burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bylina (literatúra)

Bylina (rus. были́на) je žáner ruských epických hrdinských básni, ktoré zvyčajne opisujú hrdinské činy bohatierov (napríklad Iľja Muromec, Dobryňa Nikitič a Aľjoša Popovič). 
Byliny sa delia do niekoľkých cyklov, približne podľa historického obdobia (najslávnejšie sú asi básne z cyklu o Vladimírovi I. a jeho bohatieroch, ďalšie cykly sú napr. o bohatieroch novgorodských, moskovských, o povstaní Stenka Razina, o ukrajinských kozákoch, až po tzv. petriády o Petrovi Veľkom). Ruským bylinám sú podobné ukrajinské dumy. 
Byliny vznikali približne od 12. storočia, tento odhad je ale založený na zmienke v Slove o pluku Igorovom (ktoré je formou a štýlom sama v podstate bylinou), jeho autenticita ale nie je celkom jasná. Najmladšie byliny vznikli až v 19. storočí. Byliny sa šírili ústne, prednášali sa s hudobným sprievodom, takže sa pochopiteľne časom menili, prispôsobovali aktuálnym udalostiam a zmenám dobového vkusu.
Byliny majú nerýmovaný tónický verš s typickým štýlom (opakovanie prehovorov a opisov, kontrasty, antitézy, obrátený slovosled, ustálené epitetá), ktoré sa veľa ruských básnikov snažilo napodobniť, byliny sa stali inšpiráciou aj pre veľa iných umeleckých diel, niektoré boli aj sfilmované.
Byliny boli v neskoršom období folkloristami zozbierané do niekoľkých zbierok, z nich najrozsiahlejšia "Polnyj svod kyjevskich bylin" A. Lelčuka je k dispozici online.
Činohra

Činohra môže byť:
Časomerný veršový systém

Časomerný veršový systém (alebo časomerný prozodický systém, časomiera) je veršový systém založený na striedaní krátkych a dlhých slabík, obyčajne bez rýmov. 
Tento typ veršu patrí do historickej verzológie, uplatňoval sa najmä v starogréckej a latinskej poézii. Pomerne obmedzená realizácia časomiery je podmienená zvláštnosťami jazyka. V starogréčtine dĺžka samohlásky funguje ako fonologický činiteľ, slovný prízvuk je melodický. So snahou organizovať verš časomerne sa stretávame aj v novodobých európskych jazykoch. Bolo to v tých vývinových obdobiach, ktoré programovo nadväzovali na antiku (renesancia, klasicizmus). Slovenčina má isté predpoklady na časomieru, lebo v porovnaní s inými jazykmi rozlišuje dlhé a krátke slabiky. V slovenskej a českej poézii bola snaha v období osvietenstva a klasicizmu organizovať verš časomerne na poprednom mieste. Pokúsili sa o to najmä:
Podľa zásad časomernej prozódie si vyslovenie každej slabiky vyžaduje určitý čas; na vyslovenie dlhej slabiky treba raz toľko času ako na vyslovenie krátkej slabiky. Jednotka, ktorou sa meria trvanie slabiky, sa volá "móra". Vyslovenie krátkej slabiky trvá jednu móru a vyslovenie dlhej slabiky dve móry. Ťažká doba v časomiere si vyžaduje dlhú slabiku a ľahká doba krátku. Existujú dva druhy slabičných dĺžok (spôsobujúcich ťažké doby verša):
Daktyl

Daktyl je stopa (rytmická jednotka) skladajúca sa z jednej prízvučnej a dvoch neprízvučných slabík (—∪∪) a tvorí sylabotonický veršový systém. Daktylský verš je v slovenskej poézii zriedkavejší ako trochejský, používal ho napr. Pavol Országh Hviezdoslav v známej balade "Zuzanka Hraškovie."
Zdrobnenina

Zdrobnenina alebo zdrobnené slovo alebo deminutívum (z lat. "minutus" malý, drobný) je expresívny lexikálny prostriedok, ktorý má kladné citové zafarbenie. V slovenčine sa deminutíva tvoria príponami.
Deminutíva tvoria silnú vrstvu expresívnych pomenovaní. Môžu mať rôznu štylisticko-sémantickú funkciu, závislú od toho, v akom kontexte sa použijú:
Príklad.
Ženský rod.
Proti príklad, keď je použitá prípona pre zdrobneniny a nejde o zdrobneninu, prípadne o opak:
Denník (literatúra)

Denník je literárny žáner epického, monografického charakteru. Denník obyčajne obsahuje najdôležitejšie, najzaujímavejšie zápisy o osobných a verejných udalostiach ovplyvňujúcich pisateľa. O udalostiach autor podáva správu väčšinou zo svojho uhla pohľadu prezentujúc vlastný názor o nich. Udalosti sú spravidla opisované v chronologickom poradí v denných intervaloch. Denník sa vedie a môže byť v ňom aj fikcia, teda dokreslenie istej udalosti/dňa. Denník si nepíšeme, ale vedieme. Denníky sa stávajú predpokladom pre biografické (životopisné) diela.
Derniéra

Derniéra je posledné uvedenie divadelnej hry alebo filmu. V médiach sa tento pojem využíva aj pri poslednom konaní športového podujatia. Opakom derniéry je premiéra.
Detektívka

Detektívka môže byť:
Detektívna literatúra

Detektívna literatúra (dielo detektívnej literatúry sa volá detektívka; z lat. détegere - odkrývať, odhaľovať) je druh zábavnej literatúry, ktorá je „založená na špecifickom uplatnení fabulačného tajomstva pri odhaľovaní okolností kriminálneho prípadu“. Základom je motív záhady a víťazstva dobra nad zlom, hlavnou postavou je detektív, ktorý sa snaží vyriešiť prípad, chytiť zločinca. Zločinec je potrestaný/ usmrtený, vyhráva dobro. 
Za prvú detektívnu prózu je pokladaná poviedka Edgara Allana Poea "Vraždy v ulici Morgue" z roku 1841. Medzi najznámejších autorov detektívok patria: Arthur Conan Doyle, Agatha Christie, Michael Connelly, či slovenský prozaik Dominik Dán.
Dej (literatúra)

Dej ako literárny pojem je ucelený rad akcií, ktoré nadväzujú špecifické vzťahy s ostatnými kontextami (postáv, vonkajšieho prostredia a rozprávača). 
Dej rozvinutý do zložitejších kauzálnych súvislostí je jedným z charakteristických znakov epiky a drámy. Dej ako celok prebieha od expozície k rozuzleniu.
Spätosť jeho jednotlivých fáz a opodstatnenosť dejových zvratov zabezpečuje motivácia.
Rozpor medzi postupnosťou rozprávania a dynamickou jednotou rozprávaného prebúdza dejové napätie. 
Podľa množstva odbočiek (digresií) a vsuviek sa rozlišuje dej jednoduchý a dej zložitý. 
Najsúvislejšia vrstva deja sa nazýva dej hlavný (niekedy rozdvojený na dva deje súbežné alebo napríklad v modernej próze vôbec neidentifikovateľný) v protiklade k viacerým dejom vedľajším. Pokiaľ postava mení svoje životné prostredie, prekračuje hranice dané svojou rolou, sociálnym
postavením a miestnym určením, je dej dynamický, v opačnom prípade je dej statický. Ak dejové zvraty rezultujú z okolností, vonkajších pomerov a osobných kontaktov, vzniká dej situačný, ak naopak z aktivity postáv, označuje sa dej ako povahový (charakterový). V povahovom deji sú postavy cedené buď étosom, t. j. ustálenou mravnou zásadou - dej etický, alebo pátosom, t. j.
chvíľkovými vznetmi a náladami - dej patetický.
Detská populárna pieseň

Detská populárna pieseň je básnický útvar patriaci do lyriky určený na spievanie, veselé, hravé texty, aj s poučným významom. Vzniká zhudobnením básne, na jej tvorbe sa podieľajú: textár – autor básne a hudobný skladateľ. 
Diela.
Niektoré známe projekty s detskými populárnymi piesňami:
Dialektizmus

Dialektizmus je nárečový prvok v spisovnom jazykovom prejave.
Rozdelenie dialektizmov:
Dialóg

Dialóg môže byť:
1521

Rok 1521 (MDXXI) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v sobotu, bol to 1521. rok nášho letopočtu, 21. rok v 2. tisícročí, 21. rok v 16. storočí a 2. rok v dekáde 20. rokov 16. storočia.
Mesiac (časová jednotka)

Mesiac je časová jednotka. Kalendárny mesiac v gregoriánskom kalendári má 30 alebo 31 dní, výnimku tvorí február, ktorý máva 28 dní, v priestupnom roku 29 dní.
Slovenské historické/ľudové názvy mesiacov.
V listinnom a tlačenom materiáli z obdobia do 18. storočia sa najčastejšie vyskytujú latinské názvy mesiacov, ale v niektorých prameňoch sa popri nich nachádzajú aj ľudové pomenovania.
Z roku 1597 je doložený nasledujúci zoznam slovenských mien mesiacov (zoznam ich výslovne odlišuje od českých mien mesiacov, ktoré sú v ňom odlišné), ktorých autorom je Matej Hranica, evanjelický farár:
Poznámka: Namiesto w píšeme dnes v, namiesto g píšeme dnes j.
Nowý kalendář z roku 1717 uvádza:
Fándlyho Pilní domajší a polní hospodár uvádza:
Anton Bernolák slovenské názvy mesiacov utvoril podľa češtiny a nezachytil tak ich skutočné používanie. 
V česko-nemeckom Jungmannovom slovníku autor hodnotí ako (aj?) moravské a slovenské nasledujúce názvy mesiacov: květen (t. j. máj), čerwen (t. j. jún), sečen (t. j. júl) a srpen (t. j. august).
Ľudovít Štúr navrhol v roku 1845 tieto názvy:
Podobné, ale pozmenené, slovenské názvy sa nachádzajú aj v iných textoch do konca 19. storočia. Napr. v Domovej pokladnici z r. 1848: 
Podľa publikácie K. Palkoviča z roku 1974 vyzerali pôvodné slovenské názvy mesiacov nasledovne (v citovanom zdroji mená nie sú priradené k jednotlivým dnešným názvom): veľký sečen, malý sečen, brezeň, dubeň, traveň, lipeň, rujeň, hrudeň, a možno aj studeň a jaseň. Väčšina týchto existovala asi ešte na začiatku 19. stor. v slovenských nárečiach.
Historický slovník slovenského jazyka (moderný slovník predbernolákovskej slovenčiny) uvádza tieto doklady (popri dokladoch názvov mesiacov latinského pôvodu) slovenských alebo poslovenčených českých názvov mesiacov:
Ján Sebechlebský

Ján Sebechlebský (* 6. máj 1966, Žiar nad Hronom) je slovenský a český filmový režisér.
Život.
Po štúdiu na gymnáziu v Žiari nad Hronom bol prijatý na pražskú FAMU, odbor hranej réžie. Školu absolvoval v roku 1991. Venuje sa aj divadelnej tvorbe a je externým pedagógom na FAMU. Spoločne s režisérom Radimom Filipcom, ktorý má na starosť scény v reálnom prostredí, tiež nakrúca seriál Ordinace v růžové zahradě a Jedna rodina. Pre Českú televíziu natočil približne 50 dokumentárnych filmov. V súčasnej dobe žije v Prahe. Začiatkom roka 2016 získal Cenu mesta Žiar nad Hronom za vynikajúce tvorivé výkony a významné výsledky v oblasti filmovej réžie a filmovej tvorby.
Karadžičova ulica (Bratislava)

Karadžičova ulica je ulica v Bratislave. Pomenovaná je podľa významného srbského vzdelanca, lingvistu, jazykovedca, historika, literárneho kritika, zberateľa ústnej ľudovej tvorby a reformátora srbského jazyka Vuka Stefanovića Karadžića. Pôvodne sa volala ulica kráľa Žigmunda (Zsigmond király-Gasse, Zsigmond király-utca). V súčasnosti ulica ohraničuje staršiu a novšiu časť mesta. 
Významné objekty.
Na ulici sa nachádza centrála VÚB banky, kancelárske budovy City Business Center (CBC). S ulicou susedí aj historický Ondrejský cintorín (vchod z Ulice 29. augusta). Na mieste administratívnych budov sa nachádzala železničná stanica Bratislava-Nivy, ktorá zanikla v 80. rokoch 20. storočia. V súčasnosti existuje projekt na jej obnovu ako podzemnej stanice.
Jaroslav Ševčík

Jaroslav Ševčík (* 12. máj 1932, Horní Lideč – † 17. jún 2005, Bratislava) bol slovenský tanečný choreograf, režisér umeleckých programov a profesionálny tanečník.
Život.
Po štúdiu na gymnáziu v Leviciach nastúpil do osvetovej školy v Bratislave a absolvoval aj Pedagogickú školu pre učiteľov tanečnej výchovy pri Štátnom konzervatóriu. V roku 1969 získal titul zaslúžilý umelec. Bol jedným z prvých členov SĽUK-u, s ktorým počas nasledujúcich tridsiatich rokov reprezentoval slovenské ľudové umenie na väčšine kontinentov. Bol prvým hlavným a nezabudnuteľným predstaviteľom v choreografii Jánošíka v SĽUK-u, účinkoval v množstve televíznych inscenácií napríklad "Balada o Vojtovej Maríne", v choreografii "Surovô drevo" – goralský tanec, ktorý mal vyše 500 repríz. Venoval sa hlavne režijnej a choreografickej činnosti, najmä je treba vyzdvihnúť v tomto smere jeho práca s folklórnymi súbormi zahraničných Slovákov, pre ktorých táto spolupráca znamenala často vzkriesenie ich činnosti až po umelecký vzostup týchto kolektívov. Stál pri zakladaní súboru Limbora v New Yorku, Lučina v Clevelande, Trávnica v Lakewoode, Šarišan v Detroite, Slovakians v Pittsburghu, FS Ľudovíta Štúra v Melbourne, Zemplína v Toronte a ďalších. Mimoriadnu schopnosť preukázal pri práci režiséra pri koncipovaní veľkých programových celkov a prípravou programov s veľkým počtom súborov. Ide o spoluprácu a prípravu programov na medzinárodných festivaloch ako sú Folklórny festival Východná, Folklórne slávnosti pod Poľanou a medzinárodný folklórny festival Praha srdce národov – kde bol hlavným programovým režisérom. Svoje skúsenosti odovzdával mladým nielen v zahraničí, ale aj doma na Slovensku. Od roku 1997 spolupracoval s Domom zahraničných Slovákov v Bratislave.
Slnečná sonda

Slnečná sonda alebo solárna sonda je kozmická sonda vypustená mimo sféru gravitačného vplyvu Zeme s cieľom študovať Slnko a jeho vplyv na medziplanetárne prostredie. Za týmto účelom sú tieto sondy vybavované vedeckými prístrojmi, medzi ktoré patria najmä:
Z hľadiska dráh využívaných pre slnečné sondy ich môžeme rozdeliť do troch základných skupín:
Do mimoriadnej blízkosti k Slnku sa dostala v minulosti tiež planetárna sonda Mariner 10 určená pre výskum planéty Merkúr a neskôr tiež druhá sonda na prieskum Merkúra, MESSENGER. Tieto sondy však neboli špecificky vybavené pre dôkladnejší prieskum Slnka a preto tu nie sú zahrnuté v tabuľkách.
Sonda ISEE-3 bola po splnení úlohy v libračnom centre 20. júla 1982 vyvedená z tohto bodu a nasmerovaná ku dvom kométam (pozri tabuľka); súčasne s tým bola premenovaná na ICE.
Okrem slnečných sond skúmalo Slnko z obežných dráh okolo Zeme celý rad slnečných družicových observatórií.
Vulkán

Vulkán môže byť:
Vysoká škola múzických umení v Bratislave

Vysoká škola múzických umení v Bratislave (VŠMU) je vysoká škola, ktorá na svojich fakultách vychováva odborníkov v oblastiach divadla, bábkarstva, hudby, tanca, filmu a televíznej tvorby. Bola založená v roku 1949 v Bratislave a nadviazala na Hudobnú a dramatickú akadémiu pre Slovensko (HADAPS). 
Súčasnou rektorkou VŠMU je doc. Mária Heinzová, ArtD. . Ďalšími predstaviteľmi školy sú prorektori - doc. Lucia Papanetzová, ArtD. (prorektor pre vzdelávanie) a prof. Daniel Buranovský, ArtD. (prorektor pre rozvoj, výskum a umeleckú činnosť). Rektorát Vysokej školy múzických umení sídli na Ventúrskej ulici 3 v Bratislave, v bývalej budove Universitas Istropolitana.
Fakulty VŠMU.
Vysoká škola múzických umení má v súčasnosti tri fakulty:
Okrem týchto fakúlt má škola niekoľko pracovísk s celoškolskou pôsobnosťou, a to:
Argeș (rieka)

Argeş (čítaj "ardžeš") je rieka v južnom Rumunsku. Dĺžka . Pramení vo Fagarašských vrchoch v Karpatoch a vlieva sa ako ľavostranný prítok do Dunaja. Využíva sa v energetike.
Jej pomenovania boli aj rieka Argessos, Ardeiscus alebo Ordessus.
Dúbrava (folklórny súbor)

Folklórny súbor Dúbrava vznikol v roku 1979 v Prešove. V súčasnosti má asi 40-45 členov v troch samostatných zložkách. Repertoár súboru tvoria tance, spevy a zvykoslovné pásma z regiónu Šariš a Zemplín.
Kultúrny program Folklórneho súboru Dúbrava, ktorý pozostáva z tanečných, speváckych, ale aj samostatných hudobných vstupov, čerpá námety z folklórnych tradícií východného Slovenska. Tance a piesne vychádzajú najmä z regiónov Šariš, Zemplín a Spiš, využívajúc prvky rusínskej aj rómskej kultúry. Pri príprave a tvorbe programu súbor spolupracuje s odborníkmi, čoho výsledkom je originálne vystúpenie v podaní mladých talentovaných interprétov. Vďaka profesionálnemu vedeniu sú vystúpenia na vysokej kvalitatívnej úrovni a pre divákov predstavujú jedinečný kultúrny zážitok.
Súbor Dúbrava počas svojho viac ako tridsať ročného pôsobenia navštívil okrem Európy aj Áziu a Afriku. Zúčastnil sa festivalov v Nemecku, Belgicku, Francúzsku, Izraeli. Účinkoval tiež v Egypte Portugalsku na Cypre v Rusku a v ďalších štátoch Európy. Folklórny súbor Dúbrava viac ako tridsať rokov prispieva k udržiavaniu a zachovávaniu folklórnych tradícii ľudu v našom regióne. Súbor sa zúčastňuje aj na súťažiach folklórnych súborov v rôznych kategóriách.
V roku 2013 sa stal vedúcim súboru Pavol Fecenko, bývalý tanečník folklórneho súboru Makovica. Súbor preberal v období generačnej výmeny, ktorá sa podpísala na množstve členov v súbore. To však jeho ani ostatných členov neodradilo od práce a po niekoľkých úspešných konkurzoch a príchode technicky vyspelých tanečníkov s DFS Dúbravienka začala Dúbrava naberať nového ducha. Súbor za začal zúčastňovať popredných folklórnych festivalov ako napríklad Hornotoryský FF, Kapušianske folklórne dni, Šarišské slávnosti piesní a tancov, FF Topľanskej doliny, Slávnosti kultúry rusínov-ukrajincov Slovenska a iných.
Súbor vďaka iniciatívnym členom začal aj s angažovaním sa v rámci spoločenských udalostí. Už tradičným je dnes Reprezentačný ples Folklórneho súboru Dúbrava, Kvapka krvi alebo najnovší projekt Folklórne leto s Dúbravou.
V roku 2019 súbor pri príležitosti 40. výročia založenia prichystal celovečerný program s názvom "Črepy osudu", na tvorbe ktorého sa podieľali profesionálni choreografi a tvorcovia. 8. a 9. novembra 2019 bol tento výročný program odpremierovaný na doskách Divadla Jonáša Záborského v Prešove.
Počas príprav výročného programu boli vytvorené nové choreografie, hudobné úpravy, no taktiež sa podarilo obnoviť a rozšíriť veľkú časť krojovne a zaobstarať nové hudobné nástroje.
Atrazín

Atrazín alebo 2-chlór-4-etylamino-6-izopropyl-amino-1,3,5-triazín alebo C8H14ClN5 je herbicíd skupiny substituovaných triazínov.
Charakteristika.
Atrazín patrí do základného spektra triazínových herbicídov. Vyrába sa vo forme granúl, ale i ako kvapalina, suspenzívny koncentrát či ako prášok. Je inhibítorom fotosyntézy.
Používa sa na ničenie burín v porastoch kukurice, cukrovej trstiny a chmeľu. Na atrazín je veľmi citlivá zelenina, obilniny a zemiaky. Je takisto toxický pre niektoré druhy rias a vodných rastlín. Atrazín je mierne toxický pre cicavce.
Prvýkrát ho uviedla na trh firma Ciba-Geigy v roku 1956. Na Slovensku je známy pod obchodnou značkou Zeazin.
Herbicíd atrazín sa najviac používa v USA.
Atrazín je od 1. augusta 2005 zakázané používať na základe rozhodnutia Európskej komisie 2004/248/EC.
Účinok na človeka.
Ľudia sú vystavení účinkom atrazínu predovšetkým pitím vody, ale tiež dýchaním vzduchu v oblastiach, kde sa atrazín použil vo veľkých množstvách. 
Rýchlo sa vstrebáva do tráviaceho a dýchacieho traktu. Pri vyšších dávkach je toxický pre nervovosvalovú sústavu. Zapríčiňuje aj poruchy motoriky, koordinácie, ochrnutie údov, respiračné problémy. Otrava sa prejavuje aj hnačkou, zvracaním, dráždením pokožky a očí, bolesťami žalúdka.
Atrazín poškodzuje hormonálny systém, môže už pri malých dávkach ovplyvniť reprodukciu a vývoj. U mužov spôsobuje zníženie kvality spermií. Medzinárodná agentúra pre výskum rakoviny (IARC) ho klasifikuje ako možný karcinogén.
Iné názvy pre atrazín.
A 361, AAtram, AAtrex, Aktikon, Aktikon PK, Aktinit A, Aktinit PK, Argezin, Atazinax, Atranex, Atrataf, Atratol, "Atrazin", Atrazina, Atrazine, Atrazine (ANSI), Azinotox 500, Candex, Cekuzina-T, Crisazina, Cyazine, Farmco Atrazine, Fenamin, Fenatrol, G 30027, Gesaprim, Griffex, Hungazin, Hungazin PK, Inakor, Oleogesaprim, Primatol A, Primaze, Radazine, s-Triazine, 1-Chloro-3-ethylamino-5- izopropylamino-s-triazine, Shell Atrazine Herbicide, Strazine, Sutazine +, Triazine A 1294, Vectal SC, Weedex, Weedex A, Wonuk, "Zeazin", "Zeazine"
"*kurzívou sú vyznačené najčastejšie označenia"
Externé odkazy.
Martina Otčenášková: Atrazin deformuje pulce, Český rozhlas, 17. apríla 2008
Vasiľ Hopko

Blahoslavený Vasiľ Hopko (* 21. apríl 1904, Hrabské – † 23. júl 1976, Prešov) bol gréckokatolícky biskup.
Život.
Narodil sa v rodine Vasiľa Hopka a jeho manželky Anny Petrenkovej. V roku 1947 sa stal pomocným gréckokatolíckym biskupom v Prešove. Po násilnom zrušení Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku v roku 1950 bol internovaný a v roku 1951 odsúdený na 15 rokov odňatia slobody, peňažný trest 20 000 Kčs, stratu občianskych práv na 10 rokov a prepadnutie majetku.
Bol väznený v Bratislave, Ilave, Leopoldove, Prahe, Mírove a vo Valdiciach. V máji 1964 ho „zo zdravotných dôvodov a za dobré správanie” podmienečne prepustili.
Po prepustení z väzenia bol internovaný v domácom väzení v Oseku pod drobnohľadom Štátnej bezpečnosti. Po obnovení Gréckokatolíckej cirkvi v roku 1968 pôsobil ako jej svätiaci biskup.
Vladyka Vasiľ Hopko zomrel na následky väznenia 23. júla 1976 v Prešove. Je pochovaný v krypte katedrálneho chrámu sv. Jána Krstiteľa v Prešove. 
Blahorečenie.
Za blahoslaveného ho vyhlásil pápež Ján Pavol II. 14. septembra 2003 v Bratislave.
Gréckokatolícka cirkev na Slovensku slávi sviatok blaženého hieromučeníka Vasiľa Hopka 11. mája, gréckokatolíci v USA 23. júla.
Veľká polos

Veľká polos dráhy je jeden z elementov dráhy opisujúcich pohyb kozmického telesa (prirodzeného, napr. planéty, kométy a pod., alebo umelého) v kozmickom priestore. Označuje sa "a" a vyjadruje sa v dĺžkových mierach; u prirodzených kozmických telies, najmä planét v slnečnej sústave sa najčastejšie používa astronomická jednotka (au). Vyjadruje strednú vzdialenosť kozmického telesa od ťažiska sústavy.
Pri eliptickej dráhe sa rovná aritmetickému priemeru hodnôt vzdialeností periapsidy (pericentra) a apoapsidy (apocentra) od ťažiska sústavy, teda
kde formula_2 je vzdialenosť periapsidy a formula_3 je vzdialenosť apoapsidy.
Hodnota veľkej polosi je priamo zviazaná s ďalšími elementami dráhy podľa 3. Keplerovho zákona. Obežná doba (perióda) "P" sa rovná
kde "a" je veľká polos a "μ" je gravitačný parameter centrálneho telesa. 
Ak pri telesách pohybujúcich sa slnečnou sústavou vyjadríme "a" v astronomických jednotkách, pre dobu obehu "P" v rokoch dostaneme zjednodušený výraz
Pre stredný denný pohyb resp. stredný pohyb za jednotku času "n" vyjadrený v stupňoch za jednotku času
formula_6,
kde "a" je veľká polos a "μ" je gravitačný parameter centrálneho telesa. 
Pri hyperbolických dráhach je hodnota veľkej polosi záporná ("a" &lt; 0).
Pri parabolickej dráhe je hodnota veľkej polosi nedefinovaná. Ak sa excentricita eliptickej dráhy blíži k hodnote 1 zľava (čiže elipsa sa preťahuje až sa mení na parabolu), potom hodnota veľkej polosi rastie nad všetky medze, čiže
Ak sa naopak pri hyperbolickej dráhe hodnota excentricity blíži k hodnote 1 sprava (čiže hyperbola sa zužuje a mení sa na parabolu), tak (záporná) hodnota veľkej polosi klesá pod všetky medze, čiže
Gravitačný parameter

Gravitačný parameter, tiež štandardný gravitačný parameter je veličina udávajúca meradlo síly gravitačnej príťažlivosti určitého prirodzeného kozmického telesa.
Veľkosť gravitačného parametra μ sa rovná
kde formula_2 je univerzálna gravitačná konštanta ("G" = (6,6742 ± 0,001) × 10−11 N m2 kg−2 = (6,6742 ± 0,001) × 10−11 m3 kg−1 s−2) a M je hmotnosť tohto nebeského telesa. Jednotkou μ je km3 s−2. 
Zo sledovania pohybu malých sprievodcov (napr. mesiacov) omnoho hmotnejšieho centrálneho telesa (napr. planéty) možno určiť hodnotu gravitačného parametra pre centrálne teleso omnoho presnejšie ako z uvedeného vzorca. Zo zákonov nebeskej mechaniky vyplýva, že gravitačný parameter sa v prípade kruhovej dráhy rovná
formula_3
kde formula_4 je polomer dráhy, formula_5 je obežná rýchlosť, formula_6 je uhlová rýchlosť a formula_7 je obežná doba. 
Pre eliptickú dráhu platí
formula_8,
kde formula_9 je veľká polos dráhy.
Gravitačný parameter Zeme.
Hodnota gravitačného parametra pre Zem, nazývaná tiež "geocentrická gravitačná konštanta", je rovná 398 600,441 8 ± s−2.
Čingischán

Čingischán () alebo tradične (ale nesprávne) Džingischán, alebo vlastným menom Temüdžin (* asi 1155, 1162 alebo 1167, pohorie Chentej – † 18. alebo 25. august 1227, Sing-čching, Západná Sia), bol zakladateľom a prvým chánom Mongolskej ríše, ktorej vládol od roku 1206 až do svojej smrti v roku 1227. Neskôr sa stala jednou z najväčších súvisle existujúcich ríš v dejinách ľudstva. Potom, čo väčšinu svojho života strávil zjednocovaním mongolských kmeňov, začal sériu vojenských výprav a dobyl veľké časti Číny a Strednej Ázie.
Detstvo.
Jeho otec mu dal meno podľa náčelníka porazených nepriateľov - Temüdžin (v preklade to znamená Železný nôž). Odvtedy, čo mu otca zabil nepriateľský kmeň, žila jeho rodina v neustálom nebezpečenstve. V mladosti ho zajal nepriateľský kmeň. Práve útekom zo zajatia sa začala jeho cesta od negramotného, bezmocného zajatca až k jednému z najmocnejších ľudí histórie.
Mal viacerých súrodencov. Známy je najmä jeho brat Chasar, s ktorého pomocou zavraždil svojho najstaršieho nevlastného brata a po otcovej smrti otčima Begtera.
Vojenské úspechy.
Po úteku sa pridal k Togrilovi, ktorý bol priateľ jeho otca a náčelník príbuzného kmeňa. Niekoľko nasledujúcich rokov sa odohrávali bratovražedné vojny. Počas nich si Temüdžin vybojoval moc. Vďaka diplomacii, krutosti a vojenským schopnostiam sa mu podarilo spojiť všetky kmene pod svoje velenie. Roku 1206 ho zhromaždenie mongolských náčelníkov vyhlásilo za veľkého chána, „vládcu vesmíru“ - Čingischána.
Čingischán napadol štát Si Sia na severozápade Číny a neskôr ríšu Ťin na severe Číny. Počas bojov nastal spor medzi Čingischánom a šáhom Muhammadom, ktorý vládol Chórezmskej ríši . V roku 1219 viedol Čingischán svoje vojsko proti Muhammadovi. Stredná Ázia a Perzia, v ktorej sa Chórezmská ríša nachádzala, bola zničená. Kým jeho ďalšie vojská útočili na Rusko, Čingischán začal nájazdy na Afganistan a severnú Indiu. Domov sa vrátil roku 1225. 
Čingischán mal 4 synov - Jochi, Chagatai, Ogotaj, Tolui. Jeho nástupcom sa stal tretí syn Ogotaj.
Excentricita (astronómia)

Excentricita dráhy alebo výstrednosť je je jedným z elementov dráhy, opisujúcich pohyb kozmického telesa (prirodzeného, napr. planéty, kométy a pod. alebo umelého) v kozmickom priestore. Vyjadruje kruhovosť resp. nekruhovosť dráhy napr. planéty alebo kométy.
Pre kružnicu je formula_1, pre elipsu formula_2, pre parabolu formula_3 a pre hyperbolu formula_4. 
Vzorec pre výpočet excentricity eliptickej dráhy:
kde formula_6 je lineárna excentricita (vzdialenosť ohniska od stredu kužeľosečky), formula_7 veľká polos a formula_8 malá polos. V kozmonautike resp. v astrionike sa excentricita častejšie vzťahuje k vzdialenostiam apsíd od ťažiska sústavy
kde formula_10 a formula_11 sú vzdialenosti apoapsidy resp. periapsidy od ťažiska a "a" je opäť veľká polos dráhy.
Ďalšie dôležité vzťahy medzi excentricitou a ďalšími parametrami dráhy:
a
Úniková rýchlosť

Úniková rýchlosť alebo 2. kozmická rýchlosť je najnižšia rýchlosť, ktorou sa teleso zanedbateľne malej hmotnosti v danej výške pohybuje po parabolickej dráhe okolo centrálneho telesa. Je to teda najnižšia možná rýchlosť, pri ktorej teleso môže definitívne opustiť sféru gravitačného vplyvu planéty.
Veľkosť únikovej rýchlosti formula_1 závisí na gravitačnom parametri centrálneho telesa formula_2 a na výške dráhy nad povrchom formula_3 podľa vzťahu
Kde R je polomer planéty, r je vzdialenosť ťažísk telies, G je gravitačná konštanta (kappa), M je hmotnosť planéty a g je sila pôsobenia gravitácie na danom mieste. Zo vzorca je zrejmé, že úniková rýchlosť s výškou klesá. V tabuľke vpravo sú uvedené hodnoty únikovej rýchlosti pre rôzne výšky dráh v gravitačnom poli Zeme, v nasledujúcej tabuľke potom únikové rýchlosti prepočítané na povrch (resp. hornú hranicu mrakov) pre jednotlivé planéty Slnečnej sústavy.
Druhá kozmická rýchlosť je 1,41 násobok, (presne :formula_5 násobok) prvej kozmickej rýchlosti
Kruhová rýchlosť

Kruhová rýchlosť je rýchlosť, ktorou sa pohybuje po kruhovej dráhe okolo centrálneho telesa v danej výške teleso zanedbateľne malej hmotnosti.
Veľkosť kruhovej rýchlosti formula_1 závisí na hmotnosti "M" (respektíve gravitačnom parametri formula_2) centrálneho telesa a na polomere kruhovej dráhy formula_3 podľa vzťahu
kde κ je gravitačná konštanta, formula_5 je polomer Zeme a h je výška nad povrchom.
Kruhová rýchlosť teda klesá nepriamo úmerne s odmocninou vzdialenosti. V tabuľke vpravo sú uvedené hodnoty kruhovej rýchlosti pre rôzne výšky kruhových dráh v gravitačnom poli Zeme, v nasledujúcej tabuľke kruhové rýchlosti prepočítané na povrch (resp. pri plynových obroch hornú hranicu mrakov – označené hviezdičkou) u ostatných planét Slnečnej sústavy.
Prvá kozmická rýchlosť.
Prvá kozmická rýchlosť je rovná kruhovej rýchlosti tesne nad povrchom zdroja gravitačného poľa. Je teda definovaná ako rýchlosť, ktorú musíme dodať telesu malej/zanedbateľnej hmotnosti tesne nad povrchom zdroja gravitačného poľa, aby okolo neho začala vykonávať rovnomerný pohyb po kružnici.
Platí teda:
formula_6
K-Meleon

K-Meleon je webový prehliadač založený na engine Gecko od Mozilla Foundation. Jeho cieľom je poskytnúť odľahčený webový prehliadač pre Microsoft Windows. Podobne ako Galeon alebo Epiphany na Linuxe používa grafické prostriedky hostiteľského operačného systému namiesto XUL. Vďaka tomu má prehliadač menšie hardvérové nároky ako napríklad Mozilla Firefox.
Prehliadač je vyvíjaný od roku 2000 a šírený pod licenciou GPL.
Easy Mind System

Easy Mind System (používa sa skratka EMS) je systém kódov slúžiaci na označovanie mačiek podľa exteriérových znakov. Jeho základnou vlastnosťou je jednoduchosť. EMS platí od 1. januára 1991 pre uznané plemená mačiek FIFe. Každé plemeno má presne vymedzené kombinácie prípustných exteriérových znakov. Každý jedinec má svoje označenie v EMS kóde.
Dichlórdifenyltrichlóretán

DDT, čiže dichlórdifenyltrichlóretán alebo 1,1,1-trichloro-2,2-bis(4-chlorofenyl)etán alebo (ClC6H4)2CH(CCl3), je jeden z najstarších a najznámejších insekticídov. Pre negatívne vedľajšie účinky a fakt, že sa kumuluje v organizme a prostredí, postupne od 70. rokov 20. storočia dochádza k zákazu jeho používania.
História.
DDT bolo prvýkrát syntetizované už v roku 1874 Othmarom Zeidlerom. Jeho insekticídne účinky však objavil až švajčiarsky chemik Paul Hermann Müller v roku 1939. Od druhej svetovej vojny bolo DDT hromadne používané ako prípravok proti škodlivému hmyzu v poľnohospodárstve, ale predovšetkým na likvidáciu komárov a moskytov v tropických krajinách.
V prírode sa pretvára na ďalšie deriváty, ako DDE a DDA.
Účinok na človeka.
Pri akútnom zasiahnutí pôsobí na centrálnu nervovú sústavu, vyvoláva kŕče a končí obrnou dýchania. Akútna inhalácia spôsobuje bronchitídu, pri chronickej otrave sa prejavujú zmeny krvného obrazu. DDT sa dobre rozpúšťa v tukoch.
U DDT bola neboli karcinogenita a mutagenita priamo preukázaná. Štúdie však naznačujú, že môže zvyšovať pravdepodobnosť rakoviny.
V roku 2000 bola uverejnená štúdia preukazujúca, že rozpadový produkt DDT pôsobí ako endokrinný disruptor narúšajúci funkciu androgénov. U laboratórnych potkanov preukázal inhibíciu väzby hormónov na tzv. androgénny receptor. V roku 2005 časopis Environmental Health Perspectives informoval o zvýšení výskytu tzv. intersexuálnych žiab v dôsledku používania DDT. V roku 2006 priniesol Journal of Andrology štúdiu o znížení pohyblivosti spermií a zvýšení výskytu defektných spermií u mužov v závislosti na hladine metabolitov DDT v krvi.
Regulácia.
Medzinárodne je regulovaný Štokholmským dohovorom o perzistentných organických látkach od roku 2004. Výroba a používanie DDT sú vo väčšine krajín sveta zakázané, iba v niektorých afrických a ázijských krajinách sa DDT stále používa ako prostriedok boja proti malárii.
Mac OS

Mac OS, čo značí "Macintosh operating system" je operačný systém počítačov Macintosh spoločnosti Apple Computer, Inc. (v súčasnosti už iba Apple Inc.). Pôvodný Mac OS bol prvým komerčne úspešným operačným systémom s grafickým používateľskym prostredím (rozhraním).
Verzie.
Pôvodný operačný systém pre Macintosh mal dve hlavné zložky zvané "System" a "Finder", pričom verzie oboch boli číslované samostatne. Pri aktualizácii boli dodávané spoločne ako "System Software", ale každá zložka mala svoje vlastné číslovanie. Formálne sa číslovanie zložiek systému zosynchronizovalo od verzie 6, ktorá sa už skrátene nazývala len System 6. System 7.5.1 bol prvý, ktorý obsahoval logo Mac OS (usmievavú tvár) a Mac OS 7.6 bol prvý, ktorý sa oficálne nazýval „Mac OS“.
Mac OS môžeme rozdeliť do dvoch skupín operačných systémov:
Mac OS.
Pre klasický Mac OS je charakteristická úplná absencia príkazového riadka, ide o úplne grafický operačný systém. Bol vyzdvihovaný pre jednoduchosť používania, na druhej strane mu bol vyčítaný nedostatok multitaskingu v raných verziách, neskôr použitie kooperatívneho multitaskingu v neskorších verziách, tiež veľmi obmedzená správa pamäte a náchylnosť ku konfliktom medzi tzv. rozšíreniami, ktoré rozširovali možnosti operačného systému a poskytovali napr. podporu sietí alebo rôznych zariadení pripojených k počítaču. Niektoré rozšírenia nepracovali správne s inými alebo pracovali len ak boli v systéme spustené v určitom poradí. Riešenie problémov s rozšíreniami v Mac OS bol neraz zdĺhavý proces.
Prvá verzia Mac OS používala MFS (skratka "Macintosh File System"), čo bol jednoúrovňový súborový systém, t. j. nepracoval s adresármi, ale všetky súbory boli uložené v základnej úrovni súborového systému. Neskôr bol tento systém nahradený systémom HFS ("Hierarchical File System"), ktorý už adresáre používal. Inak sú oba súborové systémy kompatibilné.
OS X.
OS X priniesol riadenie pamäte a preemptívny multitasking prevzatý z Unixu. Nové riadenie pamäte umožnilo simultánnu činnosť viacerých programov a prakticky odstránilo vznik neželaných situácií, kedy jeden program spôsobil pád iného. OS X tiež obsahuje príkazový riadok, aj keď ten zostáva úplne skrytý, kým používateľ nespustí terminálovú aplikáciu. Tieto nové vlastnosti systému spôsobili, že je náročnejší na prostriedky a funguje len na procesoroch triedy PowerPC G3 a novších. 
OS X je spätne kompatibilný so systémom Mac OS 9, keďže obsahuje vlastne úplnú verziu staršieho systému, pričom poslednou verziou je Mac OS 9.2. Toto prostredie sa nazýva "Classic" a nenachádza sa už v nových počítačoch Macintosh postavených na platforme procesorov Intel.
V roku 2006 používalo klasický systém Mac OS už iba malé percento používateľov. Väčšinou tí, ktorí nemohli prejsť na nový operačný systém z dôvodu hardvérovej nekompatibility starších počítačov.
Vulgáta

Vulgáta je všeobecne rozšírený latinský preklad Biblie, ktorý bol ako jediný platný v rímskokatolíckej cirkvi. Tridentským koncilom bol uznaný ako rovnocenný so základným textom. 
Z poverenia pápeža Damaza začal s prekladom učený cirkevný otec Hieronymus, preklad však pravdepodobne dokončili iní prekladatelia. Hieronymus použil preklad bežne používaný latinsky hovoriacimi kresťanmi, tzv. Vetus Latina (znamená „starý latinský“), nazývaný aj Itala, ktorý vznikol už v 2. a začiatkom 3. storočia. Vulgáta dosiahla všeobecné uznanie až v čase Gregora Veľkého.
Eric Berne

Eric Berne rodený Eric Lennard Bernstein (* 10. máj 1910, Montreal, Kanada – † 15. júl 1970, Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, USA) bol americký psychiater a psychológ, vytvoril vlastnú psychologickú teóriu a terapiu s názvom transakčná analýza. 
Narodil sa v Kanade ako Eric Lennard Bernstein ale neskôr sa vysťahoval do USA a v roku 1938 získal americké občianstvo. V roku 1943 si zmenil meno na Eric Berne.
Septuaginta

Septuaginta (z lat. „sedemdesiat“, skratka "LXX") je grécky preklad Starého zákona z hebrejčiny. Vznikol v 3. – 1. stor. pred Kr. v prostredí helénskej židovskej diaspóry. Používala ho aj vznikajúca kresťanská cirkev: „práve Septuaginta, t. j. grécka a nie hebrejská verzia Písma, bola ‚Bibliou‘ raného kresťanstva“.
Vznikol podľa legendy na ostrove Faros pri Alexandrii, kde ho napísalo 70/72 židovských učencov za 72 dní (odtiaľ názov Septuaginta). Na preklade sa pracovalo pravdepodobne už za Ptolemaia II. Filadelfa (vládol 285-246 pred Kr.), dokončený však bol až neskôr (275-130 pred Kr.). Nepravidelnosti v štýle a hodnote prekladu nám umožňujú rozpoznať mnohých prekladateľov. Túto legendu o vzniku kritizoval sv. Hieronym, ktorý ju označil za čiastočný výmysel.
Oproti palestínskemu kánonu obsahuje aj deuterokánonické knihy.
Anna Freudová

Anna Freudová (* 3. december 1895, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko – † 9. október 1982, Londýn, Spojené kráľovstvo) bola britská psychoanalytička rakúskeho pôvodu, dcéra známeho Sigmunda Freuda.
Bola zakladateľkou detskej psychoanalýzy, pôsobila ako výkonná členka výboru Viedenského psychoanalytického inštitútu. Popísala psychický mechanizmus identifikácie dieťaťa s agresorom.
Arthur Janov

Arthur Janov (21. august 1924, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 1. október 2017, Malibu, Kalifornia, USA ) bol americký psychológ a psychoterapeut. Bol autorom knihy "The Primal Scream" (1970).
Burrhus Frederic Skinner

Burrhus Frederic Skinner (* 20. marec 1904, Susquehanna, Pensylvánia, USA – † 18. august 1990, Cambridge, Massachusetts, USA) bol americký psychológ a sociálny filozof.. 
Bol prívržencom neobehaviorizmu. Zaoberal sa otázkami programového učenia.
Biochémia

Biochémia je interdisciplinárna veda, ktorá skúma chemické látky a chemické deje v živých organizmoch. Je hraničným odborom medzi biológiou a chémiou, prelína sa s molekulárnou biológiou, genetikou, organickou chémiou a fyzikálnou chémiou.
Rozdelenie.
Základná biochémia.
Okrem toho sa špeciálne odvetvia zaoberajú určitou oblasťou skúmania, napríklad
Biomolekuly.
Biochémia popisuje, triedi a skúma nasledovné skupiny chemických zlúčenín (biomolekúl) prítomných v živých organizmoch a ich premenu:
Primárne metabolity.
Primárne metabolity sa nachádzajú vo všetkých, alebo aspoň vo väčšine živých organizmov. Majú buď stavebnú (štruktúrnu) funkciu alebo súvisia s prijímaním a výdajom energie a reprodukciou.
Sekundárne metabolity.
Sekundárne metabolity sa nachádzajú len v niektorých typoch buniek alebo organizmov. Majú špecializovanú úlohu, najčastejšie charakteristickú pre daný typ organizmu. Sú to napríklad:
Štrkovec

Štrkovec môže byť:
Divadelné ocenenia sezóny – DOSKY

Divadelné ocenenia sezóny – DOSKY sú každoročnou anketou divadelných kritikov a teoretikov, ktorú vyhlasuje Asociácia súčasného divadla.
Divadelné ocenenia sezóny sa udeľujú od roku 1996, v prvých ročníkoch počas medzinárodného divadelného festivalu Divadelná Nitra a od roku 2015 ako samostatný ceremoniál v Slovenskom národnom divadle v Bratislave.
DOSKY sú ocenením tvorivých činov v oblasti profesionálneho divadla na Slovensku (činoherné, operné, muzikálové, bábkové divadlo, balet a súčasný tanec). DOSKY sa udeľujú fyzickým osobám bez ohľadu na štátnu príslušnosť tvorcov za umelecké výkony, ktoré mali premiéru v divadlách na území Slovenska v príslušnej divadelnej sezóne. 
Umelecké výkony získali body podľa nasledovného kľúča: tri body za výkony uvedené na prvom mieste, dva body za výkony uvedené na druhom mieste a jeden bod za výkony uvedené na treťom mieste. Tri nominácie a víťaza určí súčet dosiahnutých bodov. Pri zhode bodových ohodnotení u dvoch alebo viacerých výkonov rozhoduje počet najvyšších poradí. 
Autormi projektu DOSKY sú divadelná teoretička Silvia Hroncová, divadelná kritička Zuzana Uličianska a René Parák. Cenou je "divadelná" doska s postriebreným štítkom. Autorom výtvarného návrhu je slovenský scénograf Aleš Votava a autorom ich realizácie je akademický architekt Tomáš Lupták.
Kategórie.
Divadelné ocenenia sezóny sa v roku 2018 udeľovali v desiatich kategóriách. Jednotlivé kategórie, nominácie aj víťazov nájdete na www.cenydosky.sk.
Planetárna sonda

Planetárna sonda je kozmická sonda, ktorej hlavnou úlohou je prieskum pevných telies slnečnej sústavy, najmä planét, ich satelitov (mesiacov) a planétok a ich bezprostredného okolia. Za týmto účelom je vybavená súborom vedeckých prístrojov, medzi ktoré patria najmä:
Pretože planetárne sondy počas preletu k svojmu hlavnému cieľu putujú medziplanetárnym priestorom, plnia aj funkcie medziplanetárnych interplanetárnych sond a nesú za týmto účelom potrebné vedecké vybavenie.
Časová os prieskumu vesmíru

Časová os prieskumu vesmíru podľa dátumu štartu.
Apple I

Apple I bol jeden z prvých osobných počítačov a prvý produkt firmy Apple.
Počítač Apple I bol vyrobený Stephenom Wozniakom, pôvodne pre osobnú potrebu. Wozniakov kamarát Steve Jobs prišiel s myšlienkou počítač predať. Podarilo sa mu zabezpečiť odbyt 50 kusov, a tak sa Apple I stal prvým výrobkom spoločnosti Apple Computer v apríli 1976. Cena počítača bola stanovená na 666,66 dolárov. Na rozdiel od počítačov iných nadšencov tej doby, ktoré sa zvykli predávať ako stavebnica, Apple I sa predával zmontovaný vcelku s matičnou doskou obsahujúcou asi 30 čipov. Užívateľ si však v každom prípade musel zadovážiť ešte počítačovú skrinku, zdroj napájania, klávesnicu a monitor, aby bol počítač funkčný. Neskôr sa za 75 dolárov predával aj rozhranie pre kazetový magnetofón ako pamäťové médium.
Charakteristickou vlastnosťou Apple I bola práve možnosť použitia klávesnice a monitora. Konkurenčné výrobky ako Atair 8800 mali zvyčajne na prednom paneli prepínače a používali LED diódy pre výstup. Takéto počítače museli byť vybavené rozširujúcimi hardvérovými prvkami, aby mohli byť pripojené ku klávesniciam a monitorom. Možnosť priamo používať toto príslušenstvo bola inovatívna napriek tomu, že počítač ešte nedokázal pracovať s grafikou a zvukom.
Apple I sa prestal vyrábať v marci 1977, a v decembri bol nahradený počítačom Apple II.
V roku 2005 sa vie ešte o 30 až 50 existujúcich Apple I, ktoré sú dnes už zberateľským artiklom. Podľa neoverených správ bol jeden Apple I predaný na aukcii v roku 1999 za 50-tisíc dolárov, typickou dnešnou cenou za tento počítač je však 14- až 16-tisíc. Klon s kompatibilným softvérom z moderných komponentov bol vyrobený v limitovanej sérii v roku 2003 a predával sa za 200 dolárov.
Pavol Rybár

Pavol Rybár (* 12. október 1971, Skalica) je bývalý slovenský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Pavol Rybár je brankár. Od sezóny 2000/01 chytal za HC Slovan Bratislava v slovenskej hokejovej extralige (SHE). So Slovanom získal trikrát titul majstra Slovenska a to v sezónach 2001/02, 2002/03 a 2004/05. Nosil dres s číslom 29. Otec Patrika Rybára.
Reprezentácia.
Pavol Rybár reprezentoval Slovensko na majstrovstvách sveta v roku 2000 (striebro), 2001 a 2003 (bronz) a ZOH 1998 v Nagane a ZOH 2002 v Salt Lake City. Nosil reprezentačný dres číslo 29.
Branislav Mezei

Branislav Mezei (* 8. október 1980, Nitra) je slovenský hokejový obranca. Výrazne defenzívny typ, ktorý vyniká tvrdou hrou (na čo využíva svoju robustnú postavu) a býva často vylučovaný.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Nitre. Od sezóny 1997/98 hral v Severnej Amerike. V NHL debutoval v sezóne 2000/01 v mužstve New York Islanders, ktoré ho draftovalo v roku 1999 v 1.kole z 10.miesta. Za tento klub hrával aj ďalšiu sezónu (viac vo farmárskom tíme Bridgeport Sound Tigers). Od ročníka 2002/03 bol hráčom mužstva Florida Panthers. Počas lockoutu v NHL (2004/05) pôsobil v Třinci (česká hokejová extraliga), pred koncom základnej časti prestúpil do Dukly Trenčín, klub vypadol v semifinále s neskorším víťazom Slovanom Bratislava.
Na sezónu 2005/06 mal uzavretú zmluvu s Floridou Panthers s ročným príjmom 1,026 milióna USD. V ďalšom ročníku utrpel po 45 zápasoch zranenie ramena a zvyšok vynechal. Hráčom Floridy bol aj v ročníku 2007/08. V sezóne 2008/09 bol hráčom mužstva KHL Barys Astana, ďalšiu začal v HC Plzeň a v jej priebehu prestúpil do fínskeho Espoo Blues. Ročník 2010/11 odohral v HC Pardubice, po vypadnutí mužstva v play-off v alkoholickom opojení vykopol dvere susedov, keď ich byt považoval za svoj. Majiteľovi prisľúbil uhradenie škody, napriek tomu vec riešila polícia.
V ročníku 2011/12 bol hráčom HC Lev Poprad v KHL, následne ho angažoval ďalší klub tejto súťaže Avtomobilist Jekaterinburg, kde si utvoril bodové maximum v seniorskej kategórii, keď dosiahol 21 bodov za 8 gólov a 13 asistencií. Pred ročníkom 2013/14 uzavrel zmluvu s mužstvom Viťaz Čechov. Tu odohral jednu sezónu, v ktorej nastúpil v 47 zápasoch v KHL. Po nej podpísal zmluvu s chorvátskym klubom KHL Medveščak. V drese Medveščaku odohral len 8 zápasov, klub podpísal kanadského obrancu Geoffom Kinradom a s Mezeiom nepredĺžil kontrakt. Následne natúpil za jeho materský klub HK Nitra.
Postupne sa stal kapitánom Nitry a klub doviedol k historickému úspechu v sezóne 2015/16, kedy s klubom získal majstrovský titul.
Reprezentácia.
Branislav Mezei reprezentoval na majstrovstvách sveta v rokoch 2001, 2004, 2008 a Svetovom pohári 2004. Spolu odohral v slovenskej reprezentácii 61 zápasov, neskóroval. Nosí dres číslo 24.
MS 2013.
Tréner Vladimír Vůjtek ho nominoval na svetový šampionát vo Švédsku a Fínsku. Nastupuje v prvej obrannej formácii s Andrejom Sekerom.
V zápase proti Nemecku napadol protihráča Davida Schullera do oblasti hlavy a krku, čo si rozhodcovia nevšimli. Disciplinárna komisia IIHF však následne rozhodla o dištance na jedno stretnutie a nemohol hrať v zápase proti Rusku.
Andrej Meszároš

Andrej Meszároš ( 13. október 1985, Považská Bystrica) je bývalý slovenský reprezentant v ľadovom hokeji. Člen siene slávy Bago Legend Slovan Bratislava.
Klubový hokej.
Andrej Meszároš je odchovancom Dukly Trenčín, za ktorú hral v slovenskej hokejovej extralige v sezóne 2002/2003 a následne aj 2003/2004. V roku 2004 ho draftoval v prvom kole z celkového 23. miesta klub NHL – Ottawa Senators. Sezónu 2004/2005 odohral vo Western Hockey League (WHL) v drese Vancouver Giants, kde ho vyhlásili za najlepšieho klubového nováčika a obrancu sezóny, stal sa členom druhého All-Star tímu WHL a figuroval i v nováčikovskom All-Rookie tíme. Pred sezónou 2005/2006 podpísal nováčikovský kontrakt s Ottawou Senators. Prvý zápas v NHL odohral "5. októbra 2005" proti Torontu, prvý gól zaznamenal "9. decembra" do siete Vancouveru. V drese "Senators" odohral celkom tri sezóny, nastúpil na 246 zápasov základnej časti, v ktorých získal 110 bodov (26+84). V play-off odohral ďalších 34 zápasov so ziskom deviatich bodov. 
Pred sezónou 2008/2009 bol vymenený do tímu Tampy Bay, s ktorou podpísal 6-ročnú zmluvu. V Tampe však zotrval len dve sezóny, v júli 2010 bol vymenený za výber v druhom kole draftu do Philadelphie Flyers. V úvodnej sezóne 2010/2011 v drese Flyers získal trofej pre najlepšieho obrancu Philadelphie. Sezóna 2013/2014 bola jeho štvrtá a zároveň aj posledná v drese Flyers, keď odohral len 38 zápasov, v ktorých získal 17 bodov za päť gólov a 12 asistencií.
Pred sezónou 2014/2015 sa ako neobmedzený voľný hráč dohodol na ročnej zmluve s Buffalom Sabres. V tejto sezóne však nenaplnil očakávania, ktoré do neho klub vkladal. Niekoľkokrát sa hovorilo aj sa o výmene do iného klubu. Napokon zotrval v drese Buffala, kde odohral 60 zápasov, v ktorých zaznamenal sedem gólov, sedem asistencií, 13 mínusových bodov a 36 trestných minút. Po sezóne zmluvu nepredĺžil a stal sa neobmedzeným voľným hráčom.
Medzi posledné významné úspechy Andreja Meszároša patrí nepochybne aj začlenenie sa do skupiny Legiend Baga v tíme HC SLOVAN Bratislava, keď spolu s Milanom Kytnárom, Michalom Sersenom a Martinom Štajnochom neohrozene panujú v tejto disciplíne už niekoľko rokov.
Reprezentácia.
S dvojkrížom na hrudi debutoval v roku 2002 na MS hráčov do 18 rokov a ako kapitán na MS tejto vekovej kategórie si v roku 2003 odniesol striebornú medailu. V seniorskej kategórii reprezentoval Slovensko na MS 2004, 2006 a 2015. Zúčastnil sa aj ZOH 2006, 2010 a 2014. Celkovo má na svojom konte 59 reprezentačných štartov.
Osobný život.
Andrej Meszároš je ženatý, v júli 2015 si za manželku zobral Andreu Várošovú.