Borovicorasty

Borovicorasty alebo ihličinorasty (lat. Pinophyta, Coniferophyta) sú veľké oddelenie patriace do nahosemenných rastlín. 
Ihličnany (iné názvy: ihličiny, konifery (jednotné číslo: konifera), do r. 1954: ihličnaté; lat. Pinopsida, Coniferopsida, Coniferae) v taxonomickom zmysle sú veľká trieda (prípadne neformálna skupina) patriaca do nahosemenných rastlín. 
Oba termíny (borovicorasty a ihličnany) majú v literatúre viacero rôznych definícii, pričom pri niektorých definíciách majú úplne rovnaký obsah, ale pri niektorých iných definíciách sa ich obsah líši - podrobnosti pozri v kapitole Systematika. 
Ihličnany, ihličiny či konifery v netaxonomickom (čiže užšom) zmysle sú len tie z vyššie spomínaných ihličnanov v taxonomickom zmysle, ktoré majú listy typu ihlica (=ihlicovitý list); tieto sa označujú aj ako ihličnaté rastliny alebo ihličnaté dreviny (resp. stromy aj ihličnaté stromy a kry aj ihličnaté kr(ík)y). Takéto listy má len časť z (najmä recentných) taxónov z borovicorastov (ihličnanov) v najužšom zmysle (t.j. časť z toho, čo je nižšie pomocne označené ako BR D a IH D). 
Charakteristika.
"Nasledujúca charakteristika sa vzťahuje na borovicorasty či ihličnany v najužšom zmysle bez lianovcorastov, t.j. vzťahuje sa na taxóny, ktoré sú v kapitole Systematika pomocne označené ako BR D a IH D."
Borovicorasty sú dreviny, väčšinou stromy, málokedy kríky (napr. kosodrevina). Patria k nim najväčšie stromy na svete, sekvoja vždyzelená ("Sequoia sempervirens") a sekvojovec mamutí ("Sequoiadendron giganteum"), ktoré rastú v oblasti západného pobrežia Severnej Ameriky. Takisto najstarší žijúci strom na svete je borovica druhu "Pinus longaeva", ktorá rastie v Kalifornii v USA a ktorej vek sa odhaduje na viac ako 4800 rokov.
Borovicorasty majú väčšinou silnú apikálnu dominanciu s monopodiálnym rozkonárovaním, ktoré tvorí viac-menej pravidelné prasleny bočných konárov. Kmene borovicorastov majú kambiálne kruh delivého pletiva, takže druhotne hrubnú. Lyko, kôra aj listy často obsahujú živicové kanáliky, ktoré produkujú typickú vôňu.
Typické pre borovicorasty sú ich listy, ktoré sú väčšinou (ale nie vždy) ihlicovité alebo šupinaté s hrubou pokožkou a kutikulou. Prieduchy listov sú často vnorené do listu, čím sa znižuje odpar vody. Listy môžu vyrastať po jednom (napr. smrek), po dvoch až piatich (borovica), alebo vo zväzočku na typických skrátených konároch nazývaných brachyblasty (napr. smrekovec). Väčšina druhov je stálezelených, niektoré druhy sú opadavé (napr. smrekovec opadavý a metasekvoja)
Rozmnožovanie.
Vytvárajú jednopohlavné ("monoecické") šištice ("strobilis"). Samčie šištice pozostávajú z tyčiniek s krátkou nitkou na ktorej sú dve peľové puzdrá produkujúce veľké množstvo peľu. Peľ má často 2 vzdušné vaky a je roznášaný vetrom (borovicorasty sú vetroopelivé). Samičia šištica pozostáva z plodných šupín ("megasporofyly"), ktoré sa rozdeľujú na podporné šupiny a semenné šupiny. Na nich sa nachádzajú 2 vajíčka, ktoré sú svojím otvorom (mikropilárny otvor) obrátené smerom k stredovej ose šištice. Vajíčko ("ovulum") obsahuje samotnú vajcovú bunku ("oosféru"), 2 podporné bunky ("archegóniá") a vyživovacie pletivo ("primárny endosperm"). 
