Drjanovský monastier

Drjanovský monastier svätého archanjela Michala () je fungujúci mužský pravoslávny kláštor nachádzajúci sa juhozápadne od mesta Drjanovo a asi ďaleko od oblastného mesta Gabrovo v severnom Bulharsku. Ku kláštoru vedie asfaltová cesta a dá sa k nemu taktiež dostať verejnou vlakovou dopravou po trati RuseMomčilgrad – železničná zastávka najbližšie kláštoru sa volá Bačo Kiro. Drjanovský monastier je jedným zo 100 objektov nachádzajúcich sa v zozname "100 národných turistických objektov Bulharska".
História.
Drjanovský monastier bol založený na prelome 12. a 13. storočia a pôvodne sa nachádzal približne severne od miesta, kde stojí dnešný komplex. Počas 14. storočia sa kláštor stal jedným z hlavných stredísk hesychazmu a poskytoval ubytovanie veľkému množstvu mníchov, no ešte v tom istom storočí bol zničený tureckými nájazdníkmi. Čoskoro bol vystavaný znovu na mieste, ktoré je známe pod menom „Veľký Svätý Archanjel“ (), no krátko po výstavbe ho postihol rovnaký osud, ako prvý kláštor.
Ďalšia výstavba prebehla na konci 17. storočia na mieste, kde stojí monastier dodnes. V tej dobe sa v areáli nachádzal hlavný kláštorný chrám, jeden menší chrám zasvätený Zosnutiu presvätej Bohorodičky, ako aj škola. V 40. rokoch 19. storočia sa začala v areáli nová výstavba a obnova kláštora. Boli postavené ubytovacie budovy a v roku 1845 bol dokončený aj nový chrám. Po obnove sa v areáli nachádzali 2 chrámy a 5 korpusov, kde bolo až 90 izieb pre mníchov a hostí.
História kláštora je úzko spojená s bulharským národným bojom za slobodu. Kláštor slúžil ako jedno z hlavných sídiel Bulharského centrálneho revolučného výboru () a často tu prebývali Vasil Levski (bulharský národný hrdina, ideológ a organizátor bulharskej národnej revolúcie) a Georgi Izmirliev (bulharský revolucionár). Nachádzal sa tu tiež tajný sklad jedla a zbraní a v čase Aprílového povstania sa do kláštora premiestnili dvaja bulharskí revolucionári pop Chariton a Bačo Kiro a premenili kláštor na pevnosť. Spolu s bulharskými četníkmi odolávali mnohonásobnej tureckej presile po dobu 9 dní. Po dobytí bol kláštor vypálený, ale čoskoro (1880) znovu vystavaný. V roku 1897 tu bol postavený pamätník-kostnica ako spomienka na tých, ktorí padli v oslobodzovacích bojoch.
Areál a charakteristika kláštora.
Areál do dnešných čias funguje ako mužský monastier. Dnešný vzhľad je z roku 1880, kedy bol monastier obnovený po jeho vypálení v čase Aprílového povstania. Zo staršieho komplexu sa zachoval len hlavný monastiersky chrám a aj ten nie v tom vzhľade, ako vyzeral pôvodne. Z pôvodných 3 kupol sa zachovala len jedna. Na chráme nie sú žiadne stenomaľby a v stenách sú diery po tureckých šrapneloch, ktoré boli ponechané naschvál, aby pripomínali hrdinskú bitku a tragické udalosti Aprílového povstania. Zvonica bola pristavaná v 30. rokoch 20. storočia. Pri bráne kláštora sa nachádza dlhá dreveno-kamenná administratívna budova. V areáli sa nachádza aj veľa ďalších prevažne ubytovacích budov.
Drjanovský kláštor funguje aj ako múzeum s niekoľkými expozíciami. Prvá je venovaná nálezom zo všetkých historických období, počnúc neolitom, ktoré boli nájdené v neďalekej jaskyni „Bačo Kiro“. Druhá expozícia pod názvom „Archeológia-Obrodenie“ patrí pod historické múzeum v Drjanove a zoznamuje návštevníkov s historickým vývojom Drjanova a okolia ako aj s históriou monastiera. Tretia expozícia je malá kolekcia ikon nachádzajúca sa v malej budove pri chrámovej zvonici. Kláštor ponúka pre záujemcov aj ubytovanie. Kláštor má štatút kultúrnej pamiatky.