burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Black and Blue

Black and Blue je trinásty štúdiový album anglickej rockovej skupiny The Rolling Stones. Oficiálne bol prvýkrát vydaný dňa 23. apríla 1976 cez ich hudobné vydavateľstvo Rolling Stones Records. 
Tento album bol prvou nahrávkou potom ako od kapely v decembri 1974 odišiel gitarista Mick Taylor. Podobne ako predtým, keď Rolling Stones boli bez jedného gitaristu v roku 1968, nahral väčšinu gitarových partov sám Keith Richards, no nahrávanie albumu slúžilo aj ako konkurz na výber Taylorovho náhradníka. Aj Richards to potvrdil keď povedal, že album bol použitý na precvičovanie gitaristov. Na týchto konkurzoch sa ich zúčastnilo viacej. Medzi účinkujúcimi na nahrávaní môžeme čítať mená ako Wayne Perkins, Harvey Mandel a Ronnie Wood. Wood sa už predtým podieľal na titulnej skladbe z albumu "It's Only Rock'n Roll" a v roku 1975 sa stal na turné dočasným členom skupiny Rolling Stones. V roku 1976 bol za člena Wood označený aj oficiálne. Rytmická sekcia kapely, basgitarista Bill Wyman a bubeník Charlie Watts, hrajú v takmer všetkých skladbách a stáli spolupracovníci, klávesisti Nicky Hopkins a Billy Preston účinkujú v nahrávkach väčšiny albumu, pričom približne v polovici skladieb sa objavil aj perkusionista Ollie E. Brown. Album bol druhým albumom, ktorý si Rolling Stones produkovali sami. Na označenie pozície použili svoj producentský pseudonym The Glimmer Twins.
Na albume "Black and Blue" The Rolling Stones predviedli, že kapela spája svoj tradičný rokenrolový štýl s výraznými vplyvmi z reggae a funkovej hudby. Jediný singel albumu, „Fool to Cry“, bol bez významného úspechu v rebríčkoch a aj prijatie albumu bolo rozpačité. Album získal v čase vydania niekoľko pozitívnych recenzií, hoci mnohí recenzenti ho považovali väčšinou za zabudnuteľný a mali tendenciu ho hodnotiť v porovnaní s predchádzajúcimi vydaniami Stones veľmi nízko. Retrospektívne recenzie z novších publikácií, ako je AllMusic, boli k albumu prívetivejšie, pričom kritik Stephen Thomas Erlewine uviedol, že to, že album si zakladá „väčšinou na groovoch a jammovaní ako na skladbách.
Ana Lucía Domínguez

Ana Lucía Domínguez Tobón (* 2. december 1983, Bogota, Kolumbia) je kolumbijská herečka a modelka. Preslávila sa najmä vďaka stvárneniu dvojúlohy Libie Reyesovej a Ruth Uribeovej v telenovele "Skrytá vášeň".
Marie-Joseph Chénier

Marie-Joseph Chénier (* 11. február 1764, Konštantínopol† 10. január 1811, Paríž) bol francúzsky básnik, dramatik a politik gréckeho pôvodu.
Narodil sa v Konštantínopole, ale vyrastal v Carcassonne. Jeho otcom bol Louis de Chénier a matkou Elisabeth Santi Lomaca. Bol mladším bratom básnika André Chéniera. Vzdelanie získal v Paríži na Collège de Navarre. Do armády vstúpil v sedemnástich rokoch a o dva roky neskôr ju opustil. Bol tiež členom Francúzskej akadémie. Počas Francúzskej revolúcie (17891799) sa pokúsil vytvoriť tragédiu dotýkajúcu sa aktuálnych spoločenských a politických problémov.
Je autorom slov piesne "Le Chant du départ".
Groove

Groove je hudobný základ, ktorý hrá rytmická zložka hudobnej skupiny: bicie, basová linka (basová gitara, kontrabas...), prípadne rytmická gitara, či klávesy. Groove je typický pre populárnu hudbu, ale aj pre alternatívnu hudbu a nevyhnutný v hudobných žánroch ako sú džez, swing, bebop, funk, rock alebo soul. Označenie „mať groove” alebo „mať drajv” sa tiež používa v zmysle „mať švih”, „mať svieži rytmus”, „mať odpich”. Groove je hudobná zložka, ktorá niektorých poslucháčov podnecuje k tancu, či podupkávaniu do rytmu.
Sedlo Sinej

 
Sedlo Sinej () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad Demänovskou Dolinou, južne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis.
Leží v centre západnej polovice pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a vedie ním hranica ich častí Ďumbier a Demänovské vrchy. Je súčasťou mohutnej rázsochy, ktorá vybieha z Poľany () v hlavnom nízkotatranskom hrebeni severným smerom na Bôr () a Sinú (). Oddeľuje severne situované Repiská () a južne ležiace Havrany () a prepája údolie Mošnica na západe a Demänovskú dolinu na východe. Dolinami odteká voda z lokality potokom Mošnica a Palúdžanka, resp. prítokmi Demänovky do rieky Váh. Lokalita je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a v sedle sa križujú značené turistické chodníky.
Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Demänovská Dolina a Lazisko.
Široká dolina

Široká dolina môže byť:
The Spy Who Loved Me

The Spy Who Loved Me môže byť:
Lucernafilm Video

Lucernafilm Video bola distribučná filmová spoločnosť, ktorá vznikla po privatizácii Ústřední půjčovna filmů začiatkom 90. rokov 20. storočia.
Lucernafilm Video bola prvá spoločnosť v Česku, ktorá začala vydávať filmy na VHS po tzv. nežnej revolúcii. Spoločnosť po bývalej Ústrednej požičovni filmov väčšinu dabingov predabovala svojimi dabingmi. Lucernafilm Video nadabovala však aj filmy, ktoré tu pred rokom 1989 uvedené neboli. Táto spoločnosť nevydávala len filmy zo zahraničia, ale aj z tuzemska. Okrem klasických dabingov vytvárali aj prekrývacie dabingy, tzv. prekrývačku, kde je počuť okrem českého (dabovaného) zvuku aj originálny zvuk. Dabingy vyrobené Lucernafilm Video boli často vytvárané s menším počtom dabérov.
V roku 1994 do spoločnosti vstúpila majetkovo firma Bonton. Rok potom v nej získala 100 % vlastníckych práv a po jej ovládnutí ju premenovala na Bontonfilm.
The Bottom

The Bottom je hlavné mesto ostrova Saba, ktorý patrí ku Karibskému Holandsku. Nachádza sa v juhozápadnej časti ostrova v nadmorskej výške 220 metrov. Je to prvá zastávka na ceste z prístavu Fort Bay do vnútrozemia ostrova. Žije tu približne 462 obyvateľov, čo predstavuje zhruba tretinu populácie celého ostrova. Je tiež administratívnym centrom Saby.
História.
Osada bola založená v roku 1632 obyvateľmi Zeelandu. Podľa polohy na plochom dne sopečného krátera dostala názov "De Botte" („misa“). Neskôr prevládli anglicky hovoriaci osadníci (Íri, Škóti a otroci z Afriky) a názov bol zmenený na The Bottom. Sídlo býva tiež neoficiálne nazývané "Leverock's Town" podľa bývalého guvernéra Mosesa Leverocka.
Infraštruktúra.
V The Bottom sídli správa ostrova a miestny guvernér ("gezaghebber"). Nachádzajú sa tu tri kostoly – anglikánsky, rímskokatolícky a metodistický. The Bottom má tiež knižnicu, kino, nemocnicu, obchodný dom, hotel, múzeum a park pomenovaný po kráľovnej Wilhelmine. Mestom prechádza cesta "The Road", ktorá bola v hornatom vnútrozemí Saby postavená až v päťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia. V roku 1992 tu Američania založili súkromnú vysokú lekársku školu Saba University School of Medicine. Významným zamestnávateľom je aj miestna sieťotlačová dielňa. K turistickým zaujímavostiam patrí schodisko zvané "The Ladder", ktorého 800 schodov spája mesto s morským pobrežím. V júli sa koná letný festival so sprievodmi a koncerty a v decembri sa oslavuje lokálny sviatok "Saba Day".
Ústřední půjčovna filmů

Ústřední půjčovna filmů (doslovne Ústredná požičovňa filmov) (ÚPF) bola štátna filmová distribučná spoločnosť v Česko-slovensku, so sídlom v Prahe. Spoločnosť existovala v rokoch 19571991. Popri ÚPF fungovala na Slovensku neskôr vzniknutá Slovenská požičovňa filmov a export a import filmov za hranice obstarával Československý filmexport.
Firma v spolupráci s výberovou komisiou a prostredníctvom Československého filmexportu nakupovala zahraničné filmy a ich české verzie nechávala vyrábať v oddelení dabingu Filmového štúdia Barrandov.
V roku 1991 Ústřední půjčovna filmů zanikla a po privatizácii vznikla spoločnosť Lucernafilm Video. V roku 1994 vstúpil Bonton do Lucernafilmu, čím vznikol Bontonfilm.
PSC

PSC môže byť skratka pre:
Turistická značkovaná trasa číslo 8588

 Turistická značkovaná trasa číslo 8588 je krátka žltá trasa v Bielych Karpatoch. Začína pri chate Vršatec a končí v obci Červený Kameň. Dĺžka trasy je 4 km.
John M. Jumper

John Michael Jumper (* 1985, Little Rock, Arkansas, USA) je americký chemik a počítačový vedec. Aktuálne (2024) pôsobí ako riaditeľ DeepMind Technologies. Jumper a jeho kolegovia vytvorili AlphaFold, model, ktorý využíva umelú inteligenciu na predikciu štruktúry bielkovín s vysokou presnosťou na základe aminokyselinovej sekvencie. V roku 2021 Jumper uviedol, že jeho tím plánuje vydať 100 miliónov štruktúr; štruktúry sú od 31. augusta 2022 dostupné v databáze PDB.
Vedecký časopis "Nature" zaradil Jumpera na zoznam desiatich ľudí vo vede, „na ktorých záleží“, v ich ročne vydávanom zozname "Nature"'s 10 v roku 2021. Jumper spolu s Demisom Hassabisom obdržal polovicu Nobelovej ceny za chémiu v roku 2024 za predikciu štruktúry bielkovín. Druhá polovica Nobelovej ceny bola udelená Davidovi Bakerovi.
Demis Hassabis

Sir Demis Hassabis (* 27. júl 1976, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský počítačový vedec a výskumník umelej inteligencie (AI). Je CEO a spoluzakladateľ spoločností DeepMind a Isomorphic Labs a pôsobí ako poradca pre britskú vládu v oblasti umelej inteligencie.
Hassabis je člen Kráľovskej spoločnosti a získal mnoho prestížnych ocenení za jeho prácu na AlphaFolde vrátane Breakthrough Prize, Canada Gairdner International Award a Lasker Award. V roku 2017 dostal rad britského impéria a taktiež bol zaradený na zoznam najvplyvnejších ľudí Time 100. V roku 2024 dostal titul Sir za jeho prácu v oblasti AI.
Hassabis spolu s Johnom M. Jumperom obdržal polovicu Nobelovej ceny za chémiu v roku 2024 za predikciu štruktúry bielkovín. Druhá polovica Nobelovej ceny bola udelená Davidovi Bakerovi.
David Baker (biochemik)

David Baker (* 6. október 1962, Seattle, Washington, USA) je americký biochemik a počítačový biológ, ktorý je priekopníkom v metódach dizajnu bielkovín a predikcie ich trojdimenzionálnej štruktúry. Pôsobí ako profesor biochémie, výskumník na Howard Hughes Medical Institute a ako adjunktný profesor genómových vied, bioinžinierstva, chemického inžinierstva, počítačovej vedy a fyziky na Washingtonskej univerzite. Baker obdržal polovicu Nobelovej ceny za chémiu v roku 2024 za dizajn bielkovín. Druhú polovicu dostali John M. Jumper a Demis Hassabis za predikciu štruktúry bielkovín.
Programy využívajúce umelú inteligenciu, ktoré vyvinuli Baker a iní, z veľkej časti vyriešili problém predikcie štruktúry bielkovín. Baker je členom United States National Academy of Sciences a riaditeľom Institute for Protein Design (v preklade "Ústav dizajnu bielkovín") na Washingtonskej univerzite. Spoluzaložil viac než tucet biotechnologických spoločností a časopis "Time" ho zaradil na zoznam "100 Most Influential People in health" v roku 2024.
David Baker

David Baker môže byť:
Dizajn bielkovín

Dizajn bielkovín alebo dizajn proteínov je racionálny dizajn nových molekúl bielkovín za účelom dizajnu novej aktivity, správania alebo použitia a za účelom rozšírenia základného pochopenia funkcie bielkovín. Bielkoviny možno dizajnovať „od nuly“ ("de novo" dizajn) alebo upravovaním bielkovín so známou štruktúrou a sekvenciou ("redizajn bielkovín"). Racionálny dizajn bielkovín sa zaoberá predikciou sekvencií, ktoré sa budú skladať do požadovaného tvaru. Tieto sekvencie potom možno experimentálne overiť pomocou rôznych metód, medzi ktoré patria syntéza peptidov, miestne-cielená mutagenéza alebo syntéza umelých génov.
Racionálny dizajn bielkovín začal okolo polovice 70. rokov 20. storočia. V posledných rokoch sa však objavilo mnoho príkladov úspešného racionálneho dizajnu bielkovín rozpustných vo vode a dokonca i transmembránových peptidov a bielkovín, čiastočne vďaka lepšiemu pochopeniu príspevku rôznych faktorov k stabilite bielkovinovej štruktúry a zároveň vďaka vývoju lepších počítačových metód.
The Spy Who Loved Me (kniha)

The Spy Who Loved Me (doslovne "Špión, ktorý ma miloval") je deviaty román a desiata kniha zo série o Jamesovi Bondovi od Iana Fleminga, ktorú prvýkrát vydal Jonathan Cape 16. apríla 1962. Je to najkratší a najviac sexuálne explicitný z Flemingových románov, ako aj jediný bondovský román rozprávaný v prvej osobe. Jeho rozprávačkou je mladá Kanaďanka Viv Michel. Samotný Bond sa objaví až v dvoch tretinách knihy a prichádza presne v ten správny moment, aby zachránil Viv pred znásilnením a vraždou dvoch zločincov. Fleming napísal prológ k románu, v ktorom sa postava Viv stala spoluautorom.
Príbeh využíva opakujúci sa motív Svätého Juraja a obsahuje témy moci a morálnej nejednoznačnosti medzi tými, ktorí konajú s dobrými a zlými úmyslami. Ako rozprávačka, ktorá rozpráva svoj vlastný príbeh a vyjadruje svoje emócie a motívy, bola Viv opísaná ako najlepšie realizovaná a najobľúbenejšia ženská postava v sérii Bond kníh. Recenzenti a kritici boli prevažne negatívni, niektorí vyjadrili túžbu po návrate k štruktúre a forme predchádzajúcich bondoviek. V liste svojmu redaktorovi po uverejnení recenzií Fleming uviedol, že „experiment sa zjavne veľmi pokazil“.
Po negatívnych reakciách kritikov sa Fleming pokúsil potlačiť prvky románu: zablokoval brožované vydanie v Spojenom kráľovstve a keď predal filmové práva Harrymu Saltzmanovi a Albertovi R. Broccolimu, bolo im povolené, že môžu používať názov, ale nič z deja knihy. Vo filme "" z roku 1977, desiatom zo série Eon Productions, je z knihy prevzatý iba názov a postava jedného z darebákov, Čeľuste. Film bol tretím, v ktorom si zahral Roger Moore ako Bond. Silne upravená verzia "Špióna, ktorý ma miloval" sa objavila v novinách "The Daily Express" v dennom formáte komiksov medzi rokmi 1967 a 1968. Po Flemingovej smrti vyšlo britské brožované vydanie románu.
Berta Savojská

Berta Savojská (* 21. september 1051, Turínska marka† 27. december 1087, Mainz), tiež zvaná Berta Turínska, bola ako prvá manželka cisára Henricha IV. od roku 1066 nemeckou kráľovnou a od roku 1084 do roku 1087 cisárovnou Svätej ríše rímskej.
Život.
Berta bola dcérou Otta I. Savojského a jeho manželky Adely. S Henrichom bola zasnúbená už v detskom veku, 25. decembra 1055 v Zürichu, ešte za života jeho otca Henricha III. Svadba sa odohrala 13. júla 1066 v Trebure. Podľa saského kronikára Bruna bola Berta pôvabná ušľachtilá žena, ale Henrich k nej neprechovával žiadne city, pretože svadba neprebehla z jeho slobodnej vôle. Vedľa svojej manželky vraj mal dve alebo tri konkubíny a aj tak si nechal do svojej spálne vodiť ďalšie dievčatá a ženy. Svoju manželku vraj nevídal viac, než bolo nevyhnutné.
V roku 1069 Henrich zahájil procedúru rozvodu. Dôvod, ktorý uviedol, bol na tú dobu nezvyčajne úprimný.
Pápež Alexander II. rozvod zamietol a Henrich sa potom očividne podriadil svojmu osudu. Jeho prvá dcéra sa narodila rok po jeho pokuse o rozvod. Berta tiež manžela sprevádzala na jeho nebezpečnej ceste do Canossy a vzala so sebou aj trojročného syna Konráda. Spoločne s manželom bola medzi 25. a 28. januárom 1077 v ľadovej vode pred hradnými múrmi, keď sa tak Henrich snažil dosiahnuť riešenie svojho sporu s pápežom. Po Henrichovom boku tiež bola 31. marca 1084 korunovaná cisárovnou. Zomrela 27. decembra 1087 v Mainzi.
Iľanovské sedlo

 
Iľanovské sedlo () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad Demänovskou dolinou, južne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis.
Leží v centre západnej polovice pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a v ich časti Demänovské vrchy. Nachádza sa v bočnom ramene mohutnej rázsochy, ktorá vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom nízkotatranskom hrebeni severným smerom a v masíve Krakovej hole () sa odpája severozápadným smerom na Demänovskú horu (). Oddeľuje vrchy Magura () na severozápade a Pusté () na juhovýchode a prepája západne situovanú dolinku Vyvieranie, čoby vetvu Demänovskej doliny a východne ležiacu Iľanovskú dolinu. Oblasť patrí do povodia Váhu, kde voda odteká potokom Iľanovianka a Demänovka. Lokalita je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a sedlom vedie východná hranica národnej prírodnej rezervácie Demänovská dolina. V sedle sa križujú značené turistické chodníky.
Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Demänovská Dolina a Iľanovo, ktoré je mestskou časťou Liptovského Mikuláša.
Andokides (hrnčiar)

Andokides () bol atický hrnčiar, činný približne od roku 540 pred Kr. do roku 500 pred Kr.
Andokides bol evidentne osobnosťou značného významu, jednak preto, že mal za spolupracovníkov najuznávanejších umelcov svojej doby, ako aj preto, že jeho hrnčiarska dielňa patrila k prvým, kde sa začali vázy zdobiť červenofigúrovou technikou. Zachovalo sa od neho osem (podľa iného zdroja deväť) signovaných váz ("ΑΝΔΟΚΙΔΕΣ ΕΠΟΙΕΣΕ, „ΕΠΟΙΕΣΕΝ“" – Andokides zhotovil), z ktorých polovica je vytvorená novou červenofigúrovou technikou, zdobená vo väčšine tým istým maliarom, ktorého z dôvodu, že jeho meno je neznáme, nazvali po hrnčiarovi Andokidov maliar.
Mníchovskú amforu (Staatliche Antikensammlungen 2301) hrnčiara Andokida, zdobenú dvojitým dekorom, z jednej strany ozdobil červenofigúrovou technikou Andokidov maliar a z opačnej čiernofigúrovou technikou Maliar Lysippida (niektorí znalci mali o tom pochybnosti), konvenčný, úplne čiernofigúrový vázový maliar (následník Exékia). Britský archeológ Dyfri Williams uviedol, že spolupráca dvoch alebo viacerých maliarov na tej istej váze nebola v atických keramických dielňach nezvyčajná.
Špeciálny tvar amfory (so zúženým krkom, jej rúčky siahajú až po okraj), uložená Britskom múzeu (British Museum 1980,1029.1) je pravdepodobne vynálezom hrnčiara Andokida. Známe sú len tri ďalšie amfory tohto tvaru. Čiernofigúrová maľba postáv (takmer miniatúrna) na jej krku, mimoriadne jemne spracovaná sa pripisuje maliarovi Psiaxovi. 
Červenofigúrový kalichový kratér uložený v rímskom múzeu Villa Giulia (Museo Nazionale Etrusco di Villa Giulia, inv. č. 7069), má vyrytý podpis hrnčiara Andokida na nôžke vázy, podpis Epiktéta ako maliara sa nachádza na váze (strana A), nad zobrazením slávnostného sprievodu (kómos) na počesť boha Dionýza (je to najstaršie známe Epiktétovo dielo). 
Andokides bol jedným z mála hrnčiarov, o ktorých je známe, že zasvätili bronzovú sochu bohom na aténskej Akropole. Z tejto sochy sa zachoval mramorový podstavec s nápisom:
Han Kchang

Han Kchang (, anglický prepis: Han Kang; * 27. november 1970, Kwangdžu, Kórejská republika; priezvisko je Han) je juhokórejská spisovateľka.
Vyštudovala kórejskú literatúru na univerzite Jonse v Soule. Jej prvými publikovanými textami bolo päť básní, vydaných v roku 1993 v literárnom časopise. V beletrii debutovala v roku 1994 poviedkou, s ktorou vyhrala literárnu súťaž Soul Šinmun. V nasledujúcom roku vydala prvú poviedkovú zbierku, v roku 1998 krátko pôsobila na univerzite v americkej Iowe, kde navštevovala kurz tvorivého písania. 
Medzinárodne známou sa stala vďaka anglickému prekladu jej novely "Vegetariánka", ktorá opisuje úpadok ženy do mentálnej choroby a zanedbávania zo strany jej rodiny. Táto novela sa stala prvou kórejskou novelou, ktorá získala Medzinárodnú Man Bookerovu cenu za beletriu v roku 2016. Zároveň to bola jedna z jej prvých kníh, ktoré boli preložené do angličtiny.
V roku 2024 získala Nobelovu cenu za literatúru „za intenzívnu poetickú prózu konfrontujúcu historické traumy a odhaľujúcu krehkosť ľudského života,“ čím sa z nej stala prvá ženská ázijská nositeľka Nobelovej ceny za literatúru a druhá kórejská nositeľka Nobelovej ceny všeobecne.
On Her Majesty’s Secret Service

On Her Majesty’s Secret Service môže byť:
On Her Majesty’s Secret Service (kniha)

On Her Majesty’s Secret Service (doslovne "V tajnej službe Jej veličenstva") je desiaty román a jedenásta kniha zo série Jamesa Bonda od Iana Fleminga. Prvýkrát ho publikoval v Spojenom kráľovstve Jonathan Cape 1. apríla 1963. Fleming zmenil vzorec a štruktúru oproti predchádzajúcemu románu "The Spy Who Loved Me" a vyvinul odhodlané úsilie na vytvorenie diela, ktoré sa držalo jeho osvedčeného formátu. Počiatočný a sekundárny náklad sa rýchlo vypredal, za prvý mesiac sa predalo viac ako 60 000 kópií, čo je dvojnásobok v porovnaní s prvým mesiacom predaja predchádzajúcej knihy. Fleming napísal román na Goldeneye, svojom dovolenkovom dome na Jamajke, zatiaľ čo "", prvý film zo série Jamesa Bonda od Eon Productions, sa natáčal neďaleko.
"On Her Majesty’s Secret Service" je druhá kniha z takzvanej „Blofeldovej trilógie“, ktorá začína "Thunderballom" a končí sa "You Only Live Twice". Táto epizóda sa sústreďuje na Bondovo prebiehajúce hľadanie Ernsta Stavra Blofelda po incidente s "Thunderballom". Bond nájde Blofelda vo Švajčiarsku a zaútočí na centrum, kde sídli, hoci Blofeld v zmätku uniká. Bond sa počas príbehu stretne a zamiluje do Contessy Teresy „Tracy“ di Vicenzo. Dvojica sa na konci románu vezme, no niekoľko hodín po obrade Blofeld a jeho partnerka Irma Bunt na pár zaútočia a Tracy je zabitá. Fleming rozvinul Bondovu postavu v knihe a ukázal emocionálnu stránku, ktorá nebola prítomná v predchádzajúcich príbehoch.
Ako to urobil v predchádzajúcich románoch, Fleming použil svoje minulé skúsenosti a podrobnosti o ľuďoch, s ktorými sa stretol počas svojej práce, aby ich poskytol v "On Her Majesty’s Secret Service". Román je jedným z troch príbehov o Bondovi, ktoré sa zaoberajú narušením trhov a ekonomiky, v tomto prípade Blofeldovým plánovaným narušením dodávok potravín, bioterorizmom. Téma jedla a pitia sa spomína v celom románe, pričom Bondove obľúbené jedlá a nápoje sú podrobne opísané.
Kniha získala v britskej a americkej tlači vo všeobecnosti pozitívne recenzie, pričom recenzenti boli spokojní s návratom k tradičnejšej forme príbehu o Bondovi. Román bol adaptovaný ako trojdielny príbeh v "Playboyi" v roku 1963, serializovaný v jedenástich častiach v "Daily Express" a potom vyvinutý ako denný kreslený príbeh v "Daily Express" v rokoch 19641965. V roku 1969 bol román adaptovaný ako zo série filmov Bond od Eon Productions o tajnom agentovi 007. Toto bol jediný film, v ktorom hral George Lazenby úlohu Bonda, nahradil tak predošlého Conneryho.
Juan Alfonso Baptista

Juan Alfonso Baptista Díaz (* 9. september 1976, Caracas, Venezuela), tiež známy pod prezývkou "El gato" je venezuelský herec a model. Preslávil sa najmä svojimi hereckými úlohami v telenovelách "Divoška Rosaura", "Skrytá vášeň" a "La mujer en el espejo".
Machnaté (sedlo)

 
Machnaté alebo tiež Machnatô () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad Demänovskou dolinou, južne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis.
Leží v centre západnej polovice pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a v ich časti Demänovské vrchy. Nachádza sa v západnom ramene mohutnej rázsochy, ktorá vybieha severným smerom z Krúpovej hole () v hlavnom nízkotatranskom hrebeni a v oblasti Krakovej hole () vybieha severozápadne na Demänovskú horu (). Leží na východnom úpätí vrchu Pusté () a prepája južne situovanú dolinku Machnaté, čoby vetvu Demänovskej doliny a severne ležiacu Iľanovskú dolinu. Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádzajú prítoky Demänovky a Iľanovky. Lokalita je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a sedlom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Demänovská dolina. V sedle sa križujú značené turistické chodníky.
Sedlo zasahuje na katastrálne územie obce Demänovská Dolina a Iľanovo, ktoré je mestskou časťou Liptovského Mikuláša. Patria do okresu Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji.
Machnaté

Machnaté môže byť:
Kamil Šaško

MSc. Kamil Šaško (* 5. november 1985, Poprad) je slovenský investičný bankár, politik a súčasný minister zdravotníctva SR v štvrtej vláde Roberta Fica. Pred vymenovaním do funkcie ministra zdravotníctva pôsobil na ministerstve hospodárstva SR ako štátny tajomník.
Životopis.
Kamil Šaško sa narodil 5. novembra 1985 v Poprade. Študoval v Spojenom kráľovstve bakalársky odbor aplikovaná veda a riadenie podniku so zameraním na matematiku na University of Sussex a magisterský odbor financie – investičné bankovníctvo na London School of Business and Finance, kde získal titul Master of Science.
V roku 2013 pracoval ako správca portfólia v Otto Money v Londýne, následne ako privátny bankár v Tatra banke v Bratislave. V rokoch 20142015 pôsobil na Ministerstve financií SR ako generálny štátny radca v sekcii finančného trhu.
V rokoch 20152020 pôsobil ako finančný atašé Stáleho zastúpenia SR pri Európskej únii (EÚ) v Bruseli a v rokoch 20172020 ako finančný radca v rámci Rady EÚ v Bruseli. V rokoch 20162020 bol predsedom pracovných skupín Rady EÚ a členom Centra pre finančné inovácie pri Rade EÚ. Od roku 2020 pracoval v Národnej banke Slovenska (NBS) ako expert pre reguláciu a dohľad.
Politická kariéra.
V parlamentných voľbách v roku 2023 kandidoval z 20. miesta kandidátky Hlasu-SD a so ziskom 1409 prednostných hlasov získal mandát poslanca Národnej rady Slovenskej republiky. 25. októbra 2023 bol na prvom zasadnutí štvrtej vlády R. Fica vymenovaný za štátneho tajomníka Ministerstva hospodárstva SR. Na tomto poste pôsobil až do 9. októbra 2024, kedy ho vláda odvolala, aby mohol nahradiť ministerku zdravotníctva SR Zuzanu Dolinkovú. Do funkcie ministra zdravotníctva bol vymenovaný prezidentom Petrom Pellegrinim 10. októbra 2024.
Nihon Hidankjo

Japan Confederation of A- and H-Bomb Sufferers Organizations ( "Nihon gensuibaku higaiša dantai kjógi-kai", v preklade Japonská konfederácia organizácií postihnutých jadrovými a termonukleárnymi zbraňami), často prezývaný Nihon Hidankjo (), je japonská skupina, ktorú založili hibakuša (ľudia postihnutí atómovým bombardovaním Hirošimy a Nagasaki) v roku 1956 s cieľom prinútiť japonskú vládu, aby zlepšila podporu pre obete, a lobovať za jadrové odzbrojenie.
Medzi aktivity organizácie patrí sprístupňovanie tisícov svedeckých výpovedí, vydávanie rezolúcií a apelov na verejnosť a vysielanie delegátov do rôznych medzinárodných organizácií, napríklad Organizáciu Spojených národov, aby obhajovali jadrové odzbrojenie.
Táto organizácia získala Nobelovu cenu za mier v roku 2024 za „úsilie o svet bez jadrových zbraní a za svedectvo, že jadrové zbrane sa už nikdy nesmú použiť.“
Lúmen (medicína)

Lúmen alebo priesvit je v medicíne a biológii vnútorný priestor (t. j. vnútorná dutina) a/alebo svetlosť (t.j. vnútorný priemer) dutého, najmä rúrovitého, orgánu, napríklad tepny alebo čreva. Slovo lúmen pochádza z latinského slova "lumen", ktoré znamená otvor, svetlo.
Lúmen môže označovať:
Vnútri bunky sa ako lúmen označuje membránou ohraničený dutý priestor akéhokoľvek tvaru vnútri niektorých organel a iných kompartmentov, napríklad tylakoidu, endoplazmatického retikula, Golgiho aparátu, lyzozómu, mitochondrie či mikrotubulu.
Príbeh Audrey Hepburnovej

Príbeh Audrey Hepburnovej je americký životopisný film z roku 2000 založený na živote herečky a humanistky Audrey Hepburnovej. Hlavnú úlohu si v tomto filme zahrala Jennifer Love Hewittová, ktorá film aj produkovala.
Film sa natáčal v kanadskom Montreale a mal premiéru na ABC 27. marca roku 2000.
Hitchcock (film)

Hitchcock je americký životopisný film z roku 2012, ktorý režíroval Sacha Gervasi. Film vychádza z populárno-náučnej knihy Stephena Rebella z roku 1990 "Alfred Hitchcock and the Making of Psycho" a rozpráva príbeh o vzťahu Alfreda Hitchcocka a jeho manželky Almy Reville počas natáčania filmu "Psycho" v roku 1959. 
Film bol uvedený v Spojených štátoch 23. novembra od Fox Searchlight Pictures a zarobil 27 miliónov dolárov oproti 15 miliónovému rozpočtu.
V hlavnej úlohe si zahral herec Anthony Hopkins. Ďalej si vo filme zahrali Helen Mirrenová, Scarlett Johanssonová, James D'Arcy a Jessica Bielová.
Hitchcock

Hitchcock môže byť:
You Only Live Twice

You Only Live Twice môže byť:
Trueself

Trueself je debutový štúdiový album slovenského speváka Alana Murina. Vyšiel 22. októbra 2022 pod hlavičkou jeho vlastného vydavateľstva s rovnomenným názvom Trueself Records. Nahrávka obsahuje 14 skladieb.
You Only Live Twice (kniha)

You Only Live Twice (doslovne "Žiješ len dvakrát") je jedenásty román a dvanásta kniha zo série príbehov Jamesa Bonda od Iana Fleminga. Prvýkrát ju vydal Jonathan Cape v Spojenom kráľovstve 26. marca 1964 a rýchlo sa vypredala. Bol to posledný Flemingov román vydaný za jeho života. Fleming vytvoril svoj román v Japonsku po tom, čo ho navštívil v roku 1959 ako súčasť cesty okolo sveta; jeho zážitok bol publikovaný ako "Thrilling Cities". Do krajiny sa vrátil v roku 1962 a strávil dvanásť dní objavovaním krajiny a jej kultúry.
"You Only Live Twice" je záverečnou kapitolou toho, čo je známe ako „Blofeldova trilógia“ po "Thunderballe" a "On Her Majesty’s Secret Service". Príbeh sa začína osem mesiacov po vražde Tracy Bondovej, ku ktorej došlo na konci predchádzajúceho románu "On Her Majesty's Secret Service". James Bond vo veľkom pije, hrá hazardné hry a robí chyby pri svojich úlohách, keď je ako posledná možnosť poslaný do Japonska na polodiplomatickú misiu. Zatiaľ čo tam je vyzvaný šéfom japonskej tajnej služby, aby zabil doktora Guntrama Shatterhanda. Bond si uvedomí, že Shatterhand je Ernst Stavro Blofeld – muž zodpovedný za Tracyinu smrť – a vydáva sa na misiu pomsty, aby zabil jeho a jeho manželku Irmu Bunt.
Román sa v osobnej rovine zaoberá premenou Bonda z emocionálne zničeného muža v smútku, cez muža činu usilujúceho o pomstu až po amnéziu, ktorý žije ako japonský rybár. Ústami svojich postáv Fleming tiež skúma úpadok britskej moci a vplyvu po druhej svetovej vojne, najmä vo vzťahu k Spojeným štátom. Kniha bola populárna u verejnosti, s predobjednávkami v Spojenom kráľovstve spolu 62 000 kusov. Kritici boli vo svojich reakciách opatrnejší, vo všeobecnosti poskytovali zmiešané recenzie románu, pričom mnohí kritizovali rozšírené časti toho, čo považovali za cestopis.
Príbeh bol serializovaný v novinách "Daily Express" a časopise "Playboy" a tiež upravený pre formát komiksu v "Daily Express". V roku 1967 bol vydaný ako v sérii filmov Eon Productions o Jamesovi Bondovi, v hlavnej úlohe so Seanom Connerym ako Bondom. Prvky príbehu boli použité aj v "Nie je čas zomrieť" (2021), dvadsiatom piatom filme zo série Eon Productions. Román bol tiež upravený ako rozhlasová hra a vysielaný na BBC.
Javorie (sedlo)

 
Javorie () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad Demänovskou dolinou, južne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis.
Leží v centre pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a vedie ním hranica častí Demänovské vrchy a Ďumbier. Nachádza sa v mohutnej rázsoche, ktorá vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom nízkotatranskom hrebeni severným smerom na Krakovu hoľu (). Výrazné sedlo oddeľuje južne situovanú Tanečnicu () a severne ležiacu mohutnú Krakovu hoľu (). Prepája západne situovanú dolinku Podroh, čoby vetvu hornej časti Demänovskej doliny nazývanej Široká dolina a dolinku Javorie, ktorá je súčasťou komplexu Jánskej doliny. Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu zo západných svahov odvádzajú prítoky Demänovky a z východných riečky Štiavnice. Hrebeň je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a sedlom vedie západná hranica národnej prírodnej rezervácie Ďumbier. V sedle sa križujú značené turistické chodníky.
Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Demänovská Dolina a Liptovský Ján.
Trácka dynastia

Trácka dynastia (prípadne opisovaná ako Leova / Levova / Leónova dynastia) bola dynastia vládnuca vo Východorímskej (respektíve Byzantskej) ríši v rokoch 457518. Jej zakladateľom bol cisár Lev I., pôvodne vojenský veliteľ z historickej oblasti Trákia. V roku 518 ju vystriedala justinovská dynastia.
Justinovská dynastia

Justinovská dynastia alebo Justinovci bola dynastia vládnuca v rokoch 518 až 610 (/ 602) v Byzantskej ríši. Jej zakladateľom bol veliteľ cisárskej gardy, Justín I. Najvýznamnejším panovníkom dynastie bol Justinián I., ktorý dokázal znovu ovládnuť rozsiahle územia v Itálii, severnej Afrike a v južných Pyrenejách, ktoré ríša pred tým stratila. Za vlády Justiniána I. došlo tiež ku konečnej kodifikácii rímskeho práva (Corpus iuris civilis) a k prerodu ranokresťanského umenia do svojbytného byzantského umenia. Niekedy býva dynastia označovaná práve po tomto panovníkovi (Justiniánova dynastia, justiniánska dynastia či Justiniánovci). Po Justínovi II. sa k moci dostali cisári, ktorí do dynastie ("de facto") patrili len odvodene, prostredníctvom sobáša či adopcie. Toto obdobie bolo charakteristické bojmi so Sásánovskou Perziou a Avarmi. V roku 610 začala v Byzancii vládnuť hérakleiovská dynastia.
Hérakleiovská dynastia

Hérakleiovská dynastia (iné názvy: Hérakleiova dynastia, Hérakleiovci) bola dynastia vládnuca v rokoch 610 až 711 v Byzantskej ríši. Dynastia na tróne vystriedala justinovskú dynastiu. Zakladateľom dynastie bol cisár Hérakleios. Obdobie jej vlády bolo charakteristické dlhými krízami spojenými s bojmi s Avarmi, Slovanmi, perzskými Sásánovcami, Vizigótmi, Longobardmi a v neposlednom rade moslimskými Arabmi (Umajjovcami). Vo vnútropolitickej rovine išlo o obdobie doznievania christologických sporov (monotheletizmus, monoenergizmus) a o obdobie, keď sa zo starovekej ríše stával v podstate stredoveký štát. Byzancia v tomto období stratila značné územia na východe (Egypt, Palestína, Sýria) a čoraz väčšmi v nej začal prevažovať grécky element (helenizácia). 
Po roku 711 vládli panovníci, ktorí bývajú označovaní ako nedynastickí. Až v roku 717 sa k moci dostala Sýrska dynastia.
1. FC Heidenheim

1. FC Heidenheim 1846 je nemecký profesionálny futbalový klub z mesta Heidenheim v Bádensko-Württembersko. Od sezóny 2023/24 hráva najvyššiu národnú klubovú súťaž Bundesliga. Hráva na štadióne Voith-Arena s kapacitou 15 000 miest a klub bol založený v roku 2007.
História klubu.
Klub vznikol v roku 2007 vyčlenením futbalového oddielu od športového celku Heidenheimer Sportbud. Ich korene vak siahajú až do roku 1846. Klub začínal v regionálnych ligách až sa postupne do 3. Bundesligy. V sezóne 2013/14 dokázali postúpiť do 2. Bundesligy.
Postupne sa z nižších pozícii dostali do boja o postup a v sezóne 2022/23 dokázali vyhrať 2. Bundesligu a postúpili po prvýkrát v histórii do Bundesligy. 
Vo svojej prvej sezóne v Bundeslige skončili na ôsmom mieste. Dokázali počas sezóny zaskočiť veľa favoritov a zvíťazili aj nad Bayernom Mníchov. Vďaka ôsmemu miestu si zabezpečili aj účasť v predkolách Konferenčnej ligy 2024/25.
Súpiska klubu.
Súčasná zostava: 
Externé odkazy.
https://www.fc-heidenheim.de/
2. nemecká futbalová liga

2. Bundesliga je druhá najvyššia nemecká liga po Bundeslige. Liga pozostáva z 18. tímov a bola založená v roku 1974 vo vtedajšom Západnom Nemecku. 
Prvé dva tímy postúpia do Bundesligy, zatiaľ čo tím na treťom mieste hrá baráž s tretím najhorším tímom z Bundesligy. Tímy na posledných dvoch miestach zostúpia do 3. ligy a tím na 16. mieste hrá baráž s tretím najlepším tímom 3. ligy.
História ligy.
Po založení Bundesligy v roku 1963 boli nižšie súťaže rozdelené do niekoľkých regiónov. Rozdiel medzi prvou a druhou ligou bol veľmi veľký aj z finančnej stránky, čo mohlo klub v prípade zostupu ekonomicky zruinovať. Po škandále v roku 1971, v ktorom sa vďaka manipuláciám v zápasoch podarilo klubom Rot-Weiß Oberhausen a Arminia Bielefeld udržať v Bundeslige, sa v roku 1973 rozhodlo o založení 2. Bundesligy.
2. Bundesliga, vtedy Regionalliga, bola rozdelená na skupinu sever a juh a víťazi oboch skupín postúpili do Bundesligy. V roku 1981 sa zjednotila 2. Bundesliga a súťažilo sa podobným spôsobom ako v súčasnosti. Rovnako fungoval aj postup do Bundesligy.
The Man with the Golden Gun

The Man with the Golden Gun môže byť:
The Man with the Golden Gun (kniha)

The Man with the Golden Gun (doslovne "Muž so zlatou zbraňou") je dvanástym a posledným románom zo série Jamesa Bonda od Iana Fleminga a celkovo trinástou Bondovou knihou. Prvýkrát ju vydal Jonathan Cape vo Veľkej Británii 1. apríla 1965, osem mesiacov po smrti autora. Román nebol taký podrobný a detailný ako ostatné v sérii, čo viedlo k slabým, ale zdvorilým recenziám. Napriek tomu bola kniha bestsellerom.
Príbeh sa sústreďuje na fiktívneho agenta britskej tajnej služby Jamesa Bonda, ktorý bol po svojej poslednej misii v Japonsku nezvestný a považovaný za mŕtveho. Bond sa vracia do Británie cez Sovietsky zväz, kde mu vymyli mozog, aby sa pokúsil zavraždiť svojho nadriadeného M, čo sa ale nestalo. Po „vyliečení“ lekármi MI6 je Bond poslaný do Karibiku, aby našiel a zabil Francisca Scaramangu, zvaného „Muža so zlatou zbraňou“.
Prvý návrh a časť procesu úpravy boli dokončené pred Flemingovou smrťou a rukopis prešiel rukami jeho editora kópií Williama Plomera, ale nebol taký pravý ako iné príbehy o Bondovi. Veľa detailov obsiahnutých v predchádzajúcich románoch chýbalo, pretože to často pridával Fleming v druhom návrhu. Vydavatelia Jonathan Cape odovzdali rukopis Kingsleymu Amisovi za jeho myšlienky a rady týkajúce sa príbehu, hoci jeho návrhy neboli použité.
Román bol serializovaný v roku 1965, najprv v "Daily Express" a potom v "Playboy"; v roku 1966 bola v "Daily Express" uverejnená aj denná adaptácia komiksu. V roku 1974 bola kniha voľne adaptovaná ako zo série Eon Productions o Jamesovi Bondovi, pričom Roger Moore hral Bonda po druhýkrát a Flemingov bratranec Christopher Lee bol Scaramanga.
Lýra (starogrécky nástroj)

Lýra () je strunový hudobný nástroj, ktorý má svoj pôvod v staroveku. Skladá sa z dutého tela a dvoch ramien ohnutých do oblúka, ktoré z neho vychádzajú.
Lýry sa predovšetkým používali v oblastech Stredozemného more. Najstaršie známe lýry, ktoré boli nájdené na archeologických náleziskách, sa datujú do cca. 2700 rokov pred Kristom v Mezopotámii. Boli nájdené aj lýry na archeologických náleziskách v Egypte, Sýrii, Anatólii a Levante.
Starovekí Gréci používali termín "lýra" na označenie hudobného systému. Lýra bola súčasne atribútom boha Apolla a symbolizovala striedmosť, sebaovládanie a rovnováhu mysle. V stredovekej Európe sa objavili lýry rôznych vzorov, ale ich súvislosť s antickými nástrojmi je nejasná. Používali sa v Anglicku, Francúzsku, Nemecku, Škandinávii, Fínsku a Estónsku.
Maltézska pomoc Slovensko

Maltézska pomoc Slovensko je od roku 2005 výkonnou charitatívnou organizáciou Maltézskeho rádu na Slovensku. Jej poslaním je brániť vieru a pomáhať núdznym. Od roku 2024 je začlenená pod Slovenskú asociáciu Maltézskeho rádu.
V sociálnej oblasti sa zameriava na socializáciu a vzdelávanie rómskej komunity, na rozvoz teplej stravy odkázaným ľuďom alebo na pomoc ľuďom bez domova. V oblasti zdravotnej služby poskytuje súčinnosť na masových cirkevných, ale aj svetských podujatiach. V humanitárnej oblasti organizuje pomoc utečencom, či už to bolo v roku 2015 pri migračnej kríze v Slovinsku, alebo od roku 2022 po ruskej agresii v Ukrajine.
Maltézska pomoc Slovensko (MPS) pôsobí prostredníctvom šiestich regionálnych centier v Bratislave, Nitre, Topoľčanoch, Trenčíne, Kežmarku a v Košiciach.
Maltézska pomoc Slovensko bola vo februári 2022 jednou z prvých organizácií poskytujúcich pomoc ľuďom unikajúcim pred vojnou na Ukrajine priamo na hraničnom priechode Vyšné Nemecké. Okrem pomoci na hranici zabezpečovala dodávky humanitárnej pomoci pre sociálne slabé a marginalizované skupiny obyvateľstva na Ukrajine a ubytovanie pre ukrajinské matky s deťmi. V súčasnosti pomáha so socializáciou a integráciou ukrajinských seniorov na Slovensku. V Bratislave MPS prevádzkuje denný klub ukrajinských seniorov, ktorí sa raz mesačne stretávajú so slovenskými seniormi.
Od roku 2023 prevádzkuje Komunitné centrum sv. Louisa a Zélie Martinovcov v Topoľčanoch, ktoré pravidelne navštevuje viac ako 100 rómskych detí. Už pred niekoľkými rokmi v spolupráci s mestom Nitra otvoril komunitné centrum v Orechovom dvore a vybudoval škôlku v Olejníkove pre marginalizovanú rómsku komunitu.
Od roku 2015 dobrovoľníci MPS rozvážajú teplé obedy starým, osamelým alebo odkázaným ľuďom v Bratislave - v mestských častiach Staré Mesto, Nové Mesto a Ružinov. Denne doručia obedy do viac ako 140 domácností. Táto aktivita je súčasťou projektu, ktorý je však obohatený aj o komunikačný a spoločenský kontakt s odkázanými a opustenými ľuďmi. Dobrovoľníci tak popri dovoze obedov venujú týmto ľuďom aj pozornosť formou rozhovoru, alebo riešenia prípadných ťažkostí, s ktorými si nevedia rady.
MPS od roku 2015 každoročne organizuje Vianočnú zbierku Maltézskej pomoci, ktorej súčasťou je podávanie Maltézskeho punču na vianočných trhoch na Hviezdoslavovom námestí v Bratislave, v Nitre a Trnave. Výťažok zo zbierky sa používa na financovanie charitatívnych aktivít MPS ako sú rozvoz stravy pre núdznych seniorov, teplé jedlo pre ľudí bez domova, pomoc hendikepovaným či utečencom.
Slovenská asociácia Maltézskeho rádu

Slovenská asociácia Maltézskeho rádu (oficiálny názov: "Slovenská asociácia Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu") vznikla v roku 2024, aby zastrešovala všetky aktivity Maltézskeho rádu na Slovensku. Vznikla ako 49. národná asociácia jednej z najstarších inštitúcií západnej civilizácie. Združuje členov rádu, ktorí majú trvalé bydlisko na území Slovenska.
Maltézsky rád pozostáva z 11 priorstiev, 49 národných asociácií, 133 diplomatických misií, celosvetovej rozvojovej organizácie Malteser International a 33 národných dobrovoľníckych zborov (maltézskej pomoci). Prevádzkuje množstvo nemocníc, zdravotníckych centier, škôl a inštitúcií odbornej pomoci.
Rád je suverénny subjekt medzinárodného práva, je neutrálny, nestranný a apolitický. Diplomatické vzťahy udržiava so 113 krajinami a Európskou úniou, má štatút stáleho pozorovateľa v Organizácii Spojených národov a s viac ako 50 štátmi má uzatvorené medzinárodné dohody o spolupráci.
Pod Slovenskú asociáciu Maltézskeho rádu patrí Maltézska pomoc Slovensko ako jej výkonná charitatívna organizácia. Sústreďuje sa na sociálnu, zdravotnícku a humanitárnu pomoc. Pôsobí prostredníctvom šiestich regionálnych centier v Bratislave, Nitre, Topoľčanoch, Trenčíne, Kežmarku a v Košiciach.
Maltézsky rád od roku 2017 spravuje Kostol Najsvätejšej Trojice v bratislavskom Podhradí. Každú prvú nedeľu v mesiaci tu členovia rádu a dobrovoľníci Maltézskej pomoci Slovensko slávia svätú omšu.
Láska nezomiera

Láska nezomiera ( "Mañana es para siempre") je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 2008 – 2009. Hlavné postavy stvárnili herci Silvia Navarro a Fernando Colunga, v záporných rolách účinkovali Lucero, Sergio Sendel, Roberto Palazuelos a Rogelio Guerra. Na Slovensku túto telenovelu vysielala JOJ Plus prvýkrát od 21. decembra 2009 do 22. apríla 2010 a druhýkrát od 11. novembra 2010 do 5. júla 2011.
Telenovela je adaptáciou kolumbijskej telenovely "Pura sangre" z rokov 2007 – 2008.
Priesvit

Priesvit môže byť:
Sedlo pod Kúpeľom

 
Sedlo pod Kúpeľom () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad Závažnou Porubou, južne od Liptovského Mikuláša.
Polohopis.
Leží v centre pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a v ich časti Demänovské vrchy. Je súčasťou mohutnej rázsochy, vedúcej z Krúpovej hole () v hlavnom nízkotatranskom hrebeni severným smerom na Krakovu hoľu () a Poludnicu (). Sedlo oddeľuje severne situovaný vrch Kúpeľ () a južne ležiacu mohutnú Krakovu hoľu () a umožňuje prechod z Iľanovskej doliny na západe do doliny Bielo v mohutnej Jánskej doline. Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu zo západných svahov odvádza Iľanovianka a z východných potok Biela, ústiaci do Štiavnice. Hrebeň je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a sedlom vedie západná hranica národnej prírodnej rezervácie Jánska dolina. V sedle sa križujú značené turistické chodníky.
Sedlo leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Závažná Poruba a Liptovský Ján.
Octopussy and The Living Daylights

Octopussy and The Living Daylights (niekedy publikované ako Octopussy) (doslovne "Chobotnička a Dych života") je štrnásta a posledná kniha o Jamesovi Bondovi, ktorú napísal Ian Fleming v sérii Bond. Kniha je zbierkou poviedok vydaných posmrtne v Spojenom kráľovstve Jonathanom Capeom 23. júna 1966.
Kniha pôvodne obsahovala dva príbehy, „Octopussy“ a „The Living Daylights“, s nasledujúcimi vydaniami aj „The Property of a Lady“ a neskôr aj „007 v New Yorku“. Príbehy boli prvýkrát publikované v rôznych publikáciách, pričom „Octopussy“ bola prvýkrát serializovaná v "Daily Express" v októbri 1965. „The Living Daylights“ sa prvýkrát objavila v "The Sunday Times" 4. februára 1962; „The Property of a Lady“ si objednala Sotheby's pre vydanie ich časopisu "The Ivory Hammer" z roku 1963; zatiaľ čo „007 in New York“ sa prvýkrát objavila v "New York Herald Tribune" v októbri 1963.
Dva pôvodné príbehy, „Octopussy“ a „The Living Daylights“, boli v rokoch 19661967 upravené na publikovanie vo formáte komiksu v "Daily Express". Prvky z príbehov boli použité aj v bondovkách Eon Productions. Román "Octopussy" bol adaptovaný ako ' (1983), v hlavnej úlohe s Rogerom Moorom ako Jamesom Bondom, bol uvedený v roku 1983 ako trinásty film zo série a poskytol sprievodný príbeh k filmu. Zatiaľ čo „The Property of a Lady“ bol presnejšie upravený pre aukčnú sekvenciu vo filme "Chobotnička". ', vydaný v roku 1987, je pätnástym bondovským filmom produkovaným Eonom a ako Bond sa v ňom prvýkrát objavil Timothy Dalton. „007 in New York“ poskytol charakterové a dejové prvky pre prvé dva filmy s Danielom Craigom v hlavnej úlohe ako Bond, ' a '.
V roku 2008 sa príbehy v "Octopussy and the Living Daylights" spojili s príbehmi z "For Your Eyes Only" a vytvorili novú zbierku Penguin Books s názvom "Quantum of Solace" ako spojenie s filmom.
The Living Daylights

The Living Daylights môže byť:
A View to a Kill

A View to a Kill môže byť:
Licence to Kill

Licence to Kill môže byť:
Tomorrow Never Dies

Tomorrow Never Dies môže byť:
The World Is Not Enough

The World Is Not Enough môže byť:
2. Bundesliga

2. Bundesliga môže byť:
3. nemecká futbalová liga

3. liga je tretia najvyššia nemecká futbalová klubová súťaž po 2. lige. Liga pozostáva z 20 tímov. Tretia najvyššia súťaž vznikla v roku 2008.
Prvé dva tímy postúpia do 2. ligy, zatiaľ čo tím na treťom mieste hrá baráž s tretím najhorším tímom z 2. Bundesligy. Tímy na posledných štyroch miestach zostúpia do Regionalligy.
3. liga je tiež najvyššou ligou kde môžu hrať rezervné tímy.
História ligy.
V januári 2006 sa viedla diskusia o reorganizácii amatérskych líg a zriadení jednotnej „3. Bundesligy“. 8. septembra 2006 sa na mimoriadnom DFB-Bundestagu definitívne rozhodlo o zavedení jednotnej 3. ligy. Polovica klubov z existujúcej Regionalligy Sever a Juh sa kvalifikovalo do premiérovej sezóny.
Die Another Day

Die Another Day môže byť: