakuované a atol bol použitý pre testovanie jadrových a biologických zbraní. Nukleárne testy sa uskutočňovali v rokoch 1948 až 1962. V roku 1952 sa na atole uskutočnil test prvej vodíkovej bomby.
Ľudia sa na atol vrátili až v 70. rokoch 20. storočia. V roku 1977 začala americká vláda odstraňovať z atolu znečistenú pôdu a ostatný materiál a v roku 1980 prehlásila ostrov za bezpečný na bývanie. 
Dóm Runit.
V rokoch 1977-1980 vláda USA na ostrove Runit vo východnej časti atolu vybudovala "Dóm Runit" (Runit Dome, názov podľa ostrovu), aby tu uskladnila rádioaktívny materiál zo všetkých testov vykonaných v atole, vrátane kontaminovanej pôdy a trosiek. Taktiež sem USA nechalo previezť 130 ton kontaminovaného materiálu z jadrových skúšok z Nevady, o čom v čase predávania správy nad úložiskom v roku 1986 vláda Marshallových ostrovov nebola informovaná. V dôsledku globálneho otepľovania a stúpania hladiny Tichého oceánu hrozí, že tesnosť dómu môže byť narušená a do vôd a ovzdušia môžu uniknúť rádioaktívne látky. Niektoré sedimenty v lagúne sú ešte rádioaktívnejšie ako tie, ktoré sú uskladnené v dóme. Na jeseň 2019 boli v betónovom dóme spozorované trhliny, po rokoch zvetrávania a vzostupe vôd oceána a lagúny pri prílivoch dochádza k zaplavovaniu spodných častí betónovej konštrukcie, čo následne zhoršuje vlastnosti konštrukcie a hrozí presakovaním rádioaktivity do pôdy a okolia. Prezidentka Marshallových ostrovov, Hilda Heineová, v tejto súvislosti žiadala vládu USA, aby prevzala za úložisko kontaminovaného odpadu zodpovednosť. To však USA odmieta pre už jestvujúcu dohodu o predaní správy nad územím z roku 1986.
Atómové testy.
1. novembra 1952 explodovala na atole prvá vodíková bomba. Vážila 65 ton. Koralový ostrov Elugelab, na ktorom sa výbuch uskutočnil, zmizol pod hladinou oceánu. Na jeho mieste zostal iba kráter hlboký 60 metrov s priemerom 2 km. Výbuch mal silu 10 megaton TNT.
Na atole bolo uskutočnených celkom 43 atómových výbuchov.
Orechovité

Orechovité (lat. "Juglandaceae") je čeľaď stromov z radu bukotvaré (Fagales). Staršie bývala radená do radu orechotvaré (Juglandales).
Systematika recentných taxónov.
orechovité (Juglandaceae):
Poznámka: V starších systémoch sa uvádza tribus Juglandeae v širšom zmysle, ktorý je tvorený podtribusom Juglandinae (čiže tribusom Junglandeae v užšom zmysle) a podtribusom Caryinae. Z dnešného pohľadu tento taxón nie je monofyletický.
Borievka obyčajná

Borievka obyčajná (ľudovo/nárečovo borievka, jalovec, bor, bôr(a); lat. "Juniperus communis") je kerovitá až stromovitá drevina z čeľade cyprusovité ("Cupressaceae").
Má často viac kmeňov. Borka je sivohnedá, šupinovitá. Ihlice sú pichľavé, majú biely pásik a sú v trojpočetných praslenoch. Kvety sú dvojdomé. Bobule modročiernej farby sú oinovatené a dozrievajú v treťom roku. Drevina so širokým ekologickým rozpätím, hojne sa vyskytuje na slnečných suchých stráňach i v subalpínskom stupni. Kvitne v apríli až júni.
Plody sa používaju ako korenina do jedla, prísada na výrobu borovičky.
Liečivé účinky.
Zberá sa zrelý plod ("fructus juniperi"). Hlavnú obsahovú látku tvorí silica, flavonoidy a prípadne cukry. Plody pôsobia silne močopudne priamym dráždením obličiek, majú dezinfekčné účinky a dráždia kožu. Jednorazová dávka na zápar je 0,5 g.
Hoste (okres Galanta)

Hoste (, ) je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Dejiny.
Na území dnešnej obce bolo sídlisko maďarovskej kultúry zo staršej doby bronzovej. Obec sa prvý raz spomína v roku 1231.
Kajal

Kajal je obec na Slovensku v okrese Galanta. 
Podľa sčítania v roku 2021 malo slovenskú národnosť 39,6%, maďarskú 50,4% a nezistenú 8,8%. 
Dejiny.
Po viedenskej arbitráži nasledoval maďarský zábor obce v rokoch 1938-1945, počas záboru znel názov obce Nemeskajal.
Šalgočka

Šalgočka je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Leží medzi pahorkatinami v dolinke potoka Jarčie. Nadmorská výška 104 K 31.12.2005 tu žilo 444 obyvateľov. 
Dejiny.
Prvá písomná zbierka 1248 v Zoborskej listine, hoci územie bolo obývané ešte v predslovanskej dobe.
Baldovce

Baldovce (, ) sú obec na Slovensku v okrese Levoča, v Prešovskom kraji.
Polohopis.
Obec sa nachádza v severnej časti Hornádskej kotliny, tri kilometre západne od Spišského Podhradia.
Závod Minerálnych vôd a.s., ktoré vďaka svojej činnosti preslávili túto obec plnením pramenitej minerálnej vody Baldovská, ktorej prameň sa nachádza asi 400 m od podniku v Baldovciach. Cez obec tečie Klčovský potok.
Obecné zastupiteľstvo tvorí 5 poslancov.
Kultúra a zaujímavosti.
Bývalá kúpeľná obec, dnes je tu plniareň minerálnej vody, minerálne pramene
Jasličková.
Betlehemská hra, ktorú hrávajú chlapci po dedine.
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Dôležité firmy.
Minerálne vody a.s.
Beharovce

Beharovce (, ) sú obec na Slovensku v okrese Levoča. Blízko obce sa nachádza tunel Branisko.
Symboly obce.
Po objavení obecnej pečate v levočskom archíve, ktorá je z roku 1842 vychádzal aj návrh súčasného erbu. V jej pečatnom poli je zobrazený sv. Michal archanjel stojaci na drakovi. Odetý je do zemanskej mentielky, na hlave má prilbu s perami. V pravej ruke drží váhy, v ľavej vztýčený meč. Je zároveň aj patrónom miestneho kostola. Pod ním je nápis BEHAROC.1842.
Farby beharovskej zástavy sú odvodené od erbu - modrá, biela a žltá.
Bijacovce

Bijacovce sú obec na Slovensku v okrese Levoča.
V obci stojí ranogotický kostol Všetkých svätých z polovice 13. storočia a pôvodne románska rotunda sv. Kozmu a Damiána z rovnakého obdobia, prestavaná v baroku. Národnou kultúrnou pamiatkou je neskorobarokový Čákiovský kaštieľ z obdobia rokov 1780-1785.
Buglovce

Buglovce sú obec na Slovensku v okrese Levoča.
Dlhé Stráže

Dlhé Stráže (maď. "Lengvárty" a "Lengvárt", nem. "Litzier") sú obec na Slovensku v okrese Levoča, v Prešovskom kraji.
Doľany (okres Levoča)

Doľany sú obec na Slovensku v okrese Levoča. Existuje aj obec s rovnakým názvom v okrese Pezinok.
Domaňovce

Domaňovce sú obec na Slovensku v okrese Levoča. Obec má 942 obyvateľov a patrí k najstarším obciam na Spiši. 
Prvá písomná zmienka sa datuje do roku 1258.
Domaňovce si prešli fázou veľkej obnovy v druhej polovici 20. storočia a začiatku 21. storočia, ku ktorej patrí aj postavenie dvoch bytoviek, nových ulíc a celková obnova dediny. V roku 2020 prebehla rekonštrukcia parku a v roku 2022 sa začala výstavba ďalšej novej bytovky. 
Dedina pravidelne organizuje rôzne dedinské podujatia napríklad: Domaňovský kotlík, Juniáles, stavanie mája alebo pálenie Moreny.
Príroda.
Obec Domaňovce leží v Hornádskej kotline, ktorú na severe ohraničujú Levočské vrchy, na východe Branisko, na juhu Slovenské rudohorie a na severovýchodnom okraji Čierna Hora. Klimaticky patrí územie do mierne teplej a vlhkej oblasti s miernou zimou a má viac-menej kontinentálne podnebie. Najteplejším mesiacom je júl s priemernou teplotou vzduchu 16,9 stupňov Celzia a najchladnejším mesiacom je január s priemernou teplotou vzduchu -6,2 stupňov Celzia. Územie odvodňuje potok Lodina, ktorý je ľavostranným prítokom rieky Hornád. 
História.
Keďže sa Domaňovce nedostali medzi privilegované lokality na nemeckom práve, ich vývoj smeroval k poddanskému stavu. V prvej polovici 13. storočia ich zemepánom bol ešte sám kráľ. Okolo polovice 13. storočia obec od neho získali členovia známeho rodu Berzevici. Bolo to približne v čase, keď sa Domaňovce prvýkrát vynárajú v písomných dokumentoch - pergamenových listinách. Najstaršia písomná zmienka o ich existencii sa vyskytuje v listine uhorského kráľa Bela IV. z 15. júna 1258. Uvádza sa v nej, že kráľ daroval bratom Geubulinovi a Termanovi 4 poplužia zeme zvanej Nadosth ("Trsťany"), ktoré kedysi dal do vlastníctva slovanským hosťom. Pri vytýčení chotára tejto zeme sa spomí najú Domaňovce ako obec ("villa Daman"). Z listiny je zrejmé, že domaňovský chotár už bol stanovený, keďže sa pri vytyčovaní zeme uvádzajú dva hraničné kamene oddeľujúce chotár Domaňoviec a Trstian.
Dravce (okres Levoča)

Dravce sú obec na Slovensku v okrese Levoča.
Významným objektom v obci je najmä ranogotický kostol s pôvodnými freskami z 13. storočia.
Erb obce.
Na erbe obce je zobrazený baránok so siedmimi rohmi, ktorý sedí na veľkej knihe so siedmimi pečaťmi.
Granč-Petrovce

Granč-Petrovce je obec na Slovensku v okrese Levoča.
Harakovce

Harakovce sú obec na Slovensku v okrese Levoča. Nachádza sa pri tuneli Branisko.