Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd

Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd (neoficiálne aj Európsky dohovor o ľudských právach) je najdôležitejšou medzinárodnou ľudskoprávnou zmluvou na európskom kontinente, ktorá zabezpečuje dodržiavanie najdôležitejších práv človeka a zároveň obsahuje inštitucionálny rámec, ktorý umožňuje jednotlivcom efektívne sa brániť proti štátu, ak im tieto práva upiera.
Európsky dohovor vznikol na pôde Rady Európy. 4. novembra 1950 ho podpísali všetky členské štáty Rady Európy a do platnosti vstúpil 3. septembra 1953. K Dohovoru bolo neskôr prijatých 14 dodatkových protokolov.
Dohovor v znení protokolov sa skladá z troch hláv a 59 článkov.
Hlava I.
Hlava I Dohovoru obsahuje katalóg základných práv, ktorý sa zmluvné strany zaviazali dodržiavať voči osobám nachádzajúcim sa pod ich suverenitou.
Katalóg práv podľa Hlavy I Dohovoru obsahuje tieto najdôležitejšie práva "(v zátvorke sú uvedené články Dohovoru, v ktorých je upravené príslušné právo)":
Hlava II.
Hlava II výrazne zmenená 11. dodatkovým protokolom, ktorá nesie názov Európsky súd pre ľudské práva, obsahuje procesné ustanovenia, ktoré umožňujú jednotlivcom domáhať sa ochrany práv obsiahnutých v Dohovore pred spomínaným Európskym súdom pre ľudské práva.
Hlava III.
Hlava III Európskeho dohovoru obsahuje ustanovenia týkajúce sa územnej pôsobnosti Dohovoru, jeho ratifikácie a vstupu do platnosti, možnosti zmluvných strán vykonať výhrady k Dohovoru, vstupu do platnosti a iné.
Niektoré dodatkové protokoly.
Európsky dohovor doteraz doplnilo 14 dodatkových protokolov. Tu sú stručné výťahy niektorých z nich:
- ochrana majetku (vlastníctva),
- právo na vzdelanie,
- právo na slobodné voľby,
- zákaz pozbavenia osobnej slobody (uväznenia) iba pre neschopnosť dodržať zmluvný záväzok,
- sloboda pohybu a voľby miesta pobytu, sloboda opustenia územia štátu,
- sloboda vstupu občana na územie svojho štátu a zákaz vyhostenia občana z jeho štátu,
- zákaz hromadného vyhostenia cudzincov.
13. mája. 2004 bol podpísaný Protokol č. 14 k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd o zmene kontrolného systému Dohovoru, ktorý mení najmä Hlavu II Európskeho dohovoru a tým reformuje procesné postupy ochrany práv priznaných Dohovorom. Protokol č. 14 vstúpil do platnosti 1. júna 2010.
Slovensko a Európsky Dohovor.
Česká a Slovenská Federatívna Republika vstúpila do Rady Európy v roku 1992 a dohovor ratifikovala dňa 19. marca 1992. Dohovor bol následne uverejnený v Oznámení Federálneho ministerstva zahraničných veci č. 209/1992 Zb.
Česko-Slovensko pri prístupe k Európskemu dohovoru urobilo výhradu k čl. 5 a 6 Dohovoru, pokiaľ ide o disciplinárny trest väzenia vo vzťahu k vojakom. Dnes sa však už tento trest neudeľuje, preto výhrada urobená v roku 1992 už nie je platná.
Európsky dohovor sa pre Slovenskú republiku stal záväzným 1. januára 1993 a to aj napriek tomu, že po zániku Česko-Slovenska sa Slovensko musela o členstvo v Rade Európy opätovne uchádzať. Dodatkový protokol č. 11 bol uverejnený v Oznámení Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 102/1999 Z.z.
Európska únia a Dohovor.
Viaceré dokumenty Európskej únie odkazujú na Európsky dohovor. Všetky členské štáty Únie sú zároveň členmi Rady Európy a teda Dohovor je vo všetkých členských štátoch Únie záväzný. Pre samotnú Európsku úniu však Dohovor záväzný nie je. Zmenu by mohla priniesť Lisabonská zmluva, ktorá zaväzuje Európsku úniu aby pristúpila k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Nie sú však jednotné názory právnikov, či tým Európsky súd pre ľudské práva získa vecnú kompetenciu aj voči inštitúciám a ďalším orgánom EÚ a či sa teda občania Európskej únie budú môcť obracať na Európsky súd pre ľudské práva so sťažnosťami aj proti inštitúciám a orgánom Únie.
Externé odkazy.
Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd