burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
A (album, Big Bang)

A je piaty single album juhokórejskej chlapčenskej skupiny Big Bang, ktorý vyšiel 1. júna 2015 ako druhý zo "Série MADE".
Detaily.
Singel sa dal predobjednať od 27. mája do 1. júna. Obsahuje 4 piesne (2 nové a 2 predchádzajúce) a 2 inštrumentálne skladby. Celosvetovo bol vydaný cez iTunes a iné hudobné portály 1. júna 2015. Existujú dve rôzne verzie, jedna pozostáva len z CD a brožúrky (24 strán) a druhá má k tomu ešte aj špeciálny balíček (puzzle lístok, 5 fotografií a limitovanú fotografiu) s plagátom.
Príprava.
Prvý teaser s názvom „Bang Bang Bang“ vyšiel 27. mája. Jang Hjon-sok (výkonný riaditeľ YG Entertainment) sa vyjadril, že skladba je „najsilnejšou hudbou, akú ste kedy počuli“. Druhý teaser pre „We Like 2 Party“ vyšiel o deň neskôr. Videoklip sa natáčal 19. mája na ostrove Čeču.
Vydanie a propagácia.
"A" vyšiel 1. júna a obsahoval skladby „Bang Bang Bang“ a „We Like 2 Party“. Po vydaní sa umiestnil na 3. mieste juhokórejského týždenného albumového rebríčka Gaon a o dva týždne bol na druhom mieste. V mesačnom rebríčku Gaon sa s 93 504 predanými kópiami umiestil na 3. mieste.
Podľa "QQ Music" dosiahol počet predobjednaných kópií 1 milión. Za prvých 12 hodín sa predalo 200 000 kópií. Po dvoch týždňoch bolo predaných viac ako 400 000 digitálnych kópií, čo bol rekord v počte predaných albumov zahraničného interpreta na QQ Music. V rebríčku mali Big Bang v Top 6 štyri svoje skladby.
Po predstavení oboch piesní počas koncertu v čínskom meste Kanton v rámci svojho svetového turné MADE 2015 World Tour sa skupina 30. mája zúčastnila programu "Yoo Hee-yeol's Sketchbook". Hodinu pred vydaním albumu boli Big Bang v živom vysielaní " Naver Starcast online", ktoré sledovalo viac ako 400 000 ľudí. V televízii s piesňami prvý raz vystúpili 4. júna v programe "M Countdown".
Pieseň „Bang Bang Bang“ bola oneskorene pridaná do hlasovania hudobného programu "Inkigajo" až 41 hodín po vydaní, výsledkom čoho bolo víťazstvo skupiny Shinee s piesňou „View“, hoci rebríčkom kraľovala práve skladba skupiny Big Bang. To viedlo k hromadným sťažnostiam fanúšikov.
Problém s televíziou SBS pokračoval. 14. júna bolo ohlásené, že Big Bang majú zakázané sa objaviť v programe "Inkigajo". Podľa SBS bolo dôvodom to, že G-Dragon a T.O.P neprišli, keď skupina 24. mája vyhrala a prítomní boli len traja členovia. Zástupca YG Entertainment povedal, že členovia nemohli prísť kvôli natáčaniu videoklipu. Víťaz programu zo 14. júna nebol vyhlásený v ten deň. Výsledky boli zverejnené až na ďalší deň a víťazmi boli Big Bang.
Po tomto prestali singel propagovať a nepropagovali ani ďalší single album "D".
Doug Sax

Doug Sax (* 26. apríl 1936, Los Angeles, Kalifornia – † 2. apríl 2015, tamže) bol americký nahrávací technik. Nahrával tri albumy skupiny The Doors vrátane ich debutu z roku 1967, šesť albumov skupiny Pink Floyd, medzi nimi aj "The Wall", v roku 2004 nahral aj viacnásobného víťaza ceny Grammy, album "Genius Loves Company" od Raya Charlesa, či (v roku 2015) 36. štúdiový album Boba Dylana, "Shadows in the Night".
Kariéra.
Doug Sax začínal svoju hudobnú kariéru ako trúbkár v symfonickom orchestri, no od začiatku prejavoval záujem o techniky nahrávania hudobných diel. Od 27. decembra 1967 spolu s bratom Bertom a kamarátom zo strednej školy, hudobným aranžérom a klaviristom, ktorý pracoval pre Capitol Records, Lincolnom Mayorgaom, založili nahrávacie štúdio The Mastering Lab. Prvý album, ktorý Sax nahrával bol debut skupiny The Doors, ktorý bol 25. marca 2015 uložený do fondov národnej kongresovej knižnice Spojených štátov. 
Štúdio Mastering Lab používa techniku navrhnutú firmou Sherwood, ktorá je založená na ručne vyrobenej elektronike: od páskových strojov, ekvalizérov, ovládania zvukových nahrávok, konvertorov po monitorujúce zosilňovače. Toto doslova laboratórne vybavenie, Saxov talent a povesť firmy The Mastering Lab dokázali udržať ich dlhoročné fungovanie a všeobecný rešpekt. V roku 1970 Sax a Mayorga založili audiofilskú hudobnú značku Sheffield Lab Recordings, ktorá produkovala na princípe priameho orchestrálneho nahrávania klasických a džezových albumov.
Od roku 1972 ma Dou Sax na konte mastering dvadsiatich percent z albumov, ktoré bol zaradené do Top 100 časopisu "Billboard". Už v roku 1971 technicky spracoval nahrávky ako "Who’s Next" od The Who, "Nilsson Schmilsson" od Harryho Nilssona, "Sticky Fingers" od The Rolling Stones, či debut kapely Eagles. Počas svojej kariéry Saxove meno figuruje pri výrobe tisícok albumov, rôznych žánrov, nielen klasického rocku, ale aj trash metalových nahrávok ako bol box set "Vinyl Conflict" od kapely Slayer, či vinylové reedície skupiny Pantera, ale aj "Greatest Hits" od kapely Eagles, ale aj "Reimagines Gershwin" Briana Wilsona
Sacred Heart (Shakespears Sister)

Sacred Heart je debutový štúdiový album britskej pop-rockovej skupiny Shakespear's Sister, vydaného 21 augusta 1989 hudobnou spoločnosťou FFRR Records. Album bol nahraný po tom, ako sa Siobhan Fahey rozhodla opustiť dievčenskú skupinu Bananarama. Shakespear's Sister, pôvodne určená ako sólový akt pre Fahey, sa počas výroby albumu stal partnerstvom medzi Fahey a Marcelly Detroit.
Album priniesol štyri single "Break My Heart (You Really) / Heroine" 17 októbra 1988, "You're History" 17 júla 1989, "Run Silent" 2 októbra 1989 a "Dirty Mind" 26 februára 1990. 
Album dosiahol na 9 miesto v rebríčku albumov vo Veľkej Británii a BPI ho certifikovalo na zlato.
Producentmi albumu boli Shakespear's Sister, Richard Feldman a Jimmy Iovine.
Sacred Heart

Sacred Heart môže byť:
Hormonally Yours

Hormonally Yours je druhé album speváckeho dua Shakespears Sister. Bolo vydané 18. februára 1992 vydavateľstvom London Records. Pochádza z neho najúspešnejší hit skupiny - „Stay“, ktorý sa osem týždňov udržal na prvom mieste na UK Singles Charts.
London '66–'67

London '66–'67 je EP britskej rockovej skupiny Pink Floyd. Bolo vydané 19. septembra 1995.
Nahrávka zachycuje skupinu v jej ranom veku, na začiatku roka 1967, kedy bol hlavným frontmanom skupiny gitarista, spevák a skladateľ Syd Barrett, ktorý Pink Floyd viedol do oblasti psychedelického rocku. EP obsahuje dve inštrumentálne skladby, „Interstellar Overdrive“ a „Nick's Boogie“, ktoré nahrala skupina pre film "Tonite Let's All Make Love in London".K tomuto filmu bol neskôr vydaný aj soundtrack. Na pôvodnom soundtracku ale boli použité iba úryvky zo skladby „Interstellar Overdrive“. Obe skladby sa dočkali svojho oficiálneho vydania až na reedícii platne v roku 1991. Neskôr aj na EP "London '66–'67", ktoré vyšlo v roku 1995.
Skladby „Interstellar Overdrive“ a „Nick's Boogie“ sú najstaršími oficiálne a komerčne dostupnými nahrávkami Pink Floyd.
V roku 2005 vyšlo DVD s videozáznamom z koncertov „14 Hour Technicolour Dream“ a z klubu UFO (jar 1967), ktorý je doplnený zvukovým záznamom z januára 1967. DVD obsahuje okrem oboch skladieb aj štyri interview (napr. s Mickom Jaggerom či Michaelom Cainom) a ďalšie bonusy.
Červená repa

Červená repa môže byť:
Cviklovka

Cviklovka môže byť:
Perfume

„Perfume“ "(Parfum)" je pieseň americkej speváčky Britney Spears a zároveň druhým singlom z jej ôsmeho albumu Britney Jean (2013). Singel bol vydaný 4. novembra 2013 spoločnosťou RCA Records. Text piesne napísali samotná Britney a skladateľka Sia Furlerová a o produkciu sa postaral producent a spevák "Will.i.am". Pieseň nebola príliš úspešná, keďže sa nedočkala dostatočnej propagácie a tak debutovala na 76. mieste amerického hudobného rebríčka Billboard Hot 100. Skladba je hodnotená ako veľmi romantická pop balada a témou je žiarlivosť vo vzťahu. Skladby sa v USA doposiaľ predalo 275 000 kópií. Britney skladbu spieva v svojej show v Las Vegas „""". Na albume sa nachádza aj odlišná verzia piesne s podtitulom „"Dreaming Mix"". Témou textu je žiarlivosť a nevera, keď speváčku opúšta jej priateľ kvôli inej žene. Britney išpiroval k napísaniu rozchod s jej snúbencom Jasonom Trawickom.
Preklad úryvku z piesne: „"Dievča vie, že ju chalpec podvádza. Chce aby si privoňal k jej perfému a ona si označí svoje teritórium"."
Videoklip.
Videoklip režíroval "Joseph Kahn", ktorý už režíroval jej predošlé videoklipy ako „"Stronger"“ (2000), „"Toxic"“ (2004) alebo „"Womanizer"“ (2008) a bol vydaný 10. decembra 2013 na oficálnom speváčkinom "VEVO" kanáli a pozrelo si ho už viac ako 26 300 000 ľudí. Vo videoklipe sa speváčka nachádza na streche motela, priamo v moteli, kde v kúpeľni používa parfum z jej oficiálnej kolekcie "Fantasy" alebo v aute"." Režisér Joseph Kahn natočil koniec videa, v ktorom Britney nakoniec svojho priateľa pre neveru zastrelí, avšak nahrávacej spoločnosti RCA Records sa to nepáčilo, a tak musel byť záver zmenený. Kvalitne natočený videoklip sa fanúšikom a kritikom veľmi páčil. Priebeh natáčania je možné vidieť v speváčkinom dokumente „I Am Britney Jean".
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1952

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1952 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1952. Konal sa v Helsinkách, vo Fínsku v dňoch od 15.24. júla 1952, za účasti 12 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá domáceho Fínska, Poľska a Talianska. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 7. vydanie. Zápasy sa hrali na štadióne Helsingin Velodromi, na ktorom sa odohrala aj súťaž v dráhovej cyklistike. Titul získala piatykrát v rade , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1908

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1908 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1908. Konal sa v Londýne, v Spojenom kráľovstve v dňoch od 29.31. októbra 1908, za účasti 6 mužských tímov zo 4 krajín. Bol to prvý hokejový turnaj na Letných olympijských hrách. Zápasy sa hrali na štadióne White City Stadium, na ktorom sa odohrala takmer polovica všetkých olympijských súťaží. Titul získalo , ktoré reprezentovali anglickí hráči a ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Stretnutie o 3. miesto sa nehralo, bronz získali porazení semifinalisti tvorení škótskymi a waleskými hráčmi Spojeného kráľovstva.
Bang Bang Bang (Big Bang)

„Bang Bang Bang“ je singel juhokórejskej chlapčenskej skupiny Big Bang. Vydaný bol digitálne 1. júna 2015 vydavateľstvom YG Entertainment ako tretí singel zo "Série MADE" a ako prvý z "A". Na 17. ročníku Mnet Asian Music Awards získala skladba ocenenie Pieseň roka. Podľa juhokórejského rebríčka Gaon bola skladba „Bang Bang Bang“ v roku 2015 najpredávanejším singlom.
Príprava.
Prvý teaser s názvom „Bang Bang Bang“ vyšiel 27. mája. Jang Hjon-sok (výkonný riaditeľ YG Entertainment) sa vyjadril, že skladba je „najsilnejšou hudbou, akú ste kedy počuli“.
Vydanie a propagácia.
Skladba „Bang Bang Bang“ dosiahla za prvý týždeň predajnosť 339 856 digitálnych kópií. V digitálnom rebríčku Gaon obsadila 1. miesto. Na konci júna sa umiestnila na prvom mieste mesačného rebríčka Gaon so 681 111 predanými kópiami. Miliónovú hranicu skladba v Južnej Kórei prekročila 13. augusta.
V Billboardovom rebríčku "Svetové digitálne piesne" sa skladba umiestnila na prvom mieste a hneď za ňou nasledovala aj pieseň „We Like 2 Party“, čím sa zopakoval úspech "M". Spolu s Psy-om tak boli jedinými kórejskými interpretmi, ktorým sa podarilo získať prvé dve priečky v tomto rebríčku dvakrát. 
Vo Francúzsku „Bang Bang Bang“ obsadila 194. miesto a bolo to prvý raz, čo sa kórejský interpret umiestnil vo francúzskom rebríčku singlov.
Kritika.
Od hudobných kritikov si „Bang Bang Bang“ vyslúžila pozitívne ohlasy. Americký "Fuse" pochválil videoklip slovami: „Podľa očakávaní je videoklip presahujúcou záležitosťou, kde chlapci sebavedomo predviedli divoký vzhľad, účesy a módu v neónovo zafarbenom svete.“ "Billboard" nazval skladbu „peckou“ a pochválil ich módu s tým, že všetko bolo na mieste. Kórejský "Star News" sa vyjadril, že „tohtoročné tornádo Big Bang je silnejšie ako sa čakalo a ich hudba má od vydania piesne „Lies“ silné základy“. „Bang Bang Bang“ si získala obdiv fanúšikov, verejnosti aj kritikov, čo len poukazuje na fakt, akí sú Big Bang ako skutoční umelci úspešní.
Videoklip.
Choreografkou bola Parris Goebel, ktorá predtým pracovala na Tchäjangovej „Ringa Linga“ a „Good Boy“ dua GD X Tchäjang. Režisérom bol So Hjon-sung, ktorý predtým režíroval videoklipy k piesňam „Fantastic Baby“ a „Bae Bae“. Podľa Billboardu sa v Amerike aj vo svete videoklip k piesni umiestnil na prvom mieste K-popových videoklipov s najväčším počtom pozretí za mesiac jún.
Sopúch

Sopúch môže byť:
Bang Bang Bang

Bang Bang Bang môže byť:
Pretty Girls

„Pretty Girls“ "(Pekné dievčatá)" je singel americkej popovej speváčky Britney Spears v spolupráci s austrálskou raperkou Iggy Azalea. O text sa postarala britská skupina Little Mix v spolupráci s Iggy Azalea a Maegan Cottone, a o produkciu The Invisible Men. Skladba bola vydaná 4. mája 2015 nahrávacou spoločnosťou RCA Records. Pieseň sa stala najpredávanejšou ženskou spoluprácou roka 2015.
Hudobné video pre skladbu bolo vydané 13. mája na spevačkinom VEVO kanáli, avšak fotky z natáčania sa na internete objavili už skôr. Obe speváčky predviedli skladbu s tanečnou choreografiou na "Billboard Music Awards" "2015". Skladba mala pozitívne ohlasy od fanúšikov avšak hudobní kritici boli skeptickí a väčšina ju označila za podobnú so skladbou Iggy Azalea „"Fancy"“ (2014). Skladba bola nominovaná na "Najlepšiu spoluprácu" a "Najlepšiu ženskú pesničku" na "Teen Choice Awards" "2015", avšak cenu si neodniesla.
Skladba debutovala na 29. mieste amerického hudobného rebríčka Billboard Hot 100.
Poďľa prestížneho časopisu Time je skladba 8. najhoršou piesňou roka 2015.
Hudobné video.
Video sa nesie v štýle 80. rokov a je inšpirované filmom "Earth Girls Are Easy," a preto má Iggy svietiace oči a ďalšie nadpozemské schopnosti. Raperka si zahrala mimozemšťanku a Britney pozemšťanku, ktorá ju berie na rôzne zábavy. Speváčky sa nachádzajú v klipe v autoumývárni, v klube ale aj v dome. Na začiatku klipu sedí Britney pri bazéne, z ktorého vychádza mimozemšťanka Iggy. Britney ju vezme k sebe a vyberie jej vhodné oblečenie, upraví ju a pôjdu von. V autoumývárni Iggy použije svoju silu a počaruje bankomat, z ktorého začnú vypadávať bankovky. V časti kde obe hlavné aktérky sedia v kabriolete Iggy premení starý telefón na nový "Samsung Galaxy S6", čo je vlastne reklama na tento produkt. Na konci klipu si ich mimozemšťania vezmú z klubu k sebe. Klip má prevažne negatívne hodnotenia, prekonalo 110 000 000 videní a získalo VEVO certifikáciu. Réžie sa ujala samotná Iggy Azalea.
We Like 2 Party

„We Like 2 Party“ je singel juhokórejskej chlapčenskej skupiny Big Bang. Vydaný bol digitálne 1. júna 2015 vydavateľstvom YG Entertainment ako štvrtý singel zo "Série MADE" a ako druhý z "A".
Príprava.
Prvý teaser vyšiel 28. mája. Druhý bol vydaný o deň neskôr a obsahoval aj informácie o tom, kto pieseň zložil.
Vydanie.
V prvom týždni po vydaní sa „We Like 2 Party“ umiestnila v digitálnom rebríčku Gaon na 3. mieste s 278 367 predanými kópiami. Na konci júna sa umiestnila na druhom mieste mesačného rebríčka Gaon s predajnosťou 515 406 digitálnych kópií. Lepšie na tom bola len „Bang Bang Bang“, vlastná pieseň skupiny. V Billboardovom rebríčku "Svetové digitálne piesne" sa skladba umiestnila na druhom mieste.
Videoklip.
Videoklip k piesni „We Like 2 Party“ sa natáčal 19. mája na ostrove Čeču. Obsahuje zábery, ktoré natáčali samotní členovia. Pred natáčaním si vypili, aby klip pôsobil prirodzenejšie. Zástupca spoločnosti YG Entertainment povedal: „Budete mať možnosť vidieť skôr uvoľnenejší ako vážny Big Bang.“ Videoklip ukázal bezstarostnú stránku skupiny, zábavu, párty a pitie alkoholu, čo sa od ich zvyčajného štýlu líšilo.
"Billboard" sa o videu vyjadril kladne: „Big Bang ukázali svoju hravú stránku a silné priateľstvo.“ Podľa "Billboardu" sa v Amerike aj vo svete videoklip k piesni umiestnil na treťom mieste najsledovanejších K-popových videoklipov za mesiac jún.
Zákaz.
„We Like 2 Party“ bola televíziou KBS zakázaná kvôli nevhodným výrazom a spomínaniu značiek. YG Entertainment údajne zvažovalo úpravu skladby, ale dodnes tak neurobilo.
Bob's Burgers

Bob's Burgers je americký animovaný sitkom, ktorý vysiela stanica Fox od 9. januára 2011, v rámci nedeľňajšieho animovaného bloku seriálov, spolu so Simpsonovcami, Griffinovcami a i.
12. februára 2019 bola potvrdená desiata séria. Vysielať sa začala 29. septembra 2019.
Film založený na seriáli "Bob's Burgers" bude mať kinopremiéru 9. apríla 2021. Pôvodný dátum premiéry bol presunutý z 17. júla 2020 kvôli pandémii koronavírusu.
Dej.
Seriál sa sústreďuje na rodinu Belcherovcov – Bob, Linda a ich deti Tina, Gene a Louise – a ich hamburgerovú reštauráciu.
Alkimedón z Aiginy

Alkimedón ("Alkimedón") bol v roku 460 pred Kr. olympijský víťaz v zápasení dorastencov.
Alkimedón z Aiginy bol na 80. olympijských hrách korunovaný vencom za víťazstvo v zápasení dorastencov. Jeho víťazstvo z Olympie ospieval v oslavnej lyrickej básni Pindaros, naslávnejší starogrécky predstaviteľ zborovej lyriky, ktorý podľa vlastných slov chcel „"pamätník slávy víťaza pred zrakom všetkých vztýčiť."" Pindaros uvádza, že bol bratom atléta "Timosthena", víťaza nemejských hier. Významnú časť básne venuje kráse jeho domovského mesta, jeho tradíciam, miestnym hrdinom a bohom. Ďalšia sloha je venovaná Melesiovi, jeho znamenitému trénerovi, vychovávateľovi množstva mladých talentov. Pokiaľ ide o Alkimedonta, nevyzdvihuje jeho víťazstvo, ale jeho mladosť a mužnosť, a prosí tiež bohov, aby požehnali jeho život, vrátane jeho rodinných príslušníkov.
Zápasenie dorastencov sa stalo olympijskou disciplínou na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty. Zápasenie ("palé") sa podobalo nášmu „"gréckorímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Plameniak krátkozobý

Plameniak krátkozobý ("Phoenicoparrus jamesi") je juhoamerický druh plameniaka. Jeho blízkym príbuzným je plameniak žltonohý ("P. andinus") s ktorým tvorí rod "Phoenicoparrus". 
Latinský názov na počesť Harryho Jamesa Berkeleya zaviedol Philip Sclater.
Dorastá do dĺžky 9092cm. Operenie má svetlo ružové, na chrbte a okolo krku čiastočne červené, letky sú tmavé. Okolo inak žltých očí má neoperenú červenú kožu. Končatiny má tehlovo červené a zobák jasne žltý s čiernym koncom. Mláďatá sú krátko po vyliahnutí sivé, alebo biele a rovnako ako dospelé sa sfarbia až vo veku 3 alebo 4 rokov.
Vyskytuje sa na slaných i sladkovodných jazerách vo vyššie položených oblastiach Ánd na území Peru, Čile, Bolívie a Argentíny. Až do roku 1956 bol pritom považovaný za vyhynutého, v súčasnej dobe, konkrétne od roku 2008, je v Červenom zozname IUCN zaradený do kategórie takmer ohrozených druhov, a to z dôvodu, že bol u jeho globálnej populácie v posledných troch generáciách zaznamenaný viditeľný pokles spôsobený predovšetkým stratou prirodzeného biotopu.
Živí sa planktónom, ktorý rovnako ako ostatné druhy plameniakov filtruje z vody pomocou svojho zvláštne adaptovaného zobáka.
Pohlavne dospieva až vo veku 6 rokov a je monogamný. Hniezdi pritom nepravidelne, často i ob rok. V každej znáške je len 1 oválne vajce, ktoré samica kladie do kužeľovitého hniezda z blata. Na jeho 2631 dennej inkubácii sa potom podieľajú striedavo obaja rodičia.
Všetkých svätých

Všetkých svätých (iné tvary: "Sviatok všetkých svätých", "Všetkých Svätých", "Všech svätých" alebo "Všechsvätých") je kresťanský sviatok pripadajúci na 1. novembra, počas ktorého sa oslavujú všetci známi i neznámi svätci. 
Významný je najmä pre Katolícku cirkev, kde je prikázaným sviatkom. 
Na Slovensku je sviatok dňom pracovného pokoja.
Dejiny.
Presný pôvod sviatku známy nie je. Prvá zmienka o sviatku podobného charakteru pochádza zo 4. storočia z hymny Efréma Sýrskeho, v ktorej píše o oslavovaní mučeníkov z Edessytoto oslavovanie pripadalo na 13. mája. Neskoršie zmienky z rôznych iných miest (i z Východu, i zo Západu) hovoria už o oslavovaní všetkých mučeníkovtieto sviatky sa slávili v nedeľu po Turícoch. V Ríme je zo 7. storočia tiež doložené oslavovanie všetkých mučeníkov, ktoré pripadalo na 13. mája, podobne ako pôvodný východný sviatok. 
Priblíženie sa k dátumu 1. novembra podľa niektorých zdrojov nastalo za pontifikátu pápeža Gregora III., ktorý 1. novembra dal v Bazilike svätého Petra zasvätiť kaplnku na počesť „všetkých svätcov“. Podľa odlišných zdrojov presný dátum zasvätenia však známy nie je, iné zdroje hovoria o 12. apríli. Definitívny presun sviatku na 1. novembra sa udial až za pontifikátu pápeža Gregora IV. v roku 835.
Súčasnosť.
Sviatok Všetkých svätých je štátnym sviatkom alebo dňom pracovného pokoja v mnohých krajinách, najmä krajinách Západu ako Francúzsko, Rakúsko, Belgicko aj Slovensko. Oslavuje sa ale aj v niektorých afrických krajinách ako je napr. Pobrežie Slonoviny alebo Kongo.
Všechsvätých

Všechsvätých môže byť:
Herci (film z roku 2000)

Herci () je francúzska komédia s prvkami drámy a artového filmu z roku 2000, ktorú režíroval Bertrand Blier.
Vo filme je výnimočné herecké obsadenie, množstvo francúzskych hercov z konca 20. storočia hrá svoje vlastné úlohy a evokuje aj spomienku na už nežijúcich filmových velikánov.
Dej.
Niektoré portréty hercov, ktorí sa stretávajú a rozprávajú sa spolu organizovane alebo náhodne. S istým odstupom a iróniou sa pýtajú na svoje povolanie.
Herecké obsadenie.
Vo filme v hlavných úlohách hrali (zoznam podľa abecedy):
Ďalej hrali (zoznam podľa abecedy):
Francúzska kinematografia

Francúzska kinematografia je pojem zahŕňajúci akúkoľvek sféru francúzskeho filmu. Dôležitý pojem v dejinách nie len Francúzskej ale aj celosvetovej kinematografie. S vedcami ako Joseph Plateau a Étienne-Jules Marey, prvotriednymi vynálezcami, ktorých objavy boli zásadné, a s priekopníkmi takými nápaditými ako Alice Guy-Blaché, Émile Reynaud, Bratia Lumièrovci, Georges Méliès a Léon Gaumont.
Najvýznamnejšími režisérmi v histórii francúzskej kinematografie sú Jean Renoir, Marcel Carné, François Truffaut alebo Jean-Luc Godard. Ďalšími významnými režisérmi sú René Clair, Jean Cocteau, René Clément, Robert Bresson, Alain Resnais, Jacques Demy, Claude Chabrol, Louis Malle, Jean-Pierre Melville, Bertrand Tavernier, Claude Sautet, Eric Rohmer, André Téchiné, François Ozon či Christophe Honoré.
Okrem vlastného vývoja umožnila francúzska kinematografia mnohým umelcom z Európy a celého sveta prejaviť sa. K významným režisérom francúzskej kinematografie patria slávni režiséri ako Krzysztof Kieślowski, Walerian Borowczyk, Andrzej Żuławski, Gaspar Noé, Anatole Litvak, Michael Haneke, Paul Verhoeven, Otar Iosseliani, John Berry a Roman Polanski. Naopak, režiséri francúzskej kinematografie ako Jean Renoir, Jacques Tourneur, Jean-Jacques Annaud, Jean-Pierre Jeunet, Olivier Dahan, Luc Besson, Francis Veber, Claude Berri, Agnès Varda, Just Jaeckin, Julie Delpy alebo Claire Denis viedli úspešné medzinárodné kariéry.
Medzi režisérov populárnych filmov netreba zabudnúť na mená ako Francis Veber, Claude Zidi, Jean Girault, André Hunebelle, Gérard Oury, Henri Verneuil, Georges Lautner, Philippe de Broca, Yves Robert, Claude Lelouch, Jean-Marie Poiré, Bertrand Blier, Jacques Deray, Claude Pinoteau alebo Bernard Borderie.
Medzi herecké symboly francúzska patria alebo patrili: Louis de Funès, Brigitte Bardot, Alain Delon, Pierre Richard, Catherine Deneuve, Gérard Philipe, Bourvil, Fernandel, Jean-Paul Belmondo, Jean Marais, Jean Gabin, Yves Montand, Simone Signoret, Coluche, Michel Serrault, Jean Reno, Gérard Depardieu, Philippe Noiret, Patrick Dewaere alebo Lino Ventura.
Bitka pri Mogyoróde

Bitka pri Mogyoróde bolo vojenské stretnutie medzi uhorským kráľom Šalamúnom I. a jeho bratrancami a rivalmi, nitrianskym kniežaťom Gejzom a biharským kniežaťom Ladislavom. Gejza a Ladislav v bitke dosiahli rozhodujúce víťazstvo, zosadili Šalamúna z trónu a Gejza sa stal uhorským kráľom Gejzom I. Bitka sa odohrala 14. marca 1074 pri dedine Mogyoród, v dnešnej peštianskej župe v Maďarsku. Išlo o vyvrcholenie dlhoročných sporov o uhorskú korunu, ktoré v zásade trvali už od smrti prvého uhorského kráľa Štefana I. v roku 1038. Jediný syn Štefana I. Imrich zahynul počas lovu v roku 1031 a tak prvý uhorský panovník umrel bez priameho mužského potomka 
Predohra.
Po smrti uhorského kráľa Bela I. v roku 1063 vtrhol do Uhorska nemecký kráľ Henrich IV. a zamedzil Belovmu synovi Gejzovi nástup na uhorský trón. Gejza so svojim mladším bratom Ladislavom museli utiecť do Poľska a Henrich na uhorský trón dosadil ich bratranca Šalamúna. V roku 1064 sa spolu Šalamún a Gejza na čas zmierili, od roku 1072 sa ale medzi nimi objavili rozpory. Po sérii ťažení namierených proti Byzantskej ríši, ktoré viedli vojvodovia Gejza a Ladislav, Šalamún zatrpkol a cítil sa nedocenený kvôli ich úspechu v poli. To vyvolalo početné kroky kráľa proti nim a viedlo až k boju. Bitke predchádzala bitka pri Kemeji 26. februára 1074, kde Gejza mal k dispozícii len biharské oddiely, ktorých časť ho navyše zradila a Šalamún I. Gejzu porazil.
Gejza sa stiahol do Nitrianska, kde sa spojil s moravskými vojskami olomouckého kniežaťa Ota I. Pekného, odovzdal zvyšky biharských oddielov Ladislavovi a sám sa postavil na čelo nitrianskych vojsk.
Bitka.
Kráľ Šalamún postupoval od Biharska, nitrianske oddiely prichádzali cez Vacov a Cinkotu, aby sa obe vojská postavili proti sebe pri Mogyoróde.
Dubnická kronika podáva podobný opis bitky, nespomína ale explicitne nitrianske a biharské pluky.
Poľská Gallova kronika - Gestá principum Polonorum bitku nespomína, ale podľa nej sa boja o uhorský trón zúčastnilo priamo aj poľské knieža Boleslav:
Dohra.
Šalamún sa aj napriek porážke so stratou trónu nezmieril a za pomoci Henricha IV.. sa snažil situáciu zvrátiť. To sa mu ale nepodarilo. Uznal až vládu Gejzovho nástupcu Ladislava I. roku 1077. Formálne abdikoval až roku 1081.
Anna Popplewellová

Anna Popplewellová (; * 16. december 1988, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka, známa vďaka postave Susan Pevensie, v sérii fantasy filmov "Letopisy Narnie" (2005 – 2008).
Detstvo a mladosť.
Popplewellová je najstaršia z troch detí. Je dcérou sudcu odvolacieho súdu Andrewa Popplewella a Debry Lomas, dermatologičky, ktorá študovala na Newnham College Cambridge. Popplewellová sa narodila sa v Londýne. Jej súrodencami sú herečka Lulu Popplewell a Freddie Popplewell. Jej starý otec z otcovej strany, Sir Oliver Popplewell, je bývalý sudca a jej strýko je bývalý hráč kriketu Nigel Popplewell.
Navštevovala North London Collegiate School. V roku 2007 bola prijatá na Oxfordskú univerzitu, kde študovala anglický jazyk a literatúru.
Kariéra.
Herectvu sa venuje od šiestich rokov. Ako dieťa navštevovala herecké kurzy na Allsorts Drama School. Jej prvá herecká skúsenosť v televízii prišla v roku 1998, vo filme "Francúzova zátoka" a o rok neskôr vo filme "Mansfieldske sídlo". V roku 2000 si zahrala vo filme "Malý upír" (2000).
Jej prvá veľká rola bola vo filme "Letopisy Narnie: Lev, čarodejnica a šatník" z roku 2005, kde stvárnila Susan Pevensieovú. Svoju rolu si zopakovala v pokračovaní "Letopisy Narnie: Princ Kaspian" (2008) a "Letopisy Narnie: Dobrodružstvá lode Ranný pútnik".
V roku 2013 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Kráľovstvo". Natáčanie prebiehalo v Írsku a Kanade a účinkovala v televíznom seriály až do roku 2016.
Od roku 2018 Popplewellová nahovorila niekoľko audiokníh. V roku 2023 si zahrala vo filme "Mníška 2".
Súkromný život.
Od roku 2005 chodila so svojim kolegom z natáčania série fantasy filmov "Letopisy Narnie", Williamom Moseleyom. Vzťah sa skončil rozchodom v roku 2007. 14. mája 2016 v Londýne sa po niekoľkých rokoch vydala za Sama Cairda.
Defileto (chránená lokalita)

Defileto () je chránené územie so štatútom chránenej lokality v chaskovskej oblasti v južnom Bulharsku.
Polohopis.
Chránená lokalita Defileto sa nachádza v chaskovskej oblasti, v okrese Charmanli v katastri mesta Charmanli a dedín Ostăr kamăk a Poľanovo. Leží v prielome rieky Charmanlijska reka na území medzi mestom Charmanli a dedinou Briagovo na teritóriu pohoria Rodopy.
Opis.
Rozloha.
Chránená lokalita sa rozprestiera na ploche 1273,22 hektára.
Druhová rozmanitosť.
Na území chránenej lokality sa vyskytuje 252 druhov vyšších rastlín, z toho 33 druhov zákonom chránených a 13 druhov balkánskych endemitov. Z vtákov žije na teritóriu chránenej lokality Defileto až 149 druhov, z ktorých 49 je zapísaných v Červenej knihe Bulharska.
Dôvod vyhlásenia.
Dôvodom vyhlásenia chránenej lokality bola ochrana prírody v prielome rieky Ulu dere, ktorá sa vyznačuje rôznorodým a vzhľadovo príťažlivým krajinným reliéfom.
Predmet ochrany.
Flóra.
Termofilné a submediteránne dubové lesy, nábrežné formácie vŕb ("Salix spp."), zmiešané jaseňovo-jelšové porasty pri krajoch riek tvorené druhmi jaseň štíhly ("Fraxinus excelsior") a jelša lepkavá ("Alnus glutinosa"). 
Fauna.
Na území chránenej lokality Defileto sú zo živočíšnych druhov predmetom špecifickej ochrany predovšetkým:
Dejiny.
Chránená lokalita bola vyhlásená v roku 1973. V roku 2007 bola rozloha územia chránenej lokality rozšírená na súčasných 1273,22 hektára. 
Ďalšie chránené územia.
Na území chránenej lokality Defileto sa nachádza prírodná pamiatka Kuru-dere. Defileto sa taktiež prekrýva s dvomi územiami európskeho významu, ktorými sú Charmanlijska reka a Ostăr kamăk. 
Kategorizácia.
Kategória: chránená lokalita 
Zodpovedná organizácia: RIOSV Chaskovo 
Turizmus.
Územím chránenej lokality Defileto prechádza rovnomenná turistická ekotrasa.
Full Members Cup

Full Members Cup (sponzorské názvy Simod Cup alebo Zenith Data Systems Cup) bola anglická pohárová súťaž vo futbale, hraná v rokoch 1985 – 1992. Jej účelom bolo zaplniť voľné termíny a prilákať divákov na štadióny potom, čo boli anglické kluby vylúčené zo súťaží UEFA v dôsledku tragédie na štadióne Heysel. Turnaja sa mohli zúčastniť plní členovia ( "full members", odtiaľ názov) English Football League, teda tímy hrajúce v dvoch najvyšších ligových súťažiach, nikdy však do neho nezasiahli všetci pozvaní (Arsenal, Liverpool, Manchester United a Tottenham Hotspur nehrali Full Members Cup ani raz). Formát súťaže bol vyraďovací na jeden zápas s predkolami alebo kvalifikačnými skupinami, rozdelenými na severnú a južnú sekciu. Rekordná účasť bola 41 klubov v roku 1992. V sezóne 1985/86 sa tiež hral Football League Super Cup, v ktorom nastúpilo šesť mužstiev, ktoré sa kvalifikovali do európskych pohárov.
No problem!

No problem! je názov štvrtého spoločného štúdiového albumu dvojice Noga &amp; Skrúcaný. Tento album v roku 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
Autorom textov všetkých dvanástich nahrávok (aj s bonusom) je Stano Gurka. Hudbu k desiatim skladbám na albume zložil Gabo Dušík, autorom dvoch skladieb je Peter Farnbauer.
Mrzáčka

Mrzáčka () je vrch v Podbeskydskej vrchovine, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Hruštín, približne juhozápadne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti Podbeskydskej vrchoviny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Hruštín. Najbližším sídlom je severne situovaná Lomná a východne ležiaci Hruštín, severozápadne sa nachádza Oravská Lesná, severne tiež Zákamenné a Krušetnica, východne Vasiľov, Babín a Hruštín a juhozápadne Zázrivá. Vrcholom prechádza hranica Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Mrzáčka leží na juhu vrchoviny, v hrebeni, vedúcom východným smerom z Príslopca () na Galanky (). Severne sa nachádza Požehov (), Zhoreliská (), Kýčera () a Vráta (), východne Galanky (), Surový (), Budín (), Šubovka () a Čistý grúň (), južne Príslop (), Mokradská hoľa (), Čierny vrch () a Feračová () a západne Príslopec (), Paráč () a Štíbeľ (). Západné a severné časti hrebeňa odvodňuje potok Lomnica do Bielej Oravy, voda z južných a východných odteká potokom Predalka do Hruštínky. Vrcholom vedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou je však vidieť okolité vrcholy Podbeskydskej vrchoviny, no tiež susedné Oravské Beskydy a Oravskú Maguru.
Peklo (prítok Holumnického potoka)

Peklo je potok v regióne severný Spiš v Prešovskom kraji v okrese Kežmarok na území obce Ihľany v juhovýchodnej časti katastrálneho územia "Stotince". Je pravostranným prítokom Holumnického potoka v povodí Popradu. Je vodným tokom V. rádu. Číslo hydronyma: 3-01-03-1158. Nachádza sa v geomorfologickom celku Levočské vrchy. Má dĺžku .
Prameň.
Pramení na území obce Ihľany na južnom svahu vrchu Ihla s v nadmorskej výške v lesnom extraviláne v časti obce "Stotince" vo východnej časti katastrálneho územia "Stotince" v okrese Kežmarok v Prešovskom kraji.
Opis toku.
Od prameňa tečie západným smerom cez lesný extravilán obce Ihľany, mení smer na juhozápad, ľavým brehom obmýva úpätie lesa "Polomka", skrúca sa na juh a juhovýchod, pravým brehom obmýva vrch a les "Brezovec" s Mení smer na juh, priberá ľavostranný bezmenný prítok, od sútoku až po svoje ústie tvorí hranicu medzi katastrálnym územím (časťou obce) "Stotince" a katastrálnym územím (časťou obce) "Majerka" v obci Ihľany. Ľavým brehom obmýva úpätie lesa "Peklisko", v ústi do Holumnického potoka ako jeho pravostranný prítok v povodí Popradu. Pramení, preteká a ústi na území obce Ihľany v priestore geomorfologického celku Levočské vrchy, geomorfologického podcelku Levočská vysočina.
Pôvod názvu.
Názov vodného toku má pôvod v názve lesa "Peklisko", úpätím ktorého preteká, aj keď nemožno vylúčiť opačný postup pomenovacieho procesu, t. j. že prvotne bol pomenovaný potok a sekundárne les. Celá oblasť je bohatá na toponymá zo slovného základu "peklo" alebo "uhlie" čo svedčí o intenzívnej ekonomickej exploatácii lesných celkov v stredoveku s cieľom produkcie drevného uhlia a smoly. Z apelatíva "peklo" bolo jeho prenesením bez zmeny na potok utvorené jednočlenné toponymum "Peklo" ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Motivácia pomenovania dotknutých geografických objektov je spojená s významom "objekt spájaný s produkciou drevného uhlia a smoly". Porovnaj aj apelatívum "peklina" vo význame "vyhĺbená jama pred pecným otvorom na výrobu smoly a drevného uhlia". Produkcia drevného uhlia ako jedného z produktov rozkladu dreva za vysokých teplôt bez prístupu alebo s obmedzeným prístupom vzduchu mala na Slovensku tradíciu od stredoveku až do druhej polovice 19. storočia s hlavným odberateľom hutníctvom, keď bola nahradená výrobou v kovových peciach. Hydronymum "Peklo" bolo štandardizované v roku 1988. V dnešnej slovenskej hydronymii hydronymum "Peklo" nie je jedinečným názvom (november 2023).
Noskrudamus

Noskrudamus je názov piateho spoločného štúdiového albumu dvojice Noga &amp; Skrúcaný. Tento album v roku 1999 vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
Steve Heighway

Stephen Derek „Steve“ Heighway (* 25. november 1957, Dublin, Írsko) je bývalý írsky futbalista. Hrával na pozícii záložníka.
Hráčska kariéra.
Za írsky národný tím odohral 34 zápasov. Za seniorskú reprezentáciu debutoval 23. septembra 1970 proti Poľsku.
S Liverpoolom vyhral trikrát Pohár majstrov európskych krajín (1976/77, 1977/78, 1980/81), dvakrát Pohár UEFA (1972/73, 1975/76) a v roku 1977 aj Superpohár UEFA. Päťkrát sa s Liverpoolom stal majstrom Anglicka (1972/73, 1975/76, 1976/77, 1978/79, 1979/80), raz získal FA Cup (1973/74).
V roku 1977 sa v ankete Zlatá lopta, ktorá hľadala najlepšieho futbalistu hrajúceho v Európe, umiestnil na desiatom mieste. Vo fanúšikovskej ankete "100 Players Who Shook The Kop" z roku 2006, ktorá hľadala najlepšieho hráča v histórií klubu sa Steve umiestnil na 23. mieste. V tej istej ankete z roku 2013 sa umiestnil na 37. mieste.
Po skončení kariéry.
Heighway sa neskôr stal riaditeľom akadémie v Liverpoole a to v období, keď klub vyprodukoval talenty ako Steven Gerrard, Steve McManaman, Robbie Fowler a Jamie Carragher. V roku 2007 odišiel do dôchodku, ale neskôr sa do liverpoolskej akadémie vrátil a prijal konzultačnú funkciu, ktorú zastával až do opätovného odchodu do dôchodku v roku 2022.
Ronnie Whelan

Ronald Andrew Whelan (* 25. september 1961, Dublin) je bývalý írsky futbalista. Hral v zálohe alebo v obrane a pätnásť rokov pôsobil v tíme Liverpool FC.
Hráčska kariéra.
Začínal v dublinskom Home Farm FC, záujem o neho mal Manchester United FC, kde sa však nepresadil do prvého tímu. V roku 1979 podpísal zmluvu s Liverpoolom. Zažil s ním úspešnú éru, kedy klub získal ligový titul v rokoch 1982, 1983, 1984, 1986, 1988 a 1990, vyhral FA Cup 1986 a 1989, EFL Cup 1982, 1983 a 1984 a Pohár majstrov európskych krajín v sezóne 1993/1884 . V sezóne 1988/89 bol kapitánom mužstva. V roku 2006 ho liverpoolskí fanúšikovia vo svojom hlasovaní zaradili medzi sto najprínosnejších hráčov v histórii klubu.
Reprezentačná kariéra.
Reprezentoval Írsko na mládežníckej úrovni, v seniorskom tíme debutoval v roku 1981 proti Československu. Odohral 53 reprezentačných zápasov a strelil v nich tri góly. Štartoval na majstrovstvách Európy vo futbale 1988, kde bol proti Sovietskemu zväzu autorom pozoruhodného gólu, keď umiestnil z voleja do siete dlhý áut od Micka McCarthyho. Zúčastnil sa tiež na majstrovstvách sveta vo futbale 1990, kde Íri postúpili pri svojom debute na šampionáte do štvrťfinále, a na majstrovstvách sveta vo futbale 1994, kde skončili ako osemfinalisti.
Po skončení kariéry.
Po ukončení hráčskej kariéry bol trénerom v kluboch Southend United FC, Panionios GSS, Olympiakos Nicosia a Apollon Limassol. Pôsobí aj ako futbalový expert pre Raidió Teilifís Éireann.
Osobný život.
Pochádza z futbalovej rodiny; jeho otec Ronnie Whelan Sr. bol futbalistom St Patrick's Athletic FC a nastúpil aj za írsku reprezentáciu.
Úspechy.
Liverpool
William Barclay

William Edward Barclay (*14. jún 1857 Dublin, Írsko – † 30. január 1917, Liverpool, Anglicko) bol prvým trénerom Evertonu a zároveň prvým trénerom Liverpoolu, kde spolupracoval s riaditeľom klubu Johnom McKennom.
Jeho čas v Evertone bol krátky a trval len 22 zápasov. Keď väčšina Evertonu opustila Anfield, aby sa presťahovala do účelovo vybudovaného Goodison Parku, Barclay bol jedným z ľudí, ktorí zostali, aby vytvorili nový klub, z ktorého sa nakoniec stal Liverpool FC.
Zatiaľ čo v sezóne 1893–94 vyhral s klubom ligový titul v druhej divízii a postúpil do prvej divízie v nasledujúcej sezóne klub hneď zostúpil. Vo svojej poslednej sezóne ako tréner Liverpoolu Barclay opäť klub doviedol k ligovému titulu v druhej divízií a to v sezóne 1985/1986.
Barclay tiež slúžil dve obdobia ako predseda Liverpoolu a pracoval pre Futbalovú asociáciu .
Barclay bol jedinou osobou, ktorá viedla Liverpool aj Everton až do vymenovania Rafaela Beníteza za trénera Evertonu v roku 2021.
Azúrová

Azúrová je sýto modrá farba, modrá čistej (bezoblačnej) oblohy, "blankytná". Slovo „azúr“ je orientálneho (perzského) pôvodu od „azúrového kameňa“, latinsky lapis lazuli, drahokam, ktorý obsahuje tmavo modrý nerast lazurit. Pigment získavaný mletím tohto kameňa sa nazýva ultramarín (z lat. „modrejší ako more“).
Azúrová farba oblohy vzniká Rayleighovým rozptylom slnečného svetla v zemskej atmosfére.
Život je karneval

Život je karneval je názov šiesteho spoločného štúdiového albumu dvojice Noga &amp; Skrúcaný. Tento album v roku 2002 vydalo hudobné vydavateľstvo Forza Music.
Bitka pri Posade

Bitka pri Posade (9. – 12. novembra 1330) sa odohrala medzi uhorským kráľom Karolom Róbertom a valašským vojvodom Basarabom I.
Nepočetnej valašskej armáde vedenej Basarabom, zloženej z jazdectva a peších lukostrelcov, ako aj miestnych roľníkov, sa v hornatej oblasti podarilo prepadnúť a poraziť 30 000-člennú uhorskú armádu. Bitka skončila veľkým valašským víťazstvom, ktoré „umožnilo nezávislosť Valašska od uhorskej koruny“ a zmenilo jeho medzinárodný štatút. Georgescu opisuje Valašsko ako „prvé nezávislé rumunské kniežatstvo“. Hoci uhorskí králi naďalej požadovali lojalitu od vojvodov Valašska, Basarab a jeho nástupcovia sa im v 14. storočí podvoľovali len dočasne. 
Predohra.
Vojna začala na podnet sedmohradského vojvodu:
Bitka.
O mieste bitky sa medzi historikmi stále diskutuje. Jedna teória udáva miesto bitky pri Loviștea, v niektorých horských roklinách, v prielome rieky Olt. Rumunský historik Neagu Djuvara to však popiera a uvádza, že miesto bitky bolo niekde na hranici medzi Olteniou a Severinom. 
Súčasťou uhorského vojska boli aj oddiely Sikulov a sedmohradskí Sasi (okrem Sasov zo Sibiu, ktorí podporovali Basaraba a odmietli sa pripojiť ku Karolovej armáde), ako aj početné jednotky žoldnierov a „nespočetné množstvo Kumánov “. Za veliteľa armády bol vymenovaný Štefan Lackfi.
Valašská armáda, ktorú viedol sám Basarab, mala pravdepodobne menej ako 10 000 mužov a pozostávala z kavalérie, pešiakov, lukostrelcov a niektorých miestnych naverbovaných roľníkov. 
Dohra.
Karol Róbert unikol len vďaka tomu, že odovzdal svoje kráľovské rúcho a odznaky Deziderovi, synovi Dionýza a s niekoľkými vernými poddanými utiekol do Vyšehradu „oblečený v špinavých civilných šatách“.
Víťazstvo zabezpečilo prežitie valašského štátu, ako aj začiatok obdobia napätých vzťahov medzi Basarabom a uhorským kráľovstvom, ktoré trvalo až do roku 1344, kedy Basarab vyslal svojho syna Alexandra, aby znovu nadviazal vzťahy s uhorským kráľovstvom. 
Uhorské kráľovstvo pre svoju veľkú finančnú silu rýchlo prebudovalo armádu a v roku 1337 sa ocitlo v konflikte so Svätou ríšou rímskou . Uhorský kráľ si však až do vyriešenia diplomatických sporov zachoval nad Valašskom de iure zvrchovanosť.
Sokolíkova ulica (Bratislava)

Sokolíkova ulica je ulica v bratislavskej mestskej časti Dúbravka. PSČ tejto ulice je 841 01.
Pomenovaná je podľa Andreja Sokolíka (* 8. február 1849 – † 5. november 1912), slovenského kultúrneho pracovníka, pedagóga, redaktora a publicistu.
Na Sokolíkovej ulici 2 sa nachádza Základná škola.
Šimon Roháček

Šimon Roháček (* 10. september 1873, Stará Turá† 24. február 1934, Bratislava) bol slovenský kníhtlačiar, redaktor a politik v prvej tretine 20. storočia.
Životopis.
Po absolvovaní gymnázia v Uherskom Hradišti sa v rokoch 1887 až 1889 vyučil za sadzača v ružomberskej kníhtlačiarni Karola Slavu. Následne pôsobil na viacerých pracoviskách v Prahe. Neskôr sa vrátil na územie Slovenska a pracoval vo fabrike na výrobu lepenky v Ružomberku - Bielom Potoku, kde istý čas pôsobil aj ako riaditeľ. Neskôr sa presťahoval do Modry, kde mal v rokoch 19001932 svoju kníhtlačiareň, kníhkupectvo a obchod s papierom. Pre svoje národné postoje bol pod policajným dozorom a dočasne aj internovaný. Zúčastnil sa bojov I. svetovej vojny v radoch rakúsko-uhorskej armády.
Krátko po vzniku Česko-Slovenska pôsobil ako okresný náčelník v Modre. Politicky sa angažoval v Slovenskej národnej strane, ktorá sa pred parlamentnými voľbami v roku 1920 spojila s agrárnou stranou. Za túto politickú formáciu bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia. Mandát obhájil aj v parlamentných voľbách v roku 1925, tentokrát za agrárnu stranu. V hornej komore parlamentu zotrval do konca volebného obdobia v roku 1929.
Rozprávač (album)

Rozprávač je názov siedmeho štúdiového albumu slovenskej poprockovej speváčky Zuzany Smatanovej. Tento album, ktorý vyšiel dňa 31. októbra 2023 obsahuje dva CD, z ktorých je prvé zbierkou desiatich nových piesní a na druhom CD nosiči je kompilácia 13 hitov speváčky, ktoré sú vybrané pri príležitosti 20. výročia trvania jej hudobnej kariéry.
Pri nahrávaní so speváčkou spolupracovali s mnohí hudobníci: Martin Valihora, Martin Gašpar, Laura Jašková, Peter Kunzo, Andrea Adamcová, Milan Adamec a sláčikové sekcie. Elektronické pasáže programovala Zuzana Smatanová s Ladislavom Rychtárikom, nahrávanie a mixovanie mal na starosti Ivan Jombík.
Izabella Miko

Izabella Anna Mikołajczak (* 21. január 1981, Lodž, Poľsko), známa ako Izabella Miko je poľská herečka, tanečnica, producentka a ekologická aktivistka, pôsobiaca prevažne v Spojených štátoch.
Detstvo a mladosť.
Miko sa narodila ako Izabella Anna Mikołajczak v poľskom Lodži ako dcéra hercov. Vyrastala vo Varšave, kde študovala balet na Chopinovej hudobnej škole. Americký choreograf ju pozval študovať do New Yorku na štipendium na School of American Ballet a neskôr sa zapísala na Lee Strasberg Institute aby študovala herectvo. Po zranení chrbta opustila New York a vrátila sa do Poľska.
Kariéra.
Koncom 90. rokov sa vrátila do Spojených štátov a v roku 2000 získala svoju prvú veľkú filmovú rolu vo filme "Divoké kočky", kde účinkovala po boku Piper Perabo a Tyry Banks. O rok neskôr sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Kerr Smith, Johnathon Schaech a Simon Rex vo filme "Hladná noc".
V roku 2005 sa objavila vo videoklipe k skladbe „Mr. Brightside“ od The Killers (s kapelou opäť spolupracovala na videu k ich singlu „Miss Atomic Bomb“ z roku 2012) V roku 2006 nahradila Juliu Stiles vo filme "Nežiadaj svoj posledný tanec 2". V roku 2010 stvárnila menšiu rolu vo filme "Súboj Titánov".
V roku 2012 sa objavila po boku Dannyho Hustona a Sienny Miller v dobovej dráme "Two Jacks". V roku 2014 hosťovala v televíznom seriáli "Hrozba z temnoty". V roku 2015 koprodukovala životopisný film "Desert Dancer", ktorý rozpráva príbeh iránskeho choreografa Afshina Ghaffariana. V tom istom roku hosťovala v televíznom seriáli "Chicago Fire". V roku 2022 hosťovala v televíznom seriály "Letuška", po boku Kaley Cuoco.
Súkromný život.
Od roku 2006 do júna 2008 bola vo vzťahu s Maciejom Zazdrowienym. Chodila aj so Scottom Caanom, Daveom Navarrom, Alexandrom Skarsgårdom a od marca 2009 do roku 2012 bola vo vzťahu s Valom Kilmerom. Od apríla 2012 do januára 2013 bola vo vzťahu s filmovým producentom Luisom Astorquiom.
Aktívne podporuje zelenú politiku a vedie videoblog s názvom „Eko Miko“. Podporovala Global Green USA, environmentálnu skupinu a organizáciu, ktorá predstavuje americkú pobočku Green Cross International. Je vegánka. Má udržateľný rad sviečok s názvom EkoMiko Candles.
Phil Taylor (hudobník)

Phil Taylor, známejší ako „Philthy Animal“ (* 21. september 1954, Hasland, Derbyshire, Anglicko† 11. november 2015, Londýn) bol profesionálny bubeník z mesta Chesterfield v Anglicku.
Bol pôvodným bubeníkom heavymetalovej skupiny Motörhead medzi rokmi 19751984 a 19871992.
Zomrel 11. novembra 2015 po chorobe.
Bitka na Litave

Bitka na rieke Litava sa odohrala 15. júna 1246 neďaleko brehov rieky Litava medzi vojskami uhorského kráľa Bela IV. a rakúskeho vojvodu Fridricha II. Uhorská armáda bola porazená, ale vojvoda Fridrich bol zabitý, čím sa skončili rakúske nároky na západné župy Uhorska.
Presná poloha bitky nie je známa; podľa opisu súčasného minnesängera Ulricha von Liechtenstein mohlo byť bojisko medzi mestami Ebenfurth a Neufeld.
Predohra.
Po porážke v bitke na rieke Lech v roku 955 Maďari prestali útočiť na Nemecko a usadili sa v bývalej rímskej provincii Panónia, kde založili Uhorské kráľovstvo. Priľahlé územia na západ od Litavy boli začlenené ako Štajerská marka do Svätej ríše rímskej. V roku 1180 cisár Fridrich Barbarossa povýšil štajerské krajiny na vojvodstvo, ktoré v roku 1192 získali rakúski vojvodovia z rodu Babenbergovcov.
Od roku 1241 utrpelo Uhorské kráľovstvo veľké straty v priebehu mongolskej invázie do Európy, ktorá vyvrcholila katastrofálnou porážkou Uhorska v bitke na rieke Slaná. Babenberský vojvoda Fridrich II. využil túto slabosť, zaútočil na Uhorsko a vzniesol nároky na západné komitáty Moson, Sopron a Vas. Belo IV. útok v máji 1242 odrazil a v druhej polovici roku 1242 dobyl späť mestá Kőszeg a Šopron, ktoré musel dať Fridrichovi do zástavy, keď bol uňho v zajatí v Hainburgu. K ďalšiemu stretnutiu došlo 15. júna 1246 pri opätovnom Fridrichovom útoku na Uhorsko.
Bitka.
Uhorský kráľ Belo IV. sa však dokázal postaviť proti rakúskej invázii. S podporou svojho zaťa haličského kniežaťa Rostislava Michajloviča zhromaždil vojská a vytiahol proti Fridrichovým silám, s ktorými sa stretol pri rieke Litava. Uhorské vojská boli síce porazené, ale sám vojvoda Fridrich II. v bitke padol, keď sa dostal až doprostred oddielov Rostislava Michajloviča a tam bol zabitý bez toho, aby to jeho sprievod spozoroval. Mŕtvolu po rakúskom víťazstve našiel na bojisku až jeho pisár Heinrich.
Dohra.
Bitka znamenala koniec rakúskeho vládnuceho rodu Babenbergovcov a vyvolala ďalší konflikt o nadvládu nad zaniknutými cisárskymi lénami v Rakúsku a Štajersku medzi Árpádovským Uhorskom a českým kráľom Přemyslom Otakarom II., čo viedlo k bitke pri Kressenbrunne v roku 1260 a bitke na Moravskom poli v roku 1278. Rieka Litava zostala až do roku 1918 hraničnou čiarou medzi Rakúskom a Uhorskom (Predlitavsko a Zalitavsko).