Madeleine Albrightová

Madeleine Albrightová pôvodným menom Marie Jana Korbelová (; * 15. máj 1937, Praha – † 23. marec 2022), bola americká diplomatka, bývalá ministerka zahraničných vecí USA, prvá žena v tomto úrade. Zohrala významnú úlohu v rozširovaní NATO o krajiny bývalého východného bloku. Hovorila plynulo česky a rozumela slovensky. Do slovenského politického vývoja vstúpila označením Slovenska ako „čiernej diery na mape Európy“ pred parlamentnými voľbami v roku 1998.
V máji 2012 jej Barack Obama udelil Presidential Medal of Freedom.
Život.
Madeleine Albrightová sa narodila v pražskej židovskej rodine. Bola však pokrstená a vychovávaná ako katolíčka a o svojom židovskom pôvode sa, podľa nej, dozvedela až keď The Washington Post publikoval reportáž, v ktorej bolo spomenuté, že jej prarodičia a niekoľkí príbuzní sa stali obeťami holokaustu.
Hneď po Hitlerovej okupácii zvyšku Česka v marci 1939 sa jej otcovi, diplomatovi Josefovi Korbelovi, podarilo aj s celou rodinou utiecť do Londýna, kde v suterénnom byte zažili nemecké bombardovanie. „"Značnú časť detstva som prežila v protilietadlovom kryte a spievala som si"“, spomína Madeleine. Neskôr sa rodina presťahovala do mestečka Walton-on-Thames.
V čase keď sa jej otec ako pracovník česko-slovenskej exilovej vlády aktívne zúčastňoval boja proti Hitlerovi nastúpila šesťročná Madeleine do školy. Na vysvedčení z roku 1943 ju charakterizujú ako "bystrú a živú žiačku, ktorá sa ľahko učí a učivo si dobre zapamätá". Známky mala dobré, iba zo zemepisu mala štvorku.
Po vojne sa Korbelovci vrátili do Česko-Slovenska, ktoré vzápätí po komunistickom prevrate v roku 1948 opustili a usadili sa v Spojených štátoch v Colorade. Po absolvovaní Wellesley College sa Madeleine vydala a zapísala na postgraduálne štúdium na newyorskej Kolumbijskej univerzite. Počas prípravy na doktorát, ktorý získala v roku 1976 bol jej konzultant poľský rodák Zbigniew Brzezinski, ktorý patril k zarytým zástancom boja proti sovietskemu komunizmu počas studenej vojny v Demokratickej strane. Nasledujúce dva roky pracovala pre demokratického senátora za štát Maine, Edmunda Muskieho. Keď do administratívy Bieleho domu po víťazstve Jimmyho Cartera nastúpil Brzezinski, zobral ju so sebou. Mala na starosti vzťahy s Kongresom a robila sprostredkovateľku medzi Radou pre národnú bezpečnosť (NSC) a ministerstvom zahraničných vecí, ktoré riadil Muskie.
V osobnom živote sa jej nedarilo. Manžel ju po dvadsaťtriročnom manželstve opustil kvôli inej žene. V roku 1992 ju Antony Lake, poradca Billa Clintona pre otázky zahraničnej politiky, pozval do volebnej kampane. Na Clintona spravila dobrý dojem a ten ju po voľbách vymenoval za veľvyslankyňu USA pri OSN. Hneď nato ju vymenoval aj za vedúcu štábu pre spoluprácu s NSC. V týchto funkciách sa jej podarilo vybojovať rovnocenné miesto vo vláde s právom zúčastňovať sa na všetkých zasadnutiach NSC. Získala veľký vplyv na rozhodovanie o zahraničnej politike s ambíciou v nasledujúcom volebnom období uchádzať sa o post ministerky zahraničných vecí. Nakoniec ju Bill Clinton (na návrh svojej manželky HiIlary Clintonovej) 5. decembra 1996 na miesto ministerky navrhol a Senát ju schválil jednomyseľne.
Udalosti.
Pravidelne sa zúčastňovala na zasadnutiach vlády a Kongresu, mnohokrát vystúpila v Rade pre národnú bezpečnosť a pred Senátom.
Kritika.
Podľa belehradského denníka "Večernje novosti" zarobila v roku 2011 Albrightovej spoločnosť Albright Group 20 miliónov eur na predaji podielu v kosovskom mobilnom operátorovi Ipko. Zisk podielu v operátorovi pripisuje srbská strana angažovanosti Albrightovej vo vojne v Kosove v rokoch 19981999 na strane kosovských Albáncov.