burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Sférická aberácia

Sférická aberácia (iné názvy: sférická chyba, guľová chyba/aberácia, otvorová chyba/aberácia, nevhodne [bohemizmus]: "sférická/guľová/otvorová vada") je optická chyba spôsobená guľovým tvarom šošoviek tým, že lúče prechádzajúce okrajom šošovky sa viac lámu ako lúče blízko optickej osi. Rozdiel medzi vzdialenosťami ich ohnísk je sférická pozdĺžna aberácia. Táto optická chyba zapríčiňuje neostrosť obrazov, pretože pri dopade rovnobežného zväzku svetelných lúčov na šošovku pretínajú okrajové lúče zväzku (po lome šošovkou) optickú os v inom bode ako lúče v blízkosti osi. Pri spojke (šošovke s kladnou optickou mohutnosťou) je sférická aberácia záporná. Pri rozptylke (šošovke so zápornou optickou mohutnosťou) sa okrajové lúče lámu menej ako paraxiálne, ohnisko okrajových lúčov je ďalej ako paraxiálnych a sférická aberácia je kladná. Preto možno opravovať túto optickú chybu kombináciou spojných a rozptylných šošoviek s pozdĺžnou sférickou aberáciou rôznych znamienok. Pri dvojitom objektíve sa dá súčasne znížiť sférická i chromatická aberácia. Sférická aberácia sa vyskytuje aj pri sférických zrkadlách a odstraňuje sa prechodom od sférickej obrazovej plochy k parabolickej alebo použitím korekčnej šošovky (Schmidtov ďalekohľad) a menisku (Maksutovov ďalekohľad). Aj sférickú aberáciu jednoduchej šošovky možno odstrániť tým, že jej jedna alebo obidve guľové plochy sa podľa potreby korigujú. Objektívy ďalekohľadov pracujú obyčajne len blízko optickej osi. Inak je to pri fotografických objektívoch, kde sa niekedy vyžaduje veľmi široké zorné pole.
Koma (optika)

Koma (iné názvy: asymetrická chyba, kóma) je optická chyba, spočívajúca v tom, že sa svietiaci bod mimo optickej osi objektívu zobrazí v tvare kométy s jasným jadrom, z ktorého vychádza široký chvost. Vzniká tým, že zväzok lúčov po lome nemá osovú symetriu, lúče prechádzajúce rôznymi časťami objektívu sa stretávajú v rozličných vzdialenostiach od hlavného ohniska. Koma vzrastá úmerne so vzdialenosťou od optickej osi a môže dosiahnuť veľkú hodnotu. Veľmi znižuje rozlišovaciu schopnosť ďalekohľadu a ostrosť zobrazenia na okrajoch poľa. Možno ju odstrániť vhodnou kombináciou viacerých šošoviek (aplanát) a jej kvadratická závislosť od svetelnosti ju umožňuje ľahšie odstrániť pri málo svetelných optických sústavách.
Skreslenie (optika)

Skreslenie alebo distorzia je optická chyba spôsobená tým, že priečne zväčšenie nie je po celom poli obrazu rovnaké, a tak sa porušuje geometrická podobnosť medzi predmetom a jeho obrazom. Neskresľuje sa zobrazenie jednotlivých bodov, ale ich konfigurácia. Ak je zobrazovaným predmetom sieťka so štvorcovými okienkami ležiaca kolmo na optickú os, zobrazí sa ako sieťka tvorená sústavou kriviek: pri zväčšovaní s rastúcou vzdialenosťou od optickej osi ako sieťka tvorená konvexnými krivkami a pri poklese zväčšenia ako sieťka s konkávnymi krivkami. Ak ide o prístroje určené na bežné vizuálne pozorovanie, skreslenie veľmi neprekáža, ale ak je obraz potrebný na presné vymeriavanie, musí sa skreslenie opraviť vhodnou kombináciou šošoviek. S rastúcim počtom šošoviek vzrastajú i svetelné straty odrazom a absorpciou. Preto sa často dáva prednosť zrkadlovým ďalekohľadom.
Sklenutie

Sklenutie môže byť:
Sklenutie poľa

Sklenutie poľa (iné názvy: sklenutie poľa obrazu, sklenutie obrazového poľa, sklenutie, klenutie poľa, skrivenie poľa, zakrivenie poľa, krivosť poľa, sklenutie obrazu) je optická chyba spočívajúca v tom, že objekt v tvare roviny kolmej na optickú os sa zobrazí v tvare časti krivej plochy.
Machy (vrch v Skorušinských vrchoch)

Machy () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Zuberec, približne južne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Zuberec a Oravský Biely Potok. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí ležiaci Zuberec, severným smerom sa nachádza Oravský Biely Potok a južným obec Huty. 
Opis.
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Mnícha () juhozápadným smerom na Blato (). Západným smerom susedí Kopec () a Turínok (), južným Prípor () a Holica (), východným Štít () a severným Mních () a Bane (). Vrch patrí do povodia rieky Orava, pričom celý masív odvodňujú prítoky Studeného potoka. Vrcholom vedie značený chodník a nachádza sa tam prístrešok a rozhľadňa.
Výhľady.
Hrebeň Machov rozdeľuje masív na dve odlišné polovice; pokým severozápadnú pokrýva súvislý lesný porast, neumožňujúci ucelenejší rozhľad, juhovýchodná časť je odlesnená, pokrytá len riedkou vegetáciou. Viditeľné sú okolité vrchy Skorušinských vrchov, Chočských vrchov a Západných Tatier, pri vhodných podmienkach aj Malá Fatra, Oravská Magura a Oravské Beskydy.
Haramaki

Haramaki () je zjednodušený typ zbroje používaný pešími bojovníkmi a hlavne pešími lukostrelcami v období 14. až 15. storočia vo feudálnom Japonsku. Zbroj bola menej priestorná a menej hranatá ako predošlá veľká zbroj ó-joroi používaná jazdcami a najmä lukostrelcami na koňoch. Odľahčený typ zbroje haramaki sa objavil takmer v rovnakom čase ako typ ó-joroi. Zbroj typu haramaki používali hlavne peší lukostrelci, ktorý boli menej obrnený než jazdci na koňoch, a peší bojovníci. Namiesto veľkej zbroje nosili peší lukostrelci práve odľahčenú verziu zbroje typu dómaru alebo haramaki, čo im poskytovalo lepšiu pohyblivosť na bojisku. Túto zbroj používala aj menej majetná samurajská trieda feudálneho Japonska, ale jej nosenie bolo prijateľné aj pre vyššiu feudálnu vrstvu. Naopak zbroj typu dómaru bola vyhradená pre bojovníkov nižších hodností.
Popis zbroje.
Zbroj typu haramaki rovnako ako zbroj dómaru sú všeobecne známe absenciou náramenných pancierov, aj keď pri type haramaki sa mohli objaviť, ako doplnková časť. Odľahčená zbroj haramaki sa skladala z jedného kusu, ktorým sa jej nositeľ akoby obalil a spájala sa na pravej strane. Táto zbroj mala jednoduchšiu konštrukciu a lepšie padla na telo. Niektorí chudobnejší bojovníci dávali prednosť zbroji haramaki, na ktorú doplňovali sode a ďalšie súčasti, ako napríklad náholenice sune-ate a rukavice kote. Zbroj haramaki však stála štvrtinu ceny zbroje ó-joroi. Hlavný rozdiel medzi oboma typmi zbroje spočíval v tom, že u haramaki došlo k vynechaniu samostatného plátu "waidate" pod pravou pažou a jednotlivé časti zbroje sa k sebe spájali pomocou prekrývajúcich sa okrajov. Náramenníky "hirosode" sa u haramaki považovali len za doplnkovú časť, ale veľa bojovníkov ich stále používalo. Pružné náramenníky "hirosode", niekedy tiež označované ako rukávce, chránili ramená a horné časti paží. V prípade haramaki nemali slúžiť ako mobilné štíty u starších typov zbroje, ale poskytovali ochranu pred údermi na hornú časť paží. Začali sa používať v priebehu 14. a 15. storočia. Malé lakované a zosilnené doštičky "sane" sa aj v 15. storočí naďalej spájali dohromady pomocou rôznofarebných šnúr. "Katakami" boli v podstate závesné popruhy zo spletených šnúr, ktorých pomocou sa pancier zavesil na ramená. Závesy suknice "kusazuri" mali za účel chrániť hornú časť nôh. Zbroj haramaki bola odolnejšia ako zbroj typu dómaru alebo hara-ate.
Moderná terminológia.
V 16. storočí došlo k pomýleniu pojmov haramaki a dómaru, takže v modernej terminológii sa tieto pojmy používajú úplne obrátene, než v stredovekom Japonsku. V súčasnosti sa pojem haramaki používa na označenie akéhokoľvek japonského brnenia, ktoré sa nasadzuje z prednej strany a vzadu sa pripevňuje šnúrami.
5-Aminoimidazol-4-karboxamidribonukleotid

5-Aminoimidazol-4-karboxamidribonukleotid (AICAR alebo AICA ribonukleotid) je intermediát v biosyntéze inozínmonofosfátu (IMP). AICAR je analóg adenozínmonofosfátu (AMP), ktorý je schopný stimulovať AMP-dependentnú proteínkinázovú (AMPK) aktivitu. Bolo preukázané, že táto látka by mohla slúžiť ako liek proti diabetu pomocou zvýšenia metabolickej aktivity tkaniva na základe fyzického zloženia svalov.
Biosyntéza.
AICAR vzniká z fosforibozylaminoimidazolsukcinokarboxamidu (SAICAR), z ktorého sa štiepi fumarát. Táto reakcia je katalyzovaná adenylosukcinátlyázou:
Na AICAR sa následne prenáša formylová skupina z formyltetrahydrofolátu, čím vzniká 5-formamidoimidazol-4-karboxamidribotid (FAICAR). Reakcia je katalyzovaná fosforibozylaminoimidazolkarboxamidformyltransferázou:
Mechanizmus fungovania.
Nukleozid odvodený od AICAR, akadezín, je analóg adenozínu, ktorý vstupuje do srdcových buniek a inhibuje adenozínkinázu a adenozíndeaminázu. Zvyšuje rýchlosť resyntézy nukleotidov zvyšuje tvorbu adenozínu z AMP, ale len počas myokardickej ischémie. V srdcových myocytoch sa akadezín fosforyluje na AICAR, ktorý aktivuje AMPK bez zmeny hladiny nukleotidov. AICAR takisto môže vstúpiť do dráhy "de novo" syntézy adenozínu a inhibovať adenozíndeaminázu, čím dôjde k zvýšeniu hladiny ATP a adenozínu.
Použitie v dopingu.
V roku 2009 mala Francúzska antidopingová agentúra (AFLD) podozrenie, že AICAR bol použitý počas Tour de France 2009 kvôli jeho účinkom ovplyvňujúcim výkony športovcov. Aj keď metóda detekcie vraj bola predaná Svetovej antidopingovej agentúre (WADA), nie je známe, či táto metóda bola implementovaná. V januári 2011 bol AICAR oficiálne zaradený medzi zakázané látky podľa svetového antidopingového kódexu a boli stanovené priemerné hladiny u elitných športovcov, aby bolo možné interpretovať výsledky testov.
Evaporácia

Evaporácia môže byť:
Správy a komentáre

Správy a komentáre (od 1. januára 1993 do 1996 Aktuality Plus, od 1996 do 31. decembra 2003 Noviny Plus), je spravodajská relácia RTVS, ktorá sa vysiela od 7. januára 2004 na televíznej stanici Dvojka, od 1. januára 1993 na televíznej stanici Jednotka a od roku 2022 aj na :24. Moderátormi relácie sú Iveta Gombošová, Klaudia Suchomel Guzová, Tamara Lištiaková a Marek Makara.
Pašie

Pašie (z lat. "Passio" – trpieť) sú v Rímskokatolíckej cirkvi časti jedného zo štyroch kanonických Evanjelií, ktoré hovoria o Kristovom zajatí, utrpení, ukrižovaní a pochovaní. Sú neoddeliteľnou súčasťou liturgie Kvetnej nedele a liturgie Veľkého piatku. V Rímskokatolíckej cirkvi sa používa dramatický prednes. Pašie prednášajú traja muži. Jeden prednáša reč evanjelistu (autora), druhý reč ostatných a tretí reč Kristovu. Pašie sa obyčajne prednášajú spevom, ak však nie je prítomný dostatočný počet spevákov, je možné ich aj čítať. Ak sa prednesu Pašií zúčastňuje kňaz, je treba mu prenechať Kristove slová. V krajnom prípade môže Pašie čítať aj kňaz sám (vtedy zastupuje všetkých troch prednášajúcich) . 
Pašie sa čítajú namiesto Evanjelia. Veriaci počas nich stoja. Kniha sa však neznačí krížom, ani nebozkáva. Jedine diakon (ak je prítomný a prednáša Pašie), žiada požehnanie od biskupa. 
Rozdelenie Pašií podľa liturgického roka.
Pašie na Kvetné nedele sú rozdelené na dlhší a kratší variant, možno využiť ten, ktorý podľa pastoračnej i časovej možnosti určí kňaz. Pašie na Veľký piatok nemajú dlhší a kratší variant, prednášajú sa vždy celé. Po Pašiách má nasledovať krátka homília (kázeň).
Pašie v umení.
Pašie ako také sú už oddávna inšpiráciou v umení. Týka sa to hudby aj výtvarného umenia, sochárstva, rezbárstva a ostatných umeleckých disciplín. 
Hudobný skladateľ Johann Sebastian Bach bol len neznámy evanjelický organista a cirkevný skladateľ v období baroka. Jeho Matúšove Pašie ostali zabudnuté takmer 100 rokov, tak ako on sám, až kým ich v roku 1829 neuviedol hudobný skladateľ Felix Mendelssohn Bartholdy. Tým Bacha akoby „znovu objavil“ a postupne sa objavili aj jeho ostatné diela.
Saint-Chaptes

Saint-Chaptes môže byť:
Remoulins

Remoulins môže byť:
Marguerittes

Marguerittes môže byť:
Blato (vrch v Skorušinských vrchoch)

Blato () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Malé Borové, približne južne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obce Chlebnice a Krivá. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace Malé Borové, juhovýchodne ležiace Huty, východne Zuberec, severne Krivá a západne obec Chlebnice. 
Opis.
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Mnícha () juhozápadným smerom cez Kopec () a Blato a odtiaľ severozápadným smerom na Lysec (). Západným smerom susedí Hrb () a Jastrabie (), južným Súšava () a Polianky (), východným Kopec a Machy () a severným Turínok () a Bane (). Vrch patrí z veľkej časti do povodia rieky Orava, kde smeruje Krivský potok odvodňujúci severné svahy, i Chlebnický potok odvodňujúci západnú časť vrchu. Južne sa zvažujúce svahy odvádzajú vodu Sviniarskym potokom do Kvačianky v povodí Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý miestami prechádza do holorubov. Preto rozhľad ponúkajú len oblasti s nižšou vegetáciou. Viditeľné sú okolité vrchy Skorušinských vrchov, Chočských vrchov a Západných Tatier, pri vhodných podmienkach aj Malá a Veľká Fatra, Nízke Tatry, Oravská Magura a Oravské Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no červený chodník prechádza blízkym sedlom.
FTSE 100

Index FTSE 100 (Index burzy cenných papierov Financial Times, neformálny názov Footsie) je popredný index londýnskej burzy. Vypočítaný nezávislou skupinou FTSE Group, ktorú spoločne vlastnia Financial Times a Londýnska burza.
Index sa začal počítať 3. januára 1984 od úrovne 1000 bodov a dosiahol svoje historické maximum 6950,6 dňa 30. decembra roku 1999.
Komponenty indexu.
V septembri 2021 bol v indexe najväčší sektor priemyselných tovarov a služieb s váhou 11,5%, potom nasledoval finančný sektor s 11,3% a na treťom mieste bolo zdravotníctvo s 9,9%. 10 najväčších spoločností malo kombinovanú váhu 41% v celkovej trhovej kapitalizácii všetkých účastníkov indexu.
Kritériá pre výber.
Spoločnosti, ktorých akcie sú zahrnuté do výpočtu indexu FTSE 100, musia spĺňať podmienky stanovené skupinou FTSE Group:
Index sa prehodnocuje štvrťročne, každý prvý piatok v marci, júni, septembri a decembri.
Majstrovstvá ASEAN vo futbale 2020

Majstrovstvá ASEAN vo futbale 2020 (oficiálne AFF Suzuki Cup 2020) bol 13. ročníkom Majstrovstiev ASEAN vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Futbalovej federácie ASEAN. Pre pandémiu COVID-19 sa turnaj musel hrať o rok neskôr v dňoch od 5. decembra 2021 do 1. januára 2022. Turnaj hostil Singapur.
Víťazom turnaja sa stalo Thajsko ktoré v dvojzápasovom finále zvíťazilo 6:2 nad Indonéziou.
Tímy.
Okrem Austrálii sa mali turnaja zúčastniť všetky členské štáty ASEAN. Deväť tímov bolo kvalifikovaných na turnaji automaticky. a mali hrať zápas o postup na turnaj no po odstúpení Bruneja kvôli pandémii COVID-19 sa Východný Timor kvalifikoval ako desiaty tím turnaja.
Správy bez kravaty

Správy bez kravaty je spravodajská relácia RTVS, ktorá sa vysiela od 5. marca 2021 na televíznej stanici Jednotka a od roku 2022 aj na :24. Moderátormi relácie sú Viliam Hauzer a Jana Košíková.
Selecký

Selecký je slovenské priezvisko. Je rozšírené predovšetkým v okrese Banská Bystrica a Bratislava, najviac v Hrochoti, Bratislave a Banskej Bystrici.
Sorbóza

Sorbóza je monosacharid, ktorý patrí ku ketózam. Jej sladkosť je porovnateľná so sacharózou. Komerčná výroba vitamínu C (kyseliny askorbovej) často postupuje práve cez sorbózou. -Sorbóza je konfigurácia prírodného cukru.
Imrich (priezvisko)

Imrich je slovenské priezvisko. Je rozšírené predovšetkým v okrese Prešov a Stará Ľubovňa.
Celobióza

Celobióza je disacharid, ktorého vzorec je (C6H7(OH)4O)2O. Je to redukujúci cukor. Celobióza vzniká kondenzáciou dvoch jednotiek β-glukózy, ktoré sú spojené β(1→4) glykozidovou väzbou. Je možné ju hydrolyzovať, a to buď pomocou enzýmov, alebo v kyslom prostredí. Celobióza má osem voľných hydroxylových skupín (OH), jeden acetálový uhlík a jeden poloacetálový uhlík, vďakačomu vznikajú silné intra- a intermolekulárne vodíkové väzby. Celobióza je biela kryštalická látka.
Celobiózu je možné získať štiepením (enzymaticky alebo pomocou kyseliny) z celulózy alebo materiálov bohatých na celulózu, ako sú papier, bavlna alebo juty. Celobiózu je možné použiť ako indikátorový sacharid pre Crohnovu chorobu alebo malabsorpčný syndróm.
Pôsobením acetanhydridu a kyselinou sírovou na celulózu vzniká celulózaoktoacetát, ktorý už nemá žiadne donorné atómy pre vodíkovú väzbu (ale stále má akceptorné atómy) a je rozpustná v nepolárnych organických rozpúšťadlách.
Anna Kolesárová (rozlišovacia stránka)

Anna Kolesárová môže byť:
Súšava (vrch v Skorušinských vrchoch)

Súšava () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Veľké Borové, približne južne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a v katastrálnom území obce Chlebnice, okrajovo však i Veľké Borové v okrese Liptovský Mikuláš. Najbližším sídlom je na južnom úpätí ležiace Veľké Borové, severovýchodne sa nachádza Malé Borové a severozápadne obec Chlebnice. 
Opis.
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Diel () severovýchodným smerom na dominantný Kopec (). Severným smerom sa nachádza Lysec () a Blato (), východným Polianky () a Klin (), južným dominuje Prosečné () a západným Diel a Ostrý vrch (). Severné a západné svahy odvodňujú prítoky Chlebnického potoka do rieky Orava, južné a východné prítoky Kvačianky v povodí Váhu. Neďaleko vrcholu stojí rozhľadňa, ku ktorej vedie značený chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý, no lokálne riedky lesný porast, umožňujúci len veľmi obmedzený rozhľad. Južne od vrcholu však stojí rozhľadňa, z ktorej sú viditeľné okolité vrchy Skorušinských a Chočských vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Západné a Nízke Tatry, Malá a Veľká Fatra, Oravská Magura a Oravské Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no jeden červený chodník prechádza južným úbočím a druhý miestny vedie k rozhľadni.
Anna Kolesárová (matematička)

