Zoltán Meszlényi

Zoltán Lajos Meszlényi (* 2. január 1892, Hatvan, Maďarsko – † 4. marec 1951, Malá Tarča, Maďarsko) bol maďarský katolícky biskup, ktorého smrť je uznaná katolíckou cirkvou ako mučeníctvo. Blahorečený bol 31. októbra 2009.
Život.
Zoltán Lajos Meszlényi sa narodil 2. januára 1892 v Hatvane pri Budapešti ako druhé z piatich detí. Jeho rodičmi boli Zoltán Meszlényi a Etel Burszky, ktorí sa zosobášili 16. januára 1886 v Rimavskej Sobote. Jeho matka bola ženou v domácnosti. Od 15. marca 1895 pôsobil jeho otec ako kráľovský pomocný učiteľský dozor na župnom učiteľskom úrade v Rimavskej Sobote. Preto Zoltán Meszlényi chodil do miestnej ľudovej školy (na mieste dnešnej obchodnej akadémie). Počas nej pristúpil aj na prvé sv. prijímanie v kostole sv. Jána Krstiteľa v Rimavskej Sobote.
Zoltán začal študovať aj na miestnom zjednotenom protestantskom gymnáziu, ale keď sa jeho otec neskôr stal riaditeľom školy v Budapešti, po presťahovaní pokračoval v štúdiu tam. Veľkým šokom bolo úmrtie Meszlényiho matky v roku 1904. Zoltánov otec sa následne v roku 1905 oženil s Júliou Farkas, ktorá bola dobrou macochou pre štyri deti. Posledné dve triedy gymnázia dokončil Zoltán v Ostrihome v benediktínskom gymnáziu. (Okrem gréčtiny mal samé jednotky na vysvedčení.) V roku 1909 požiadal Kolosa Vaszaryho, ostrihomského kardinála – prímasa, o prijatie do ostrihomského kňazského seminára. Ten ho však poslal na štúdiá do Ríma.
Štúdium v Ríme.
Do Ríma prišiel v roku 1909. Tu sa stal študentom Pápežského nemeckého a uhorského kolégia. Meszlényi dobre ovládal latinčinu, taliančinu, nemčinu, angličtinu a francúzštinu, a kým bol v Ríme, zdokonalil sa v starogréčtine a latinčine. Taktiež vedel trochu po španielsky a po slovensky. Nakoniec v roku 1912 získal doktorát z filozofie. Zároveň v roku 1913 získal aj diplom z teológie na Gregoriánskej univerzite. Tam ukončil aj štúdium kánonického práva.
Kňaz a biskup.
Kvôli prebiehajúcej prvej svetovej vojne presunuli univerzitu do Innsbrucku. Tam ho Egger Franz 28. októbra 1915 vysvätil za kňaza. Následne ho kardinál Ján Černoch, uhorský prímas, vymenoval za kaplána v Komárne, kde začal pôsobiť od 1. septembra 1915. Po šiestich mesiacoch ho však prevelili do Ostrihomu, aby so svojimi znalosťami kánonického práva pomáhal na arcibiskupskom úrade.
Keď Rimavská Sobota pripadla v dôsledku Trianonskej zmluvy Česko-Slovensku, Zoltán Meszlényi stratil majetok po svojej matke. Zároveň sa veľmi obmedzili aj kontakty s rodinou.
Zoltána Meszlényi pôsobil v Ostrihome ako arcibiskupský sekretár, takže v roku 1922 sprevádzal kardinála na konkláve. V tom roku dostal titul pápežského komorníka. Kardinála Černocha sprevádzal v roku 1926 aj na celosvetový Eucharistický kongres v Chicagu. Nasledujúci ostrihomský arcibiskup Jusztinián Serédi ho v roku 1931 vymenoval za kanonika.
Zoltán Meszlényi tiež organizoval maďarské hnutie Katolícka akcia v roku 1934, ako aj celosvetový Eucharistický kongres v Budapešti v roku 1938.
Zoltán Meszlényi mal chronické problémy so srdcom a štítnou žľazou. V období od 21. mája do 28. júna 1937 sa však vyliečil. V tom čase Apoštolská nunciatúra v Maďarsku oznámila kardinálovi Serédimu, že kardinál Domenico Tardini v Ríme oficiálne potvrdil nomináciu Zoltána Meszlényiho za titulárneho biskupa v Sinope a pomocného biskupa v Ostrihome. Biskupská vysviacka sa konala v ostrihomskej bazilike 28. októbra 1937 – na 22. výročie jeho kňazskej vysviacky. Vysviacke predsedal kardinál Jusztinián Serédi. Heslom nového biskupa bolo „fidenter ac fideliter“ (S dôverou a vernosťou). Ako biskup rozvinul širokú pastoračnú činnosť.
Väznenie a smrť.
Po Serédiho smrti v roku 1945 sa novým hlavným ostrihomským biskupom stal József Mindszenty, ktorý poveril svojho pomocného biskupa Meszlényiho zriadením Katolíckej univerzity. K jej založeniu už však nedošlo kvôli silnejúcemu prenasledovaniu Katolíckej cirkvi komunistickou mocou. V tom čase bol zatknutý kardinál Mindszenty, ktorý bol verejným odporcom komunistickej moci. Keďže diecézu musel niekto viesť, dňa 17. júna 1950 kanonici ostrihomskej katedrály zvolili Zoltána Meszlényiho za kapitulárneho vikára (teda zástupcu), čo sa nepáčilo vtedajšej komunistickej moci.
Zoltán Meszlényi prevzal úrad za veľmi ťažkých okolností. Komunistické vedenie chcelo, aby Meszlényi odstúpil, čím by sa im uvoľnila cesta a do čela diecézy by nastúpil s režimom kolaburujúci Miklós Beresztóczy. Keďže sa tomu Meszlényi bránil, sotva 12 dní od kanonickej voľby, 29. júna 1950, bol na príkaz Mátyása Rákosiho, vedúceho komunistickej strany, zadržaný tajnou políciou. Oficiálne obvinenie proti jeho osobe bolo s najväčšou pravdepodobnosťou definované ako „protidemokratické správanie“. Od tejto chvíle ho už nikto nevidel na verejnosti.
Krátky čas bol zadržiavaný v budapeštianskej väznici a potom ho previezli do internačného tábora v Malej Turči. Tu bol oddelený od ostatných väzňov v miestnosti bez okien, kde mrazivé teploty v zime a horúčavy v lete trápili väzňov život. Okrem toho ho mučili taktiež hladovkou alebo musel chodiť po ostrých kameňoch. Biskup sa však nepoddal. Bol väznený a mučený počas ôsmych mesiacov, až do svojej smrti.
Verejné a oficiálne pojednávanie sa nikdy neuskutočnilo. Podľa svedectiev bol biskup dobitý na smrť. Zoltán Meszlényi zomrel 4. marca 1951. Bol pochovaný v neoznačenom hrobe na parcele č. 249, na Novom centrálnom cintoríne v Budapešti. Jeho smrť oznámili až po troch rokoch.
Po 15 rokoch, 22. júna 1966, exhumovali jeho telesné pozostatky bez účasti verejnosti a následne jeho popol pochovali v ostrihomskej bazilike.
Blahorečenie.
Jeho proces blahorečenia sa začal 10. marca 2004 z iniciatívy kardinála Pétera Erdöa. Pápež Benedikt XVI. potvrdil dekrét o mučeníckej smrti Zoltána Meszlényiho 3. júla 2009. Vyhlásenie za blahoslaveného sa udialo 31. októbra 2009 v Ostrihome. Omši predsedal kardinál Péter Erdö. Samotný akt blahorečenia predniesol z poverenia pápeža Benedikta XVI. prefekt Kongregácie pre kauzy svätých Angelo Amato.
Katolícka cirkev si ho pripomína 4. marca, v deň jeho úmrtia.