burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Súčasná sociológia

Súčasná sociológia je časť súčasnej vedy tvorená najmä sociologickými učeniami 20. stor.
Sloviensky

Sloviensky môže byť:
Christoph von Sigwart

Christoph von Sigwart (* 28. marec 1830, Tübingen, Nemecko – † 4. august 1904, Tübingen) bol nemecký filozof, logik, blízky novokantovstvu. Jeho otec bol filozof Christoph Wilhelm von Sigwart 
Logika je technické, normatívne učenie o myslení a zakladá sa na psychológii. Kritériom pravdivosti je
nevyhnutná a všeobecná platnosť. Základom nevyhnutného myslenia je evidentnosť.
Správanie (psychológia)

Správanie je súbor všetkých objektívne pozorovateľných aktivít entity, ktorými sa uskutočňuje vzájomné pôsobenie medzi entitou a jej okolím. V psychológii je ním jedna z dimenzií psychiky, ktorá sa fyziologicky prejavuje činnosťou svalov a žliaz. Správanie je odpoveď organizmu na zmeny v jeho okolí; je to prejav prispôsobenia organizmu alebo osobnosti prítomným alebo budúcim podmienkam, nie je to len mechanická reakcia na aktuálne pôsobiaci podnet. Správanie môže byť vyvolané aj spomienkou na minulé alebo anticipáciou budúcnosti.
Je to súbor vonkajších javov, ktoré sú spracovaním a vyjadrením vnútornej situácie človeka.
Čo do komplexnosti sa rozoznávajú jednoduchšie reflexy a zložitejšie celky pohybov, reakcie.
Príklady správania: hovorenie, beh, útek, červenanie sa, potenie, vegetatívne reakcie organizmu pozorovateľné iba pomocou aparatúr.
Kategórie správania: konanie (jednorazovým konaním je úkon alebo akt, dlhodobým konaním je činnosť), reč (alebo oznamovanie) a výraz (mimický a pantomimický).
Rozlišuje sa molekulárne správanie (zodpovedajúce zhruba tomu, čo sa označuje ako reflex) a molárne správanie (zodpovedajúce zhruba tomu, čo sa označuje ako reakcia).
Príkladom molekulárneho správanie je patelárny reflex, čiže odpoveď organizmu na podráždenie kolenného svalstva úderom neurologického kladivka. Príkladom molárneho správania sú komplexné motorické reakcie, ako napr. skok, uchopovací pohyb ruky. Molárne štruktúry správania sa spájajú do ešte väčších celkov, ktoré vytvárajú konanie, napr. útek je séria skokov, alebo dlhodobejšiu činnosť.
Splynutie

Splynutie alebo splývanie môže byť:
Splynutie je v ekonómii spojenie spojenie jedného alebo viacerých podnikov tak, že všetky zaniknú a vytvoria jeden nový, ktorý preberie jeho (ich) celé imanie, alebo podobné spojenie, synonymum: fúzia, pozri splynutie (podniky)
Splývanie môže byť:
Spojenie

Spojenie (spájanie, spojovanie) môže byť:
Hybná sila dejín

Hybná sila dejín je sila, ktorá spôsobuje pohyb dejín. Podľa Homéra je ňou napr. odveký rozpor medzi slobodou a nevyhnutnosťou. Herodotos tvrdil, že hybná sila dejín je závisť bohov.
Výrokové spojenie

Výrokové spojenie je logická forma odrážajúca existenciu určitého vzťahu medzi určitými faktami. Výrokové spojenie je (zloženým) výrokom majúcim nejakú pravdivostnú hodnotu. Jeho jazykovou formou v prirodzených jazykoch je najčastejšie zložená veta, skladajúca sa z dvoch oznamovacích viet spojených jednou alebo viacerými spojkami.
Logická správnosť

Logická správnosť je primeranosť logickým zákonom tvorená radom vlastností, ako zdôvodnenosť, neprotirečivosť, totožnosť a pod.
Logická správnosť je charakteristika logických operácií, nezávislá od konkrétneho obsahu poznávacích aktov, v ktorých sa používajú, najmä od konkrétneho obsahu výrokov a pojmov - objektov týchto operácií. Podmienky správnosti určitej operácie (formulované zvyčajne ako určité pravidlá) sú určované jej úlohou a zákonmi logiky. Správnosť je nevyhnutnou podmienkou dosiahnutia cieľa, kvôli ktorému sa používa logická operácia, a koniec koncov nevyhnutnou podmienkou pravdivosti výsledkov poznania.
Filozofický slovník

Filozofický slovník je druh náučného slovníka, abecedne usporiadaná filozofická príručka.
Spojitosť

Spojitosť môže byť:
Sociológia vedenia

Sociológia vedenia je špeciálna sociologická disciplína, ktorá sa zaoberá vedením ako sociálnym produktom, ako výsledkom špecifickej aktivity a interakcie členov sociálnych útvarov a sociálnych podmienok príslušných sociálnych útvarov.
Slovník formalizovaného jazyka výrokovej logiky

Slovník formalizovaného jazyka výrokovej logiky sú základné (primitivne) symboly výrokových premenných a logických konštánt výrokovej logiky.
Správnosť usudzovania

Správnosť usudzovania je súlad usudzovania s istými, najčastejšie logickými, normami alebo zásadami. V prípade, keď ide o zhodu s logickými zákonmi, hovoríme o logickej správnosti usudzovania. Dá sa predstaviť situácia, že usudzujeme logicky správne, čiže v súlade s logickými princípmi, no nie v súlade s morálnymi princípmi: v tomto prípade nášmu usudzovaniu chýba morálna správnosť.
Sociológia výchovy

Sociológia výchovy sociologická disciplína, ktorá skúma spoločenskú podmienenosť edukácie, napríklad:
Náučný slovník

Náučný slovník alebo encyklopedický slovník môže byť:
Encyklopedický slovník môže byť aj:
Hybná sila spoločenského vývoja

Hybná sila spoločenského vývoja je podstatná, nevyhnutná, dlhodobo pôsobiaca príčina, ktorá umožňuje fungovanie a vývoj spoločnosti.
Spravodajstvo (žurnalistika)

Spravodajstvo je súhrn publicistických prejavov, ktoré širokej verejnosti vecne, stručne a presne približujú aktuálnu alebo neznámu udalosť. Spravodajstvo má spĺňať niekoľko atribútov. Najvýznamnejšie z nich sú aktuálnosť profesionálnosť a objektívnosť. 
V spravodajstve vyjadruje novinár svoje stanovisko alebo postoj tým, že aktuálnu udalosť spracúva jednoducho, bez komentovania, stručne a vecne. Jeho úlohou je odpovedať na šesť základných otázok: Kto? Čo?, Kedy? , Kde? Ako?, Prečo?
K základným spravodajským žánrom patrí správa, referát, interview a riport.
Výkladový slovník

Výkladový slovník je:
Okrem samotného výkladu výkladový slovník často obsahuje aj ďalšie jazykové informácie o slove (koncovky pri skloňovaní, výslovnosť a podobne).
Druhy.
Jazykový výkladový slovník sa delí primárne na:
Medzi jazykové výkladové slovníky sa obyčajne radia aj tieto špeciálne druhy slovníkov:
Výkladový slovník môže byť:
Výkladový slovník je obyčajne jednojazyčný slovník, ale niekedy je doplnený prekladmi do iných jazykov alebo paralelnými výkladmi v iných jazykoch a stáva sa tak viacjazyčným slovníkom.
Jednojazyčný všeobecný výkladový slovník súčasného jazyka.
Jednojazyčný všeobecný výkladový slovník súčasného jazyka (ďalej len JVVSSJ) sa zakladá na lexikálnom materiáli súčasného jazyka. Podáva všestrannú semiotickú, systémovo i komunikačne orientovanú informáciu potrebnú pre používateľov. Materiálom pre jeho tvorbu je teda lexikálna zásoba konkrétneho jazyka, ktorá sa v slovníku všestranne opisuje.
V súvislosti s JVVSSJ možno hovoriť o tzv. metajazykovej funkcii jazyka. Je to vlastnosť jazyka umožňujúca používať prirodzený jazyk na opis jazyka. Vyjadruje snahu o zistenie podstatného.
Pri spracovávaní lexikálneho materiálu je potrebné odstupňovať slová postupne starnúce, zastarané a prognózovať nosnosť neologizmov. Výber musí byť vyvážený; môže sa zohľadniť aj hľadisko frekvenčné alebo encyklopedické. Používateľom JVVSSJ je verejnosť. 
Pri uvažovaní o jeho kolektívnom používateľovi je potrebné vziať do úvahy jednak pragmatický aspekt (postojové, expresívne, konotačné zložky lexikálnych jednotiek), a jednak aspekt sociolingvistický (makroštruktúra a mikroštruktúra JVVSSJ). Text JVVSSJ nie je určený na súvislé čítanie, ale má telegrafické poslanie.
Funkcia JVVSSJ je vedecká, národná, kultúrne reprezentatívna, didaktická a často aj normatívna.
Inojazyčné JVVSSJ.
Prvé JVVSSJ latinčiny a gréčtiny vydali otec a syn "Robert a Henry Estiennovci" (1532 a 1572). 
Slovník "Dictionnaire de l´Académie française" z roku 1694 slúžil ako vzor slovníkov tzv. akademického typu. 
Najvýznamnejším anglickým JVVSSJ je "The Oxford English Dictionary" (online, za poplatok) a americkým "Webster´s 3rd New International Dictionary of English Language" (rok 1986), ktorý na svojich stránkach spracúva 450 000 hesiel. 
Najznámejší nemecký JVVSSJ je bezpochyby "Duden - Das große Worterbuch der deutschen Sprache" (6 zväzkov, roky 1978 - 1981; aktuálne vydanie len na CD).
Podraďovacia spojka

Podraďovacia spojka alebo hypotaktická spojka je spojka, ktorá spája vedľajšiu vetu s hlavnou vetou (teda dve nerovnocenné vety) v súvetí alebo menej často aj dva nerovnocenné vetné členy v jednoduchej vete.
Vyjadruje, že členy syntagmy nie sú gramaticky rovnocenné (jeden člen syntagmy je "závislý" a druhý "nezávislý"). Spojkou sa uvádza závislý člen syntagmy. 
Korelovaným výrazom podraďovacej spojky býva t-ový výraz (najčastejšie ukazovacie zámeno), ktorý má funkciu formálneho vetného člena. Príklad: ... taká hrôza, že sme utiekli.
Spravodlivosť

Spravodlivosť je morálny princíp požadujúci rešpektovanie právnej normy, cnosť spočívajúca v rešpektovaní práv druhých. Spravodlivosť je jedna zo základných spoločenských hodnôt.
Ako poriadok, ktorým sa riadia vzájomné vzťahy občanov v občianskej spoločnosti, dbá na uplatňovanie princípu rovnosti v podobe spravodlivosti distribuovanej pri rozdeľovaní úradov a hodností a v podobe spravodlivosti komutatívnej najmä pri ekonomickych výmenných vzťahoch. Rovnosť zahrnutá v spravodlivosti kladie na spravodlivosť požiadavku konať rovnako voči všetkým bytostiam, ktoré napriek všetkým náhodným rozdielom možno chápať ako bytostne podobné. Jean-Jacques Rousseau poznamenáva, že takto chápanú spravodlivosť možno dosiahnuť len v rovnosti občianskej, pretože potom každý sa najprv vzdáva svojich prirodzených práv výmenou za získanie skutočne platného spoločenského štatútu.
Podľa Platóna je spravodlivosť cnosť, ktorá dbá, aby v rozumovej duši, v srdnatej duši a v žiadostivej duši bol náležitý poriadok.
Kúpna sila (mena)

Kúpna sila (meny/peňazí) je množstvo tovarov a služieb, ktoré možno kúpiť za jednu jednotku meny (resp. určitú sumu peňazí). Je nepriamo úmerná cenovej hladine.
Neohybné slovo

Neohybné slovo je slovo bez morfologických tvarov. Patria sem príslovky, predložky, spojky, častice a citoslovcia.
Sociologizmus

Sociologizmus je zvýhradňovanie prístupov a metód sociológie. Maximalizácia sociologického prístupu alebo maximalizácia roly "sociálneho" v živote jednotlivcov a spoločnosti.
Pracovná sila (schopnosť)

Pracovná sila je schopnosť človeka pracovať; t. j. súhrn jeho fyzických a duševných dispozícií, ktoré používa pri výrobe materiálnych statkov; je hlavným, aktívnym a nevyhnutným výrobným činiteľom. V ekonomickej teórii termín používal najmä K. Marx. Nositeľom pracovnej sily je pracovník.
Spojnica

Spojnica je priamka prechádzajúca dvoma danými bodmi; úsečka ohraničená dvoma danými bodmi.
Sociometria

Sociometria je aplikovaná mikrosociológia; teórie a techniky pre skúmanie a interpretáciu
mikro- a makrosystémov; meranie sociálnych javov.
Slovo (filozofia)

Slovo si filozofovia vysvetľovali a definovali rôzne:
Podľa A.Govindu je slovo pečať mysle, výsledok – alebo lepšie povedané zastávka – nekonečného radu skúseností, ktoré zasahujú do prítomnosti z nepredstaviteľne vzdialenej minulosti a stáva sa samo východiskovým bodom navého nekonečného radu, ktorý zasahuje do práve tak nepredstaviteľnej budúcnosti. Slová sú počuteľným, ktoré spočíva na nepočuteľnom, tvarom a mocou myšlienky, ktorá vychádza z toho, čo je za myšlienkou.
Spredmetňovanie

Spredmetňovanie je premena a prechod ľudských aktívnych síl a schopností z formy pohybu do formy predmetu. Spredmetňovanie sa uskutočňuje v činnosti subjektu.
Príťažlivá sila

Príťažlivá sila je sila, ktorá spôsobuje zmenšovanie vzájomných vzdialeností medzi časticami alebo podsystémami fyzikálneho systému.
Socionómia

Socionómia je teoretická časť sociometrie; sociológia.
Vstupné slovo

Vstupné slovo je množina všetkých informácií prijatá komunikačným objektom v dobe jedného strojového cyklu na jednom jeho vstupe.
Sila tónu

Sila tónu je jedna zo základnych vlastností tónu. Výraz "sila tónu" sa používa v hudobnej náuke. V akustike sa namiesto výrazu "sila tónu" používa výraz "hlasitosť tónu". Podľa toho, ako silno tóny znejú, rozlišujeme ich rôznu silu a hovoríme o tónoch slabých, silných, veľmi silných, slabších a pod. Tóny sa tiež môžu zosilňovať a zoslabovať.
Sofista

Sofista môže byť:
Výstupné slovo

Výstupné slovo je množina všetkých informácií vydaná komunikačným objektom v dobe jedného strojového cyklu na jeho jednom výstupe.
Sila (filozofia)

Sila z filozofického pohľadu má rôzne definície, líšiace sa podľa jednotlivých škôl:
Slovosled

Slovosled je poradie slov vo vete dané významovými, gramatickými a rytmickými faktormi.
Finančný sprostredkovateľ

Finančný sprostredkovateľ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá sa zaoberá finančným sprostredkovaním.
Zákonný rámec.
Finančné sprostredkovanie v jednotlivých krajinách sa riadi zákonmi na národnej úrovni. Na Slovensku je finančné sprostredkovanie, finančné poradenstvo a dohľad nad týmito činnosťami regulované Zákonom Národnej rady SR č. 186/2009 Z. z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve. Tento zákon sa zaoberá finančnými službami v nasledujúcich sektoroch:
Finančné sprostredkovanie.
Finančné sprostredkovanie definuje uvedená právna úprava ako jednu z nasledujúcich činností:
V sektore kapitálového trhu je okrem toho finančným sprostredkovaním aj:
Finančné sprostredkovanie je podnikaním.
Finančné poradenstvo.
Finančné poradenstvo je poskytovanie odbornej pomoci, informácií, stanovísk, odporúčaní a osobných finančných plánov klientovi v súvislosti s finančnými službami. Na rozdiel od finančného sprostredkovania vychádza z nestrannej analýzy dostatočného počtu dostupných finančných služieb. 
Finančné poradenstvo je podnikaním.
Finančný agent.
Finančný agent je osoba, ktorá vykonáva finančné sprostredkovanie na základe písomnej zmluvy s finančnou inštitúciou, alebo samostatným finančným agentom. Finančný agent nemôže vykonávať finančné poradenstvo. Finančný agent môže byť:
Finančný poradca.
Finančný poradca je osoba, ktorá vykonáva finančné poradenstvo na základe písomnej zmluvy o poskytnutí finančného poradenstva uzavretej s klientom. Finančný poradca nemôže vykonávať finančné sprostredkovanie. Zjednodušene povedané: finančného poradcu si platí klient, aby pre neho vybral najvýhodnejšiu z finančných služieb poskytovaných na trhu. Na druhej strane, finančného agenta platí finančná inštitúcia, v prospech ktorej dohodol agent s klientom uzatvorenie finančnej služby.
Finančný sprostredkovateľ z iného členského štátu v sektore poistenia a zaistenia.
Finančný sprostredkovateľ z iného členského štátu v sektore poistenia alebo zaistenia je oprávnený na území Slovenska vykonávať finančné sprostredkovanie alebo finančné poradenstvo v sektore poistenia alebo zaistenia v rozsahu, v akom je ho oprávnený vykonávať vo svojom domovskom členskom štáte.
Viazaný investičný agent.
Viazaný investičný agent je osoba, ktorá na plnú zodpovednosť obchodníka s cennými papiermi alebo banky s oprávnením na poskytovanie investičných služieb, vykonáva na základe písomnej zmluvy pre túto osobu finančné sprostredkovanie v sektore kapitálového trhu. Viazaný investičný agent môže finančné sprostredkovanie vykonávať len pre jednu inštitúciu.
Dohľad a register.
Dohľad nad vykonávaním finančného sprostredkovania vykonáva Národná banka Slovenska. Zároveň vedie register finančných agentov, finančných poradcov, finančných sprostredkovateľov z iného členského štátu v sektore poistenia alebo zaistenia a viazaných investičných agentov. 
Uvedené osoby môžu vykonávať finančné sprostredkovanie až po zápise do registra. Register sa delí na podregistre podľa jednotlivých sektorov a tie sa členia na zoznamy.
Kultúrne spoločenstvo

Kultúrne spoločenstvo je maximum bytia spoločnosti. Je to spoločenstvo, v ktorom sa zlo pretvára na dobro alebo ošklivé na krásno.
Výrobná sila

Výrobné sily (iné názvy: spoločenské výrobné sily, výrobné sily spoločnosti, produktívne sily, spoločenské produktívne sily, produktívne sily spoločnosti; nem. (gesellschaftliche) Produktivkräfte) je v marxizme súhrn ľudských a vecných činiteľov výroby, tvoriaci rozhodujúcu stránku spoločenskej výroby. Výrobné sily sú všeobecnými a nevyhnutnými výrobnými podmienkami v každom spôsobe výroby; medzi výrobné sily patria všetky sily, ktoré vo svojom vzájomnom spojení pôsobia vo výrobnom procese; z nich rozhodujúcu úlohu majú produktívne pracujúci ľudia s ich výrobnými schopnosťami, skúsenosťami a zručnosťou, ďalej spoločenskou prácou vytvorené pracovné prostriedky a pracovné predmety.
Siláž

Siláž je zelené krmivo konzervované biologickým alebo chemicko-biologickým spôsobom (tzv. silážovaním, ktoré sa alternatívne nazýva tiež siláž). Medzi najpoužívanejšie vstupné suroviny patria: kukurica siata, pšenica, jačmeň, repné skrojky, slnečnica ročná, hrach siaty, lucerna siata, ďatelina siata a iné.
Vedecké spoločenstvo

Vedecké spoločenstvo je kolektívny subjekt vedy a nositeľ vedeckej paradigmy.
Sofizmus

Sofizmus alebo zastarano sofizma je tvrdenie zdanlivo logické, ktoré však dospieva k neprijateľnému záveru, buď svojou absurditou alebo zámerne nesprávnym použitím pravidiel dedukcie. Tradične sa pripúšťa, že sofizmus sa odlišuje od paralogizmu zámernou snahou klamať. Sofizmus možno tiež používať s cieľom šokovať poslucháča, a tým ho priviesť k hlbšej reflexii.
Využívanie sofizmu bolo dôležitou zložkou eristiky, v ktorej vynikali najmä sofisti a príslušníci megarskej školy. Medzi slávne sofizmy staroveku patrí napríklad Eubulidova sofizma "rohatý": 
"Čo si nestratil, máš. Nestratil si rohy, máš teda rohy."
Silážovanie

Silážovanie alebo siláž je spôsob konzervácie zelených krmovín anaeróbnymi baktériami mliečneho kvasenia. Produktom je siláž.
Ozbrojené sily

Ozbrojené sily sú súhrn všetkých ozbrojených zložiek štátu (príp. kontingenty/súhrn ozbrojených síl členských štátov medzinárodnej organizácie, napr. ozbrojené sily OSN), ktoré sú určené v čase brannej pohotovosti alebo v čase zvýšeného ohrozenia štátu na obranu alebo ochranu štátu pred vojenským alebo nevojenským ohrozením. Teória výstavby a prípravy ozbrojených síl na vedenie ozbrojeného zápasu tvorí jednu zo zložiek vojenskej vedy.
Z hľadiska ženevských konvencii je základnou vlastnosťou ozbrojených síl, že sú prostredníctvom svojho veliteľa zodpovedné vláde bojujúcej strany. Do ozbrojených síl môžu byť zahrnuté aj niektoré zložky udržujúce verejný poriadok (napr. polícia). V rámci ženevských konvencií ozbrojené sily nezahŕňajú len pravidelné ozbrojené sily, dobrovoľnícke pomocné jednotky, ale aj napr. partizánske jednotky.
Typológia a delenie.
Z hľadiska zloženia ozbrojených síl (armády) a charakteru ich príslušníkov sa rozlišuje:
Podľa charakteru organizácie ozbrojených síl (armády) možno rozlíšiť:
Ozbrojené sily sa podľa výzbroje rozdeľujú na:
Podľa dosiahnutného stupňa bojovej pohotovosti a pripravenosti sa ozbrojené sily delia na:
Podľa predurčených úloh sa ozbrojené sily delia na:
Ozbrojené sily podľa krajín.
Rusko.
Ozbrojené sily Ruskej federácie (RF) sú organizačne rozdelené na Pozemné vojsko RF, Vzdušno-kozmické sily RF a Vojenské námorníctvo RF. Vzdušno-kozmické sily sa ďalej členia na Vojenské vzdušné sily RF, Vojsko protivzdušnej a protiraketovej obrany RF a Kozmické vojsko RF. V rámci ruských ozbrojených síl existujú tiež dva samostatné druhy vojsk: Raketové vojsko strategického určenia RF a Vzdušno-výsadkové vojsko RF.
Slovensko.
Ozbrojené sily Slovenskej republiky (OS SR) sú v súčasnosti organizačne rozdelené na Pozemné sily OS SR, Vzdušné sily OS SR a ďalšie jednotky a útvary podriadené priamo Generálnemu štábu OS SR.
Spojené štáty.
Ozbrojené sily Spojených štátov tvorí päť hlavných zložiek: Armáda Spojených štátov, Vzdušné sily Spojených štátov, Vojenské námorníctvo Spojených štátov, Zbor Námornej pechoty Spojených štátov a Pobrežná stráž Spojených štátov.
Archaická spoločnosť

Archaická spoločnosť je v sociológii označenie pre prvú spoločnosť v dejinách ľudstva, najstaršiu fázu ľudskej kultúry. Existovala pred neolitom.
Po nej chronologicky nasledovali:
Sima (geológia)

Sima (Si + Mg) je staršie označenie pre spodnejšiu časť zemskej kôry, podložie SiAlu, zložená najmä zo zlúčenín kremíka (Si) a horčíka (Mg). Toto označenie spodnej kôry bolo skôr založené na geochemických charakteristikách (látkovom zložení). Termín zaviedol Eduard Suess. V dnes používanej teórii platňovej tektoniky sa tento termín nepoužíva, aj keď chemicky spodnú kôru celkom dobre vystihuje.
Buržoázna spoločnosť

Buržoázna spoločnosť je bežný slovenský preklad nemeckého výrazu "bürgerliche Gesellschaft" v tom zmysle, v akom ho používali Marx, Engels, marxisti, komunisti, sociálni demokrati a podobne v 19. a 20. storočí, ale prípadne aj ďalší filozofi (Hegel a pod.). Alternatívny preklad je občianska/civilná spoločnosť (angl. civil society, v dnešnej nemčine Bürgergesellschaft/Zivilgesellschaft, v staršej nemčine bürgerliche Gesellschaft), tento výraz má však pred Marxom a od konca 20. storočia do značnej miery iný význam - pozri občianska spoločnosť. Sám Marx narábal pri diskusiách iných diel s pojmom "bürgerliche Gesellschaft" ako s ekvivalentom staršieho pojmu "societas civilis" (angl. "civil society"), napriek tomu, že mu dal svojskú, marxistickú definíciu.
Nemecký výraz „bürgerliche Gesellschaft“ doslova znamená mešťanská (meštianska)/občianska spoločnosť a je nemožné ho takto dvojznačne preložiť do iných jazykov. Engels tento výraz do angličtiny prekladal najprv ako občianska spoločnosť (civil society), neskôr ako buržoázna spoločnosť (bourgeois society), čo sa potom rýchly vžilo aj v iných jazykoch. Podľa Marxovho názoru je "bürgerliche Gesellschaft" vždy vedená buržoáziou (Bourgeioisie); v tomto zmysle je teda preklad „buržoázna spoločnosť“ pre Marxove texty vždy "správny". Napríklad v slovenskom preklade diela "Manifest komunistickej strany zo 40. rokov 20. storočia" je "bürgerliche Gesellschaft" preložené ako buržoázna spoločnosť, napriek tomu, že ako buržoázia je preložené aj slovo Bourgeoisie (a nie slovo Bürger).
Hegel "bürgerliche Gesellschaft" chápal ako to, čo je mimo rodiny a štátu, ako to, čo spočíva vo vojne všetkých proti všetkým. Zjednodušene povedané teda je jeho definícia akýsi prechod medzi tradičným pojmom sociatas civilis a Marxovou buržoáznou spoločnosťou. U Hegela je ale vhodnejšie výraz prekladať ako občianska spoločnosť.
Marx a jeho priaznivci „bürgerliche Gesellschaft“ chápal ako fázu spoločenského vývoja nasledujúcu po feudálnej spoločnosti, ako spoločnosť obchodu a priemyslu (spoločnosť vlády peňazí), ako spoločnosť v ktorej vládne buržoázia (v marxistickom zmysle). V 20. storočí sa aj medzi marxistami a komunistami namiesto „buržoázna spoločnosť“ začal uprednostňovať presnejšie definovaný, v podstate takmer identický, pojem kapitalistická spoločnosť.
Srdečnosť

Srdečnosť môže byť:
Peter Simons

Peter Simons (* 23. marec 1950) je anglický filozof, zástanca metaontológie.
Industriálna spoločnosť

Industriálna spoločnosť je v sociológií pojem, ktorý označuje súčasné priemyselne vyspelé krajiny bez ohľadu na ich sociálno-ekonomické rozdiely. Hlavným kritériom ich vyčlenenia je technická a technologická vyspelosť.
Stavebníctvo

Stavebníctvo je hospodárske odvetvie, ktoré sa zaoberá výstavbou a vykonáva i riadi stavebnú a obchodnú činnosť. Medzi úlohy stavebníctva patrí aj výroba a predaj stavebných materiálov, organizovanie, riadenie a príprava stavebnej činnosti.
Stavebníctvo na Slovensku.
Na Slovensku pôsobí približne 112 000 spoločností a živnostníkov, ktorých primárna činnosť podľa NACE klasifikácie je Stavebníctvo. Z nich je približne 10 000 z Banskobystrického kraja, 11 000 z Bratislavského, 9 000 z Košického, 12 500 z Nitrianskeho, 19 000 z Prešovského, 12 500 z Trenčianskeho, približne 15 000 z Trnavského, a najviac cez 22 000 zo Žilinského kraja.
Sťahovanie národov

Sťahovanie národov alebo veľké sťahovanie národov bolo obdobie rozsiahlych etnických presunov germánskych a slovanských kmeňov a kryštalizácie novej etnicko-politickej mapy Európy od konca 4. storočia do konca 6./7. storočia (spravidla sa uvádza 375/–568). Sťahovanie národov (v latinsky hovoriacich krajinách sa nestretávame s týmto označením, keďže v týchto krajinách dané sťahovanie označujú ako Barbarské nájazdy do Rímskeho impéria) ukončilo éru neskorej antiky a začalo éru raného stredoveku.
Ako príčiny migračnej vlny sa uvádzajú najmä tlak Hunov a súvisiaca turkická migrácia zo Strednej Ázie, rastúci populačný tlak a klimatické zmeny. Počas sťahovania došlo k ovládnutiu rozsiahlych oblastí Západorímskej ríše germánskymi kmeňmi (Ostrogóti, Vizigóti, Burgunďania, Aláni, Longobardi, Anglovia, Sasi, Jutovia, Svébi, Alemani) a tým k jej faktickému zániku.
Pod tlakom, ktorý takto vznikol a smeroval na západ, opustil územie Slovenska germánsky kmeň Kvádov.
Pohyb Gótov.
Od 2. storočia začal pohyb Gótov od ústia Visly (dnešné Poľsko) smerom na juh k Čiernemu moru, pričom vytlačili Burgunďanov na západ a Vandalov a Markomanov smerom na juh k Dunaju, čo bolo príčinou markomanských vojen. Dochádzalo k drobným vpádom na územie Rímskej ríše, ktoré boli buď odrazené, alebo skončili drobnými posunmi hraníc (Dácia).
Na prelome 3. a 4. storočia sa Góti rozdelili do dvoch skupín: Východní Góti ("Greutungovia") sa usídlili pri Čiernom mori a Západní Góti ("Tervingovia") na Balkánskom polostrove, na sever od Dunaja (dnešné Rumunsko). Tieto dve skupiny nemožno zamieňať s neskoršie existujúcim rozdelením na Ostrogótov a Vizigótov.
Príchod Hunov.
Významný podnet na sťahovanie národov dali Huni, ktorí od polovice 4. storočia začali prenikať z krajov za Volgou na územie germánskych Východných Gótov pri Čiernom mori. V roku 375 podľahli Hunom najprv Greutungovia a neskôr aj Tervingovia, ktorí boli vytlačení zo svojho územia.
Huni prenikli až do Karpatskej kotliny a usadili sa v Potisí, kde do polovice 5. storočia založili veľkú ríšu. Po smrti kráľa Attilu Hunská ríša podľahla nepriateľom Germánom, Slovanom.
Ďalšie migračné vlny.
Ďalšie vlny migrácie v Európe sa väčšinou nezahrnujú do vlastného obdobia sťahovania národov, formovali však dnešné národnostno-geografické usporiadanie v Európe.
Od 5. storočia rozšírili Protobulhari svoj vplyv na územie východného Balkánu a vo Východnej Európe sa začali usadzovať Slovania. V ich stopách alebo spolu s nimi prenikali do Strednej Európy v druhej polovici 6. storočia Avari.
V druhej polovici 7. storočia sa Arabi snažili preniknúť do Európy cez Malú Áziu a Trákiu, ale boli odrazení spojenými vojskami Byzantskej ríše a Bulharska. V dôsledku toho presunuli svoje úsilie na Pyrenejský polostrov, kde založili Córdobský emirát.
V priebehu 8.–10. storočia došlo k poslednej veľkej vlne migrácie, kedy do Európy prichádzali prví Maďari z východu a Vikingovia zo Škandinávie.
Simplikios

Simplikios bol jeden z posledných príslušníkov aténskej novoplatónskej školy v 6. stor. po Kr. Dokazoval, podobne ako iní novoplatonici, že medzi filozofiou Platónovou a Aristotelovou nie sú podstatné rozdiely. Zachovali sa od neho veľmi cenné komentáre k Aristotelovým "Kategóriám", "Fyzike", spise "O nebi" a "O duši".
Masová spoločnosť

Masová spoločnosť je spoločnosť, ktorá sa utvára zhruba po 1. svetovej vojne a vyznačuje sa zrušením ochranných medzičlánkov, ako napr. cechov, gíld, obcí, korporácií, čím sa masa neorganizovaných občanov ocitá voči silne centralizovanej štátnej moci celkom bez opory. Uľahčuje sa tým možnosť rozvoja všadeprítomnej moci totalitného štátu.
Teória masovej spoločnosti.
Je teória, ktorá chápe tendencie a perspektívy spoločenského vývoja pod zorným uhlom rastúcej industrializácie a urbanizácie, štandardizácie výroby a
spotreby, byrokratizácie verejného života, rozširovania masmédií a
masovej kultúry.
Staviteľstvo

Staviteľstvo je pôvodne jedno z deviatich slobodných umení; dnes odbor techniky, ktorý sa zaoberá
navrhovaním a realizáciou stavebných konštrukcií všetkého druhu (budov, komunikácií, vodných stavieb a i.) na podklade architektonického projektu.
Pozemné staviteľstvo je jedným z odborov študijného programu na stredných priemyselných školách stavebných. Súvisí aj s odborom rekonštrukcia budov a technické zariadenie budov.
Solipsista

Solipsista je predstaviteľ alebo zástanca solipsizmu.
Stalla

Stalla alebo chórová lavica (pre kanonikov) je jednotlivé sedaldo v chórových laviciach. Stally sú navzájom oddelené accoudoirom. Bývajú ozborené rezbárskými reliéfmi alebo maľbou. Mávajú vysoké operadlo ozdobované baldachýnom. Používali sa v stredoveku aj v baroku.
Stromboli

Stromboli môže byť:
Náboženská spoločnosť

Náboženská spoločnosť je spoločenstvo ľudí, ktorí sa hlásia k spoločnému náboženstvu resp. náboženská organizácia zabezpečujúca a realizujúca verejný výkon kultu. V užšom zmysle (pozri nižšie) je to takáto organizácia iná než tradičná recipovaná cirkev.
Právo.
Historicky sa rozlišovali (napr. v Uhorsku a potom v prvej ČSR) tzv. recipované cirkvi a náboženské spoločnosti. Z cirkví činných na Slovensku medzi (uhorské a potom česko-slovenské) recipované cirkvi po roku 1895 patrili latinská cirkev, gréckokatolícka cirkev, evanjelická cirkev augsburského vyznania, reformovaná kresťanská cirkev, pravoslávna cirkev, unitári a židovské náboženské obce, ostatné (aj kresťanské) legálne povolené organizácie mali postavenie "náboženských spoločností". Podľa tohto tradičného rozdelenia sa dodnes niekedy rozlišujú "cirkvi" v užšom zmysle (t. j. bývalé recipované cirkvi) a "náboženské spoločnosti" v užšom zmysle (t. j. ostatné; porovnaj napr. zoznam v článku "náboženská spoločnosť" v Encyklopédii Slovenska).
V súčasnom slovenskom práve (a česko-slovenskom práve od roku 1949) sa pojem používa vždy v spojení "cirkev alebo náboženská spoločnosť" (pozri článok cirkev alebo náboženská spoločnosť), čím sa právne stiera akýkoľvek rozdiel medzi výrazmi cirkev a náboženská spoločnosť. Podobne je tomu napríklad v Česku a Rakúsku.
Solipsizmus

Solipsizmus je filozofické učenie, ktoré uznáva Ja a jeho zážitky za jedinú skutočnosť, všetko ostatné sú len predstavy Ja. Solipsizmus je krajný filozofický subjektivizmus.
Podľa marxizmu-leninizmu je solipsizmus subjektívnoidealistická teória, podľa ktorej jestvuje len človek a jeho vedomie, kým objektívny svet vrátane ľudí jestvuje len vo vedomí indivídua. Hľadisko solipsizmu pozbavuje ľudskú činnosť a vedu akéhokoľvek zmyslu.
Stálosť

Stálosť môže byť:
Sine loco

Sine loco (lat.) je knihov. bez (udania) miesta vydania (skratka s. l.).
Isaac Bashevis Singer

Isaac Bashevis Singer (* 21. november 1902, Leoncin, Poľsko – † 24. júl 1991, Miami, Florida, USA) bol americký prozaik poľského pôvodu píšuci takmer výhradne v jazyku jidiš. Svoje diela potom pre amerických čitateľov sám prekladal do angličtiny.
Pochádzal z ortodoxnej rodiny, v jeho rodine boli z otcovej aj matkinej strany rabíni. Aj jeho starší brat Israel Joshua Singer, ktorý Isaaca ako prvý výrazne ovplyvnil v literárnej tvorbe a s ktorým si boli veľmi blízki, bol spisovateľ.
V roku 1978 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru.
V češtine.
Systematickému vydávaniu Singerových diel v českých prekladoch sa venuje vydavateľstvo Argo.
Solitón

Solitón je energetické vlnenie vytvorené spojením dvoch fotónov, je základom všetkého. Solitón sa správa podobne ako častica.
Stály seminár Integrácia

Stály seminár Integrácia (skratka "SSI") je stály seminár založený v druhej polovici 80. rokov 20. storočia na Univerzite Komenského v Bratislave Jozefom Piačkom.
Stály seminár Integrácia nadviazal na filozoficky, metodologicky a kulturologicky progresívne prvky Bratislavskej filozofickej a metodologickej školy. Práce SSI sa zúčastňujú vysokoškolskí poslucháči, ašpiranti, vedeckí a kultúrni pracovníci ako aj pedagógovia rôznych odborností a zameraní s cieľom odovzdávať výsledky svojej práce ostatným účastníkom seminára tak, aby ich mohli hneď a efektívne zapojiť do riešenia svojich vlastných filozofických, metodologických a špecialnovedných problémov, alebo do riešenia problémov svojej odbornej, alebo umeleckej praxe. S týmto cieľom SSI vyvinul osobitnú techniku kolektívnej práce zvanej meditácia nahlas.
Na pôde SSI sa zrodil synkriticizmus.
Občianska spoločnosť (moderný význam)

Občianska spoločnosť alebo civilná spoločnosť je súhrn dobrovoľných občianskych a spoločenských organizácií a inštitúcií spoločnosti, spravidla na rozdiel od inštitúcií verejnej správy, ktorá má donucovací charakter.
Pojem vznikol v 80. rokoch 20. storočia v súvislosti s "bojom" stredo- a východoeurópskych krajín proti komuninistickým vládam (podľa iných zdrojov v súvislosti s "bojom" latinskoamerických krajín proti autoritatívnym režimom). Pojem nadviazal na starší rovnozvučný filozofický pojem (pozri občianska spoločnosť (filozofia) ), ktorý sa v priebehu 20. storočia prestal používať. 
Za súčasť funkčnej občianskej spoločnosti sa pokladá vysoký podiel účasti občanov na spravovaní vecí verejných a to práve cez nepolitické štruktúry. Teda vytváranie mimovládnych organizácií, podieľanie sa na ich činnosti, prípadne podieľanie sa na tzv. verejnej kontrole, ktorú spravidla vykonávajú masmédiá, watchdogové organizácie, organizácie zamerané na kontrolu ľudských práv, ale aj neorganizovaní jednotlivci. 
Funkčná občianska spoločnosť nevyhnutne potrebuje legislatívnu podporu. Jej miera závisí hlavne na konkrétnej podobe legislatívy upravujúcej niektoré politické práva. Medzi pre občiansku spoločnosť najcitlivejšiu legislatívu patrí hlavne:
Solmizácia

Solmizácia (lat.) je slovné označenie tónov diatonickej stupnice (do-re-mi-fa-sol-la-si-do).
Môže byť:
Singularizmus

Singularizmus (lat.) je filozofické učenie o jedinom základe sveta; monizmus.
Otrokárska spoločnosť

Otrokárska spoločnosť alebo otrokárske zriadenie alebo otrokárska spoločensko-ekonomická formácia alebo otrokárstvo je v marxistickej periodizácii dejín vykorisťovateľská "spoločensko-ekonomická formácia" v období staroveku. Nasledovala po prvotnopospolnej spoločnosti, predchádzala feudálnej spoločnosti.
Bola založená na vykorisťovaní triedy otrokov triedou otrokárov.
Otrokárska spoločnosť bola spoločnosť, v ktorej dochádzalo k privlastňovaniu výrobných prostriedkov, ako aj bezprostredných výrobcov - otrokov - otrokárom. Zakladala sa na práci otrokov vyrábajúcich materiálne statky na základe mimoekonomického prinútenia. 
Bola údajne typická pre staroveké ríše Európy a Blízkeho východu.
Nikolaj Vladimirovič Stankevič

Nikolaj Vladimirovič Stankevič (; * 1813 – † 1840) bol ruský filozof, zakladateľ a vedúci krúžku, ku ktorému v rôznych obdobiach patrili Belinskij, Bakunin, K. S. Aksakov a i. V centre Stankevičovej pozornosti boli otázky etiky a otázky riešenia sociálnych problémov.
Sinológia

Sinológia je vedný odbor, ktorý sa zaoberá jazykom, literatúrou, kultúrou a politicko-ekonomickými dejinami Číny.
Sinológia je na Slovensku pomerne mladý vedný odbor. V súčasnosti existujú dve pracoviská, ktoré ako predmet svojho výskumu majú práve sinológiu, ide o Katedru východoázijských štúdií na Univerzite Komenského v Bratislave a o Ústav orientalistiky SAV.
Stav (spoločenská vrstva)

Stav je spoločenská vrstva alebo skupina, ktorá sa odlišuje od ostatných stavov svojím faktickým postavením v spoločnosti a právnym postavením v štáte, a ktorá je spravidla na účely ochrany svojho postavenia v spoločnosti korporatívne organizovaná. Od 20. storočia sa tento výraz v tomto zmysle už používa veľmi málo, a keď, tak je spravidla obmedzený na význam "ľudia rovnakého povolania/zamestnania". 
V stredoveku a včasnom novoveku (v marxistickom chápaní vo feudálnej spoločnosti) bol stav špecifickejšie chápaný ako spoločenská vrstva s právne vymedzeným, spravidla privilegovaným postavením v štáte, ktorá mala právo sa korporatívne združovať. Príslušnosť k určitému stavu sa spravidla pokladala za dedičnú. V stredoveku bolo delenie na stavy, ako aj ich právomoci, závislé jednak od obdobia a jednak od geografickej oblasti. Napríklad Francúzsko sa pred Francúzskou revolúciou delilo na tri stavy šľachta, duchovenstvo a meštianstvo (v staršom období stav meštianstvo neexistoval); Rímsko-nemecká ríša rozlišovala (a) ríšske stavy (kniežatá, duchovenstvo, šľachta priamo podriadená cisárovi, ríšske mestá) a (b) krajinské stavy (zloženie podľa jednotlivých nemeckých krajín).
Uhorsko.
V Uhorsku sa rozlišovali pôvodne 2 stavy:
Od roku 1405 sa za 3. stav považovali slobodné kráľovské mestá. V spomenutom roku kráľ začal tieto mestá pozývať na krajinské snemy.
V roku 1608 (dekrét Ľudovíta I.) sa svetská šľachta rozdelila na 2 stavy: veľmožov a zemanov, čím vznikli celkovo 4 stavy.
Stavy definitívne zanikli až v roku 1848.
Postindustriálna spoločnosť

Postindustriálna spoločnosť je nová etapa spoločnosti, ktorá nasleduje po etape priemyselnej (industriálnej spoločnosti). Postindustriálna spoločnosť sa vyznačuje rozhodujúcim podielom sektoru služieb, vedy a vzdelania, zásadnými technologickými premenami, vysokošpecializovanými mocenskými elitami.
Termín „postindustriálna spoločnosť“ zaviedol Daniel Bell.
Teória postindustriálnej spoločnosti.
Teória postindustriálnej spoločnosti je koncepcia futurológie vychádzajúca z industrializmu, podľa ktorého je vývoj každej spoločnosti určovaný vyvojovou úrovňou priemyslu, vyjadrenou zovšeobecneným ukazovateľom výšky hrubého národného produktu.
Hrubý národný produkt, charakteristický pre väčšinu ázijských, afrických a latinskoamerických krajín bez ohľadu na ich spoločenské zriadenie, predstavuje štádium predindustriálnej spoločnosti.
Vysoká úroveň hrubého národného produktu, charakteristická pre európske a severoamerické krajiny, predstavuje rozličné štádiá industriálnej spoločnosti.
Pre postindustriálnu spoločnosť je príznačná ešte vyššia úroveň hrubého národného produktu; prevažujú v nej zamestnanci vo výrobe informácií deväť desatín i viac zamestnaných), znižuje sa podiel zamestnaných v priemyselnej výrobe (jedna desatina a menej) a v poľnohospodárskej výrobe až na jednu stotinu. Približne rovnaká je aj korelácia medzi vysoko-, stredne- a nízkokvalifikovanými pracovníkmi s príslušnou úrovňou vzdelania. Podstatne sa znižuje ročný pracovný čas; zastavuje sa rast obyvateľstva v dôsledku zníženej pôrodnosti a preorientovania ekonomiky a kultúry na zvyšovanie kvality života, t. j. na uspokojovanie prevažne kultúrnych potrieb a pod..
Stanovenie

Stanovenie alebo určenie alebo determinácia môže byť:
Určenie alebo determinácia môže byť:
Určenie alebo stanovenie môže byť:
Určenie môže byť:
Andrej Sirácky

Andrej Sirácky (* 9. december 1900, Petrovec, Rakúsko-Uhorsko† 29. september 1988, Bratislava, Česko-Slovensko) bol slovenský sociológ, filozof, politológ a komunista pochádzajúci z Vojvodiny. 
Biografia.
Po maturite na gymnáziu vo Vrbasi v roku 1921 sa prihlásil na štúdium filozofie na Karlovej univerzite v Prahe, ktoré ukončil získaním doktorátu v roku 1926. Počas štúdia v Prahe sa zoznámil so slovenskými ľavicovými intelektuálmi a študentmi a pôsobil ako člen skupiny DAV. Po ukončení štúdia sa vrátil domov do Petrovca vo Vojvodine, kde učil s prestávkou na slovenskom gymnáziu až do roku 1948.
Počas 2. svetovej vojny bol väznený v Budapešti a po prepustení v nej krátko pôsobil ako redaktor časopisu "Slovenská jednota". V auguste 1948 sa presťahoval na Slovensko, kde začal pôsobiť na Univerzite Komenského (v rokoch 19531955 bol jej rektorom) a v Slovenskej akadémii vied (v rokoch 19551961 bol predsedom SAV). Získal postupne akademické tituly docent a profesor a vedecké akademik SAV, DrSc. a akademik ČSAV.
V rokoch 19601964 bol aj členom predsedníctva SNR a pôsobil aj vo funkciách v KSS (členom ÚV KSS bol v rokoch 19711976).
Stanovisko

Stanovisko je postoj k niekomu alebo niečomu, názor, hľadisko.
Stanovište alebo stanovisko môže byť:
Michal Steigel

Michal Steigel (* 1769 Vyšná Slaná, Gemer – † 1829 Rimavské Brezovo, Malohont) bol slovenský filozof, básnik, pedagóg a evanjelický kňaz, člen
Učenej spoločnosti malohotskej; bol silno ovplyvnený I. Kantom.
Prvotnopospolná spoločnosť

Prvotnopospolná spoločnosť (iné názvy pozri nižšie) je v marxistickej periodizácii dejín „spoločensko-ekonomická formácia“ v období praveku. Predchádzala otrokárskej spoločnosti. 
Veľmi podobné pojmy (mimo marxizmu) sú: praveká spoločnosť (prehistorická spoločnosť), archaická spoločnosť, primitívna spoločnosť, preliterárna spoločnosť (predliterárna spoločnosť, predpísomná spoločnosť) a prírodné národy.
Názvy.
Názvy tejto formácie sú: 
Charakteristika.
Charakterizuje ju nízka úroveň vývoja výrobných síl, spoločenské vlastníctvo výrobných prostriedkov a malý stupeň diferencovanosti ostatných výrobných a spoločenských vzťahov (najmä rovnosť všetkých ľudí, ktorá sa však vo vyspelých fázach vývinu prvotnopospolnej spoločnosti narúša). V spoločenskom vedomí prevláda náboženstvo a umenie. Obdobie prvotnopospolnej spoločnosti (v širšom zmysle) sa začína vznikom človeka a končí nástupom prvých štátnych útvarov, čo bolo v rozdielnych častiach sveta v rozličnom čase.
Etapy.
Vo vývine prvotnopospolnej spoločnosti sa rozlišujú štyri základné etapy:
2. až 4. etapa sa spolu označujú ako rodová spoločnosť (=rodové zriadenie). Niekedy sa do pojmu prvotnopospolná spoločnosť nezahŕňa 1. etapa, potom teda pojmy rodová spoločnosť a prvotnopospolná spoločnosť splývajú.
Sirón

Sirón alebo Sírón (* 1. stor. pred Kr. – † ?) bol grécky filozof, predstaviteľ epikureizmu. Pôsobil v Neapoli, kde riadil spolu s Filodémom školu. Študoval uňho Vergilius.
Rodová spoločnosť

Rodová spoločnosť alebo rodové zriadenie je spoločenské zriadenie 2. až 4. etapy vývinu prvotnopospolnej spoločnosti, kedy bol rod základnou hospodárskou a spoločenskou jednotkou. Vyznačovalo sa občinovým vlastníctvom výrobných prostriedkov. Štádiá vývoja rodovej spoločnosti sú matriarchát, patriarchát a vojenská demokracia (pozri delenie v článku prvotnopospolná spoločnosť). Rodové zriadenie je najstarší a najnižší stupeň organizácie ľudskej spoločnosti.
Stanovy

Stanovy môžu byť:
Sóma (boh)

Sóma je indický boh rovnomenného opojného nápoja používaného pri rituáloch; má významné miesto vo védskom náboženstve (rgvédskom panteóne).
Sistácia

Sistácia (lat.) je zastavenie súdneho výkonu rozhodnutia.
Heymann Steinthal

Heymann Steinthal (* 16. máj 1823, Gröbzig, Sasko-Anhaltsko, Nemecko - † 14. marec 1889, Berlín) bol nemecký filozof a psychológ. 
Vplyv mal naň Giovanni Battista Vico. Spolu s W. Wundtom bol najvýznamnejším predstaviteľom psychológie národov (Völkerpsychologie), v rámci ktorej sa pomocou deduktívnej metódy zaoberal oblasťami vyjavovania objektívneho ducha, čiže jazykom, mýtmi, náboženstvami a morálkou. Steinthal vynikol najmä v oblasti jazykovedy.
Somatogénny

Somatogénny je telesne podmienený; protiklad psychogénneho.
Stará škola slovenská (60. – 70. roky 19. storočia)

Stará škola slovenská alebo len Stará škola bol hlavný politický prúd slovenského národného hnutia v 60.70. rokoch 19. storočia, ktorý sa na rozdiel od opozičnej Novej školy slovenskej orientoval na spoluprácu s cisárskym dvorom, nedôverovala maďarským politikom, žiadala štátoprávne riešenie slovenskej otázky a hlásila sa k slovanskej vzájomnosti. Programovo vychádzala z Memoranda národa slovenského a v ňom obsiahnutej idei autonómie Slovenska (tzv. Hornouhorského slovenského okolia) v rámci Uhorska. Centrum Starej školy bolo v Turčianskom Svätom Martine. Jej hlavnými predstaviteľmi boli Ján Francisci, Štefan Marko Daxner, Jozef Miloslav Hurban, Martin Čulen a Viliam Pauliny-Tóth a jej tlačovými orgánmi boli "Pešťbudínske vedomosti" a od roku 1870 "Národnie noviny".
Po rakúsko-uhorskom vyrovnaní (1867) sa Stará škola ocitla v defenzíve voči postupne silnejúcej maďarizácii. Nedokázala rozvinúť príťažlivý program a pre svoju politickú orientáciu na ostatné slovanské národy (najmä Ruskú ríšu) bola maďarskými politikmi často označovaná za zradcov vlasti a panslavistov. Politicky sa orientovala na Stranu ľavého stredu a jediný zvolený kandidát do uhorského snemu s programom Starej školy v roku 1869 Viliam Paulíny-Tóth bol členom jej poslaneckého klubu. 6. júna 1871 predstavitelia Starej školy sformovali Slovenskú národnú stranu.
Somatológia

Somatológia (gr.) alebo teloveda je náuka o ľudskom tele, o jeho zložení (anatómia) a funkciách (fyziológia). V užšom zmysle zahrňuje štúdium vonkajších foriem tela, veľkosti, rastu, hmotnosti, telesných rozmerov a proporcií orgánov skladby, pigmentačné zložky, tvar hlavy a tváre a jej častí po celú dobu vývoja jedinca.
Situácia (filozofia)

Situácia je stav vecí vzťahujúci sa na osoby; zjednotenie subjektobjektových a subjektsubjektových vzťahov, v ktorých sa ocitá človek. Človek je v situácii aktérom, zasahuje do nej, vytvára, pretvára, premieňa, ruší ju, prechádza do inej. Situácia je priesečníkom minulého s budúcim, stvoreného a rodiaceho sa a ešte neexistujúceho, individuálneho a spoločenského, ustaľujúceho sa a meniaceho sa. Subjekt sa pohybuje obvykle vo viacerých situáciách naraz.
Stelesnenie

Stelesnenie (stelesňovanie) môže byť:
Werner Sombart

Werner Sombart (* 19. január 1863, Ermsleben, Nemecko – † 18. máj 1941, Berlín) bol nemecký sociológ a ekonóm. 
Skúmal kapitalizmus ako osobitný sociálny jav, problémy sociálnej mobility a sociálnej stratifikácie. 
Spočiatku sa hlásil k socializmu a Marxovmu učeniu. Jeho hlavnou myšlienkou je idea pokojného vývoja kapitalizmu k spoločnosti sociálneho pluralizmu, v ktorej koexistuje dlho kapitalizmus a socializmus.
Hraničná situácia

Hraničná situácia je zážitok bolesti, viny, utrpenia, zápasu o život, cez ktorý sa dochádza k sebapoznaniu a k skutočnej autentickej existencii človeka.
Za hraničnú situáciu sa taktiež pokladá situácia krajnej záťaže (nedostatok tekutín, potravy, spánku, kyslíku) alebo vyhroteného konfliktu. V situácii krajnej záťaže sa skúma odolnosť človeka, podmienky jeho prežitia.
Hraničné situácie sú obľúbeným literárnym motívom (Prométeus, Faust a pod.).
Podľa Karla Jaspersa je to základná situácia, v ktorej človek stroskotáva a zisťuje, že s predchádzajúcou rutinou už nedokáže prekonávať životné ťažkosti. Hraničnou situáciou je smrť, vina, utrpenie, náhoda, nespoľahlivosť sveta. Otrasenosť zo stroskotania v hraničnej situácii môže človeku ukázať cestu k pravej realizácii existencie, k svojej autenticite, t. j. k tomu, aby bol sám sebou.
Stena

Stena je plocha múru ohraničujúca priestor nejakej miestnosti; plocha ohraničujúca akýkoľvek priestor.
Konfliktná situácia

Konfliktná situácia je objavenie sa cieľov s rozdielnou valenciou v životnom poli jedinca; niektoré ciele vzbudzujú v subjekte apetenciu, lákajú ho k sebe, iné naopak vyvolávajú jeho averziu, odpudzujú ho. Rozdiely v kvalite a kvantite valencie však nie sú natoľko veľké, aby získal prevahu jeden cieľový objekt a ihneď určil smer konania indivídua.
Východoindická spoločnosť

Východoindická spoločnosť (po angl. "East India Company") bol názov (časť názvu) obchodných spoločností, ktoré boli monopolistickými spoločnosťami pre obchod s kolóniami vo Východnej Indii a na Ďalekom východe. Východoindické spoločnosti si v 17. stor. až 19. stor. vyhradzovali v jednotlivých európskych štátoch monopol na obchod s južnou a juhovýchodnou Áziou. Najvýznamnejšími boli:
Krízová situácia

Krízová situácia môže byť:
Stereometria

Stereometria je geometria priestorových útvarov. Patrila medzi základné disciplíny pri vzdelávaní filozofov v Platonovej Akadémii.
História.
Prvé zachované znaky stereometrického myslenia pochádzajú od Sumerov z 3. storočia pred Kr., ktorí merali objem počtom tehál a na základe takto získaných skúseností, vytvárali vzorce. V tom istom tisícročí objavujú Egypťania pri stavbe pyramíd vzorec na výpočet objemu zrezanej pyramídy a vedia vypočítať jej výšku pri danom sklone.
Zmenu vo vnímaní stereometrie priniesli starovekí Gréci. Kým Sumeri a Egypťania sa zaujímali len o praktické využitie pri reálnych telesách ako napríklad budovy, zikkuraty, pyramídy, lode, sýpky, nábytok a podobne, grécki matematici geometrické tvary zovšeobecnili a hľadali spoločné riešenia pre podobné typy úloh. Podrobnejšie a systematickejšie sa stereometriou ako prvý zaoberá Euklides v posledných troch knihách svojich Základov. V 11. knihe zovšeobecňuje planitmetrické zákonitosti na priestor, opisuje podobnosť a vzorce na výpočet objemov rovnobežnostenov. Vzťahy na výpočet povrchov a objemov kužeľov, valcov, pyramíd a gúľ sú v 12. knihe. V poslednej knihe okrem zlatého rezu analyzuje všetkých päť platónskych telies: tetraéder, hexaéder, oktaéder, dodekaéder a ikosaéder, ktoré boli v 4. storočí pred Kr. najnovšími geometrickými objavmi.
Ani v ďalších rokoch nedošlo k plynulému rozvoju stereometrie. Spomína sa napríklad v prácach Leonarda da Vinci, Albrechta Dürera, či Johannesa Keplera, no za zakladateľa stereometrie sa považuje Gaspard Monge. Dovtedy sa všetky zložitejšie stavby vyhotovovali v modeloch a na základe ich rozmerov sa odvodzovali rozmery reálnej stavby. Zobrazovanie priestoru pomocou dvoch alebo troch priemetní znamenalo významnú zmenu v geometrii a staviteľstve.