Lamartinov dom

Lamartinov dom (), (), alebo (), známy aj ako Dom Georgiho Mavridiho () je meštiansky dom z obdobia bulharského národného obrodenia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Názvy.
Budova nesie názov "Lamartinov dom" na počesť francúzskeho spisovateľa Alphonsa de Lamartina, ktorý v nej strávil niekoľko dní.
Lokalita.
Lamartinov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na ulici „Kňaz Ceretelev“ () a zároveň na ulici „Zora“ na vysokej plošine vo vrcholovej časti pahorku Džambaz tepe.
Dejiny a súčasnosť.
Dom bol postavený v rokoch 1829 – 1830 pre potreby bohatého plovdivského obchodníka Georgiho Mavridiho. V lete roku 1833 v budove strávil tri dni francúzsky spisovateľ a politik Alphonse de Lamartine počas jeho návratu z ciest po Oriente a budova odvtedy ostala spojená s jeho menom. Samotný Alphonse de Lamartine bol na základe zápiskov, ktoré sa dochovali očarený ako mestom, tak aj samotným domom v ktorom bol ubotovaný (a ktorý v svojich zápiskoch podrobne popísal) a pohostinnosťou správcov domu.
Budova prešla v 20. storočí reštauráciou. V súčasnosti sa v budove nachádza pomerne malá múzejná expozícia "Muzejna sbirka „Alfons dio Lamartin“" (, doslova "Múzejná zbierka „Alphonse de Lamartine“"). Expozícia sa nachádza v jednej z miestností a je venovaná životu a tvorbe francúzskeho spisovateľa a politika Alphonsa de Lamartina. Zvyšná časť budovy slúži Zväzu bulharských spisovateľov, ktorý budovu vlastní a využíva ako tvorivú základňu.
Charakteristika.
Lamartinov dom je jedným z raných príkladov typického obrodeneckého symetrického domu. Vďaka svojej mohutnosti je významným objektom v perspektíve celkovo troch ulíc Starého Plovdivu. Meno staviteľa budovy nie je známe. V dôsledku strmého terénu, na ktorom je dom postavený, je časť budovy smerujúca do ulice trojposchodová, ale časť smerujúca do dvora len dvojposchodová a aj základy budovy sú tak dvojstupňové. Tento fakt sa odráža aj na prízemnej časti budovy, ktorá má v dôsledku nepravidelných základov zároveň nesymetrické rozloženie miestností. Vrchné dve poschodia sa už ale vyznačujú klasickým symetrickým štýlom. Vyššie poschodie je vždy arkierovo postavené nad nižším a budova sa tak do výšky rozširuje. Arkiere sú v spodnej časti podopreté zahnutými konzolami. Významným a charakteristickým architektonickým prvkom budovy sú drevené rámy vo fasáde budovy a početné okná s dreveným rámovaním a okenicami. Budova má celkovo tri poschodia. Prízemná časť budovy je vkopaná v zemi a bola pôvodne určená na hospodárske účely. Z prízemia vedia na prvé poschodie dvojité kamenné schodisko, ktoré je zakončené portikom s dvomi drevenými stĺpmi a dvojitým frontónom. Do salónu oválneho tvaru na prvom poschodí sa ďalej vchádza cez malú predsieň. Zo salónu sa ďalšie schodisko rozdvojuje a ako dvojité ďalej vedie na druhé poschodie budovy, kde sa taktiež nachádza salón oválneho tvaru. Nad schodiskom sa na druhom poschodí nachádza vyvýšená plošina. Strop v oblasti salónu sa vyznačuje hodnotnou zložitou umeleckou drevorezbou. Okolo salónu sa v rohových častiach budovy nachádzajú na obidvoch poschodiach štyri miestnosti, medzi ktorými sa vždy nachádzajú malé servisné miestnosti, alebo schodiska vedúce na prízemie budovy. Steny v interiéri budovy sú farebne vymaľované a vyzdobené freskami.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.221 z roku 1927 ako „národná starožitnosť“, štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonicko-umelecká ako aj historická hodnota budovy. Názvy budovy ako sú uvedené na zozname kultúrnych pamiatok národného významu sú "Kăšta na Georgi Mavridi" (, doslova "Dom Georgiho Mavridiho") a "Kăšta na Lamartin" (, doslova "Lamartinov dom").