burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Money (Pink Floyd)

„Money“ je šiesta skladba z albumu "The Dark Side of the Moon", ktorý v roku 1973 vydala anglická skupina Pink Floyd. Na originálnom LP vinylovom vydaní táto pieseň otvára jeho druhú („B“) stranu. 
Autorom skladby „Money“ je basgitarista a skladateľ Roger Waters. Tento singel je jediným, ktorý dosiahol Top 20 rebríčka Hot 100 hudobného magazínu "Billboard".
Skladba „Money“ je príznačná svojim neobvyklým kolísaním medzi 7/4 – 4/4 taktom. Charakteristická je aj jej basová línia a rytmické striedanie zladených slučiek zvukových efektov pokladnice a cinkajúcich mincí.
Opis.
Demonahrávka vrátane niektorých zvukových efektov bola urobená v provizórnom nahrávacom štúdiu v kôlni Watersovej záhrady. Na rozdiel od dema nahrávka skupiny mala bluesový transatlantický nádych. Napriek tomu, že Waters je autorom hudby aj textu, kvalita výsledného diela je zásluhou spolupráce všetkých členov kapely. Gilmour bol iniciátorom rytmických prechodov, či autorom originálnych gitarových partov. Nezanedbateľný je aj jeho spev, či originálne hudobné improvizácie Nicka Masona a Ricka Wrighta. Na nahrávke je je aj part hry na tenor saxofón, ktorý interpretoval Dick Parry.
Snáď najvýraznejším prvkom piesne „Money“ je rytmická sekvencia zvukových efektov, ktorú Waters vyrobil z cinkania mincí, vyzváňania pokladne, trhania papiera, kliknutia počítacieho stroja a ďalších. Tieto zvuky zložil do 7/4 rytmickej efektovej slučky. Tento efekt bol neskôr rozdelený do štyroch stôp, ktoré boli použité na koncertoch na obiehajúci kvadrofonický zvuk.
Od roku 1972 do roku 1975 bola skladba „Money“ pravidelnou súčasťou turné "Dark Side of the Moon" a patrila aj k bežnému repertoáru prídavku turné z roku 1977. Tieto neskoršie verzie piesne mali trvanie až 12 minút. Po rozchode skupiny Pink Floyd s Rogerom Watersom v roku 1985, počas turné "A Momentary Lapse of Reason" (1987 až 1990) ako aj v roku 1994 na turné "The Division Bell" bola skladba v jej stálom repertoári. Takisto s 12 minútovou verziou skladby vystupoval v roku 1984 aj David Gilmour na turné k svojmu sólovému projektu "About Face". Aj Roger Waters s touto skladbou vystupuje na svojich sólových koncertoch. V roku 2005 vystúpila skupina Pink Floyd na lodýnskom podujatí Bobom Geldofom organizovanej akcie Live 8. Kapela sa stretla iba raz od rozchodu v roku 1985 a zahrala túto pieseň spolu so skladbami „Breathe“, „Breathe(Reprise)“, „Wish You Were Here“ a „Comfortably Numb“. Skladbu zahral 7. júla 2007 Roger Waters aj na koncerte Live Earth v New Yorku.
V roku 2008 sa v hlasovaní časopisu "Guitar World" dostalo Gilmourove sólo na 62. miesto zoznamu „najlepšej stovky gitarových sól“. 
Slová piesne „Money“ sú citované v replike učiteľa vo filme "" z roku 1982.
Antony (Hauts-de-Seine)

Antony je francúzske mesto v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France.
Geografia.
Mesto leží na rieke Bièvre, 12 kilometrov od centra Paríža s ktorým ho spája linka prímestskej železnice RER B.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Athis-Mons

Athis-Mons je mesto v južnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Essonne a regióne Île-de-France. Má 29 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené . 
Athis-Mons sa nachádza na sútoku riek Orge a Seiny. Na juhu mesta je medzinárodné letisko Orly.
Athis-Mons vzniklo v roku 1817 zlúčením miest Athis a Mons.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Aubervilliers

Aubervilliers je francúzske mesto v severovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. 
Geografia.
Susedné obce: Saint-Denis, La Courneuve, Pantin a Paríž.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Doprava.
Aubervilliers je dosiahnuteľné linkou RER B, linkou číslo 7 parížskeho metra a autobusmi RATP číslo 65, 134, 139, 150, 152, 170, 173, 234, 249, 250, 302, 330, 552.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Aulnay-sous-Bois

Aulnay-sous-Bois je mesto v severovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má 81 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené .
Geografia.
Aulnay-sous-Bois je vzdialené od Notre Dame, a od LetiskA Charlesa de Gaulla. Mesto meria od severu k juhu a 1,4 až od východu k západu.
Susedné obce sú:
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Doprava.
Aulnay-sous-Bois je dosiahnuteľné linkou RER B a autobusmi RATP.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Hvar (ostrov)

Hvar je chorvátsky ostrov v strednej časti Jadranského mora. S rozlohou je štvrtým najväčším a s populáciou 11 103 (2001) rovnako štvrtý najľudnatejší chorvátsky ostrov. Jeho najvyšší vrch Sveti Nikola meria .
Poloha.
Hvar leží v strednej Dalmácii a od ostrova Brač ho oddeľuje Hvarský kanál, od Visu Visský kanál, od Korčuly Korčulský kanál a od polostrova Pelješac kanál Neretva. Východný koniec tohto dlhého ostrova sa nachádza len necelých od pevniny.
Obyvateľstvo.
Ostrov patrí do Splitsko-dalmatínskej župy a tvoria ho 4 opčiny:
Hospodárstvo.
Hospodárstvo ostrova je založené najmä na turistickom ruchu, no dôležitú úlohu má aj rybolov. Hvar patrí s 2 718 hodinami slnka v roku k najslnečnejším miestam stredomoria a s príjemným podnebím, stredomorskou vegetáciou a nádhernými plážami je obľúbenou turistickou destináciou.
Názov ostrova.
Prvé pomenovania ostrova – Pharos podľa egejského ostrova Paros poznáme z obdobia gréckej kolonizácie, neskôr, v 3. storočí pred Kr. sa objavuje názov „Piteyeia“. 
Za vlády Rímskej ríše sa objavuje pod názvom Pharia, neskôr Fara. Po osídlení ostrova Slovanmi sa zmenou spoluhlásky „f“ za staroslovanskú hlásku „hv“ objavuje meno Hvar, známe dodnes. 
Rímski usadlíci ovládajúci ostrov používali i názov Quarra a od 11. storočia sa objavovalo meno Lesina, resp. Liesena, ktoré pretrvalo až do 19. storočia.
Bagneux (Hauts-de-Seine)

Bagneux je mesto v južnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine a regióne Île-de-France. 
Má 39 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené .
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Hvar (mesto)

Hvar () je hlavné mesto rovnomenného chorvátskeho ostrova Hvar v Dalmácii. Samosprávna oblasť má 4 138, mesto samotné 3 672 obyvateľov (2001). 
Je situované na južnej strane ostrova a v tunajšom prístave má zastávku trajektová linka Split-Hvar-Korčula-Dubrovník.
Mesto je známe sídlom prvého verejného divadla v Európe, založeného v roku 1612.
Antony

Antony môže byť:
Medzinárodná basketbalová federácia

Medzinárodná basketbalová federácia (, skr. FIBA) je hlavný medzinárodný orgán pre basketbal. Je nezávislá asociácia združujúca 213 národných basketbalových organizácií z celého sveta so sídlom v Mies, Švajčiarsku. Medzinárodným olympijským výborom je pokladaná za jediný kompetentný orgán v oblasti basketbalu. Federácia sa do roku 1986 nazývala "Medzinárodná federácia amatérskeho basketbalu" (), z čoho vznikla skratka FIBA, ktorá sa používa aj v súčasnosti.
FIBA určuje pravidlá basketbalu, špecifikuje potrebné vybavenie, organizuje medzinárodné súťaže, reguluje prestupy športovcov naprieč krajinami a kontroluje menovanie medzinárodných rozhodcov. 213 národných federácií je od roku 1989 rozdelených do piatich zón: Afrika, Amerika, Ázia, Európa a Oceánia.
Kompetencie FIBA.
Medzi kľúčové kompetencie FIBA patrí:
Orgány FIBA.
FIBA pre svoje potreby zriaďuje viaceré komisie, ktoré jej pomáhajú zabezpečovať stanovené ciele:
Rebríček FIBA.
FIBA zostavuje rebríček, ktorý zoraďuje jednotlivé národné reprezentácie podľa ich dosiahnutých výsledkov. Zostavujú sa rebríčky mužov, žien, dorastencov, dorasteniek a kombinované. Slovensko v rebríčku k 13. októbru 2010 v mužskej časti nezískalo ani bod, v ženskej je medzi ženami na 26. mieste a medzi dorastenkami na 21. mieste, v kombinovanom rebríčku na 38. mieste.
Konfederácie.
213 členských federácií je rozčlenených do 5 kontinentálnych konfederácií:
Liou Siao-po

Liou Siao-po (, , * 28. december 1955, Čchang-čchun, Čína† 13. júl 2017, Šen-jang ) bol čínsky literárny kritik, historik, aktivista za ľudské práva a politický väzeň.
Od roku 2003 pôsobil ako predseda nezávislého čínskeho PEN klubu. 8. decembra 2008 ho zadržali za spoluautorstvo Charty 08. Formálne ho čínske úrady zatkli 23. júna 2009 za podozrenie z „podnecovania k rozvracaniu štátnej moci“. Na základe tohto obvinenia bol odsúdený na jedenásť rokov väzenia.
Počas pobytu vo väzení mu bola v roku 2010 udelená Nobelova cena za mier za „dlhodobé a nenásilné úsilie za ľudské práva v Číne“.
Tomáš Holý

Tomáš Holý (* 17. marec 1968, Praha – † 8. marec 1990, Nový Bor) bol český detský herec, jeden z najslávnejších detských hercov svojej doby. Na filmovom festivale v Monte Carlo v roku 1979 ho porota nazvala najlepším detským hercom od čias Shirley Templovej.
Životopis.
K filmu sa dostal vďaka svojmu strýkovi, barrandovskému rekvizitárovi. Debutoval malou úlohou vo filme "Marečku, podejte mi pero!" v roku 1976.
Preslávila ho úloha Vaška vo filme "Ako vytrhnúť veľrybe stoličku" a jeho pokračovaní "Ako dostať otecka do polepšovne".
Hoci bol úspešným a obľúbeným detským hercom, rozhodol sa, že sa herectvu nechce v budúcnosti venovať. Po absolvovaní gymnázia začal študovať právo. Posledných približne šesť mesiacov bola jeho priateľkou vtedy začínajúca speváčka Lucie Bílá.
Týždeň pred 22. narodeninami zahynul pri autonehode medzi severočeskými obcami Kytlice a Polevsko.
V roku 2006 sa stal držiteľom prvej hviezdy na "Zlínskom chodníku slávy". V roku 2013 o ňom natočila Česká televize dokument s názvom "Malá hvězda nezapadá".
Korčula

Korčula (taliansky "Curzola", latinsky "Corcyra Nigra", grécky "Korkyra Melaina", staroslovansky: "Krkar") je šiesty najväčší chorvátsky ostrov v strednej časti Jadranského mora. Má rozlohu a 16 182 (2001) obyvateľov. Najvyšší vrch Klupca dosahuje výšku .
Poloha.
Korčula leží v strednej Dalmácii, západne od polostrova Pelješac a južne od Hvaru. Podnebie je stredomorské mierne, s priemernými teplotami 9,8°C v januári a 26,9°C v júli a zrážkovým úhrnom okolo . 
Obyvateľstvo.
Ostrov patrí do Dubrovnícko-neretvianskej župy a tvoria ho 4 opčiny:
Hospodárstvo.
Hospodárstvo ostrova je založené najmä na turistickom ruchu, no dôležitú úlohu má aj rybolov a poľnohospodárstvo. Hlavné cestné spojenie vedie celým ostrovom a spája takmer všetky sídla. Prístavy spájajú ostrov s mestami Orebić na polostrove Pelješac a Drvenik na pevnine. Dôležitým spojením je trajektová linka Split-Hvar-Korčula-Dubrovník a linka spájajúca Velu Luku so Splitom a ostrovom Lastovo. V lete sú prevádzkované i trajekty do talianskych prístavov.
Dejiny.
Ostrov zažil antickú, byzantskú, benátsku, srbskú aj chorvátsku nadvládu, no história osídlenia siaha až do neolitu. Z tohto obdobia sa na Korčule zachovali pohrebné mohyly (zrejme Feničanov) a pozostatky gréckej kolónie. 
Slovania sem prišli v 7. storočí a od tej doby sa striedali obdobia benátskej, chorvátskej i srbskej nadvlády. Podľa tradície sa v meste Korčula narodil v roku 1254 Marco Polo, k čomu však nie sú žiadne spoľahlivé dôkazy. V roku 1797 bol ostrov pripojený k Habsburskej ríši a bola tak ukončená nadvláda Benátskej republiky. 
Po rozpade Rakúsko-Uhorska sa v roku 1918 stala Korčula aj celá Dalmácia súčasťou Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov, od roku 1929 už pod názvom Juhoslovanské kráľovstvo. Počas II. svetovej vojny bol ostrov súčasťou autonómnej bánoviny Chorvátsko, načas mu vládlo fašistické Taliansko, juhoslovanskí partizáni a až po oslobodenie i fašistickí Nemci. Po oslobodení bola vytvorená Federatívna ľudová republika Juhoslávia a Korčula pripadla Ľudovej republike Chorvátsko, jednej zo šiestich republík Juhoslávie. Po roku 1991 sa ostrov stal súčasťou nezávislého Chorvátska.
Hvar

Hvar môže byť:
Bagneux

Bagneux môže byť:
Korčula (mesto)

 
Korčula () je hlavné mesto rovnomenného chorvátskeho ostrova v Dalmácii. Nachádza sa na severovýchodnom okraji ostrova, priamo oproti mestu Orebić, s ktorým ho spája trajektová doprava cez Pelješacký kanál. 
Samosprávna oblasť mesta má 5 889, z toho mesto samotné 3 188 obyvateľov (2001).
Operácia Matador

Operácia Matador alebo bitka o Al Qaim predstavovala vojenskú ofenzívu americkej námornej pechoty zameranú proti irackým povstalcom v provincii Anbar, ku ktorej došlo medzi 8. - 15. májom 2005. Oblasť bola známa vďaka pašovaniu zbraní a zahraničných bojovníkov do krajiny.
Boj.
V priebehu mája roku 2005 bojové zoskupenia americkej námornej pechoty Task Force 3/2 a Task Force 3/25 prenikli do hĺbky územia kontrolovaného povstalcami v blízkosti hraníc so Sýriou. Na čele útoku bola 814. ženijná rota. Jednou z prvých úloh jednotky bolo vytvorenie prechodov cez rieku. Nasledovali jedenásť dní trvajúce boje, v ktorých zahynulo 125 osôb podozrivých z terorizmu. Ďalších 39 osôb bolo zajatých. Námorná pechota prišla o deviatich mužov, pričom 40 ďalších bolo zranených. Najťažšie straty utrpelo jedno družstvo 1. čaty roty L 3. práporu, ktorého všetci členovia boli zabití alebo zranení.
Časť povstalcov mala k dispozícii vojenské uniformy a nepriestrelné vesty. Taktiež ich výcvik a taktika nasvedčovali o systematickej príprave. Do boja zasiahli aj skupiny Fedajínov, milícií verných bývalému diktátorovi Saddámovi Husajnovi.
Po boji.
Aj keď námorná pechota bola schopná získať nad oblasťou kontrolu, nemala dosť mužov na to, aby si ju dlhodobo udržala. Povstalci krátko po odchode amerických vojakov pokračovali vo svojich aktivitách. Aj napriek krátkodobému dosahu operácie Matador pokračovali spojenecké vojská v pokusoch o vyčistenie povstaleckých bášt po celom Iraku. Len pár dní po skončení operácie Matador prebehla podobná operácia pod označením „Squeeze Play“ v irackom hlavnom meste Bagdad.
Operácia Horský ťah

Operácia Horský ťah () predstavovala do tej doby najväčšiu vojenskú operáciu koaličných vojsk zameranú proti povstalcom z afganského hnutia Tálibán. Zapojilo sa do nej okolo 3 300 britských, 2 300 amerických, 2 200 kanadských a 3 500 afganských vojakov. Do boja zasiahli aj menšie kontingenty z ďalších krajín.
Boj.
Boje prebiehali počas júna a júla 2006, pričom Taliban utrpel najťažšie straty od začiatku vojny. Taliban preukázal svoje zlepšujúce sa schopnosti pri koordinácii útokov, pričom na istý čas sa mu podarilo ovládnuť dva okresy v provincii Hílmand. Podľa odhadov bolo dohromady zabitých 1 100 povstalcov a ďalších 400 zajatých. Pre operáciu bolo typické intenzívne nasadenie letectva, no i tak si boje vyžiadali životy 150 vojakov (z toho 107 afganských) a 43 ďalších afganských vojakov bolo zajatých.
Následky.
Už v priebehu bojov sa objavovali pochybnosti o vplyve vysokých strát na možnosti Talibanu. 1. augusta bola zodpovednosť za bezpečnosť v oblasti odovzdaná jednotkám NATO. Krátko po tom došlo k útoku na britskú hliadku, ktorý si vyžiadal tri obete na životoch a jedného zraneného. Nasledovali ďalšie boje s afganskými bezpečnostnými zložkami. V provincii Zabul sa policajná stanica s pätnásťčlennou posádkou vzdala Talibanu bez boja. Útoky pokračovali aj v okolí mesta Kandahár. Samovražedný útok si vyžiadal 21 obetí. Pri iných útokoch stratila kanadská armáda štyroch mužov. Desať ďalších bolo zranených. Tieto a ďalšie útoky svedčia o tom, že hnutie Taliban zostalo v oblasti aktívne aj po skončení operácie Horský ťah.
Slovenské národné múzeum – Múzeum bábkarských kultúr a hračiek, hrad Modrý Kameň

Múzeum bábkarských kultúr a hračiek je jedno z múzeí Slovenského národného múzea. Špecializuje sa na dokumentovanie histórie a súčasnosti bábkového divadla, na históriu a historický vývoj detských hračiek a tiež na históriu a etnografiu regiónu. Inštitúcia vznikla v roku 1964 ako „Múzeum Imre Madácha“, o štyri roky neskôr sa pretransformovala na „Okresné vlastivedné múzeum“ so sídlom v kaštieli Imre Madácha v Dolnej Strehovej Od roku 1991 je umiestnené na hrade Modrý Kameň v okrese Veľký Krtíš. Na „Múzeum bábkarských kultúr a hračiek“ sa zmenilo v roku 1994.
Múzeum v rámci svojej činnosti organizuje rôzne podujatia, napríklad „Bábkarsky festival Modrý Kameň“, na ktorom sa koná prehliadka bábkarskych súborov zo Slovenska a zahraničia a jeho súčasťou sú aj tvorivé dielne a výstava prác zhotovených deťmi.
Pôvodne existovalo ako samostatné múzeum, súčasťou SNM sa stalo až v roku 2002.
Chorvátske ostrovy

Chorvátsko má 1244 ostrovov v Jadranskom mori, čo ho radí za Grécko na 2. miesto v Stredomorí. Z tohto počtu je 718 ostrovov v konvenčnom zmysle, 389 útesov a 78 rifov. Celková rozloha ostrovov predstavuje . Najľudnatejší je ostrov Krk a ďalších 46 je trvalo obývaných.
Mikuláš Berčéni

Gróf Mikuláš Berčéni ("Bercsényi de Székes", starším slovenským pravopisom "Mikuláš Bercsényi"; v modernej maďarčine "Bercsényi Miklós"; * 6. december 1665, Tematín† 6. november 1725, Tekirdağ, Turecko) bol uhorský gróf, hlavný generál povstaleckých vojsk Františka II. Rákociho.
Životopis.
Mikuláš Berčéni sa narodil 6. decembra v roku 1665 na hrade Tematín ako posledný vlastník panstva. Študoval na jezuitskom kolégiu v Trnave, na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity a štúdiá dokončil na dvore palatína Pavla Esterháziho. Po oslobodení Viedne slúžil v cisárskom vojsku a zúčastňoval sa protitureckých bojov. Od roku 1685 bol kapitánom v Šali, od roku 1686 kapitánom Segedína a bol povýšený na plukovníka. V rokoch 1688 - 1693 pôsobil ako zástupca hlavného kapitána banských miest a v rokoch 1696 - 1697 bol hlavným vojenským komisárom trinástich hornouhorských stolíc.
S Františkom II. Rákocim sa zoznámil vďaka susedstvu ich majetkov. V roku 1698 bol jedným z iniciátorov sprisahania, ktoré hľadalo pomoc proti Habsburgovcom na francúzskom kráľovskom dvore Ľudovíta XIV. Po odhalení sprisahania a Rákociho uväznení ušiel v roku 1701 do Poľska. Po Rákociho úteku z väzenia sa s vojskom, ktoré naverboval v Poľsku pripojil k povstaniu Františka II. Rákociho. Od začiatku povstania používal titul hlavného generála - generalissima. Počas povstania plnil viac vojensko-organizačné úlohy ako vojenské záležitosti. Na sneme v Ónode bol zvolený za kniežacieho miestodržiteľa.
V roku 1704 viedol mierovú delegáciu kurucov, v rokoch 1705 až 1707 viedol delegácie, ktoré rokovali s ruským cárom Petrom I. Zúčastnil sa bitky pri Trenčíne v roku 1708, kde vykonával poradné úlohy a činnosti ale nezastával vrcholnú veliteľskú funkciu. Po úteku z bojiska bol zranený. V posledných rokoch povstania viedol diplomatické rokovania s Poliakmi a Rusmi. 21. novembra 1710 odišiel do emigrácie do Poľska. V júni 1716 odcestoval z Poľska do Turecka, kde bojoval na čele kuruckého vojska v okolí mesta Oršova. V roku 1720 sa pripojil k emigrantom v meste Tekirdağ, kde aj zomrel.
Bol trikrát ženatý (manželky Kristína Drugetová, Kristína Čákiová, Zuzana Kösegiová). Z prvého manželstva mal syna Ladislava, ktorý sa neskôr stal francúzskym maršalom.
Galina Rodionovna Lukašenková

Galina Rodionovna Lukašenková (; ; rod. Želnerovičová/Žaŭňarovičová (, ) ; * 1955, Ryžkoviči, dnes súčasť Šklova) je manželka bieloruského prezidenta Alexandra Lukašenka.
Životopis.
S manželom Alexandrom sa zoznámila počas štúdia na gymnáziu. Galina sa vydala za Alexandra v roku 1977. Vyštudovala fakultu histórie na Mahiľovskom pedagogickom inštitúte. V súčasnosti býva v Šklove. Dom Lukašenkovcov je jediná nehnuteľnosť, ktorú bieloruský prezident vlastní. Má psa, nemeckého ovčiaka Balu.
Deti.
S manželom má dve deti: Dmitrija a Viktora.
Nokia 6233

Nokia 6233 je mobilný telefón vyrábaný spoločnosťou Nokia, a je nástupcom modelu Nokia 6230i. Ide o 3G/GSM/W-CDMA mobilný telefón, ktorý má operačný systém Series 40 tretej generácie, Feature Pack 1 UR.
Vlastnosti.
Telefón má dva stereo reproduktory, a je považovaný za jeden z najhlasnejších telefónov, ktoré sú k dispozícii, s veľmi dobrou kvalitou zvuku. Telefón podporuje celý rad zvukových formátov vrátane AAC, MP3 a WMA formátov. Najnovší firmware je verzia 5.60.
Má fotoaparát, ktorý robí fotografie v 2-megapixelovom rozlíšení a video vo VGA rozlíšení, takisto MP3 prehrávač, bluetooth, infračervený port, rádio, hry a internet. Reproduktory majú priestorový zvuk.
Nokia 6233 Music Edition.
Verzia s názvom „Music Edition“, je špeciálna verzia Nokie 6233 v bielej farbe, ktorá sa predáva v ázijských pacifických krajinách. Podporuje bluetooth profil A2DP, čo znamená, že je kompatibilný zo stereo slúchadlami, ktoré poskytujú lepší zvuk. Táto edícia je predávaná s väčšou pamäťovou kartou MicroSD (512 MB namiesto 64 MB) a USB pripojením k PC.
Nokia 6234.
Nokia 6234 je podobný s Nokiou 6233, ale bol k dispozícii pre predplatiteľov operátora Vodafone. Je ho však možné odblokovať aj pre použitie s inými sieťami. Od Nokie 6233 sa líši aj predným nerezovým krytom, logami Vodafone a značkovým softvérom Vodafone.
Lukašenko

Lukašenko je priezvisko, pozri Lukašenko (priezvisko), napr.:
Belfort (mesto)

Belfort je mesto na východe Francúzska v departemente Territoire de Belfort v regióne Burgundsko-Franche-Comté asi juhozápadne od Mulhouse. Mesto leží v úvale medzi pohoriami Vogézy a Švajčiarska Jura na dôležitej dopravnej trase medzi riekami Rýn a Rhôna. Toto údolie býva nazývané Belfortská brána.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Boulogne-Billancourt (mesto)

Boulogne-Billancourt je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Má 108 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené . 
Ekonomika.
Boulogne-Billancourt je dôležitým centrom regiónu, sídlo tu má veľa spoločností:
Filmový priemysel.
Nachádzali sa tam jedny z dvoch najslávnejších francúzskych filmových štúdii.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Nanterre

Nanterre je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod Od centra Paríža je vzdialené 11,1 km. 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Anderlecht

Anderlecht je mesto Bruselského regiónu v Belgicku. Má necelých 100 tisíc obyvateľov a rozlohu 17,74 km².
Mesto je známe najmä vďaka futbalovému klubu RSC Anderlecht.
Poloha.
Anderlecht sa nachádza v juhozápadnej časti bruselskej aglomerácie na rieke Senne.
Susedí s ďalšími štyrmi obcami Bruselského regiónu (Molenbeek-Saint-Jean, Brusel, Saint-Gilles, Forest) a s tromi obcami provincie Flámsky Brabant vo Flámskom regióne (Drogenbos, Sint-Pieters-Leeuw a Dilbeek). Na území Anderlechtu sa nachádza niekoľko staníc bruselského metra.
Marek Eben

Marek Eben (* 18. december 1957, Praha) je český herec, moderátor, hudobný skladateľ, pesničkár a spevák. Je považovaný za jedného z najlepších českých moderátorov. Opakovane sa umiestnil v diváckej ankete Týtý na prvom mieste v kategóriách "moderátor publicistických programov" či "osobnosť zábavných programov". Vysoko cenený je najmä jeho jemný a inteligentný humor. Je synom významného českého hudobného skladateľa Petra Ebena a synovcom skladateľa Ilju Hurníka. Jeho manželkou je Markéta Fišerová.
Spolu so svojimi dvomi bratmi (Davidom a Kryštofom) vystupuje v skupine Bratři Ebenové.
Moderátorská činnosť.
Okrem iného moderoval napr. "cenu TýTý", súťažný program "O poklad Anežky České", StarDance …když hvězdy tančí. Veľmi populárne sú i jeho rozhovory s osobnosťami "Na plovárně", ktoré boli spracované aj v knižnej podobe. Moderuje tiež televízne spravodajstvo z Medzinárodného filmového festivalu v Karlových Varoch.
Divadelná činnosť.
V roku 1979 vyštudoval hudobno-dramatický odbor pražského konzervatória a potom získal angažmán v Divadle Vladimíra Nezvala v Karlových Varoch a v Divadle Jaroslava Průchy v Kladne. V Štúdiu Ypsilon účinkoval od roku 1983 do roku 2002. Tu účinkoval napr. v inscenáciách "Divadlo za časov Nerona a Senecu, Vosková figura, Amerika, Sebevrah". 
Teraz účinkuje v inscenáciách" Mozart v Praze", "Někdo to rád horké", "Okno", "Srdce" (tiež autor hudby), "Prodaná nevěsta" a "Praha stověžatá".
Hudobná činnosť.
Je autorom hudby a piesní k inscenáciám "Matěj Poctivý", "Vosková figura", "Othello", "Amerika". Hudbu píše aj pre iné divadlá, napr. pre "Zimní pohádku". Marek Eben vytvoril texty piesní, hudbu alebo dabing mnohých rôznych hudobných nahrávok pre deti. Napríklad hudbu k Poste restante a rep na začiatok každého dielu.
Je vedúcim folkovej skupiny Bratři Ebenové, ktorá svoje albumy vydáva u spoločnosti Sony. Od roku 2000 spolupracuje s vydavateľstvom Supraphon.
Zlatú platňu a dokonca dvojnásobnú Platinovú platňu získal v roku 2003.
Diskografia.
pozri Diskografia bratov Ebenovcov
Markéta Fišerová

Markéta Fišerová (* 12. február 1960, Kladno) je česká herečka. Do 80. rokov hrala v niekoľkých seriáloch a filmoch ("My všichni školou povinní", "Třetí patro"). V roku 1986 ťažko ochorela a skončila na invalidnom vozíku. Jej manželom je Marek Eben.
Cres

Cres () je najväčší chorvátsky ostrov Jadranského mora. Má rozlohou a 3 184 (2001) obyvateľov. Najvyšší vrch Gorice dosahuje výšku 
Poloha.
Cres je situovaný v Kvarnerskom zálive a s Krkom sú najsevernejšie chorvátske ostrovy. Na západe od ostrova leží Istria, východne sú ostrovy Krk a Rab a na juhu ostrov Lošinj. Zaujímavosťou je, že Cres a Lošinj boli spojené úzkou šijou, ktorú prekopali a vzniknutým prieplavom tak oddelili oba ostrovy.
Podnebie ostrova je stredomorské mierne.
Obyvateľstvo.
Administratívne ostrov patrí pod Prímorsko-gorskokotarskú župu s hlavným mestom Rijeka. Z celkového počtu 3 184 obyvateľov (2001) má centrum ostrova – mesto Cres až 2 959.
Dejiny.
Do roku 1797 patril ostrov Benátčanom, v rokoch 1805 až 1814 Francúzom a následne Rakúsko-Uhorsku. Po prvej svetovej vojne získalo Cres Taliansko, od roku 1943 bol obsadený Nemcami a po oslobodení začlenený v rámci Chorvátska do Juhoslávie.
Petr Eben

Petr Eben (22. január 1929, Žamberk – † 24. október 2007, Praha) bol významný český skladateľ duchovnej, modernej a súčasnej vážnej hudby. Jeho rozsiahla skladateľská tvorba zasahuje do všetkých žánrov (opera, balet, temer všetky druhy komornej hudby, orchestrálne diela) a prenikla do repertoáru mnohých interpretov, súborov, orchestrov. Bol tiež klavírnym korepetítorom a organistom.
Dielo.
Rozsiahla skladateľova produkcia (cez 200 skladieb) má svoje ťažisko vo vokálnych a organových skladbách a obsahuje tiež množstvo veľkých kantát i drobných piesňových opusov či šansónov. S časom sa skladateľova pozornosť upäla predovšetkým na hudbu duchovnú, v ktorej dominuje zhudobňovanie biblických predlôh, pri čom osobitnú kapitolou skladateľovho tvorivého úsilia tvoria jeho vokálno-inštrumentálne diela na liturgické texty. Jeho skladby sú predchnuté hlbokým kresťanským cítením a sú umelecky a filozoficky presvedčivým posolstvom.
Najhranejším je jeho cyklus "Nedělní hudba" pre sólový organ inšpirovaná gregoriánskym chorálom. Najslávnejšiu 3. vetu “Moto ostinato“ premiéroval organový virtuóz Václav Rabas.
Ebenove skladby sú často hrané ako v Európe, tak aj v zámorí, predovšetkým v USA, Kanade, Japonsku a Austrálii. V roku 1991 sa Petr Eben stal nositeľom titulu francúzskeho ministerstva kultúry "Rytier umenia a písomníctva". Od roku 1989 bol čestným predsedom Spoločnosti pre duchovnú hudbu. Veľká časť jeho diela sa dočkala vydania tlačou i na zvukových nosičoch. Opavská Medzinárodná organová súťaž Petra Ebena nesie od roku 2004 (75. narodeniny) v názve jeho meno a každý účastník súťaže musí hrať Ebenovu skladbu.
Rodina.
Má troch synov (Kryštofa, Marka a Davida), ktorí spoločne utvorili hudobnú skupinu Bratři Ebenové. Najznámejší z nich je Marek Eben, ktorý v skupine spieva a súčasne je populárnym divadelným a televíznym hercom a moderátorom.
Manželka Petra Ebena, rodená Hurníková, je sestrou iného významného českého skladateľa Ilju Hurníka.
Externé odkazy.
Životopis a zborová tvorba na portáli České-sbory.cz
Šklov

Šklov (, ) je mesto na východe Bieloruska, na severe Mahiľovskej oblasti, približne od Mahiľova. Má približne 17 800 obyvateľov (2009).
V Ryžkovičiach, súčasti Šklova, býva prvá dáma Bieloruska Galina Rodionovna Lukašenková.
Cres (mesto)

 
Cres () je hlavné mesto rovnomenného chorvátskeho ostrova v Kvarnerskom zálive. Nachádza sa v zátoke na západnom okraji centrálnej časti ostrova. S pevninou i okolitými ostrovmi ho spája trajektová doprava. 
Samosprávna oblasť mesta má 3 184, z toho mesto samotné 2 959 obyvateľov (2001) a patrí do Prímorsko-gorskokotarskej župy.
David Eben

Prof. PhDr. David Eben, Ph.D. (* 6. januára 1965, Praha) je český hudobník a muzikológ. Vedie mužský spevácky zbor Schola Gregoriana Pragensis zameraný na gregoriánsky chorál, hrá na dychové nástroje v skupine Bratři Ebenové a je najznámejším súčasným českým znalcom i praktikom gregoriánskeho chorálu. Akademicky pôsobí v "Ústave hudobnej vedy" na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Je synom významného českého hudobného skladateľa Petra Ebena a synovcom hudobného skladateľa Ilju Hurníka.
Bratři Ebenové

Bratři Ebenové je názov českej hudobnej skupiny, ktorú tvoria bratia Kryštof, Marek a David Ebenovci.
Dejiny.
V roku 1979 získala skupina interpretačnú cenu na festivale Porta v Olomouci.
V prvej polovici 90. rokov 20. storočia veľmi nekoncertovali, z pohnútky Zdeňka Vřešťála a s pomocou Karla Plíhala ale nahralii spolu s muzikantmi z kapely Etc…, kontrabasistom Jaromírom Honzákom a Ivou Bittovou úspešný album "Tichá domácnost". Album vyšiel, ale aktivita kapely bola minimálna, viac koncertujú až v súčasnosti, po úspechu s albumom "Já na tom dělám", na ktorom okrem hostí z "Tiché domácnosti" spieva jednu pieseň tiež Jiří Schmitzer a kde sa v úlohe Senecta v jednej piesni objavuje aj Jiří Bartoška. Všetci tito hostia a Stanislav Předota a Ondřej Maňour zo súboru Schola Gregoriana Pragensis, ktorý vedie David Eben, tiež vystupujú na koncertnom DVD, ktoré bolo nahrané o dva roky neskôr.
Diskografia.
Marek Eben sa tiež objavil na živom DVD skupiny Sto zvířat "Jste normální?", kde zaspieval pieseň "Já na tom dělám".
Bratři Ebenové so svojimi spoluhráčmi nahrali tiež CD "Muž, který sázel stromy" (2008), text novely Jeana Giona číta Marek Eben, ktorý tiež zložil hudbu. Marek Eben zložil tiež hudbu a texty piesní pre dramatizáciu knihy "Kouzelný kalendář" Josteina Gaardera (3CD, 2008).
Novi Vinodolski

Novi Vinodolski je mesto a obľúbené letovisko v Kvarnerskom zálive, v Chorvátsku. Nachádza sa juhovýchodne od Rijeky a cca od Crikvenice. Patrí do Prímorsko-gorskokotarskej župy a mesto samotné má 4 119 obyvateľov.
Studio Ypsilon

Studio Ypsilon vzniklo v roku 1963 v Liberci ako experimentálna dielňa niekoľkých umeleckých profesií, z ktorých prevažovali hlavne bábkari. V roku 1978 bolo divadlo presťahované do Prahy. Divadlo nebolo vždy samostatným divadlom, až v roku 1990 sa stáva samostatnou scénou.
Poste restante (seriál)

Poste restante je sedemdielny český televízny komediálny seriál z roku 2009 režiséra Karla Smyczka.
Dej.
Príbeh sa odohráva v Prahe, do ktorej príde mladý muž, Jaroušek, ktorý je na úteku pred svojou panovačnou matkou a zamestná sa na malej pošte. Ďalším hrdinom je duch bezdomovca pána Kercla, ktorého vidí iba Jaroušek. Táto dvojica spoločne hľadá spôsob, ako ho vyslobodiť z jeho prekliatia. Popri tom Jaroušek hľadá svoju životnú lásku.
Zdanlivo morbídna téma je plná vtipu, humoru a zvláštnej poetiky.
Trajekt

Trajekt je loď, ktorá je určená na prepravu osobných aj nákladných automobilov a vlakov s cestujúcimi aj samostatných osôb medzi dvoma prístavmi na kratšiu vzdialenosť. Podobné plavidlo na prepojenie riečnych brehov nazývame kompa. 
Trajekty sú konštruované tak, že do dolnej časti plavidla vojdú autá a motocykle, cestujúci si vystúpia a plavbu trávia na palube a v horných poschodiach lode. Pre pobyt cestujúcich býva loď vybavená obchodmi, reštauráciami, kajutami, vyhliadkovými plošinami a pod. Najväčšie trajekty pojmú i stovky áut, desiatky kamiónov a špeciálne linky i osobné vlaky. 
Najrušnejšie trajektové trasy sú:
Krátke a frekventované trajektové trasy sú postupne nahradzované mostami alebo podmorskými tunelmi a mnoho liniek zaniklo s rozvojom leteckej dopravy.
Billy Ray Cyrus

William „Billy“ Ray Cyrus (* 25. august 1961, Flatwoods, Kentucky, USA) je americký spevák, skladateľ a herec. 
Od roku 1992 vydal 12 albumov a 44 singlov. Je držiteľom prestížneho ocenenia Ceny Grammy. Je tiež známy vďaka účinkovaniu v seriáli "Hannah Montana" (2006 – 2011), po boku svojej dcéry, Miley Cyrus.
Champigny-sur-Marne

Champigny-sur-Marne je mesto v severozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Val-de-Marne a regióne Île-de-France. 
Má 75 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené ; s ním ho spája linka prímestskej železnice RER E. 
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Krautrock

Krautrock je všeobecný názov pre experimentálnu hudobnú scénu, ktorá sa objavila v Nemecku koncom 60-tych rokov a získavala si popularitu počas celých 70-tych rokov, a to najmä vo Veľkej Británii. DJ rádia BBC John Peel je považovaný za šíriteľa krautrocku mimo nemecky hovoriacich štátov.
Pôvod termínu.
Termín "krautrock" bol pôvodne vtipom vytlačeným v britskej hudobnej tlači (napr. "New Musical Express" a "Melody Maker"), kde „krautrock“ našiel odozvu v undergroundovej scéne.
Charakteristika.
Krautrock je vyberavý a často veľmi originálny mix post-psychedelického rušenia a náladového progresívneho rocku v zmesi s nápadmi súdobej experimentálnej klasickej hudby (hlavne skladateľ Karlheinz Stockhausen, pokým napríklad Irmin Schmidt a Holger Czukay zo skupiny Can predtým študovali) a z nových experimentálnych smerov, ktoré sa objavili v jazze počas 60-tych a 70-tych rokov (hlavne free jazzové časti od Ornette Colemana či Alberta Aylera). 
Členovia krautrockových hudobných skupín boli v mnohých prípadoch mladí ľavicoví intelektuáli, bojujúci proti systému svojou experimentálno hudbou. 
Typické skupiny hrajúce krautrock v 70-tych rokoch boli Tangerine Dream, Faust, Can, Amon Düül II, Ash Ra Tempel a iní, združení s kolínskymi hudobníkmi a inžiniermi Dieterom Dierksom a Connym Plankom ako Neu!, Kraftwerk a Cluster.
Znak krautrocku je zmes rockovej hudby a nástrojov „rockových skupín“ (basová gitara, gitara, bicie) s elektronickými nástrojmi a štruktúrou, často s tým, čo sa dnes nazýva citlivosť ambientnej hudby. Spoločný rytmus v hudbe bol 4/4 beat, často nazývaný „"motorik"“ v anglickej hudobnej tlači.
Kraan

Kraan je nemecká skupina z Ulmu založená v roku 1970. Skupina mala niekoľko menších hitov v rokoch 1970 až 1980. Po desaťročnej prestávke sa skupina zišla v roku 2000. Ich prvotný žáner sa dá opísať ako krautrock, ktorý sa po čase obrátil na jazz fusion, ktorý kombinuje prvky rocku a jazzu.
Let It Out

Let It Out je štvrtý štúdiový album nemeckej krautrockovej skupiny Kraan. Je to prvý album na ktorom sa podieľal ich nový klávesista Ingo Bischof.
Zoznam skladieb.
Všetky skladby zložila skupina Kraan.
Open Sud de France

Open Sud de France je mužský profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa hrá od roku 1987. Zápasy sa hrajú v hale na dvorcoch s tvrdým povrchom vo francúzskom meste Montpellier a v súčasnosti je zaradený do ATP World Tour 250 series.
3 štyry

3 štyry je tretí štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Vidiek z roku 1997.
Colombes

Colombes je mesto v severozápadnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine a regióne Île-de-France. 
Mesto má 83 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené . 
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
 
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Créteil (mesto)

Créteil je mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Val-de-Marne a regióne Île-de-France. 
Má 87 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené .
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Rueil-Malmaison

Rueil-Malmaison je mesto v západnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. 
Má cca 77 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené 12,6 km. 
Geografia.
Susedné obce sú Nanterre, Suresnes, Saint-Cloud, Garches, Vaucresson, la Celle-Saint-Cloud, Bougival, Croissy-sur-Seine a Chatou. 
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Ústredná vojenská nemocnica SNP Ružomberok – fakultná nemocnica

Ústredná vojenská nemocnica Slovenského národného povstania Ružomberok - fakultná nemocnica (skr. ÚVN SNP Ružomberok) je fakultná nemocnica so sídlom v Ružomberku.
Ústredná vojenská nemocnica je vojenským zdravotným zariadením, ale poskytuje svoje služby všetkým občanom Slovenskej republiky. Nemocnica je najväčším vojenským zdravotníckym na Slovensku. V roku 2009 bola zaradená do siete fakultných nemocníc. Riaditeľom nemocnice je doc. MUDr. Robert Rusnák, PhD.
História.
Nemocnica podľa archívnych materiálov vznikla pravdepodobne v roku 1914. Pôvodne bola určená ako pozorovacia stanica pre zranených a chorých zo zamorených oblastí východného frontu počas 1. svetovej vojny. V nemocnici existovala chirurgická časť (MUDr. Antonín Obhlídal) a interná časť (MUDr. Albert Schwartz). V roku 1915 mala nemocnica röntgenový prístroj a zariadenie pre vodoliečbu. Kapacita nemocnice bola 2300 lôžok. Prvým vedúcim interného oddelenia bol Dr. Vavro Šrobár, neskorší minister zdravotníctva SR.
Od roku 1927 začali postupne baraky nahradzovať murované stavby. Najstarším objektom je budova terajšieho veliteľstva dokončená v roku 1928. V medzivojnovom období dochádzalo v nemocnici len k drobným zmenám, výraznejšie nastali po vzniku Slovenského štátu v roku 1939, kedy postupne odišli zamestnanci českého pôvodu do Protektorátu Čechy a Morava. Počas bojov SNP bola nemocnica evakuovaná do kúpeľov Korytnica a významne pomohla povstalcom pri zásobovaní aj liečení poranených odbojárov. Presun do Korytnice bol vykonaný prostredníctvom úzkorozchodnej železnice z Ružomberka do Korytnice. V tomto období založila nemocnica aj poľnú nemocnicu v Tisovci.
Po roku 1950 vznikali viaceré nové oddelenia, napríklad neurologické, ktoré vzniklo zrušením vojenského neuropsychiatrického ústavu v Trnave. Ďalšie významné zmeny prišli v období po roku 1993. V roku 1994 bola nemocnica transformovaná z rozpočtovej na príspevkovú organizáciu, následne v roku 1997 bola zaradená do III. typu v kategorizácii MZ SR. Postupne bol postavený ďalší pavilón, pribudli oddelenia hematológie a transfuziológie, dialýzy a neurochirurgie. V roku 2000 bola nemocnica ustanovená ako koncová nemocnica pre komplexnú liečbu ústavných činiteľov vrátane hlavného veliteľa Ozbrojených síl SR. V roku 2003 došlo k zlúčeniu so štátnou Nemocnicou s poliklinikou, vzniklo oddelenie nukleárnej medicíny. V roku 2010 bol v nemocnici otvorený nový Protónovo terapeutický komplex, ktorý bude slúžiť na liečbu onkologických pacientov a moderný chirurgický pavilón s heliportom.
Lekárske pracoviská.
Lôžková časť:
Ambulancie:
SVALzy:
Wilhelm Schickard

Wilhelm Schickard (* 22. apríl 1592, Herrenberg, Nemecko – † 24. október 1635, Tübingen) bol nemecký polyhistor.
Preslávil sa najmä zostrojením prvého mechanického kalkulátora v roku 1623. Jeho stroj sa považuje za predchodcu neskorších počítacích zariadení ako aj dnešných počítačov, hoci nemal pamäť a nebol programovateľný. 
Zomrel na mor.
Tatra 87

Tatra 87 je luxusná limuzína kopřivnickej firmy Tatra, vyrábaná v rokoch 1937 až 1950. Bola následníkom veľkej luxusnej limuzíny T 77, ktorej výrobu firma ukončila v roku 1936. Práve týmto typom uskutočnili v rokoch 1947–1950 cestu do Afriky a Južnej Ameriky Jiří Hanzelka a Miroslav Zikmund, čím dokázali kvalitu Tatroviek. 
História.
Typ 87.
V roku 1936 boli vyrobené prvé dva prototypy T 87 pre skúšky a v roku 1937 ďalších päť vozidiel overovacej série. Tatra 87 bola oficiálne predstavená v roku 1937 a od nasledujúceho roku sa už vyrábala sériovo. S malými zmenami pokračovala sériová výroba T 87 až do roku 1950. 
Oproti svojmu predchodcovi bol nový model výrazne ľahší (o 330 kg), vyšší objem motora posunul maximálnu rýchlosť a zlepšil akceleráciu. Typ 87 bol tiež kratší, užší a mal kratší rázvor. Vylepšené bolo chladenie oleja - motor mal plnoprietokový filter oleja, náporový chladič oleja a dvojitý spádový karburátor. Bol uložený pod aerodynamicky vylepšenou zadnou kapotou so stabilizačnou plochou v tvare plutvy. 
Maximálnou rýchlosťou 160 km/h sa Tatra 87 zaradila medzi najrýchlejšie automobily svojej doby. Konkurenčné vozidlá navyše používali motory s takmer dvojnásobným objemom a spotrebou okolo 20 litrov paliva. Tatra 87 mala vďaka aerodynamickému tvaru spotrebu iba 12,5 litrov.
Celkovo bolo za trinásť rokov (s prerušením výroby počas druhej svetovej vojny) vyrobených 3 023 kusov tohto typu, z toho 1 371 do roku 1945 a 1 652 po roku 1946. Model bol vyvážaný do Maďarska, Rumunska, ZSSR, Belgicka, Nemecka, Rakúska, Francúzska, Švédska, Juhoafrickej republiky, Egypta, Argentíny či dokonca Austrálie.
Typ 87-603.
V období rokov 1950 až 1953 boli niektoré vozidlá T 87 vybavené novým motorom T 603 A, používaným neskôr v T 603. Ten poskytoval automobilu dostatok výkonu k dosiahnutiu maximálnej rýchlosti 170 km/h. Tieto vozidlá mali označenie "Tatra 87-603".
Česko-slovenská hokejová liga 1976/1977

Sezóna 1976/1977 bola 34. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Majstrom sa stalo družstvo Kladna. Zostúpilo družstvo TJ Gottwaldov. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Dukly Trenčín.
Peter Kiška

Peter Kiška je slovenský futbalista, ktorý odohral väčšinu svojej kariéry za MFK Dubnica, kde svoj prvý zápas odohral vo veku 17 rokov a 4 mesiace a za 11 sezón tu odohral 270 zápasov a dal v nich 43 gólov. Medzi tým bol jednu sezónu v Moldavsku, kde odohral niekoľko zápasov a vrátil sa na Slovensko. Momentálne hrá 2. cyperskú ligu, kam odišiel ako voľný hráč.
Externé odkazy.
National Football Teams / Peter Kiška
Česko-slovenská hokejová liga 1975/1976

Sezóna 1975/1976 bola 33. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Majstrom sa stalo družstvo Kladna. Zostúpilo družstvo Ingstav Brno. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo TJ Gottwaldov.
Česko-slovenská hokejová liga 1974/1975

Sezóna 1974/1975 bola 32. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Majstrom sa stalo družstvo Kladna. Zostúpilo družstvo TJ Gottwaldov. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Ingstav Brno.
Česko-slovenská hokejová liga 1973/1974

Sezóna 1973/1974 bola 31. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Majstrom sa stalo družstvo Jihlavy. Zostúpilo družstvo VTŽ Chomutov. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo TJ Gottwaldov.
Tatra 77

Tatra 77 je automobil vyššej triedy vyrábaný česko-slovenskou automobilkou Tatra v rokoch 1934 – 1938 v dvoch sériách. T 77 je prvým sériovo vyrábaným vozidlom s aerodynamickou karosériou. Za štyri roky bolo celkovo vyrobených 255 kusov. Jej následníkom bola od roku 1936 paralelne vyrábaná modernejšia a rýchlejšia Tatra 87.
Dejiny.
Po pokusoch s prototypom malého automobilu s motorom vzadu označeným ako Tatra V 570, začala v roku 1931 Tatra s vývojom nového veľkého a luxusného vozidla s aerodynamickou karosériou. Za prísneho utajenia tak vznikol v roku 1933 druhý prototyp V 570 s prúdnicovou karosériou, z ktorého bol odvodený prototyp T 77. Bol to prvý automobil, ktorého aerodynamické vlastnosti optimalizovali a testovali v aerodynamickom tuneli, do tej doby používanom pre vývoj a testy lietadiel a vzducholodí. Za pokrokovou konštrukciou boli šéfkonštruktér Hans Ledwinka a karosársky inžinier Erich Übelacker.
Tatra 77.
Tatra 77 bola verejnosti predstavená 8. marca 1934 na berlinskom autosalóne a na jeseň 1934 na autosalóne v Paríži. Jej uvedení i tu spôsobilo senzáciu a už počas marca 1934 začala sériová výroba automobilov Tatra s aerodynamickou karosériou, vzduchom chladenými motormi uloženými vzadu a výkyvnými polosami. T 77 bola tiež prvým modelom firmy s celooceľovou samonosnou karosériou na podvozku založenom na tatrováckej koncepcii. 
Motor bol umiestený dozadu priamo k hnanej náprave, čím odpadol obvyklý stredový tunel pre centrálnu rúru a výfukové potrubie. Tým sa znížila hmotnosť, čo bol jeden z cieľov konštruktérov, a zároveň podvozok mohol byť takmer plochý. 
Súčiniteľ aerodynamického odporu T 77 mal hodnotu 0,36, čo umožňovalo automobilu ľahko dosiahnuť a udržať maximálnu rýchlosť 145 kilometrov za hodinu. Tatre na to postačoval výkon len 44 kW, pokým konkurenčné vozidlá tej doby k tomuto potrebovali motor s výkonom viac ako 75 kW. 
Charakteristickým znakom T 77 bola až k podlahe sa zvoľna zvažujúca zadná časť karosérie, rozdelená zvislou centrálnou plochou, ktorá vyrovnávala účinok bočného vetra na vozidlo s ľahkou prednou časťou. 
Tatra 77 A.
V roku 1935 bol vyvinutý zdokonalený typ T 77 A. Tato verzia používala motor s objemom a výkonom 75 koní (55 kW), súčiniteľ aerodynamického odporu bol znížený na hodnotu 0,212 a rázvor sa zväčšil o , čím sa zlepšili jazdné vlastnosti i maximálna rýchlosť na /h. Opticky je typ 77 A rozoznateľný podľa trojice predných svetlometov. Hoci bol v roku 1936 predstavený typ T 87, výroba T 77 A pokračovala vďaka neustálemu záujmu a tak bolo do roku 1938 vyrobených 154 kusov. Celkovo bolo vyrobených 255 kusov T 77 a T 77 A, pričom vďaka prianiam a požiadavkám zákazníkov a ručnej výrobe bol každý kus unikátom.
Hermann Scheer

Hermann Scheer (* 29. apríl 1944, Wehrheim, Nemecko - † 14. október 2010, Berlín, Nemecko) bol nemecký poslanec Spolkového snemu, predseda Eurosolaru (Európskej asociácie pre obnoviteľné zdroje energie) a generálny predseda Svetovej rady pre obnoviteľné zdroje energie (WCRE). Bol nositeľom viacerých ekologických ocenení vrátane Svetovej ceny za solárnu energiu, Svetovej ceny za bioenergiu, Svetovej ceny za veternú energiu ako aj alternatívnej Nobelovej ceny, ktorú mu bola udelená za angažovanosť v záujme solárnej energie.
Gotthardský pätný tunel

Gotthardský pätný tunel (, ) je železničný pätný tunel, ktorý prechádza alpským Gotthardským masívom. Skladá sa z dvoch tunelových rúr (západná a východná), pričom celý tunelový systém (vrátane) má dĺžku 151,84 km. Tunel je súčasťou švajčiarskeho národného projektu AlpTransit, ktorý rieši severno-južné železničné prepojenie Švajčiarskych Álp.
15. októbra 2010 o 14:18 bol tunel kompletne prerazený. Po otvorení, ktoré prebehlo 1. júla 2016, bol tunel sprístupnený pre pravidelnú dopravu 11. decembra toho istého roku. S dĺžkou 57 km sa stal najdlhším tunelom na svete.
Village People

Village People je konceptuálna disko formácia, ktorá vznikla v roku 1977 v Spojených štátoch. Skupina je známa svojimi pódiovými kostýmami, ktoré sú vyobrazením amerických pracovných a spoločenských vrstiev ako aj chytľavou hudobnou produkciou.
Pôvodnými členmi zoskupenia boli: Victor Willis (postava policajta), Felipe Rose (postava indiánskeho náčelníka), Randy Jones (kovboj), Glenn Hughes (motocyklista), David Hodo (stavebný robotník) a Alex Briley (americký vojak). Pri vydaní skladby „In the Navy“, ktorá sa pôvodne mala stať súčasťou televíznych a rozhlasových reklamných spotov vojenského náboru pre US-Navy boli Willis a Briley preoblečení za admirála a námorníka.
Postavy, ktoré predstavovali členovia Village People mali pôvodne prezentovať ideály pre návštevníkov gay disko barov, no ich popularita sa vo veľmi krátkom čase rozšírila do hlavného prúdu hudobného priemyslu. Medzi piesňami Village People sa nachádza viacero klasických disko hitov, ako sú napríklad „Macho Man“, „Go West“, klasická klubová zmes „San Francisco(You've Got Me)“/„In Hollywood (Everybody is a Star)“, už spomínaná „In the Navy“, „Can't Stop the Music“, no hlavne ich najväčší hit „Y.M.C.A.“.
V septembri 2008 skupina pridala svoju hviezdu na "Hollywoodsky chodník slávy". S predajom do 100 miliónov nosičov patrí formácia Village People do Zoznamu najpredávanejších hudobných umelcov na svete.
Gotthard

Gotthard alebo Gothard môže byť: