burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bartková (prítok Oravcovej)

Bartková je potok na Horehroní, vo východnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Oravcovej, meria 2,5 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení na južných svahoch Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry, na južnom úpätí Kolesárovej (1 508,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 980 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie na hornom toku smerom na JJV, v pramennej oblasti priberá krátky ľavostranný prítok z južného úpätia Kolesárovej a na strednom toku vytvára oblúk prehnutý na východ. Na dolnom toku vstupuje do Horehronského podolia, stáča sa, tečie smerom na JJZ a koryto potoka sa výraznejšie vlní. Severoseverovýchodne od intravilánu obce Závadka nad Hronom ústi v nadmorskej výške približne 655 m n. m. do Oravcovej.
Bitka o Tarawu

Bitka o Tarawu bolo ozbrojené stretnutie americkej a japonskej armády počas druhej svetovej vojny, 20.23. novembra 1943. Vyčistenie celého atolu trvalo až do 28. novembra 1943.
Po niekoľkodennom bombardovaní vylodila americká bojová skupina 53 ("Task Force 53") na ostrove Betio 18 600 vojakov. Vybudovaná sieť bunkrov na Betiu obsadená 4800 japonskými obrancami odolala prípravnému bombardovaniu. Vylodenie bolo rušené odhodlanou posádkou a tiež tým, že vyloďovacie plavidlá sa nedokázali dostať cez pobrežné útesy obklopujúce ostrov. To znamenalo, že sa útočiaci vojaci museli dlho brodiť cez plytčiny a stali sa tak ľahkým cieľom pre paľbu obrancov. Ostrov bol dobytý 23. novembra a padlo pri tom viac ako 1000 amerických vojakov, ďalších viac než 2000 bolo ranených. Z japonskej posádky ostrova prežilo iba 110 mužov. 
Počas tejto operácie bol tiež dobytý blízky atol Makin.
Oravcová (prítok Hrona)

Oravcová je potok na Horehroní, vo východnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 3,9 km a je tokom III. rádu. Pomenovanie nesie podľa vrchu Oravcová (1 544,2 m n. m.) v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier, severozápadne od jeho prameňa.
Prameň.
Pramení v Nízkych Tatrách, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry, na JJZ úpätí Kolesárovej (1 508,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 940 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie severojužným smerom cez lokalitu Drôťačka, sprava priberá prítok prameniaci severovýchodne od horárne Kolesárová, prechodne sa stáča na juhovýchod a vteká do Horehronského podolia. Tu sa opätovne stáča smerom na juh, sprava priberá prítok (661,6 m n. m.) vznikajúci východne od horárne Kolesárová a tečúci cez lokalitu Vyšné rakytiny, a následne zľava priberá aj Bartkovú. Na severovýchodnom úpätí vrchu Pivarčovské (673 m n. m.) ďalej priberá pravostranný prítok prameniaci severne od obce Závadka nad Hronom, potok tečie územím východne od intravilánu spomenutej obce cez priemyselný areál, kde podteká štátnu cestu č. 66 i železničnú trať Banská Bystrica – Červená Skala. Do Hrona sa vlieva východne od centra obce Závadka nad Hronom v nadmorskej výške cca 614 m n. m.
Tarawa

Tarawa je atol Gilbertových ostrovov. Administratívne je súčasťou republiky Kiribati. Je sídlom jedného z najväčších miest Bairiki.
Tarawa bola počas druhej svetovej vojny dôležitou základňou japonských vojsk na Gilbertových ostrovoch. V novembri 1943 o ňu viedli Američania tvrdé boje.
Poďme bratia do Betlehema

Poďme bratia do Betlehema je šiesty štúdiový a prvý z vianočných albumov rockovo aranžovaných coververzií vianočných kolied od skupiny Tublatanka, ktorý vydalo v roku 1993 hudobné vydavateľstvo Tommü Records. Jedinou pôvodnou skladbou albumu je „Pieseň pre stratených synov“ od autorskej dvojice Martin Ďurinda / Martin Sarvaš. V roku 2007 vydalo album v reedičnej licencii Tommü Records české hudobné vydavateľstvo Monitor. Bol súčasťou dvojcdboxu, spolu s titulom "Vianočný deň".
Zoznam skladieb.
Koledy upravil Martin Ďurinda a Ďuro Černý (16)
Karnaughova mapa

Karnaughova mapa je metóda používaná na minimalizáciu logickej funkcie pri jej analýze. Jej princípom je zobrazenie n-rozmernej tabuľky hodnôt do dvojrozmernej mapy. Z tejto mapy možno potom graficky vyčítať minimálnu funkciu. 
Príklad.
Analýza logickej funkcie závislej na troch parametroch (x, y, z). Pravdivostná tabuľka je nasledovná:
Matematický vzorec pre túto funkciu by sa (bez minimalizácie) dal zapísať takto:
formula_1
Pre minimalizáciu tejto funkcie teraz použijeme Karnaughovu mapu.
Políčka v tabuľke reprezentujú len inú formu zápisu výsledku Q. Zvýraznená oblasť obsahuje výsledok Q=1 ak všetky tri premenné x,y a z = 0.
Výhoda zápisu do Karnaughovej mapy spočíva v tom, že oblasti ovplyvnené každou z premenných sú na rozdiel od pravdivostnej tabuľky súvislé. Aby toto bola pravda je potrebné vnímať mapu tak, že za posledným stĺpcom nasleduje opäť stĺpec prvý, čím sa prepoja (do tej doby nekonzistentné) oblasti formula_2. Teraz definujeme vzorec podobne ako pri pravdivostnej tabuľke, s tým, že si všímame súvislé oblasti.
Táto oblasť je celkom nezávislá od x (môže nadobúdať hodnoty 1 i 0), závisí iba od y a z. Môžeme teda zapísať
formula_3
Táto oblasť je celkom nezávislá od y (môže nadobúdať hodnoty 1 i 0), závisí iba od x a z. Môžeme teda zapísať
formula_4
Výsledná funkcia bude teda vyzerať:
formula_5
Daniel Schneidermann

Daniel Schneidermann (* 5. apríl 1958, Paríž) je francúzsky novinár a autor.
Anger

Anger môže byť:
Arzberg

Arzberg môže byť:
miesto v Nemecku:
miesto v Rakúsku:
Náučný chodník Koháryho dub

Náučný chodník Koháryho dub je náučný chodník v Štiavnických vrchoch. Začína pred základnou školou v Hontianskych Nemciach. Je lineárny, dlhý , s prevýšením . Na trase, ktorej čas prechodu pokojnou chôdzou trvá 1,5 hodiny, je nainštalovaných päť informačných zastávok s rôznou tematikou:
Monterrey Open 2009

Monterrey Open 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 2. do 8. marca 2009 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v mexickom meste Monterrey. Titul v dvojhre žien získala Francúzka Marion Bartoliová, ktorá vo finále porazila Číňanku Li Na. Bol to jej piaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Francúzka Nathalie Dechyová a Talianka Mara Santangelová, ktoré vo finále porazili český pár Iveta Benešová, Barbora Záhlavová Strýcová. Pre N. Dechyovú to bol siedmy a pre M. Santangelovú deviaty titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Marion Bartoliová vs. Li Na 6-4 6-3
Štvorhra žien.
 Nathalie Dechyová / Mara Santangelová vs. Iveta Benešová / Barbora Záhlavová Strýcová 6-3 6-4
Ženská dvojhra na Monterrey Open 2009

Ženská dvojhra na Monterrey Open 2009 sa hrala ako súčasť Monterrey Open 2009 od 2. do 8. marca 2009. Titul získala Francúzka Marion Bartoliová, ktorá vo finále porazila Číňanku Li Na 6-4 6-3. Bol to jej piaty titul v dvojhre na okruhu WTA.
Fischbach

Fischbach môže byť:
miesto v Nemecku:
miesto v Rakúsku:
miesto v Švajčiarsku:
miesto v Luxembursku:
Kathrin Wörleová

Kathrin Wörleová (* 18. február 1984, Lindau, Nemecko) je súčasná nemecká profesionálna tenistka.
Diaľnica A2 (Švajčiarsko)

Diaľnica A2 (, ) je 295 kilometrov dlhá diaľnica vo Švajčiarsku. Začína v Bazileji na nemeckej štátnej hraniciach a smeruje ma juhovýchod cez Luzern, Altdorf, Bellinzonu a Lugano až na taliansku hranicu pri meste Chiasso. 
Diaľnica A2 patrí medzi najdôležitejšie dopravné tepny krajiny a patrí aj medzi najrušnejšie komunikácie. Je súčasťou jedného z hlavných európskych severojužných koridorov. Na celej svojej dĺžke je súčasťou európskej cesty E35, na úseku "Bazilej-Härkingen" E25 a medzi Bazilejom a Austom patrí do koridoru E60.
Popis trasy.
Diaľnica začína v meste Bazilej, v severozápadnej časti krajiny. Odtiaľ smeruje na juhovýchod cez zvlnené predhorie pohoria Švajčiarska Jura. V okolí mesta Luzern sa dostáva do značne členitého alpského terénu a prírodné prekážky sú tu prekonávané početnými tunelmi a viaduktmi. Veľmi zaujímavým je Tunel Sonnenberg medzi Luzernom a Kriensom, ktorý bol do roku 2006 najväčším protiatómovým krytom svojho druhu v Európe. Ďalším pozoruhodným objektom je Gotthardský cestný tunel, ktorý meria a je tretím najdlhším cestným tunelom na svete. 
Na západnej strane alpského masívu sa nachádzajú hlboké doliny, ktoré diaľnica prekonáva obrovskými viaduktmi, z ktorých najväčší je Viadukt Biaschina, ktorý je s výškou 110 metrov druhou najväčšou stavbou v krajine. Diaľnica postupne klesá z horského terénu do kantónu Ticino a okolo jazera Luganersee pokračuje do mesta Chiasso, kde prekračuje štátnu hranicu do Talianska. Tam na ňu nadväzuje diaľnica A9.
Diaľničné križovatky.
Nasledujúca tabuľka ponúka prehľad diaľničných križovatiek na A2:
Doprava.
A2 je v prevažnej miere vybudovaná ako štvorpruhová smerovo rozdelená komunikácia. Výnimkou je len úsek "Göschenen–Airolo" (Tunel Sankt Gotthard), ktorý je len polprofilový a bez smerového rozdelenia a cesta je tu označená ako rýchlostná cesta. Pri zvýšenej hustote dopravy, počas sviatkov a letných prázdnin tu nastávajú problémy s tvorbou kolón, ktoré sú čiastočne vyriešené premenlivým dopravným značením a semaformi. Tie do tunela púšťajú vozidlá postupne, aby sa predišlo jeho zahlteniu. 
Ďalším problémom sú peážne úseky pri Bazileji a medzi križovatkami Härkingen a Wiggertal, kde diaľnica A2 zdieľa spoločnú trasu s diaľnicami A3 a A1.
Floing

Floing môže byť:
Zoznam zámkov v Česku

Toto je zoznam zámkov v Česku:
Suprematizmus

Suprematizmus (rus. "супрематизм") je umelecké hnutie, ktoré sa zameriava na fundamentálne geometrické tvary, predovšetkým na štvorec a kruh, ktorý vznikol v Rusku v rokoch 1915 – 1916.
Ženská štvorhra na Monterrey Open 2009

Ženská štvohra na Monterrey Open 2009 sa hrala ako súčasť Monterrey Open 2009 od 2. do 8. marca 2009. Titul získali Francúzka Nathalie Dechyová a Talianka Mara Santangelová, ktoré vo finále porazili český pár Iveta Benešová, Barbora Záhlavová Strýcová 6-3 6-4. Pre N. Dechyovú to bol siedmy a pre M. Santangelovú deviaty titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Mariana Duqueová Mariñová

Mariana Duqueová Mariñová (* 12. august 1989, Bogotá, Kolumbia) je súčasná kolumbijská profesionálna tenistka.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Skiatlon mužov

Skiatlon mužov (15 km klasicky + 15 km voľnou technikou) na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 22. februára 2009. Víťazom sa stal Nór Petter Northug.
Tore Ruud Hofstad

Tore Ruud Hofstad (* 9. august 1979 v Lørenskog, Nórsko) je nórsky profesionálny bežec na lyžiach.
Vid

Vid môže byť:
VID môže byť:
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Individuálny šprint mužov

Individuálny šprint mužov na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 24. februára 2009. Víťazom sa stal Nór Ola Vigen Hattestad.
Harold Dwight Lasswell

Harold Dwight Lasswell (13. február 1902 - 18. december 1978) bol popredný americký politický vedec a komunikačný teoretik. Bol členom Chicagskej školy (Chicago school) sociológie a profesorom práva na Yalskej Vysokej Škole (Yale University). Taktiež bol prezidentom Svetovej akadémie vied a umenia a Americkej politickej asociácie. Spolu s ďalšími významnými liberálmi tohto obdobia, ako bol Walter Lippmann, tvrdil, že demokracia potrebuje propagandou udržať civilných občanov v súlade so zameraním skupiny rozhodne to bolo v ich najlepšom záujme. 
Lasswell študoval na Chicagskej Vysokej Škole v roku 1920 a bol tam značne ovplyvnený vyučovaným pragmatizmom, obzvlášť ako ho navrhovali John Dewey a George Herbert Mead. Viac ovplyvňovaný však bol Freudovskou filozofiou, ktorú uplatňoval pri mnohých jeho analýzach propagandy a komunikácie. 
Pred začiatkom Druhej svetovej vojny v roku 1937 Harold Dwight Lasswell priniesol do politológie termín "Kasárenský štát" a neskôr v rovnomennej knihe z roku 1941 upozornil na to, že najnebezpečnejším je taká spoločnosť kde je najvplyvnejšou skupinou sú odborníci na násilie využívajúci moderné prostriedky pre udržanie moci. Protikladom „kasárenského štátu“ je spoločnosť, v ktorej sú mocenskou elitou podnikateľské kruhy. Prechodnými typmi spoločnosti sú: 1) štát riadený aparátom straníckej propagandy; 2) štát straníckej propagandy; 3) rôzna kombinácia monopolov straníckych a trhových monopolov.
Počas druhej svetovej vojny Lasswell zastával pozíciu šéfa experimentálnej divízie pre štúdium vojny. Analyzoval nacistické propagandistické filmy na identifikáciu mechanizmov presviedčania, ktoré boli používané na zabezpečenie tichého súhlasu a podpory nemeckej populácie pre Hitlera v krutom vojnovom období.
Denis McQuail

Denis McQuail (* 12. apríl 1935, Londýn – † 25. jún 2017) bol anglický vedec, venujúci sa oblasti komunikačných teórií a spisovateľ. Od roku 1968 napísal viac ako 12 kníh, väčšinou sa venujúcich masovým médiám. Hlavnou témou jeho prác je užitočnosť a nebezpečenstvá masovej komunikácie.
Život a dielo.
Pôsobil dve desaťročia na Amsterdamskej univerzite. Pred rokom 1980 publikoval knihu "Komunikačné modely", ktorá popisuje detailné základy komunikačných modelov (Lasswellov model, Shannonov a Weaverov model, Gerbnerov model), teórie médií a masové médiá. Kniha je kompiláciou existujúcich komunikačných teórií s autorovými vlastnými myšlienkami.
McQuailova druhá kniha "Masovo-komunikačné teórie" prejednáva vo väčšej miere koncept masovej komunikácie. Obzvlášť hovorí o význame masových médií a ich ovplyvňovaní jednotlivcov a skupín.
Hur (Mojžiš)

Hur bol blízky spoločník Mojžiša počas 40-ročného putovania Izraelitov po púšti z egyptského zajatia do Palestíny. Žil v 15. alebo 13. storočí pred Kr. Biblia ho priamo spomína dva razy, zakaždým ako jedného z vodcov Izraelitov: podľa knihy Exodus počas bitky Izraelitov s Amalekitmi držal Hur spoločne s Mojžišovým bratom Áronom Mojžišove ruky, každý z jednej strany, aby mohli Izraeliti takto s Božou pomocou Amalekitov poraziť. Ďalej podľa knihy Exodus ustanovil Mojžiš po svojom odchode na horu Sinaj za svojich zástupcov svojho brata Árona a Hura. V jeho neprítomnosti mali dočasne dozerať na Izraelitov a súdiť ich vzájomné spory.
Židovský historik Jozef Flavius tvrdí, že Hur bol Mojžišovým a Áronovým švagrom. Mal za manželku ich sestru prorokyňu Máriu (Mirjam). Keď sa postavil proti uctievaniu zlatého teľaťa, vzbúrení Izraeliti ho zabili.
Zámok Bučovice

Zámok Bučovice je renesančný zámok v centre juhomoravského mesta Bučovice.
Dal ho postaviť v rokoch 1566 – 1582 pán Ján Šember z Boskovíc, v tom čase jeden z najbohatších moravských šľachticov. Staviteľom zámku s renesančnými arkádami bol severotaliansky majster Pietro Gabri, stavbu realizoval s využitím plánov Jacopa Strada (nie – ako sa často chybne uvádza – Pietra Ferrabosco di Lagno).
Zámok má priestorný dvor lemovaný z troch strán arkádami. Štíhlych stĺpov a arkád s hlavicami (iónskymi, rímskymi i korintskými) je celkom 96. Sokle stĺpov sú ozdobené emblémami, kamenné veraje dverí nesú znaky zakladateľa zámku a jeho manželiek. Na barokových úpravách zámku (od 1633) sa podieľal Giovanni Giacomo Tencalla, ktorý pre Maximiliána Lichtenštajnského (manžela dcéry Jána Šembera Kataríny) vytvoril i manieristickú fontánu (1637) uprostred zámku. Vodotrysk je vysoký 8,5 metra, predstavuje kalichovitú vázu s lupienkovito ohnutou hlavicou, ktorá prechádza do štyroch vyhĺbených dračích hláv opierajúcich sa o bedrá drepiacich morských panien. Hore je zakončený sochou bacchanta. V tom čase boli pristavané i štyri rohové veže s kovovými "lucernami", ktoré však pre veľkú váhu museli byť z veží postupne zvesené.
Od roku 1681 prestal zámok slúžiť ako panské sídlo a stal sa administratívnym centrom panstva, od roku 1720 sídlom centrálnej lichtenštajnskej učtárne. Odvtedy žiadne závažnejšie stavebné úpravy nenarušili jeho taliansky renesančný charakter.
Zámok Ctěnice

Zámok Ctěnice leží v osade Ctěnice, ktorá od roku 1950 patrí do katastrálneho územia Vinoř a od roku 1974 je súčasťou Prahy.
História zámku.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1372. V dobe husitských vojen, v roku 1421, bol hrádok zabratý pražskou obcou. Počas 17. storočia vlastnili zámok Boryňovci z Lhoty, Valdštejnovci a Losyovci z Losinthalu. Posledným významným rodom, ktorý zasiahol do podoby zámku, boli Windischgrätzovci.
Zámok bol pôvodne gotickým hrádkom. Okolo roku 1550 bol prestavaný na renesančný zámok. V 18. storočí dostal zámok klasicistický barokový vzhľad. Ten sa dochoval s drobnými úpravami až dodnes. Od roku 1945 objekt chátral, až bol v roku 1993 bezplatne prevedený do majetku hlavného mesta Prahy. Objekt bol zverený Pražskej informačnej službe, ktorá celý areál zrekonštruovala.
Súčasnosť.
Zámok je v súčasnej dobe po rekonštrukcii a je prístupný v návštevných hodinách. Súčasťou areálu je zámocký park, hospodárske budovy a jazdiareň. V areáli je stála expozícia historických kočov, výstava týkajúca sa histórie Vinoře a expozícia venujúca sa dobe vlády Habsburgovcov.
Zámok Dobříš

Zámok Dobříš v stredočeskom meste Dobříš je rozsiahla rokoková trojkrídlová stavba s takmer štvorcovým dvorom a zaujímavým francúzskym a rozsiahlym anglickým parkom na južnej strane. Nachádza sa vo východnej časti mesta oproti kostolu.
História.
Súčasná podoba zámku pochádza z rokov 1745 – 1765, kedy Henrich Pavol Mansfeld uskutočnil rokokovú prestavbu. Až do 2. svetovej vojny ho vlastnil šľachtický rod Colloredo-Mansfeld. V roku 1942 ho vyvlastnili nacisti a bolo v ňom sídlo ríšskeho protektora. V roku 1945 ho získal československý štát a od tejto doby až do 90. rokov 20. storočia slúžil Klubu českých spisovatelů ako Domov spisovateľov. V roku 1998 bol vrátený potomkom bývalých vlastníkov, rodine Colloredo-Mansfeld.
Súčasnosť.
Zámok i parky sú prístupné verejnosti, anglický celoročne bez vstupného. V zámku sa mimo iné nachádza múzeum motocyklov a časť zbierok mestského múzea. Miestna koniareň je využívaná pre svadby, zrkadlová sála je okrem honosnejších svadieb (vrátane celebrít) využívaná ako koncertná sála. V zámku sa koná veľa rôznych akcií, vrátane časti programu kulturného festivalu "Dobříšské záření".
Často sa tu natáčajú rôzne filmy, napr:
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Zámok Hluboká

Zámok Hluboká (po nemecky "Frauenberg") leží na návrší nad Vltavou v meste Hluboká nad Vltavou asi severne od Českých Budějovic. Je verejnosti prístupný a patrí k turisticky najatraktívnejším pamiatkam v Česku. V bývalej zámockej jazdiarni sídli Alšova jihočeská galerie, ktorá spravuje zbierku sôch a obrazov holandských a flámskych maliarov 17. a 18. storočia.
Dejiny.
Na mieste ranogotickej tvrdze z druhej polovice 13. storočia dnes stojí gotický hrad ktorý vybudoval koncom 
15. storočia Vilém z Pernštejna.
Majiteľom hradu sa neskôr stal kráľ Ferdinand I. Habsburský ktorý ho predal roku 1562. Tak prešla Hluboká do majetku pánov z Jindřichova Hradce, ktorí ho prestavili na renesančný zámok. O storočie neskôr zakúpil panstvo Hluboké Jan Adolf I. z rodu Schwarzenbergovcov, zakladateľ juhočeskej vetvy rodu ktorá tu sídlila po temer tri storočia. Z iniciatívy kniežaťa Adama Františka bol zámok začiatkom 18. storočia prestavaný v barokovom slohu podľa plánov staviteľa P. I. Bayera a jeho nasledovníka A. E. Martinelliho.
V tridsiatych rokoch 19. storočia sa rozhodol knieža Jan Adolf II. Hlubokú od základu strhnúť a vybudovať nový zámok v romantickom štýle. Projekt vypracoval architekt Franz Beer, ktorý tiež od roku 1840 dvadsať rokov sám viedol stavebné práce. Nové budovy, ktoré stoja dodnes, boli postavené v štýle tudorovskej gotiky podľa vzoru anglického kráľovského zámku Windsor. Náročné exteriéry a interiéry boli dokončené až v roku 1871 pod vedením D. Deworetzkého. Zámok je obklopený anglickým parkom so sochárskou výzdobou.
Interiéry.
Steny a stropy interiérov sú bohato zdobené drevorezbami a obložené ušľachtilým drevom. Najcennejší nábytok sa nachádza v Rannom salóne. Niektoré miestnosti sú zdobené obrazmi európskych majstrov 16. až 18. storočia, lustrami, vitrážami a keramikou z Delft – predovšetkým spálňa a šatňa kňažnej Eleonóry, tzv. Hamiltonov Kabinet a čitáreň. Portréty na stenách znázorňujú najvýznamnejších členov rodu Schwarzenbergov. Najväčšou miestnosťou je sála knižnice s kazetovým stropom preneseným zo Schwarzenbergu. Návštevníkov zaujme aj zbrojnica zámku. V neogotickej kaplnke sa nachádza oltár s veľkou neskorogotickou archou.
Zámok Jindřichův Hradec

Zámok Jindřichův Hradec, pôvodne gotický hrad v Jindřichově Hradci bol založený v 13. storočí.
Jeho zakladateľom bol Jindřich z Nového Hradca, z rodu Vítkovcov, ktorých hradnej línii patril až do začiatku 17. storočia, kedy rod vymrel po meči.
Predchodcom hradu bolo přemyslovské hradisko. Pôvodnú stavbu neveľkého hradu dokončil Oldřich I. z Hradca. Za neho bola tiež postavena valcovitá veža, ktorá mala chrániť vstup do jeho komnát. Za Jindřicha IV. z Hradca, ktorý pôsobil ako najvyšší pražský purkrabí, dosiahol hrad zlepšenie ochranných prvkov.
Hrad sa stal postupne komfortným renesančným zámkom prispôsobeným moderným trendom. O najväčšiu prestavbu sa zaslúžil Adam z Hradca a jeho syn Jáchym, ktorí čerpali z prostriedkov, ktoré získal Adam keď pomohol Ferdinandovi I. Habsburskému na trón, vďaka čomu získal vysoké postavenie.
V roku 1602 prešiel zámok do rúk rodu Slavatovcov sobášom medzi Luciou Otíliou, sestrou Jáchyma Oldřicha z Hradca, a 
Vilémom Slavatom z Chlumu a Košumberka. Rodu Slavatovcov patril zámok do konca 17. storočia a počas tejto doby neprišlo k žiadnym zásadným zmenám.
V roku 1694 po ich vymretí prešiel do rúk rodu Černínovcov z Chudenic, počas sedemročnej vojny sa z neho stala vojenská nemocnica a v roku 1773 vyhorel. Pri tomto požiari bola poškodená veľká časť zámku a rekonštrukcia sa uskutočnila až za Evžena Černína v 19. storočí, kedy sem premiestnil aj rodinný archív.
V roku 1945 boli zámok, hospodárstvo i archív zoštátnené. V rokoch 1976 – 1993 bola vykonaná rozsiahla renovácia. So svojou architektúrou a cenným vnútorným vybavením, ku ktorému patrí aj obrazáreň, patrí k najzaujímavejším pamiatkam južných Čiech.
Zámok Konopiště

Zámok Konopiště je zámok v rovnomennej časti Benešova v stredných Čechách, 40 km juhovýchodne od Prahy. Leží asi 2 km na západ od centra Benešova. Preslávil sa ako posledné sídlo Františka Ferdinanda d'Este, dediča trónu Rakúsko-Uhorska. Atentát na neho sa pokladá za jednu z historických udalostí, ktoré viedli k začatiu prvej svetovej vojny.
Bol vybudovaný ako gotický hrad v 13. storočí, neskôr ho prestavali na zámok v barokovom slohu.
František Ferdinand d’Este zámok kúpil v roku 1887 a rozsiahle ho prestaval. Zaviedol na zámok vodovod a elektrinu. Je tu aj jeden z prvých elektrických výťahov.
Rozšíril i zámocký park v ktorom vášnivo lovil. Steny chodieb a izieb sú plné jeho trofejí.
Zámok Litomyšl

Zámok Litomyšl sa nachádza v meste Litomyšl na východe Čiech v Pardubickom kraji, severozápadne od okresného mesta Svitavy. 
Dejiny.
Je jedným z najväčších renesančných zámkov v Česku, jeho začiatky siahajú do stredoveku, súčasnú podobu však získal až počas 16. storočia. Na mieste pôvodného hradu nechal najvyšší kancelár Království českého, Vratislav (1530 – 1582) z Pernštejna, postaviť svoje reprezentatívne sídlo. Kompletnú rozsiahlu prestavbu navrhol Giovanni Battista Aostalli (1510 – 1575) v rokoch 1568 – 1581. 
V 18. storočí bolo na zámku postavené, doteraz zachované, klasicistické divadlo. V tomto období bola aj podstatne rozšírená priľahlá záhrada, ktorá dnes tvorí dôležitú súčasť celého areálu. 
Od roku 1999 je zámok zapísaný na Zozname svetového dedičstva UNESCO.
Wrangelov ostrov

Wrangelov ostrov (, čukot. Умкилир – v preklade: Ostrov bielych medveďov) je ostrov v Severnom ľadovom oceáne asi od severovýchodného pobrežia Ruska, na rozhraní Čukotského a Východosibírského mora. Ostrov je bez trvalej populácie, administratívne spadá do Čukotského autonómneho okruhu v Rusku, ku ktorému patrí od 20. augusta 1924. Bol pomenovaný podľa baróna Ferdinanda von Wrangela, nemeckého objaviteľa a námorníka v službách ruského cára, ktorý sa v rokoch 18201824 zorganizoval expedíciu neúspešne sa pokúšajúcu objaviť ostrov na základe starších správ. V roku 2004 bol prírodný systém na Wrangelovom ostrove zapísaný do zoznamu Svetového dedičstva UNESCO.
Wrangelov ostrov sa považuje za posledné miesto na svete, kde žili mamuty. Podľa všetkého sa tam vyskytovali ešte v roku 2000 pred Kristom. Ostrov je cca dlhý a má rozlohu . Najvyšším bodom ostrova je hora Sovetskaja () vysoká . 
Podľa tlačovej správy Ministerstva obrany Ruskej federácie 20. augusta 2014 na ostrove pristála transportná loď "Maršal Gelovani", pod velením korvetného kapitána Jevgenija Onufrieva, ktorá má za úlohu vykonať hydrografické práce v súvislosti so zriadením námornej základne Tichomorskej flotily.
Zámok Lednice

Zámok Lednice sa nachádza v moravskej obci Lednice na pravom brehu rieky Dyje, približne východne od mesta Mikulov.
Zámok s rozľahlou záhradou patrí medzi najkrajšie pamiatkové komplexy v Česku. Lednické panstvo získali v roku 1249 Lichtenštajnovci a patrilo im takmer 700 rokov.
Dnešnú podobu získal zámok pri rozsiahlej rekonštrukcii z polovice 19. storočia v slohu imitujúcom anglickú tudorovskú gotiku. Došlo tak k rekonštrukcii pôvodnej renesančnej stavby zo 16. storočia, okolo ktorej bola už vtedy rozsiahla záhrada. Významnou úpravou prešiel zámok koncom 17. storočia, kedy bol barokovo upravený podľa plánov významného talianskeho architekta Domenica Martinelliho a Johanna Bernharda Fischera z Erlachu. Zámocká budova je veľmi bohato novogoticky zdobená.
Hur

Hur môže byť:
HUR môže byť:
Komunikačné médium

Komunikačné médium môže byť:
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Tímový šprint mužov

Tímový šprint mužov na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 25. februára 2009. Víťazmi sa stali Nóri Johan Kjølstad a Ola Vigen Hattestad.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Tímový šprint žien

Tímový šprint žien na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 25. februára 2009. Víťazkami sa stali Fínky Aino Kaisa Saarinenová a Virpi Kuitunenová.
Digital Object Identifier

Digital object identifier, skratka DOI, je komerčný centralizovaný systém na identifikáciu autorsky chránených diel prístupných v digitalizovanej podobe, ako sú napríklad články z vedeckých zborníkov.
V roku 1966 ho založila Asociácia amerických nakladateľov s cieľom zabezpečiť ochranu autorských práv (intelektuálneho vlastníctva), od roku 1998 ho ďalej rozvíja nezisková organizácia International DOI Foundation (skr. IDF). Stará sa o bežné prevádzkové funkcie DOI, chráni všetky práva duševného vlastníctva vzťahujúce sa k systému DOI a podporuje rozvoj samotného systému.
Výhody DOI
Systém DOI bol navrhnutý, aby vykonával formu pretrvávajúcej identifikácie, v ktorom každý názov DOI jednoznačne a trvale identifikuje objekt, na ktorý je priradený. Združuje metadáta s objektmi, čo mu umožňuje poskytnúť používateľom príslušné informácie o objektoch a ich vzťahoch. Zahrnuté ako súčasť metadát sú tiež sieťové akcie, ktoré umožňujú systému byť jednoduchým premostením na webové lokality, kde môžu dané objekty, ktoré DOI popisujú nájsť.
Povinnou súčasťou DOI sú metadáta, čo je podstatná výhoda, pretože samotné dielo nemusí byť používateľom dostupné.
Príklad DOI
Tvorené predponou a príponou:
DOI 10.1000/9780110002224,
“10” je číslo pridelené identifikátorom digitálnych objektov,
“1000” je číslo žiadateľa,
“ 9780110002224” rad čísel za lomkou obsahuje čísla ISBN.
Delta Air Lines

Delta Air Lines, Inc. je americká letecká spoločnosť, ktorá má svoje sídlo v Atlante v Georgii. Lieta na domácich a medzinárodných linkách do Severnej Ameriky, Južnej Ameriky, Karibiku, Afriky, Stredného Východu, Ázie a Európy. Plánuje sa, že v roku 2009 zaháji lety do Austrálie, čím by sa stala jedinou americkou aerolinkou, ktorá by lietala na všetky kontinenty s výnimkou Antarktídy. V súčasnosti lieta do 375 destinácií v 66 krajinách (5 kontinentov). Delta je jedinou hlavnou americkou aerolinkou, ktorá lieta do Afriky.
Jej hlavným letiskom (hubom) je Hartsfield-Jackson Atlanta International Airport v Atlante. Operuje tiež na letiskách Cincinnati/Northern Kentucky International Airport, JFK International Airport v New York City, a Salt Lake City International Airport.
29. októbra 2008 sa skončila fúzia spoločnosti s Northwest Airlines, čím sa vytvorila najväčšia svetová letecká spoločnosť. Delta oznámila 14. januára 2014 že všetky lietadlá typu Airbus 319-100, 320-200, Boeing 737-800, 757-200 dostanú úplne nový interiér, vrátanie sedačiek s dotykovým displejom, každé lietadlo bude ponúkať 3 triedy - First Class, Economy Comfort a Economy. Lietadlá na diaľkovú flotilu Airbus 330-200, A330-300, Boeing 767-300, 767-400, 747-400, 777-200 postupne prechádzajú na nový interiér 3 tried. Všetky lietadlá budú obnovené do konca roka 2016.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Individuálny šprint žien

Individuálny šprint žien na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 24. februára 2009. Víťazkou sa stala Talianka Arianna Follisová.
Čierny kašeľ

Čierny kašeľ () alebo divý kašeľ je výlučne ľudské ochorenie, ktoré spôsobuje baktéria "Bordetella pertussis". Dnes sa vďaka očkovaniu v rozvinutých krajinách vyskytuje ojedinele, hoci jeho incidencia pomaly stúpa. V krajinách tretieho sveta naďalej spôsobuje veľa úmrtí najmenších detí (ročne umiera podľa WHO viac než 200 tisíc detí.)
Priebeh ochorenia.
Ochorenie sa prenáša kvapôčkovou infekciou, jeho inkubačný čas je 6 až 20 dní. Baktéria B. pertussis infikuje sliznice dýchacích ciest, spôsobuje ich zápal, ktorý vedie k nadmernej sekrécii hlienu. Zmeny na sliznici spôsobujú zvýšenú dráždivosť, čo vedie k prejavom dýchavičného kašľa. Prvé príznaky môžu pripomínať obyčajnú nádchu s horúčkami a pokašliavaním. Po piatich až desiatich dňoch horúčky ustupujú, ale mení sa charakter kašľa, ktorý je dráždivejší a opakuje sa v záchvatoch často v noci. Záchvaty kašľa sú kŕčovité, človek až nemôže dýchať. Typický je prudký nádych pripomínajúci hlas kohúta. Kašeľ sa opakuje a končí vykašľaním hlienu alebo vracaním. Záchvatov môže byť v najhoršom štádiu aj niekoľko desiatok, čo znemožňuje spánok, dieťa sa nemôže najesť a je celkovo vyčerpané. Toto štádium trvá dva týždne až mesiac, potom kašeľ spontánne ustupuje. Najviac sú ohrozené najmenšie deti a dojčatá. Kvôli nedostatočne vyvinutému kašľaciemu reflexu sa dusia a často sa dostávajú do komplikovaných stavov spojených s otitídami (zápaly stredného ucha) a pneumóniami (zápaly pľúc). Najmä pneumónie majú smrteľný priebeh.
Výskyt.
V súčasnosti sa výskyt čierneho kašľa na území Slovenska minimalizoval, ale aj napriek tomu sa občas ojedinele objavuje (desiatky prípadov ročne). Najčastejšie postihuje deti a mládež vo veku 12 – 18 rokov a dospelých. Celosvetovo sa uvažuje o odporúčaní preočkovania adolescentov aj dospelých.
Prevencia.
Očkovanie proti čiernemu kašľu je na Slovensku zavedené od roku 1959. Deti absolvujú očkovanie v rámci 1. roku života hexavalentnou vakcínou proti záškrtu, tetanu, čiernemu kašľu, obrne, invazívnym hemofilovým ochoreniam a hepatitíde typu B a v 6. roku života sú preočkované proti záškrtu, tetanu a čiernemu kašľu. V súčasnosti sa používa acelulárna vakcína, ktorá je menej reaktogénna ako pôvodne používaná celobunková vakcína proti čiernemu kašľu.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Skiatlon žien

Skiatlon žien (7,5 km klasicky + 7,5 km voľnou technikou) na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 21. februára 2009. Víťazom sa stal Poľka Justyna Kowalczyková.
Justyna Kowalczyková

Justyna Maria Kowalczyk-Tekieli (* 19. január 1983, Limanowa, Poľsko) je poľská bežkyňa na lyžiach. Svoje prvé víťazstvo vo Svetovom pohári dosiahla 27. januára 2007 v Otepää v pretekoch na 10 km klasickou technikou. Doposiaľ vyhrala 26 pretekov svetového pohára.
Stanica (kozáci)

Stanica (rusky: стани́ца; ukrajinsky: станиця) je kozácka sídelná jednotka nižšieho rádu v Rusku, teda zhruba kozácka dedina. Pôvodne boli stanice základnými sídelnými jednotkami vo vnútri kozáckych vojsk, centrami ekonomickej a politickej organizácie Kozákov v danej oblasti. Časté sú najmä v južných regiónoch Ruska.
Kanevskaja

Kanevskaja (, ) je stanica v severnej časti Krasnodarského kraja v Rusku. Bola založená Kozákmi v roku 1794 a patrí k najstarším staniciam v Kubánskej oblasti. Žije tu približne 45 000 ľudí a podľa počtu obyvateľov je to najväčšie sídlo dedinského typu v kraji a druhé najväčšie v Rusku. Leží na rieke Čelbas (povodie Azovského mora).
Zámok Žinkovy

Zámok Žinkovy sa nachádza v rovnomennej obci, asi západne od Nepomuku v okrese Plzeň-juh v Plzenskom kraji.
Zámok bol postavený na mieste pôvodného hrádku v druhej polovici 17. storočia v ranobarokovej podobe. V roku 1897 bol prestavaný do pseudorenesančnej podoby viedenskou architektonickou kanceláriou Fellner a Helmer. Po roku 1948 bolo zo zámku rekreačné zariadenie odborov. 
V roku 1981 tu vznikli niektoré scény z kultového slovenského muzikálu Neberte nám princeznú.
V súčasnej dobe sa zámok rekonštruuje a nie je verejnosti prístupný. V budúcnosti by mal slúžiť ako kongresový a hotelový komplex so zázemím pre rekreáciu.
Zámok Zlín

Zámok Zlín je štvorkrídlový zámok s vnútorným nádvorím uprostred sadu Svobody v centre Zlína. Zámok bol pôvodne gotický hrádok prestavaný v druhej polovici 16. storočia do renesančnej podoby. V 2. polovici 18. storočia prebehla prestavba do barokovej podoby. Naposledy bol necitlivo zmenený vzhľad začiatkom 20. storočia. 25. júna 1929 kúpilo zámok mesto Zlín. Na konci 50. rokov 20. storočia do neho bolo umiestnené múzeum a výstavné priestory.
V zámku sídli Múzeum juhovýchodnej Moravy a Krajská galéria výtvarného umenia. Medzi stále výstavy patrí expozícia 
"S inženýry Hanzelkou a Zikmundem pěti světadíly", "Pamětní síň Františka Bartoše" a "Zlínské filmové studio od reklamy k tvorbě pro děti". V prízemí západného krídla je Zámocká reštaurácia a vináreň.
Rob Thomas (spisovateľ)

Rob Thomas (* 15. augusta 1965, Sunnyside, Washington, USA) je úspešný americký spisovateľ, producent a scenárista, známy ako autor novelou "Rats Saw God" a ako tvorca televízneho seriálu Veronika Marsová.
Životopis.
V desiatich rokoch sa s rodičmi presťahoval do Texasu, kde roku 1983 maturoval na San Marcos High School a roku 1987 promoval na Texaskej univerzite v Austine.
Po dokončení štúdia pracoval päť rokov ako učiteľ žurnalistiky na John Marshall High School v San Antoniu v Texase, pracoval v študentskom magazíne Texaskej univerzity a pracoval pre Channel One News, čo ho priviedlo k napísaniu novely "Sattelite Down" roku 1998.
Thomas sa stal v marci 2004 otcom - dcéra Greta Mae Thomas. Za manželku má Katie Orr, manažérku v kníhkupectve.
Televízna kariéra.
Jeho prvou skúsenosťou s televíziou je napísanie jednej časti k animovanému seriálu "Space Ghost Coast to Coast" roku 1996.
Záľuby.
Počas strednej školy bol v basketbalovom tíme i v rockových kapelách "Public Bulletin", "Hey Zeus", a "Black Irish", kde hral na basovú a rytmickú gitaru.
Zámok Vyškov

Zámok Vyškov sa nachádza v okresnom meste Vyškov v Juhomoravskom kraji.
Dejiny hradu.
Bol prestavaný z pôvodne gotického hradu. Impulzom pre jeho vznik bolo pravdepodobne zničenie biskupského 
hradu Melice po roku 1423 husitmi a v roku 1449 sa už vo Vyškove spomína nový hrad. Pri obsadení mesta vojskom kráľa Jiřího z Poděbrad bol hrad poškodený a následne po roku 1470 obnovený olomouckým biskupom Protasiem Černohorským z Boskovic. Z tejto doby pochádzajú tri erbové tabule na veži zámku. Ďalšie stavebné úpravy zadal biskup Stanislav I. Thurzo. Do dnešnej podoby bol zámok prebudovaný za biskupa Karola II. Lichtenštajnského z Kastelkornu podľa projektu architekta Giovanniho Pietra Tencallu. Prestavba prebiehala v dvoch etapách, dvojposchodový trakt zámku bol upravovaný v rokoch 1665 až 1675, nový trakt vznikol v rokoch 1680 až 1682. V zámku vtedy bola obrazáreň a divadelná sála. Slávne obdobie ukončil požiar v roku 1753. V roku 1774 tu bola vojenská nemocnica. V roku 1928 zámok kúpila zem Moravskoslezská a bola tu zriadená Zemská hospodyňská škola. V roku 1948 v zadnej budove otvorili obrazáreň a od roku 1954 sú tu muzejné expozície.
Zámok Kratochvíle

Zámok Kratochvíle je renesančný zámok ležiaci asi od mesta Netolice v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji.
Do súčasnej podoby zámok nechal prestavať Vilém z Rožmberka v rokoch 1583 až 1589.
Yohkoh

Yohkoh alebo Yoko (jap. "slnečné svetlo"), predštartovný názov Solar A, bolo slnečné observatórium na obežnej dráhe Zeme. Výrobcom a prevádzkovateľom sondy bola ISAS (Institute of Space and Astronautical Science, neskôr JAXA – Japan Aerospace Exploration Agency). 
Družica obiehala Zem po dráhe vo výške 500 – , ktorá sa postupne znižovala, s inklináciou asi 31°. Cieľom jej misie bolo snímať Slnko hlavne v oblasti röntgenového žiarenia. Teleskop mäkkého röntgenového žiarenia SXT (Soft X-ray Telescope), ktorý bol súčasťou jej vybavenia, dokázal robiť snímky Slnka s rozlíšením až . Na príprave observatória a jeho pozorovaniach sa podieľali tiež USA a Veľká Británia. 
Yohkoh fungovala do decembra 2001, kedy v priebehu prstencového zatmenia Slnka vypadol jej orientačný a stabilizačný systém. Kvôli nedostatku energie boli prerušené vedecké pozorovania. Napriek opakovaným pokusom o oživenie sa družicu nepodarilo znova uviesť do prevádzky a 12. septembra 2005 zhorela v atmosfére Zeme. Počas desiatich rokov svojej činnosti získala veľmi cenné informácie o slnečnej koróne a erupciách.
Vilém z Rožmberka

Vilém z Rožmberka (* 10. marec 1535, Schützendorf – † 31. august 1592, Praha) bol významný český politik a predstaviteľ českých stavov zo šľachtického rodu Rožmberkovcov. V nábožensky citlivom českom predbielohorskom prostredí patril k predným vodcom umiernených katolíkov. Jeho mladší brat Petr Vok z Rožmberka bol posledným mužským príslušníkom rodu.
O význame tohto muža nielen v rámci českého kráľovstva, ale i v širšom stredoeurópskom priestore, svedčí kandidatúra na poľský trón, ktorá mu bola ponúknutá poľskými stavmi v roku 1573, a najvyššie ríšske vyznamenanie Rád Zlatého rúna, ktoré získal v roku 1585 ako jediný Rožmberk a štvrtý nositeľ rádu z českého kráľovstva (po Jindřichovi IV. z Plavna, Vratislavovi z Pernštejna a Jáchymovi z Hradca).
Rodina.
Hoci bol štyrikrát ženatý, nemal žiadne deti:
Zámok Český Krumlov

Zámok Český Krumlov je významná architektonická pamiatka, zámok v okresnom meste Český Krumlov v Juhočeskom kraji.
Svojou rozlohou ide o druhý najväčší hradný a zámocký komplex v Česku (po Pražskom hrade). V roku 1989 bol vyhlásený za prísne chránenú kultúrnu pamiatku a v roku 1992 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva Organizácie Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru (UNESCO).
Jeho pôvod siaha do 14. storočia, ale posledné prestavby trvali až do 19. storočia. V 13. storočí na zámku okrem iných sídlil významný šľachtický rod Vítkovcov (tiež "Pánov z Ruže").
Geld oder Leber

Geld oder Leber! je nemecká filmová komédia z roku 1986. Výstižné pre túto komédiu je neobyčajne hviezdne obsadenie nemeckých a rakúskych hercov. Film videlo v roku 1986 milión divákov.
Dej.
Mike a Susanne sú do seba zamilovaní, no úplne bez peňazí, a tak skúsia všelijaké darebáctva ako prepadnutie banky alebo pouličné krádeže. Konečne úspešne prepadli klenotnícky obchod. Lup ukryjú na úteku do jednej mrazenej husi. Avšak hus bude predaná, a to štartuje skoro nekonečnú, vražednú honbu po ľuďoch, ktorí si v ten deň kúpili v obchode hus.
Miesto natáčania.
Film produkoval Karl Spies, preto sa natáčalo hlavne v Rakúsku v okolí Wörthersee.
Ako kulisa koncertu Falca slúžila Burgarena Finkenstein pri Faaker See.
Piesne.
 * EAV: Ba…Ba…Banküberfall, Märchenprinz, Geld oder Leben, Küss die Hand Herr Kerkermeister
I. G. Farbenindustrie

I. G. Farbenindustrie A.-G. (o názvoch pozri nižšie) bol v rokoch 19251945 najväčší chemický podnik na svete so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom. V modifikovanej forme existoval po druhej svetovej vojne do roku 2012.
Názvy.
Dlhý názov sa uvádza ako I. G. Farbenindustrie A.-G., I.G. Farbenindustrie A.-G. [t.j. bez medzery pred G] alebo I. G. Farbenindustrie A. G.. Po druhej svetovej vojne sa koniec názvu písal novším pravopisom AG a niekedy sa aj vynechávali bodky na začiatku názvu, v dôsledku čoho sa celý názov niekedy uvádzal ako IG Farbenindustrie AG. Názov znamená „Interessengemeinschaft Farbenindustrie Aktiengesellschaft“., čiže doslova „Záujmové združenie právnických osôb Priemysel farieb akciová spoločnosť“. Po druhej svetovej vojne bol podnik v nemeckom obchodnom registri vedený pod názvom I.G. Farbenindustrie Aktiengesellschaft i. L. (i. L. znamená v likvidácii)
Skrátene sa názov uvádza ako I. G. Farben, I.G. Farben či IG Farben.
Charakteristika.
I. G. Farben bol svojho času najväčší chemický podnik na svete so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom, ktorý vznikol 2. decembra 1925 spojením početných chemických podnikov. Počas druhej svetovej vojny sa spoločnosť I. G. Farben neslávne preslávila výrobou chemickej látky Cyklón B pre koncentračný tábor Auschwitz I a Auschwitz-Birkenau. Po druhej svetovej vojne bol podľa uznesenia a na príkaz spojencov tento podnik zrušený z dôvodu zapletenia sa do nacistického režimu. Podnik bol rozčlenený na samostatné podniky. Oficiálne podniky vzniknuté rozpadom I. G. Farben boli júni v roku 1952: Agfa, BASF, Cassella Farbwerke, Huels (Chemische Werke Hüls AG, Marl), Bayer AG, Hoechst AG, Duisburger Kupferhütte AG, Kalle, Wacker-Chemie München, Dynamit AG Troisdorf, Wasag Chemie AG. Zvyšok podniku bol vedený pod novým názvom "I.G. Farbenindustrie Aktiengesellschaft i. L." (; ). Napriek vyhlásenia úpadku podniku koncom roku 2003 boli akcie tejto firmy ešte po roku 2010 stále na burze, ale v roku 2012 bol podnik oficiálne zrušený.
Na Slovensku.
Na Slovensku koncern v rokoch 19391945 ovládal spoločnosť Dynamit Nobel v Bratislave a niekoľko ďalších chemických podnikov.
Koncentračný tábor Bergen-Belsen

Koncentračný tábor Bergen-Belsen bol nacistický koncentračný tábor pri Bergene v okrese Celle pri Hannoveri v Nemecku. Vznikol v roku 1940 z tábora pre vojnových zajatcov nemeckého Wehrmachtu. V roku 1944 sa uskutočnili takzvané „evakuačné transporty“, v ktorých boli do tábora privezení vyhladovaní, chorí a slabí zajatci z okolitých táborov. V posledných týždňoch pred oslobodením sa tu nachádzalo asi 41 000 väzňov. Celkovo tu bolo zavraždených alebo zahynulo v dôsledku podvýživy, nedostatočných sanitárnych podmienok, ťažkej práce, chorôb alebo brutálneho zaobchádzania asi 35-40 000 osôb. Bergen-Belsen sa týmto stal symbolom najukrutnejších skutkov systému nacistických koncentračných táborov.
Zahynuli tu viaceré známe osoby, medzi nimi napríklad Anna Franková a Josef Čapek. 
Veliteľom tábora bol Josef Kramer. Tábor bol oslobodený 15. apríla 1945 britskou 11. obrnenou divíziou.
Béguinages

Béguinages (flámsky: "begijnhof") sú špecifické architektonické objekty, skupiny menších domov obohnaných múrom, ktoré boli v stredoveku obývané bekyňami. Bekyne tvorili ženské náboženské združenie vo vnútri rímskokatolíckej cirkvi, založené v 13. storočí v Holandsku pre ženy, ktoré chceli slúžiť Bohu bez toho, aby sa odlúčili od sveta.
V roku 1184 založil kňaz Lambert de Begue (prezývaný Kokta) v Liège ženské náboženské spolky, ktoré po ňom prijali meno béguines – bekyne. Toto hnutie bolo pôvodne vyvolané veľkým populačným nepomerom mužov a žien v dôsledku križiackych výprav. Voľné združenie osôb sa postupne pretvorilo v rád, ktorý však nebol tak prísny ako iné uzavreté rády. Členovia neskladali rehoľný sľub a svojim členom rád prikazoval síce poslušnosť a pokánie, ale nie chudobu, ako tomu bolo u mníšok. Mnohé členky boli vdovy, či slobodné ženy z bohatých a vážených rodín. Ich cieľom bola modlitba, rozjímanie a charitatívna činnosť. Väčšinou sa starali o chorých a starých ľudí a tiež vyrábali krajky a oblečenie, čo bol jeden zo zdrojov financií. Postupne vznikla i mužská obdoba Rádu – beguini alebo tiež berghardovia.
Od začiatku 13. storočia sa hnutie šírilo z Belgicka cez Francúzsko a Nemecko. Aj v Česku sa značnou mierou podieľali na charitatívnej činnosti tej doby (napr. Brno, Český Krumlov, Kolín). Ekonomická nezávislosť Rádu priniesla i myšlienkovú voľnosť a vo vnútri hnutia sa šírili názory nezlučiteľné s oficiálnymi stanoviskami katolíckej cirkvi.
Bekyne napr. hlásali, že prostopašnosť nemôže poškvrniť ľudského ducha a neskôr popierali i Kristove božstvo a panenstvo Matky Božej. Preto všeobecný cirkevný snem vo Viedni v roku 1311 nariadil ich potlačenie. Veľa členov tejto sekty sa uchýlilo do Čiech a na Moravu. Pretože sa schádzali v jaskyniach a jamách, hovorilo s im tu „jamníci“. Po čase boli potlačení i tu. Dnes existujú už len v Belgicku.
Veľmi zachovalé béguinages sa nachádzajú najmä v Belgicku a v roku 1988 boli zaradené na Zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Koncentračný tábor Dachau

Koncentračný tábor Dachau ležal asi 20 kilometrov severne od Mníchova. Na nariadenie Henricha Himmlera, vtedajšieho mníchovského policajného prezidenta, bol takto zriadený prvý trvalý koncentračný tábor v Nemeckej ríši na pozemku bývalej fabriky na výrobu munície východne od mestečka Dachau. Zomrelo tu viac než 43 000 ľudí. Telá väzňov z Dachau prezlečených do nemeckých uniforiem mali doložiť prepadnutie vysielača v Gliwiciach v auguste 1939.
V dnešnej dobe je bývalý tábor spomienkovým múzeom, vzdelávacím a učebným priestorom, ktorý ročne navštívi okolo 800 000 tisíc návštevníkov.
Koncentračný tábor Oranienburg

Koncentračný tábor Oranienburg bol založený v roku 1933 na pozemku bývalého pivovaru v strede brandeburského mesta Oranienburg prostredníctvom SA Oranienburg. Týmto sa stal jedným z prvých nacistických koncentračných táborov. Do zatvorenia v roku 1934 tu zadržiavali do 3000 mužov a 3 ženy. Najmenej 16 zajatcov bolo zavraždených, medzi ktorých patrí aj nemecký spisovateľ Erich Mühsam.
Katedrála Notre-Dame (Tournai)

Katedrála Notre-Dame v Tournai je jedna z najznámejších pamiatok Belgicka. 
Katedrála má špecifickú sivomodrú farbu danú použitím stavebného materiálu z miestnej rieky Šelda. Bola postavená v 12. storočí a zahŕňa väčšinou gotické a románske stavebné prvky. 
Od roku 2000 je katedrála zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.