Metod Špaček

JUDr. Metod Špaček, Ph.D. (* 27. január 1975, Šaľa) je slovenský diplomat, úradník, právnik a bývalý univerzitný pedagóg, ktorý od 16. januára 2021 do 30. júna 2024 pôsobil ako vedúci Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky. Známy je najmä tým, že sa dlhodobo venuje slovensko-maďarskému medzinárodnému sporu vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros.
Štúdium.
Po gymnaziálnom štúdiu v Galante (19891993) absolvoval magisterské štúdium (19931998) a rigorózne konanie (19981999) v odbore právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (PraF UK). Neskôr absolvoval doktorandské štúdium medzinárodného, európskeho a ústavného práva na Právnickej fakulte Univerzity Karlovej v Prahe (20062012).
Diplomatická a úradnícka kariéra.
V rokoch 19982021 pôsobil na Ministerstve zahraničných vecí Slovenskej republiky (od 1. októbra 2012 Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky [MZVaEZ SR]), a to v rokoch 19982001 ako referent odboru medzinárodného práva, v rokoch 20012005 ako právny poradca Stálej misie SR pri Organizácii Spojených národov v New Yorku, v rokoch 20052006 ako vedúci oddelenia všeobecného medzinárodného práva odboru medzinárodného práva, v rokoch 20072010 ako riaditeľ kancelárie štátnej tajomníčky a v rokoch 20102014 ako zástupca mimoriadneho a splnomocneného veľvyslanca SR v Budapešti, Petra Weissa (veľvyslancom v rokoch 20092013) a následne Rastislava Káčera (20132018). Napokon v rokoch 20142021 pôsobil ako riaditeľ odboru medzinárodného práva ministerstva.
Od roku 2000 sa aktívne venuje slovensko-maďarskému sporu vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros, pričom od roku 2005 bol členom vládnej delegácie SR pre rokovania o implementácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora (MSD) v Haagu a vedúcim slovenskej časti slovensko-maďarskej pracovnej skupiny pre právne otázky implementácie rozsudku MSD. 15. januára 2017 ho vláda SR vymenovala do funkcie svojho splnomocnenca v konaní pred MSD v tejto veci.
Od 16. januára 2021 do 30. júna 2024 bol vedúcim Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky, nahradzujúc tak diplomata Štefana Rozkopála, ktorý kanceláriu viedol od júla 2015.
15. decembra 2022 v podvečerných hodinách sa pokúsil, v mene Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky, prijať podanie demisie vtedajšieho ministra financií SR Igora Matoviča. Od Matoviča prebral podpísanú listinu a potvrdil jej prijatie. Následne chcel Matovičovi odovzdať kópiu demisie, avšak Matovič mu z rúk vytrhol kópiu aj originál s tým, že „si to rozmyslel“. Následne bola vláde Eduarda Hegera, ktorej členom bol v tom čase aj Matovič, ešte v ten istý deň vyslovená nedôvera NR SR.
Pôsobí ako podpredseda Slovenskej spoločnosti pre medzinárodné právo pri Slovenskej akadémii vied a ako predseda slovenskej pobočky neziskovej organizácie International Law Association.
Pedagogické pôsobenie.
Popri svojej práci na ministerstve zahraničia v rokoch 20172021 tiež pôsobil ako odborný asistent na Katedre medzinárodného práva a medzinárodných vzťahov PraF UK.
V súčasnosti spolupracuje s Katedrou medzinárodného a európskeho práva Právnickej fakulty Trnavskej Univerzity v Trnave.
Osobný život.
Hlási sa k homosexuálnej orientácii, s manželom sa zosobášili v roku 2020 v Rakúsku. Vychovávajú spolu syna.