Galanta

Galanta (, ) je okresné mesto ležiace na západe Slovenska v Trnavskom kraji. Miestnymi časťami Galanty sú pripojené obce Nebojsa, Hody a Javorinka. Bývalou miestnou časťou je dnes samostatná obec Matúškovo.
Polohopis.
Galanta leží v strednej časti juhozápadného Slovenska v strede Podunajskej nížiny. Východne od mesta preteká rieka Váh a Derňa, západne Dudváh. V danej oblasti sú veľmi dobré klimatické podmienky, charakteristické vysokou priemernou teplotou vzduchu. 
Mesto je dôležitou križovatkou železničných tratí Galanta – Leopoldov a Bratislava – Štúrovo. Južným okrajom vedie cesta I/75, od Serede vedie cesta I/35 a II/507 a cesta II/561 pokračuje do Veľkého Medera. Galanta leží južne od Serede, 6 km východne od Sládkovičova, severne od Dunajskej Stredy a západne od Šale.
Vodné plochy.
Po okrajoch mesta pretekajú potoky Šárd a Derňa. Rieka Váh je vzdialená od Galanty.
Najbližšou vodnou plochou je Vincovo jazero vzdialené asi od mesta Galanta a asi od mesta Sládkovičovo. Jeho zvláštnosťou je, že takmer nezamŕza, nakoľko je vyhrievané geotermálnym vrtom, z ktorého je zásobované aj blízko stojace kúpalisko. Ďalšia vodná plocha, Vodné dielo Kráľová, ktoré je známe aj pod menom Kaskády, sa nachádza na rieke Váh. Je lákadlom pre milovníkov vodných športov a rybolovu.
Dejiny.
Osídlenie lokality súčasného mesta je doložená archeologickými nálezmi už od neolitu. Najstaršia zachovaná písomná zmienka pochádza z listiny kráľa Belu IV. z roku 1237 a obsahuje súpis majetku opátstva na Panónskom vrchu. V roku 1421 prešlo mesto do majetku šľachtického rodu Esterháziovcov, ktorí časť Galanty vlastnili nasledujúce stáročia a postavili tu viaceré významné stavby. Rozvoj šľachtického mestečka, ktoré ležalo priamo na trase z Budína do Bratislavy, zastavili turecké nájazdy. Od roku 1635 malo mesto výsady od kráľa Ferdinanda II., ktoré povoľovali konanie štyroch výročných jarmokov a týždenných trhov. V 18. storočí nastal rozvoj remesiel a cechov, čo ešte viac urýchlilo zrušenie poddanstva a voľný pohyb obyvateľstva. Rozvoj obchodu do Galanty priniesol v roku 1864 zmenáreň a v roku 1873 aj sporiteľňu. Význam mesta stúpol po vybudovaní železnice Bratislava – Budapešť a napojení na Považskú železnicu cez Leopoldov.
V 19. storočí bolo mesto sídlom slúžnovského úradu, okresného súdu a daňového úradu. Galanta bola sídlom okresu a výraznejšia zmena nastala až výstavbou nových domov v centre mesta v medzivojnovom období. Historické budovy sa v meste zachovali len v menšom rozsahu a súčasná podoba pochádza z 2. polovice 20. storočia. 
Mestská časť Hody sa spomína v roku 1291 a nachádza sa tu klasicistický kaštieľ s kaplnkou z roku 1780. Časť Nebojsa sa spomína v roku 1405, no nálezy potvrdili sídlisko z doby laténskej. V minulosti bola výlučne šlachtickou obcou a aj tu sa zachoval kaštieľ, ktorý je však dnes ruinou. Najmladšia Javorinka vznikla až v roku 1921 ako kolónia osadníkov na základe zákona, ktorý prideľoval pôdu roľníkom. Pôvodný „Štefánikov“ bol v roku 1960 pričlenený pod názvom Javorinka ku Galante.
Obyvateľstvo.
Národnostné zloženie obyvateľstva (2021):
Národnostné zloženie obyvateľstva (2011): 
Konfesionálne zloženie obyvateľstva (2001):
Miestne časti a sídliská.
S rozmachom výstavby v socialistickej ére sa začali budovať aj sídliská v meste. Najväčším a najhustejšie obývaným sídliskom Galanty je Sever pri železničnej trati smer Trnava/Leopoldov. Sídlisko Sever má typickú architektúru panelových domov so 7. poschodiami. Ďalšími sú sídliská v centre mesta - SNP, Revolučná štvrť, Zornička, Nová doba a Clementisove sady.
Odľahlejšie mestské časti Hody, Nebojsa, Javorinka, Kolónia a Mládežnícka štvrť sú k mestu pripojené linkami MHD, ktoré pre mesto zabezpečuje SAD Dunajská streda. V meste premávajú 3 linky MHD.
Linky MHD Galanta:
Kultúra a zaujímavosti.
Turizmus.
V meste sa nachádza uzatvorené termálne kúpalisko Galandia s vodnými atrakciami a občerstvením. Nachádza sa na okraji mesta smerom na Kaskády.
Partnerské mestá.
Neformálne partnerské mestá:
Bývalé partnerské mestá: