burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vaškov potok

Vaškov potok je potok na Hornom Považí, v severnej časti okresu Bytča. Je to ľavostranný prítok Kolárovického potoka, meria 3,3 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Javorníkoch, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky, na západnom svahu Rakytia (776,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 705 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie severojužným smerom popri osade Hudcovci, následne sa stáča juhovýchodným smerom a zľava priberá najprv prítok z južného svahu Rakytia, potom z tej istej strany prítok z južného úpätia Rakytia. Ďalej už pokračuje severojužným smerom v geomorfologickom podcelku Nízke Javorníky, v geomorfologickej časti Javornícka brázda, pričom tečie po hranici CHKO Kysuce a cez osadu Potoky. Pod osadou priberá ľavostranný prítok prameniaci východne od nej, z tej istej strany tiež prítok zo západného svahu Kočieho zámku (609,7 m n. m.) a pokračuje juhozápadným smerom. Zľava ešte priberá prítok prameniaci severne od kóty 519,5 m, podteká štátnu cestu č. 18 a na krátkom úseku tečie intravilánom obce Kolárovice. Severne od centra obce ústi v nadmorskej výške cca 397 m n. m. do Kolárovického potoka.
Adriena Bartošová

Adriena Bartošová (* 12. apríl 1960, Košice) je slovenská jazzová speváčka, manželka herca Štefana Bučka.
Životopis.
Narodila sa v Košiciach, no od svojho prvého roku žije v Bratislave, kde absolvovala "Gymnázium na Metodovej" a Fakultu riadenia na Vysokej škole ekonomickej. Od detstva sa venuje hudbe, o čom svedčí 10 ročné štúdium klavíru, 7 ročné štúdium spevu na "LŠU - Súťažná" a dvojročné štúdium pre spevákov populárnej hudby. Súkromne taktiež študovala u prof. Hrušovského harmóniu a základy kompozície, u prof. Medveckej zase klasický spev a následne 3 roky u hlasového pedagóga Františka Tugandlieba rovnako spev. V roku 2006 ukončila doktorandské štúdium na VŠMU.
Adriena reprezentovala Slovensko na rôznych kultúrnych podujatiach, napríklad v Kanade ("Dni slovenskej kultúry v Montreale", 2003), na "Women Jazz festivale" v Nemecku (Berlín, 2003), na medzinárodných výstavách v Belgicku (Brusel, 2003) aj Nemecku (Hannover, 2004).
Violončelový koncert č. 1 (Haydn)

Violončelový koncert č. 1 C-dur, H. 7b/1 je dielo hudobného skladateľa Josepha Haydna.
Podľa dostupných údajov Haydn napísal asi šesť violončelových koncertov, pričom dodnes boli objavené štyri z nich a koncerty s priradenými poradovými číslami 1. a 2. sa i dnes často hrávajú. Violončelový koncert č. 1 má zaujímavú históriu. Nebyť šťastnej zhody okolností, mohol sa ocitnúť v zabudnutí. Partitúra koncertu bola objavená až v roku 1961 v hudobnom oddelení Národného múzea v Prahe v materiáloch pochádzajúcich z Radenínskeho zámku. Po odbornej diskusii podporenej expertízou Inštitútu Josepha Haydna v Rakúsku bola skladba uznaná ako autentické dielo Josepha Haydna. Premiéra novoobjaveného diela sa uskutočnila 19.5. 1962 v Prahe v prevedení Miloša Sádla a Symfonického orchestru Československého rozhlasu pod taktovkou Charlesa Mackerrasa. Premiéra nedopadla ideálne, dôležité však bolo že priviedla k životu dielo, ktoré sa okamžite stálo súčasťou violončelového repertoáru. 
Udáva sa že Haydn dielo zložil v rozmedzí rokov 1761 - 1765, teda v ranej fáze svojej tvorby. Dielo pravdepodobne napísal rovnako ako svoj druhý violončelový koncert pre svojho priateľa Franz WeiglFranza Weigla, ktorý bol hráčom u kniežaťa Esterházyho. Haydn v diele uplatnil svoj veľký cit pre charakter a možnosti jednotlivých nástrojov orchestra, v tomto prípade violončela. Práve to spôsobilo, že sa jeho violončelové koncerty udržali v základnom violončelovom repertoári i po boku romantických koncertov. Dielo nepožaduje od hráča takú virtuozitu ako niektoré koncerty neskorších hudobných období, rozhodne je však technicky náročné, hlavne v rýchlych pasážach. Skladateľ k dielu nezložil kadenciu. Hráč môže v prvej vete zahrať kadenciu od anonymného autora z 18. storočia, niektorú z kadencií napísaných po roku 1962, alebo si vytvoriť svoju vlastnú.
Koncert má tri vety:
Prvá veta sa nesie v zmierlivom duchu. Je napísaná v sonátovej forme. Hlavnú a vedľajšiu tému uvedie orchester a potom ich v sprievode orchestra prednesie a rozvinie violončelo, ktoré často využíva triolové a sextolové figúry. Témy sú zreprízované a nasleduje kadencia. Dielo je zakončené krátkou kódou, ktorá sa odvíja od úvodných taktov diela. Druhá veta "Adagio" je spevná a hrejivá, bohato sa v nej uplatňuje sólový nástroj a orchester poskytuje len jemný sprievod. Záverečná veta "Allegro molto" otvára orchester brilantnou sviežou melódiou. Violončelo vstupuje dlhým tónom z ktorého sa odrazí do rýchleho behu. Tento prvok sa vyskytuje počas vety často. Je to technicky najobtiažnejšia časť koncertu, čo je podporené i rýchlym tempom udržiavaným až do konca skladby. 
Haydnov prvý violončelový koncert je pre svoju sviežosť a melodickosť bezpečnou voľbou pre interpreta i publikum. Zvlášť cenená je jeho interpretácia violončelistom Mstislavom Rostropovičom.
Constantino Vicente Gaito

Constantino Vicente Gaito (* 3. august 1878, Buenos Aires - † 14. december 1945, Buenos Aires) bol argentínsky hudobný skladateľ, klavirista, dirigent a učiteľ.
Študoval na konzervatóriu v Neapoli kde získal základné vzdelanie ako skladateľ, dirigent a klavirista. Od roku 1900 opäť žil vo svojom rodnom meste.
Gaito skomponoval okrem iného osem opier, tri balety, jedno oratórium, štyri symfonické básne, tri suity, päť overtúr, komornú hudbu, klavírne skladby a piesne. Napísal učebnicu hudobnej výchovy a učebnicu hry na klavíri.
Aguirre (department)

Department Aguirre leží na juhovýchode provincie Santiago del Estero, na severozápade Argentíny a je jedným z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Belgrano, na východe s provinciou Santa Fe, na juhu s departmentom Rivadavia a na západe s departmentmi Mitre a Salavina.
Hlavné mesto departmentu Aguirre je Pinto.
Mestá a obce.
Argentina, Casares, Malbrán, Pinto
Simon Mol

Simon Mol, vlastným menom Simon Moleke Njie (* 6. november 1973, Buea, Kamerun – † 10. október 2008, Varšava, Poľsko) bol kamerunský novinár, spisovateľ, politický aktivista v boji proti rasizmu a podľa poľskej polície šíriteľ vírusu HIV.
V roku 2000 získal politický azyl v Poľsku (momentálne sa prešetruje podozrenie, že sa tak stalo na základe prefabrikovaného životopisu). Angažoval sa v rade organizácií vystupujúcich proti údajnému rasizmu v Poľsku a v roku 2003 získal titul "Antifašista roka". V januári 2007 bol zatknutý - poľská polícia ho obvinila z úmyselného šírenia nebezpečnej choroby: napriek tomu, že mal preukázateľne vedieť, že je nakazený vírusom HIV, stýkal sa sexuálne s radom mladých žien, pred ktorými tajil svoju chorobu a od ktorých vyžadoval nechránený pohlavný styk. Vyžadovanie styku s prezervatívom označoval za rasizmus.
K 15. júnu vedela polícia o 14 ženách, ktoré nakazil, tento počet nemusí byť konečný. Niektoré z nich už ochoreli na AIDS.
Pellegrini (department)

Department Pellegrini leží na severe provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jedným z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s provinciou Salta, na východe s departmentmi Copo a Alberdi, na juhu s departmentom Jiménez a na západe s provinciami Tucumán a Salta.
Hlavné mesto departmentu Pellegrini je Nueva Esperanza.
Kansas City (Missouri)

Kansas City je mesto v americkom štáte Missouri. Má rozlohu . Spolu s mestom Kansas City v štáte Kansas tvorí rovnomennú metropolitnú oblasť Kansas City.
Kansas City (Kansas)

Kansas City je tretie najväčšie mesto v americkom štáte Kansas a sídlo okresu Wyandotte County. Má rozlohu a žije tu 147-tisíc obyvateľov. Spolu s mestom Kansas City v štáte Missouri tvorí metropolitnú oblasť.
Hlbocký potok (prítok Váhu)

Hlbocký potok je potok na Hornom Považí, na území okresu Bytča. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 4,4 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Súľovských vrchoch, v podcelku Súľovské skaly, na východnom svahu Holého vrchu (658,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 560 m n. m. Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na sever, následne sa stáča na severozápad a prerezáva masív Súľovských skál, pričom vytvára Hlbocký vodopád. Ďalej vstupuje do Podmanínskej vrchoviny v Považskom podolí, zľava priberá prítok z oblasti Hlaviny a stáča sa severným smerom. Potom preteká intravilánom obce Hlboké nad Váhom, kde sprava priberá prítok z lokality Saksová, stáča sa opäť na severozápad a v obci ďalej priberá krátky pravostranný prítok zo západoseverozápadného svahu Ostrého vrchu (548,5 m n. m.) a ľavostranný prítok z juhovýchodného svahu vrchu Lípie (501,3 m n. m.). Napokon vstupuje do Bytčianskej kotliny, kde sa prudko stáča najprv na juhozápad, potom na západ a juhojuhovýchodne od centra Bytče ústi v nadmorskej výške cca 302 m n. m. do Váhu.
Metropolitná oblasť Kansas City

Metropolitná oblas Kansas City je metropolitná oblasť spájajúca mestá Kansas City v štáte Missouri a Kansas City v štáte Kansas. Okrem toho obsahuje mestá Overland Park, Independence, Olathe a Lee's Summit.
Má rozlohu a žije tu 1 967 405 obyvateľov (odhad z roku 2006).
Hrabovčanka

Hrabovčanka je potok na Hornom Považí, v centrálnej časti okresu Bytča. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 3,8 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Súľovských vrchoch, v podcelku Súľovské skaly, na západnom svahu Holého vrchu (658,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 495 m n. m. Od prameňa tečie najprv západným smerom, potom sa stáča severoseverozápadným smerom a vstupuje do Považského podolia, do podcelku Podmanínska pahorkatina. Tu najprv priberá krátky ľavostranný prítok prameniaci východne od kóty 543,2 m, mení smer toku viac na severozápad a opäť zľava priberá krátky prítok prameniaci severne od kóty 543,2 m. Následne preteká intravilánom bytčianskej mestskej časti Hrabové, kde sprava priberá prítok z juhojuhovýchodného svahu vrchu Lípie (501,3 m n. m.), vstupuje do Bytčianskej kotliny a podteká štátnu cestu č. 61. Ďalej sa stáča na severovýchod, oblúkom potom späť na severozápad, podteká železničnú trať Bratislava – Žilina i teleso diaľnice D1 a južne od mesta Bytča sa v nadmorskej výške cca 300 m n. m. vlieva do Váhu.
Priečny potok

Priečny potok môže byť:
Charlotte (Severná Karolína)

Charlotte je najväčšie mesto v americkom štáte Severná Karolína a 20. najväčšie mesto v Spojených štátoch. Má rozlohu 629 km² a žije tu okolo 874-tisíc obyvateľov. Spolu s metropolitnou oblasťou v okolí žije 2 660 329 ľudí (2020). Je tretím najrýchlejšie rastúcim mestom štátu v USA. Významný bankovým (Bank of America, Truist Financial, Wells Fargo) centrom USA.
Charlotte má vlhké subtropické podnebie. Nachádza sa niekoľko kilometrov východne od rieky Catawba a juhovýchodne od jazera Lake Norman, najväčšieho umelého jazera v Severnej Karolíne. Lake Wylie a Mountain Island Lake sú dve menšie umelé jazerá, ktoré sa nachádzajú v blízkosti mesta.
Priečny potok (prítok Petrovičky)

Priečny potok je potok na Hornom Považí, na území okresu Bytča. Je to pravostranný prítok Petrovičky, meria 2,7 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v Javorníkoch, na južnom okraji geomorfologického podcelku Vysoké Javorníky, na severovýchodnom svahu Drevísk (805,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 620 m n. m. 
Opis toku.
Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom po hranici CHKO Kysuce a vstupuje do geomorfologického podcelku Nízke Javorníky, do geomorfologickej časti Javornícka brázda. Z pravej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Drevísk a na dolnom toku už tečie východoseverovýchodným smerom. Napokon sa esovito stáča, preteká severným okrajom intravilánu obce Petrovice, kde ústi v nadmorskej výške približne 393 m n. m. do Petrovičky.
El Paso (Texas)

El Paso je mesto a sídlo El Paso County v západnom Texase. Je 6. najväčším mestom Texasu a 19. najväčším mestom Spojených štátov. Jeho metropolitný región zahŕňa celú El Paso County s počtom obyvateľstva viac ako 800 000 v roku 2010.
Mestom preteká rieka Rio Grande, ktorá je hraničnou riekou medzi Spojenými štátmi a Mexikom. Na protiľahlom brehu leží mexické mesto Ciudad Juarez, s ktorým El Paso vytvára aglomeráciu s počtom obyvateľov viac ako dva milióny.
El Paso je domovom University of Texas El Paso a veľkej vojenskej základne US Army, Fort Bliss, ktorá sa nachádza na východ od mesta. Pohorie "Franklin mountains" rozdeľuje mesto na dve časti, východnú a západnú, vo východnej časti sa nachádza obchodné a administratívne centrum mesta. Viac ako 70 percent obyvateľstva sú Američania hispánskeho pôvodu.
Portland (Oregon)

Portland je mesto v americkom štáte Oregon. Má rozlohu a žije tu 563-tisíc obyvateľov.
Tucson

Tucson je mesto v americkom štáte Arizona a sídlo okresu Pima County. Nachádza sa juhovýchodne od Phoenixu a severne od štátnej hranice s Mexikom. Má rozlohu a žije tu 516-tisíc obyvateľov, v celej metropolitnej oblasti 946-tisíc obyvateľov.
Albuquerque

Albuquerque je najväčšie mesto v americkom štáte Nové Mexiko a administratívne centrum Bernalillo County. Nachádza sa približne v strede štátu neďaleko rieky Rio Grande, má rozlohu 469,5 km² a žije tu viac ako pol milóna obyvateľov.
Mesto bolo založené v roku 1706 španielskymi kolonizátormi.
Long Beach

Long Beach je mesto v americkom štáte Kalifornia a sídlo Los Angeles County. Nachádza sa južne od centra Los Angeles. Má rozlohu a žije tu 490-tisíc obyvateľov.
Fyzikálna redukcia

Fyzikálna redukcia je oprava nameraných dĺžok, ktoré sú zaťažené chybou vzniknutou v dôsledku pôsobenia atmosférických vplyvov (tlak, teplota, vlhkosť).
Spôsoby zavedenia fyzikálnej redukcie:
Hit

Hit (z angl. úder) môže byť:
HIT môže byť:
Antológia

Antológia je výber literárnych diel alebo hudobných diel (prípadne úryvkov) viacerých autorov osvetľujúcich určitú tému alebo epochu alebo typ tvorby.
Mesa

Mesa je mesto v americkom štáte Arizona v okrese Maricopa County. Je to tretie najväčšie mesto v Arizone po mestách Phoenix a Tucson. Je súčasťou metropolitnej oblasti Phoenix-Mesa-Scottsdale, má rozlohu a v roku 2010 tu podľa posledného sčítania žilo 439-tisíc obyvateľov.
Dermoidná cysta vaječníka

Dermoidná cysta vaječníka alebo ovariálna dermoidná cysta alebo benígny cystický teratóm je nezhubný nádor pôvodom zo zárodočných buniek. Tvorí 10 až 15% všetkých nádorov vaječníka. Viac ako 80% pacientov sú ženy v reprodukčnom veku. Nádor je obyčajne jednostranný, v 15-25% však môže postihovať oba vaječníky. Obyčajne je menší ako 10 cm.
Cystický teratóm sa môže skladať z tkanív ektodermálneho, mezodermálneho i endodermálneho pôvodu. Obyčajne dominuje ektodermálna zložka, preto sa teratóm ovária synonymicky označuje ako "dermoidná" cysta. Histologicky sa nájde v nádore tukové tkanivo, vlasy, niekedy dokonca i zuby. Kalcifikáty sú bežné, najčastejšie škrupinkovité.
&lt;br&gt;Nádor sa môže malígne zvrhnúť v 1-2% prípadov, obyčajne ako epidermoidný karcinóm. Malígny zvrat sa morfologicky prejaví ako "Rokitanského hrbolček" - čiastočne solídne ložisko podobné bradavke, ktoré prerastá obal tumoru. V pokročilejších štádiách malígnej transformácie nádor prerastá do močového mechúra, črevných kľučiek a panvovej steny.
Diagnostika.
Klinicky sa dermoidná cysta prejaví obyčajne nšpecifickou bolesťou v oblasti panvy. Torzia alebo ruptúra ovária ako prvý prejav ochorenia je vzácna.
Rtg snímka panvy.
Na snímke a môžu zobraziť zuby alebo kosť, tvoriace niekedy súčasť cysty. Nie častým, ale typickým znakom je tzv "príznak plávajúceho tuku" v podobe horizontálnej hladinky oddeľujúcej súčasty cysty s odlišnou hustotou.
USG.
Sonograficky má dermoidná cysta variabilný obraz od typickej anechogénnej simplexnej cysty až po echogénny vzhľad solídneho tumoru. Špecifické znaky sú cystická masa s echogénnym inracystickým solídnym "uzlom"; kožná "zátka" obsahujúca vlasy, zuby alebo tuk.
CT.
CT zobrazí dobre ohraničenú masu s ostrým ohraničením medzi tukom a vodou, kalcifikáty, zuby i solídnu zložku expanzie.
MRI.
Zobrazenie magnetickou rezonanciou v T1 vážení znázorní hyperintenzný signál tuku spolu s typickým signálom vody. Diagnózu potvrdia sekvencie s potlačením tuku.
Liečba.
Napriek svojej nezhubnej povahe sa dermoidné cysty obyčajne chirurgicky odstraňujú - ako prevencia prípadných komplikácii a zriedkavej, ale možnej malígnej transformácie.
Busta

Busta "(lat. bustum, tal. busto)" je sochárske znázornenie hornej časti človeka (hlava, ramená a hruď), či už vo voľnej priestorovej plastike, alebo v reliéfnom, plošnejšom podaní.
Dáva vyniknúť individualite stvárneného jedinca. Býva vytvorená spravidla z mramoru, bronzu, alebo z iného trvanlivého materiálu, prípadne aj z dreva.
Dejiny.
Pôvodne termín pre poprsie, podobizeň zomrelého na náhrobkoch. Typ sochárskeho polofigurálneho portrétu. Isté náznaky k buste nachádzame už v egyptskom a gréckom sochárstve. Najvýznamnejšie podnety však poskytovalo etruské umenie portrétnych hláv a polofigúr na náhrobkoch a neskoršie plastiky rímskeho obdobia vychádzajúce z rímskeho kultu predkov. Figurálne relikviáre a konzolové figúry stredoveku (v neskororománskom a gotickom období) boli ďalšou etapou vo vývoji tohoto typu, pričom osobitné miesto patrí v tejto súvislosti triforiovým (trojdielne arkádové okno) parléřovským bustám v katedrále sv. Víta na Pražskom hrade (1375-85).
Antické umenie busty našlo znovu uplatnenie v talianskej renesancii (Donatello, Michelangelo, Cellini a iní). Nové dramatickejšie podoby nadobudlo portrétne umenie a poňatie busty v baroku (Bernini, Algardi, Coyzevox, Houdon, Schlütter, Permoser a iní.). Pozoruhodný je cyklus charakterových hláv bratislavského sochára F. X. Messerschmidta (po roku 1777). Veľký rozvoj umenia portrétu a busty nastáva v 19. a 20. storočí.
Zaujímavosti.
Najväčšiou bustou na svete je pamätník Karla Marxa v nemeckom meste Chemnitz s výškou 7,1m.
Vlajka Ekvádora

Vlajka Ekvádora – ako jeden z členských štátov niekdajšej Veľkej Kolumbie (1819 – 1830), ku ktorej sa pripojil roku 1822, používa Ekvádor vlajku s vodorovnými pruhmi vo farbách žltej, modrej a červenej (2:1:1) podľa vzoru Francisca de Mirandy (z roku 1806) a Simona Bolívara. Aby sa odlíšila od súčasnej vlajky Kolumbie, bol do jej stredu pridaný ekvádorský štátny znak z roku 1845: v ovale je krajina v prirodzených farbách – more s parníkom, zelené pobrežie a v pozadí snehom pokrytý vulkán Chimborazo. Na modrej oblohe svieti slnko slobody v strede bieleho oblúkového pruhu, na ktorom sú zvieratníkové znamenia pre mesiace, v ktorých sa rodila v revolúcii roku 1845 ekvádorská sloboda (Baran, Býk, Blíženci a Rak). Loď s heslom boha obchodu Merkúra je pripomienkou toho, že v Ekvádore bol postavený prvý námorný parník na západe Južnej Ameriky; inak je to symbol lodnej dopravy a obchodu. Za oválom sú dva dvojice ekvádorských vlajok, vavrínová a palmová ratolesť, pod tým je zväzok prútov zo sekerou (symbol republikánskeho zriadenia), hore je andský kondor (symbol sily). Žltá farba predstavuje bohatstvo krajiny, slnečný svit a obilné polia, modrá znamená oblohu, vodu oceánu a riek, červená krv mučeníkov za slobodu.
Vlajka sa používala už v rokoch 1806 – 1809, 1822 – 1845 a znovu sa vztyčuje od roku 1860. Oficiálne bola potvrdená roku 1900.
Vlajka Guyany

Vlajka Guyany – základná farba listu je zelená (symbolizuje poľnohospodárstvo a lesy štátu), na nej leží štylizovaný „zlatý hrot šípu“ po vonkajšej strane bielo lemovaný, smerujúci k vlajúcemu okraju (nerastné bohatstvo a zlatá budúcnosť krajiny), a v ňom pri žrdi červený trojuholník (nadšenie a činorodá sila dynamiky budovania národa) s čiernym lemovaním. Biela lemovka znamená vody a riečny potenciál, čierna vytrvalosť na ceste vpred a skúsenosť, ktorá nesie žltý šíp naproti budúcnosti. 
Zelená farba tejto zložitej vlajky, ktorú roku 1966 navrhol popredný americký vexilológ W. Smith, pokrýva práve 50% jej plochy, žltá 24%, červená 16%, biela 6% a čierna 4%.
Vlajka Kolumbie

Vlajka Kolumbie má tri vodorovné pruhy – žltý, modrý a červený (2:1:1), pričom žltá zaberá celú hornú polovicu listu.
Je odvodená z vlajky Francisca de Mirandy (z roku 1806) a Simóna Bolívara a z farieb konfederácie Veľkej Kolumbie, ktorá v rokoch 1819 – 1830 združovala Novú Granadu (dnešná Kolumbia s Panamou), Venezuelu a od roku 1822 Ekvádor, keď ich Bolívar oslobodil zo španielskej nadvlády. Zhodne s tým bola vlajka vykladaná tak, že zlatá Amerika je oddelená modrou vodou oceánu od krvavého Španielska. Červená a žltá sú však španielske farby, inokedy sa žltá spojuje s ľudom Kolumbie, modrá s oceánom, ktorý ju delí od Španielska, červená s krvou preliatou za slobodu. Podľa dnešnej interpretácie symbolizuje žltá farba štátnu nezávislosť, modrá statočnosť, ušľachtilosť a vernosť, červená krv vlastencov preliatu za slobodu. Tieto farby používajú tiež Ekvádor a Venezuela.
Vlajka bola vytvorená roku 1814 (až tri roky po vytvorení nezávislej Kolumbie). V rokoch 1834 – 1861 mala však Nová Granada, ako sa vtedy Kolumbia opäť volala, vlajku s vertikálnymi pruhmi červeným, modrým a žltým.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Vlajka Paraguaja

Vlajka Paraguaja – dnešná paraguajská vlajka pochádza z roku 1842, kedy bola vytvorená podľa trikolóry z roku 1812. Tu zaviedol jeden z prvých paraguajských prezidentov, obdivovateľ Francúzska Rodriguez de Francia, ktorý jej dal francúzske farby.
Vlajka má tri vodorovné pruhy, červený, biely a modrý. Uprostred bieleho pruhu je na lícnej strane vlajky štátny znak, na rubovej strane emblém z pečate ministerstva financií; je to zriedkavý prípad medzi štátnymi a národnými vlajkami, kedy je rozdielny ich rub a líc. 
Červená farba znamená chrabrosť, hrdinstvo, vlastenectvo, rovnoprávnosť a spravodlivosť, biela nepoškvrnenosť ideálov, čistotu, mier, jednotu a stálosť, modrá miernosť, dobrotu a realizmus. V kruhovom znaku je veniec z olivovej a palmovej ratolesti (mier a česť), v ňom žltá žiariaca „májová“ hviezda, ktorá svietila nad Asunciónom v pamätnej noci zo 14. na 15. mája 1811, kedy bola vyhlásená paraguajská nezávislosť. Emblém doplňuje v opise text "REPUBLICA DEL PARAGUAY". Na opačnej strane vlajky je na pečati červená čiapka z levom, ktorý ju stráži, a text "PAZ Y JUSTICIA" (mier a spravodlivosť).
Kockový šach

Kockový šach patrí medzi najnovšie zo stoviek šachových variantov. 
Najznámejšie šachové varianty s prvkom návratu vylúčených figúr na šachovnicu sú Chessgi a Hostage chess, v ktorých sa vylúčené figúry po zmene farby, resp. po výmene za súperiacu figúru rovnakej hodnoty môžu vrátiť na ľubovoľné voľné pole šachovnice, čo sa považuje za ťah.
Kocky boli už pri "kolíske" šachu, kedy hod kocky určoval chod figúry. Pre rolu variabilních hracích kameňov autor použil kocky hlavne ako model pre počítačové programy s klasickou grafikou. Hru je možné
hrať aj s dvoma súpravami klasických figúr.
Kocky majú na každej strane samostatne symbol kráľa, dámy, veže, strelca, jazdca a pešiaka. Hodnotu kocky určuje symbol figúry na jej vrchnej ploche. Zrušená je premena pešiaka po dosiahnutí posledného radu šachovnice a branie e.p.. Vylúčené figúry (okrem pešiakov) sa ukladajú do zasobníka vedľa šachovnice. Hráč môže namiesto premiestnenia kocky na iné pole zmeniť ľubovoľného pešiaka na ktoromkoľvek poli šachovnice na figúru opačnej farby v zásobníku, ktorá sa z neho okamžite odstráni.
Pravidlá variantu s názvom Cubic chess sú publikované v anglickej Encyclopedia of Chess Variants 2. vydanie r. 2006).
Vlajka Peru

Vlajka Peru má tri zvislé pruhy – červený, biely a červený, uprostred je umiestnený štít zo štátneho znaku z roku 1825, ktorý obopínajú dve zelené ratolesti, vavrínová a palmová, spojené dole červenou stuhou. Štít je delený a v hornej časti polený. V prvom modrom poli je žltá lama (živočíšny svet štátu), v druhom bielom zelený chinovník (rastlinná ríša), dole v červenom poli je žltý roh hojnosti s vysypanými žltými mincami (nerastné bohatstvo). Nad štítom je zelený vavrínový veniec ku cti hlavného mesta Limy. (Úplný štátny znak – s dvomi dvojicami vlajok skrížených za štítom – je na námornej vlajke.)
Červená farba vlajky symbolizuje krv bojovníkov za slobodu, biela právo a spravodlivosť. 
Vlajka bola zavedená roku 1825. Jej ideu vnuklo jej tvorcovi generálovi San Martínovi roku 1820 tiahnúce plameniaky, čo považoval za dobré znamenie, a vo farbách červenej a bielej navrhol vlajku ním vytvorenej peruánskej légie.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Vlajka Surinamu

Vlajka Surinamu má päť vodorovných pruhov rôznej šírky – zelený, biely, červený, biely a zelený (2:1:4:1:2). Uprostred červeného pruhu je žltá päťramenná hviezda o priemere rovnom tretine šírky listu.
Zelená farba je symbolom úrodnosti krajiny, mnohostranných možností a sľubných nádejí v nový Surinam, biela pripomína spravodlivosť a slobodu, červená lásku, ktorá nabáda ľud k činu, ale tiež pokrok, snahu vytrvať a svojimi činmi vyvinúť účinnú silu k budovaniu štátu. Žltá farba znamená sebaobetovanie jednote, lásku k človeku, sebadôveru a orientáciu na zlatú budúcnosť Surinamu. Päťramenná hviezda je pripomienkou jednoty národa, tvoreného obyvateľstvom príslušným k piatim etnickým skupinám.
Vlajka bola zavedená roku 1975.
Štverník

Štverník je potok na myjavských kopaniciach, v južnej časti okresu Myjava. Je to pravostranný prítok Brezovského potoka, meria 4,4 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Myjavskej pahorkatine, juhovýchodne od kóty 464,5 m, zároveň tiež juhovýchodne od obce Bukovec v lokalite Brezovky, v nadmorskej výške približne 427 m n. m. Od prameňa tečie prevažne severojužným smerom, na hornom toku vytvára oblúk ohnutý na východ a sprava priberá prítok z južného svahu Vrchhája (462,9 m n. m.). Ďalej preteká osadami Horný Štverník a Dolný Štverník, kde z pravej strany priberá prítok z juhozápadného svahu Dielov (443,3 m n. m.) a pokračuje cez priemyselnú štvrť mesta Brezová pod Bradlom. Juhozápadne od centra mesta ústi v nadmorskej výške cca 242,5 m n. m. do Brezovského potoka.
Brezovský potok

Brezovský potok môže byť:
Vlajka Uruguaja

Vlajka Uruguaja – podľa dekrétu z roku 1830 tvoria vlajku štyri modré vodorovné pruhy na bielom poli, teda deväť rovnako širokých pruhov striedavo bielych a modrých; ich počet pripomína deväť vtedajších uruguajských departementov. V bielom štvorci v ľavom hornom rohu, ktorý má šírku päť pruhov, je umiestnené populárne juhoamerické žlté májové slnko slobody s ôsmimi rovnými a ôsmimi zvlnenými lúčmi (sú žlté s čiernou kresbou).
Uruguajská vlajka bola inšpirovaná modrobielou vlajkou Argentíny (Argentína viedla v rokoch 1825-1828 vojnu za uruguajskú nezávislosť proti Brazílii), ale v jej usporiadaní je vidieť zreteľne aj vzor vlajky USA.
Vlajka v dnešnej podobe (až na kolísajúcu kresbu slnka) sa používa od roku 1830, ale podobný vzhľad mala už úprava vlajky z roku 1828 (deväť modrých pruhov).
Edina Gallovitsová

Edina Gallovitsová (* 10. december 1984, Temešvár, Rumunsko) je súčasná rumunská profesionálna tenistka.
Priepasniansky potok

Priepasniansky potok (starší názov Priepasný potok) je potok na myjavských kopaniciach, v centrálnej časti okresu Myjava. Je to ľavostranný prítok Brezovského potoka, meria 6,2 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Myjavskej pahorkatine na území obce Polianka, priamo na južnom okraji miestnej časti Dolná Polianka, južne od kóty 427,0 m v nadmorskej výške cca 390 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na juh, potom sa oblúkom stáča na juhovýchod a pri osade Havlová sa stáča severojužným smerom. Ďalej preteká územím obce Priepasné, pri osade Blatniakovci priberá ľavostranný prítok z oblasti Podlipovca a postupne sa stáča na západ. Pri osade Petruchovci zľava priberá prítok spod Širokého Bradla (491 m n. m.), sprava prítok zo severovýchodného svahu Holubacieho vrchu (431,0 m n. m.), následne sa potok esovito stáča a pri osade Hrajnohovci z ľavej strany priberá prítok zo severoseverozápadného svahu Bradla (543,1 m n. m.). Ďalej ešte priberá pravostranný prítok zo západného svahu Holubacieho vrchu, ktorý ústi pri osade Jandova dolina, potok sa stáča juhozápadným smerom a na území mesta Brezová pod Bradlom (severne od mesta, pri osade Minárčiny) ústi v nadmorskej výške približne 285 m n. m. do Brezovského potoka.
+44

+44 bola americká pop punková skupina, ktorú v roku 2005 založili v Kalifornii Mark Hoppus (spev, basová gitara) a Travis Barker (bicie, klávesy) (ktorí boli pôvodne členmi kapely blink-182, ktorá sa v roku 2005 rozpadla), spolu s Carol Heller, tá si ale neskôr založila rodinu a kapelu opustila. Neskôr sa ku kapele pridali Craig Fairbaugh (gitara) a Shane Gallagher (gitara).
Názov kapely pochádza z medzinárodnej telefónnej predvoľby pre Veľkú Britániu, kde sa o založení kapely začalo prvýkrát uvažovať. V roku 2009 skupina ukončila činnosť po tom, ako blink-182 ohlásili návrat.
Žriedlovský potok

Žriedlovský potok je potok na myjavských kopaniciach, v južnej časti okresu Myjava. Je to pravostranný prítok Brezovského potoka, meria 6,2 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Myjavskej pahorkatine, na východnom svahu Adamovho vrchu, na území mesta Myjava pri kopanici Belanskovci, v nadmorskej výške približne 365 m n. m. Na hornom toku tečie juhojuhozápadným smerom, sprava priberá prítok zo západného svahu Adamovho vrchu a tečie cez osady Rafčíkovci a Bzdúškovci, kde sprava priberá prítok vznikajúci juhovýchodne od kóty 438,0 m. Pri osade Horné chalupy priberá pravostranný prítok spod Záhumenice (415,8 m n. m.), stáča sa juhojuhovýchodným smerom, preteká Žriedlovou dolinou, v ktorej tečie cez osady Horní a Dolní Závodnovci. Potom sa stáča severojužným smerom a preteká aj osadami Papánkovci a Tomášovci. Napokon sa stáča východojuhovýchodným smerom a na severnom okraji intravilánu mesta Brezová pod Bradlom ústi v nadmorskej výške 263,3 m n. m. do Brezovského potoka.
Vlajka Venezuely

Vlajka Venezuely má tri vodorovné pruhy rovnakej šírky vo farbách žltej, modrej a červenej a je odvodená z vlajky Simóna Bolívara a z farieb konfederácie Veľkej Kolumbie, ku ktorej Venezuela v rokoch 1819 – 1830 spolu s Kolumbiou a Ekvádorom patrila. V strede modrého pruhu je do oblúka zoradených osem bielych päťramenných hviezd, pripomínajúcich osem provincií (ôsma hviezda, symbolizujúca provinciu "Guyana" bola pridaná 7. marca 2006). Hviezdy sú na vlajke (v meniacom sa zoskupení) od roku 1817. V hornom rohu štátnej vlajky je na žltom pruhu venezuelský štátny znak z roku 1930, naposledy upravený roku 2006 (názov štátu). Jeho štít je delený oblúkom na dva časti, z ktorých horná je poltená. V prvom červenom poli, je žltý snop pšenice, v druhom, žltom, sú tri skrížené venezuelské vlajky a šable, v dolnom, modrom, je na zelenej tráve biely kôň. Štít obopínajú dve ratolesti, vavrínová a palmová, ktoré dole spojuje stuha v národných farbách s textami "19 DE ABRIL DE 1810 INDEPENDENCIA", "20 DE FEBRERO DE 1859 FEDERACION", "REPUBLICA BOLIVARIANA DE VENEZUELA". Nad štítom sú dva rohy hojnosti.
Vlajka pochádza z roku 1806, kedy ju vztýčil vodca oslobodeneckého hnutia Francisco de Miranda, roku 1811 sa stala vlajkou venezuelskej konfederácie, v roku 1819 až 1830 vlajkou Veľkej Kolumbie, roku 1830 samostatnej Venezuely. Oficiálne bola potvrdená roku 1854.
Žltá farba znamená nové príležitosti a možnosti pre Ameriku po oslobodení. Červená Španielsko, modrá vody Atlantického oceánu medzi oboma krajinami.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Bitka reťazí

Bitka reťazí bola ozbrojený konflikt medzi Spartou a Arkádiou okolo roku 550 pred Kr., v ktorom Arkádijci porazili Spartu. Podľa Herodota Sparťania pochodovali do bitky, nesúc so sebou tyče na vyznačenie územia, ktoré už videli dobyté a reťaze, v ktorých sa chystali odvliecť zajatých Arkádijcov. Nakoniec však boli porazení a skončili vo vlastných reťaziach.
Bystrina

Bystrina môže byť:
Vlajka Falklánd

Vlajka Falklánd – používa sa britská modrá služobná vlajka ("Blue Ensign") s falklandským vlajkovým emblémom (nazývaným po anglicky "badge") z roku 1948, ktorý je umiestnený vo vlajúcej časti.
Na delenom štíte je v hornej časti na modrom poli vyobrazený bezrohý baran stojací na zelenej tráve (chov oviec tu má základný hospodársky význam), v dolnej časti je na modrých a bielych vlnách plachetnicová loď "Desire", ktorej posádka ostrovy roku 1592 objavila. K jej menu sa vzťahuje zámerná slovná hračka v motte, napísanom na stuhe pod štítom: "DESIRE THE RIGHT" (Vraj právo).
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Bystrina (prítok Brezovského potoka)

Bystrina je potok na myjavských kopaniciach, v južnej časti okresu Myjava. Je to ľavostranný prítok Brezovského potoka, meria a je tokom V. rádu.
Pramení v Myjavskej pahorkatine na južnom úpätí Zadného vŕšku (), na území obce Košariská v nadmorskej výške približne Na hornom toku tečie západným smerom cez miestnu časť Dolné Košariská, podteká cestu II. triedy č. 499 a sleduje hranicu CHKO Malé Karpaty. Postupne sa stáča juhozápadným smerom, napája vodnú nádrž Brezová a z nej vyteká juhojuhozápadným smerom. Následne prerezáva výbežok Malých Karpát, pričom oddeľuje masív Baranca () na pravom brehu od zvyšku pohoria, zľava priberá Baranský potok a oblúkom sa stáča na západ. Napokon preteká intravilánom mesta Brezová pod Bradlom a južne od centra ústi v nadmorskej výške cca do Brezovského potoka.
Glenn Curtiss

Glenn Hammond Curtiss (* 21. máj 1878, Hammondsport – † 23. júl 1930, Buffalo) bol americký priekopník letectva, zakladateľ Curtiss Aeroplane and Motor Company, v súčasnosti časti Curtiss-Wright Corporation.
Vlajka Južnej Georgie a Južných Sandwichových ostrovov

Vlajka Južnej Georgie a Južných Sandwichových ostrovov – používa sa britská modrá služobná vlajka (Blue Ensign) s vlajkovým emblémom týchto ostrovov (nazývaným po anglicky "badge"), ktorý je umiestnený vo vlajúcej časti.
Vlajka bola schválená v roku 1985, kedy bolo toto teritórium vytvorené. Predtým bolo teritórium súčasťou Falklánd a používala sa tam Falklandská vlajka.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Baranský potok

Baranský potok je krátky potok na myjavských kopaniciach, v južnej časti okresu Myjava. Je to ľavostranný prítok Bystriny, meria 1,8 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, na severozápadnom svahu Klenovej (585,0 m n. m.) v lokalite Dvoly, v nadmorskej výške približne 315 m n. m. Od prameňa tečie severozápadným smerom, pričom na hornom toku v období bez zrážok vysychá a sprava priberá prítok z oblasti Úvalu, ktorý pramení západne od kóty 536,5 m. V blízkosti samoty Čierne blato sa stáča západným smerom a na okraji mesta Brezová pod Bradlom, na juhovýchodnom svahu Baranca (378,2 m n. m.; podľa neho názov potoka), ústi v nadmorskej výške cca 267 m n. m. do Bystriny.
Vlajka Francúzskej Guyany

Vlajka Francúzskej Guyany – oficiálnou vlajkou na Francúzskej Guyany je vlajka Francúzska.
Používa sa aj vlajka – logo regiónu, ktorá je však neoficiálna – je to vlajka, ktorá má len lokálny a turistický charakter. Na bielom liste vlajky je umiestnené logo, kde je štylizovaný na modro zelenom podklade, žltý čln na červených vlnách s červenou siluetou postavy a v rohu loga je žltá päťramenná hviezda. Nad logom je zelený nápis "GUYANE" a pod ním nápis "LA RÉGION".
Používa sa tam aj vlajka nezávislého hnutia "French Guiana Liberation Movement".
Alberdi (department)

Department Alberdi leží na severovýchode provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jeden z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Copo, na východe s provinciou Chaco, na juhu s departmentmi Moreno a Figueroa a na západe s departmentmi Jiménez a Pellegrini.
Hlavné mesto departmentu Alberdi je Campo Gallo.
Atamisqui (department)

Department Atamisqui leží približne v strede provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jedným z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom San Martín, na východe s departmentmi Avellaneda a Salavina, na juhu s departmentmi Quebrachos a Ojo de Agua a na západe s departmentom Loreto.
Hlavné mesto departmentu je Villa Atamisqui.
Tsonga

Tsonga môže byť:
Pauliho vylučovací princíp

Pauliho vylučovací princíp je kvantovomechanický princíp, podľa ktorého sa dva identické fermióny nemôžu v tom istom fyzikálnom systéme (napríklad dva elektróny v atóme) nachádzať súčasne v tom istom kvantovom stave. Princíp prvýkrát formuloval Wolfgang Pauli v roku 1925.
Prehľad.
Pauliho vylučovací princíp sa vzťahuje na správanie všetkých častíc s poločíselným spinom (formula_1), t.z. na všetky fermióny. V rámci elementárnych častíc sa preto týka napríklad kvarkov, elektrónov či neutrín. Zložené častice ako protón a neutrón majú taktiež poločíselný spin a riadia sa preto Pauliho vylučovacím princípom. Mnohé atómy majú taktiež poločíselný spin. Všeobecne môžeme povedať, že akýkoľvek objekt, či už elementárna častica alebo častica zložená z elementárnejších objektov, s celkovým poločíselným spinom podlieha vždy Pauliho vylučovaciemu princíp. Z tohto dôvodu Pauliho princíp vysvetľuje mnoho zásadných vlastností hmoty, ako napríklad stabilitu a chemické vlastnosti atómov.
Naopak, Pauliho princípu sa nepodriaďujú častice s celočíselným spinom formula_2 nazývané bozóny (napríklad fotóny, Cooperové páry známe z teórie supravodivosti, W a Z bozóny).
Sandra Klöselová

Sandra Klöselová (* 22. jún 1979, Baden-Württemberg, Nemecko) je súčasná nemecká profesionálna tenistka.
Santiago del Estero (mesto)

Santiago del Estero je hlavným mestom rovnomennej argentínskej provincie a súčasne hlavným mestom departmentu Capital. Leží na rieke Dulce vo vzdialenosti približne 1 042 km severozápadne od hlavného mesta Argentíny Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 252 192 obyvateľov. V metropolitnej oblasti Santiago del Estero žije v súčasnosti 393 000 ľudí.
Mesto bolo založené 25. júla 1553. Jedná sa o najstaršie španielskymi kolonistami založené mesto na území Argentíny. Z tohto dôvodu býva nazývané "Madre de Ciudades", teda "Matka miest". V meste a jeho okolí žije aj v súčasnosti približne 100 000 ľudí, ktorí rozprávajú kečuánčinou, čo je najjužnejšia vetva niektorého z jazykov Inkov v Južnej Amerike. Jedná sa zároveň o jeden z posledných zachovaných aktívne používaných indiánskych jazykov v Argentíne. Mesto je správnym, ekonomickým a kultúrnym centrom provincie. Hlavne v posledných desaťročiach zažilo mesto pomerne veľký rast.
Tatiana Nikolajevna Pučeková

Tatiana Nikolajevna Pučeková (), (* 9. január 1979, Minsk, Bielorusko) je súčasná bieloruská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 5 turnajov WTA vo štvorhre.
Karin Knappová

Karin Knappová (* 28. jún 1987, Bruneck, Taliansko) je súčasná talianska profesionálna tenistka.
Pustoveský potok

Pustoveský potok je potok na Strednom Považí, v severozápadnej časti okresu Piešťany. Je to pravostranný prítok Holešky, meria 2,9 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení na styku Malých Karpát a Myjavskej pahorkatiny, na východnom svahu Malej Klenovej (402,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 295 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu východným smerom vo výbežku Myjavskej pahorkatiny, preteká popri Dolnej Pustej Vsi na ľavom brehu a oblúkom sa stáča na sever. Následne napája vodnú nádrž Pustá Ves, do ktorej z ľavej strany ústi prítok prameniaci južne od kóty 361,3 m a ďalej tečie severovýchodným smerom na styku Myjavskej pahorkatiny na ľavom a Malých Karpát na pravom brehu. Napokon sa oblúkom stáča znovu na sever a juhozápadne od obce Prašník ústi v nadmorskej výške cca 220 m n. m. do Holešky.
Sobonka

Sobonka je potok na Myjavskej pahorkatine a v Malých Karpatoch, na rozhraní okresov Myjava a Piešťany. Je to ľavostranný prítok Podkylavského potoka, meria 2,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Myjavskej pahorkatine na juhozápadnom úpätí Drieňovice (454,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 335 m n. m., na území okresu Myjava. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhozápadným smerom cez osady Januškovci, následne sa esovito stáča, tečie po hranici medzi okresmi Myjava na pravom a Piešťany na ľavom brehu a pokračuje cez osadu Zbehy. Pod Zbehmi sa stáča severojužným smerom, vstupuje do okresu Piešťany a zľava priberá prítok od osady Grnča. Napokon sa stáča na juhozápad a v osade Boorovci, severozápadne od obce Prašník, ústi v nadmorskej výške cca 212,5 m n. m. do Podkylavského potoka.
Jill Craybasová

Jill Craybasová (* 4. júl 1974, Providence, Rhode Island, USA) je bývalá americká tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.
Podkylavský potok

Podkylavský potok je potok na Strednom Považí, preteká územím okresov Myjava a Piešťany. Je to ľavostranný prítok Holešky, má dĺžku 5,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Myjavskej pahorkatine na východnom svahu Hlaváča (418,6 m n. m.), v rovnomennej osade, v nadmorskej výške približne 350 m n. m. 
Opis toku.
Na hornom toku tečie najprv juhovýchodným smerom, zľava priberá krátky prítok, stáča sa severojužným smerom a preteká ústredím obce Podkylava. Pri obci napája malú vodnú nádrž, preteká popri osade Chvojnica na ľavom brehu, pričom vytvára oblúk ohnutý na západ. Ďalej pokračuje cez osadu Mosnovci, kde sprava priberá Šindelák a pri susednej osade Frndákovci sa stáča juhovýchodným smerom. Potom tečie cez osadu Boorovci, kde zľava priberá Sobonku a sprava prítok z osady Ďurišovci. Napokon sa ostro esovito stáča (206,0 m n. m.), preteká intravilánom obce Prašník a z ľavej strany ešte priberá prítok z lokality Kopanice. Napokon podteká cestu II. triedy č. 499 a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 196 m n. m. do Holešky.
Gothic

Gothic môže byť:
Copo (department)

Department Copo leží na severe provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jedným z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s provinciou Salta, na severovýchode s provinciou Chaco, na juhu s departmentom Alberdi a na západe s departmentom Pellegrini. S rozlohou 12 604 km² alebo 4,7 percenta celkovej rozlohy provincie je tretím najväčším departmentom provincie Santiago del Estero.
Hlavné mesto departmentu Copo je Monte Quemado. Leží na ceste Ruta Nacional 16, vo vzdialenosti 330 km od hlavného mesta provincie Santiago del Estero.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľstva departmentu Copo činí 26 984 osôb (INDEC, 2001), čo je 3,35 percenta z celkového počtu obyvateľstva provincie Santiago del Estero. Monte Quemado, hlavné mesto departmentu Copo, má 11 387 obyvateľov (INDEC, 2001), čo je 42 percent obyvateľstva departmentu.
Virginia Beach

Virginia Beach je najľudnatejšie mesto v americkom štáte Virgínia. Má rozlohu a žije tu okolo 440-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti vyše 1,6 milióna.
Omaha

Omaha je najľudnatejšie mesto v americkom štáte Nebraska. Má rozlohu a žije tu okolo 425-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti vyše 813-tisíc.
Sídli tu najväčšia železničná spoločnosť v USA Union Pacific Railroad.
Colorado Springs

Colorado Springs je druhé najľudnatejšie mesto v americkom štáte Colorado a 49. najľudnatejšie mesto v Spojených štátoch. Je sídlom okresu El Paso County, má rozlohu 482,1 km² a žije tu 370-tisíc obyvateľov, v metropolitnej oblasti 572-tisíc.
Arlington (Texas)

Arlington je mesto v americkom štáte Texas v Tarrant County. Je súčasťou aglomerácie Dallas-Fort Worth. Samotné mesto je počtom obyvateľov 50. najväčšie v Spojených štátoch.
Leží približne 19 km na východ Fort Worthu a 32 km na západ od Dallasu. Nachádza sa tu "University of Texas at Arlington", ihrisko Rangers Ballark klubu amerického futbalu Texas Rangers a zábavné parky "Six Flags over Texas" a "Six Flags Hurricane Harbor".
Príchod General Motors v roku 1954 zmenil charakter predtým poľnohospodárskeho mesta. Vďaka automobilovému priemyslu a aerokozmonautike sa stal jedným z najrýchlejšie rastúcich miest v USA. Nárast dokumentujú sčítania obyvateľstva: 7 692 (1950), 90 229 (1970), 261 721 (1990) a 332 969 (2000).
San Juan (Portoriko)

San Juan je hlavné a najväčšie mesto Portorika. Má rozlohu a žije tu 434-tisíc obyvateľov, čím je to 42. najväčšie mesto, ktoré patrí pod jurisdikciu Spojených štátov.
História.
Mesto sa radí medzi najstaršie Európanmi založené osady v Amerike. Prvým guvernérom Portorika bol v roku 1508 menovaný Juan Ponce de León, toho istého roku založil prvú osadu Caparra. Tá sa nachádzala približne 2 km vo vnútrozemí. O rok neskôr časť sa španielskych kolonizátorov presťahovala na novú lokalitu bližšie mori – do súčasného historického jadra San Juanu, ktoré sa nachádza na ostrove s rozlohou 7,8 km², ktorý je od hlavného ostrova oddelený zhruba 100 m širokým prielivom. Toto presídlenie z Caparry na blízky menší ostrov skončilo v roku 1521, keď nová osada dostala meno „San Juan Bautista“ na počesť Jána Krstiteľa. Mesto bolo teda oficiálne založené 28 rokov po objavení Ameriky Krištofom Kolumbom.
Počas koloniálneho obdobia bol San Juan jedným zo styčných bodov španielskej prítomnosti v Karibiku. San Juan hral ochrannú úlohu pre španielske lode vo východnej časti Antilského súostrovia. Už v roku 1533 začala výstavba mestského opevnenia. Tunajší prístav vo veľkom využívali lode, ktoré plávali medzi Španielskom a Novým svetom. San Juan bol zastávkou obchodných lodí, ktoré do Európy dopravovali zlato a striebro zo španielskych kolónií. Mesto bolo častým cieľom útokov pirátov a korzárov (napr. v roku 1595 na San Juan zaútočil Francis Drake). Portoriko zostalo španielskou kolóniou až do roku 1898, kedy po španielsko-americkej vojne prešlo pod správu USA.
Svetové dedičstvo UNESCO.
V roku 1983 bola na zoznam svetového dedičstva UNESCO zapísaná skupina historických stavieb v San Juane. Oficiálny názov podľa UNESCO je „La Fortaleza a Národné historické miesto v San Juan na Portoriku“ (anglicky La Fortaleza and San Juan National Historic Site in Puerto Rico). Jedná sa o stavby predovšetkým vojenského charakteru – pevnosti San Felipe del Morro a San Cristóbal, menšia pevnosť El Cañuelo. La Fortaleza dnes slúži ako sídlo portorického guvernéra. Okrem vymenovaných stavieb pod ochranu UNESCO patrí aj časť zachovalých hradieb. Ako celok predstavujú unikátny príklad európskej vojenskej architektúry prispôsobené podmienkam Nového sveta.
Doprava.
San Juan je dopravný uzol celého ostrova. Nachádza sa tu moderný prístav, medzinárodné letisko Luise Munoz Marína a od roku 2005 je tu prevádzkovaný 17,2 km dlhý systém metra so 16 stanicami – Tren Urbano. Z mesta vychádzajú pozemné komunikácie rozbiehajúce sa po celom ostrove.
Ľudovít Ondrej Kirkai

Ľudovít Ondrej Kirkai (* 1673, Žiar nad Hronom - † 11. január 1747, Nitra) bol cirkevný historik.
Životopis.
Od roku 1693 pôsobil u františkánov, kde bol vysvätený za kňaza. Ako farár pôsobil v Šenkviciach a ako gvardián v kláštoroch v Bratislave, Trnave, Malackách a v Győri. 
Dielo.
Založil kroniku trnavského kláštora, ktorá je dôležitým prameňom slovenských cirkevných dejín. Napísal pamätnú knihu o stavbe loretánskej kaplnky, ktorá je významným heraldickým dokumentom. Ďalej je autorom diela "Všeobecné a cirkevné dejiny", ktoré poskytujú bohaté informácie o dejinách kláštorov a dejinách Slovákov v Uhorskom kráľovstve. Napísal rozsiahle dielo – "O všeobecných dejinách Uhorska od najstarších čias", kde poukazuje na autochtónnosť Slovákov v Uhorskom kráľovstve.
Tágo

Tágo alebo biliardová palica (prípadne špeciálne "snookerové tágo", "poolové tágo" a podobne) je športové náradie, palica, používaná v biliardových hrách na udieranie špicom do gule, väčšinou do bielej gule. Tága sú valcovité tyče, zvyčajne dlhé okolo 1,5 m (58 palcov) s hmotnosťou 510-600 g. Väčšina je vyrobená z dreva, ale niekedy sú s drevom aj uhlíkové vlákna, hliník a pod.
Factor 5

Factor 5 je nezávislá softvérová spoločnosť sídliaca v San Rafael, štáte Kalifornia, ktorá sa primárne venuje vývoju počítačových hier pre herné platformy spoločnosti Nintendo a Sony.
Helixe

Helixe je americká softvérová firma zaoberajúca sa vývojom počitačových hier primárne pre herné platformy spoločnosti Nintendo. Firma bola založená v júli roku 2000, Momentálne spadá do vlastníctva spoločnosti THQ.