burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Oligosacharid

Oligosacharidy sú sacharidy zložené z dvoch až desiatich monosacharidových podjednotiek. Tie sú medzi sebou spojené O-glykozidovou väzbou (niekedy nazývanou tiež vodíkový mostík), ktorá vzniká medzi poloacetálovým hydroxidom prvého uhlíka jedného monosacharidu a ďalšou -OH skupinou druhej podjednotky. Pri vzniku tejto väzby sa vylúči voda, preto môžeme oligosacharidy hydrolýzou štiepiť spätne na monosacharidy.
Spomedzi všetkých oligosacharidov špeciálne odlišujeme disacharidy a trisacharidy.
Disacharidy.
Disacharidy sú cukry zložené z dvoch monosacharidových pojdednotiek.
Sumárny vzorec je (C12H22O11)n.
Sacharóza (repný cukor) je neredukujúci disacharid zložený z α-D-glukózy, na ktorú je 1→2 väzbou naviazaná ß-D-fruktóza. Priemyselne ju získavame z cukrovej repy a cukrovej trstiny. Nachádza sa vo všetkých rastlinách. Tvorí bezfarebné kryštáliky dobre rozpustné vo vode. Zahrievaním hnedne a mení sa na karamel. Používa sa na sladenie potravín a nápojov.
Laktóza (mliečny cukor) je redukujúci sacharid, je to ß-D-galaktóza, na ktorú je 1→4 väzbou naviazaná ß-D-glukóza. Nachádza sa v mlieku cicavcov. Materské mlieko jej obsahuje 6 až 7%, kravské mlieko 4 až 5%.
Maltóza (sladový cukor) je redukujúci disacharid skladá sa z α-D-glukózy, na ktorú je 1→4 väzbou naviazaná ß-D-glukóza.
Vzniká enzymatickou hydrolýzou škrobu, daný enzým sa nazýva amyláza. Tá sa nachádza v slinách alebo klíčkoch semien. Ďalším štiepením enzýmom maltázou z maltózy (pozor nepliesť!) vznikajú dve molekuly glukózy.
Izomaltóza je v podstate rovnaká ako maltóza, len medzi dvoma glukózami je 1→6 väzba. Je veľmi odolná a je základom vetvenia reťazcov u polysacharidov škrobu a glykogénu.
Trehalóza je neredukujúca, skladá sa z dvoch α-D-glukóz spojených 1→1 väzbou. Nachádza sa v mede a víne. 
Celobióza je redukujúca, zložená z ß-D-glukózy a α-D-glukózy spojených 1→4 väzbou. Celobióza je základom celulózy.
Trisacharidy.
Trisacharidy sú cukry zložené z troch monosacharidových podjednotiek.
Gentianóza je neredukujúci cukor z koreňa kvetiny horca (lat. rod "Gentiana").
Kestóza
Rafinóza
Ďalšie oligosacharidy.
Ich počet monosacharidových podjednotiek sa pohybuje od štyri do desať.
Kontaktná metamorfóza

Kontaktná metamorfóza (tiež termická alebo kaustická metamorfóza) je typ metamorfózy, kde je dominantným faktorom teplota a tlak je nízky. Metamorfný účinok klesá smerom od kontaktu a vytvárajú sa metamorfné zóny označované ako kontaktné aureoly (alebo kontaktné dvory). Ku kontaktnej metamorfóze bežne dochádza na miestach styku intrúzie s okolitými horninami. Veľkosť kontaktnej aureoly závisí od chemického zloženia, teploty intrúzie, veľkosti intrúzie a jej tvaru a od viskozity a obsahu fluíd.
Výsledkom kontaktnej metamorfózy sú pomerne jemnozrnné horniny označované ako kontaktné rohovce. V prípade že obsahovali prímes karbonátov označujú sa ako erlány. Okrem bežných minerálov ako kremeň, živce či epidot obsahujú aj charakteristické minerály ako napr. cordierit.
Činitele kontaktnej metamorfózy.
Podstatná nie je samotná teplota intrudujceho materiálu ale rozdiel teplôt medzi ním a okolitými horninami. I preto je najväčší účinok kontaktnej metamorfózy možno pozorovať v najplytších, pripovrchových častiach intrúzií, kde je najväčší rozdiel medzi teplotou intrúzie a okolitých hornín. Gabroidné magmy pri svojej intrúzii majú teploty okolo 1000-1200°C a na kontakte vyvinú teplotu okolo 700-800°C. Dioritové magmy dosahujú asi 900°C a majú účinok okolo 600-650°C. Tonalitové magmy majú oproti dioritovým asi o 100°C nižšiu teplotu i účinok. Granitoidné (granitové až granodioritové) magmy majú teploty asi 700°C a spôsobujú na kontakte nárast teplôt na 500-550°C. Metamorfóza tohto typu väčšinou postihuje najplytšie časti zemskej kôry, kde je tlak maximálne do 4 kb. Pri takýchto nízkych tlakoch je napätie v kôre pomerne nízke a preto kontaktne metamorfované horniny väčšinou nemajú výraznú metamorfnú bridličnatosť.
Vplyv fluíd počas kontaktnej metamorfózy môže byť značný. Fluidá sú dobrými vodičmi tepla, ovplyvňujú chemické zloženie hornín, toto je najčastejšie pri karbonátoch.
Fácie kontaktnej metamorfózy.
V kontaktne metamorfovaných horninách boli pozorované diagnostické minerály, ktoré naznačujú vznik pri teplotách od 400-1000°C a tlakoch od 0 do 200, miestami až do 400 MPa. Bežne sa vyčleňujú tieto metamorfné fácie:
Palmdale (Kalifornia)

Palmdale je mesto v Spojených štátoch v Kalifornii. Nachádza sa v Los Angeles County, severne od mesta Los Angeles a má približne 150 000 obyvateľov. Metropolitná oblasť má rozlohu .
Dejiny.
Mesto založili v roku 1886 nemeckí a švajčiarski osadníci pod názvom "Palmenthal". V roku 1962 Palmdale dostalo mestské práva.
Priemysel.
Palmdale samo seba nazýva ako "letecké hlavné mesto Spojených štátov". Je to najmä preto, že sa v meste vyvíjajú, montujú a testujú mnohé známe projektov leteckého a kozmického priemyslu. Podstatná časť tejto činnosti sa koná na United States Air Force Plant 42. Tu bol 22. novembra 1988 prvýkrát prezentovaný neviditeľný bombardér Northrop B-2. V Palmdale sa vyvíjal aj americký raketoplán. Najväčší zamestnávatelia v meste sú spoločnosti Lockheed Martin a Northrop Grumman.
Palmdale

Palmdale môže byť:
Alison Sudol

Alison Sudol (* 23. december 1984, Seattle, Washington, USA), známa hlavne ako A Fine Frenzy (predtým Alison Monro) je americká speváčka, skladateľka a klaviristka. Jej debutový album "One Cell in the Sea" bol vydaný 17. júla 2007, a dosiahol 91. miesto v rebríčku Billboard 2000. Jej hudba sa objavuje v mnohých televíznych reláciách, jej pieseň zaznela vo filme "Sleepwalking" ale aj v slovenskom seriáli "Rádio Fresh". V Spojených štátoch si získava veľa fanúšikov lyrickou a poetickou hudbou a silnými emocionálnymi témami.
Raný život.
Narodila sa v Seattle učiteľom dramatických umení. Keď mala 5 rokov, presťahovala sa s matkou do Los Angeles po tom, čo sa jej rodičia rozviedli. Počúvala široké spektrum hudby, zahŕňajúce Arethu Franklinovú, Ellu Fitzgeraldovú a swing.
Promovala ako 16-ročná a považovala sa za "hlúpu a tichú". "Bola som nervózna," uviedla Sudol v interview, "Choď na univerzitu tak mladá. Zostala som 2 roky a skúsila zistiť, čo zvládnem s hudbou. Keď mi bolo 18, bola som do hudby zabraná tak veľmi, že sem nechcela prestať". V 18-tich Sudol odštartovala so svojou prvou skupinou, Monro. 
Sudol rada číta, najmä diela autorov ako C. S. Lewis, E.B. White, Lewis Carroll, Anthony Trollope a Charles Dickens. Jej umelecké meno "A Fine Frenzy" je prevzaté z verša v Sen noci svätojánskej od Williama Shakespeara (Théseus, dejstvo 5, scéna 1 - "The poet's eye, in a fine frenzy rolling, Doth glance from heaven to earth, from earth to heaven"). Potom, čo sa sama učila na klavíri, začala aj skladať piesne.
Literatúra a písanie.
Sudol často hovorí o literárnom vplyve na jej hudbu. V poslednej dobe odhalila, že sa usiluje aj o kariéru spisovateľky. V interview povedala, že napísala detský príbeh o hovoriacich zvieratkách, podobný “Letopisom Narnie".
Hlboké (Liptovský Mikuláš)

Hlboké je osada na území mesta Liptovský Mikuláš. Nachádza sa v južnej časti mesta, na ľavom brehu Váhu oproti sídlisku Nábrežie 4. apríla. Osada leží na Športovej ulici a je prístupná z cesty III/018130 do mestskej časti Ploštín, ako aj chodníkom z Kamenného poľa.
Je to osada s prevahou rómskeho obyvateľstva, stoja tu sociálne byty a tiež v roku 2009 dokončené Komunitné centrum Nový svet. Toto komunitné centrum poskytuje napríklad terénnu sociálnu prácu, klub pre mládež a nocľaháreň. Slúži obyvateľom osady ako aj sociálne slabším rodinám v meste.
Elche CF

Elche Club de Fútbol, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Elche, v provincii Alicante, vo Valencijskej autonómnej oblasti. Bol založený v roku 1923 a v súčasnosti hrá v prvej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Primera División. Domovským stánkom klubu je štadión Martínez Valero.
V sezónach 1988/89 pôsobil v pozícii trénera bývalý československý reprezentant Ladislav Kubala.
Tábor 22

Tábor 22 je jeden z pracovných táborov v Severnej Kórei. Je koncipovaný ako celoživotná trestanecká kolónia, z ktorej sa neprepúšťa (likvidačný tábor). Bez súdu sú sem privádzané politicky nespoľahlivé osoby, s celými svojimi rodinami, vrátane malých detí. Jeho oficiálny názov je: Kwan-li-so č.22 Haengyong. Nachádza sa na severovýchode krajiny v oblasti Čínsko – Ruského pohraničia, 20 km severozápadne od mesta Hoeryong. Odhaduje sa, že v Tábore 22 je približne 50 000 zajatcov. Stráž vykonáva cca. 1 000 vojakov, s automatickými zbraňami a strážnymi psami. Väčšina ľudí je uväznených na základe pravidla o dedičnosti viny, ktoré platí do tretieho pokolenia. Bývanie je klastrované do relatívne malých skupín. Dôvodom takéhoto usporiadania je zamedzenie rizika vzniku väčšej vzbury.
Existenciu likvidačných táborov severokórejská vláda oficiálne popiera, avšak žiadny medzinárodný inšpektor doposiaľ do zmienenej oblasti nebol vpustený, aby exitenciu tábora vyvrátil. Svedectvo o existencii tohoto tábora poskytol severokórejský emigrant Kwon Hjuk, ktorý bol svojho času členom velenia tábora, v rozhovore pre reportérku BBC Olenku Frankleyovú.
Ľudské práva.
Existujú početné svedectvá o porušovaní ľudských práv v severokórejských táboroch podobných tomuto. Zmieňujú sa o znásilňovaní, mučení či zabíjaní novorodeniat, nakoľko aj na ne sa vzťahuje pravidlo dedičnosti viny. Existujú dokonca svedectvá o testovaní chemických zbraní na väzňoch, uskutočňujúcich sa v sklenených plynových komorách, špeciálne navrhnutých, pre pozorovanie priebehu experimentov.
Čierne písmená

„Čierne písmená“ je názov štvrtého singlu z albumu "Tlaková níž" speváka Mira Jaroša. V 21. týždni roku 2009 sa stala 8. najhranejšou slovenskou skladbou na Slovensku.
Vznik.
Bola to prvá nahrávka, ktorá bola napísaná na album "Tlaková níž", zároveň Mirova najosobnejšia skladba na albume. Pôvodnú hudbu napísal Izraelčan Mark Blumberg. Skladba bola nahratá s niekoľkými textami. Pôvodne sa mala volať "Vôňa spomienok", neskôr "Každý z nás klame". Na albume sa objavila pod názvom "Príliš čierne písmená". Pre komerčné účely a rádiá bola nahratá nová verzia skladby „Čierne písmená“ s upraveným textom, pridaným refrénom a nanovo nahratým orchestrom. Pesnička je Mirovou spoveďou, ktorú napísal počas depresívneho obdobia. V médiách sa o skladbe začalo hovoriť už pred jej vydaním, mala svoju vlastnú web stránku na ktorej sa mohli ľudia vypísať z toho, čo ich trápi. V deň vydania singlu sa stránka zrušila a všetci prispievatelia sa tým mali zbaviť zlých energií a zafarbiť svoj svet. Skladba bola oficiálne vydaná v piatok trinásteho februára 2009.
Videoklip.
Na účinkovanie vo videoklipe bol vyhlásený verejný kasting. Úlohou ľudí bolo stotožniť sa s nahrávkou a zahrať emócie pred kamerou. Miro si spomedzi asi 300 prihlásených vybral 30 ľudí, ktorí sa v klipe objavili. Miro pôsobil ako režisér a všetko riadil sám. Mal jasnú víziu. Napísal scenár, rozdelil jednotlivé pasáže textu medzi ľudí. Za kamerou stál Richard Zimmerman. V klipe sa objavili napríklad: mladá vdova, transvestita, tehotná tínedžerka, Číňanka, dvojčatá, mních, či opustená nevesta, ktorú stvárnila Tamara Heribanová. Miro sa objavil až v záverečnej scéne a ako jediný sa usmieva. Na podporu nahrávky vzniklo niekoľko trailerov, tiež Making of nahrávka a video, ktoré ukazujú Mira pri nahrávaní v štúdiu a pri tvorbe videoklipu.
Osada (rozlišovacia stránka)

Osada môže byť:
Bond (kráter)

Bond je kráter na Marse, ktorý sa nachádza na súradniciach 33,2° J a 36° Z. Má priemer 110,6 km a je pomenovaný po americkom astronómovi (1825 – 1865) Georgovi Phillipsovi Bondovi.
Bond

Bond môže byť:
Bonestell (kráter)

Bonestell je kráter na Marse, ktorý sa nachádza na súradniciach 42,37° S a 30,57° Z. Má priemer 42,4 km a je pomenovaný po americkom vesmírnom maliarovi (1888 – 1986) Chesley Bonestellovi.
Bonestell

Bonestell môže byť:
Cerulli (kráter)

Cerulli je kráter na Marse, ktorý sa nachádza na súradniciach 32,5° S a 337,9° Z. Má priemer 130 km a je pomenovaný po talianskom astronómovi (1859 – 1927) Vincenzovi Cerulli.
Cerulli

Cerulli môže byť:
Curie (kráter)

Curie je impaktný kráter na Marse, ktorý sa nachádza na súradniciach 29,1° S a 4,8° Z. Má priemer 114,1 km a je pomenovaný po francúzskom fyzikovi-chemikovi (1859 – 1906) Pierrovi Curie.
Nikiov mier

Nikiov mier bol mier uzatvorený r. 421 pred Kr. medzi Aténami a Spartou počas Peloponézskej vojny. Nazýva sa podľa jeho hlavného protagonistu aténskeho umierneného politika a vojvodcu, Níkia syna Nikeratova. Pretože sa k mierovej zmluve odmietli pripojiť najdôležitejší spartský spojenci bol veľmi neistý a vojnové akcie pokračovali v obmedzenejšom rozsahu. V roku 413 pred Kr. bolo aténske vojsko pod velením Nikia a Demosténa porazené pri Syrakúzach a samotný Níkias zavraždený. Koniec jeho mieru nastal skôr, keď Aténčania priamo pomoholi Argejčanom proti Lacedemončanom. Nikiov mier medzi Aténami a Spartou trval 6 rokov a 10 mesiacov, ale medzi inými mestami mal rozličnú dobu trvania. Napríklad Téby podpisovali s Aténami mierovú zmluvu vždy na desať dní. A Korint sa k nej ani nepridal. .
Detský tábor

Detský tábor je všeobecné označenie miesta, kde skupina detí aktívne trávi letné prázdniny. Deti a mládež, ktorí sa táborov zúčastňujú (tzv. „táborníci“) vykonávajú počas konania tábora veľa rôznych športových či kreatívnych aktivít.
Tradičným obrazom detského tábora je lúka uprostred lesa, kde deti hrajú cez deň hry, či chodia na výlety po okolí a večer si spievajú pri táboráku. Avšak v dnešnej dobe už existujú aj špecializované tábory - športové, denné, umelecké, hudobné, počítačové, skautské, s koňmi alebo pre telesne či duševne postihnuté deti.
Organizácia tábora.
Organizáciu a činnosti v tábore riadia dospelé osoby, označované ako "vedúci" (príp. animátori"). Sú zodpovední za deti, organizujú im program a zúčastňujú sa s nimi všetkých táborových akcií a aktivít. Vo väčšine táborov sú vedúcim prideľované menšie skupiny detí nazývané oddiely, či družiny, ktoré sa zúčastňujú väčšiny hier a ostatných aktivít spoločne.
Dôležitou súčasťou tábora je zdravotník, ktorý sa o deti stará počas celého pobytu.
Štartovací komplex 19 na Cape Canaveral Space Force Station

Štartovací komplex 19 (; skratka: "LC-19") bolo jedno zo štartovacích miest na Základni vzdušných síl Cape Canaveral na Floride. Bol postavený na konci päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia spoločne s komplexmi LC-15, LC-16 a LC-20. Spočiatku na ňom prebiehali testovacie štarty rakiet SM-68 Titan a LGM-25 Titan 2. Neskôr komplex prešiel pod správu NASA a bol prispôsobený pre štarty rakiet Titan 2 GLV v programe Gemini. 
Celkom sa tu uskutočnilo 27 štartov. Prvý štart sa uskutočnil 14. augusta 1959, ale bol neúspešný a raketa SM-68 explodovala na odpaľovacej rampe. Prvý úspešný štart sa odohral 2. februára 1960. Od roku 1964 tu štartovali rakety Titan 2 GLV programu Gemini. Misie Gemini 1 a 2 boli bezpilotné a Gemini 3 až 12 mali dvojčlennú posádku.
Gimnàstic de Tarragona

Club Gimnàstic de Tarragona, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Tarragone, v Katalánsku. Futbalový tím začal pôsobiť v roku 1914 a v súčasnosti hrá v druhej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Segunda División. Domovským štadiónom klubu je Nou Estadi.
Od roku 1972 je domovským štadiónom klubu "Nou Estadi" s kapacitou 14 500 miest. Klub bol založený v roku 1886 a je evidovaný, ako jeden z najstarších španielskych futbalových klubov. Klub však až do roku 1914 nevytvoril žiaden futbalový tím. V období rokov 1947 až 1950 zažil krátku zlatú éru, keď tri sezóny hral v Primera División. V súčasnosti, okrem futbalového, klub sformoval basketbalový, tenisový, stolnotenisový a futsalový tím.
Girona FC

Girona Futbol Club, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Girone, v Katalánsku, ktorý bol založený v roku 1930. V júni 2017 postúpil prvýkrát v klubovej histórii do najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Domovským stánkom klubu je štadión Montilivi.
Hércules CF

Hércules Club de Fútbol, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Alicante, v autonómnom spoločenstve Valencia. Futbalový bol založený v roku 1922 a v súčasnosti hrá v druhej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Segunda División. Domovským stánkom klubu je štadión "José Rico Pérez".
Káder mužstva.
Kupid

Kupid môže byť:
Dafnis

Dafnis alebo Daphnis môže byť:
Daphnis môže byť aj:
Epimétheus

Epimétheus (iné názvy: Epiméteus, Epimeteus, zriedkavo Epimetheus; lat. "Epimetheus") môže byť:
Epimetheus alebo Epimeteus môže byť aj mesiac Saturnu, pozri Epimeteus (mesiac)
Epimetheus môže byť aj planétka, pozri 1810 Epimetheus
Ganymede

Ganymede môže byť:
Methóné

Methóné (iné názvy: Methóna, Metóné, Metone, gr. "Methóné", lat. "Methone") môže byť v gréckej mytológii:
Methóné môže byť aj:
Methone alebo Metone môže byť aj mesiac Saturna, pozri Methone (mesiac)
Nereida

Nereida môže byť:
Pasifae

Pasifae môže byť:
Psamathe

Psamathe alebo Psamate môže byť:
Puck

Puck môže byť:
Puk

Puk môže byť:
PUK môže byť:
Skathi

Skathi alebo Skati môže byť:
Stefano

Stefano môže byť:
Plameniakovité

Plameniakovité (lat. "Phoenicopteridae") sú jediná recentná čeľaď z radu plameniakotvaré. Rody z tejto čeľade, pokiaľ vôbec majú slovenské meno, sa po slovensky volajú plameniak.
Sú to pomerne plaché vodné vtáky. Podľa najnovších poznatkov sú dosť prekvapujúco ich najbližšími príbuznými potápky. Potravu získavajú špeciálne tvarovaným zobákom pri brodení v plytkej vode. Obývajú teplejšie oblasti – subtrópy a trópy. Zo šiestich druhov plameniakov štyri majú "novosvetské" a dva "starosvetské" rozšírenie.
Recentných rodov je 3 a recentných druhov 6.
Systematika.
Poznámky:
Referencie.
Recentné druhy:
Vyhynuté druhy a staršie názvy:
Malý hlas

Malý hlas je pieseň speváka Mira Jaroša nahratá len kvôli Eurovízii 2009. V semifinálovom kole obsadila štvrté miesto. Nebola komerčne vydaná na žiadnom hudobnom nosiči.
Vznik.
Strednotempová gradujúca pieseň vznikla za dva dni v nahrávacom štúdiu Sedmička a jej producentmi boli Miro Jaroš a Vladimír Gnepa. Text o malom hlase, ktorý dokáže svojou úprimnosťou zaujať a prekričať tie ostatné, napísala Silvia Kaščáková. V piesni použili aj cimbal či husle.
Thrymr

Thrymr alebo Trymr môže byť:
Sny (singel)

„Sny“ sú v poradí piatym singlom z albumu "Tlaková níž" Mira Jaroša. V 32. týždni roku 2009 sa stala 11. najhranejšou slovenskou skladbou v slovenskom éteri.
Vznik.
Pesnička stojí na základoch nahrávky „What have you done for me lately“ od Janet Jackson. Experimentálna skladba bola doplnená o vokály speváčky Cookie z hudobnej formácie Save the Cookie, ktorá po prvýkrát spievala v slovenčine. Producent Vlado Gnepa dodal nahrávke novú elektronickú podobu, bicie sa nahrali nanovo, husľové sólo z pôvodnej verzie nahradil orchester. Skladba „Sny“ sa stala letným singlom. Je o odvahe človeka žiť svoje sny, niečo pre ne urobiť, tiež rieši slobodu prejavu človeka a jeho sexuality. Má hlboký význam, ktorý je obalený do jednoduchého komerčného obalu. Veľké rádia pesničku odignorovali, no lokálne rádia ju vyniesli v auguste 2009 na 11. priečku najhranejších slovenských nahrávok. Pesnička „Sny“ bola zároveň už piatym Jarošovým singlom z albumu "Tlaková níž" a v tanečných hitparádach sa jej darilo veľmi dobre. Existuje niekoľko verzií skladby. Väčšinu naspieval Miro sólovo, v rádiovej verzii a remixoch Save the Cookie spieva s Cookie. "Dirrrty violin remix" obsahuje vzdychanie Janet Jackson.
Oficiálne verzie nahrávky.
Oficiálne verzie nahrávky:
Systém na podporu rozhodovania

Systém na podporu rozhodovania (z angl. "Decision Support Systems" – DSS) je informačný systém na podporu rozhodovania, podporuje taktické a operatívneho riadenia, sú založené na využívaní optimalizačných a simulačných algoritmov. Pomáhajú svojim uživateľom – manažérom – pri realizácii riadiacich a rozhodovacích činností v podnikaní. Užívateľ tu môže porovnávať čiastkové výsledky riešení so svojími predstavami a podľa toho ovplyvňovať ďalší priebeh riešení.
Tieto systémy poskytujú uživateľovi ponuky riešení a prípadným kladením otázok usměrňujú jeho postup. Tieto systémy ale nenahradzajú rozhodovateľa, ich výsledkom nie je rozhodnutie, len dávajú rozhodovateľovi súbor variant, urychľujú a spresňujú prepočty ich dôsledkov a kvantifikujú riziká.
Phoenicopterus

Phoenicopterus, po slovensky plameniak, je rod z čeľade plameniakovité. Staršie zahŕňal aj dnešné rody Phoeniconaias a Phoenicoparrus.
Systematika.
Poznámky:
Phoenicoparrus

Phoenicoparrus (Bonaparte, 1856), po slovensky plameniak, je rod z čeľade plameniakovité. Staršie sa zaraďoval pod rod Phoenicopterus.
Systematika.
Existujú dva druhy:
Džigoró Kanó

Džigoró Kanó (; * 28. október 1860, Kóbe† 4. máj 1938, paluba lode "Hikawa Maru") bol japonský športovec a pedagóg, zakladateľ moderného džuda. V rokoch 18981901 pôsobil ako riaditeľ pre základné vzdelávanie ministerstva školstva
Rudolf Felder

Dr. Rudolf Felder (* 2. máj 1842, Viedeň, Rakúske cisárstvo† 29. marec 1871, Viedeň, Rakúsko-Uhorsko) bol rakúsky právnik a entomológ. Zaoberal sa predovšetkým motýľmi. Spolupracoval hlavne so svojim otcom Cajetanom Felderom.
Nahanni National Park

Nahanni National Park je chránené územie, ktoré sa nachádza v Dehcho Region, Severozápadné teritóriá v Kanade, približne západne od mesta Yellowknife. Rozloha parku je a bol vyhlásený v roku 1976 (v roku 2009 bol rozšírený). Od roku 1978 je zapísaný v zozname svetového dedičstva UNESCO.
Centrom parku je rieka South Nahanni River, ktorú ohraničujú štyri veľké kaňony. Dominantou parku sú okrem rieky aj 96 metrov vysoké a 259 metrov široké vodopády Virginia Falls. V severozápadnej časti parku sa nachádzajú termálne pramene Rabbitkettle s najväčšou tufovou hromadou v Kanade.
Columbus (kráter)

Columbus je kráter na Marse, nachádzajúci sa na súradniciach 29,8° J a 166,1° Z. Má 119 km v priemere a je pomenovaný po talianskom objaviteľovi Krištofovi Kolumbovi (1451 – 1506).
Vrstvy.
Kráter Columbus obsahuje vrstvy alebo súvrstie. Horniny uložené do vrstiev sa nachádzajú na mnohých miestach Marsu. Niekedy sú tieto horniny rozlíšiteľné pomocou farieb. Do svetlofarebných hornín sú primiešané hydratované minerály ako sulfáty. Mars rover Opportunity preskúmal tieto vrstvy pomocou niekoľkých prístrojov. Niektoré z nich sú pravdepodobne tvorené jemnými časticami, pretože sa z nich vytvoril jemný piesok, z iných sú veľké balvany, čo naznačuje pevnejší materiál. Čadič je vulkanická hornina, o ktorej sa predpokladá že tvorí pevnejšie vrstvy. Čadič bol zistený na viacerých miestach Marsu. Vedecké prístroje zistili na Marse aj íl v niektorých vrstvách.
Premenenie Pána (Raffael)

Premenenie Pána () je názov pôvodne oltárneho obrazu talianskeho renesančného umelca Raffaela Santiho vytvoreného na sklonku jeho života v roku 1520.
Vznik diela.
V roku 1515 sa kardinál Giulio de Medici stal biskupom v juhofrancúzskom Narbonne a pre miestnu katedrálu Saint-Just-et-Saint-Pasteur zadal u Raffaela objednávku na vytvorenie obrazu nad hlavný oltár s námetom Premenenia Ježiša Krista. 
Prácu na diele Raffael začal v roku 1517 a po troch rokoch bolo dokončené. Do Francúzska sa však obraz nedostal. Kardinál, ktorý sa v roku 1523 stal pápežom (ako Klement VII.), obraz daroval rímskemu kostolu San Pietro in Montorio. Tu bol súčasťou hlavného oltára až do roku 1797 kedy sa počas Napoleonovej okupácie Talianska dostal, podobne ako mnoho ďalších vzácnych umeleckých diel, do Paríža. Napoleonov pád znamenal návrat umeleckých pokladov ich pôvodným majiteľom a obraz sa po osemnástich rokoch (v roku 1815) vrátil do Raffaelovej vlasti. Svoje umiestnenie našiel v expozíciách Pinakotéky Vatikánskych múzeí.
Pri návšteve svätopeterskej baziliky je možné v ľavej bočnej lodi uvidieť Oltár Premenenia Pána, za ktorým bola v roku 1774 osadená mozaiková kópia posledného Raffaelovho obrazu.
Kompozícia a ikonografia.
Z kompozičného hľadiska je obraz rozdelený do dvoch horizontálnych línií majúcich za cieľ rozlíšenie Kristovej dvojitej podstaty, božskej a ľudskej.
V súlade s touto koncepciou Raffael na dosku preniesol dve epizódy zachytené v Matúšovom evanjeliu (Mt 17:1-3 a 14-18). Vo vrchnej časti je znázornená ústredná téma celého diela: Kristovo premenenie na hore Tábor. Ježiš sprevádzaný prorokmi Mojžišom a Eliášom odetý do belostného rúcha sa vznáša v aure svetla v oblakoch nad krajinou. Peter, Jakub a Ján sú na tejto premene účastní.
Spodná časť, na ktorej Raffael zachytil zázračné vyliečenie posadnutého chlapca, predstavuje Ježišovu ľudskú stránku. 
Expresívne držanie tela a strnulý pohľad neprítomne vyvrátených očí jednoznačne svedčia o chlapcovej chorobe. Nielen v tejto extrémne poňatej postave, ale i v stvárnení rodičov dieťaťa a ostatných okolostojacich, ktorých citové precítenie je zrejmé, sa odráža Raffaelova snaha o znázornenie fyzického a psychického výrazu postáv pomocou majstrovských maliarskych prostriedkov. Gestá niektorých z nich, dvíhajúcich ruky k nebu, symbolicky vyjadrujú spojenie oboch častí do jedného ideového celku.
Predpokladá sa, že na dokončení dolnej polovice obrazu sa podieľali členovia Raffaelovej dielne, predovšetkým Giulio Romano.
Odkaz diela.
V tejto dokonalej kompozícii Raffael zhrnul všetky prvky obsiahnuté v súdobej maľbe. "Premenenie Pána" možno chápať ako posledný odkaz veľkého umelca, ktorého príliš krátky život bol veľmi plodný a bohatý na inšpirácie. Rovnako ako z tohto obrazu i z celého jeho diela cítiť harmóniu a rovnováhu, kde napätie alebo rúhačstvo nemá miesto. To je jeden z dôvodov, prečo sa Raffael javí i súčasníkom ako najlepší vykladač umenia svojej doby. "Premenenie Pána" je podľa maliara a historika Giorgia Vasariho považované za Raffaelovo dielo „najslávnejšie, najkrajšie a najviac božské“.
Sára (prvé meno)

Sára je ženské krstné meno. Meniny na Slovensku má 19. januára. Meno pochádza z hebrejského slova "Šárá", čo v preklade znamená "kňažná" alebo "vznešená"
Rosinka

Rosinka je potok na Hornom Považí, v okrese Žilina. Je to ľavostranný prítok Váhu a je tokom III. rádu. Potok Rosinka (v minulosti uvádzaný názov "Višňovka") vyteká z Višňovskej doliny v Malej Fatre v povodí Váhu. Predstavuje unikátnu lokalitu s veľkou prírodnou zachovalosťou, s bohatým zastúpením viacerých vzácnych čistomilných druhov makrozoobentosu.
Prameň.
Pramení v Lúčanskej Fatre na SZ úpätí vrchu Minčol () vo výške okolo 
Opis toku.
Od prameňa tečie SZ smerom Višňovskou dolinou. V podobe bystriny sa asi po 3 km dostáva v nadmorskej výške cca do Žilinskej kotliny a zároveň obce Višňové, kde priberá niekoľko prítokov. Jej tok vytvára prirodzenú nivu, kde je sústredená zástavba, rozširujúca sa v strede obce. Rosinka tu ešte priberá vody ľavostranného Mlynárovho potoka a pravostranného, nazývaného Jarok. Na konci Višňového je nadmorská výška a znižuje sa aj sklon toku. Približne 7 km od prameňa sa tak bystrina spomaľuje a vteká do obce Rosina.
Tu je údolie potoka už široké a poskytuje priestor na rozvoj obce. Mierne kľukatým tokom sa v dolnej časti obce odkláňa od hlavnej cesty, vedúcej do Žiliny, aby v nadmorskej výške cca opustila obec. V rovinatom prostredí ešte priberá ľavostrannú Malú vodu, jediný významnejší prítok v obci.
Po kilometri pokojného toku lúkami sa opäť dostáva do obytnej zástavby, teraz už žilinskej mestskej časti Trnové. Tu priberá pravostranne Trnovku a vteká do časti Rosinky, ktoré sú predzvesťou jej konca. Rovinaté brehy tu vystupujú a vytvárajú akúsi Rosinskú bránu, ktorou Rosinka vteká do Váhu, upraveným korytom priamo pod priehradným múrom Vodného diela Žilina. Vody, pozberané na SZ svahoch Lúčanskej Malej Fatry odovzdáva najväčšej slovenskej rieke po viac ako 10 km putovaní SZ smerom a prekonaní výškového rozdielu 600 metrov.
Gabo Zelenay

Gabo Zelenay (* 26. november 1922, Bánovce nad Bebravou – † 3. august 2003, Bratislava) bol slovenský rozhlasový športový komentátor, moderátor a redaktor. Od septembra 1946, keď sa ako 24-ročný úspešne zúčastnil konkurzu na športového reportéra, pôsobil v Československom rozhlase. Do histórie sa zapísal najmä vďaka nezvyčajnému, originálnemu spôsobu moderovania, začo neskôr získal i štátne vyznamenanie Pribinov kríž II. triedy za významné zásluhy v oblasti športovej žurnalistiky od prezidenta Slovenskej republiky. Počas svojej bohatej kariéry reportoval najmä futbalové a hokejové zápasy. Navyše dokázal komentovať aj stretnutia v šachu, či šerme, čo iní reportéri považovali za nekomentovateľné. 
Kariéru ukončil ako 63-ročný po takmer štyridsiatich rokoch komentovania a moderovania, avšak aj naďalej zostal činný ako redaktor. Politicky sa angažoval pri zakladaní HZDS, prispieval do časopisu Nový deň blízkeho HZDS a predsedal Únii slovenských novinárov, ktorá podporovala mediálnu líniu HZDS. Zomrel vo veku 80 rokov po ťažkej chorobe.
Deutsch Jahrndorf

Deutsch Jahrndorf (; ; ) je obec v rakúskej spolkovej krajine Burgenland v okrese Neusiedl am See v bezprostrednej blízkosti bratislavskej mestskej časti Čunovo.
Žije tu obyvateľov ().
Berg (Bruck an der Leitha)

Berg () je obec v Dolnom Rakúsku v okrese Bruck an der Leitha. Má katastrálnu výmeru a žije tu obyvateľov ().
Obec sa nachádza v bezprostrednej blízkosti bratislavskej mestskej časti Petržalka a nachádzal sa tu aj hraničný prechod so Slovenskom. Najbližšie rakúske obce sú Kittsee na juhu a Wolfsthal na severe. Prvá zmienka o obci pochádza z roku 862, kedy sa spomína ako „Pagus ad Pergo“. V súčasnosti je obľúbeným cieľom cyklistov, obcou prechádza viacero značených cyklistických chodníkov.
Do roku 1996 tvorila s obcou Wolfsthal jednu obec Wolfsthal-Berg.
Demografia.
Podľa sčítania obyvateľov v roku 2001 v obci žilo 93,6 % Rakúšanov a 6,4 % iných národností. Majoritným rodným jazykom bola nemčina (94,4 %) nasledovaná chorvátskym jazykom (0,9 %), tureckým jazykom (0,6 %) a ostatným jazykmi (4,1 %). Podľa vierovyznania sa väčšina obyvateľov (84,1 %) hlásila k rímskokatolíckemu vierovyznaniu, 3,1 % boli evanjelici a. v., 3,1 % obyvateľov sa hlásilo k islamu a 7,6 % obyvateľov bolo bez vyznania.
Podľa štátneho občianstva malo 93,4 % obyvateľov rakúske štátne občianstvo, 2,4 % slovenské štátne občianstvo, 1,5 % macedónske občianstvo a 2,7 % iné štátne občianstvo.
Hladovka

Hladovka môže byť:
Krkavá skala

Krkavá skala je skalná ihla nachádzajúca sa na východnom úpätí vrchu Sidorovo. S výškou patrí medzi najvyššie skalné ihly na Slovensku. 
Vznikla pod vplyvom eróznej činnosti. Je vytvorená z vápenca a dolomitu. V jej spodnej časti sú viditeľné dogerské vrstvy horniny. 
Na jej vrchole sa nachádzajú porasty borovice a buku. V roku 1952 bola vyhlásená za chránený prírodný výtvor, neskôr 
prekategorizovaná na prírodnú pamiatku.
Brian Mantia

Bryan „Brain“ Mantia (* 4. február 1963, Cupertino, Kalifornia, USA) je americký rockový bubeník. Hral s takými skupinami ako Primus a Guns N’ Roses a ďalšími populárnymi umelcami ako Buckethead a Tom Waits.
História.
Narodil sa v Cupertine v Kalifornii. Mantia začal zaujímať o takých umelcov ako James Brown, Led Zeppelin a Jimi Hendrix, ale až od 16 rokov, keď sa začal učiť hrať na bubnoch. Krátko nato dostal prezývku Brain (Mozog) počas hrania v školskej kapele kvôli jeho posadnutosti zložitou knihou Portraits in Rhythm od Anthonyho Cirona. Mantia ďalej zdokonaľoval svoje bubenícke zručnosti študovaním na takých školách ako Percussion Institute of Technology v Hollywoode. V strede 80. rokov sa Mantia pridal k funk-rockovej skupine "Limbomaniacs", ktorí sa však neskôr rozpadli.
Odvtedy hrával s rôznymi umelcami a skupinami vrátane M.I.R.V. (album Cosmodrome, Feeding Time on Monkey Island), MCM and the Monster (album Collective Emotional Problems) a Tom Waits (album Bone Machine) predtým než spoluzaložil funko-experimentálnu superskupinu Praxis. Členmi boli veteráni Bootsy Collins (basgitara) a Bernie Worrell (klávesy), rovnako ako maskovaný gitarista Buckethead a producent Bill Laswell. Mantia spolupracoval s Buckethead aj mimo Praxis – hral na jeho sólových albumoch Giant Robot a Monsters and Robots.
Koncom 90. rokoch Mantia spolupracoval s metalovou skupinou Godflesh (Songs of Love and Hate, Love and Hate in Dub) a dlhoročnými priateľmi zo skupiny Primus (Mantia bol v roku 1989 jej členom, ale zlomená noha mala za následok jeho vyhadzov). Jeho druhé turné s Primus bolo úspešnejšie a hral na takých albumoch ako "Brown Album" a "Rhinoplasty, and Antipop". Po Mantiovom úspechu ho Axl Rose v roku 2000 požiadal, aby sa pridal ku jeho novovytvorenej skupine Guns N’ Roses (na naliehanie Bucketheada, ktorý nahradil Slasha). Mantia sa so skupinou objavoval sporadicky na živých vystúpeniach v roku 2001 ("Rock In Rio III") a 2002 (MTV Video Music Awards).
Mantia sa tiež objavil na niekoľkých piesňach hudobníka Briana Transeau, ktoré sa nachádzajú na albume "Emotional Technology" z roku 2003.
Na začiatku roka 2006 Mantia sa po štyroch koncertoch v New Yorku vydal s GnR na európske turné. 21. júna 2006 sa Mantia rozhodol dať menšiu prestávku, chcel tráviť viac času s manželkou, ktorá porodila dievčatko. Nahradil ho Frank Ferrer, ktorý vystupoval na väčšine koncertov. Axl nedávno uviedol Ferrera ako "najnovšieho člena kapely" počas vystúpenia na Floride. 
Manažment skupiny však vyhlásil, že obaja Ferrer a Mantia sú oficiálni členovia skupiny.
Viedenské Nové Mesto

Viedenské Nové Mesto (, , , ) je štatutárne mesto v Rakúsku nachádzajúce sa južne od Viedne v spolkovom štáte Dolné Rakúsko. Je to štatutárne mesto a sídlo okresu Wiener Neustadt-Land. Katastrálna výmera mesta je km² a žije tu približne 40-tisíc obyvateľov.
Pamiatky.
Stavba sa začala realizovať v roku 1207, chrám bol dokončený v roku 1241 ako mestský kostol. V 2. polovici 15. storočia získal na význame, pretože sa stal rezidenčným chrámom cisára Svätej ríše rímskej Fridricha III. Z tejto doby pochádza aj rozsiahla reprezentatívna prestavba chrámu v neskorogotickom slohu. V roku 1469 sa dokonca na podnet cisára stal katedrálou – teda biskupským sídlom. Biskupi z Wiener Neustadtu zastávali postavenie jedných z najvýznamnejších prelátov Rakúska, napríklad biskup kardinál Peter Engelprecht sa stal hlavým vychovávateľom cisára Maximiliána I., alebo povestne známy kardinál Melchior Klesl, ktorý v rokoch 1617 – 1629 vykonával úrad štátneho kancelára habsburskej monarchie a zároveň vstúpil do dejín ako jedna z hlavných postáv protireformácie.
Z podnetu cisára Jozefa II., ktorý nebol cirkevným hodnostárom príliš naklonený, bolo mocné neustadtské biskupstvo v roku 1784 zrušené, a v omnoho biednejšom stave presunuté do Sankt Pöltenu. Dóm teda stratil štatút katedrály, ale neskorší panovníci, najmä František Jozef I. venoval výzdobe a obnove dómu nemalé finančné prostriedky. Po druhej svetovej vojne sa chrám ocitol v dezolátnom stave, ale rekonštrukcia z roku 1978 mu prinavrátila bývalú krásu. V roku 1989 sa stal sídlom Rakúskeho vojenského arcibiskupstva. Dóm je zasvätený sv. Hubertovi.
Kloster (kláštor) založil v roku 1199 vojvoda Leopold VI. ako kláštor cisterciánov, ktorý sa venovali najmä písmu a literatúre. Kláštor sa čoskoro preslávil ako významné pútnické miesto a zároveň sídlo umení. V roku 1467 tu bola pochovaná cisárovná Eleonóra Portugalská považovaná za pramatku slávy Habsburského rodu. Od Triedentského koncilu sa stal sídlom rádu jezuitov, ktorý kláštor, spolu s priľahlým kostolom, obnovili a Skrášlili barokvým vzhľadom. V roku 1793 v Neuklosterkirche malo svetovú premiéru známe Mozartovo Rekviem. Novokláštorný kostol (Neuklosterkirche) je vzorom typického barokového umenia, chrám pôsobí mimoriadne majestátne. Kláštor dodnes slúži ako tradičné kláštorné sídlo františkánov (ktorý sem prišli po vyhnaní jezuitov).
Rohov

Rohov je:
Benidorm

Benidorm je pobrežné mesto v Španielsku vo Valencii v provincii Alicante pri Stredozemnom mori. Má katastrálnu výmeru a vyše 70-tisíc obyvateľov. 
Pôvodne to bola malá vidiecka obec, dnes je mesto známe predovšetkým vďaka hotelovému priemyslu, plážam a mrakodrapom, ktoré boli vybudované ako výsledok ekonomiky orientovanej na turizmus. Nachádza sa tu najvyššia budova v Španielsku mimo CTBA, In Tempo s výškou 200 metrov. Celkovo sa tu nachádza 310 budov vyšších ako 35 metrov, preto sa vraví, že je to mesto s najvyšším počtom mrakodrapov na svete po New Yorku.
WTC

WTC môže byť:
Ekumenopolis

Ekumenopolis (z gr. "svetové mesto") je termín, ktorý bol zavedený v roku 1967 gréckym urbanistom menom Constantinos Doxiadis na reprezentáciu myšlienky, že v budúcnosti by sa mohli urbanizované oblasti a súmestia spojiť a vytvoriť tak jedno celosvetové mesto ako dôsledok súčasných trendov urbanizácie a rastu populácie.
Svet, ktorý by dospel do takéhoto štádia vývoja, by pravdepodobne potreboval import potravín z iných planét alebo z orbitálnych alebo podzemných zdrojov.
Doxiadis vytvoril aj scenár založený na trende urbánneho vývoja zo súčasnosti, predpovedal prvý európsky "eperopolis" (kontinentálne mesto), ktoré by malo byť založené na oblasti Londýn-Paríž-Amsterdam.
V modernej vedecko-fantastickej literatúre sú ekumenopolisy obyčajne hlavné sídla galaktických impérií.
Paleoarchaikum

Paleoarchaikum je éra archaika s trvaním 3 600 – 3 200 mil. rokov. Po ňom nasledovalo mezoarchaikum.
Vývoj.
V paleoarchaiku pokračoval vývoj zemskej kôry, aj keď dôkazov sa dochovalo len veľmi málo. Toto obdobie nie je odlíšené na základe žiadnej typovej horninovej formácie, jeho vek je stanovený chronometricky. Z paleoarchaika pochádza aj prvý nález dochovanej mikrofosílie – baktérie v slieňovci zo západnej Austrálie, s datovaním 3 460 mil. rokov.
Mezoarchaikum

Mezoarchaikum je éra archaika s trvaním 3 200 – 2 800 mil. rokov. Po ňom nasledovalo neoarchaikum.
Vývoj.
V mezoarchaiku naďalej pokračoval vývoj zemskej kôry, utvárali sa základy budúcich kontinentov. Mezoarchaické horniny sú zdokumentované napr. z južnej aj severnej Manitoby (Kanada), ale aj z iných kontinentov: Afriky a Austrálie, ide prevažne o metamorfované horniny rôzneho stupňa, najčastejšie ruly a zelené bridlice. Na Zemi sa už vyskytovali prvé organizmy, čoho dôkazom sú početné nálezy stromatolitov z Austrálie.
Neoarchaikum

Neoarchaikum je najmladšia éra archaika s trvaním 2 800 – 2 500 mil. rokov. Po ňom nasledovalo paleoproterozoikum – najstaršia časť eónu proterozoikum.
Vývoj.
V neoarchaiku sa končí konsolidácia kôry, sú vytvorené najstaršie časti kontinentov (tzv. prekambrické štíty) a pomaly ustáva zvýšená vulkanická činnosť. Koniec archaika je stanovený na výskyt páskavých železných rúd, čo je indikátor zvýšeného obsahu kyslíka, teda postupnej "„štandardizácie“" atmosféry. Je pravdepodobný aj výskyt prvých eukaryotických organizmov.
Salmonelová pneumónia

Salmonelová pneumónia alebo empyém je hnisavý zápal pľúc alebo pohrudnice, vyvolaný baktériou rodu Salmonella. Môže byť samostatným infekčným ochorením alebo vzácnou komplikáciou systémovej salmonelózy. Vo veľkej väčšine postihuje oslabený organizmus – s ťažkým chronickým ochorením pľúc, rakovinou, diabetom, alkoholikov, ľudí s kosáčikovitou anémiou a podobne.
Klinické príznaky sa neodlišujú od prejavov pneumónie, sposobenej inými baktériami.
Marek Grechuta

Marek Michał Grechuta (* 10. december 1945, Zamość, Poľsko – † 9. október 2006, Krakov, Poľsko) bol poľský spevák, hudobný skladateľ a textár.
Hudba Mareka Grechutu sa dá, so zreteľom na istú svojráznosť, iba ťažko zaradiť. Najčastejšie sa označuje ako jemná forma progresívneho rocku s výrazným vplyvom jazzrocku (najmä vo včasnom období jeho tvorby), pesničkárstvo alebo spievaná poézia.
Už od detstva sa učil hrať na klavíri. Po gymnáziu začal študovať architektúru na Krakovskej polytechnike. Tam sa zoznámil s Janom Kantym Pawluśkiewiczom, s ktorým založil kabaret "Anawa", ktorý sa vzápätí zmenil na jeho sprievodnú skupinu na vystúpeniach. Debutoval v roku 1967 na krakovskom "Festivale študentskej piesne", kde získal druhé miesto. V nasledujúcich rokoch získal cenu na festivale v Opole, ocenenie novinárov a televízie. V roku 1971 Grechuta opustil "Anawu" a založil si skupinu "WIEM" (v preklade „viem“ ale aj skratka slov "W Innej Epoce Muzycznej" - „V inej hudobnej epoche“). O päť rokov neskôr začal spolupracovať s Pawluśkiewiczom a začína písať hudbu na poľského medzivojnového básnika Witkacyho. V roku 1977 získala jeho pesnička "Hop - szklankę piwa" (Hop – pohár piva) Grand Prix na festivale v Opole. V roku 1976 Marek Grechuta začal spoluprácu so známym krakovským divadielkom Piwnica pod Baranami (Pivnica u baranov), trvajúcu asi 10 rokov.
Od roku 1970 bol ženatý, s manželkou Danutou majú syna Łukasza.
Alpská krajina

Alpské krajiny je skupina krajín, ktorá býva zaraďovaná do strednej Európy (spolu s krajinami Vyšehradskej skupiny) alebo do západnej Európy. Skupina je pomenovaná podľa Álp, najväčšieho pohoria v Európe rozkladajúcich sa od Rakúska po Francúzsko cez Slovinsko, Taliansko, Švajčiarsko, Lichtenštajnsko a čiastočne aj Nemecko. Všetky tieto krajiny obsahujú časť Álp a sú nazývané alpské krajiny. Hoci aj Francúzsko a Taliansko majú pohoria, ktoré sú súčasťou Álp, nepovažujú sa vždy za alpské krajiny.
Lutepää

Lutepää je dedina vo východnom Estónsku, v obci Värska v kraji Pőlvamaa. Leží v oblasti lesov a jazier na rusko-estónskej hranici, ktorá sa v tejto oblasti viacnásobne vlní. Obec sa nachádza na ceste medzi obcami Värska a Saatse, zvláštnosťou je, že aj keď je estónskym sídlom, dostupná je jedine cez územie Ruska. Nie sú potrebné ruské víza, no je zakázané na tejto ceste zastavovať. Obec, podobne aj celá oblasť na hraniciach Estónska a Ruska, je obývaná národom Setu. Geografické súradnice obce sú: 57° 55' severnej geografickej šírky a 27° 43' východnej geografickej dĺžky.
Archelon

Archelon, čo v preklade znamená "stará korytnačka", je vyhynutý rod skrytokrkých morských korytnačiek z čeľade Protostegidae, ktorý existoval pred 70-65 mil. rokov, počas vrchnej kriedy, a ktorý zahŕňa 1 druh. "Archelon" sa vyskytovala na území dnešnej Južnej Dakoty a Kansasu (USA).
Telesné znaky.
Archelon je najväčšou známou korytnačkou: merala priemerne 3 až 4 m. Telo nemala chránené ťažkým pancierom. Namiesto panciera disponovala kostennými trámami, ktoré boli pravdepodobne prekryté hrubou a pružnou kožou. Táto korytnačka mala mohutné veslovité končatiny, ktorými sa poháňala pod vodou. Archelon sa pravdepodobne živila medúzovcami. Zaživa mohla vážiť až 1,5-2,2 tony. Najväčšia fosília tohto druhu bola objevená roku 1970 v Južnej Dakote: merala vyše 4 metre s rozpätím plutiev až 5 metrov.
Bielsko

Bielsko (čes. "Bílsko", poľ. "Bielsko", nem. "Bielitz") je poľské historické mesto v sliezskom Těšínsku. Bolo založené v 2. polovici 13. storočia na soľnej ceste z Krakova do Těšína a ďalej na Moravu. V 16. storočí v meste prekvitali remeslá, predovšetkým súkenníctvo. V roku 1572 sa mesto stalo centrom slobodného stavovského panstva Bílsko. V 20. rokoch 17. storočia tu pôsobil Juraj Tranovský. V období protireformácie si mesto obhájilo výrazne luteránský charakter a zostalo významným centrom evanjelickej cirkvi i po vydaní tolerančného patentu, v roku 1867 bol v meste založený evanjelický učiteľský seminár. V Rakúsko-Uhorsku zohrávalo úlohu priemyselného centra, mesto bolo výrazne nemecké, žila tu aj početná židovská komunita. Po rozdelení Těšínska v roku 1920 pripadlo mesto Poľsku. Od 1. januára 1951 bolo Bielsko spojené s malopoľskou Białou, s ktorou dnes tvorí mesto Bielsko-Biała.
Bílsko

Bílsko môže byť:
Bielsko-Biała

Bielsko-Biała (slovensky historický názov Bielsko, "Bielitz-Biala", "Bílsko-Bělá") je mesto v južnom Poľsku v Sliezskom vojvodstve, do roku 1999 bolo hlavným mestom vojvodstva Bielsko-Biała. Žije tu vyše 180-tisíc obyvateľov. 
Bielsko bolo založené v 2. polovici 13. storočia na soľnej ceste z Krakova do Těšína a ďalej na Moravu. V 16. storočí v meste prekvitali remeslá, predovšetkým súkenníctvo. V roku 1572 sa mesto stalo centrom slobodného stavovského panstva Bílsko. V 20. rokoch 17. storočia tu pôsobil Juraj Tranovský. V období protireformácie si mesto obhájilo výrazne luteránský charakter a zostalo významným centrom evanjelickej cirkvi i po vydaní tolerančného patentu, v roku 1867 bol v meste založený evanjelický učiteľský seminár. V Rakúsko-Uhorsku zohrávalo úlohu priemyselného centra, mesto bolo výrazne nemecké, žila tu aj početná židovská komunita. Po rozdelení Těšínska v roku 1920 pripadlo mesto Poľsku. Od 1. januára 1951 bolo Bielsko spojené s malopoľskou Białou, s ktorou dnes tvorí mesto Bielsko-Biała.
Biała

Biała (z ) môže byť:
Zoznam miest v Maďarsku

Tento článok obsahuje zoznam miest v Maďarsku podľa počtu obyvateľov.
Indie rock

Indie rock si vzal svoje meno zo slova „"independent – nezávislý"“. Tento názov žánru popisuje životný postoj kapiel a ich spôsob tvorby ("urob si sám") a ich zastupovanie malými, nízko nákladovými vydavateľstvami.
Ako taký je žáner indie rock otvorený experimentom so zvukmi, rytmikou, emóciami a textami a nesnaží sa v prvom rade zapáčiť mainstreamovému publiku. Viac ako o zisk sa zaujíma o osobný vkus a názory.
Jeho korene siahajú k Bigbeatu,Britskému a Americkému undergroundu a alternatívnemu rocku 80-tych rokov a jeho vznik pramení z potreby separácie sa od značne spopularizovaného (napr. Nirvana) Grunge, ktorý sa, chtiac- nechtiac nevyhol svojej komercializácii. 
Indie rock a stredný prúd sú nezľučiteľné hlavne preto, lebo indie je príliš vrtošivý, čudácky, surový a drsný, precitlivelý, s intímnymi textami a neotesanými melódiami. V 90tych rokoch sa indie rock ďalej rozčlenil na rôzne sub-žánre (indie pop, dream pop, noise-pop).
Masiakasaurus

Masiakasaurus bol malý, približne dva metre dlhý dravý dinosaurus. Známy je z pozostatkov niekoľkých jedincov, ktoré zahŕňajú približne 40% kostí kostry. Žil pred 70 až 65 miliónmi rokov na území dnešného Madagaskaru. Jediný druh je Masiakasaurus knopfleri.
Opis.
Masiakasaurus bol výzorom, nerátajúc modifikované čeľuste, takmer typickým menším dravým dinosaurom. Jeho poznávacím znakom boli zuby, ktoré boli v prednej časti čeľustí nadmerne dlhé a vysunuté smerom dopredu. Ohnutý rypák ešte umocňoval netypický vzhľad hlavy tohto dinosaura.
Predpokladá sa, že tvar čeľustí Masiakasaura bol prispôsobením na lov rýb alebo hadov.
Meno.
Masiakasaurus dostal druhové meno po Markovi Knopflerovi zo skupiny Dire Straits. Paleontológovia odkrývajúci pozostatky Masiakasaura mali totiž dojem, že pri počúvaní jeho hudby nachádzali viac fosílií.
Zoznam miest v Rakúsku

Tento článok obsahuje zoznam miest v Rakúsku.
Obce nad 10 000 obyvateľov.
Nasledujúce zoznamy obsahujú všetky obce v Rakúsku s najmenej 10 000 obyvateľmi a mestá v geografickom slova zmysle, ktoré nemusia mať nutne oficiálny status mesta. Udané počty obyvateľov odrážajú výsledky sčítania z 15. mája 1991 a 2001 a Statistik Austria z 1. januára 2004. Počty obyvateľov sa týkajú súčasných mestských oblastí. Z časti neobsahuje predmestia, napríklad pri Kremsi, z časti ale obsahuje i susediace oblasti, ako pri Wolfsbergu. Okrem toho je uvedená aj spolková krajina, v ktorej sa obec nachádza. Zoznam je zoradený podľe počtu obyvateľov zostupne.
Najväčšia obývaná oblasť Rakúska je s veľkým odstupom metropolitná oblasť Viedeň s počtom obyvateľov 2 067 651 (stav k roku 2005). Koncentruje v sebe celú štvrtinu obyvateľov krajiny.
Aglomerácie Rakúska.
"Stav k roku 2001."
Obce s postavením mesta.
Zoznam obsahuje všetky obce v Rakúsku s postavením mesta v abecednom poradí. Počty obyvateľov sú k roku 2001.
Cytoskelet

Cytoskelet je dynamický systém proteinových vlákien a tubulov, ktorých hlavná funkcia spočíva v transporte látok a komponentov bunky, v opore bunky a v účasti na jej delení (u živočichov sa podiela na vytvorení tzv. deliaceho vretienka).
Zloženie.
Cytoskelet sa skladá z troch zložiek: mikrotubulov, mikrofilamentov a intermediárnych filamentov. Každá zo zložiek sa podieľa na špecifických funkciách, každopádne prichádzajú do tesného kontaktu a navzájom sa na seba viažu (napr. pomocou proteínu plektín).
Koks

Koks je pevný, uhlíkatý zvyšok získaný z nízkopopolového, nízkosírneho čierneho uhlia, z ktorého sú odstránené prchavé zložky v koksárenskej batérii s obmedzeným prístupom kyslíka v teplotách okolo 1 000 °C. Pri procese tiež vzniká kamenouhoľný decht, čpavok, ľahké oleje a svietiplyn. Koks sa používa ako palivo a ako redukčné činidlo o. i. vo vysokej peci. Koks z uhlia je šedý, tvrdý a pórovitý. Má výhrevnosť 29,6 MJ/kg.
"Petrolejový koks" je pevný zvyšok získaný rafináciou ropy. Obsahuje ale príliš veľa nečistôt na to, aby mohol byť využívaný v metalurgických aplikáciách.
Zoznam miest v Poľsku

Tento článok obsahuje zoznam miest v Poľsku.