Po opelení prerastá peľové zrnko pomocou peľového vrecúška cez otvor nazývaný mikropile do vajíčka. V ňom vznikajú dve neobrvené spermatické bunky, z ktorých jedna oplodní oosféru a druhá zaniká. Na rozdiel od "Magnoliophyta" ostávajú vyživovacie pletivá ("endosperm") haploidné.
Po oplodnení sa zo samičej šištice vytvorí väčšinou drevnatá šiška. Šišky sú veľmi variabilné a sú dôležitými znakmi pri rozoznávaní jednotlivých druhov. Niektoré šišky môžu mať redukované niektoré šupiny.
Vývojové vzťahy.
Vývojové vzťahy borovicorastov nižšie označených ako BR B sú nejasné:
V druhohorách boli borovicorasty najvýznamnejšou skupinou rastlín, pričom v tom čase existovali aj bylinné druhy. Počas druhohôr sa tiež vyvinuli všetky dnešné čeľade. 
Napriek tomu, že v súčasnosti dominujú u krytosemenných rastlín, sú borovicorasty stále významnou skupinou rozšírenou po celej Zemi.
Systematika.
Rozsah pojmu.
Ako vidno nižšie v kapitole Vnútorná systematika, výraz borovicorasty (ihličinorasty; lat. Pinophyta alebo Coniferophyta) aj výraz ihličnany (ihličiny, konifery či ihličnaté rastliny; lat. Pinopsida alebo Coniferopsida alebo Coniferae) má v literatúre viacero značne rozličných vymedzení. Trochu zjednodušene možno povedať, že oba taxóny zahŕňajú buď len cupressidy a borovicovité, alebo zahŕňajú navyše aj kordaitotvaré, alebo zahŕňajú navyše aj ginká, alebo zahŕňajú ginká ale nezahŕňajú kordaitotvaré, alebo zahŕňajú všetky nahosemenné rastliny. Okrem toho v novších textoch niekedy zahŕňajú lianovcorasty (gnétorasty) - bez ohľadu na to, či inak zahŕňajú aj kordaitotvaré, ginká a podobne. 
Vo viacerých tradičných systémoch sa v jednom systéme uvádzajú oba pojmy súčasne, ale s rôznym vymedzením: V takých systémoch najčastejšie rozdiel medzi nimi tvoria ginká, t.j. oddelenie borovicorasty (nižšie označené ako BR B') sa skladá z triedy ihličnany (IH C) a z triedy ginká.
Výraz borovicorasty sa najčatejšie používa vo význame nižšie označenom BR B (BR B'), BR C a BR D (prípadne BR E), výraz ihličnany sa najčastejšie používa vo význam IH C, IH D, IH E. Významy BR A, IH A a IH B (IH B') sú zriedkavé, i keď treba poznamenať, že význam BR A používala napr. oficiálna slovenská učebnica biológie pre gymnáziá používaná od 80. rokov 20. storočia do začiatku 21. storočia.
Vnútorná systematika.
Nasleduje systém všetkých nahosemenných rastlín, pričom dôraz sa kladie na to, ktoré časti nahosemenných rastlín sa zvyknú označovať ako borovicorasty či ihličnany. Podrobnejšie vnútorné delenie je tu uvedené len pre tú časť nahosemenných rastlín, ktorá sa najčastejšie považuje za borovicorasty či ihličnany; podrobnejšie vnútorné delenia ostatných taxónov nahosemenných rastlín sú uvedené v iných článkov.
"Vysvetlivky: Pomocné skratky (na zlepšenie prehľadnosti) sú:"
Systém:&lt;br&gt;
nahosemenné rastliny = v iných systémoch: oddelenie BR A/ trieda IH A:
Poznámky: