Magma (hudobná skupina)

Magma je francúzska zeuhl skupina založená v Paríži roku 1969 bubeníkom a skladateľom Christianom Vanderom. Christian Vander bol inšpirovaný víziou predstavy duchovne založeného ľudstva a ekologickej budúcnosti. Vymyslel sci-fi príbeh o budúcnosti, v ktorej sú ľudia vyhnaní do vesmíru a usídlia sa na planéte Kobaïa. Skupina sa rozpadla až v roku 1983 a svoju činnosť znovu obnovila v roku 1996. Aj keď jej súčasťou sú iba dvaja pôvodní členovia (Christian Vander a jeho žena Stella Vander), na koncertoch skupiny sa pravidelne objavujú jej bývalí členovia. Jednou z vokalistiek je tiež Vanderova dcéra. 
Tematika albumov.
Vojny s pozemšťanmi rozoberajú albumy : "Magma" (Kobaïa) z roku 1970, "1001 Centigrades" z roku 1971 a vrcholový koncepčný album tejto skupiny, Mekanik Destuktiw Kommandöh z roku 1973. Nasledujúce albumy "Köhntarkösz" (1974), "Live" (1975), "Üdü Wüdü" (1976) rozoberajú vojny s obyvateľmi – Orkami – a posledný "Attahk" (1978) je o príbehoch Ourgona a Gorga. Obaly albumov kreslil slávny výtvarník Giger.
Kompozícia skladieb a žáner "zeuhl".
Skupina Magma je zároveň prvou skupinou, ktorá vymyslela nový hudobný žáner, pomenovaný zeuhl. Ide o zmes moderného jazz-rocku, vesmírneho rocku, vážnej hudby, opery a avantgardy. Tento žáner hrajú hudobné skupiny inšpirované otcovskou Magmou a tiež hudobné skupiny bývalých členov Magmy (Weidorje, Dün alebo Art Zoyd). Skladby Magmy sú dlhé kompozície tvoriace asi 45 minútové celky, ktoré tvoria jednotlivé albumy skupiny. Bubeník Christian Vander v nich využíva šamanistické proti-rytmy a rozličné arytmie, ktoré vedú k tranzovému efektu hudby. Hudba je postavená na dominantných chorálnych spevoch (inšpirované Carlom Orffom), výrazných bicích, basgitare a klávesových nástrojov. Kompozície sú ovplyvnené skladateľmi Bélom Bartókom a tiež Igorom Stravinskym. K hudbe Magmy patrí aj vizuálny prvok expresionistického prejavu bubeníckeho lídra Christiana Vandera. Charakteristickým prvkom niektorých skladieb je Vanderov histerický, tzv. falzetový škrek.
Texty sú v špecifickom jazyku "Kobaïštine", ktorého autorom je Christian Vander. Ide o fúziu germánskych a slovanských jazykov. Kobaïština využíva tiež netradičné písmo.
Vander (rytmicky inšpirovaný Stravinským, Orffom či Bártokom) využíva polámané 5/8, 9/8, 7/8 rytmy v kombinácii so 4/4 či 2/4. Rytmy sa cyklicky opakujú, no zároveň sa strieda pravidelnosť s nepravidelnosťou. Magma plánuje odohrať už svoj druhý koncert v Prahe počas októbra 2015.
Citáty o Magme.
“Hudba Magmy sa zrodila z mojej lásky k Johnovi Coltraneovi a z hlbokej beznádeje plynúcej z neporozumenia medzi ľuďmi… Snažil som sa zaplniť prázdnotu po smrti Johna Coltranea,” prehlásil Christian Vander
“Magma je iniciácia a to nie v zmysle nenaplniteľných snov dnešných 
new age, ani vyprázdnených kolovrátkov world music či obľúbených 
religionistických klišé, ale v archaickom zmysle fyzického a vedomého 
prechodu smrťou a následnej reintegrácie. Nevytvára nové mýty, ale 
ukazuje, že sa dajú prežiť a naplniť tie zabudnuté…“ Christian Vander
„Ich hudba môže komunikovať s publikom ako na existenciálnej, tak na
hudobnej hladine. Toto publikum sa stáva súčasťou živého procesu 
neohraničeného o starými kultúrnymi obmedzeniami artificiálnej hudby. 
Poslucháči prežívajú seba ako časť vlastnej budúcnosti.“ C. Cutler
„Magma sa neprezentovala s krásnou a duchovnou konzumnosťou, ale 
skôr ako sociálna totalita, ktorá obsahovala príslušný boj zabalený 
v mysticko-politickej ideológii, spojenej s určitým druhom náboženskej 
účastnosti. V tomto aspekte boli tak trochu ako Sun Ra a odkazovali na 
staršiu, rituálnu tradíciu, v ktorej bola hudba súčasťou sociálneho celku.“ C. Cutler
"Ťažko povedať či miestami nebeské a miestami pekelné pocity, ktoré táto 
hudba vyvoláva sú uchopiteľné racionálnou, rozumovou percepciou. Stav 
tranzu je vyvolaný jednak prostredníctvom orffovských cyklických kompozičných postupov, pochádzajúcich z hudobného minimalizmu a taktiež 
je tu možné počuť harmonické a rytmické postupy maďarského skladateľa Bélu Bártoka či rytmické postupy Balkánu. ... Kobaïa predstavuje dokonalú utópiu ľudstva a zidealizovaný ľudský rod. Je príbeh alegóriou, z ktorej by sme sa mali poučiť? Máme bojovať 
o záchranu ľudstva alebo tvoriť izolované komúny pozemských Kobaïov?" L. Perný