burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Malý vrch (vrch v Slovenskom krase; 679 m)

Malý vrch () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží pri obci Brzotín, približne juhozápadne od Rožňavy. Je najvyšším vrchom Silickej planiny.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Silická planina. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Brzotín. Najbližším sídlom je severne situovaný Brzotín, juhozápadne leží Slavec, južne Silica, východne Krásnohorská Dlhá Lúka a Jovice a severovýchodne Rožňava. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Malý vrch leží na severozápadnom okraji Silickej planiny, nad údolím Slanej. Severným smerom sa nachádza Roveň (), Turecká (), Drieňovec () a Rákoš (), východne leží Dievčenská skala (), Malinčiak () a Maruša (), južne Bukovec (), Zakázané () a Vysoké bralo () a západne Bukový vrch (), Malý vrch (), Ostrý vŕšok (), Červený kopec () a Štít (). Planina je súčasťou povodia Slanej, ktorá preteká západným úpätím. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, Volovské a Stolické vrchy, Kráľovu hoľu i hrebeň Vysokých Tatier, no tiež prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no juhovýchodným úbočím prechádza zeleno značený chodník z rázc. Závozná nad Gombasekom na rázc. Lukáčova bučina nad obcou Jovice.
Margita Balšianková-Lacková

Margita Balšianková-Lacková (rodená "Margita Balšianková"; * 22. december 1940, Užhorod) je slovenská akademická maliarka pôsobiaca v Košiciach. Margita vyštudovala krajinárstvo a figurálnu maľbu na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, kde spoznala aj svojho manžela, akademického maliara Michala Lacka. Je známa pre svoju tvorbu art protisov, gobelínov, drevenej intarzie, maľby, ilustrácie kníh a exteriérových výtvarných dotvorení architektonických stavieb.
Štúdium.
V rokoch 19571958 navštevovala prípravný kurz kreslenia u Ľudovíta Felda.
V rokoch 19581965 študovala na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, v ateliéri krajinárstva a figurálnej maľby (pod vedením nár. umelcov a profesorov J. Želibského a D. Milly).
Tvorba.
Po skončení štúdia sa vrátila do Košíc, kde začala učiť v novo založenej Ľudovej škole umenia na výtvarnom odbore. V roku sa vydala za spolužiaka, akademického maliara, Michala Lacka, s ktorým má 2 deti.
V roku 1977 zanechala učenie a vstúpila do voľného povolania a začala svoju tvorbu gobelínov, tapisérií, art protisov, drevenej intarzie, takisto grafiky. Počas svojho výtvarného pôsobenia sa spolu so svojím manželom venovala výtvarnému dotvoreniu architektonických stavieb. Medzi rokmi 1977 a 2000 vytvorila mnoho výtvarných diel v podobe mozaík, maľovanej keramiky a drevených intarzií.
Diela a výstavy.
Jej diela visia v Jakabovom paláci v Košiciach a takisto sú uložené v archívoch východoslovenskej galérie v Košiciach, aj keď pri požiari VSG v roku 1985 boli niektoré zničené.
Takisto bolo veľa diel na architektonických objektoch po roku 1989 necitlivo zničených, keď sa objekty skupovali a privatizovali a noví majitelia nemali záujem umelecké diela zachovať.
Jan Gehl

Jan Gehl (* 17. september 1936, Kodaň, Dánsko) je dánsky architekt a konzultant navrhovania miest so sídlom v Kodani, ktorého kariéra sa zamerala na zvýšenie kvality mestského života preorientovaním dizajnu mesta na chodcov a cyklistov. Je zakladajúcim partnerom Gehl Architects.
Životopis.
Gehl získal titul magistra architektúry na Škole architektúry na Kráľovskej dánskej akadémii výtvarných umení (KADK) v Kodani v roku 1960 a v rokoch 1960 až 1966 sa venoval architektúre. V roku 1966 získal výskumný grant od KADK na štúdium „formy a využitia verejných priestranstiev“; jeho kniha "Život medzi budovami" (1971) uvádza jeho štúdie o verejnom živote vo verejných priestoroch a rozvíja svoje teórie o tom, ako mestské plánovanie a architektúra ovplyvňujú verejný život. Stal sa profesorom urbanizmu na KADK a hosťujúcim profesorom po celom svete. V roku 2000 spolu s Helle Søholt založil Gehl Architects, do roku 2011 tam zastával pozíciu partnera a stále zostáva senior poradcom.
Ako „"mladý architekt pracujúci na predmestí"“ sa Gehl oženil s psychologičkou a „"mal veľa diskusií o tom, prečo sa architekti, záhradní architekti a plánovači nestarali o ľudskú stránku architektúry... S manželkou sme sa vydali študovať hranicu medzi sociológiou, psychológiou, architektúrou a plánovaním“."
Vplyv.
Gehl prvýkrát publikoval svoju vplyvnú knihu "Life Between Buildings" ("Život medzi budovami") v dánčine v roku 1971, pričom prvý anglický preklad vyšiel v roku 1987. Gehl obhajuje rozumný a priamy prístup k zlepšovaniu mestskej podoby: systematicky dokumentovať mestské priestory, robiť postupné zlepšenia a potom ich znova zdokumentovať. V roku 2012 bola kniha preložená do rovnomenného filmu, ktorý bol vystavený v 24 metrovej zakryvenej miestnosti na výstave „New Nordic Architecture“ v Louisianskom múzeu moderného umenia a neskôr na Bienále architektúry v Benátkach.
Gehlova kniha "Public Spaces, Public Life" ("Verejné priestranstvá, verejný život") opisuje, ako takéto postupné zlepšenia premenili Kodaň z mesta ovládaného autami na mesto orientované na chodcov počas 40 rokov. Pešia zóna Strøget v Kodani je jedna z najdlhších peších nákupných zón v Európe. Prvá časť Strøget sa zmenila na pešiu zónu 17. novembra 1962 a Gehl ju používal ako živé laboratórium na pozorovanie využívania verejného priestoru ľuďmi. Neskôr jeho vplyvné správy a knihy viedli k spolupráci s mestom Kodaň a jeho politickému posunu smerom k podpore peších zón a cyklistiky.
Gehl sa zúčastňuje a konzultuje v mnohých urbanistických a verejných projektoch po celom svete:
Európska cesta 843

Európska cesta 843 je európska cesta II. triedy v Taliansku, ktorá spája mestá Bari a Taranto.
Nayef Aguerd

Nayef Aguerd (* 30. marec 1996, Kenitra, Maroko) je marocký profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
FUS Rabat.
Aguerd začal so svojou futbalovou kariérou v marockom klube FUS Rabat. V tíme debutoval 2. novembra 2014 pri prehre 0:1 nad CR Al Hoceima. Svoj prvý gól strelil 15. februára pri víťazstve 3:1 nad Wydad Casablanca. 
V sezóne 2015/16 vyhral Aguerd s tímom marockú ligu Botola Pro.
Dijon.
Po štyroch rokoch v Maroku prestúpil Aguerd v lete 2018 do francúzskeho klubu Dijon v Ligue 1. Pri svojom debute dňa 25. augusta strelil aj svoj prvý gól pri víťazstve 4:0 nad OGC Nice. Počas svojej prvej sezóny odohral v klube 17 zápasov a strelil tri góly.
Stade Rennais.
Dňa 14. augusta 2020 prestúpil Aguerd v rámci Ligue 1 do Stade Rennais za nezverejnený poplatok, ktorý sa odhaduje na 4 až 5 miliónov eur. O osem dní neskôr debutoval v klube pri remíze 1:1 s Lille OSC. Svoj prvý gól v klube strelil 13. septembra pri víťazstve 4:2 na ihrisku Nîmes. Počas svojej prvej sezóny odohral 40 zápasov v klube a strelil 3 góly. S tímom si zahral aj skupinovú fázu Ligy majstrov UEFA 2020/2021.
West Ham United.
V júni 2022 prestúpil Aguerd do anglického klubu West Ham United za poplatok 30 miliónov eur čo je štvrtý najdrahší prestup v histórii West Hamu. Drahší ako Aguerd boli iba Sébastien Haller, Felipe Anderson a Kurt Zouma. S tímom podpísal päťročný kontrakt. V júli počas prípravného obdobia si zranil členok čo vyradilo na tri mesiace. Súťažný debut v drese West Hamu si odkrútil 27. októbra pri víťazstve 1:0 nad Silkeborg IF v skupinovej fáze Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/23. V Premier League stihol debutovať ešte pred začatím Majstrovstiev sveta dňa 12. novembra pri prehre 0:2 s Leicesterom. Dňa 2. apríla rozhodol o víťazstve 1:0 nad Southamptonom, pre Aguerda išlo o prvý gól v klube. Dňa 7. júna vyhral Aguerd svoju prvú veľkú trofej keď po víťazstve 2:1 nad Fiorentinou ovládli Európsku konferenčnu ligu UEFA 2022/2023.
Reprezentačná kariéra.
Aguerd debutoval v reprezentácii Maroka dňa 31. augusta 2016 v priateľskom zápase pri remíze 0:0 s Albánskom. V roku 2018 bol súčasťou tímu, ktorá triumfovala na Afrických majstrovstvách národov.
Aguerd bol súčasťou konečnej nominácie na Africký pohár národov 2021. Na turnaji odohral všetkých päť zápasov. Maroko sa na turnaji dostalo do štvrťfinále.
Dňa 10. novembra 2022 bol Aguerd menovaný do 26-člennej nominácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022. Na turnaji odohral všetky zápasy v skupine aj osemfinálový zápas. Do ďalšieho priebehu turnaja už nezasiahol. Maroko sa dostalo na turnaji do semifinále a umiestnilo sa na konečnom štvrtom mieste.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 16. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 16. septembru 2023"
Úspechy hráča.
FUS Rabat
West Ham United
Maroko
Eugen Salkovszky

JUDr. Eugen Salkovszký (; * 7. máj 1889, Šahy – † 9. júl 1970, Šahy) bol maďarský právnik, publicista a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska a Maďarského kráľovstva.
Pochádzal z katolíckej rodiny hontianskeho župného prokurátora. Po stredoškolských štúdiách v Ostrihome pokračoval štúdiom práva v Budapešti a následne zložením advokátskych skúšok. Zúčastnil sa bojov I. svetovej vojny na ruskom, rumunskom a talianskom fronte.
Po vzniku Česko-Slovenska pôsobil ako advokát a venoval sa aj novinárskej činnosti. Publikoval veľa článkov z oblasti verejného práva, verejnej správy a financií. V krajinských voľbách v roku 1935 bol za koalíciu maďarských strán zvolený do Krajinského zastupiteľstva, kde zotrval až do jeho rozpustenia v roku 1938.
Po Viedenskej arbitráži bol ako zástupca novopripojených území kooptovaný do maďarského parlamentu, v ktorom zotrval aj po riadnych voľbách v roku 1939. Okrem toho bol po obsadení Šiah maďarskými vojskami v roku 1938 vymenovaný za vládneho komisára mesta.
9801

číslo 9801 môže byť:
Evika Siliňová

Evika Siliňová (; * 3. august 1975, Riga) je lotyšská právnička a politička, od septembra 2023 premiérka Lotyšska, ako druhá žena na tomto poste. Predtým pôsobila ako ministerka sociálnych vecí v druhej vláde premiéra Krišjānisa Kariņša.
Životopis.
V rokoch 19931997 absolvovala bakalárske štúdium práva na Lotyšskej univerzite () v Rige. Na Právnickej fakulte v Rige () potom získala magisterský titul zo sociálnych vied, medzinárodného a európskeho práva. 
V rokoch 20032012 pôsobila ako advokátka so zameraním na medzinárodné a domáce obchodné právo, pričom spolupracovala s právnymi oddeleniami telekomunikačných operátorov a venovala sa tiež poradenstvu pri zakladaní a prevádzke mimovládnych organizácií.
Politické pôsobenie.
V parlamentných voľbách v roku 2011 kandidovala za stredopravú Zatlerovu reformnú stranu (, ZRP), nebola však zvolená. V rokoch 20112012 bola právnou poradkyňou lotyšského ministerstva vnútra.
Od januára 2013 do januára 2019 pôsobila ako parlamentná tajomníčka na ministerstve vnútra.
23. januára 2019 prevzala, po schválení vládou pod vedením premiéra Krišjānisa Kariņša, funkciu parlamentnej tajomníčky predsedu vlády.
Ministerka sociálnych vecí.
V parlamentných voľbách v roku 2022 kandidovala za stredopravú stranu Nová jednota (, JV) a bola zvolená za poslankyňu lotyšského parlamentu ("Saeima"). 6. decembra 2022 bola vymenovaná za ministerku sociálnych vecí vo vláde Krišjānisa Kariņša. Vláda získala dôveru 14. decembra.
Medzi jej hlavné ministerské agendy patrilo zvyšovanie minimálnej mzdy, na ktorú sú naviazané aj dôchodky a ďalšie štátne sociálne dávky. 23. februára 2023 ju premiér vymenoval za členku novovytvoreného výboru pre fondy Európskej únie. 4. júla 2023 jej ministerstvo prinieslo do Saeimy ratifikáciu Istanbulského dohovoru, hoci s určitými výhradami a bez podpory koaličnej Národnej aliancie (, NA).
Premiérka.
16. augusta 2023, po rezignácii Krišjānisa Kariņša, Nová Jednota nominovala Siliňovú ako kandidátku na post premiérky. Prezident Edgars Rinkēvičs ju 24. augusta poveril zostavením vlády. 1. septembra Siliňová naznačila, že má v úmysle získať novú parlamentnú väčšinu s Úniou zelených a farmárov (, ZZS) a Progresívcami (). O 12 dní neskôr predstavila zloženie novej vlády, v ktorej má JV sedem ministerstiev, ZZS štyri a Progresívci tri, pričom na poste ministra zahraničných vecí pôsobí expremiér Kariņš. 15. septembra 2023 získala koaličná vláda pod vedením Siliňovej dôveru parlamentnej väčšiny v Saeime, kde za ňu hlasovalo 53 zo 100 poslancov.
Medzi priority novej vlády má patriť okrem iného integrácia 25-percentej ruskojazyčnej menšiny (z ktorej takmer polovicu tvoria tzv. „neobčania“ – osoby s trvalým pobytom na území Lotyšska, ktoré boli občanmi Sovietskeho zväzu až do jeho rozpadu v roku 1991, následne však nezískali občianstvo žiadnej krajiny a nemajú v Lotyšsku ani volebné právo), dobudovanie plotu na hraniciach s Ruskom a Bieloruskom a výrazné navýšenie rozpočtu na obranu v súvislosti s ruskou inváziou na Ukrajinu.
Osobný život.
Je vydatá, s právnikom Aigarsom Siliņšom majú tri deti. Jej rodnou rečou je lotyština a plynulo hovorí po anglicky a po rusky.
Xantozíndifosfát

Xantozíndifosfát (XDP) je ribonukleoziddifosfát odvodený od xantozínu. Skladá sa z nukleovej bázy xantínu, pentózy ribózy a dvoch fosfátových skupín. 
Metabolizmus.
XDP vzniká pôsobením inozín/xantozíntrifosfatázy (), ktorá štiepi fosfátovú skupinu z xantozíntrifosfátu (XTP):
Tento enzým takisto premieňa inozíntrifosfát (ITP) na inozíndifosfát (IDP). ITP a XTP vznikajú deamináciou adenozíntrifosfátu (ATP) a guanozíntrifosfátu (GTP), takže sa predpokladá, že tento enzým pomáha predchádzať chybnému začleneniu ITP a XTP do nukleových kyselín. 
V septembri 2023 nebola známa žiadna cesta, ktorou by sa XDP premieňal na iné látky.
Stanovenie.
XDP možno stanoviť pomocou katodickej rozpúšťacej voltametrie, pretože sa veľmi dobre adsorbuje na povrch ortuťovej elektródy.
Veterník (vrch v Slovenskom krase)

Veterník () je vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží pri obci Rozložná, približne západne od Rožňavy. Je najvyšším vrchom Koniarskej planiny.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Koniarska planina. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Rozložná. Najbližším sídlom je na severovýchodnom úpätí situovaná Rozložná, východne sa nachádza Kunova Teplica, južne Gemerský Sad, západne Gemerské Teplice a severne Gočaltovo. Vrch je súčasťou ochranného pásma Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Veterník leží v strednej časti Koniarskej planiny. Severným smerom sa nachádza Stará hora (), Hrádok (), Trojštít (), Klen () a Štít (), východným Vlčí štít (), Ostrý vŕšok (), Malý vrch (), Dubník () a Nízka planina (), južným Pipíš (), Veľký Kraslav (), Slaný vrch () a Bartov vrch () a západným Malkiná (), Muteň (), Stráň (), Slovenská skala () a Strieborník (). Oblasť patrí do povodia Slanej, kde vodu zo severných a východných svahov odvádza Gočaltovský potok, smerujúci do Štítnika. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, Revúcku vrchovinu, Stolické a Volovské vrchy a prihraničné vrchy v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úbočím vedie zeleno značený chodník z Plešivca do sedla Hrádok.
Pablo Fornals

Pablo Fornals Malla (* 22. február 1996, Castellón, Španielsko) je španielsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste záložníka v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
Malága.
Fornals prišiel do akadémie Málagy v roku 2012 vo veku 16 rokov z Castellónu. V Málage začínal v rezervnom tíme. V prvom tíme debutoval 26. septembra 2015 pri remíze 0:0 vonku proti Realu Madrid. Svojho prvého gólu v tíme sa dočkal 28. novembra pri remíze 2:2 s Granadou. Vo svojej prvej sezóne odohral za Málagu 29 zápasov v ktorých strelil jeden gól.
Villareal.
Po úspešnej sezóne 2016/17 kde v 34 zápasov strelil šesť gól sa v lete 2017 pripojil v rámci La Ligy do Villarrealu. V klube podpísal päťročný kontrakt. Debutoval 21. augusta pri prehre 0:1 s Levante. Prvý gól v klube strelil 17. decembra keď rozhodol o víťazstve 1:0 nad Celta Vigo. Dňa 13. januára 2018 skóroval pri víťazstve 1:0 nad Realom Madrid čím rozhodol o historicky prvom víťazstve Villarealu na štadióne Santiago Bernabeu. Počas svojej prvej sezóny v klube odohral 46 zápasov v ktorých strelil štyri góly a pridal 13 asistencií. S klubom si zahral v Európskej ligy UEFA 2017/18.
West Ham United.
V lete 2019 prestúpil Fornals do anglického klubu West Ham United kde podpísal päťročný kontrakt. Cena prestupu bola 24 miliónov eur čím sa v tom čase stal druhým najdrahším prestupom v histórii klubu. V tíme debutoval 10. augusta pri vysokej prehre 0:5 s Manchestrom City. Dňa 27. augusta strelil Fornals svoj prvý gól v klube pri víťazstve 2:0 nad Newport County v druhom kole EFL Cupu. Prvý gól v Premier League strelil 28. decembra pri prehre 1:2 s Leicesterom. Vo svojej prvej sezóne odohral 40 zápasov vo všetkých súťažiach v ktorých strelil štyri góly.
Dňa 23. mája 2021 strelil Fornals dva góly pri víťazstve 3:0 nad Southamptonom. Prispel tak k šiestemu miestu v Premier League a postupu do Európskej ligy UEFA.
Dňa 18. mája 2023 strelil Fornals jediný gól pri víťazstve 1:0 vonku nad AZ Alkmaar v odvete semifinále Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/23. V súčte oboch zápasoch postúpil West Ham do finále po víťazstve 3:1. Vo finále zvíťazil West Ham nad Fiorentinou 2:1 a stal sa víťazom Konferenčnej ligy.
Reprezentačná kariéra.
Fornals debutoval v reprezentácii Španielska dňa 29. mája 2016 pri víťazstve 3:1 nad Bosnou a Hercegovinou v prípravnom zápase. Neskôr reprezentoval Španielsko v kategórii do 21 rokov. V roku 2019 sa s reprezentáciou stal majstrom Európy v kategórii do 21 rokov. 
V septembri 2021 bol Fornals povolaný do reprezentácie na kvalifikačné zápasy Majstrovstviev sveta vo futbale 2022. Dňa 8. septembra strelil svoj prvý gól v národnom tíme pri víťazstve 2:0 na Kosovom.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 17. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 16. septembru 2023"
Úspechy hráča.
West Ham United
Španielsko U21
Železničná zastávka Brestovec

Železničná zastávka Brestovec je železničná zastávka v obci Brestovec.
Železničná zastávka Brestovec leží na neelektrifikovanej, jednokoľajovej železničnej trati Mesto nad Váhom – Vrbovce, medzi železničnou stanicou Myjava a železničnou zastávkou Vrbovce. Poloha budovy je vpravo, v smere od Myjavy. Vedľa budovy stojí pamätník obetiam, ktoré zahynuli pri budovaní blízkeho tunela Generála Milana Rastislava Štefánika.
Thilo Kehrer

Jan Thilo Kehrer (* 21. september 1996, Tübingen, Nemecko) je nemecký profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
Schalke 04.
Kehrer prišiel do mládežníckeho tímu Schalke 04 v roku 2012. Dňa 6. februára 2016 debutoval v prvom tíme pri víťazstve 3:0 nad VfL Wolfsburg. 
V sezóne 2016/17 sa Kehrer prepracoval do základnej zostavy Schalke 04. Dňa 1. apríla 2017 strelil svoj prvý gól v Revierderby pri remíze 1:1 s Borussiou Dortmund.
Dňa 5. mája 2018 strelil dva góly pri víťazstve 2:1 nad Augsburgom čím zabezpečil svojmu tímu konečné druhé miesto v Bundeslige a postup do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA.
PSG.
Dňa 16. augusta 2018 prestúpil Kehrer do francúzskeho klubu Paris Saint-Germain v hodnote 37 miliónov eur. O deväť dní neskôr debutoval v tíme pri výhre 3:1 nad Angers. Dňa 7. apríla 2019 strelil Kehrer svoj prvý gól za PSG pri remíze 2:2 so Strasbourgom. Vo svojej prvej sezóne odohral vo všetkých súťažiach 40 zápasov v ktorých strelil jeden gól.
Dňa 23. augusta 2020 odohral Kehrer celý finálový zápas Ligy majstrov UEFA 2019/20 v ktorom jeho tím prehral s Bayernom Mníchov 0:1.
Dňa 7. novembra sa Kehrer zranil v zápase proti Stade Rennais. Pre zranenie aduktora mal vynechať tri až štyri mesiace no ukázalo sa že jeho zotavenie bolo rýchlejšie a o necelý mesiac dňa 2. decembra nastúpil v zápase Ligy majstrov UEFA 2020/21 pri víťazstve 3:1 nad Manchestrom United.
West Ham United.
Dňa 17. augusta 2022 prestúpil Kehrer do anglického klubu West Ham United za poplatok 10,1 miliónov libier. S klubom podpísal zmluvu na štyri roky. Nasledujúci deň debutoval v tíme pri víťazstve 3:1 nad Viborgom v prvom zápase štvrtého predkola Konferenčnej ligy UEFA 2022/23 keď nastúpil ako náhradník za Angela Ogbonnu. V Premier League debutoval 21. augusta pri prehre 0:2 s Brightonom. Dňa 7. júna sa s tímom tešil z víťazstva vo finále Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/23, kde zdolali Fiorentinu 2:1.
Reprezentačná kariéra.
Kehrer reprezentoval Nemecko na rôznych mládežníckych úrovniach. V roku 2017 sa s reprezentáciou do 21 rokov stal majstrom Európy.
V národnom tíme Nemecka debutoval 9. septembra 2018 v priateľskom zápase pri víťazstve 2:1 nad Peru.
Kehrer bol súčasťou konečnej nominácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 v Katare. Na turnaji zasiahol do druhého zápasu v skupine pri remíze 1:1 so Španielskom. Nemecko na turnaji skončilo v skupine.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 18. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 18. septembru 2023"
Úspechy hráča.
PSG
West Ham United
Nemecko U21
Petr Sommer

Prof. PhDr. Petr Sommer, DrSc., (* 30. november 1949, Rakovník† 12. august 2023, Praha) bol český historik a archeológ, riaditeľ Centra medievistických štúdií Akadémie vied Českej republiky a Univerzity Karlovej v Prahe. Odborne sa zaoberal cirkevnou archeológiou a stredovekou duchovnou kultúrou.
Život.
Vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Karlovej, odbor prehistória-dejepis. Pracoval ako archeológ vo Východočeskom múzeu v Pardubiciach a neskôr v Múzeu hlavného mesta Prahy. V roku 1976 začal pracovať v Archeologickom ústave ČSAV, kde taktiež po dve volebné obdobia zastával funkciu riaditeľa. Neskôr pôsobil ako riaditeľ Centra medievistických štúdií Akadémie vied Českej republiky a Univerzity Karlovej v Prahe, k roku 2022 ako jeho odborný pracovník.
Petr Sommer zomrel 12. augusta 2023 vo veku 73 rokov.
Ocenenia.
Od roku 2015 bol členom Učenej spoločnosti ČR.
V roku 2017 mu bolo udelené najvyššie české vedecké ocenenie - Národná cena Česká hlava 2017.
1. FK Svidník

1. FK Svidník (celým názvom: "Prvý futbalový klub Svidník") je slovenský futbalový klub, ktorý sídli v okresnom meste Svidník. Založený bol v roku 1925 pod názvom "ŠK Svidník". Od sezóny 2015/16 pôsobí v tretej futbalovej lige, sk. Východ.
Svoje domáce zápasy odohráva na mestskom štadióne Svidník.
História.
Klub bol založený v roku 1925 pod názvom "ŠK Svidník". Vo federálnej ére klub prežíval najúspešnejšie roky v 70. a 80. rokoch 20. storočia pod názvom "TJ OZKN". V samostatnej lige sa klub postupne prepadol hlbšie do regionálnych súťaží, zvrat nastal v roku 2002, keď bol klub zlúčený s neďalekým treťoligovým Hrabovčíkom. Svidník tak hral od sezóny 2002/03 tretiu najvyššiu súťaž, Hrabovčík sa potom musel uspokojiť so svidníckou štvrtou ligou.
V roku 2005 bola klubu ponúknutá druholigová licencia, Svidník ju však odmietol. Presne o rok neskôr, po odmietnutom administratívnom postupe, potom klub paradoxne zostúpil z tretej ligy. Odvtedy sa hrali vo Svidníku opätovne nižšie krajské súťaže. Šťastena sa na klub usmiala znova v roku 2015, kedy sa treťoligový klub ŠK Futura Humenné (bývalý FC Chemlon Humenné) boril s problémami s financiami i s ihriskom vlastneným mestom. Majitelia humenského klubu sa toho istého roku rozhodli presunúť klub do neďalekého Svidníka, kde ponúknutú možnosť treťoligovej licencie s radosťou prijali. Od sezóny 2015/16 sa potom stal svidnícky klub znovu treťoligovým, tentoraz na úkor zániku slávnejšieho celku z Humenného.
Historické názvy.
Zdroj:
Umiestnenie v jednotlivých sezónach.
Zdroj:
Zdroj:
Poznámky:
Ronie

Ronie, vlastným menom Veronika Adamičková (* 2. máj 1995), je slovenská speváčka. Do povedomia sa dostala v roku 2013 vďaka účinkovaniu v talentovej šou Česko Slovensko má talent so skupinou Foresomeone. Vydala niekoľko úspešných singlov a má na konte spolupráce s umelcami ako Dominika Mirgová, Majk Spirit či ADiss. V roku 2019 vydala debutové EP "Domino" a v októbri 2023 svoj prvý štúdiový album "Roniemoon". Medzi jej známe single patria „2004“, „Lonely“, „Aaliyah“ či „V búrke“.
Životopis.
Začiatky a skupina Foursomeone.
Skúsenosti nazbierala už počas základnej školy, kde účinkovala v muzikáloch. V roku 2012 sa zúčastnila kastingu do Česko Slovenskej Superstar.
Do povedomia sa dostala v roku 2013 vďaka účinkovaniu v talentovej šou Česko Slovensko má talent. V tom čase však nevystupovala sama, ale so svojou štvorčlennou dievčenskou skupinou Forsomeone. Skupina vznikla v roku 2013, po kastingu, na ktorom scenárista Andy Kraus hľadal do televízneho seriálu Panelák speváčky ako epizódne postavy pre skupinu Alžbety Ferencovej, ktorá v tom čase v Paneláku hrala. Spočiatku mali len párkrát vystupovať v známom bare. Nakoniec táto možnosť a samotné natáčanie spojila štyri talentované ženy, a vytvorila tak samostatnú epizódu v ich životoch. Po účinkovaní v šou Československo má talent nahrala dievčenská skupina tri single s klipom a jeden bezklipový singel. Speváčka Ronie vnímala tento fakt ako stagnáciu a po dvoch rokoch ich fungovania sa rozhodla skupinu opustiť a sa rozhodla pre sólovú kariéru. V roku 2014 naspievala vokály na Tinin akustický album "Unplugged CD 2004–2014" a taktiež bola hosťom na jeho turné.
Sólová kariéra a EP "Domino".
Ronie krátko po svojom odchode zo skupiny v roku 2016 nahrala skladbu „Máme čas“ s Igorom Kmeťom, či „Je mi to jasné“ s Tomim Popovičom. Ponuku na spoločný duet s Tomim Popovičom dostala ešte počas účinkovania v skupine. S ostatnými dievčatami v skupine mali však dohodu, že buď budú nahrávať všetky spolu, alebo žiadna. Keďže ponuka bola smerovaná len Ronie, odmietla. Po vydaní sa na sólovú dráhu, jej však nič nebránilo v spolupráci. Pár mesiacov pred vydaním EP zarezonoval dobre zvolený letný singel „Bam Bam“ s Majkom Spiritom. EP, ktoré vznikalo dva roky, bolo pôvodne plánované ako štúdiový album. Po producentskej stránke sa na jednotlivých skladbách podieľala až pätica producentov: Grimaso, Viktor Hazard, DJ Wich, Hoodini a ADiss, ktorý zároveň v jednej piesni hosťuje. Nahrávku pokrstila spolu s Dominikou Mirgovou, Majkom Spiritom a ďalšími interpretmi, ktorí sa na nahrávke podieľali. Tretím duetom na albume, ktorý bol taktiež vydaný ako singel, je skladba „Stále“ s Dominikou Mirgovou. Pôvodne mala byť skladba nahraná so speváčkou Mishou. 
Album "Roniemoon".
30. októbra 2023 jej vyšiel prvý štúdiový album "Roniemoon". Na nahrávke hosťovali Monika Bagárová, Dominika Mirgová či Kali.
Súľov (vrch v Turzovskej vrchovine)

Súľov () je vrch v Turzovskej vrchovine, krajinnom celku Západných Beskýd. Leží nad obcou Klokočov, približne severozápadne od Turzovky. Necelý severne sa nachádza vrch Sulov ().
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kornická brázda. Leží na slovensko – českej hranici, na pomedzí Žilinského a Moravsko-sliezskeho kraja a zasahuje do okresu Čadca a Frýdek-Místek. Severozápadná časť patrí do katastrálneho územia obce Bílá, južná a východná prináleží obci Klokočov. Najbližším sídlom je na slovenskej strane juhovýchodne situovaný Vrchpredmier, miestna časť Klokočova, západne sa nachádzajú samoty obce Staré Hamry a severne samoty Morávky. Na slovenskom území patrí masív do Turzovskej vrchoviny a spadá do CHKO Kysuce, severozápadná časť na českom území je súčasťou Moravsko-sliezskych Beskýd a CHKO Beskydy.
Opis.
Súľov leží v hraničnom hrebeni na severozápadnom okraji Koniarskej planiny. Východným smerom sa nachádza Polomka (), Malý Polom (), Čuboňov (), Uhorská () a Hlinené (), južným Vrchpredmier (), Javorová (), Čudácka () a Šorštýn (), západným Kozlena (), Těšíňočka (), Smrkovina () a Lysá hora () a severným Obidová (), Vysoký Rykali (), Travný (), Sulov () a Slavíč (). Hrebeňom prechádza rozvodie Čierneho a Baltského mora a pokým voda z východných a južných svahov odteká Predmierankou do Kysuce a Váhu v povodí Dunaja, západné odvodňuje Černá Ostravice do Ostravice v povodí Odry. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severným úbočím vedie cesta do blízkej rekreačnej oblasti. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných častí je možné vidieť okolité vrcholy Turzovskej vrchoviny, blízkych Moravsko-sliezskych Beskýd a Javorníkov, pri vhodných podmienkach aj Súľovské vrchy a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no východným úbočím vedie traverzom červeno značená hrebeňovka. Do blízkej rekreačnej osady vedie asfaltová cesta zo Starých Hamrov a na rázcestie Súľov vedie:
Súľov

Súľov môže byť:
Ján Giller

JUDr. Ján Giller (, * 23. jún 1886, Divín – † 11. september 1956, Budapešť) bol maďarský právnik a verejný činiteľ v období medzivojnového Česko-Slovenska a Maďarského kráľovstva.
Absolvoval štúdium práva na právnickej akadémii v Bratislave a neskôr v Budapešti. Okrem toho vyštudoval aj obchodnú akadémiu vo Viedni. Od roku 1913 pôsobil ako advokát v Lučenci. Aktívne sa zúčastnil bojov I. svetovej vojny na ruskom fronte, za čo získal viacero vojenských vyznamenaní.
Po vzniku Česko-Slovenska sa zapojil do politického života. Patril k zakladateľom Krajinskej maďarskej strany maloroľníkov, poľnohospodárov a živnostníkov, predchodkyne Maďarskej národnej strany. V krajinských voľbách v roku1928 bol za ňu zvolený za člena Krajinského zastupiteľstva. Mandát obhájil aj po voľbách v roku 1935.
Po Viedenskej arbitráži v roku 1938 sa aktívne podieľal na preberaní moci maďarskou vládou a vítaní maďarských vojsk. Ako zástupca novopripojených území bol kooptovaný do Maďarského parlamentu, v ktorom zasadal aj poriadnych voľbách v roku 1939.
V roku 1945 bol zatknutý československými orgánmi a postavený pred súd. Za svoju činnosť smerujúcu k odtrhnutiu južného Slovenska a následnému rozbitiu Česko-Slovenska, ako aj za aktívne politické exponovanie sa v Maďarskom kráľovstve, bol v roku 1946 odsúdený na 10 rokov odňatia slobody, stratu občianskych práv na 10 rokov a po odpykaní trestu vypovedanie z územia Česko-Slovenska a prepad majetku v prospech štátu. V roku 1947 sa mu podarilo utiecť do Maďarska, kde sa usadil a dožil.
Letisko Johna Lennona Liverpool

Letisko Johna Lennona Liverpool (IATA: LPL, ICAO: EGGP) je medzinárodné letisko, ktoré obsluhuje severozápadné Anglicko. Počas druhej svetovej vojny bolo letisko prevádzkované Royal Air Force (RAF) a známe bolo ako RAF Speke. Letisko leží v meste Liverpool na brehu ústia rieky Mersey asi 12 km juhovýchodne od centra mesta. Pôvodný názov bol Speke Airport, ale v roku 2001 bolo premenované podľa liverpoolského hudobníka Johna Lennona z The Beatles. Z letiska sú vypravované miestne lety, ďalej lety do Európy a Severnej Afriky.
Medzi rokmi 19972007 bolo jedným z najrýchlejšie rastúcich letísk v Európe – ročný počet cestujúcich sa zvýšil zo 689 468 v roku 1997 na 5 470 000 v roku 2007. Napriek tomu, že počet sa cestujúcich v roku 2016 znížil na cca 4 800 000, aj tak išlo o nárast o 11,1 % oproti roku 2015, čo Liverpool robí dvanáste najrušnejšie letisko v Spojenom kráľovstve. V roku 2017 tu bolo odbavených 4,95 milióna cestujúcich, čo je 3 % rast oproti roku 2016.
Maxwel Cornet

Gnaly Albert Maxwel Cornet (* 27. september 1997, Bregbo, Pobrežie Slonoviny) je profesionálny futbalista z Pobrežia Slonoviny, ktorý hráva na poste útočníka v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
FC Metz.
Cornet je odchovancom francúzskeho klubu FC Metz kde prišiel v roku 2004 do mládežníckeho tímu keď mal osem rokov. Vo veku 15 rokov a 11 mesiacov debutoval Cornet v prvom tíme dňa 31. augusta 2012 pri víťazstve 6:3 nad Quevilly. Dňa 30. novembra strelil svoj prvý gól pri víťazstve 3:0 nad Paris FC. Vo svojej prvej sezóne nastúpil do jedenástich zápasov. S klubom postúpil do Ligue 2.
V sezóne 2013/14 vyhral s klubom Ligue 2 a postúpil do Ligue 1.
Olympique Lyon.
V januári 2015 prestúpil Cornet do francúzskeho klubu Olympique Lyon. V tíme debutoval 25. januára pri víťazstve 2:0 nad svojim bývalým klubom FC Metz.
Dňa 23. októbra 2015 strelil Cornet svoj prvý gól v klube pri víťazstve 3:0 nad Toulouse. Dňa 9. decembra strelil Cornet svoj prvý gól v Lige majstrov pri víťazstve 2:0 nad Valenciou. Počas svojej prvej kompletnej sezóny odohral Cornet 40 zápasov a strelil v nich 12 gólov.
V januári 2020 bol Cornet nasadzovaný na poste ľavého obrancu po zraneniach Youssoufa Koného a Fernanda Marçala. Po dobrých výkonoch hrával Cornet do konca sezóny na poste ľavého obrancu. Dňa 15. augusta strelil Cornet pri víťazstve 3:1 nad Manchestrom City vo štvrťfinále Ligy majstrov UEFA 2019/20.
Burnley.
Dňa 29. augusta 2021 prestúpil Cornet do Burnley v Premier League za poplatok 15 miliónov eur kde podpísal zmluvu na päť rokov. V klube debutoval 18. septembra ako náhradník pri prehre 0:1 s Arsenalom. O sedem dní neskôr strelil svoj prvý gól v klube pri remíze 2:2 s Leicesterom City. Cornet sa stal najlepším strelcom klubu počas sezóny keď strelil deväť gólov v 27 zápasoch. Burnley však zostúpilo do Championship.
West Ham United.
Dňa 5. augusta 2022 prestúpil Cornet v rámci Premier League do West Hamu United. V tíme debutoval 14. augusta pri prehre 0:1 s Nottingham Forest. Dňa 7. júna sa s tímom tešil z víťazstva vo finále Konferenčnej ligy UEFA 2022/23, kde vo finále zdolali Fiorentinu 2:1.
Reprezentačná kariéra.
Cornet sa narodil v Pobreží Slonoviny no keď mal tri roky emigroval s rodinou do Francúzska. Reprezentoval Francúzsko na rôznych mládežníckych úrovniach ale 5. apríla 2017 sa rozhodol reprezentovať svoju rodnú krajinu. V reprezentácii debutoval 4. júna 2017 pri prehre 0:5 s Holandskom.
Cornet bol súčasťou konečnej nominácie na Africký pohár národov 2019. Na turnaji odohral päť zápasov a strelil jeden gól v skupine pri víťazstve 4:1 nad Namíbiou. Pobrežie Slonoviny skončilo na turnaji vo štvrťfinále.
Cornet bol nominovaný do záverečnej nominácie na Africký pohár národov 2021. Na turnaji zasiahol do dvoch zápasov. Pobrežie Slonoviny na turnaji skončilo v osemfinále.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 18. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 18. septembru 2023"
Úspechy hráča.
West Ham United
Lásko prokletá (Hana Hegerová zpívá texty Pavla Kopty)

Lásko prokletá (Hana Hegerová zpívá texty Pavla Kopty) je štvrtý štúdiový album speváčky a herečky Hany Hegerovej. Album v roku 1977 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon.
Zoznam členov bratislavského zastupiteľstva zvolených vo voľbách v roku 1927

Vo voľbách do obecných zastupiteľstiev, ktoré sa na území Slovenska konali väčšinou 16. októbra 1927, bolo do zastupiteľstva mesta Bratislava zvolených 48 poslancov.
Potměšilý host

Potměšilý host je projekt textára Michala Horáčka, skladateľa Petra Hapku, ktorý zrealizovali so speváčkou Hanou Hegerovou. V roku 1987 ho na štúdiovom albume vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon.
Album "Potměšilý host" je prvým uceleným spoločným hudobným projektom textára Michala Horáčka a skladateľa Petra Hapku. Nakoľko umeleckým zameraním sa jeho štýl najviac približoval k šansónu jeho hlavným interpretačným umelcom sa stala kráľovná tohto žánru v česko-Slovensku, Hana Hegerová. Preto je "Potměšilý host" piatym štúdiovým albumom Hany Hegerovej"."
Čudácka (vrch v Turzovskej vrchovine)

Čudácka () je vrch v Turzovskej vrchovine, krajinnom celku Západných Beskýd. Leží nad obcou Klokočov, približne severozápadne od Turzovky. 
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kornická brázda. Leží na slovensko – českej hranici, na pomedzí Žilinského a Moravsko-sliezskeho kraja a zasahuje do okresu Čadca a Frýdek-Místek. Východná časť patrí obci Klokočov, západná zasahuje na územie obce Bílá. V okolí sa nachádzajú osady obce Klokočov, západne sa nachádzajú samoty obce Bílá a Staré Hamry. Na slovenskom území patrí masív do Turzovskej vrchoviny a spadá do CHKO Kysuce, severozápadná časť na českom území je súčasťou Moravsko-sliezskych Beskýd a CHKO Beskydy.
Opis.
Čudácka leží v hraničnom hrebeni na západnom okraji Koniarskej planiny. Severne sa nachádza Travný (), Smrkovina (), Súľov (), Sulov (), Polomka () a Malý Polom (), východne Čuboňov (), Uhorská (), Vrchpredmier (), Hlinené () a Javorová (), južne Komarov vrch (), Živčáková (), Čupeľ () a Konečná () a západne Šorštýn (), Těšíňočka () a Lysá hora (). Hrebeňom prechádza rozvodie Čierneho a Baltského mora a pokým voda zo severných, východných a južných svahov odteká Predmierankou do Kysuce a Váhu v povodí Dunaja, západnú časť odvodňuje Černá Ostravice do Ostravice v povodí Odry. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných častí je možné vidieť okolité vrcholy Turzovskej vrchoviny, blízkych Moravsko-sliezskych Beskýd a Javorníkov, pri vhodných podmienkach aj Súľovské vrchy a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným úbočím vedie traverzom červeno značená hrebeňovka:
Ernst Moro

Ernst Moro (* 8. december 1874, Laibach, Kraňské vojvodstvo, Rakúsko-Uhorsko, dnes Ľubľana, Slovinsko – † 17. apríl 1951) bol rakúsky lekár a pediater, ktorý ako prvý v západnej medicíne opísal reflex dojčiat, ktorý bol po ňom pomenovaný (Morov reflex).
Životopis.
Moro bol najmladší z ôsmich detí a plánoval študovať botaniku. Nakoniec vyštudoval medicínu v Grazi v Rakúsku, kde získal doktorát v roku 1899. V rokoch 1901 až 1902 spolupracoval s Theodorom Escherichom (1857–1911) vo Viedni, ktorý bol objaviteľom baktérie Escherichia coli. Habilitoval sa z pediatrie v Mníchove v roku 1906 a v roku 1911 sa stal profesorom pediatrie na univerzite v Heidelbergu.
Okrem Morovho reflexu sa stal známym aj pre:
V roku 1936 po nástupe nacistov k moci Moro odstúpil zo svojej funkcie na univerzite v Heidelbergu zo zdravotných dôvodov. Skutočným motívom však bolo, že bol ženatý s Grete Moro, rodenou Hönigsvaldovou, židovského pôvodu. Na Mozartstrasse 10 (kde je teraz osadená pamätná tabuľa) založil súkromnú kliniku a v roku 1948 odišiel do dôchodku.
Mrkvová polievka profesora Mora.
V roku 1908 zabila hnačka v Nemecku veľa detí. Profesor Moro, ktorý bol v tom čase vedúci detskej nemocnice v Heidelbergu, experimentom zistil, že jednoduchá mrkvová polievka znížila úmrtnosť bábätiek trpiacich hnačkou takmer o 50 %.  Polievka sa pripravila rozdrvením 500 gramov ošúpanej mrkvy v mixéri, pridaním 1 litra vody a následným varením jednu hodinu. Po uvarení sa pridali 3 gramy soli spolu s dostatočným množstvom vody, kým polievkový hrniec neobsahoval celkom 1 liter tekutiny.
Nemecká štúdia publikovaná v roku 2002 načrtáva, že kyslé oligosacharidy tvorené vo vodných extraktoch z mrkvy (mrkvová polievka) môžu viesť k menšej priľnavosti bakteriálnych agens na sliznicovú stenu čreva, a preto predstavujú účinnejšiu liečbu akútnych gastrointestinálne infekcie detí ako perorálna rehydratácia glukózo-elektrolytovým roztokom.
V roku 2009 experimenty ukázali, že mrkvová polievka profesora Mora dokáže liečiť hnačku spôsobenú baktériami odolnými voči antibiotikám.
Jablková diéta.
V roku 1929 Moro oznámil svoju neskoršiu slávnu „jablkovú diétu“ na liečbu hnačkových stavov. Kolega August Heisler upozornil Mora na účinok jabĺk ako starého ľudového lieku na črevný katar. Keď bola celá Eugenien Hall infikovaná enteritídou, všetky deti jedli surovú jablkovú kašu. Neskoršia klinická štúdia potvrdila výsledky štúdie v Eugenien Hall. Podľa Morovho názoru obsah trieslovín v surových strúhaných jablkách spôsobil určité detoxikačné procesy na zmiernenie symptómov dyspepsie, úplavice a chorôb podobných agitácii.
Osobné.
Moro bol ženatý s Margaretou Hönigswaldovou. Jeho syn Peter Moro bol známy londýnsky architekt.
Zoznam členov bratislavského zastupiteľstva zvolených vo voľbách v roku 1923

Vo voľbách do obecných zastupiteľstiev, ktoré sa na území Slovenska konali väčšinou 16. septembra 1923, bolo do zastupiteľstva mesta Bratislava zvolených 48 poslancov.
FA Premier League 2001/2002

Premier League 2001/2002 bola 10. sezóna Premier League, najvyššej anglickej futbalovej súťaže od jej zavedenia v roku 1992. Obhajcom titulu bol Manchester United. Nováčikmi súťaže boli Fulham, Blackburn Rovers a Bolton Wanderers. Sezóna sa začala 18. augusta 2001 a skončila sa 11. mája 2002.
Víťazom ligy sa stal Arsenal, ktorý vyhral svoj 2. titul v Premier League a 12. celkovo. Do Ligy Majstrov 2002/2003 sa spoločne s Arsenalom kvalifikovali ešte Liverpool, Manchester United a Newcastle United. Do Pohára UEFA sa kvalifikovali Leeds United, Chelsea, Blackburn Rovers a Ipswich Town. Do Pohára Intertoto sa kvalifikovali Aston Villa a Fulham.
Do Football League First Division zostúpili Ipswich Town, Derby County a Leicester City.
Jarrod Bowen

Jarrod Bowen (* 20. december 1996, Leominster, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste útočníka v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
Hereford.
S futbalom začínal v klube Hereford United v piatej anglickej lige. V seniorskom tíme debutoval vo veku 17 rokov dňa 22. marca 2014 pri víťazstve 2:0 nad Barnetom. Svoj prvý gól strelil 21. apríla pri víťazstve 3:2 nad Aflreton Town.
Hull City.
Po vylúčení Herefordu v National League prestúpil v lete 2014 do Hull City v Premier League. 
Bowen zapôsobil počas prípravného obdobia v lete 2016 čím si vyslúžil dňa 23. augusta debut v prvom tíme pri víťazstve 3:1 nad Exeter City v EFL Cupe. V Premier League debutoval 29. októbra pri prehre 0:1 s Watfordom. Dňa 7. novembra podpísal Bowen novú dvojročnú zmluvu. Počas svojej prvej sezóne v prvom tíme odohral deväť zápasov. Hull City ale zostúpilo do Championship.
Dňa 5. augusta 2017 strelil Bowen svoj prvý gól v klube pri remíze 1:1 s Aston Villou. V septembri 2017 podpísal zmluvu, ktorá ho viazala v klube do roku 2020. Počas sezóny 2017/18 odohral Bowen 44 zápasov a strelil 15 gólov. Bol najlepším strelcom klubu počas sezóny a získal klubové ocenenia Hráč roku.
V sezóne 2018/19 sa opäť stal najlepším strelcom klubu keď v 46 zápasoch strelil dokopy 22 gólov. 
Dňa 27. novembra 2019 strelil Bowen svoj 50. gól v drese Hull City pri víťazstve 4:0 nad Preston North End.
West Ham United.
Dňa 31. januára 2020 sa Bowen pripojil k West Hamu United v Premier League za poplatok 18 miliónov libier. V klube debutoval 19. februára pri prehre 0:2 s Manchestrom City keď nastúpil ako náhradník. Pri premiére v základnej zostave dňa 29. februára strelil svoj prvý gól v klube pri víťazstve 3:1 nad Southamptonom.
Dňa 27. septembra 2020 strelil dva góly pri víťazstve 4:0 nad Wolves, pre Bowena to boli prvé góly v sezóne 2020/21 a pre West Ham to bolo prvé ligové víťazstvo v sezóne. Počas svojej prvej kompletnej sezóny odohral 40 zápasov v ktorých strelil 8 gólov.
Dňa 21. októbra 2021 strelil Bowen svoj prvý gól v európskych súťažiach keď skóroval pri víťazstve 3:0 nad Genkom v skupinovej fáze Európskej ligy UEFA 2021/22. V sezóne 2021/22 zaznamenal v Premier League 12 gólov a 12 asistencií a stal sa prvým hráčom West Hamu, ktorý strelil viac než 10 gólov a mal 10 asistencií od Paola Di Caniu v sezón 1999/2000.
Dňa 7. júna 2023 strelil víťazný gól vo finále Konferenčnej ligy UEFA 2022/23 kde jeho tím zvíťazil nad Fiorentinou 2:1. Nasledujúci deň bol vybraný do najlepšej zostavy sezóny Konferenčnej ligy.
Reprezentačná kariéra.
Dňa 4. júna 2022 debutoval Bowen v národnom tíme Anglicka pri prehre 0:1 s Maďarskom v Lige národov UEFA 2022/23. Za svoj výkon dostal pochvalu od The Daily Telegraph.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 19. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 19. septembru 2023"
Úspechy hráča.
West Ham United
Individuálne
Konstantinos Mavropanos

Konstantinos Mavropanos (* 11. december 1997, Atény, Grécko) je grécky profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu v anglickom klube West Ham United.
Klubová kariéra.
PAS Giannina.
Mavropanos sa narodil v Aténach. S futbalom začal v klube Apollon Smyrnis kde strávil osem rokov v mládežníckom tíme. V roku 2016 sa pripojil k tímu Gréckej superligy PAS Giannina. V prvom tíme debutoval 29. novembra pri víťazstve 1:0 nad Agrotikos Asteras v gréckom pohári. Dňa 5. apríla 2017 debutoval v lige pri prehre 0:3 s tímom PAE Veria.
Na začiatku sezóny 2017/18 sa Mavropanos prebojoval do základnej zostavy a hneď v prvom zápase novej sezóny strelil svoj premiérový gól pri víťazstve 2:1 nad Asteras Tripoli.
Arsenal.
V januári 2018 prestúpil Mavropanos do anglického klubu Arsenal za poplatok 2,1 miliónov eur. Na začiatku hrával v rezervnom tíme do 23 rokov. V prvom tíme debutoval dňa 29. apríla pri prehre 1:2 s Manchestrom United. Nastúpil aj o týždeň neskôr pri víťazstve 5:0 doma nad Burnley. Tento zápas bol zároveň posledným domácim zápasom pre Arséna Wengera na lavičke Arsenalu.
V októbri 2018 utrpel Mavropanos zranenie slabín čo ho vyradilo na nejaký čas. Dňa 3. februára 2019 odohral svoj prvý zápas v sezóne pri prehre 1:3 s Manchestrom City.
Hosťovanie v Norimbergu.
V januári 2020 bol Mavropanos poslaný na hosťovanie do konca sezóny do Norimbergu v 2. Bundeslige. Počas hosťovania odohral 12 zápasov.
VfB Stuttgart.
V júli 2020 podpísal Mavropanos s Arsenalom novú zmluvu a bol poslaný na ročné hosťovanie do VfB Stuttgart. V tíme debutoval 3. októbra pri remíze 1:1 s Leverkusenom. Počas hosťovania odohral za Stuttgart 22 zápasov z toho 21 v Bundeslige.
Dňa 24. júna 2021 bolo jeho hosťovanie v klube predĺžené o ďalšiu sezónu s opciou na trvalý prestup. Dňa 7. augusta strelil Mavropanos svoj prvý gól v klube z rohového kopu pri víťazstve 6:0 nad BFC Dynamo v prvom kole DFB-Pokal. Dňa 28. augusta strelil Mavropanos svoj prvý gól v Bundeslige pri prehre 2:3 s Freiburgom. Dňa 11. decembra skóroval Mavropanos pri víťazstve 2:0 nad VfL Wolfsburg pre obrancu to bol už štvrtý gól v sezóne.
Po tom čo v sezóne 2021/22 klub zotrval v Bundeslige sa Mavropanos stal hráčom VfB Stuttgart a podpísal zmluvu do roku 2025.
West Ham United.
Dňa 22. augusta prestúpil Mavropanos do anglického klubu West Ham United za poplatok 25 miliónov eur. Stal sa prvým gréckym hráčom, ktorý prestúpil do tohto klubu.
Reprezentačná kariéra.
Mavropanos debutoval v národnom tíme Grécka dňa 28. marca 2021 v prípravnom zápase pri víťazstve 2:1 nad Hondurasom. Dňa 10. septembra 2023 strelil Mavropanos dva góly pri víťazstve 5:0 nad Gibraltárom v kvalifikácii na Majstrovstvá Európy vo futbale 2024, pre hráča to boli prvé góly v národnom tíme.
Štatistiky kariéry.
Klubové.
"K 19. septembru 2023"
Medzinárodné.
"K 19. septembru 2023"
Mlýnské kolo v srdci mém

Mlýnské kolo v srdci mém je názov šiesteho štúdiového albumu českej šansónovej speváčky Hany Hegerovej. V roku 2010 tento album vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon.
Album "Mlýnské kolo v srdci mém" vyšiel v rozšírenej limitovanej edícii spolu s DVD na ktorom sa nachádzajú dva koncertné hudobné recitály: „Mlýnské kolo Hany Hegerové“ z roku 2011 a „Kde lampy bloudí“ z roku 2007.
Lampros z Atén

Lampros (; * asi 520 pred Kr., Atény – † 450 pred Kr., Atény) bol starogrécky hudobník a učiteľ hudby.
Lampros z Atén bol známy svojou striedmosťou a zdržanlivosťou v kompozícii, ktorá sa neskôr prejavila v štýle aj u jeho študenta Sofokla. Zdá sa, že žil zdržanlivým životom, odmietal vraj piť víno, čo nebolo práve typické muzikantské správanie. Athénaios vo svojom diele "Deipnosofistai" zaznamenal informácie o diskusiách pri večeriach (o symposiach), ktoré umožňujú nahliadnuť do vtedajšieho života. Píše, že predstaviteľ antickej komédie Frynichos povedal, že „"čajky nariekali, keď medzi nimi zomrel Lampros, človek, ktorý pil vodu, subtílny hypersofista, suchá kostra Múz, nočná mora pre slávikov, hymnus Háda."“ Platón v diele Obrana Sokratova uznáva Lampra za dobrého učiteľa hudby, hoci nie až takého akým bol Konnos, syn Metrobia (Sokrata mohol jeho otec alebo mentor zoznámiť s uznávanými učiteľmi, akým bol tiež hudobník Lampros). Lampra ocenil aj Cornelius Nepos.
Podľa nemeckého muzikológa H. Aberta chronologické dôvody bránia stotožniť Lampra, o ktorých sa zmieňuje komický básnik Frynichos, Platón alebo Cornelius Nepos, s homonymným Lamprom, majstrom hudby a tanca, učiteľom Sofokla, ktorého spomína Athenaios. Či tieto zdroje odkazujú na tú istú osobu, je predmetom diskusie medzi odborníkmi.
Americký historik John W. Barker napr. predpokladá, bez toho, aby uviedol na akom základe, že by sa malo rozlišovať medzi Lamprom, ktorého spomína Frynichos a postavou rovnakého mena, o ktorej sa zmienil Platón. Rozlíšenie predpokladané Barkerom sa ale javí ako neopodstatnené. Určite je ale vylúčená možnosť (najmä chronologicky) stotožniť Lampra spomínaného v týchto písomných prameňoch s Lamprom z Erythrai, ktorého byzantský lexikón Suda spomína ako jedného z Aristoxenových učiteľov.