burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Basketbalista roka

Basketbalista roka je anketa o najlepšieho hráča a hráčku basketbalu. V období Česko-Slovenska ju od roku 1965 vyhlasovala sekcia basketbalu ÚV ČSTV, od roku 1970 potom Basketbalové združenie ČSTV a od roku 1990 občianske združenie Českej a slovenskej basketbalovej federácie. Po zániku Česko-Slovenska anketu vyhlasujú Česká basketbalová federácia a Slovenská basketbalová asociácia.
V mužskej kategórii je päťnásobným víťazom ankety bývalý česko-slovenský reprezentant, Slovák Stanislav Kropilák, ktorý je tiež desaťnásobným víťazom (19751984) obdobnej ankety o najlepšieho basketbalistu Slovenska. Štvornásobnými víťazmi ankety sú František Konvička a Zdeněk Kos a v ženskej kategórii, tri hráčky: Anna Kozmanová, Helena Malotová-Jošková a Milena Jindrová.
Česká basketbalová federácia a Asociácia ligových klubov v roku 2001 vyhlásili anketu o najlepšieho českého basketbalistu 20. storočia. Víťazom bol vyhlásený Jiří Zídek st., na druhom a treťom mieste boli Kamil Brabenec a Ivan Mrázek. Najlepšou českou basketbalistkou storočia sa stala Milena Jindrová.
Slovenská basketbalová asociácia vyhlásila anketu o najlepšieho basketbalistu Slovenska 20. storočia, ktorej výsledky boli vyhlásené v decembri 2000, víťazom sa stal Stanislav Kropilák.
Basketbalista roka.
Anketa o najlepšieho basketbalistu Česko-Slovenska bola vyhlasovaná medzi rokmi 1965 až 1991. Na Slovensku sa v rokoch 19711990 konala obdobná anketa, ktorá sa týkala špecificky slovenských hráčov a hráčok. Po roku 1992 Česká basketbalová federácia a Slovenská basketbalová asociácia vyhlasujú samostatné ankety, ale v niektorých rokoch sa neuskutočnili. Výsledky ankiet:
Ankety Basketbalista roku od roku 1992
Globálny rámec pre migráciu

Globálny rámec pre migráciu alebo Globálny pakt OSN o migrácii (celý názov Globálny rámec o bezpečnej, riadenej a legálnej migrácii alebo Globálny kompakt pre bezpečnú, riadenú a legálnu migráciu ; (anglicky "Global compact for safe, orderly and regular migration")) je pripravovaná globálna dohoda v rámci OSN pre medzinárodnú spoluprácu v otázke migrácie, zaoberajúca sa všetkými jej podstatnými aspektmi.
Migračný pakt by mal byť prijatý na medzivládnej konferencii v marockom Marrákeši, ktorá sa bude konať 10.–11. decembra 2018. 
Ciele pre bezpečnú, riadenú a legálnu migráciu.
Dokument má 33 strán a obsahuje 23 cieľov pre bezpečnú, riadenú a legálnu migráciu. Realizácia sa má uskutočňovať v duchu solidarity, zároveň OSN má v pláne vytvoriť mechanizmus budovania kapacít, ktorý má podporiť úsilie štátov pri realizácii Globálneho rámca.
Opozícia.
Rakúsko, Austrália, Bulharsko, Česko, Izrael, Maďarsko a Poľsko už vyhlásili, že dohodu nepodpíšu. 
Rovnako je proti Globálnemu rámcu kritika v Nemecku (stranou AfD) či v Estónsku. Rakúsky kancelár, Sebastian Kurz, vyhlásil, že rámec by redukoval rakúsku suverenitu a urobil zmätok medzi nelegálnou a legálnou migráciou a tiež medzi ekonomickou a humanitárnou migráciou. Na podnet prezidenta USA Donalda Trumpa, sa USA ani nezúčastnili na rokovaní o dohode. Na migračnom pakte sa všetkých 193 členských štátov OSN s výnimkou USA dohodlo ešte v septembri 2016 . Slovenský minister zahraničných vecí Miroslav Lajčák vyhlásil, že odstúpi zo svojej pozície, ak Národná rada neschváli Globálny rámec. Väčšina vládnej koalície na Slovensku, najmä strany SMER-SD vrátane premiéra Petra Pellegriniho a SNS, dokument kritizujú. Text odmietajú aj opozičné strany SaS a SME RODINA.
Lars Kepler

Lars Kepler je pseudonym autorskej dvojice Alexander Ahndoril a jeho manželky Alexandry Coelho Ahndorilovej, ktorí sa vo svojej tvorbe zameriavajú na krimi romány. Krstné meno pseudonymu odkazuje na Stiega Larssona, autora trilógie Milénium a priezvisko na nemeckého astronóma Johannesa Keplera.
Sebastian Kurz

Sebastian Kurz (* 27. augusta 1986, Viedeň) je rakúsky politik, od 7. januára 2020 do 11. októbra 2021 spolkový kancelár Rakúska vo vláde ÖVP a Zelených, predseda Rakúskej ľudovej strany. Od decembra 2017 do 2019 rakúsky kancelár vo vláde, ktorú ÖVP vytvorila so Slobodnou stranou Rakúska (FPÖ). Počas rokov 2013 až 2017 pôsobil na poste ministra zahraničných vecí a integrácie Rakúska, najprv ako člen druhého kabinetu Wernera Faymanna a od mája 2016 vo vláde Christiana Kerna. 
V čase vymenovania za kancelára v decembri 2017 sa Kurz stal vo veku 31 rokov najmladšou hlavou vlády v Európe.
28. mája 2019 bol Sebastian Kurz odvolaný prezidentom Rakúskej republiky z postu rakúskeho kancelára ako následok vyslovenia nedôvery parlamentom. 
28. septembra 2019 vyhrala Rakúska ľudová strana parlamentné voľby, predsedom ktorej je Sebastian Kurz. Strana vyhrala podielom hlasov zo všetkých platných voličských hlasov 37 %.
Mandžuský incident

Mandžuský incident (tiež "Mukdenský incident") bol výbuch na japonskej železničnej trati neďaleko Mukdenu v Mandžusku, ku ktorému došlo v noci 18. septembra 1931. Bola to dopredu pripravená japonská akcia. 
Cieľom Japoncov v Mandžusku bolo získať zámienku, ktorá by mohla ospravedlniť vojenskú inváziu do Mandžuska a nahradenie čínskej vlády v regióne japonskou bábkovou vládou. Preto zinscenovali sabotáž svojej vlastnej železničnej trate neďaleko Mukdenu. Toto miesto nemalo žiadny zvláštny význam ani pre Čínu, ani pre Japonsko. Bolo ale vzdialené iba 800 metrov od čínskej vojenskej základne. Plánovaný výbuch mal byť označený ako čínsky útok na japonskú dopravnú tepnu. Japonská vojenská agresia mala vyzerať ako legitímne opatrenie k ochrane železničnej trate, ktorá je dôležitá pre priemysel a hospodárstvo. Miesto explózie bolo vybraté tak, aby došlo len k minimálnemu poškodeniu trate. Explózia bola skutočne iba malá, poškodenia trate nepatrné, a za krátku dobu po výbuchu prešiel miestom bez problémov vlak. 
Po incidente japonské vojsko zaútočilo na čínskych vojakov a 19. septembra 1931 Japonci obsadili Mukden. Oficiálne vysvetlenie Japoncov bolo, že sa len bránili útoku čínskeho vojska. Spojené kráľovstvo a USA sa na japonskú agresiu v podstate len prizerali. Japonci rýchlo postupovali a 5. februára 1932 dobili celé Mandžusko. 1. marca 1932 bol vyhlásený samostatný štát Mandžukuo. Hlavou štátu sa stal bývalý posledný čínsky cisár z mandžuskej dynastie. Ešte v tom roku bol podpísaný Japonsko-mandžuský protokol, ktorým bolo legalizované umiestnenie vojska na mandžuskom území. 
Dobytím Mandžuska Japonsko ovládlo mandžuský priemysel a získalo prístup k surovinám, ktorých je v Japonsku nedostatok. Japonská agresia do Mandžuska bola v roku 1933 prejednaná na valnom zhromaždení Spoločnosti národov a nový štát Mandžukuo nebol uznaný. Neboli však ani prijaté žiadne ďalšie opatrenia. Mandžuský priemysel a suroviny pomohli Japonsku, ktoré potrebovalo silnú armádu. Územie Mandžuska bolo Japonskom okupované až do roku 1945.
Vojna proti emu

Vojna proti emu alebo veľká vojna proti emu bola vojenská operácia, ktorá sa odohrala v Austrálii v roku 1932 kvôli sťažnosti verejnosti na veľké množstvo vtákov emu, ktorí pustošili polia v okrese Campion v Západnej Austrálii. Neúspešné pokusy zredukovať populáciu emu viedli k tomu, že médiá tento incident označili ako vojnu proti emu. Napriek tomu, že bolo zabité veľké množstvo vtákov emu, ich populácia naďalej ničila polia a úrodu.
Prvé pokusy.
2. novembra vojaci išli do okresu Campion, kde zbadali 50 vtákov emu. Keďže boli vtáci mimo strelný dosah vojakov, miestni osadníci sa vtákov pokúsili nahnať tak, aby na nich mali dostrel. To sa avšak nevydarilo a vojaci boli schopní zastreliť iba zhruba tucet vtákov, pričom neutrpeli žiadne straty mužov. Ďalší významný pokus bol 4. novembra, keď bolo pri miestnej priehrade videných 1 000 vtákov emu. Nanešťastie, sa vojakom zasekla zbraň po tom ako zastrelili dvanástich vtákov. 8. novembra zástupcovia Snemovne reprezentantov Austrálie rokovali o tejto vojenskej operácii a o jej negatívnom pokrytí v médiach. Dospeli k rozhodnutiu, že mužov aj zbrane stiahnu a operácia bude zrušená.
Následky.
Napriek problémom s vyhladzovaním týchto vtákov, farmári opäť požiadali vládu o pomoc v rokoch 1934, 1943 a 1948. Ich požiadavky boli však odmietnuté. Systém odmien za zabitie vtákov emu zavedený v roku 1923 ďalej pokračoval a aj úspešne, čo je dokázané vyplatením 57 034 odmien za 6 mesiacov v roku 1934.
Durinkovia

Durinkovia alebo Durynkovia bol germánsky kmeňový zväz, ktorý žil v 5. – 6. storočí v povodí riek Sála, Ihna a Unstrut.
Rozvinuli sa najmä po páde Hunov. Zachovali sa po nich bohato vybavené pohrebiská. Kmeňový zväz sa rozpadol po porážke Frankami: južnú časť územia Durinkov ovládla Franská ríša a sever Sasi.
Thérón (sochár)

Thérón () bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. 
Sochár (bronziar) Thérón pochádzal z Boiótie. Svoje diela tvoril v 2. polovici 3. storočia pred Kr., a to hlavne na ostrove Aigina a na posvätnej pôde Olympie, kde ešte v 2. storočí jednu z jeho sôch videl grécky cestovateľ Pausanias, ktorý o tom do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal: „"Pokiaľ ide o sochu Messénčana Gorga, syna Euklétovho, ktorý získal víťazstvo v päťboji, a Damareta, rovnako Messénčana, ktorý premohol chlapcov v pästnom boji, vytvoril jedného z nich boiótsky Thérón, sochu Damareta aténsky Silanión."“
V archeologickej lokalite starovekého Pergamonu sa našiel podstavec zo sochy s jeho signatúrou:
Toto Thérónove dielo bolo s najväčšou pravdepodobnosťou prepravené z Aiginy do Pergamonu ako vojnová korisť pergamského kráľa Attala I. v prvej macedónskej vojne roku 210 pred Kr.
PF Schio

Pallacanestro Femminile Schio, tiež zo sponzorských dôvodov známy ako Famila Schio, v minulosti Beretta Famila Schio podľa talianskej siete supermarketov Famila, je taliansky ženský basketbalový tím, ktorý pôsobí v meste Schio a hrá v najvyššej talianskej lige Serie A1.
Klub bol založený v roku 1973 a prvé úspechy dosahoval medzi rokmi 1996 a 2002, kedy dvakrát vyhral taliansky pohár Coppa Italia a tiež dva posledné ročníky pohára Ronchetti Cup. V roku 2005 sa PF Schio prvý raz stal majstrom Talianska, čo sa mu podarilo o rok aj obhájiť spolu s prvým národným double. V roku 2008 Schio spolu s národným titulom vyhralo aj Európsky pohár FIBA (EuroCup Women), druhú najvýznamnejšiu európsku súťaž po Eurolige. V roku 2011 tím opäť dosiahol národné double. Double získali aj v roku 2018, kedy za tím hrala tiež slovenská pivotka Žofia Hruščáková.
Schio hralo od roku 1999 9x Euroligu a jeho najväčší úspech doteraz bolo prebojovanie sa do štvrťfinálne (Final 8) v sezóne 2011/2012 po tom, ako porazili obhajcu titulu zo sezóny 2010/2011 Perfumerías Avenida.
Malchor

Malchor () je zalesnený vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave, približne juhovýchodne od Frýdlantu nad Ostravicí. Patrí do CHKO Beskydy a je piatym najvyšším vrchom pohoria.
Poloha.
Nachádza sa v masíve mohutnej Lysej hory, v severnej polovici pohoria, v Lysohorskej rázsoche geomorfologického podcelku Lysohorská hornatina. Vrch leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a v katastrálnom území obcí Krásná a Malenovice. Malchor je na juhu oddelený plytkým sedlom od Lysej hory, ktorej vrchol je vzdialený len približne . Východným smerom sa svahy zvažujú do údolia riečky Mohelnice, západne sa nachádza Malenovický kotel s riečkou Satina. 
Opis.
Vrch leží v atraktívnej centrálnej časti pohoria a vďaka blízkosti s Lysou horou a turistickým chodníkom, smerujúcim na najvyšší vrch pohoria, patrí medzi turisticky frekventované lokality. Značná nadmorská výška a poloha na okraji pohoria umožňujú z vhodných odlesnených lokalít ďaleké a zaujímavé výhľady. Samotný vrchol je porastený lesom, preto z tejto časti vrchu výhľady nie sú možné. 
Z Lysej hory severne smerujúca rázsocha pokračuje z Malchora cez Kykulku () na Kýčeru () a Tanečnicu ), severovýchodným smerom vybieha z vrcholu hrebeň, ukončený nevýrazným pahorkom Šebestýna (). Zachované ekosystémy na západných svahoch chráni prírodná rezervácia Malenovický kotel. Západné svahy odvodňujú prítoky potoka Satina do Ostravice, východné odvádzajú vodu prítokmi riečky Mohelnice. Na značenom chodníku z Malenovíc sa nachádza mohyla Ivančena, venovaná pamiatke popravených skautov na konci II. svetovej vojny.
Výhľady.
Vďaka značnej nadmorskej výške je z odlesnených lokalít vrchu ďaleký rozhľad. Jedinečný výhľad je na blízku Lysú horu, blízky Travný a Radhošť, rovnako tak i na celé Ostravsko. Severný i západný horizont ponúka výhľad do nížin, no veľmi zaujímavý je celý východný horizont. Pri vhodných podmienkach sú viditeľné Javorníky, Kysucké i Sliezske Beskydy, no i Malá Fatra a Kysucká vrchovina. Nezriedka sa na obzore ukážu dominanty Oravských Beskýd, Vysokých Tatier či Veľkej Fatry.
Prístup.
Malchor tvorí predvrchol Lysej hory, na ktorú tadiaľto vedú dve značené trasy. Tie sa spájajú v malom sedle, ktoré oba velikány oddeľujú. Samotný vrchol Malchora však leží mimo žlto značenej trasy, preto k vrcholu je nutné odbočiť a prejsť lesným chodníkom.
Halys

Halys môže byť:
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1996

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1996 boli 29. juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 7. do 14. apríla 1996 v ruskom meste Ufa.
Skupina "B" ME 1996.
Turnaj Skupiny "B" ME 1996 sa hral v Tychách a Sosnowci v Poľsku od 23. do 29. marca 1996.
Skupina "C" ME 1996.
Turnaj Skupiny "C" ME 1996 sa hral v Maribore v Slovinsku od 15. do 19. marca 1996.
Play-off.
Zápas o 7. miesto
Zápas o 5. miesto
Zápas o 3. miesto
Finále
Skupina "D" ME 1996.
Turnaj Skupiny "D" ME 1996 sa hral v Sofii v Bulharsku od 6. do 10. marca 1996.
Play-off.
Zápas o 3. miesto
Finále
Čertův mlýn (Moravsko-sliezske Beskydy)

Čertův mlýn () je zalesnený vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severovýchodnej Morave, približne juhovýchodne od Frenštátu pod Radhoštěm. Patrí do CHKO Beskydy a je šiestym najvyšším vrchom pohoria.
Názov vrchu vychádza z povesti, že v žľabe neďaleko vrcholu postavil čert mlyn. V skutočnosti ide o pieskovcové bloky tzv. godulského typu.
Poloha.
Nachádza sa v spoločnom masíve s mohutným vrchom Kněhyně, v centrálnej časti pohoria. Leží v geomorfologickom podcelku Radhošťská hornatina, na rozhraní Radhošťského a Kněhyňského hřbetu. Vrchom vedie hranica medzi Moravsko-sliezskym a Zlínskym krajom, ako aj okresov Frýdek-Místek a Vsetín. Severovýchodné svahy zasahujú na katastrálne územie obce Čeladná, juhozápadné patria obci Prostřední Bečva. Od mohutnej Kněhyně () je na severovýchode oddelený sedlom a v tejto línii vedie i rozvodnica medzi Baltským (povodie Ostravice) a Čiernym morom (povodie Bečvy). 
Opis.
Vrch leží na východnom okraji atraktívnej centrálnej časti pohoria a vďaka blízkosti sedla Pustevny je pomerne ľahko dostupný. Spolu so susednou Kněhyňou je pokrytý hustým pralesovitým smrekovým porastom, ktorý je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Kněhyně - Čertův mlýn. Napriek chránenému územiu je vstup turistov na Čertův mlýn možný vďaka sieti značených chodníkov, križujúcich sa na vrchole. Hustý les umožňuje iba veľmi obmedzené výhľady. Západne leží vrch Tanečnice (), severovýchodne Kněhyně (), juhozápadne Magura () a južne Bukovina ().
Čertův mlýn je zaujímavý tým, že jeho svahy odvodňujú tri rôzne rieky, smerujúce do dvoch morí. Juhozápadné svahy odvodňuje potok Kněhyně do Rožnovskej Bečvy a ďalej cez Moravu a Dunaj do Čierneho mora. Východné svahy odvodňuje riečka Kněhyňka, smerujúca cez Čeladenku, Ostravicu a Odru do Baltského mora. Rovnakým smerom odteká i voda zo severných svahov, ktoré odvodňuje Bystrý potok, napájajúci Lomnú a Lubinu, ktorá vteká do Odry. 
V blízkosti vrcholu sa nachádza skalný útvar "Čertův stůl", spojený s povesťami o čertovom diele. Nakoľko je mimo značených turistických chodníkov, je z dôvodu ochrany územia neprístupný. Navštevovaný je pomník Partizánskej brigády Jana Žižku, ktorý stojí v sedle medzi Kněhyňou a Čertovým mlýnom a je venovaný partizánskej skupine, pôsobiacej v tejto oblasti v jeseni 1944. V blízkosti sú zachované zbytky bunkru, ako aj pomník partizánky Růženy Valentové.
Výhľady.
Hoci vrch dosahuje značnú nadmorskú výšku, hustý lesný porast neumožňuje rozhľad.
Prístup.
Vrch je vďaka blízkosti autom dostupných Pusteven pomerne ľahko dostupný. Na vrchole sa križujú značené trasy z Pusteven, z rázcestia Martiňák i Hornej Čeladnej.
Michal Ďurčo

Mgr. Michal Ďurčo, PhD. (* 1991, Brezno) je slovenský historik a vedecký pracovník Historického ústavu Slovenskej akadémie vied (HÚ SAV). Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa primárne venuje dejinám vedy a techniky, najmä dejinám automobilizmu a dopravnej infraštruktúry, a environmentálnym dejinám.
Životopis.
V rokoch 2010 až 2015 vyštudoval históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. V roku 2019 ukončil doktorandské štúdium v odbore slovenské dejiny na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského – Historickom ústave Slovenskej akadémie vied. V súčasnosti je vedeckým pracovníkom Oddelenia dejín vied a techniky Historického ústavu Slovenskej akadémie vied. Pôsobí ako predseda Sekcie environmentálnych dejín Slovenskej historickej spoločnosti. Je členom slovensko-rumunskej komisie historikov. Absolvoval výskumné a študijné pobyty na Univerzite Karlovej v Prahe, na Ludwig-Maximilians-Universität v Mníchove a na University of Technology v Eindhovene.
Stella Panacciová

