burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Elizabeth Olsenová

Elizabeth Olsenová (; * 16. február 1989, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka, ktorá získala v roku 2011 ocenenie "Los Angeles Film Critics Association" a tiež "Florida Film Critics Circle Awards" za „prelomový úspech“ vo filme "Martha Marcy May Marlene". V roku 2013 bola tiež nominovaná na cenu BAFTA. Je mladšou sestrou herečiek Mary-Kate Olsen a Ashley Olsen.
Detstvo a mladosť.
Elizabeth Olsen sa narodila v roku 1989 v Sherman Oaks v Kalifornii, Jarnette a Davidovi Olsenovi. Je mladšou sestrou dvojčiat Mary-Kate a Ashley Olsenových, ktoré sa už v detstve stali známymi televíznymi a filmovými hviezdami. V roku 1996 sa jej rodičia rozviedli. Má nórsky a anglický pôvod.
Ako dieťa navštevovala hodiny baletu a spevu. Niekoľko krát sa objavila vo filmoch po boku jej starších sestier. Navštevovala školu Campbell Hall School v North Hollywood v Kalifornii. Po ukončení štúdia sa zapísala na Tisch School of Arts na New York University. V roku 2009 strávila semester štúdium v Moskve, na Moskovskej umeleckej divadelnej škole.
Kariéra.
Olsenová mala prvé skúsenosti pred kamerou už ako štvorročná vo filmoch jej sestier. Posledný krát sa pred kamerami ukázala v roku 1996 a potom až v roku 2011, vo filme "Martha Marcy May Marlene". Ohlasy na adresu Olsenovej boli veľmi pozitívne a získala niekoľko filmových ocenení. Ďalej sa objavila v hororovom filme "Remake Silent House", v ktorom hrala rolu Sarah. Film získal zmiešané recenzie, ale výkon Olsenovej bol pozitívne ohodnotený.
Po boku herečky Dakoty Fanningovej si zahrala vo filme "Very Good Girls" z roku 2013.
V januári 2013 bola Olsenová nominovaná na cenu BAFTA. Hrala tiež v americkom remake juhokórejského filmu "Oldboy" z roku 2013, stvárnila rolu Marie, mladú sociálnu pracovníčku, ktorá si vytvorila vzťah s protagonistom, ktorého hral Josh Brolin. V rovnakom roku tiež hrala hlavnú úlohu "In Secrets" podľa klasickej novely Émile Zolu z roku 1867. Vo filme si zahrala po boku herečky Jessicy Langeovej.
V roku 2014 hrala vo filme "Godzilla", spoločne s hercami ako Aaron Taylor-Johnson, Juliette Binocheová či Sally Hawkinsová. V rovnakom roku sa pripojila k Marvel Cinematic Universe, kde hrala rolu čarodejnice Wandy Maximoff. Prvýkrát sa objavila v ', ďalej v ' z roku 2015, rolu si zopakovala tiež vo filme ' z roku 2016 a v pokračovaní ' a tiež sa objavila v roku 2019 v ďalšom pokračovaní "". V roku 2020 dostala jej postava vlastnú minisériu na streamovacej službe "Disney+" s názvom "WandaVision".
Stvárnila tiež Audrey Williamsovú, manželku, manažérku a duetovú partnerku speváka Hanka Williamsa v životopisnom filme "I Saw the Light" z roku 2015.
Po boku Aubrey Plaza hrala vo filme "Ingrid Goes West", film bol uvedený na trh v auguste 2017.
Začiatkom roka 2021 účinkovala v seriáli "WandaVision", kde opäť stvárnila Wandu Maximoff, resp. Scarlet Witch. V máji roku 2022 mal premiéru film "Doctor Strange in the Multiverse of Madness", kde si ona zahrala záporačku Scarlet Witch (a.k.a. Šarlátovú Bosorku).
Súkromný život.
Od trinástich rokov je ateistikou. V roku 2019 sa zasnúbila so spevákom Robbiem Arnettom, ktorého si v roku 2021 aj zobrala.
Ernest Horniak

Ernest Horniak (* 18. november 1907, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry† 9. apríl 1979, Nitra) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku. Teológiu študoval v Turíne (Taliansko) a v Ľubľane (Slovinsko) v rokoch 19291933. Za kňaza bol vysvätený v Ľubľane 2. júla 1933. Pôsobil v Bratislave, Fryštáku, Trnave a na Vysokej škole bohosloveckej vo Svätom Kríži nad Hronom.
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre svoj aktívny náboženský postoj ho ŠtB zariadila do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov. V októbri 1951 bol zatknutý a vo vykonštruovanom procese ho odsúdili na 12 rokov väznenia. Sedel vo väzeniach v Bratislave, Prešove, Ilave. V roku 1960 bol podmienečne prepustený. Po prepustení žil v Nitre. Štátny súhlas na vykonávanie kňazskej služby už nikdy nedostal. Bol mladším bratom saleziána Marcela Horniaka.
Gareth Jones (novinár)

Gareth Richard Vaughan Jones (* 13. august 1905, Barry, Wales† 12. august 1935, Mandžukuo) bol waleský novinár. Ako prvý upozornil západný svet na existenciu hladomoru na Ukrajine v rokoch 19321933.
Život.
Gareth Jones sa narodil vo waleskom meste Barry. Jeho otec Edgar Jones bol riaditeľom Barry County School. Garethova matka bola v rokoch 18891892 učiteľkou detí Arthura Hughesa, syna waleského oceliarskeho priemyselníka Johna Hughesa, ktorý na Ukrajine založil mesto Juzovka či Hughesovka, dnešný Doneck. Jej rozprávanie podnietilo Jonesovu túžbu navštíviť Sovietsky zväz a najmä Ukrajinu.
Jones vyštudoval francúzštinu na Aberystwythskej univerzite a francúzštinu, nemčinu a ruštinu na univerzite v Cambridge. V januári 1930 začal pracovať ako poradca pre zahraničné záležitosti britského premiéra Davida Lloyda Georgea a v lete toho istého roku podnikol prvú krátku cestu do Juzovky (vtedy premenovanej na Stalino).
V lete 1931 cestoval po Sovietskom zväze spoločne s H.J. Heinzom II a robil výskum pre knihu o Sovietskom zväze. Počas cesty si písal denník, ktorý bol neskôr vydaný knižne. Po návrate zo Sovietskeho zväzu pomáhal Lloyd Georgovi s písaním vojnových memoárov.
Počas 30. rokov bol reportérom denníka Western Mail. V januári a februári 1933 pôsobil v Nemecku a písal reportáže nástupu NSDAP k moci. V marci navštívil Ukrajinu kde bol svedkom hladomoru. Po návrate do Berlína vydal tlačové vyhlásenie publikované radom novín. Následne mu bol zakázaný ďalší vstup do Sovietskeho zväzu.
V roku 1935 odcestoval do Vnútorného Mongolska v Japoncami okupovanom Mandžukuu. Bol unesený a v predvečer svojich tridsiatych narodenín 12. augusta 1935 zastrelený banditami. Existuje podozrenie, že jeho vraždu zinscenovala sovietska NKVD.
Film.
Na základe osudov Garetha Jonesa bol natočený film "Obywatel Jones" z roku 2019 režírovaný poľskou režisérkou Agnieszkou Hollandovou.
Mandalorián

"Mandalorián (alebo The Mandalorian)" je americký webový televízny "vesmírny" "western" seriál. Premiéru mal 12. novembra 2019 na novospustenej službe Disney+. Odohráva sa v univerze Star Wars, päť rokov po udalostiach filmu "" a sleduje mandalorianského lovca odmien. Prvá séria má osem častí. Tesne po premiére prvej časti bola potvrdená aj druhá séria, ktorá mala premiéru 30. októbra 2020. Od 14. júna 2022 boli obe série dostupné aj na Slovensku po uvedení Disney+ na lokálny trh. Tretia séria mala premiéru 1. marca 2023 a potvrdená bola aj štvrtá séria.
Bohuslavické stráně

Bohuslavické stráně je prírodná pamiatka ev. č. 1488, lokalita Bohuslavice – miestna časť mesta Kyjov v okrese Hodonín. Správa AOPK Brno.
Prírodnú pamiatku tvoria dve izolované lúčne enklávy na svahoch nad obcou Bohuslavice. Lokalita s väčšou rozlohou „Hrad“ sa nachádza v susedstve cintorína a kostola na mieste hradu, ktorý zanikol ešte v 15. storočí. Nachádza sa v nadmorskej výške medzi 224260 m. Druhá časť „Chrástka“ leží na juhozápadne orientovanom svahu nad východným okrajom obce. Nadmorská výška sa pohybuje v rozmedzí 230
Ochrana.
Motívom ochrany je v súčasnej dobe zachovanie cenných xerotermných spoločenstiev na kyslom podloží s výskytom zvlášť chránených či vzácnych druhov rastlín – kozinec vičencovitý ("Astragalus onobrychis"), zlatovlások obyčajný ("Linosyris vulgaris"), vratička mesiačikovitá ("Botrychium lunaria"), hlaváč sivastý ("Scabiosa canescens") a kavyľ vláskovitý ("Stipa capillata").
Zo zástupcov teplomilných druhov hmyzu môžeme uviesť modlivku zelenú ("Mantis religiosa"), drevára fialového ("Xylocopa violacea") a mravce "Messor muticus".
Furtský potok

Furtský potok alebo zastaralo Furtský jarok je prirodzený vodný tok V. rádu na Záhorí, v okrese Malacky, v katastrálnom území obcí Pernek a Kuchyňa. Je to tok horsko-nížinného typu, pri dĺžke 4,050 km (s dlhšou zdrojnicou 4,452) má plochu povodia 3,489 km². Vzniká v nadmorskej výške a vlieva sa do Perneckej Maliny vo výške 
Vznik.
Vzniká sútokom dvoch kratších zdrojov v dorastenom zmiešanom lese, na juhozápadnom svahu vrchu Červený kopček (), v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške 
Prvá, väčšia zdrojnica pramení na severnom svahu vrchu Krížnica (), v listnatom vyrastenom lese, vo výške a je dlhá 402 metrov. Na začiatku tečie západoseverozápadným smerom, už v zmiešanom lese a neskôr sa oblúkom stáča na juhozápad.
Druhá, menšia zdrojnica pramení na juhovýchodnom svahu Červeného kopčeka, v nadmorskej výške a má dĺžku 175 metrov. Po celej dĺžke tok tečie dorasteným listnatým lesom na juh.
Opis toku.
Po vzniku potok tečie juhozápadným smerom, najprv zmiešaným, potom listnatým lesom, kde podteká lesnú cestu a následne sa prudšie stáča na severozápad. Ústi doň sprava prvý prítok, nachvíľu sa prudko stočí na juhozápad, a hneď prijíma zľava ďalší, menší prítok. Pokračuje západoseverozápadným smerom, pričom tvorí miernu dvojvlnu a oddeľuje sa od neho pravobrežný melioračný kanál, ktorý neskôr ústi do bezmenného potoka. Potok sa nakrátko presmeruje na sever a ďalej pokračuje severozápadným smerom. Opúšťa les, vzápätí podteká cestu II/501 a vteká do trávnatého koryta. Tečie poľnohospodársky využívanou krajinou, badateľne sa stáča na severozápadosever a križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia. Blízko ústia potok priberá najvýznamnejší, prirodzený pravostranný prítok, vteká do lesa, vychyľuje sa na západ a opäť sa križuje s elektrickým vedením. Nakoniec zľava ústi do Perneckej Maliny, ako jej významný prítok, v nadmorskej výške
Prírodný park Ždánický les

Prírodný park Ždánický les sa nachádza na území okresov Vyškov, Hodonín, Kroměříž a Břeclav v oblasti Středomoravských Karpát o rozlohe 68 km². Bol zriadený 24. apríla 1996 ako kľudová oblasť prírodného parku. Nachádzajú sa tu enklávy bukových a dubových porastov, je tu zachovaný komplex nivných lúk. Rastie tu množstvo chránených rastlín a žijú tu chránené živočíchy.
Ambulancia

Ambulancia je základný typ ambulantného zdravotníckeho zariadenia. Podrobnosti definície pozri nižšie.
Ambulancia, ktorá nemá podobu vozidla, sa mimo právnych predpisov označuje aj ako ordinácia, ordinačná miestnosť , hovorovo ordinačka, ambulatórium alebo (najčastejšie v súvislosti s poskytovaním prvej pomoci) ošetrovňa"'.
Definícia.
Vysvetlenie úvodnej definície: 
Slovo ambulancia ako súčasť názvu obsahuje (od júna 2019) aj tzv. ambulancia dopravnej zdravotnej služby, ktorá je ale v príslušnom zákone uvedená ako typ ambulantného zdravotného zariadenia stojaci mimo pojmu ambulancia v pravom slova zmysle. Medzi ambulancie v pravom slova zmysle však patria záchranné sanitky a podobne - pozri nižšie.
Súbor rôznych ambulancií a zariadení spoločných vyšetrovacích a liečebných zložiek prevádzkovaných na jednom spoločnom mieste poskytovania zdravotnej starostlivosti sa volá poliklinika.
Typy ambulancií.
Predpisy rozlišujú tieto typy ambulancií:
Povolenie.
Ambulanciu možno prevádzkovať len na základe povolenia; vydaného príslušným územným orgánom.
Atestácia

Atestácia (lat.) môže byť medicínska kvalifikačná skúška lekára. Jej absolvovaním lekár získa osvedčenie odborného lekára špecialistu. Atestácia je aj preverenie odbornej spôsobilosti vedeckých pracovníkov, pedagogických a odborných zamestnancov skúškami.
Atestácie v medicíne.
Atestácia v medicíne zahŕňa špecializačné štúdium lekárov a je formou ich ďalšieho vzdelávania. Po jej získaní umožňuje výkon špecializovaných lekárskych pracovných činností. Špecializačné štúdium sa ukončuje záverečnou skúškou pred skúšobnou komisiou. Podrobnosti stanovuje výnos ministerstva zdravotníctva.
Atestácie v školstve.
Atestácia je štátne overenie profesijných kompetencií v školstve, pred atestačnou komisiou. Pedagogický alebo odborný zamestnanec o vykonanie atestácie žiada. Atestáciou sa získava kvalifikačný predpoklad na výkon príslušnej pracovnej činnosti a pre zaradenie do príslušného kariérového platového stupňa. Podrobnosti stanovuje zákon.
Marcel Horniak

Marcel Horniak (* 1. január 1903, Horné Krškany, dnes mestská časť Nitry† 21. október 1989, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, náboženský publicista, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal v Genzane v Taliansku (19211922). Teológiu študoval v Turíne v Taliansku (1925 – 1929), kde bol 8. júla 1929 vysvätený za kňaza. Pôsobil v Šaštíne, Svätom Benediku, Bratislave, Fryštáku a vo Svätom Kríži nad Hronom, kde saleziáni v roku 1946 založili v Biskupskom kaštieli Vysokú školu bohosloveckú. Vykonával tam úlohu špirituála (19461950).
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre jeho aktívny náboženský postoj ho zariadili do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a previezli ho do prísnejšieho internačného tábora. Najprv do Oseku v severných Čechách a potom do kláštora v Králíkách (v internačných kláštoroch boli všeobecne veľmi tvrdé životné podmienky).
Pre zhoršujúce sa zdravotné ťažkosti v dôsledku krutých životných podmienok a permanentným výsluchom ŠtB, bol po piatich rokoch internácie prepustený (1950 – 1955), a poslaný do charitného domova. Najprv do Beckova a potom do Pezinka. Bol starším bratom saleziána Ernesta Horniaka.
Bol tiež publikačne činný. Vyšli mu desiatky článkov s náboženskou tematikou. 
Počas pôsobenia v Šaštíne ako administrátor farnosti (1931 – 1932), zaslúžil sa o reštaurovanie a pozlátenie sochy Sedembolestnej Panny Márie, ktorá sa nachádza v bazilike za hlavným oltárom.
Ambulancia (rozlišovacia stránka)

Ambulancia môže byť:
Fedor Hodža

Fedor Hodža (* 14. november 1912, Budapešť, Maďarsko† 17. september 1968, New York, New York USA) bol slovenský právnik a politik, pred druhou svetovou vojnou člen Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárnej strany), po druhej svetovej vojne funkcionár Demokratickej strany, po roku 1948 príslušník česko-slovenského demokratického exilu. Bol synom Milana Hodžu.
Absolvoval Právnickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe.&lt;br&gt;
Do novembra 1938 pracoval na Ministerstve zahraničných vecí ČSR. Pred zánikom česko-slovenského štátu odišiel s otcom a rodinou do exilu do Francúzska, kde bol otcovi nápomocný pri zakladaní málo úspešnej politicko-odbojovej platformy „parížskej“ Slovenskej národnej rady. Po vojnovej porážke Francúzska Nemeckom odišiel do Spojeného kráľovstva, kde pracoval ako pracovník česko-slovenskej exilovej londýnskej vlády. Od augusta 1944 bol členom londýnskej Štátnej rady. Po obnovení ČSR a obnovení Dočasného národného zhromaždenia bol jeho poslancom. 
Po februárovom komunistickom prevrate v roku 1948 bol v politickom exile a pôsobil ako funkcionár Rady slobodného Česko-Slovenska v USA.
V exile v USA a Kanade organizoval Demokratickú stranu a volne spolupracoval s politikmi bývalej Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárnej strany). 
Rovnako ako jeho otec Milan Hodža bol stúpencom stredoeurópskeho federatívneho usporiadania a obdivovateľom medzivojnovej ČSR.
Exponent pravice

Exponenti pravice je dobový termín z obdobia okupácie česko-slovenského štátu na označenie aktívnych účastníkov, alebo aj nepohodlných súbežcov, tzv. demokratizačného procesu 1968 v ČSSR. 
Hodnotenie.
Milan Šútovec podáva nasledujúci výklad tohto pojmu:
Termín bol systematicky používaný v žargóne dokumentov a uznesení Komunistickej strany Česko-Slovenska/Slovenska a prejavov jej funkcionárov, aj v slovníku komunistickej propagandy a historiografie. Podľa želania tvorcov termínu mal mať hanlivý význam.
Význam termínu exponenti pravice mal byť hanlivý, v rôznych spoločenských vrstvách bol význam odlišný. Termín sa sporadicky vyskytoval už počas Pražskej jari vo vyjadreniach odporcov prebiehajúceho obrodného procesu, cieľavedome a s veľkou frekvenciou sa používal najmä po invázii vojsk Varšavskej zmluvy a v prvých fázach konsolidácie a normalizácie. Termín sa používal v kombinácii s termínom "pravicoví oportunisti" a slúžil ako kritérium politického hodnotenia pri kádrovej práci a ako nástroj politického prenasledovania a deptania politických odporcov. Termín zahrnoval široké spektrum názorových oponentov a politických odporcov KSČ/KSS od vyhranených antikomunistov, členov dobových politizujúcich združení ako Klub angažovaných nestraníkov cez reformne naladených členov komunistickej strany, aktívnych členov cirkví, kritických umelcov, vedcov, pedagógov a pod. V r. 1971 bola rozhodnutím ÚV KSČ zriadená Centrálna evidencia predstaviteľov a exponentov pravice. V ďalšom priebehu normalizácie boli exponenti pravice v r. 1974 - 1988 pod tajným policajným dohľadom ŠtB doma i v emigrácii. Osoba so spoločenským štatútom exponenta pravice mala spravidla dlhodobo vážne zamestnanecké či kariérne problémy, viacerí z exponentov získali časom aj štatút politického väzňa. malá časť pod nátlakom súhlasila s prácou agenta ŠtB. Demokratická revolúcia v r. 1989 väčšinu exponentov pravice rehabilitovala politicky a niektorých aj súdne.
Ambulatórium

Ambulatórium môže byť:
Ordinácia

Ordinácia alebo ordinovanie môže byť:
Ordinácia môže byť aj:
Záchranka

Záchranka môže byť:
Rozglabský potok

Rozglabský potok je prirodzený vodný tok za Záhorí, v okrese Malacky, v chotári obce Pernek a na území VVP Záhorie (k.ú. Turecký vrch). Ide o tok VI. rádu s horským charakterom, o dĺžke 2,664 km a s plochou povodia 1,583 km². Pramení vo výške a ústi do Perneckého potoka v nadmorskej výške 
Prameň.
Pramení na území VVP Záhorie, v dorastenom listnatom lese, na severozápadnom svahu vrchu Gašparová (), v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, v nadmorskej výške 
Opis toku.
Najskôr potok tečie západným smerom, tvorí vlnu smerujú na juh a ďalej tečie na západ. Následne sa veľkým oblúkom stáča na sever, podteká miestnu účelovú komunikáciu, opúšťa územie VVP a preteká vyrasteným listnatým lesom. Tečie v strmšej doline, preteká lokalitou "Rozglaby" a opäť podteká lesnú cestu. Stále pokračuje severným smerom, križuje sa s elektrickým vysokonapäťovým vedením a následne je dvakrát premostený, najprv lesnou, potom cestou II. triedy 503. Následne sa v nadmorskej výške vlieva do Perneckého potoka, ako jeho ľavostranný prítok.
Sanita

Sanita môže byť:
Internacionálna pomoc

Internacionálna pomoc alebo bratská internacionálna pomoc československému ľudu bola fráza komunistickej straníckej propagandy. Je to eufemistické pomenovanie pre inváziu vojsk štátov Varšavskej zmluvy a následnú dlhodobú okupáciu Československa Sovietskou armádou.
Poučenie z krízového vývoja konštatuje, že Česko-Slovensko sa od januára 1968 nachádzalo v kríze a že vpád vojsk Varšavskej zmluvy bol "bratskou pomocou", "akt internacionálnej solidarity", ktorý údajne zabránil krviprelievaniu.
Záchranný automobil

Záchranný automobil alebo záchranné auto môže byť:
Sanitka

Sanitka môže byť:
Kotylé

Kotylé ("kotylé") je typ starogréckej keramickej nádoby a jednotka objemu.
Kotylé (mn. č. "kotylai") je čaša na pitie bez nôžky a s dvomi horizontálnymi uchami pri hornom okraji. Termín "kotylé" je starodávny, zdá sa však, že ho v starovekom Grécku používali aj pri iných nádobách na pitie. Kotylé je v novoveku mnohými znalcami považované za typ nádoby skyfos alebo za jeho alternatívny názov. Napr. britský archeológ John Beazley ho uvádza ako korintský skyfos typu A. Britský archeológ Brian Sparkes a americká archeologička Lucy Talcottová tiež považujú kotylé za skyfos korintského typu, ale identifikujú ho ako modifikáciu atického typu A (atický skyfos korintského typu totiž nevykazuje významnú zmenu tvaru od korintského kotylé len zmenu vo výzdobe). Aj Hazel Palmerová vo svojich štúdiach nepoužíva termín kotylé a nerozlišuje tieto typy skyfoi.
Kotylé korintského typu (skyfos typ A) sa začalo vyrábať na konci geometrického obdobia (neskorý geometrický štýl (760 – 700 pred Kr.).
 
Kotylé bolo aj objemovou mierou (na trhoch sa olej a víno zvyčajne merali v kotylai - cca 0, 27 litra).
Hlavnými jednotkami objemu boli:
Tekuté miery naviac obsahovali:
Suché miery ďalej obsahovali:
Geometria samoty

Geometria samoty je štúdiový singel slovenskej skupiny Brajgel z roku 2019.
Autorstvo.
Hudba a texty:
Hrad (metafora)

Hrad v českej a slovenskej historiografickej, politologickej a publicistickej rétorike bolo metaforické pomenovanie mocenského centra. Táto metafora sa vzťahovala na rôzne obdobia československých dejín.
Charakteristika.
Hrad bol generátorom politických ideí neformálnej mocenskej frakcie alebo priamo prezidenta počas niektorých období existencie česko-slovenského štátu. Metafora Hrad bola odvodená od reálneho sídla hlavy československého štátu prezidenta republiky na Pražskom hrade. Za prvej Československej republiky metafora označovala vplyvnú časť československej politiky - hrad, hradné krídlo, hradná politika - sústredenej okolo T. G. Masaryka, E. Beneša, A. Švehlu, J. Malypetra, J. Šrámka a i. a podporovanej niektorými polictikými stranami, spolkami (Československá obec legionárska, Sokol) a vplyvnými intelektuálmi (K. Čapek, F. Peroutka). "Hrad" aktívne zasahoval do spoločenského diania republikánskych, liberálno-demokratických a sociálno - reformistických pozícií a v duchu Masarykových mravných a politických ideálov. Osobitnú "hradnú" politickú líniu, dištancovanú od politického straníctva v zmysle ideálov tzv. občianskej spoločnosti, udržiaval počas svojej prezidentúry V. Havel a okruh jeho politických priateľov. V českej politike osobitnú "hradnú líniu" razil aj prezidenti V. Klaus a M. Zeman. V slovenskej politickej rétorike sa označenie "Hrad" naďalej príležitostne používa, nemá však nijakú ideovú ani vecnú náplň a metaforicky označuje len úrad prezidenta SR.
Slovalco

Slovalco, a. s. (v rokoch 1993-2001: SLOVALCO akciová spoločnosť) je veľký slovenský podnik, ktorý ročne vyrábala približne 160 000 ton hliníka a hliníkových výrobkov. Slovalco Vznikla z bývalého národného podniku Závody Slovenského národného povstania v Ladomerskej vieske pri Žiari nad Hronom na katastrálnom území bývalej obce Horné Opatovce. Slovalco plánuje od októbra 2022 odstaviť výrobu hliníka.
Vlastnícka štruktúra.
Slovalco vlastní 44,7% Penta Investments prostredníctvom slovenskej spoločnosti ZSNP, zatiaľ čo zvyšných 55,3% je vo vlastníctve nórskej spoločnosti Hydro Aluminium, ktorá je súčasťou Norsk Hydro so sídlom v Oslo v Nórsku.
Dominikánske sestry Zvestovania

Dominikánske sestry Zvestovania Panny Márie (v latinčine "Congregatio Incarnationis Dominicae Sororum Tertii Ordinis S. Dominici") tvoria ženskú náboženskú skupinu pontifikálnych práv. Kongregáciu založil vo Vic (Katalánsko) 15. augusta 1856 dominikánsky náboženský rečník Francesc Coll i Guitart.
Prítomnosť vo svete.
Dnes je kongregácia prítomná v:
František Valábek

František Valábek (* 12. október 1907, Hody (dnes mestská časť Galanty)† 6. december 1980, Galanta) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, riaditeľ Vysokej školy bohosloveckej, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Saleziánsky noviciát si vykonal vo Foglizze Canavese v Taliansku (1924 – 1925). Teológiu študoval v Ríme (Taliansko). Za kňaza bol vysvätený 7. októbra 1934 v Trnave. Pôsobil v Bratislave, Trnave, Svätom Benediku a vo Svätom Kríži nad Hronom, kde saleziáni v roku 1946 založili v Biskupskom kaštieli Vysokú školu bohosloveckú. František Sersen sa stal jej prvým riaditeľom (1946 – 1950).
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre náboženské presvedčenie bol v roku 1956 zatknutý a odsúdený na 6. rokov väzenia. Svoj trest si odsedel vo väzniciach v Ilave, v Mírove, v Leopoldove a v Prahe na Pankráci. Po prepustení žil striedavo v Galante a v Bratislave.
Jezero (prírodná pamiatka)

Jezero je prírodná pamiatka ev. č. 2119 na severnom okraji obce Vacenovice v okrese Hodonín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Cieľom ochrany je zachovanie a ochrana botanicky, zoologicky, esteticky a krajinársky hodnotného komplexu vlhkých až mokrých lúk, plytkej vodnej nádrže a vŕbo-topoľového hája s bohatým bylinným podrastom. Z osobitne chránených druhov rastlín sa na území vyskytujú púpava močiarna "(Taraxacum cognatum)", vstavačovec májový "(Dactylorhiza majalis)", ostrica Davallova "(Carex davalliana)" a rad ďalších.
Vo vlhkomilnej vegetácii sa vyskytuje značné množstvo chránených živočíchov, najmä obojživelníkov, ako napr. hrabavka škvrnitá "(Pelobates fuscus)", rosnička zelená "(Hyla arborea)", skokan štíhly "(Rana dalmatina)", skokan ostropyský "(Rana arvalis)", ropucha zelená "(Bufotes viridis)" a z plazov užovka obojková "(Natrix natrix)".
Zlatá lopta 2019

Zlatá lopta 2019 bola 64. ročníkom ceremónie Zlatej lopty, prezentovanej France Football, a vyhlasovala najlepšieho futbalistu na svete za rok 2019. Víťaz bol vyhlásený 2. decembra 2019 v Paríži.
Užší výber mužov.
Nominácia na ocenenie bola vyhlásená 6. novembra 2019. Lionel Messi vyhral túto cenu rekordný šiesty krát v kariére.
Ženská Zlatá lopta.
"Hlavný článok: Ženská Zlatá lopta"
Megan Rapinoe vyhrala Ženskú Zlatú loptu 2019 za najlepšiu futbalistku sveta.
Kopa Trophy.
"Hlavný článok: Kopa Trophy"
Matthijs de Ligt vyhral Kopa Trophy 2019 ako najlepší hráč na svete do 21 rokov.
Yashin Trophy.
Alisson vyhral inauguračnú Jašinovú trofej pre najlepšieho brankára na svete za rok 2019.
Tom Araya

Tomás Enrique Araya Díaz (* 6. jún 1961, Viña del Mar, Čile), známy ako Tom Araya, je americký spevák a basgitarista čilského pôvodu. Je známy pôsobením v americkej thrash metalovej skupine Slayer.
Životopis.
Jeho rodina sa do Spojených štátov presťahovala v roku 1966. V ôsmich rokoch sa začal učiť hrať na basgitaru; so svojim starším bratom, ktorý hral na gitaru, hrali skladby od skupín The Beatles a The Rolling Stones. V roku 1981 sa stretol s Kerrym Kingom, ktorý hľadal niekoho na miesto basgitaristu. Množstvo textov, ktoré Tom napísal obsahuje témy o sériových vrahoch.
Rich Knox

Richard „Rich“ Knox (* 1984 alebo 1985, Charlottetown, Ostrov princa Eduarda, Kanada) je kanadský bubeník. Od roku 2013 je bubeníkom kanadského rockového tria Danko Jones a v minulosti bol bubeníkom skupín Dwayne Gretzky, The Smokes, Animal Parts, Flash Lightnin' a The Blind Prophets.
Životopis.
Narodil sa v Charlottetowne v provincii Ostrov princa Eduarda. Je synom Paula Knoxa a jeho starý otec, John Richard Knox, bol námorníkom Kanadského kráľovského námorníctva.
Knox začal profesionálne hrať na bicích ešte vo svojom rodisku, keď mu bolo 16. Tu tiež v roku 2001 absolvoval štúdium na Colonel Gray High School. V roku 2002 sa presťahoval do Montrealu a začal študovať Jazz Performance na Schulich School of Music, fakulte McGill University. Študoval v poručníctve Chrisa McCanna a hral v ich spoločnom zoskupení McGill Jazz Orchestra I.
Po absolvovaní univerzity s titulom BMus hral v skupine The Blind Prophets. Neskôr sa presťahoval do Toronta, kde žije dodnes. Tu hral, predtým ako sa v roku 2013 pridal ku skupine Danko Jones, ako sezónny hudobník od Kanady až po USA, v žánroch od folku po džez, pop a rock. Tiež hral aj s kanadskými džezovými hudobníkmi, vrátane Davida Restiva, Gordona Foota a Pata Labarberu.
Hudobné vybavenie.
Hrá na bicie Yamaha s 24" Bass Drumom, 16" Floor Tomom a činelami Giant Beat od značky Paiste.
Sally Rooneyová

Sally Rooneyová (; * 20. február 1991, Castlebar, Írsko) je írska spisovateľka píšuca po anglicky. Debutovala románom "Conversations with Friends" (2017, dosl.: Rozhovory s priateľmi). Mitzi Angelová, editorka literatúry pre dospelých vo vydavateľstve Faber and Faber, ju kvôli dôvtipnému a ostrojazyčnému rozprávaniu označila za „Salingera pre snapchatovú generáciu“.
Životopis.
Absolvovala bakalárske štúdium angličtiny na Trinity College Dublin, kde tiež začala, no nedokončila magisterské štúdium politológie. Napokon získala magisterský titul z americkej literatúry. Úspešne sa angažovala vo vysokoškolskom debatnom spolku a v roku 2013 vyhrala prvé miesto v "Debatných majstrovstvách európskych univerzít" ("European Universities Debating Championships"). Predtým, než sa začala živiť spisovateľstvom, bola administratívnou pracovníčkou v reštaurácii.
Hoci svoj prvý rukopis románu, ktorý neskôr označila za „absolútny odpad“, zhotovila už vo veku 15 rokov, pravidelnej literárnej tvorbe sa začala venovať až v roku 2014. Svoj debut dokončila počas magisterského štúdia.
Globsec

GLOBSEC je nestranícka mimovládna organizácia so sídlom v Bratislave. Jej hlavná aktivita je od roku 2005 každoročné organizovanie GLOBSEC Bratislava Global Security Forum. Medzi iné projekty patrí konferencia Tatra Summit o európskych záležitostiach alebo Chateau Béla Central European Strategic Forum. Jej think tank zvaný GLOBSEC Policy Institute prezentuje širokú výskumnú oblasť založenú. Hlavné produkty sú politické štúdie a analýzy rozličných tém v oblasti medzinárodnej politiky a bezpečnosti. Od roku 2016 je GLOBSEC nielen názov jedného z piatich top fór pre medzinárodnú bezpečnosť vo svete, ale tiež legálna entita a organizátor fóra.
GLOBSEC Global Security Forum.
Od svojho založenia v roku 2005 sa GLOBSEC Global Security Forum každý rok koná v Bratislave. Stalo jednou z 5 významnejších bezpečnostných konferencií vo svete. V roku 2016 sa zúčastnilo 1000 hostí zo 70 krajín. Hlavné témy obsahovali globálnu bezpečnosť, transatlantická kooperácia a medzinárodné vzťahy. Od svojho začiatku GLOBSEC hostil prominentných prednášateľov ako David Cameron, Madeleine Albrightová, Anders Fogh Rasmussen, Ursula von der Leyenová, John McCain, Zbigniew Brzezinski a mnoho iných.
História.
GLOBSEC vychádza z tradície nezávislej mimovládnej organizácie Slovenská atlantická komisia (Slovak Atlantic Commission – SAC), ktorú v roku 1993 založila skupina slovenských diplomatov. Cieľom SAC bolo pomáhať integrácii Slovenska do NATO a Európskej únie. Tieto plány sa naplnili v roku 2004 a o rok neskôr sa do SAC pridala skupina študentov z Univerzitý Mateja Bela v Banskej Bystrici. V roku 2005 táto skupina založila každoročné GLOBSEC Bratislava Global Security Forum pod vedením budúceho prezidenta GLOBSEC Róberta Vassa.
Central European Strategy Council.
Slovenská atlantická komisia postupne rozšírila rozsah aktivít a vytvorila dve sesterské organizácie – think tank nazvaný Central European Policy Institute (CEPI) a Centrum pre európske záležitosti (Centre for European Affairs – CEA). V roku 2013 bol založený Tatra Summit, každoročná konferencia o európskych záležitostiach a ekonomike. Táto sieť organizácia bola neskôr zjednotená pod spoločnú entitu zvanú Stredoeurópska strategická rada – Central European Strategy Council, kde veľvyslanec Rastislav Káčer je čestný predseda a Róbert Vass je CEO a výkonný viceprezident. 
GLOBSEC ako organizácia.
V roku 2016 na 11. GLOBSEC fóre prezident Róbert Vass oznámil, že celá sieť známa ko Central European Strategy Council sa premenuje na GLOBSEC a rozšíri svoke aktivity pre väčší rozmach. Preto sa think tank CEPI premenoval na GLOBSEC Policy Institute a rozšíril oblasť svojho výzkumu. GLOBSEC Policy Institute organizuje svoje aktivity v štyroch hlavných programoch:
Plémochoé

Plémochoé ("plémochoé") je typ starogréckej nádoby.
Plémochoé (mn. č. "plémochoai") je okrúhla nádoba na vysokej nôžke s pokrievkou. Používala sa na tekutiny (hlavne parfémované) v ženských spálňach. Na starogréckej keramike sú tieto nádoby zobrazené najmä v spojitosti so ženami, často v scénach so svadbami a pohrebmi. Nie je však úplne jasné, na ktorý konkrétny tvar (ak vôbec nejaký) sa termín plémochoé vzťahuje, v modernej literatúre sa totiž pri tejto forme nádoby môžu používať aj iné starogrécke názvy, ako napr. exaleiptron alebo kóthón (aj keď sa termín "exaleiptron" znalcami uprednostňuje pred termínom "plémochoé" či "kóthón"). Plémochoé (exaleiptrón) sa v starovekom Grécku vyrábalo (hlavne v Atike) od konca 7. do začiatku 4. stor. pred Kr.
V atickom meste Eleusina sa v mesiaci Boédromión konali tzv. Eleusínske mystériá (od 16. do 25., Veľké Eleusínie), na ktorých sa praktizovali náboženské rituály a modlitby hlavne za účelom obnovovania plodnosti zeme a za úrodu (zakladali sa na mýte o gréckej bohyni poľnohospodárstva, plodnosti a úrody Demeter, ktorá pri hľadaní svojej stratenej dcéry Persefony prišla do Eleusíny). V posledný deň eleusínskych mystérií, ktorý sa nazýval "Plémochoai", slávnosť vyvrcholila pred Telestérionom (pred „zasväcovacou sieňou“), kde kňaz okrem iného vykonal aj rituál vyliatia vody (víno bolo pri tejto slávnosti tabu) z dvoch veľkých plémochoai (zasvätenci jedno plémochoé umiestnili na východnú a druhé na západnú stranu Telestérionu)
Rewind, Replay, Rebound World Tour

Rewind, Replay, Rebound World Tour je koncertné turné dánskej hudobnej skupiny Volbeat spolu s predkapelami Baroness a Danko Jones, ktoré začalo 23. septembra 2019 v O2 Academy v Newcastli, prvá časť turné skončila 1. decembra 2019 koncertom v Royal Arene v Kodani a predbežný koniec druhej časti bol pôvodne naplánovaný na 22. júla 2020 v Berghaus Festning-Koengen v Bergene. Kvôli zrušeným koncertom v Bristole, Belfaste a Helsinkách boli na rok 2020 ohlásené v týchto mestách 3 náhradné termíny koncertov, ohlásené vystúpenia na európskych a troch amerických festivaloch popri turné a pridané 2 nové koncerty v rámci turné v Berlíne a Hannoveri. V januári 2020 bolo oficiálne potvrdených aj 15 jarných dátumov v USA so skupinami Clutch, The Picturebooks a ďalšími. Na konci januára 2020 stihli ešte ohlásiť svoj zatiaľ posledný koncert turné v meste Bergen, 5 koncertov vo Francúzsku a vo februári aj 3 ďalšie koncerty v Európe. Severoamerická časť turné bola však kvôli šíriacemu sa novému koronavírusu presunutá na mesiace september a október 2020 a európske koncerty boli postupne zrušené. Nakoniec boli zrušené aj severoamerické koncerty. V roku 2021 bolo ohlásených šesť koncertov ako náhrada za zrušenú druhú časť. Náhradný koncert v Bergene má skupina Volbeat odohrať so špeciálnym hosťom Dropkick Murphys a predkapelou Audrey Horne.
Na jeseň 2021 Rewind, Replay, Rebound World Tour nasledovalo turné Wait a Minute... Let's Tour! po Spojených štátoch.
Zoznam skladieb prvej časti.
Danko Jones.
Zoznam skladieb skupiny Danko Jones sa nemenil.
Baroness.
Zoznam skladieb skupiny Baroness sa líšil miestom konania koncertu. Priemerný zoznam skladieb všetkých koncertov:
Prídavok:
Volbeat.
Zoznam skladieb skupiny Volbeat sa líšil miestom konania koncertu. Priemerný zoznam skladieb všetkých koncertov:
Introdukcia:„Born to Raise Hell“ (Motörhead) a „Red Right Hand“ (Nick Cave and the Bad Seeds)
Prídavok:
Vojenské cvičiště Bzenec

Vojenské cvičiště Bzenec je územie chránené ako prírodná pamiatka. Nachádza sa na Južnej Morave pri ceste medzi mestami Bzenec a Strážnice. Rozkladá sa na bývalom vojenskom cvičisku, ktorého zásluhou nebolo územie pamiatky v predchádzajúcej dobe zalesnené a zostali tu odkryté viate piesky s roztrúseným porastom borovice.
Ochrana.
Cieľom ochrany je zachovanie komplexu pravidelne kosených vlhkých až mokrých lúk s mokraďovýmm biotopom a naň viazanou faunou a flórou. Lokalita je cenná najmä pre výskyt vzácnych a chránených druhov hmyzu a pavúkov. V rezervácii sú významné pieskomilné rastlinné spoločenstvá.
Fauna.
Hmyz sa tu vyskytuje podobný ako na prírodnej pamiatke viate piesky. Je to napr. modlivka zelená "(Mantis religiosa)", pamodlivka dlhokrká "(Mantispa styriaca)", očkáň kostravový "(Arethusana arethusa)", očkáň medúnkový "(Hipparchia fagi)", očkáň ovsíkový "(Minois dryas)" a listnatka palinová "(Narraga fasciolaria)". Z pavúkov to je napr. teplomil piesočný "(Titanoeca psammophila)".
Z plazov napr. jašterica zelená "(Lacerta viridis)" a užovka obojková "(Natrix natrix)".
Z vtákov sa tu vyskytujú: skaliarik sivý "(Oenanthe oenanthe)", pŕhľaviar čiernohlavý "(Saxicola torquata)", dudok chochlatý "(Upupa epops)", lelek lesný "(Caprimulgus europaeus)", škovránik stromový "(Lullula arborea)" a strakoš obyčajný "(Lanius collurio)".
Zuzana Števulová

Zuzana Števulová (* 24. júl 1983, Martin) je slovenská politička a právnička. V minulosti pôsobila ako ľudskoprávna aktivistka. Od 1. júna 2022 do 13. októbra 2023 bola riaditeľkou Centra právnej pomoci, príspevkovej organizácie Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky. Od roku 2009 bola riaditeľkou občianskeho združenia Liga za ľudské práva. Vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2020 kandidovala za politické hnutie Progresívne Slovensko, bola gestorkou koalície PS/SPOLU pre spravodlivosť. Vo voľbách do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2023 kandidovala za politické hnutie Progresívne Slovensko, do NR SR bola zvolená s 8 538 hlasmi. 
Život.
Zuzana Števulová absolvovala v roku 2006 Právnickú fakultu Trnavskej univerzity v Trnave. Od roku 2005 pôsobila v Lige za ľudské práva, kde bola od roku 2009 riaditeľkou. Pod jej vedením získala Liga za ľudské práva cenu Veľvyslanectva Spojených štátov amerických Human Rights Defender of the Year (2013) a cenu Človeka v ohrození za obranu ľudských práv (2015). Angažovala sa v iniciatíve "Chceme veriť", ktorá presadzovala zmeny v polícii, prokuratúre a v justícii počas protestov "Za slušné Slovensko". Je členkou Výboru pre predchádzanie a elimináciu rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných foriem intolerancie a predsedníčkou Správnej rady Slovenského národného strediska pre ľudské práva. V minulosti pôsobila aj ako pedagogička na katedre medzinárodného a európskeho práva na Právnickej fakulte v Trnave, kde mala na starosti Kliniku azylového práva.
V roku 2015 upozornila na tvrdý zákrok policajtov v záchytnom tábore Medveďov. Vtedajší slovenský minister vnútra Róbert Kaliňák požiadal Úrad vysokého komisára OSN, aby svojho partnera Ligu za ľudské práva vymenil za inú organizáciu. V roku 2016 jej bolo ako prvej Slovenke udelené prestížne ocenenie International Women of Courage Award, ktoré získala za veľké osobné nasadenie pri obhajobe práv utečencov a migrantov.
Druhé Slnko (album)

Druhé Slnko je štvrtý štúdiový album slovenskej skupiny Komajota z roku 2015.
Anton Mihálik

Anton Mihálik (* 13. august 1907, Dolné Dubové† 19. marec 1982, Šaštín-Stráže) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina a v Šaštíne. Saleziánsky noviciát si vykonal v Radne v Slovinsku (19261927). Teológiu študoval v Ľubľane v Slovinsku (19311936), kde bol 5. júla 1936 vysvätený aj za kňaza. Pôsobil v Šaštíne (19361950).
Po násilnom zrušení Saleziánskej spoločnosti z noci z 13. na 14. apríla 1950 bol internovaný do kláštora v Podolínci (krycia operácia pre násilnú likvidáciu mužských rehoľných rádov komunistickým režimom niesla názov Akcia K). Pre svoj aktívny náboženský postoj ho ŠtB zariadila do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a v marci 1952 ho zatkla. Vo vykonštruovanom procese bol obvinený z toho, že ilegálne ukrýval ﬁnančné prostriedky pred zoštátnením a tie následne použil na nepriateľskú činnosť a na organizovanie ilegálnych útekov saleziánskych klerikov do zahraničia. Odsúdený bol na 6. rokov väzenia. Väznený bol vo Valdiciach, Jičíne, Leopoldove a v Ilave. V roku 1956 bol amnestovaný. Po prepustení z väzenia žil vo svojom rodisku. V roku 1975 dostal štátny súhlas na kňazskú službu. Ako duchovný vypomáhal v Šaštíne, kde aj zomrel.
Wiener Stadthalle

Wiener Stadthalle (slov. "Viedenská mestská hala") je viacúčelová krytá aréna a kongresové centrum v 15. viedenskom obvode v Rakúsku.
Súčasťou komplexu je šesť hál, z ktorých každá môže byť použitá samostatne alebo v kombinácii (susedný bazén, dve telocvične, kryté klzisko, malá a veľká viacúčelová sála a sála s javiskom). Slúži ako miesto konania rôznych akcií, vrátane koncertov, výstav, veľtrhov, konferencií, prednášok, divadla, televíznych a športových podujatí.
Budovy.
Komplex sa skladá zo 6 prepojovacích hál: A a B (telocvične postavené v roku 1957, ktoré je možné využiť aj pre konferencie alebo prednášky), C (krytý zimný štadión), D (vnútorná aréna, väčšinou určená na koncerty alebo šport), E (sála určená na menšie akcie) a F (aréna určená na intímnejšie koncerty).
Haly A a B.
Haly A a B boli dokončené v roku 1957 ako telocvičňa a športová hala. Hala A ma rozmery 18 x 36 metrov a je vysoká 7,6 metra, zatímco hala B má rozmery 30 x 60 metrov a je vysoká 11,8 metra. Obe haly môžu byť taktiež použité na konferencie alebo prednášky. V suteréne miestností haly A a v dolní části haly B sú umiestnené bowlingové dráhy a šatne.
Hala C.
Hala C bola dokončená v roku 1958, má klzisko veľké 30 x 60 x 7,3 metrov a je prevádzkovaná spoločnosťou Die EisStadthalle.
Hala D.
Bola dokončená v roku 1958, je hlavnou viacúčelovou halou a najväčšou rakúskou krytou arénou. Konštrukcia ma rozmery 98 x 110 metrov a výška chrbta má 26,6 metrov, pričom použiteľná podlahová plocha je 98,2 x 55,2 x 15,4 metra. V závislosti od udalosti má kapacitu až 16 152 ľudí. Miesto konania má špeciálne závesové systémy a prízemné stojany na severnej a južnej strane haly, ktoré môžu byť úplne uzatvorené, aby rozdelili chodbu na niekoľko častí. Pódium môže mať až 600 m² a je podporované dvomi VIP miestnosťami, šatňami a kanceláriami v zákulisí.
Hala E.
Malá viacúčelová hala dokončená v roku 1994 s kapacitou až 1 482 ľudí a s rozmermi 50 x 25 x 4,5 metrov. Využíva sa hlavne na výstavy, konvencie a spoločenské recepcie.
Hala F.
Je koncipovaná ako aréna. Hala F bola dokončena v roku 2006 a pri väčších divadelních posedeniach má až 2 036 návštevníkov. Ide o halu rozmerov 68,2 x 73,4 x 12,5 metrov. Hala má zabudované vybavenie určené na módnu prehliadku a audio a video systém. Hosťom je k dispozícii foyer s rozlohou 1300 m², prepojená reštaurácia s dvomi dalšími foyermi s rozlohou 400 m² a banketovou halou s rozlohou 300 m².
Stadthallenbad.
V roku 1974 bolo pristavené Stadthallenbad a tri verejné bazény. Kvôli majstrovstvám Európy v krátkom kurze v roku 2004 centrum pridalo dočasný bazén s rozlohou 1 025 m2.
Koncerty.
Hala D je často miestom koncertovania známych umelcov.
Riff Cohenová

Riff Cohenová (; * 23. marec 1984, Tel Aviv-Jafo, Izrael) je izraelská speváčka skladateľka, hudobníčka a herečka, ktorá hudobne tvorí v hebrejčine, francúzštine a arabčine. Svoj špecifický hudobný žáner označuje ako prienik medzi strednovýchodným mestským rockom, severoafrickým folkom a raiom (t. j. alžírskou ľudovou hudbou, ktorá má pôvod v 20. rokoch 20. storočia)
Životopis.
Narodila sa a vyrastala v štvrti Ramat Aviv na severozápade Tel Avivu, v rodine otca tunisko-židovského a matky alžírsko-francúzsko-židovského pôvodu. Po absolvovaní stredoškolského štúdia nastúpila na štúdium muzikológie na Telavivskej univerzite a zároveň začala vystupovať ako speváčka v hudobnej skupine. Po tom, čo získala umelecké štipendium sa v roku 2008 presťahovala do Paríža.
Debutovala singlom „A Paris“ (2012), ktorý sa stal základom pre rovnomenný album vydaný v roku 2012. Ten obsahuje celkom 14 skladieb, z ktorých sú štyri naspievané v hebrejčine, jedna v núbijčine a zvyšok vo francúzštine. V septembri 2012 vystúpila ako predskonka na telavivskom koncerte skupiny Red Hot Chili Peppers, ktorý sa konal v rámci ich svetovej túr "I'm with You World Tour". V októbri 2012 uzavrela kontrakt s hudobným vydavateľstvom AZ Records. V roku 2013 jej Telavivská asociácia skaldateľov, autorov a vydavateľov hudobných diel udelila cenu „nečakaný objav roka“. Hudobne sa podieľala sa na tvorbe albumu "Le Monde Möö" (2014) rockovej skupiny Moodoïd a v roku 2015 vydala svoj ďalší album pod názvom "A La Menthe".
Okrem hudobnej tvorby sa príležitostne venuje filmovému herectvu. Vystúpila v krátkometrážnom izraelskom filme "Yeladim" (2008) režisérky Yuly Gidronovej a izraelskej celovečernej dráme "The Golden Pomegranate" (2010) režiséra Dana Turgemana. Vo vedľajšej úlohe sa predstavila tiež v koprodukčnej, francúzsko-kanadsko-izraelskej dráme "Une bouteille à la mer" (2011, dosl. Fľaša v gazskom mori) režiséra Thierryho Binistiho.
Kóthón

Kóthón () môže byť:
Ján Chrenko

Ján Chrenko (* 16. február 1908, Otrhánky† 29. jún 1982, Pezinok) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, salezián, trpiteľ za vieru – disident.
Životopis.
Ľudovú školu vychodil vo svojom rodisku. Gymnázium navštevoval na súkromnom Slovenskom gymnáziu v Taliansku v obci Perosa Argentina a v Šaštíne. Saleziánsky noviciát si vykonal v Radne v Slovinsku (19281929). Teológiu študoval v Ríme (Taliansko), kde bol 19. decembra 1937 vysvätený aj za kňaza. Pôsobil v Bratislave a v Trnave.
Pre svoj aktívny náboženský postoj ho ŠtB zariadila do zoznamu „reakčných a neprevychovateľných“ rehoľníkov a v marci 1952 bol zatknutý a vo vykonštruovanom procese bol obvinený z toho, že ilegálne ukrýval ﬁnančné prostriedky pred zoštátnením a tie následne použil na nepriateľskú činnosť a na organizovanie ilegálnych útekov saleziánskych klerikov do zahraničia. Odsúdený bol na 14. rokov väzenia. Sedel vo väzeniach v Mírove, v Jáchymove a vo Valdiciach. Odsedel si 10 rokov (v roku 1962 bol amnestovaný). Zomrel v Charitnom domove pre kňazov v Pezinku. Pochovaný je v rodisku v Otrhánkach.
Priame prenosy (album)

Priame prenosy je piaty štúdiový album slovenskej skupiny Komajota z roku 2016. Skupina sa rozhodla album nahrávať takým spôsobom, že v štyroch slovenských štúdiách mali diváci možnosť v priamom prenose sledovať, ako hudobníci komponujú materiál pre tento album. Všetky prenosy potom boli zverejnené na portáli YouTube. Na albume Priame prenosy sa už pri nahrávaní so skupinou prvýkrát angažujú aj klávesák Ján Pastirčák a gitarista Juraj Kováč.
O nahrávaní albumu.
Členovia kapely sa pri tvorbe inšpirovali praktikami zo zahraničia. „Minulý rok v decembri som videl na YouTube live stream HatFilms, na ktorom sedeli chalani s nástrojmi v štúdiu a za šesť hodín urobili album. Textovo 'vynikajúci', ale inak úplne zlý. Oni sú takí vtipní. Nadchlo ma, že sa takéto niečo dá urobiť. Tak sme si v apríli sadli do štúdia a za jeden deň sme vymysleli a nahrali štyri veci. Chceli sme urobiť celý album, ale nezvládli sme to. Za sedemnásť hodín sa nám podarilo spraviť prvé štyri skladby aj so spevom, s textami a s mixážou,“ povedal o námete pre album Priame prenosy bubeník Komajoty Stanislav Čorej.
Sám spevák Martin Husovský bol pri tvorbe prekvapený, ako celý projekt úspešne dopadol. „Keď sme pred rokmi začínali spolu hrať, vznikali na skúškach milióny skladieb. Asi 60 pesničiek, ktoré sme postupne zverejnili alebo nechali v šuflíku. Nahrávanie nového albumu Priame prenosy bol ten istý pocit ako na začiatku. Vytvorili sme si takú bublinku, v ktorej nás nič nemohlo vyrušiť a bolo to čisto o tom, že poďme hrať. A fakt vznikli skladby, ktoré keď si teraz pustíme, tak sa sami čudujeme, že 'To čo je?!', ale hrozne sa tešíme, lebo každá je úplne iná,“ uzavrel spevák. Na albume pracovali traja producenti a piesne vznikli v štyroch štúdiách – Umpax v Prešove, LVGNC v Bratislave, Melody Studio v Žiline a Studio Klakson v Košiciach.
Býčko rúrkonosý

Býčko rúrkonosý () je ryba žijúca v morskej vode, v brakických aj sladkovodných biotopoch z čeľade býčkovité. Donedávna zaraďovali tento druh ako synonymum druhu "Proterorhinus marmoratus". Na základe genetických prieskumov bolo odporučené oddeliť tieto dva druhy. "Proterorhinus marmoratus" obýva pobrežie Čierneho, Egejského a Azovského mora, kým "P. semilunaris" bol aj opísaný autorom (Heckel 1837) v prítokoch Egejského mora a v rieke Dunaj a dnes sa šíri v strednej a západnej Európe ale tiež aj v severnej Amerike.