Prof. RNDr. Anna Kolesárová, CSc., rod. Sirová (* ?, Poprad) je slovenská matematička a univerzitná pedagogička, ktorá pôsobí na Ústave informatizácie, automatizácie a matematiky Fakulty chemickej a potravinárskej technológie Slovenskej technickej univerzity v Bratislave (STU). Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa zaoberá teóriou miery a integrálu, neštandardnými metódami neurčitosti a teóriou agregačných operátorov.
Vysokoškolské štúdium absolvovala na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde v roku 1977 zavŕšila magisterské štúdium v študijnom programe matematika a v roku 1978 rigorózne konanie v študijnom programe matematická analýza. V roku 1988 získala titul kandidátky vied v odbore matematická analýza na Matematickom ústave Slovenskej akadémie vied, v roku 1998 sa habilitovala v odbore aplikovaná matematika na Fakulte elektrotechniky a informatiky STU a roku 2008 bola vymenovaná za profesorku v odbore aplikovaná matematika.
V roku 2015 získala spolu s Radkom Mesiarom cenu rektora STU za najlepšiu publikáciu v kategórii práca s najvyšším počtom vedeckých ohlasov podľa citačného indexu Science Citation Index, a to za vedecký článok „Generation of linear orders for intervals by means of aggregation functions“ ("Fuzzy Sets and Systems", 2013), ktorý dosiahol 37 citácií (bez autocitácií). Pri príležitosti Medzinárodného dňa žien a dievčat vo vede 11. februára 2022 bola spolu s ďalšími ôsmimi výskumníčkami STU ocenená dekrétom Najlepšia žena vo vede 2021/22.
Václav Vaško

Václav Vaško môže byť:
Markíza KRIMI

Markíza KRIMI je štvrtý televízny okruh (program) TV Markíza, ktorý vznikol 6. júna 2022. Markíza KRIMI vysiela 24 hodín a je zameraný na detektívnu a kriminálnu tematiku, hlavne prostredníctvom zahraničných seriálov.
Televízny kanál „uvolnil“ stanice Dajto a Doma, kde sa krimi filmy a seriály vysielali, no po odštartovaní tohoto kanálu, dostali tieto kanály priestor na viac akčných (Dajto) a romantických filmov alebo seriálov (Doma).
Say It Loud

Say It Loud je debutový štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Peter Bič Project. Album vydalo v roku 2012 hudobné vydavateľstvo roku Universal Music. Sú na ňom nahrávky jedenástich skladieb a jeden akustický bonus, tanečnej hudby pripomínajúci 90. roky 20. storočia, ktorý je výsledkom autorského vkladu celého vtedajšieho zoskupenia. Skladby sú naspievané v anglickom jazyku. Medzi jeho najvýraznejšie hity patrí skladba „Hey Now“, ale aj titulná „Say It Loud“, či „Don't Wanna Be Just Friends“.
Just a Story

Just a Story je druhý štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Peter Bič Project. Album vydalo v roku 2015 hudobné vydavateľstvo Sound &amp; Bitch Production. Medzi najhranejšie skladby z tohto albumu patrí napríklad pieseň „All Those Places“.
Zoznam skladieb.
Autormi hudby a textov sú Daša Kostovčík, Ivan Bič, Jozef Zima, Matúš Pavlík, Peter Bič, Vladimír Čekan.
Generálka

Generálka môže byť:
Vlasta Winkelhöferová

Vlasta Winkelhöferová (* 15. január 1932, Praha – † 22. marec 2022) bola česká japanologička, spisovateľka a prekladateľka.
Život a dielo.
Po absolvovaní odboru japanológia-koreanistika na Filozofickej fakulte Univerzity Karlovej v roku 1955 tu pôsobila najskôr ako asistenka, neskôr ako odborná asistentka so zameraním na modernú japonskú literatúru, moderný jazyk a folklór. V období normalizácie nútene odišla. Uplatnenie našla v Orientálnom oddelení Štátnej jazykovej školy v Prahe.
Spolu s Libušou Boháčkovou je spoluautorkou prvých českých dejín japonskej kultúry: "Vějíř a meč – Kapitoly z dějin japonské kultury" (vydané v roku 1987) a s Miroslavom Novákom dejín modernej japonskej literatúry, "Japonská literatura od roku 1868". Do češtiny preložila tvorbu autorov ako: K. Abe, Džun’ičiró Tanizaki, Jasunari Kawabata, Kenzaburó Óe, Jukio Mišima, N. Šiga, O. Dazai, Dž. Kinošita, Haruo Umezaki, T. Takeda. S manželom Janom Winkelhöferom napísala po pobytoch v Japonsku v 60. rokoch cestopis "Sto pohledů na Japonsko". Manžel Jan Winkelhöfer bol po roku 1989 veľvyslancom Česka v Japonsku.
Ocenenia a členstvá.
Vlasta Winkelhöferová bola členkou nasledujúcich združení: "European Association for Japanese Studies", Českej orientalistickej spoločnosti, Obce prekladateľov a Obce spisovateľov. Bola tiež členkou poradného zboru (Rady) organizácie "The Asiatic Society of Japan".
Za svoju knihu "Dějiny odívání – Japonsko" bola v roku 1999 vyznamenaná Hlávkovou cenou. V roku 2012 jej bola udelený Rád vychádzejúceho slnka so zlatými lúčmi a rozetou, čo je druhé najvyššie vyznamenanie Japonska udelované cudzincom. V roku 2013 získala striebornú pamätnú medailu Senátu.
Karibský pohár vo futbale

Karibský pohár vo futbale bola medzinárodná futbalová súťaž národných tímov v Karibiku pod hlavičkou CFU. Turnaj slúžil aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF na turnaj postupovali štyri tímy. Posledný ročník tohto turnaja sa odohral v roku 2017 po tom súťaž nahradila Liga národov CONCACAF.
Najúspešnejším tímom je (8 titulov). Tituly má ešte , , , a .
Polianky (vrch v Skorušinských vrchoch)

Polianky () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Malé Borové, približne južne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a v katastrálnom území obce Malé Borové. Najbližším sídlom je na severovýchodnom úpätí ležiace Malé Borové a Huty, juhozápadným smerom je Veľké Borové a severozápadne obec Chlebnice. 
Opis.
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od vrchu Diel () severovýchodným smerom na dominantný Kopec (). Severným smerom sa nachádza Lysec () a Blato (), západným Kraviarska () a Súšava (), južným Prosečné () a Ostrý vrch () a východným Prípor () a Kopec. Severozápadnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky Chlebnického potoka do rieky Orava, južné a východné odvodňujú prítoky Kvačianky v povodí Váhu. Vrcholovou časťou prechádza značený chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý porast, prechádzajúci do rozsiahlych horských lúk, umožňujúcich nerušený rozhľad. Z vhodných častí sú viditeľné okolité vrchy Skorušinských a Chočských vrchov, pri vhodných podmienkach tiež Západné a Nízke Tatry, Malá Fatra a Oravská Magura.
Zakliata jaskyňa

Zakliata jaskyňa je česko-slovensko-maďarský film. Premiéru mal 2. júna 2022 v slovenských kinách. Hlavné postavy stvárnili Petra Dubayová a Martina Zabranská.
Ide o prvý česko-slovensko-maďarský film, ku ktorému tvorcovia vyrobili ukrajinský dabing.
Dream (album)

Dream je tretí štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Peter Bič Project. Album kapele v roku 2017 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Svoj tretí album nahrala skupina už v novom zložení. Medzi jeho novinky patria slovenské skladby, rádiový hit „Skúšame sa nájsť“ a nahrávka „Stále ťa mám“. Na albume je aj coververzia piesne „Wicked Game“ od Chrisa Isaaka.
Labyrint (album)

Labyrint je štvrtý štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Peter Bič Project. Album kapele v roku 2019 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Na albume sú v rádiách často hrané skladby: „Láva“, „Nedívaj sa tak“, či sprievodný singel „Čoskoro“, ku ktorému skupina nahrala aj videoklip (22.októbra 2019). Záverečná nahrávka albumu, „Tichá pieseň“, je venovaná pamiatke zavraždeného novinára Jána Kuciaka.
Marcello Gandini

Marcello Gandini (* 26. august 1938, Turín, Taliansko† 13. marec 2024, Rivoli) bol taliansky automobilový dizajnér, známy svojou prácou v dizajnérskom štúdiu Bertone. Preslávil sa predovšetkým návrhmi Lamborghini Countach, Lamborghini Miura a Lancia Stratos. Gandini sa zaraďuje k trojici talianskych dizajnérov, narodených v roku 1938, kde ho doplňujú Giorgetto Giugiaro a Leonardo Fioravanti.
V rozhovore s Robertom Cumberfordom, redaktorom magazínu "Automobile", z roku 2009, Gandini uviedol, že jeho návrhy sú zamerané na stavbu vozidla, konštrukciu, montáž, mechaniku a nie na vzhľad. Gandini bol jedným z dvadsiatich piatich dizajnérov, nominovaných na automobilového dizajnéra storočia.
André Bjerke

Jarl André Bjerke (pseudonym: Bernhard Borge; * 30. január 1918, Aker, dnes súčasť Osla† 10. január 1985, Oslo) bol nórsky spisovateľ (prozaik, básnik a dramatik) a komentátor kultúrneho diania. Bol popredným činiteľom riksmålského jazykového hnutia a redaktorom časopisu "Ordet" („Slovo“).
Je autorom početných básnických zbierok, viacerých noviel, esejí, detských veršov, prekladov svetovej poézie a drám, pričom pod pseudonymom napísal aj niekoľko kriminálnych románov. Debutoval básnickou zbierkou "Syngende jord" („Spievajúca krajina“, 1940).
Edvard Beyer

Edvard Freydar Beyer (* 6. október 1920, Haugesund† 10. november 2003, Bærum) bol nórsky literárny historik, literárny kritik a univerzitný pedagóg, ktorý pôsobil ako profesor severskej literatúry na Univerzite v Osle v rokoch 19581990. Patrik k popredným propagátorom severskej literatúry a redigoval viacero zborníkov a antológií týkajúcich sa nórskej literatúry.
Stredoamerický pohár vo futbale 2017

Stredoamerický pohár vo futbale 2017 bol 14. a posledným ročníkom Stredoamerického poháru vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou UNCAF. Turnaj sa hral v Paname v dňoch od 13. do 22. januára 2017. 
Turnaj slúžil aj ako kvalifikácia na Zlatý pohár CONCACAF 2017. Na turnaj postúpili prvé štyri tímy. Tím na piatom mieste hral baráž s piatym tímom Karibského poháru 2017 o postup na Zlatý pohár CONCACAF 2017.
Turnaj sa hral systémom skupiny. Víťazom turnaja sa stal .
Účastníci.
Šesť zo siedmych tímov UNCAF sa mohlo zúčastniť na turnaji. Turnaja sa nemohla zúčastniť kvôli pozastavenej činnosti od FIFA.
Miesto konania.
Všetky zápasy sa hrali na štadióne Estadio Rommel Fernández v Panama City.
Výsledky.
Víťazom turnaja sa stal Honduras.
Diel (vrch v Skorušinských vrchoch)

Diel () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Veľké Borové, približne východne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kopec. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Dolný Kubín a Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Chlebnice, Malatiná a Prosiek. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiace Veľké Borové, severne sa nachádzajú Chlebnice a juhozápadne Malatiná. 
Opis.
Vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Ostrého vrchu () východným smerom na dominantný Kopec (). Severným smerom susedí Kraviarska () a Hrb (), východne sa nachádza Súšava () a Ostrý vrch (), južne Prosečné () a Lomné () a západne Vrchy () a Ostrý vrch (). Severné svahy odvodňujú prítoky Chlebnického potoka do rieky Orava, voda z južných odteká do Kvačianky v povodí Váhu. Južným smerom vrch traverzuje značený chodník.
Na južnom úbočí vrchu sa rozkladá lúčnatá krasová plošina Svorad, na ktorej sa zbierajú viaceré vetvy, tvoriace horný tok Prosiečanky. Potok sa následne na začiatku vápencového územia na úpätí Chočských vrchov ponára v mohutnom závrtovitom ponore a ďalej tečie podzemím. V dôsledku toho je v záverečnom tiesňavovom úseku Prosieckej doliny, od bočnej doliny Červené piesky s rovnomenným vodopádom až po Svorad, po väčšinu roka len suché koryto potoka.
Výhľady.
V blízkosti zalesneného vrcholu je východným smerom odlesnená časť, odkiaľ je možný obmedzený rozhľad. Z vhodných miest tak vidieť okolité vrchy Skorušinských a Chočských vrchov a Západných Tatier, pri vhodných podmienkach tiež Nízke Tatry, Veľkú a Malú Fatru, Oravskú Maguru a Beskydy.
Prístup.
Vrchol je prístupný neznačenými lesnými cestami:
Ázijsky futbalista roka

Ázijský futbalista roka je každoročná cena udeľovaná najlepším ázijským hráčom v kalendárnom roku, ktorú organizuje Ázijská futbalová konfederácia (AFC). Pôvodom ceny bola anketa, ktorá bola spustená pri príležitosti prvého vydania futbalovej príručky v roku 1985. Cena sa začala udeľovať v roku 1988 prostredníctvom Medzinárodnej federácie futbalovej histórie a štatistík (IFFHS). AFC túto cenu začalo odovzdávať od roku 1994. Keď kontinentálne konfederácie vrátane AFC zrušili slávnostné odovzdávanie cien v dôsledku pandémie COVID-19 v roku 2020 začala IFFHS vyberať hráčov roka.
AFC Asian International Player of the Year.
AFC Asian International Player of the Year je každoročné ocenenie AFC, ktoré sa udeľuje najlepšiemu ázijskému futbalistovi, ktorý hrá na iných kontinentoch
Most Çanakkale 1915

1915 Çanakkale je visutý most v provincii Çanakkale v severnom Turecku. Most spája mestá Gelibolu a Lapseki ponad prieliv Dardanely. Je súčasťou šesťpruhovej diaľnice O-6. Most oficiálne otvorili turecký prezident Recep Tayyip Erdoğan a juhokórejský premiér Kim Pu-kjon 18. marca 2022 po piatich rokoch výstavby. Most bol slávnostne otvorený na výročie námornej bitky o Dardanely v roku 1915, kedy sa osmanskému námorníctvu podarilo odraziť nepriateľský útok britského a francúzskeho námorníctva ktoré zaznamenali historickú porážku. 
Most je s rozpätím hlavného poľa 2023 metrov najdlhším visutým mostom na svete, čím prekonal japonský most Akaši-kaikjó óhaši z roku 1988 o 32 metrov. Celkové náklady na realizáciu mosta predstavovali 2,5 miliardy eur.
Projekt.
Most navrhli spoločnosti COWI A/S a PEC (Pyunghwa Engineering Consultants v Južnej Kórei, len pre balíky Cable Design a Approach Bridge Design). Spoločnosti Arup a Aas-Jakobsen sa na projekte podieľali ako nezávislý overovateľ návrhu (IDV). Poradcami správcu sú spoločnosti Tekfen a T-ingénierie.
Celková dĺžka mosta je 3 563 m a spolu s príjazdovými viaduktmi dosahuje dĺžku 4 608 m, čím prekonáva celkovú dĺžku mosta Osman Gazi a jeho príjazdových viaduktov o 527 m a je najdlhším mostom akéhokoľvek typu v Turecku.
Výška oboch veží mosta je 318 m, čo z neho robí druhý najvyšší most v Turecku po moste Yavuz Sultan Selim a tretiu najvyššiu stavbu v krajine. V medzinárodnom meradle je tento most šiestym najvyšším mostom na svete a prekonal aj most Sutong v Číne. Mostovka je vysoká 239 stôp (72,8 m), široká 147,8 stôp (45,06 m) a má maximálnu hrúbku 11 stôp (3,5 m). Mostovka nesie šesť jazdných pruhov diaľnice (tri v každom smere) spolu s dvoma chodníkmi na každej strane pre údržbu.
História.
V 90. rokoch 20. storočia sa objavili návrhy na výstavbu mosta cez Dardanely. V roku 2012 bol most opäť navrhnutý a v roku 2014 sa stal súčasťou zoznamu budúcich dopravných projektov tureckej vlády. V septembri 2016 vláda oficiálne spustila projekt mosta. Ponuky na zákazku na výstavbu mosta boli predložené v roku 2017. Zákazka bola zadaná konzorciu, ktoré okrem juhokórejských spoločností DL Holdings a SK Ecoplant zahŕňa aj turecké spoločnosti Limak Holding a Yapı Merkezi.
Výstavba sa začala v marci 2017. Dokončenie mosta bolo pôvodne naplánované na september 2023, ale neskôr bolo odložené na marec 2022. 16. mája 2020 bola dokončená druhá veža na strane Gallipoli (európske pobrežie). Do 13. novembra 2021 boli dosiahnuté všetky blokové paluby. Prevádzka mosta sa začala 18. marca 2022 za mýto 200 lír (12,20 €).
Symbolika.
S mostom je spojených niekoľko symbolických čísel:
Brigáda (vojenská jednotka)

Brigáda je vojenská jednotka, ktorá sa zvyčajne skladá z troch až šiestich práporov a podporných prvkov. Je to zhruba ekvivalent rozšíreného alebo posilneného pluku. Dve alebo viac brigád môžu tvoriť divíziu. V krajinách NATO má brigáda 3200 až 5500 mužov. Sovietsky zväz, jeho predchodcovia a nástupcovia, väčšinou namiesto brigád používajú pluk. To bolo bežné vo veľkej časti Európy až do druhej svetovej vojny.
Veliteľom brigády je obyčajne generálmajor, brigádny generál, brigadier alebo plukovník.
Termín brigáda bol zavedený vo Francúzsku ("brigade") z talianskeho slova "brigata" (spoločenstvo, jednotka). Brigády sa objavovali vo vojsku od 15. storočia. V modernom ponímaní ich zaviedol švédsky kráľ Gustáv II. Adolf počas tridsaťročnej vojny. 
Názov brigády spravidla dopĺňa prídavné meno, ktoré vyjadruje jej určenie, resp. prevládajúci druh vojska. Napr. pechotná, tanková/obrnená, mechanizovaná atď. 
Brigády sformované do divízií sú zvyčajne pešie alebo obrnené (niekedy označované ako kombinované brigády). Okrem bojových jednotiek môžu zahŕňať jednotky bojovej podpory, ako sú delostrelectvo a ženijné vojsko a logistické jednotky. Pri operáciách môže brigáda obsahovať organické celky ale aj prvky dočasne pripojené na splnenie konkrétnej úlohy.
Plešivec (vrch v Burde)

Plešivec () () je najvyšší vrch v pohorí Burda. Nachádza sa nad obcou Chľaba, približne severovýchodne od Štúrova.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti plošne malého pohoria, situovaného na juhovýchodnom okraji Podunajskej nížiny. Vrch leží v Nitrianskom kraji, v okrese Nové Zámky a zasahuje na katastrálne územie obce Chľaba, Kamenica nad Hronom a Bajtava. Najbližším sídlom je na južnom úpätí ležiace rekreačné stredisko Kováčov, východným smerom leží Chľaba, severným Leľa a Bajtava a západným Kamenica nad Hronom. Juhozápadným smerom leží mesto Ostrihom. Plešivec je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Burdov.
Opis.
Pohorie Burda je zovreté medzi riekami Hron na západe, Dunaj na juhu a Ipeľ na východe a jeho centrálnu časť tvorí pomerne plochý masív Plešivca a Burdova (). Ten je oddelený nevýrazným sedlom na severovýchode, severozápadným smerom sa nachádza Kráľova hora () a západným Skaly (). Oblasť nemá významnejšie vodné toky a prebytočná voda odteká do Dunaja. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Zalesnený plochý vrchol neponúka výhľady a tie sú možné len z malých mýtin, resp. v zimnom období, keď sú stromy bez lístia. Viditeľné sú najmä okolité maďarské vrchy, len výnimočne je pri ideálnych podmienkach možné pozorovať napr. Zobor alebo Sitno. Z južných svahov je pekný výhľad na Dunaj a Vyšehradskú bránu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, najľahší prístup je lesnou cestou od obce Bajtava a následne lesom. modrá trasa obchádza rozsiahly masív od rekreačného strediska Kováčov cez Chľabu, Veľkú dolinu, poblíž chaty Ipeľ a oblúkom severozápadným svahom k rázcestiu pri vyhliadke "Skaly".
Tabonovité

Tabonovité (Megapodiidae) sú čeľaď vtákov z radu kurotvaré (=hrabavce; Galliformes). Všetky rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú tabon.
Zástupcovia čeľade na dĺžku merajú 2870 cm a dosahujú hmotnosť až 2,5 kg. Perie väčšinou nie je príliš pestré, no krk a hlava nebývajú operené a holá koža môže byť červená, žltá alebo modrá.
Tabonovité sú vtáky tropických a subtropických dažďových lesov, niektoré druhy využívajú aj otvorenejšia stanovištia. Vyskytujú sa v Austrálii a Novej Guinei, obývajú aj veľké množstvo ostrovov v juhovýchodnej Ázii a v juhovýchodnom Pacifiku (Filipíny, Malé Sundy, Sulawesi a i.). Čiastočne prenikli cez Wallaceovu líniu, no chýbajú v pevninskej juhovýchodnej Ázii aj na veľkých ostrovoch, ako je Borneo alebo Sumatra.
Tabonovité sú známe tým, že vajcia znášajú do pripravených hromád z rastlinného materiálu. Práchnivením vzniká teplo, ktoré pomáha vajcia inkubovať. Tabon morkovitý ("Alectura lathami") vytvára hromady s výškou až 150 cm a priemerom 400 cm, pričom samec nakladenú znášku stráži a reguluje vnútornú teplotu.
Zelení mužíkovia

(Malý) zelený mužík (množné číslo "malý zelení mužíci/mužíkovia") alebo (malý) zelený mužíček (ďalšie synonymá pozri v článku zelený mužík (mimozemšťan)) môže byť:
Európska liga UEFA 2020/2021

Európska liga UEFA 2020/2021 bola 50. sezónou Európskej ligy UEFA, medzinárodnej futbalovej súťaže, ktorej sa zúčastňujú tímy z členských asociácií UEFA. Kvôli pandémii COVID-19 sa zápasy kvalifikácii hrali na jeden zápas. Kvalifikácia sa konala od augusta 2020 do októbra 2020. Skupinová fáza začala od 22. októbra 2020 a skončila 10. decembra 2020.
Víťazom Európskej ligy 2020/2021 sa stal španielsky Villareal, ktorý vo finále zdolal Manchester United. Finále sa hralo v Gdansku v Poľsku na štadióne Stadion Miejski.
Účastnícke miesta.
V Európskej lige UEFA 2020/2021 sa zúčastnilo celkovo 213 tímov z 55 členských štátov UEFA. Každá krajina mala pridelený počet miest podľa koeficientov UEFA.
Rebríček UEFA.
Účastnícke miesta pre Európsku ligu UEFA 2020/21 boli rozdelené podľa koeficientu UEFA z roku 2019, do ktorého boli započítané výsledky klubov danej krajiny v európskych pohárových súťažiach od sezóny 2014/2015 do sezóny 2018/2019 vrátane
Skupinová fáza.
Skupinovú fázu Európskej ligy UEFA 2020/2021 hrá 48 tímov - 21 víťazov zo 4. predkola EL, 9 tímov vyradených v kvalifikácii Ligy majstrov a 18 tímov, ktoré boli zaradené priamo do skupinovej fázy
Vyraďovacia fáza.
Šestnásťfinále.
Úvodné zápasy sa odohrali 18. februára, odvety 25. februára.
Osemfinále.
Úvodné zápasy sa odohrali 11. marca, odvety 18. marca
Štvrťfinále.
Úvodné zápasy sa odohrali 8. apríla, odvety 15. apríla
Semifinále.
Úvodné zápasy sa odohrali 29. apríla, odvety 6. mája
Finále.
Finále sa hralo 26. mája na Stadione Mielski v Gdansku. 
Externé odkazy.
https://www.uefa.com/uefaeuropaleague/news/0269-1253b4b4e07e-88ac1e1e943d-1000--2020-21-season-in-numbers/
https://www.uefa.com/uefaeuropaleague/news/0262-1084518d0356-6b2988d91fbf-1000--europa-league-fixtures-and-results/
Farmersville

Farmersville môže byť:
Zelený mužík (mimozemšťan)

(Malý) zelený muží(če)k (iné názvy pozri nižšie) je (spravidla žartovné) synonymné označenie (spravidla inteligentného a/alebo humanoidného) mimozemšťana, prípadne špeciálne Marťana, a to najmä stereotypného mimozemšťana z klišéovitej science-fiction. V angličtine sa v tomto význame vyskytuje od roku 1907, bežnejšie ale až od konca 30. rokov 20. storočia; neskôr sa rozšíril do iných jazykov.
V užšom zmysle pojem označuje len stereotypných humanoidných mimozemšťanov, ktorí majú zelenú (a nie napríklad sivú) kožu alebo zelený oblek, a prípadne aj veľkú hlavu, a sú menší (prípadne občas rovnako vysokí) ako ľudia. Ide o pojem buď z klišéovitej (staršej) science-fiction alebo z ojedinelých starších hlásení pozorovaní mimozemšťanov alebo sa tento pojem používa posmešne, najmä na označenie (údajne) absurdného predmetu záujmu (t. j. čudesných mimozemšťanov) rôznych ufológov a (údajne) dôverčivých ľudí. Z celkového počtu hlásení (údajných) pozorovaní mimozemšťanov predstavuje tento (teda zelený) typ mimozemšťana zanedbateľné množstvo, najčastejšie sú hlásení siví a rozliční iní nezelení mimozemšťania.
Tento článok sa zaoberá len zelenými mužíkmi v užšom zmysle, o mimozemšťaňoch všeobecne pozri článok mimozemšťan.
Názvy.
Slovenské názvy sú: zelený mužík (množné číslo: "zelení mužíci/mužíkovia"), malý zelený mužík (mn. č. "malí zelení mužíci/mužíkovia"), zelený mužíček, malý zelený mužíček, malý zelený človek (mn. č. "malí zelení ľudia"), zelený človiečik, malý zelený človiečik, zriedkavo malý zelený muž, v množnom čísle aj: zelení ľudkovia či malí zelení ľudkovia.
Anglický názov je "little green man", resp. v množnom čísle "little green men". Skratka je "LGM".
Príklady hlásení zelených mimozemšťanov.
Príklady udalostí, ktorých svedkovia opísali prítomnosť zelených mimozemšťanov:
Tiamíndifosfát

Tiamíndifosfát (TDP) alebo tiamínpyrofosfát (TPP) je derivát tiamínu (vitamínu B1), ktorý vzniká pôsobením enzýmu tiamíndifosfokinázy. TDP je kofaktor prítomný vo všetkých živých systémoch, v ktorých katalyzuje niekoľko chemických reakcií. Vyskytuje sa ako dôležitý kofaktor v metabolizme glukózy, účastní sa dekarboxylačných reakcií a je nutný pre aktivitu transketoláz. Keďže sa ako koenzým účastní dekarboxylačných reakcií, nazýval sa i kokarboxyláza. TDP sa syntetizuje v cytozole. Objav TDP ako esenciálnej živiny (vitamínu) u ľudí je spojený s chorobou periférneho nervového systému beri-beri, ktorá vzniká v dôsledku nedostatku tiamínu v potrave.
TDP je nutný v mitochondriách pre aktivitu pyruvátdehydrogenázy, oxoglutarátdehydrogenázy a dehydrogenázy rozvetvených ketokyselín. U kvasiniek, ľudí a u mušiek "Drosophila melanogaster" boli identifikované prenášače, ktoré sú zodpovedná za prenos TDP do mitochondrií. TDP je koenzýmom mnohých enzýmových reakcií, nachádza sa napríklad v:
Chemické vlastnosti.
TDP sa skladá z pyrimidínového kruhu, ktorý je spojený s tiazolovým kruhom, ktorý je ďalej spojený z pyrofosfátovou funkčnou skupinou.
Najčastejšie sa chemických reakcií účastní tiazolový kruh, ktorý obsahuje dusík a síru. C2 uhlík tohto kruhu pôsobí ako kyselina, je teda schopný vzdať sa protónu a vytvoriť karbanión. Väčšinou sú reakcie s karbaniónmi nevýhodne, ale v tomto prípade je karbanión stabilizovaný kladným nábojom na vedľajšom dusíku, čím sa táto reakcia stáva omnoho výhodnejšou. Zlúčeniny s kladným a záporným nábojom vedľa seba sa nazývajú ylidy, takže táto forma TDP (s karbaniónom) sa občas nazýva i ylidová forma.
Reakčný mechanizmus.
V niektorých reakciách katalyzuje TDP reverzibilnú dekarboxyláciu (štiepenie C-C väzby, ktorá spája karbonylovú skupinu s vedľajšou reaktívnou skupinou, zvyčajne karboxylovou kyselinou alebo alkoholom). Reakcia prebieha v štyroch základných krokoch:
Mužík

Mužík môže byť:
Skalný mužík

Skalný mužík alebo kamenný mužík je neveľká navŕšená hromada kameňov, skalná pyramídka, postavená vo vysokohorskom skalnom teréne. Slúži ako orientačný bod.
Kovalčík (priezvisko)

Kovalčík je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Poprad, Kežmarok a Prešov. V Česku je najčastejšie v Opave a Ostrave a Prahe.
Michal Slivka

Michal Slivka môže byť:
Machatas (sochár)

Machatas () bol starogrécky sochár.
Svedectvom tvorby Machata, starogréckeho umelca neznámeho rodiska (zrejme z neskorohelénskeho obdobia), sú dva jeho menom signované mramorové podstavce zo sôch, ktoré sa našli v archeologickej lokalite "Thesis Lekka" (staroveká akarnanská Herakleia) v Akarnanii. Na prvom podstavci kedysi stála socha Herakla v posvätnom okrsku (temenos) Apolóna:
Druhý nápis uvádza, že bol autorom sochy zasvätenej Asklépiovi:
Yves Robert

Yves Robert (* 19. jún 1920, Saumur, Francúzsko† 10. máj 2002, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky filmový režisér, scenárista, producent a herec. Preslávil sa najmä réžiou dvoch filmov o veľkom blondínovi v hlavnej úlohe s Pierrom Richardom.
Životopis.
Yves Robert sa narodil v Saumure, ale časť svojho detstva prežil v Pouancé, (na severe Maine-et-Loire) so svojimi rodičmi. Yves Robert zdieľal život herečky Rosy Varte. Je ženatý s herečkou Danièle Delorme, s ktorou v roku 1961 založil produkčnú spoločnosť Les Films de la Guéville.
V roku 1967 natočil film "Šťastný Alexander", ktorý odštartoval nie len kariéru Pierra Richarda a Philippa Noireta ale aj Vladimira Cosmu, francúzskeho hudobného skladateľa. V sedemdesiatych rokoch natočil veľa významných filmov ako napr.: "Veľký blondín s čiernou topánkou" (za ktorý dostal dve ceny Zlatého a Strieborného medveďa), "Návrat veľkého blondína," "Záletník", "Dvojča" alebo veľmi úspešný film "Oteckova sláva". Väčšina jeho filmov zaznamenala komerčný úspech.
Bohužiaľ 10. mája 2002, náhle zomrel na krvácanie do mozgu. Je pochovaný na cintoríne Montparnasse s epitafom „Muž radosti...“.
Metylkobalamín

Metylkobalamín (MeCbl) je kobalamín, forma vitamínu B12. Od kyanokobalamínu sa líši tým, že namiesto kyano skupiny obsahuje metylovú skupinu. Metylkobalamín obsahuje oktahedrálny CoIII a dá sa získať v podobe jasne červených kryštálov. Z pohľadu koordinačnej chémie je metylkobalamín významný, pretože je to vzácna zlúčenina s väzbou alkyl-kov. Takisto bolo navrhnuté, že v poslednom kroku metanogenézy vznikajú intermediáty s väzbou nikel-metyl.
Metylkobalamín je fyziologicky ekvivalentný s vitamínom B12 a dá sa použiť na prevenciu a liečenie príznakov nedostatku vitamínu B12. Metylkobalamín sa používa i na liečenie periférnej neuropatie, diabetickej neuropatie a amyotrofnej laterálnej sklerózy.
Metylkobalamín nie je použiteľný ako kofaktor okamžite po požití, ale najprv sa premieňa na kobalamín s CoII pôsobením MMACHC. Tento kobalamín sa neskôr mení na ostatné dve formy, adenozylkobalamín a metylkobalamín, ktoré sa používajú ako kofaktory. Metylkobalamín sa teda najprv dealkyluje a potom regeneruje.
Podľa jedného autora by sa nedostatok vitamínu B12 mal liečiť hydroxokobalamínom alebo kyanokobalamínom, prípadne kombináciou adenozylkobalamínu a metylkobalamínu, nie iba metylkobalamínom samotným.
Tvorba.
Laboratórne je možné pripraviť metylkobalamín redukciou kyanokobalamínu pomocou tetrahydroboritanu sodného v zásaditom prostredí nasledovanou pridaním metyljodidu. 
Funkcie.
Tento vitamér je jeden z dvoch aktívnych koenzýmoch používaných enzýmami, ktoré využívajú vitamín B12, a je konkrétnou formou vitamínu B12, ktorú využíva metionínsyntáza. Všeobecne je známych as tucet enzýmov, ktoré využívajú vitamín B12 ako kofaktor.
Metylkobalamín sa účastní Woodovej-Ljungdahlovej dráhy, čo je dráha, pomocou ktorej niektoré organizmy využívajú oxid uhličitý ako zdroj organických zlúčenín. V tejto dráhe poskytuje metylkobalamín svoju metylovú skupinu, ktorá sa spája s oxidom uhoľnatým (odvodeným z oxidu uhličitého), vďaka čomu vzniká acetyl-CoA. Acetyl-CoA je derivát kyseliny octovej, ktorý sa potom premieňa na zložitejšie molekuly podľa potreby organizmu.
Metylkobalamín hrá dôležitú úlohu v okolí. Je zodpovedný za biometyláciu niektorých ťažkých kovov, napríklad metylortuť vzniká pôsobením metylkobalamínu. V tomto prípade pôsobí metylkobalamín ako zdroj metylových katiónov (CH3+).
Nedostatok kobalamínu môže viesť k megaloblastickej anémii a subakútnej kombinovanej degenerácii miechy.
Gesta Danorum

Gesta Danorum (v preklade z  „Skutky Dánov“) je kronika napísaná dánskym historikom Saxom Grammaticom asi roku 1205, ktorá zachytáva dejiny Dánska od najstarších čias až po rok 1185. Pozostáva zo 16 kníh, pričom tri posledné opisujú skutočné historické udalosti. Prvé knihy tvoria latinské preklady starých dánskych básní a piesní.
Tomasz Dąbal

Tomasz Jan Dąbal (výslovnosť IPA: [ˈtɔmaʂ ˈdɔmbal]; * 29. december 1890, Sobów, dnes súčasť Tarnobrzegu† 4. december 1938, Moskva) bol poľský komunistický politik.
V roku 1909 sa stal členom Poľskej ľudovej strany a v roku 1913 vstúpil do Poľskej ľudovej strany „Piast”. Počas prvej svetovej vojny slúžil v rakúsko-uhorskej armáde a v poľských légiách. V novembri 1918 sa pokúsil podnietiť vypuknutie roľníckeho povstania a spolu s katolíckym kňazom Eugeniuszom Okońom vyhlásil vznik Tarnobrzežskej republiky a pôsobil ako tajomník jej revolučného výboru. V roku 1919 bol zvolený za poslanca Sejmu za Poľskú ľudovú stranu „Ľavica”, no zo strany neskôr odišiel a od roku 1920 bol členom Komunistickej strany Poľska. Spolu so Stanisławom Łańcuckim založil komunistický poslanecký klub, no v novembri 1921 bol zbavený poslaneckej imunity, zadržaný a v júli 1922 odsúdený na odňatie slobody na šesť rokov za protištátnu činnosť. V roku 1923 bol presunutý do Sovietskeho zväzu výmenou za poľských zajatcov. V Sovietskom zväze sa politicky angažoval aj vo vedení Kominterny a pôsobil v Bieloruskej akadémii vied. V decembri 1936 bol v rámci čistky poľských komunistov zadržaný a 31. júla 1937 odsúdený na smrť.