Stella Panacciová (; * Toronto, Ontário, Kanada), známa aj ako Stella Luna, je kanadská pesničkárka a bubeníčka. Je známa pôsobením v indie rockovej skupine Kat Rocket, ako spoluzakladateľka vydavateľstva Hoodwink Records a sólová umelkyňa.
Životopis.
Je neterou hudobníka Maria Panacciho. V roku 1991 spolu so svojím strýkom a Darrenom Donagheym ako dvadsaťtriročná zakladala hudobné vydavateľstvo Hoodwink Records.
V roku 1993 sa stala speváčkou indie rockovej skupiny Catrocket, neskôr premenovanej na Kat Rocket, s ktorou nahrala dva štúdiové albumy.
V roku 2000 vydala pod pseudonymom Stella Luna sólové šesťskladbové EP.
V roku 2003 Stella naspievala a spoluskladala skladbu „Tennessee“, ktorá vyhrala cenu Grand Prize for Standard Radio's National Songwriting Competition, ako aj International Songwriting Competition v Nashville. V roku 2005 vydala svoj debutový sólový album "Release Me".
Dňa 2. apríla 2010 vydala spolu so svojou novou skupinou Ladybird debutový album a 23. októbra 2014 vydala spolu s Jordonom Zadoroznym EP "Suffering Psyche" ako duo The Angry Moon.
Majstrovstvá sveta vo futbale 2030

Majstrovstvá sveta vo futbale 2030 budú 24. majstrovstvá sveta, ktoré sa konajú raz za štyri roky. Ide o medzinárodnú futbalovú súťaž pod hlavičkou FIFA. Turnaj sa uskutoční od 13. júna do 21. júla 2030. 
Majstrovstvá sveta budú po prvýkrát až v šiestich krajinách a hrať sa bude na troch kontinentoch. Hlavnými organizátormi Majstrovstiev sveta budú Portugalsko, Španielsko a Maroko. Okrem nich však hostiteľmi budú aj Argentína, Paraguaj a Uruguaj a to v rámci 100. výročia Majstrovstiev sveta. V týchto krajinách sa však odohrajú iba prvé tri zápasy. 
Pôjde o prvé Majstrovstvá sveta v severnej Afrike a prvé majstrovstvá sveta v celej Afrike od šampionátu v roku 2010. V Južnej Amerike sa šampionát predstaví prvýkrát od roku 2014. 
Výber hostiteľa.
FIFA spustila proces ponukového konania v roku 2022.  Po usporiadaní ročníkov 2022 a 2026 členovia AFC a CONCACAF nemôžu hostiť Majstrovstvá sveta vo futbale 2030.
Dňa 11. decembra 2024 FIFA potvrdila, že majstrovstvá sveta vo futbale mužov v roku 2030 budú spoločne hostiť Španielsko, Portugalsko a Maroko. Toto oznámenie bolo urobené spolu s rozhodnutím udeliť turnaj v roku 2034 Saudskej Arábii počas mimoriadneho zasadnutia Kongresu FIFA. 
Obavy.
Fanúšikovia, futbaloví funkcionári a environmentálne skupiny reagovali na výber hostiteľov majstrovstiev sveta vo futbale 2030 tým, že poznamenali, že cestovanie medzi Južnou Amerikou a Európou si vynaloží značné prostriedky. Fanúšikovia, futbaloví funkcionári a environmentálne skupiny reagovali na výber hostiteľov majstrovstiev sveta vo futbale 2030 tým, že poznamenali, že cestovanie medzi Južnou Amerikou a Európou si vynaloží značné prostriedky. Zaznamenali tiež problémy pre fanúšikov tímov, ktoré budú hrať s Argentínou, Paraguajom a Uruguajom, ako aj krátku dobu odpočinku pre hráčov, keď sa vrátia na hlavné miesta zápasov v Ibérii a Maroku. Bývalý prezident FIFA Sepp Blatter varoval, že počet hostiteľov majstrovstiev sveta vo futbale v roku 2030 spôsobí, že turnaj „stratí svoju identitu“. Iní poznamenali, že vďaka rotačnému systému FIFA by CONCACAF (ktorý bude hostiť Majstrovstvá sveta vo futbale 2026), CONMEBOL , UEFA a CAF nemohli predkladať ponuky, takže rok 2034 by bol otvorený len pre AFC a OFC , čo viedlo k obvineniam, že FIFA úmyselne vybral tieto krajiny, najmä tie v regióne CONMEBOL, aby zabezpečil, že Saudská Arábia, bude jediným kandidátom na usporiadanie šampionátu v roku 2034.
Kvalifikované tímy.
Usporiadateľ:
Európa:
Severná a Stredná Amerika a Karibik:
Oceánia:
Južná Amerika:
Afrika:
Ázia:
Medzikonfederáčné play-off:
Mohylov

Mohylov (do 2009 aj "Maglov") je umelý odvodňovací kanál na južnom Slovensku v juhovýchodnej časti Žitného ostrova v obci Veľké Kosihy v okrese Komárno v povodí Dunaja. Geomorfologická kategorizácia polohy kanála Mohylov: geomorfologická oblasť Podunajská nížina; geomorfologický celok Podunajská rovina. Hydrologické poradie Mohylova: 4-20-01-015.
Opis toku.
Kanál Mohylov má dĺžku 770 m so začiatkom v strede ornej pôdy rovnakého názvu Mohylov, ďalej smeruje v priamke na východ a v svojich 2/3 dĺžky jemne mení smer na severoseverovýchod až po svoje ústie do kanála Olča-Kosihy na západnom okraji lesa Mohyla, ktorého hranicu s poľom Mohylov kanál Olča-Kosihy tvorí. Kanál Olča-Kosihy ústi do kanála Holiare-Kosihy a tento sa spája s Dunajom. Kanál Mohylov nemá prítoky.
Kanál Mohylov sa začína v nadmorskej výške vo vzdialenosti cca 250 m východne od niekdajšej dnes už zaniknutej samoty s vtedajším názvom Maglyai (III. vojenské mapovanie 1875 - 1884) a končí sa v nadmorskej výške cca V celom svojom priebehu tečie cez extravilán katastrálneho územia Veľkých Kosíh.
Pôvod názvu.
Názov Mohylov (pred 2009 aj Maglov) bol prenesený na odvodňovací kanál z názvu poľa Mohylov (pred 2009 aj Maglov), v priestore ktorého sa kanál Mohylov začína, preteká a tiež ústi.
K roku 1268 sa viaže listina v latinčine, ktorou Belo IV. uhorský kráľ potvrdil predaj komárňanského hradu a jeho majetkov budínskemu županovi Waltrovi, uskutočnený kráľovnou Máriou. Táto listina obsahuje viaceré toponymá a medzi inými aj názov "locum Magla". Táto najstaršia dochovaná písomná podoba terénneho názvu poľa "locus Magla" z roka 1268 súvisí so slovom "mogyla" vo význame "vysoké navŕšenie zeminy nad hrobmi zosnulých v predkresťanských dobách". Pomenovací akt prebehol v slovenskom jazykovom prostredí v podobe "Mogyla" ako názov geografického objektu charakterizovaného výskytom mohyly, alebo ináč spájaného s mohylou; po prisídlení maďarského obyvateľstva bol názov "Mogyla" podľa zákonitostí preberania cudzích slov do maďarčiny prevzatý a modifikovanný do podoby → "Máglya" podobne ako Torysa → Tárca, Orava → Árva; po opätovnom posune slovensko-maďarskej etnickej a jazykovej hranice bol tento názov späťprevzatý do slovenčiny v podobe → "Maglov"; názvoslovná autorita v roku 2009 revitalizáciou pôvodného názvu poľa štandardizovala podobu názvu → "Mohylov", ktorá bola tiež v roku 2009 prenesená aj na kanál a štandardizovaná ako názov kanála. Prítomnosť spoluhlásky "g" v najstaršom písomnom dochovanom názve z roka 1268 pomáha datovať prevzatie názvu zo slovenčiny do maďarčiny pred prvú polovicu 12. storočia, lebo v tomto čase došlo v slovenčine k substitúcii "g → h". Podľa iného výkladu pôvodu názvu toponymum "Magla/Máglya" vzniklo v maďarskom jazykovom prostredí s využitím maďarského podstatného mena "máglya" vo význame "hranica", ktoré maďarčina prebrala zo slovenského podstatného mena "mogyla", modifikovala jeho podobu podľa zákonitostí preberania cudzích slov do maďarčiny a zároveň jemne posunula aj jeho obsah.
Malý Polom

Malý Polom () je druhý najvyšší vrch slovenskej časti Moravsko-sliezskych Beskýd. Leží na slovensko-českej hranici, približne severne od Turzovky v okrese Čadca. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji slovenskej časti Moravsko-sliezskych Beskýd, v geomorfologickom podcelku Zadné hory. Vrch leží na slovensko-českej hranici, na rozhraní Žilinského a Moravsko-sliezskeho kraja a okresov Čadca a Frýdek-Místek. Južná časť masívu patrí do katastrálneho územia Klokočova, východné svahy zasahujú na územie obce Horní Lomná a západné patria obci Morávka. Malý Polom leží v hraničnom hrebeni, ktorý západným smerom pokračuje na vrch Polomka (), južným smerom susedí Uhorská (). Vrchom vedie rozvodnica medzi Čiernym (povodie Váhu) a Baltským morom (povodie Odry). 
Opis.
Vrch je súčasťou pohraničného hrebeňa, ktorý sa tu prudko stáča z juhozápadno-severovýchodného na severojužný smer. Severným smerom z masívu vybieha rázsocha vrchu Kozí hřběty (). Svojou výškou je Malý Polom až 18. najvyšším vrcholom pohoria, no v slovenskej časti sa radí na 2. priečku. Masív je husto zalesnený a jeho svahy zásobujú vodou trojicu riek dvoch morí. Do Čierneho mora odteká voda z južnej časti prostredníctvom Predmieranky a rieky Kysuca, východné svahy napájajú riečku Lomná, ktorá ústi do Olše. Do Baltského mora cez Odru smeruje aj voda zo západných svahov, ktorá putuje riečkou Morávka a Ostravice. Vrch leží v CHKO Kysuce a jeho južná časť patrí do rovnomennej prírodnej rezervácie.
Výhľady.
Vďaka jedľovobukovému porastu sú výhľady z vrchu veľmi obmedzené, no z menších odlesnených plôch sa i tak naskytujú ďaleké výhľady. Západným smerom sú pozorovateľné okolité vrchy pohoria, dobre pozorovateľné sú i ďalšie susedné pohoria. Pri vhodných podmienkach je tak možné zhliadnuť vrcholy Sliezskych Beskýd, Kysuckých Beskýd, Malej Fatry a Javorníkov, ojedinele však aj masív Pilska a Babej hory, Vysoké Tatry, Veľký Choč či Strážov.
Turistika.
Vrchol Malého Polomu obchádza turistická magistrála, preto patrí medzi menej navštevované a pokojnejšie časti pohoria. Slovenská časť navyše patrí do národnej prírodnej rezervácie, čo obmedzuje voľný pohyb turistov. Samotný masív je však prístupný z viacerých smerov.
Eurovision Song Contest 2021

Eurovision Song Contest 2021 bol 65. ročník súťaže Eurovision Song Contest. Súťaž prebiehala v holandskom Rotterdame, keďže súťažiaci tohto štátu Duncan Laurence zvíťazil v roku 2019 a ročník v roku 2020 sa kvôli pandémiu covidu-19 neuskutočnil. Ročníka sa zúčastnilo 39 štátov. Víťazom sa stala talianska skupina Måneskin s piesňou "Zitta e buoni". Bolo to tretie víťazstvo krajiny od roku 1990.
Miesto konania.
Po zrušení súťaže Eurovision Song Contest 2020 rokovala usporiadateľskej Európska vysielacia únia (EVU) s holandskými vysielateľmi AVROTROS, NPO a NOS a s mestom Rotterdam o tom, či bude možné v Holandsku súťaž organizovať. V máji 2020 bolo oznámené, že usporiadateľskej mesto sa nezmení.
Bitúnok

Bitúnok (iné názvy: jatka, jatky, zastarano zábitok) je miesto (budova), kde sa zabíja dobytok, najmä priemyselný podnik, v ktorom sa vykonávajú porážky hospodárskych zvierat.
Mäso je tu odborne porcované na jednotlivé časti a pripravené na prepravu na ďalšie spracovanie. Kvôli umiestneniu hospodárskych zvierat majú bitúnky stajne, ďalej chladiarne, skladovacie priestory, veterinárne oddelenie, čistiarne odpadových vôd zachytávajúc telesné tekutiny zvierat, ktoré sa spracúvajú v kafilérii, a podobne.
Metro (skupina)

Metro bola maďarská bigbítový skupina založená v 60. rokoch 20. storočia.
História.
Predchodcom skupiny Metro bola v roku 1960 skupina Zenith, ktorú viedol Zoran Sztevanovity. Spočiatku sa schádzali na Západnom stanici v bare s názvom Atmosphere, kam cez víkendy chodila mládež. V nasledujúcom roku kapela uzavrela prvý kontrakt na vystupovanie v klube Metro. Kapela tvorili Sztevanovity Zoran (spev a gitara), jeho brat Sztevanovity Dusan (gitara), Andrew Rudas (klávesy), Elekes Zoltán (saxofón), Bela Balint (basgitara) a Stephen Maka (bicie). Zenith hral repertoár známych skupín a umelcov ako boli Shadows, Roy Orbison, Duane Eddy alebo Ventures.
Julo Viršík

Július Viršík, známy ako Julo Viršík (* 7. september 1964, Nitra – † 26. máj 2021, Malé Leváre), bol slovenský rozhlasový moderátor, známy najmä pre dlhoročné pôsobenie v Rock FM Rádiu, Rádiu Koliba, Rádiu Okey a Rádiu Expres, ako aj pre účinkovanie ako porotca v súťaži Slovensko hľadá SuperStar. 
Životopis.
Viršík sa narodil v Nitre a absolvoval gymnázium v Šali. Vyštudoval žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave. Už ako študent pracoval v Slovenskom rozhlase v relácii "Pozor, zákruta", resp. "Rádio Elán". Od roku 1991 pracoval v Rádiu Rock FM. V 90. rokoch 20. storočia uvádzal kultovú hitparádu "Rock FM Twenty Five" Jula Viršíka. Od roku 1997 viedol ako programový riaditeľ Rádio Koliba, neskôr premenované na Rádio Okey, kde pôsobil ako hudobný šéfredaktor. 
Pôsobil tiež ako porotca v prvých dvoch ročníkov súťaže Slovensko hľadá SuperStar. V roku 2014 sa na krátko vrátil do RTVS, od roku 2015 až do smrti vysielal legendárnu reláciu "Twentyfive" v Rádiu Expres.
Zomrel 26. mája 2021 na svojej chate v Malých Levároch na zástavu srdca. Pochovaný je na Ondrejskom cintoríne v Bratislave.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1995

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1995 boli 28. juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 9. do 16. apríla 1995 v nemeckom hlavnom meste Berlín.
Skupina "B" ME 1995.
Turnaj Skupiny "B" ME 1995 sa hral v Senici a Skalici na Slovensku od 25. do 31. marca 1995.
Skupina "C1" ME 1995.
Turnaj Skupiny "C1" ME 1995 sa hral v Kyjeve na Ukrajine od 24. do 30. marca 1995. Nikto nezostúpil, pretože Skupina "C1" bola rozšírená na osemčlennú Skupinu "C" ME 1996.
Skupina "C2" ME 1995.
Turnaj Skupiny "C2" ME 1995 sa hral v Elektrėnai v Litve od 11. do 17. marca 1995. Litva a Chorvátsko postúpili do Skupiny "C" ME 1996. Ostatné tímy zostávajú v novopomenovanej Skupine "D" ME 1996.
Lemešná

Lemešná () je vrch v Javorníkoch, situovaný na slovensko-českej hranici.
Polohopis.
Nachádza sa na severe centrálnej časti pohoria, na severnom okraji geomorfologického podcelku Vysoké Javorníky. Samotný masív leží na slovensko-českej hranici, hoci tá prechádza predvrcholom, približne 200 metrov východne od hlavného vrcholu. Zasahuje tak na územie Zlínskeho aj Žilinského kraja, okresov Vsetín a Čadca a do katastra obcí Velké Karlovice a Makov. Severozápadné a juhozápadné svahy odvodňujú prítoky Vsetínskej Bečvy, východná časť odvádza vodu do rieky Kysuca. Juhovýchodne sa nachádza sedlo pod Lemešnou, kde hrebeňovú trasu križuje prístupová cesta z Makova i značené chodníky z oboch strán hranice.
Opis.
Vrch je súčasťou pohraničného hrebeňa, ktorý vedie zo severu z Makovského priesmyku cez Oselnú () a pokračuje juhovýchodným smerom do sedla pod Lemešnou. Najvyšší bod masívu a teda hlavný vrchol leží v Česku, kam smeruje i bočný hrebeň s vrchom Bařinka (). Lemešná je svojou výškou najvyšším vrchom tejto časti hrebeňa a väčšinu jej svahov patrí do povodia Bečvy, s výnimkou východnej časti, zvažujúcej sa do údolia Kysuce. Vrch je prevažne zalesnený, no odlesnené časti ponúkajú výhľady na okolité vrchy. Vrch leží na okraji CHKO Kysuce, mohutné pralesovité porasty jedle a buka na západných svahoch v údolí Malej Hanzlůvky ochraňuje NPR Razula.
Výhľady.
Vďaka značnej výške a čistinám jedľovo-bukového porastu sú možné obmedzené výhľady. Viditeľné sú najmä okolité vrchy pohoria, no severným smerom sú dobre viditeľné Moravsko-sliezske Beskydy, východnejšie možno pozorovať časť Sliezskych a Kysuckých Beskýd či Malej Fatry.
Prístup.
Vrchol Lemešnej je vďaka sieti značených chodníkov a prístupovej ceste do blízkeho sedla pomerne ľahko dostupný. Hranicou vedie červeno značená Javornícka magistrála (Makovský priesmyk – Veľký Javorník), na ktorú sa tu pripája chodník z Velkých Karlovic.
Rýchly antigénový test

Rýchly antigénový test (RAT) alebo rýchly test je rýchly diagnostický test vhodný na testovanie v mieste poskytovania zdravotnej starostlivosti, ktorý priamo zisťuje prítomnosť alebo neprítomnosť antigénu. Rýchle testy sú typom testov s laterálnym tokom, ktoré zisťujú prítomnosť proteínu (antigénu), čím sa odlišujú od iných lekárskych testov, ktoré zisťujú protilátky (testy protilátok) alebo nukleové kyseliny (testy nukleových kyselín), a to buď laboratórneho typu, alebo typu point-of-care. Rýchle testy zvyčajne poskytujú výsledok do 5 až 30 minút, vyžadujú si minimálne školenie alebo infraštruktúru a majú významné cenové výhody. Bežne sa tento typ testov používa na detekciu vírusu SARS-CoV-2, ktorý spôsobuje COVID-19.
Použitie.
Medzi bežné príklady RAT alebo RADT patria:
Princíp fungovania.
Testy na antigény a protilátky sú často imunoanalýzy (IA) rôznych druhov, ako sú napr. imunoanalýzy s ponorným testom alebo fluorescenčné imunoanalýzy, avšak RAT je imunochromatografický test, ktorý poskytuje vizuálne výsledky, ktoré možno vidieť voľným okom. Považuje sa za kvalitatívny, ale osoba skúsená v testovaní RDT môže ľahko kvantifikovať výsledky. Keďže ide o skríningový test, ak sú citlivosť a špecifickosť testu relatívne nízke, výsledky by sa mali vyhodnotiť na základe potvrdzujúcich testov, ako je testovanie PCR alebo Western blot.
Jednou z neodmysliteľných výhod antigénového testu v porovnaní s testom na protilátky (ako sú rýchle testy na detekciu protilátok proti HIV) je, že imunitnému systému môže trvať určitý čas, kým si po začatí infekcie vytvorí protilátky, ale cudzí antigén je prítomný ihneď. Hoci každý diagnostický test môže mať falošne negatívne výsledky, toto obdobie latencie môže otvoriť obzvlášť širokú cestu pre falošne negatívne výsledky pri testoch na protilátky, hoci podrobnosti závisia od toho, o akú chorobu a o aký test ide. Výroba rýchlych antigénových testov zvyčajne stojí približne $ 5,00.
Rýchle antigénové testy COVID-19.
Rýchle antigénové testy na COVID-19 sú jednou z najužitočnejších aplikácií týchto testov. Často sa nazývajú testy laterálneho toku a poskytli vládam na celom svete niekoľko výhod. Dajú sa rýchlo zaviesť s minimálnym školením, ponúkajú významné cenové výhody, stoja zlomok existujúcich foriem PCR testov a poskytujú používateľom výsledok do 5 až 30 minút. Rýchle antigénové testy našli najlepšie využitie ako súčasť hromadného testovania alebo celopopulačných skríningových prístupov. V týchto prístupoch sú úspešné, pretože okrem vyššie uvedených výhod identifikujú osoby, ktoré sú najviac infekčné a mohli by potenciálne rozšíriť vírus na veľký počet ďalších osôb.
Malý Lopeník

Malý Lopeník () je vrch Bielych Karpát, situovaný v blízkosti česko-slovenskej hranice.
Poloha.
Nachádza sa v spoločnom masíve s Veľkým Lopeníkom v geomorfologickom podcelku Lopenícka hornatina, v centrálnej časti pohoria. Prevažná časť masívu leží na území Moravy, no jeho východné svahy zasahujú na územie Slovenska. Štátna hranica prechádza juhovýchodnou časťou vrchu, preto leží na území Zlínskeho aj Trenčianskeho kraja. Patrí do okresov Uherské Hradiště a Nové Mesto nad Váhom a katastra obcí Lopeník a Nová Bošáca. Zaujímavosťou je, že celý masív Veľkého i Malého Lopeníka odvodňuje riečka Bošáčka (v Česku pod názvom Březová), ústiaca do Váhu.
Najbližšími sídlami sú obce Lopeník a Březová na českom a Nová Bošáca na slovenskom území.
Opis.
Vrch leží na hrebeni, ktorým v južnej časti vedie česko-slovenská hranica. Tá sa nad sedlom prudko stáča východným smerom a hrebeň pokračuje severným smerom na územie Moravy. Južným susedom je Veľký Lopeník (), severne leží plytkým sedlom oddelený Kobylec (). Hrebeňom vedie značený chodník, na ktorý sa nad sedlom južne od vrcholu pripája značená trasa z obce Lopeník. Samotný vrchol leží mimo trás. Celá oblasť je súčasťou CHKO Bílé Karpaty na českom a CHKO Biele Karpaty na slovenskom území, pričom východné svahy Malého Lopeníka s bukovým porastom ochraňuje prírodná rezervácia Hladké. Celý rozsiahly masív odvodňujú prítoky Bošáčky. Vrch je prevažne zalesnený, no z menších odlesnených časti sú zaujímavé výhľady na okolité vrchy.
Výhľady.
Vďaka značnej výške a polohe v centrálnej časti Bielych Karpát poskytujú nezalesnené časti vrcholových partií zaujímavé výhľady. Okrem blízkych bielokarpatských vrcholov sú pri vhodných podmienkach pozorovateľné dominanty pohoria Považský Inovec, Vtáčnik, Strážovské vrchy a Javorníky. Nezriedka sú na horizonte viditeľné aj Moravsko-sliezske Beskydy, Malá Fatra a vzácne aj Hrubý Jeseník.
Prístup.
Vrchol Malého Lopeníka značené trasy obchádzajú, no krátkym odbočením je ľahko dostupný. Hranicou vedúci chodník z Veľkého Lopeníka obchádza vrchol východným traverzom a pokračuje hrebeňom na Kobylec, južne od vrcholu vedie na hrebeň chodník z obce Lopeník.
Arménska ulica

Arménska ulica môže byť:
Non, je ne regrette rien

Non, je ne regrette rien () je francúzska pieseň skomponovaná Charlesom Dumontom s textom Michela Vaucaira. V roku 1959 ju naspievala slávna šansoniérka Édith Piaf.
Cover verzia.
Pieseň bola naspievaná ďalšími spevákmi:
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1994

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 1994 boli 27. juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 17. do 24. apríla 1994 vo fínskom meste Jyväskylä.
Skupina "B" ME 1994.
Turnaj Skupiny "B" ME 1994 sa hral v Székesfehérvári v Maďarsku od 28. marca do 3. apríla 1994.
Skupina "C" ME 1994.
Turnaj Skupiny "C" ME 1994 sa hral v Blede v Slovinsku od 18. do 27. marca 1994. Tímy na 7. až 10. mieste zostúpili do novovytvorenej Skupiny "C2" ME 1995.
1. ulica (Bratislava)

1. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
2. ulica (Bratislava)

2. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
3. ulica (Bratislava)

3. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
4. ulica (Bratislava)

4. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
5. ulica (Bratislava)

5. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
6. ulica (Bratislava)

6. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu s dvoma ulicami: 5. a 4. ulica
7. ulica (Bratislava)

7. ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
8. ulica (Bratislava)

8. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
9. ulica (Bratislava)

9. ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
10. ulica (Bratislava)

10. ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulica č. 1 (Bratislava)

Ulica č. 1 je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu s 3 ulicami: 2., 3. a 4. ulica.
Podkerepušky (Bratislava)

Ulica Podkerepušky je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu so 7 ulicami: 1., 2., 3., 4., 5., 6. a 7. ulica.
Riečna ulica (Bratislava)

Riečna ulica je jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Križuje sa len s Lodnou ulicou.
Na hriadkach

Ulica Na hriadkach je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Križuje sa len s Primoravskou ulicou.
Primoravská ulica

Primoravská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Želiarska ulica (Bratislava)

Želiarska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Bočka

Bočka môže byť:
Kokošník

Kokošník () môže byť:
Česká evanjelická luteránska cirkev

Česká evanjelická luteránska cirkev (po česky: "Česká evangelická luteránská církev") je štátom neregistrovaná konzervatívna luteránska cirkev pôsobiaca v západných Čechách. Je misijným pôsobiskom Evanjelickej luteránskej synody v USA.
Vznikla v 90. rokoch 20. storočia. V roku 2002 sa stala členkou Konfesionálnej evanjelickej luteránskej konferencie. Názorovo je cirkev konzervatívna (napr. neordinuje na pastorov ženy). Pastori pri bohoslužbách nosia albu so štólou. Večera Pánova s hromadnou spoveďou je súčasťou nedeľných bohoslužieb. Nového pastora ordinujú ostatní pastori. Okrem toho cirkev organizuje aj biblické hodiny, kurzy angličtiny či letné tábory pre deti. 
Zbory má cirkev v Plzni, Tlučné a Horní Bříze. Vydáva časopis "Pečeť víry".
Pozri aj.
Luteranizmus
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Gene Wilder

Gene Wilder, rodným menom Jerome Silberman (* 11. jún 1933, Milwaukee, Wisconsin, USA – † 29. august 2016, Stamford, Connecticut) bol americký herec, komik, režisér, scenárista a spisovateľ.
Kariéra.
Na hollywoodskom plátne sa prvýkrát mihol v slávnom filme "Bonnie a Clyde" (1967), jeho prvou veľkou filmovou rolou bol však až Leo Bloom v muzikáli "Producenti" (1968), za ňu bol tiež nominovaný na Oscara za výkon vo vedľajšej úlohe. Ďalšou veľkou príležitosťou bol Willy Wonka vo filmovom muzikáli "Willy Wonka a továreň na čokoládu" (1971), za ňu bol nominovaný na Zlatý glóbus. Woody Allen ho potom obsadil do svojej populárnej komédie "Všetko, čo ste kedy chceli vedieť o sexe (ale báli ste sa opýtať)" z roku 1972. Vyvrcholením spolupráce s režisérom Melom Brooksom, s ktorým nakrútil už Producentmi, bola snímka "Mladý Frankenstein" (1974), kde Wilder nielen hral titulnú postavu, ale na ktorom sa podieľal aj scenáristicky, za čo bol nominovaný na Oscara.
Roku 1975 sa prvýkrát chopil režisérskej taktovky, v hudobnej komédii "Dobrodružstvo mladšieho a múdrejšieho brata Sherlocka Holmesa". V snímke "Strieborný blesk" z roku 1976 sa prvýkrát stretol na plátne s černošským komikom Richardom Pryor, s ktorým neskôr nakrútil vo dvojici ešte niekoľko filmov ("Nevidím zlo, nepočujem zlo, Still crazy, Another You" i.) a bol za svoj výkon znova nominovaný na Zlatý glóbus. Vo filme "Najväčší milovník" (1977) stvárnil idol nemej éry Rudolpha Valentina a bol to prvý film, u ktorého bol režisérom, scenáristom, producentom i hercom v hlavnej úlohe. 
Na začiatku 90. rokov sa s filmovým plátnom rozlúčil. Občas sa objavil v televízii (napr. v sitcome "Will &amp; Grace", za čo dostal roku 2002 Emmy), ale predovšetkým sa začal venovať charite (po tom, čo jeho žena, herečka Gilda Radnerová, ochorela rakovinou) a písanie kníh. Okrem svojich pamätí "Kiss Me Like a Stranger: My Search for Love and Art" napísal aj niekoľko románov ("My French Whore, The Woman Who Would not, Something to Remember You By: A Perilous Romance").
Bol známy svojou podporou Demokratickej strany.
Morský kôň

Morský kôň môže byť:
Hippopotamus

Hippopotamus môže byť:
Naréndra Módí

Naréndra Dámodardás Módí (* 17. september 1950, Vadnagar, Gudžarát, India) je politik a súčasný premiér štátu India. Je dlhoročným členom Indickej ľudovej strany a najdlhšie slúžiacim hlavným ministrom v štáte Gudžarát, ktorým bol od roku 2001 do roku 2014. Je prvým premiérom narodeným po zisku nezávislosti štátu India a premiérom bol tiež od roku 2014 do roku 2019. Vo voľbách v Indii v roku 2014 a 2019 bol lídrom Indickej ľudovej strany. Počas vlády Naréndra Módího sa vďaka mnohým rozhodnutiam podarilo znížiť chudobu v Indii v najvyššom množstve za posledné roky a medzi rokmi 2014 až 2019 sa podarilo postaviť 12,5 milióna domov.
Mladosť a štúdium.
Naréndra Módí sa narodil do rodiny obchodníkov s potravinami v súčasnom štáte Gudžarát. Je tretím zo šiestich detí ktoré sa narodili jeho rodičom, mama Naréndra Módiho sa volá Hiraben Módi a otec sa volal Damodardas Mulchand Módi. V mladosti pomáhal svojmu otcovi predávať čaj na železničnej stanici vo Vadnagare a neskôr mali so svojím bratom kiosk s čajom. Už počas detstva mal Naréndra Módí ambíciu zmeniť spoločnosť. V ôsmom roku života sa pridal k organizácii Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS); ktorá je národná organizácia dobrovoľníkov s pravicovou orientáciou, pozostávajúca z hinduistických nacionalistov. Táto organizácia je polovojenská a je tvorená z dobrovoľníkov, pričom organizácia bola založená za účelom výchovy prostredníctvom hinduizmu a za účelom sceliť Hinduistickú komunitu aby vytvorila Hindu Rashtra (Hinduistický národ). Swami Vivékánanda bol indický filozof ktorého práce počas dospievania inšpirovali Nárendra Módího 
Prvú časť svojho vzdelávacieho procesu dokončil v roku 1967, kedy získal vyššie stredné vzdelanie. Počas štúdia bol Naréndra Módi veľmi dobrý diskutér a rád čítal knihy. Po skončení štúdia sa vydal spoznávať krajinu, pričom navštívil aj Himaláje, Rišikeš a Misiu Ramakrishna a následne sa vrátil ku RSS. Koncom 70. rokov 20. storočia sa Naréndra Módí pripojil k hnutiu za obnovenie demokracie v Indii.
Krajná ulica (Trnava)

Krajná ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Krajná ulica (Bratislava)

Krajná ulica je jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Studená ulica (Bratislava)

Studená ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Križuje sa spolu s dvoma ulicami: Rožňavská a Krajná.
Bočná ulica (Bratislava)

Bočná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Bočná ulica (Trnava)

Bočná ulica je ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-juh. Križuje sa spolu s troma ulicami: Ostravská, Osadná a Gábora Steinera.
Alžbeta Bartošová

Alžbeta Mikolášiková Bartošová (* 17. december 1991, Púchov) je slovenská dabingová a filmová herečka.
Absolvovala Cirkevné konzervatórium v Bratislave. Počas štúdia účinkovala vo viacerých slovenských aj českých muzikáloch napr.: Trik Trejsy, Čajočky. V Divadle Nová scéna účinkovala v muzikáloch "František z Assisi", "Cigáni idú do neba", v muzikáli "Rómeo a Júlia" a v muzikálovom mixe "Sanitárny deň".
V súčasnosti účinkuje v divadlách:
Nořičí hora

Nořičí hora () je zalesnený vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave, približne juhovýchodne od Frenštátu pod Radhoštěm. Patrí do CHKO Beskydy a veľká časť vrchu je súčasťou prírodnej rezervácie Noříčí.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Radhošťská hornatina. Leží na rázsoche, ktorá vybieha severným smerom z Tanečnice (), situovanej v hlavnom hrebeni Radhošťského hřbetu. Patrí do katastra obce Trojanovice v okrese Nový Jičín v južnej časti Moravsko-sliezskeho kraja. Vrcholová časť a severné svahy sú súčasťou prírodnej rezervácie a masív patrí do povodia rieky Odra.
Opis.
Vrch leží na okraji atraktívnej centrálnej časti pohoria, v blízkosti sedla a rekreačného strediska Pustevny. Nakoľko však na vrchol nevedú značené trasy, je pohyb v chránenom území značne obmedzený. Masívom vedie niekoľko lesných ciest, ktoré prístup umožňujú. Južne leží sedlom oddelený Zmrzlý vrch (), ktorým pokračuje hrebeň na Tanečnicu (). Západné svahy odvodňujú prítoky Lomnej, východná časť zásobuje vodou Bystrý potok, ktoré patria do povodia rieky Lubiny. Hustý les umožňuje iba veľmi obmedzené výhľady.
Výhľady.
Obmedzený prístup na vrchol a absencia značených trás zamedzujú výraznejšiemu návalu turistov. Hoci vrch dosahuje značnú nadmorskú výšku, hustý lesný porast neumožňuje rozhľad. Ten je možný len z menších lokalít bez vegetácie a mimo okolia Frenštátu pod Radhoštěm sú najlepšie pozorovateľné okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd.
Prístup.
Vrch je vďaka blízkosti k obci Trojanovice i atraktívnych Pusteven pomerne ľahko dostupný. Značené trasy však vedú len úpätím vrchu a na Pustevny.
Ulica Jána Hlubíka

Ulica Jána Hlubíka je ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Križuje sa spolu s 22 ulicami: Levanduľová, Mliečna, Dúhová, Átriová, Hviezdna, Pavla Mudroňa, Dobšinského, Pekná, Schumerova, Mikuláša Koperníka, Zdenky Schelingovej, Slnečná, Ustianska, Pažitná, Krajná, Kopánková, Ľudová, Suchá, Rudolfa Dilonga, Štefana Fidlíka, Štefana Baniča a Francisciho.
Krupská ulica

Krupská ulica je ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Križuje sa spolu s 3 ulicami: Ustianska, Krajná a Ľudová.
Kantončina

Kantončina (iné názvy: kantonská čínština; ak sa hodnotí ako dialekt/nárečie [príp. skupina dialektov], tak sa označuje aj ako kantonský dialekt alebo kantonské nárečie, ak sa hodnotí ako jazyk, tak sa označuje aj ako kantonský jazyk) môže byť: