Rea (mesiac)

Rea alebo Rhea je druhý najväčší prirodzený satelit Saturna. Objavil ho taliansky astronóm Giovanni Domenico Cassini v roku 1672. Meno dostal po manželke Titana Krona (v Ríme Saturna), ktorý vládol svetu, predtým než ho zvrhol vlastný syn Zeus, Rheii.
Mesiac sa skladá zo zmesi vodného ľadu a kremičitých hornín s približne rovnakým zastúpením. Nedá sa vylúčiť, že Rhea má jadro z kameňa. Na západnej pologuli sú oblasti pokryté ľadom alebo srieňom, na východnej tmavšej pologuli sa pravdepodobne nachádzajú neostré povrchové útvary podobné útvarom na povrchu Dione. Jej povrch je husto pokrytý impaktnými krátermi, čím pripomína povrch Mesiaca alebo Merkúra a patrí medzi najstaršie povrchy v slnečnej sústave.
Fyzikálne vlastnosti.
Rhea patrí medzi veľké a prográdne obiehajúce mesiace. Má guľový tvar s priemerom , čo z nej robí druhý najväčší mesiac Saturna a deviaty najväčší mesiac slnečnej sústavy vôbec. Zároveň je najväčší známy mesiac (okrem našeho Mesiaca), ktorý nemá ani len náznaky atmosféry. Hustota Rhei je 1,24 g/cm3.
Dráha a rotácia.
Rhea obieha Saturn po takmer kruhovej dráhe s excentricitou 0,001 v strednej vzdialenosti . Je prvý mesiac, ktorý obieha za komplexom hlavných Saturnových mesiacov a celkove sedemnásty mesiac v poradí od Saturna. Rotácia Rhei je viazaná, to znamená, že k Saturnu je privrátená stále tou istou stranou. Jedna strana mesiaca vždy letí dopredu a preto je pokrytá oveľa väčším množstvom kráterov ako opačná strana.
Povrch.
Po prelete sondy Voyager 1, ktorá urobila snímky tohto mesiaca s rozlíšením astronómovia zistili, že povrch mesiaca pokrýva čistý biely ľad. Kvôli nízkej teplote, ktorá kolíše od 99 do 73 K (na niektorých miestach v noci až po 53 K) je ľadová kôra tvrdšia než oceľ. Pretože Rhea nemá nijakú atmosféru, na kráteroch nie sú viditeľné žiadne stopy po erózii. Podrobnejší pohľad na Rheu poskytla v roku 2006 astronómom sonda Cassini, ktorá urobila snímky v ultrafialovej, vizuálnej a blízkej infračervenej oblasti spektra a z nich bola potom vytvorená mapa, na ktorej vynikli jemnejšie štruktúry. Okrem kráterov sú častým povrchovým útvarom taktiež zlomy, ktoré sa tiahnu krížom cez mesiac a na snímkach vyzerajú ako svetlejšie pruhy na tmavšom pozadí. Nachádzajú sa na strane odvrátenej od Saturna. Predpokladá sa, že vznikli pretlačením materiálu na povrch mesiaca vplyvom takzvaného ľadového vulkanizmu. Svetlejšie zafarbenie by mohlo byť námrazou vodnej pary, ktorá veľmi dávno unikla z trhlín.
Povrch Rhey je pokrytý krátermi hustejšie, než povrch iných veľkých mesiacov bez atmosféry napríklad Tethydy alebo Dione. Najväčšie majú hĺbku až niekoľko kilometrov. Západná pologuľa má viac impaktných kráterov ako východná. Menej kráterov sa nachádza v oblasti rovníka po obvode celého mesiaca. Najväčší z nich je "Izanagi" s priemerom ležiaci na južnej pologuli blízko nultého poludníku.
Prstence.
Rhea je prvým mesiacom, pri ktorom sa našli silné dôkazy o tom, že má prstenec. Do tej doby boli známe prstence len okolo planét. Rhein prstenec je veľmi riedky, zo Zeme nepozorovateľný a je to v podstate široký disk zvyšného materiálu. Objavila ho sonda Cassini počas tesného preletu okolo tohto mesiaca v novembri 2005. Predpokladaná vzdialenosť disku od stredu mesiaca je okolo . Jedným z možných vysvetlení vzniku prstencov hovorí, že ide o pozostatky po kolízii s asteroidom alebo kométou v dávnej minulosti.
Mytológia.
Mytologická Rhea, po ktorej dostal mesiac meno, bola bohyňa úrody a plodnosti zeme a patrila medzi Titanov. Titani boli deti bohyne zeme Gaie a boha neba Urána. Bolo ich celkovo dvanásť, šesť mužov (Okeanos, Koios, Krios, Hyperión, Iapetos a Kronos) a šesť žien (Thea, Rhea, Mnemosyna, Foibe, Themis, Téthys). Niektoré z ich mien nesú ďalšie Saturnove mesiace. Titan Kronos (Chronos) bol gréckou obdobou rímskeho boha Saturna. Saturn bol nielen Rheiným bratom, ale aj jej manželom. Mali spolu šesť detí, z ktorých najmladší Zeus (Jupiter) sa v dospelosti stal vládcom všetkých bohov.