burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Soundgarden

Soundgarden bola americká rocková skupina, ktorú v roku 1984 založil spevák a rytmický gitarista Chris Cornell, sólový gitarista Kim Thayil a basgitarista Hiro Yamamoto. Matt Cameron sa stal plnohodnotným bubeníkom skupiny v roku 1986, kým basgitarista Ben Shepherd nahradil Yamamota v roku 1990. Názov odvodený od jednej sochy z píšťal nachádzajúcej sa v Seattle, ktorá za vetra vydávala kvílivý zvuk. Soundgarden je jednou zo skupín, ktoré vytvorili hudobný žáner grunge, ktorý je štýlom alternatívneho rocku, a je považovaná za jednu z tzv. „"veľkej štvorky"“ grungeových skupín zo Seattlu, spolu so skupinami Nirvana, Alice in Chains a Pearl Jam.
Soundgarden je zrejme najstarším grunge zoskupením, aj napriek neskoršiemu komerčnému úspechu štýlu grunge, nezmenili svoj robustný, surový zvuk a svoje názory. Vo svojej veľmi komplikovanej a bohatej hudbe spájali prvky hardrocku, heavy metalu v spojení s psychedelickým rockom, ktorý obohatili špecifickým grunge zvukom a motívmi.
Slávnymi sa stali už roku 1991, jednak albumom "Badmotorfinger", spoluprácou na hudbe ku kultovému filmu "Singles" a takisto aj vďaka celosvetovému grunge boomu. Najväčšieho uznania a komerčného úspechu sa im dostalo roku 1994, po vydaní albumu "Superunknown", ktorý bol kritikou uznaný ako jeden z najlepších rockových albumov 90. rokov a hitmi ako „Black Hole Sun“ či „Spoonman“. Skupina sa po vnútorných problémoch rozpadla v roku 1997.
Po rozpade Soundgarden sa vydal Chris Cornell, vlastník jedného z navjväčších a najvýraznejších hlasov 90-tych rokov, na sólovú dráhu, svojím projektom Euphoria Morning z roku 1999 potvrdil že jeho tónovo bohatý hlas a hudobné nadanie sa neobmedzuje len na grunge, ale podobne kvalitne sa dokáže uplatniť aj v experimentovaní s inými hudobnými štýlmi. Album "Euphoria Morning" je kritikmi považovaný za "„drahokam amerického rocku“", ktorému sa však výraznejšieho komerčného úspechu nedostalo.
Od roku 2002 bol Chris Cornell lídrom hard rockovej skupiny Audioslave, ktorú založili hudobníci z Rage Against the Machine, kapela sa po nezhodách v roku 2007 rozpadla.
V roku 2010 ohlásil Cornell návrat skupiny (učinil tak na svojom účte na sieti Twitter). Prvý koncert sa uskutočnil v ich rodnom meste Seattle, neskôr skupina vystupovala aj na festivale Lollapalooza v Chicagu. Skupina taktiež vydala nový singel „Black Rain“ a neskôr aj kompilačnú platňu "Telephantasm". Nový album "King Animal" bol vydaný 12. novembra 2012.
Do roku 2012, skupina Soundgarden predala v USA viac ako 10,5 milióna nahrávok, a približne 22,5 milióna nahrávok po celom svete.
Ceny a nominácie.
Grammy Awards
Exciter (album)

Exciter je desiaty štúdiový album Depeche Mode, vydaný 14. mája 2001 v UK a 15. mája 2001 v USA. Je na ňom použitých omnoho viac digitálnych hudobných techník ako na ostatných albumoch. Producentom albumu sa stal Mark Bell (zo skupiny LFO), ktorý sa preslávil hlavne vďaka spolupráci s Björk. Obsahuje takiež niekoľko piesní, ktoré sa stali hitmi na klubovej scéne, napríklad „I Feel Loved“. Album odštartoval turné "Exciter Tour", ktoré sa následne stalo jedným z najúspešnejších v histórii skupiny.
Rand (mena)

Rand je mena v Južnej Afrike. Symbol randu je R a delí sa na 100 centov. Zavedený bol v roku 1961. Touto menou sa dá platiť aj v Lesothe, Eswatini a Namíbii, ktoré sú súčasťou jeho menovej únie.
Gambia

Gambia môže byť:
Ultra

Ultra (z lat.) môže byť:
Národný ústav reumatických chorôb

Národný ústav reumatických chorôb (NÚRCH) je špecializované zdravotnícke zariadenie so sídlom v meste Piešťany, zamerané na výskum a liečbu reumatických chorôb.
História.
Ústav bol založený v roku 1952 ako samostatné zdravotnícke zariadenie zamerané na výskumnú činnosť v zdravotníctve. Neskôr sa prebudoval na zariadenie klinického charakteru, od 1. marca 1953 ako detašované pracovisko "Výzkumného ústavu chorob revmatickych v Prahe" - pobočka Piešťany.
V roku 1964 bol Ministerstvom zdravotníctva SSR zriadený "Výskumný ústav reumatických chorôb". V roku 2001 bol zriadený Ministerstvom zdravotníctva SR "Vysokošpecializovaný odborný ústav reumatických chorôb" na báze verejnoprospešnej neziskovej organizácie. Od 1. júna 2002 premenovaný na "Národný ústav reumatických chorôb Piešťany".
Súčasným generálnym riaditeľom je MUDr. Milan Derco.
Zameranie.
Ústav sa zameriava na:
Gambia (rieka)

Gambia je významná rieka v Afrike, dlhá od Fouta Djallon zo severu štátu Guinea smerom na západ k Atlantickému oceánu pri meste Banjul. Je splavná približne polovicu svojej dĺžky.
Ascanio Sobrero

Ascanio Sobrero (* 12. október 1812, Casale Monferrato, Taliansko – † 26. máj 1888, Turín) bol taliansky chemik, ktorý v roku 1847 objavil nitroglycerín počas práce na nitrocelulóze pod vedením Théophile-Jules Pelouze na Univerzite v Turíne.
Svoj objav pomenoval "pyroglycerín", ale pre jeho extrémnu nestabilitu vo svojich listoch a v časopise dôrazne varoval pred jeho použítím.
Koruna

Koruna môže byť:
Parom

Parom môže byť:
Jen

Jen je oficiálna mena Japonska. Je široko používaná ako banková rezerva spoločne s americkým dolárom a eurom. V japončine je názov meny vyslovovaný ako „en“, ale v slovenčine, a ďalších „západných“ jazykoch, je používaný názov „jen“ (vďaka starému a nepresnému prepisu japončiny do angličtiny). Kód jenu podľa ISO 4217 je JPY. V latinke sa používa symbol ¥. V japončine sa zapisuje pomocou kandži 円 a znamená „okrúhly/oblý objekt“.
História.
Jen bol uvedený do obehu počas reforiem Meidži v roku 1872 podľa vzoru európskych mien a nahradil tak zložitý monetárny systém obdobia Edo. V roku 1871 bol prijatý "Zákon o novej mene", ktorý mimo iného definoval jen ako 0,8667 trójskej unce (26,956 g) striebra, čo je asi 6,50 USD. Zákon taktiež zaviedol v Japonsku zlatý štandard.
Jen stratil väčšinu svojej hodnoty počas a po 2. svetovej vojne. Po období nestability bol jen od 25. apríla 1949 pevne zviazaný s americkým dolárom v pomere 1 USD = 360 ¥. To trvalo až do roku 1971, keď sa zrútila brettonwoodská menová sústava. Odvtedy hodnotu jenu určuje trh. Na konci roku 2005 bol kurz jenu asi 115 ¥ za 1 USD.
Momentálne je kurz jenu 130,01 ¥ za 1 € (99,25 ¥ za 1 USD).
Denominácia.
V obehu sú mince hodnôt 1, 5, 10, 50, 100 a 500 jenov. Mince hodnôt 5 a 50 jenov majú v prostriedku okrúhly otvor.
Bankovky majú hodnoty 1 000, 2 000 (rarita, jedno pamätné vydanie), 5 000 a 10 000.
Panteón (spoločenstvo bohov)

Panteón je označenie pre spoločenstvo bohov v rámci polyteistického náboženského systému.
Významový útvar „panteón“ zahŕňa predpoklad, že svet bohov je hierarchicky štrukturovaný, že jednotliví bohovia sú relatívne zreteľne ohraničení vzhľadom na svoju osobnosť, svoj charakter a svoju funkciu. Panteón je poväčšine štrukturovaný ako príbuzenská skladba alebo politická organizácia a táto štruktúra sa bežne vyjadruje v mýtoch.
Foo fighter

Foo fighter bolo označenie používané spojeneckými posádkami stíhačiek počas druhej svetovej vojny pre to, čo sa neskôr začalo označovať ako UFO, pozorované na európskych aj tichomorských bojiskách. Prvým oficiálnym zaznamenaným prípadom bolo pozorovanie 14. októbra 1943 pri bombardovaní mesta Schweinfurt, ale samotný názov foo fighter sa vyskytuje až od konca roku 1944.
Väčšinou išlo o jasné svetlá sprevádzajúce lietadlá, niektoré prenikli aj do lietadiel, ale niekedy údajne išlo o malé disky s priemerom len niekoľko centimetrov, z ktorých niektoré dopadali na krídla lietadliel s veľkým rachotom. Briti si mysleli, že išlo o zbrane Osi, Os však pozorovala podobné úkazy a myslela si takisto, že išlo o zbrane Spojencov. Podobné úkazy hlásili japonské lietadlá v Tichomorí. Podobné úkazy/predmety pozorujú piloti a iné osoby dodnes, pôvod zostáva aspoň oficiálne nevyriešený a názov „foo fighter“ bol nahradený širším pojmom UFO (neidentifikovateľný lietajúci predmet).
Názov pochádza buď z francúzskeho „feu“ = oheň alebo z mena vtedy populárnej anglickej kreslenej postavičky menom „Foo“ + z angl. „fighter“ = bojovník.
Pôvod tohto javu sa dodnes nepodarilo plne vysvetliť. Americké armádne vyšetrovanie predpokladá, že môže ísť o rôzne javy napr. o elektrostatický jav podobný Eliášovmu ohňu, guľový blesk, odrazy svetiel od kryštálov ľadu a podobne.
Transkripcia (jazykoveda)

Transkripcia (z lat. "prepis") alebo prepis môže byť:
Transkripcia medzi písmami môže byť na "vyššej" úrovni, t. j. napr. z japonského písma do (napr. slovenskej) latinky alebo do arabského písma, alebo na "nižšej" úrovni, t. j. napríklad z albánskej latinky do slovenskej latinky (obidvoje sú latinky).
Transkripcia v užšom zmysle.
Transkripcia v užšom zmysle sa delí nasledovne:
Odborný prepis sa ďalej delí takto:
Príklady bežných prepisov sú napríklad prepisové tabuľky uvedené v Pravidlách slovenského pravopisu.
Transkripcia verzus transliterácia.
O definícii transliterácie pozri bližšie článok transliterácia.
Odborná transkripcia sa používa najmä v lingvistike (napríklad v slovníkoch) na presné objasnenie výslovnosti slova. Bežná transkripcia sa používa v bežných alebo populárnych textoch najmä na zápis cudzích osobných alebo geografických mien. Bežná transkripcia väčšinou neumožňuje (alebo umožňuje len veľmi nepresne) spätnú rekonštrukciu písanej podoby slova v zdrojovom písme.
Transliterácia sa používa v odborných (lingvistický aj nelingvistických) textoch alebo knižničných katalógoch a podobne, jej hlavný účel je zabezpečiť, aby sa v prípade potreby dala (aspoň do značnej miery) spätne rekonštruovať pôvodná písaná podoba slova v zdrojovom písme.
Príklady.
Príklad 1.
Ruské slovo подходить:
Poznámka: Pred apostrof je tu vsunutá medzera, aby sa vizuálne dal ľahšie odlíšiť apostrof od slovenského mäkčena. Tá medzera tam normálne nepatrí.
Vysvetlenie: Slovo подходить znamená podísť. Mechanickým prevodom do slovenskej latinky dostaneme tvar "podchodit", pričom na konci za písmenom t je ešte tzv. mäkký znak (ь), ktorý v latinke ako písmeno neexistuje (preto sa namiesto neho v latinke ako "náhrada" obyčajne píše apostrof). Prevodom do slovenskej latinky zohľadňujúcim aj výslovnosť ruského slova dostaneme tvar "p (ə) tchadiť" (takto sa to slovo teda vyslovuje). Prízvuk ja na poslednej slabike. V slabike predchádzajúcej pred prízvučnou slabikou sa v ruštine vo výslovnosti o mení na a; v slabike ešte viac vzdialenej od prízvučnej slabiky sa o mení na šva(ə). Okrem toho sa d na konci predpony spodobuje na t.
Príklad 2.
Iný príklad: ruské slovo словарь:
Vysvetlenie: Slovo словарь znamená slovník. Mechanickým prevodom do slovenskej latinky dostaneme tvar "slovar", pričom na konci za písmenom r je ešte takzvaný mäkký znak (porovnaj príklad vyššie). Kým v príklade vyššie bolo možné mäkký znak v slovenčine v bežnom prepise zohľadniť tak, že sa napísalo ť namiesto t, lebo v slovenčine existuje mäkké t, v tomto príklade to možné nie je, lebo mäkké r v slovenčine na rozdiel od ruštiny neexistuje. Preto sa mäkký znak v bežnej transkripcii vynecháva a len v transliterácii sa zapisuje, a to pomocou apostrofu.
Normy a štandardy.
Zásady transkripcie a transliterácie pre vybrané jazyky sú uvedené v STN a napríklad v Pravidlách slovenského pravopisu. Na medzinárodnej úrovni vydáva zásady prepisu ISO, tieto platia najmä v medzinárodnom styku a pri tvorbe máp a podobne.
Vincentínum

Vincentinum je občianske združenie na Slovensku. Cieľom združenia je podporovať skvalitňovanie výchovno-vzdelávacieho procesu a podmienok preň, vrátane materiálno-technického zabezpečenia na Gymnáziu a Základnej škole sv. Vincenta de Paul, Bachova 4, Bratislava. Predstaviteľom je Ing. Miloslav Klokner.
Česká koruna

Česká koruna (iné názvy: [skôr staršie] koruna česká, svätováclavská koruna, koruna svätého Václava; po česky "koruna česká", "svatováclavská koruna", "koruna svatého Václava") môže byť:
Česká koruna (po česky "koruna česká") môže byť aj mena Česka, pozri česká koruna (mena)
Koruna Česká je česká politická strana, pozri Koruna Česká (politická strana).
Ikona (rozlišovacia stránka)

Ikona môže byť:
Počítačová ikona

Počítačová ikona (iné názvy: ikona, ikonka) je malý piktogram, obyčajne s rozmermi od 16x16 do 128x128 pixelov reprezentujúci objekty operačného systému (súbor, adresár, zariadenie) alebo aplikácie. Ikony boli pôvodne vyvinuté ako pomôcka na uľahčenie práce s počítačom pre menej skúsených používateľov v 70. rokoch 20. storočia v laboratóriách Xerox v Palo Alto. Ikonovo založené používateľské rozhrania boli neskôr spopularizované firmou Apple Macintosh a neskôr Microsoft Corporation.
Saharská arabská demokratická republika

Saharská arabská demokratická republika (skrátene často Západná Sahara alebo SADR zo "Sahrawi Arab Democratic Republic") je štát, ktorý vyhlásil Front Polisario vo februári 1976 na území dovtedajšej španielskej provincie Španielska Sahara. 
Hnutie Polisario tak reagovalo na marocko-mauritánsku okupáciu územia. Tá začala po podpise madridskej zmluvy 14. novembra 1975 medzi Španielskom, Marokom a Mauritániou. Španielsko sa v nej vzdalo správy nad územím a v rozpore s medzinárodným právom poverilo Mauritániu a Maroko dočasnou správou počas sťahovania španielskych jednotiek z územia. Potom malo dôjsť k usporiadaniu referenda o budúcnosti územia v súlade s právom na sebaurčenie a dekolonizáciu. Maroko a Mauritánia ale vnímali túto správu ako povolenie k okupácii územia a referendum nehodlali pripustiť. Marocký kráľ Hassan II. následne 16. novembra 1975 vyhlásil takzvaný Zelený pochod. Tvorilo ho asi 350-tisíc marockých roľníkov sprevádzaných marockou armádou. Polisario kládlo marockým a mauritánskym jednotkám odpor a 27. februára 1976 vyhlásilo Saharskú arabskú demokratickú republiku. V ozbrojenom konflikte Polisaria s Marokom a Mauritániou (v roku 1979 uzavrela s Polisariom mier) zahynulo asi 15- až 20-tisíc ľudí.
Od prímeria v roku 1991 je územie SADR de facto obmedzené na juhovýchodné pohraničie celkového územia bývalej Španielskej Sahary (asi 20% územia), ostatné územie bývalej Španielskej Sahary reálne patrí Maroku. SADR územie neobsadené Marokom nazýva Slobodné pásmo. Maroko Západnú Saharu zvykne označovať ako Južné provincie. Na území sa nachádza misia OSN MINURSO.
História.
Po evakuácii Španielov v dôsledku marockého zeleného pochodu Španielsko , Maroko a Mauretánia podpísali Madridské dohody 14. novembra 1975, šesť dní pred smrťou Francisca Franca . Maroko a Mauritánia odpovedali anektovaním územia Západnej Sahary . Dňa 26. februára 1976 Španielsko informovalo Organizáciu Spojených národov (OSN), že k tomuto dátumu ukončilo svoju prítomnosť v Západnej Sahare a vzdalo sa svojich povinností, v dôsledku čoho región stratil akúkoľvek riadiacu moc. Ani Maroko, ani Mauritánia nezískali medzinárodné uznanie a nasledovala vojna so snahou o nezávislosť.Front Polisario . OSN považuje Front Polisario za legitímneho zástupcu saharského ľudu a tvrdí, že ľud Západnej Sahary má právo na „ sebaurčenie a nezávislosť“. 
Vytvorenie Saharskej arabskej demokratickej republiky bolo vyhlásené 27. februára 1976, keď Polisario vyhlásilo potrebu nového subjektu, ktorý by zaplnil to, čo považovali za politickú prázdnotu, ktorú zanechali odchádzajúci španielski kolonizátori. Zatiaľ čo nárokovaným hlavným mestom je bývalé hlavné mesto Západnej Sahary El-Aaiún (ktoré sa nachádza na území kontrolovanom Marokom), vyhlásenie sa uskutočnilo v dočasnom hlavnom meste exilovej vlády Bir Lehlou , ktoré zostalo na území kontrolovanom Polisariom. prímerie z roku 1991. Dňa 27. februára 2008 bol dočasný kapitál formálne presunutý do Tifariti .Každodenná práca sa však vykonáva v saharských utečeneckých táboroch v provincii Tindouf v Alžírsku , kde žije väčšina saharskej exilovej komunity.
Gén

Gén je úsek (sekvencia) DNA alebo RNA, ktorá kóduje informáciu na tvorbu nejakého produktu. V užšom zmysle gén kóduje tvorbu jednej bielkoviny. Existuje množstvo rôznych definícií génu, často upravených na potreby jednotlivých vedných disciplín. Gén je základná funkčná jednotka dedičnosti.
Gén, ktorý kóduje proteín, je zložený z tripletov – kodónov, kde každý triplet predstavuje informáciu o zaradení jednej aminokyseliny. Zároveň musí gén obsahovať aj sekvencie umožňujúce jeho reguláciu. Patria sem sekvencie označujúce miesto začiatku a konca transkripcie génu. Tieto kodóny nekódujú aminokyseliny, ale poskytujú informácie, bez ktorých by nebol možný úspešný priebeh proteosyntézy. Úseky kodónov bez funkčných regulačných sekvencií sa nazývajú pseudogény.
Gény tvoria veľkú časť DNA baktérií, no len malú časť v DNA eukaryotov. Eukaryotická DNA totiž obsahuje rozsiahle nekódujúce sekvencie medzi génmi, ale aj vnútri nich. Nekódujúca sekvencia vnútri génu sa nazýva intrón. Aby z génu vznikol správny produkt, musí byť intrón z pre-mRNA vystrihnutý a zostávajúce kódujúce časti RNA spojené. Kódujúca časť génu sa nazýva exón. Časť DNA tvorená exónmi sa nazýva kódujúca DNA.
Gén v širšom zmysle.
Génom možno nazvať hocijaký úsek DNA, ktorý je prepisovateľný do podoby RNA, ktorá následne plní v bunke nejakú funkciu. Tou funkciou nemusí byť len syntéza bielkovín. Niektoré druhy RNA dokážu vykonávať funkciu už samé osebe, hoci predtým neraz ešte musia podstúpiť úpravy. Takáto RNA sa nazýva funkčná RNA a matrica na jej vyvorenie je gén v širšom zmysle.
Expresia génu.
Gén chápaný v zmysle úseku DNA môže mať všetky sekvencie funkčné a predsa sa nemusí prejavovať. V organizmoch nedochádza k prejavom všetkých génov súčasne. U mnohobunkových organizmov dochádza v rôznych orgánoch k prejavom rôznych génov, hoci všetky bunky majú takmer identickú DNA a všetky teda nesú rovnaké gény. Prejavovanie génu sa nazýva expresia génu. Je ovplyvňovaná rozličnými faktormi. Expresia génu sa môže v závislosti od okolností alebo od štádia ontogenézy zapínať a vypínať.
Niektoré gény sa prejavujú vo všetkých bunkách daného organizmu. Ide o gény riadiace chod každej bunky, napríklad ribozomálne gény. Tieto gény sa nazývajú "housekeeping gény". Iné gény sú špecifické len pre určité tkanivo alebo pletivo, napríklad gén pre hemoglobín v krvných bunkách.
Metastáza

Metastáza je dcérske ložisko zhubného nádoru, ktoré sa oddelilo od svojho materského nádoru a krvnou, lymfatickou alebo kontaktnou cestou sa dostalo na iné miesto organizmu, kde pokračuje v ďalšom raste. Metastázy sa tvoria pomocou diapedézy
Becherovka

Becherovka je prírodný bylinkový alkoholický nápoj - likér. Obsahuje karlovarskú vodu, lieh, prírodný cukor a špecifickú horkastú zmes pozostávajúcu asi z 32 druhov byliniek a korenia. Bola uvedená na trh v roku 1807. Obsah alkoholu je 38 percent.
Becherovka sa pije studená, obvykle samotná, ale môže sa pridávať i do rôznych miešaných nápojov.
História.
V roku 1807 začal karlovarský lekárnik Jan Becher predávať bylinný likér podľa svojej vlastnej receptúry. V roku 1841 jeho syn Johann začal hromadnú výrobu. Až do roku 1945 bola firma vo vlastníctve rodiny. Po druhej svetovej vojne bola výroba znárodnená. V súčasnosti je podnik privatizovaný a patrí spoločnosti "Pernod Ricard".
Výroba a recept.
V dnešnej dobe sú v karlovarskom podniku len dvaja ľudia, ktorí poznajú celé výrobné tajomstvo Becherovky a nedá sa očakávať, že by ho spoločnosť niekedy prezradila verejnosti. Títo dvaja vyvolení sú jediní, ktorí môžu vstúpiť do miestnosti nazvanej „Drogikamr“, názov používaný ešte v dobe Becherov, a ktorí raz týždenne pripravia zmes bylín a korenín. Zhruba tri štvrtiny bylín a korenia pochádzajú zo zahraničia, vybrané druhy sa vyskytujú v okolí Karlovych Varov.
Hotová zmes je vo vreciach z prírodného materiálu na týždeň ponorená do alkoholu, aby sa dokonale vylúhovala. Výsledný extrakt sa zmieša s vodou a prírodným cukrom a potom sa dáva do originálnych ručne vyrobených dubových sudov. Materiál, dub, je dôležitou podmienkou úspechu, Becherovke dodáva niečo zo svojej typickej chuti a farby. Becherovka dozrieva v sudoch približne dva mesiace. Potom sa obsah sudov zmieša a plní do fliaš.
Balneológia

Balneológia (gr.+lat.) je vedný odbor o liečivých minerálnych a termálnych vodách a kúpeľníctve. Skúma vzťah medzi ich aplikáciou a pôsobením na ľudský organizmus, najmä s ohľadom na terapeutické účinky.
Výskumný ústav rastlinnej výroby

Výskumný ústav rastlinnej výroby so sídlom v meste Piešťany je špecializovaná štátna vedecká inštitúcia zameraná na výskum v oblasti šľachtiteľských a pôdohospodárskych technológií so zameraním na celé Slovensko, súčasť Národného poľnohospodárskeho a potravinárskeho centra.
História.
V roku 1951 zriadilo ministerstvo poľnohospodárstva "Oblastný rezortný výskumný ústav rastlinnej výroby" so sídlom v obci Borovce, no už od konca toho istého roku nesie súčasný názov. V roku 1956 sa ústav sťahuje do Piešťan. Od 1. januára 2005 boli k nemu pričlenené aj "Výskumný ústav trávnych porastov a horského poľnohospodárstva Banská Bystrica" a "Oblastný výskumný ústav agroekológie Michalovce". Riaditeľom inštitúcie je Ing. Pavol Hauptvogel, PhD.
Od roku 2006 bol súčasťou Slovenského centra poľnohospodárskeho výskumu so sídlom v Nitre a od 1. februára 2009 do 31. decembra 2013 bol súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Centrum výskumu rastlinnej výroby Piešťany. Od 1. januára 2014 sa VÚRV Piešťany rozhodnutím Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky stal súčasťou štátnej príspevkovej organizácie Národné poľnohospodárske a potravinárske centrum so sídlom v Lužiankach, priamo riadenej Ministerstvom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR.
Gramovo farbenie

Gramovo farbenie (iné názvy: farbenie podľa Grama, farbenie Gramovou metódou, Gramova farbiaca metóda) je empirická metóda, ktorá slúži na rozdelenie bakteriálnych druhov do dvoch veľkých skupín – na grampozitívne baktérie a gramnegatívne baktérie. Rozdelenie je založené na chemických a fyzikálnych vlastnostiach ich bunkovej steny.
Zaviedol ho v roku 1884 Hans Christian Gram. Je to diferenciačné farbenie založené na sfarbení grampozitívnych a gramnegatívnych buniek baktérií. Rozdiel medzi týmito dvoma bunkami je predovšetkým v ich bunkovej stene. Bunkové steny G+ baktérií majú oveľa hrubšiu vrstvu peptidoglykánu ako bunkové steny G− baktérií. G− bunky majú vo vonkajšej bunkovej stene aj množstvo lipidov.
Princíp Gramovho farbenia spočíva v tom, že sa obidve bunky (G+ aj G−) zafarbia farbivom kryštálovou violeťou, čím sa obe sfarbia do fialova. Preparát sa potom morí jódom v roztoku jodidu draselného, ktorý s farbivom vytvorí komplex v obidvoch bunkách. Potom sa farbivo vymýva etanolom (alebo acetónom), pričom komplex sa vyplavuje len z G− baktérií (rozpúšťa sa vonkajšia lipidová vrstva bunkovej membrány), ktoré sa odfarbia. Napokon sa preparát dofarbuje karbolfuchsínom (alebo safranínom). G+ bunky teda po Gramovom farbení ostávajú fialové, G− bunky sú červené (alebo ružové).
Rozdelenie baktérií na základe Gramovho farbenia má hlbší význam, medzi obidvoma kategóriami existujú mnohé ďalšie rozdiely (napríklad v citlivosti na antibakteriálne látky typu antibiotík).
Somatotyp

Biotyp, somatotyp alebo konštitučný typ je súhrn morfologických, prípadne morfologicko-fyziologických, u človeka aj morfologicko-psychických charakteristík jedinca, ktoré daný organizmus zaraďujú do určitej definovateľnej skupiny. Napríklad: široký a štíhly typ, typ s antigénom X a s antigénom Y a podobne.
V športe sa najčastejšie hodnotia ľudia podľa telesných rozmerov a zloženia tela. Najznámejšie sú typológie podľa Hiratu, Cartera a Sheldona. Somatotyp zobrazuje charakteristické telesné znaky, ktoré vytvárajú morfologické predpoklady pre pohybovú činnosť. Pomocou Sheldonovej metodiky z roku 1940 možno hodnotiť deti i dospelých, mužov i ženy. Somatotyp sa určuje podľa telesnej výšky, hmotnosti, šírkových a obvodových mier horných a dolných končatín a štyroch kožných rias na tricepse, pod lopatkou, na boku a na lýtku. Na základe týchto údajov sa zisťujú tri základné komponenty somatotypu:
Priemerný somatotyp má označenie 4-4-4. Na grafické znázornenie somatotypu sa používajú tzv. somatografy.
Garcia de Orta

Garcia de Orta (* 1501, Castelo de Vide, Portugalsko – † 1568, Velha Goa, India) bol portugalský židovský lekár, priekopník tropickej medicíny. Je považovaný za prvého človeka, ktorý vedeckým spôsobom opísal choleru.
Nosič infekčnej choroby

Nosič infekčnej choroby (iné názvy: nositeľ/prenášač infekčnej choroby, v prípade prenášania baktérií: bacilonosič) je taký prenášač (vektor) infekcie (človek alebo iný živočích), ktorý je nositeľom infekčného agensa, ktoré sa v ňom rozmnožuje a uvoľňuje sa z neho rôznym spôsobom do vonkajšieho prostredia, ale svojmu nositeľovi nespôsobuje žiadne príznaky ochorenia.
Biotyp

Biotyp môže byť v biológii:
Enterotoxín

Enterotoxín je toxická (jedovatá) látka, ktorá má nepriaznivé účinky na tráviaci trakt človeka alebo iných živočíchov. Môže byť vytvorená umelo (chemicky v laboratóriu), alebo môže byť biologickým produktom mikroorganizmov – napríklad "choleragén" u "Vibrio cholerae" (vyvoláva typické vodnaté stolice pri cholere).
Cystic fibrosis transmembrane conductance regulator

Cystic fibrosis transmembrane conductance regulator (CFTR), čo sa dá preložiť do slovenčiny ako regulátor transmembránovej vodivosti u cystickej fibrózy, je komplexná bielkovinová štruktúra v cytoplazmatickej membráne epitelových buniek pľúc, pečene, pankreasu, tráviaceho a urogenitálneho traktu, ktorá funguje ako chloridový kanál. Jeho úlohou je regulovať koncentráciu iónov v extracelulárnej tekutine, najmä v pľúcach. Gén, ktorý tento proteín kóduje, sa nachádza u človeka na dlhom ramienku chromozómu 7. Pri jeho mutácií vzniká ochorenie známe ako cystická fibróza. Samotný kanál môže byť poškodený aj toxínmi z vonkajšieho prostredia, napríklad jeho trvalá aktivácia choleratoxínom produkovaným baktériou "Vibrio cholerae" spôsobuje vodnaté hnačky, čo sú klasické prejavy cholery.
Mechanizmus.
CFTR patrí do skupiny proteínových prenášačov, ktoré sa nazývajú ABC transportéry (ATP-binding cassettes), ktoré za spotreby ATP prenášajú anorganické ióny proti elektrochemickému gradientu. CFTR sa odlišuje od ostatných ABC transportérov tým, že nevyužíva ATP ako zdroj energie na transport iónov proti koncentračnému a elektrickému gradientu, ale ATP otvára CFTR kanál pre chloridové anióny, čo spôsobí pasívny tok chloridových aniónov z cytosólu do extracelulárneho priestoru. To znamená, že CFTR funguje ako chloridový kanál, nie ako chloridová pumpa.
Epidemiológia.
Jeden z 27 ľudí bielej rasy nesie jeden gén kódujúci mutantnú formu proteínu CFTR. U týchto heterozygotov nie sú žiadne klinické prejavy ochorenia. Jeden človek z 2900 ľudí bielej rasy má obe kópie génu zmutované (homozygot), čo vedie na klinické prejavy ochorenia cystická fibróza. Z uvedeného vyplýva, že cystická fibróza je dedičná choroba.
Cholera.
Choleratoxín, ktorý sa dostane do cytosólu enterocytu receptorom sprostredkovanou endocytózou, katalyzuje prenos ADP-ribozylového zvyšku z NAD+ na arginínový bočný reťazec GS proteínu. G-protín je týmto trvalo aktivovaný a v dôsledku toho dochádza ku aktivácii adenylátcyklázy. Adenylátcykláza produkuje cyklický adenozínmonofosfát (cAMP) z ATP, ktorý plní funkciu druhého posla a alostericky sa viaže na proteínkinázu A (PKA), ktorú týmto aktivuje. Aktívna proteínkináza A následne fosforyluje CFTR a takto kovalentne modifikovaný chloridový kanál začne vypúšťať chloridové anióny do extracelulárneho priestoru, ktorým je v tomto prípade lúmen čreva. Spolu s chloridovými aniónmi opúšťajú cytosól aj sodné katióny a hydrogenuhličitanové anióny. V dôsledku masívneho prechodu solí do lúmenu čreva na tomto mieste vzrastie osmotický tlak, ktorý nasaje vodu z ciev a buniek do čreva a vznikne osmotická hnačka.
Podlôžko

Podlôžko alebo hypotalamus (lat. "hypothalamus") je spodná časť medzimozgu (lat. "diencephalon") tvoriaca dno tretej mozgovej komory. 
Hypotalamus sa skladá z týchto častí: 
Infundíbulum spája hypotalamus s hypofýzou; prebiehajú v ňom okrem nervových vlákien i cievy.
Je centrom autonómneho riadenia t. j. parasympatika a sympatika, ďalej je súčasťou sieťkovitý útvar, extrapyramídových motorických dráh a limbického systému.
Riadi takmer všetky vegetatívne funkcie ľudského organizmu. Jeho činnosť spočíva hlavne v zlaďovaní jednotlivých vnútorných orgánov do komplexnej odpovede. Napríklad pripravuje všetky orgánové sústavy na zvýšenú fyzickú alebo psychickú záťaž.
V hypotalame sa tvoria hormóny vazopresín (antidiuretický hormón, ADH) a oxytocín, ktoré sú po neurosekrečných dráhach dopravované do neurohypofýzy, z ktorej sú potom uvoľňované podľa potreby do krvi. Ďalej uvoľňuje súbor látok nazývaný hypotalamické uvoľňovacie faktory (liberíny a statíny), ktoré riadia činnosť adenohypofýzy.
Okrem iného riadi hypotalamus pocity hladu, smädu, reguluje telesnú teplotu, podieľa sa na kontrole emócií a sexuálnej aktivite.
Pavol Suržin

Pavol Suržin (* 30. jún 1939, Smižany – † 28. február 1992, Levoča) bol slovenský básnik.
Životopis.
Pochádzal z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval v Spišskej Novej Vsi a na Vysokej škole ruského jazyka a literatúry v Prahe. Po ukončení štúdia pôsobil ako stredoškolský profesor v Ždani.
Tvorba.
Na začiatku 60. rokov časopisecky debutoval v časopise Mladá tvorba, knižne debutoval v roku 1966 zbierkou básní "Už stúpa prach", v ktorej vyjadril obavy z ohrozenia človeka násilím, pričom tvárne i tematicky sa k nej neskôr vrátil v zbierke "V ťahu hrobov". V zbierke "Spi, krásna Verona" poetizuje vzťah k žene, prírodno-ľúbostné motívy prináša zbierka "Šašo v prstoch lásky", sociálne motívy v konfrontácii s prítomnosťou zbierka "Pokiaľ ma má život". Problémy života a smrti i vlastnej existencie sú v strede pozornosti zbierok "Perie a skaly" a "Pamäti z kameňolomu".
Odvodnenie

Odvodnenie alebo odvodňovanie alebo dehydratácia alebo dehydrácia môže byť:
Odvodnenie (choroba)

Odvodnenie organizmu alebo dehydr(at)ácia organizmu alebo exsikóza je proces alebo stav zníženia množstva vody v organizme. Môže sa tak stať jej nedostatočným prívodom alebo vysokými stratami (potenie, zvracanie, hnačka). Následkom je porušenie vnútornej rovnováhy organizmu, ktoré môže viesť až k smrti.
Príznaky dehydratácie.
Príznaky sa líšia v závislosti na stupni dehydratácie.
Prvá pomoc pri dehydratácii.
Dehydrovaný človek by mal zvýšiť objem prijímaných tekutín. Ideálne takých, ktoré obsahujú elektrolyty. Ako prvá pomoc proti dehydratácii môže slúžiť rehydratačný roztok. Človek by sa však mal vyhnúť vypitiu vysokého množstva tekutín naraz, aby eliminoval zvýšenú záťaž na obličky.
Jiří Grygar

Jiří Grygar (* 17. marec 1936, Heinersdorf, Poľsko) je český astronóm a astrofyzik. Je najvýznamnejším českým popularizátorom vedy v oblasti astronómie, astrofyziky a vzťahu vedy a viery, za čo získal mnoho ocenení, vrátane ocenenia od UNESCO (Kalinga 1996).
Životopis.
Po štúdiách fyziky na Masarykovej univerzite v Brne a astronómie na Karlovej univerzite v Prahe nastúpil na Oddelenie stelárnej astronómie v Astronomickom ústave ČSAV. Po dvadsiatich rokoch prešiel do Oddelenia fyziky nízkych teplôt vo Fyzikálnom ústave v Řeži, kde pôsobil asi 10 rokov. Po Nežnej revolúcii prešiel do Oddelenia fyziky vysokých energií v rovnakom ústave. V rokoch 19921998 predsedal Českej astronomickej spoločnosti. Dnes je jej čestným predsedom. Je tiež členom čestnej rady "Českej kresťanskej akadémie" (sekcie prírodných a technických vied), podpredseda "Rady pre popularizáciu vedy" AV ČR a člen výboru Českého klubu skeptikov SISYFOS.
Jiří Grygar je autorom asi stovky odborných prác (predmetom jeho výskumu sú fotometria a spektroskopia hviezd a medziplanetárna hmota), množstva populárno-náučných kníh a vzdelávacích programov. Napísal tiež mnoho článkov v novinách či na internete a často vystupuje v rádiu a televízii. 
Od roku 1966 každý rok zostavuje prehľad najdôležitejších objavov uplynulého roku pod názvom "Žeň objevů" (doslova: Žatva objavov), ktorý prezentuje na prednáškach, zverejňuje tlačou (najskôr v časopise "Říše hvězd", neskôr "KOZMOS").
Je po ňom pomenovaná planétka 3336 Grygar.
Amazonka (rieka)

Amazonka (- slov. normovaný názov) alebo Amazon (, ) je rieka v Južnej Amerike. Ide (v závislosti od spôsobu merania) o druhú alebo prvú najdlhšiu rieku na svete. Okrem toho ide o najmohutnejšiu rieku na svete - preteká ňou samotnou viac vody, ako cez rieky Mississippi, Níl a Jang-c’-ťiang spolu. 
Cez Amazonku nie je postavený žiadny most. Dôvodom nie je jej šírka, ale to, že rieka preteká hlavne dažďovým pralesom a riedko zaľudnenou oblasťou.
Štrkovecké jazero

Štrkovecké jazero je jazero v Ružinove v Bratislave. Je cenným urbanisticko-architektonickým prvkom mestskej časti Bratislava-Ružinov. Ešte v 50-tych rokoch sem z Malého Dunaja cez Vrakuňu siahalo Mlynské rameno, ktoré ustúpilo výstavbe sídliska. V jazere, ktoré zostalo, začala ťažba štrkopieskov na účely stavebníctva. Jazero s plochou 56 000 m² je paradoxne najplytkejšie v strede (je hlboké 2,5-8 m), pretože práve tam stál bager, ktorý ťažil štrk zo svojho okolia. Do roku 1989 to bolo jazero s čistou vodou a slúžilo ako prírodné kúpalisko obyvateľom Štrkovca.
Leží na hlavnej migračnej ceste vodných vtákov, ktorá vedie pozdĺž Dunaja, a preto je zastávkou pre vtáky hľadajúce v ťahovom období vhodnú lokalitu na oddych a na získanie potravy. Pre obyvateľov Bratislavy je jazero zasa vyhľadávanou "kultúrno-spoločenskou, oddychovou a športovou lokalitou". Okolo jazera je vybudovaná antuková bežecká dráha. Pritom ešte na začiatku 90-tych rokov malo jazero "silne znečistenú vodu", neupravené brehy a uvažovalo sa o jeho likvidácii zasypaním.
Pri jazere je vybudované ihrisko pre deti a mládež.
Ryby v jazere.
V jazere sa vyskytujú druhy rýb, ktoré sem priniesli vtáky alebo ich vysadili rybári. Jazero tvorí rybársky revír s charakterom kaprovitej vody. Lokalita je evidovaná pod registračným číslom 1-1080-1-1 (kapor, šťuka, zubáč, úhor).
V minulosti bolo jazero zarybnené aj bylinožravými rybami:
Geocaching

Geocaching [vyslov: geokešing] (z "geo" = zem + franc. "cache" = tajne skryť) je zábava, či určitý druh športu, spočívajúca v hľadaní skrytého objektu, o ktorom sú známe len jeho geografické súradnice. Miesto úkrytu sa nazýva "cache" – skrýša, schránka – hantírkou keška. Hra je niekedy spojená s úlohami, riešením ktorých je získanie súradníc cieľa, alebo s poznávaním okolitej krajiny alebo miestnych pamätihodností. Keďže na nájdenie skrýše je potrebná presná poloha, je táto hra spojená s používaním navigačných GPS zariadení.
Skrýša.
Skrýše sú umiestnené na voľne prístupných miestach kdekoľvek po svete. V horách, mestách, niekedy aj pod hladinou jazier, kdekoľvek. No hlavne by mali byť na pekných a zaujímavých miestach, ktoré chce zakladateľ skrýše ukázať ostatným hráčom.
Každá skrýša má na internete svoju stránku, kde je opis miesta a spravidla súradnice GPS, podľa ktorých ju potom hľadači hľadajú. Nezriedka majú skrýše aj zaujímavý príbeh, ktorý sa k danému miestu či pamiatke viaže. Väčšina skrýš je na internete voľne dostupná (podmienkou je len registrácia), no existujú aj skrýše, ktorých nález je povolený len platiacim hráčom (ale existuje trik ktorý umožňuje prístup aj ku skrýšam s platbou). "Geocacher" – hľadač teda potrebuje prístup na internet a na nájdenie GPS prijímač (čo však nie je podmienka hry, na dohľadanie sa dajú používať aj mapy).
Skrýšu samotnú väčšinou tvorí vodotesná nádoba, v ktorej je zápisník ("logbook"), upozornenie pre náhodného nálezcu, ceruzka alebo pero a v prípade vhodnej veľkosti aj rôzne iné predmety na výmenu (väčšinou nejaké drobné plastové hračky, odznaky, CD-čka, mince...). Hľadač si pri nájdení môže čokoľvek zobrať, no zároveň niečo aj pridať, aby v škatuľke ostalo niečo aj pre ďalších hľadačov. Po nájdení je potrebné urobiť o tom záznam v zápisníku aj na internete a tým sa podeliť o zážitky s ostatnými.
Okrem predmetov, ktoré si po nájdení môže hľadač ponechať, existujú aj putovné predmety, ktoré je hľadač povinný po ich vybratí zo skrýše umiestniť do inej skrýše podľa jeho vlastného uváženia. Z putovných predmetov sú najznámejšie tzv. geocoiny (kovové predmety väčšinou tvaru mince, s vyrazeným logom) a travel bugy (ľubovoľné predmety zavesené na vojenskej známke), ktoré majú taktiež svoje stránky, kde je možné zapísanie ich nálezu na základe jedinečného kódu, ktorý má každý takýto predmet na sebe vyrazený. Na stránke daného putovného predmetu je možné sledovanie jeho pohybu po skrýšach a po svete.
Práve rôzne mince, putovné predmety a zaujímavosti tvoria spolu s princípom „hry na skrývačku“ veľký základ pre popularitu hry nielen pre dospelých, ale aj pre deti.
Ďalším výmenným predmetom sú tzv. osobné drevené mince ("Wood Geocoin"), ktoré si môže hľadač dať vyrobiť so svojím logom. Takáto minca ostáva po nájdení vo vlastníctve nálezcu, opäť je však nepísaným pravidlom, že keď nálezca vyberie zo skrýše drevenú mincu, mal by tam vložiť inú mincu.
Terminológia.
Niektoré skratky, bežne používané v zápisníkoch skrýš (logbookoch) a na webe:
Amazonka

Amazonka môže byť:
Amazonky môže byť aj:
Peter Agre

Peter Agre (* 30. január 1949, Northfield, Minnesota, USA) je americký biológ a chemik.
V roku 2003 získal spolu s Roderick MacKinnonom Nobelovu cenu za chémiu. Petrovi Agreovi bola udelená cena „"za objav vodných kanálov"“, čo sú proteíny umožňujúce prenos vody cez bunkové membrány. V súčasnosti sa pre vodné kanály používa názov akvaporíny. Objav akvaporínov umožnil zodpovedať otázku, ako bunky prenášajú vodu cez hydrofóbne bunkové membrány, ktoré sú sami o sebe takmer úplne nepriepustné pre vodu.
Životopis.
Agre sa narodil v Northfielde v americkom štáte Minnesota. Titul bakalára získal na Augsburg College v Minneapolise v štáte Minnesota a titul M.D. na Johns Hopkins University v meste Baltimore v štáte Maryland. Momentálne je prorektorom Lekárskej fakulty na Duke University.
1906 vo vede

V roku 1906 sa udialo mnoho vo vede a technike, niektoré udalosti sú uvedené tu.
1998 vo vede

Tento článok obsahuje výpis významných udalostí vo vede a technike v roku 1998.
1001 Gaussia

1001 Gaussia je planétka s priemerom približne 78 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 8. augusta 1923.
1002 Olbersia

1002 Olbersia je planétka s priemerom približne 56 km, ktorú objavil V. Albitskij 15. augusta 1923.
1003 Lilofee

1003 Lilofee je planétka s priemerom približne 121 km, ktorú objavil K. Reinmuth 13. septembra 1923.
1004 Belopolskya

1004 Belopolskya je planétka s priemerom približne 76 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 5. septembra 1923.
1005 Arago

1005 Arago je planétka s priemerom približne 62 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 5. septembra 1923.
1006 Lagrangea

1006 Lagrangea je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 12. septembra 1923.
1007 Pawlowia

1007 Pawlowia je planétka s priemerom približne 24 km, ktorú objavil V. Albitskij 5. októbra 1923.
1009 Sirene

1009 Sirene je planétka s priemerom približne 15 km, ktorú objavil K. Reinmuth 31. októbra 1923.
1010 Marlene

1010 Marlene je planétka s priemerom približne 45 km, ktorú objavil K. Reinmuth 12. novembra 1923.
Bitka pri Zente

Bitka pri Zente (popoludní 11. septembra 1697) bola poslednou veľkou bitkou medzi kresťanskou Európou a Osmanskou ríšou v 17. storočí a predstavuje jednu z najdrvivejších porážok tureckej histórie. Príčinou stretnutia bola snaha tureckého sultána získať späť územia v Uhorsku a Sedmohradsku, ktoré stratil po bitke pri Viedni. 
Sultán Mustafa II. vytiahol pozdĺž Dunaja na sever. Eugen Savojský ho očakával pri Petrovaradíne, ale osmanské vojská pri sútoku Tisy a Dunaja zmenili smer a pozdĺž západného brehu Tisy vyrazili na sever. Zásadnú úlohu zohral fakt, že obe strany tápali v hmle a mali skreslené predstavy o tom, kde je a čo robí protivník. Sultán plánoval, že niekde v oblasti Zenty prejde cez Tisu a vpadne do Sedmohradska. Tým by pred ním ležala prakticky nechránená oblasť a od hlavných nepriateľských síl, ktoré tušil niekde za chrbtom, by ho delila veľká rieka. Problém však bol, že Eugenovým vojakom sa podarilo zajať vysokého tureckého dôstojníka, ktorý plán prezradil. 
Eugen využil pravú chvíľu, nezaváhal a vyrazil rýchlym pochodom močiarmi pozdĺž Dunaja a Tisy. Prialo mu šťastie aj hrubá chyba sultána, ktorý bol natoľko presvedčený, že Eugen je dosiaľ ďaleko za ním, že nepovažoval za nutné riadne rozostaviť hliadky a vyslať prieskumníkov. Tak sa stalo, že asi 2 km od Zenty zaskočil Eugen Mustafovu armádu pri prechode Tisy v tej najzraniteľnejšej situácii – turecká jazda už bola na druhom brehu a delá práve prechádzali po moste alebo brode, ktorý je vyznačený v strede obrázku. Pechota, ktorá stále ešte stála na západnom brehu Tisy, a krylo ju poľné opevnenie, bola nečakaným útokom šokovaná tak, že sa nezmohla na vážnejší odpor. Tureckí pešiaci boli zmetení do Tisy, niektorí dokázali preplávať, ďalší sa utopili. Odhaduje sa, že v boji padlo 20 000 Turkov a ďalších 10 000 zahynulo v rieke. Tí čo preplávali, boli pochopiteľne bez zbraní a rozpŕchli sa. 
Dopad tak drvivej porážky bol obrovský. Hlavná osmanská armáda bola rozprášená. V boji zahynul veľkovezír Elmas Muhammad a niekoľko ďalších vezírov. Medzi bohatou korisťou bol sultánov stan, sultánov hárem, osmanská vojnová pokladňa, šesť konských chvostov a štátna pečať. Turecké vojská sa už do konca roku v patričnej miere nezhromaždili, takže Eugen mohol vyčleniť zo svojho vojska menšiu časť, s ktorou vpadol do Bosny a vypálil Sarajevo. O rok neskôr potom Turci pristúpili na rokovania o mieri, ktoré vyústili do tzv. Karlovackého mieru.
Literatúra.
Vít Vlnas: Princ Evžen Savojský. Život a sláva barokního válečníka, Ladislav Horáček - Paseka a Národná galéria v Prahe 2001, ISBN 80-7185-380-1
Zhubné nádory dýchacích a vnútrohrudníkových orgánov (MKCH-10)

C30 - C39: ZHUBNÉ NÁDORY DÝCHACÍCH A VNÚTROHRUDNÍKOVÝCH ORGÁNOV patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
Zahŕňa stredné ucho.
Nezahŕňa mezotelióm (C45.-).
C30 - ZHUBNÝ NÁDOR NOSOVEJ DUTINY A STREDNÉHO UCHA
C30.0 - Nosová dutina
C30.1 - Stredné ucho
C31 - ZHUBNÝ NÁDOR PRINOSOVÝCH DUTÍN
C31.0 - Čeľustná dutina - sinus maxillaris
C31.1 - Čuchová dutina - sinus ethmoidales
C31.2 - Čelová dutina - sinus frontalis
C31.3 - Dutina klinovej kosti - sinus sphenoidalis
C31.8 - Presahujúca lézia paranazálnych dutín
C31.9 - Nešpecifikovaná prinosová dutina
C32 - ZHUBNÝ NÁDOR HRTANA
C32.0 - Hlasivka - glottis
C32.1 - Supraglottis
C32.2 - Subglottis
C32.3 - Hrtanová chrupka
C32.8 - Presahujúca lézia hrtana
C32.9 - Hrtan, bez špecifikácie
C33 - ZHUBNÝ NÁDOR PRIEDUŠNICE
C34 - ZHUBNÝ NÁDOR PRIEDUŠIEK A PĽÚC
C34.0 - Hlavná prieduška
C34.1 - Horný lalok, prieduška alebo pľúca
C34.2 - Stredný lalok, prieduška alebo pľúca
C34.3 - Dolný lalok, prieduška alebo pľúca
C34.8 - Presahujúca lézia priedušky a pľúc
C34.9 - Prieduška alebo pľúca bez špecifikácie
C37 - ZHUBNÝ NÁDOR TÝMUSU
C38 - ZHUBNÝ NÁDOR SRDCA, MEDZIPĽÚCIA (MEDIASTÍNA) A POHRUDNICE
Nezahŕňa mezotelióm (C45.-).
C38.0 - Srdce
C38.1 - Predné medzipľúcie
C38.2 - Zadné medzipľúcie
C38.3 - Nešpecifikovaná časť medzipľúcia
C38.4 - Pohrudnica
C38.8 - Presahujúca lézia srdca, medzipľúcia a pohrudnice
C39 - ZHUBNÝ NÁDOR INÝCH A NEPRESNE URČENÝCH MIEST DÝCHACEJ SÚSTAVY A VNÚTROHRUDNÍKOVÝCH ORGÁNOV
Nezahŕňa:
C39.0 - Nešpecifikovaná časť horných dýchacích ciest
C39.8 - Presahujúca lézia dýchacích a vnútrohrudníkových orgánov
C39.9 Nepresne určené lokalizácie v dýchacej sústave
Zhubné nádory kosti a kĺbovej chrupky (MKCH-10)

C40 - C41: ZHUBNÉ NÁDORY KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
Nezahŕňa kostnú dreň NS (C96.7) a synoviálnu membránu (C49.-).
C40 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY KONČATÍN
C40.0 - Lopatka a dlhé kosti hornej končatiny
C40.1 - Krátke kosti hornej končatiny
C40.2 - Dlhé kosti dolnej končatiny
C40.3 - Krátke kosti dolnej končatiny
C40.8 - Presahujúca lézia kosti a kĺbovej chrupky končatín
C40.9 - Nešpecifikovaná kosť a kĺbová chrupka končatiny
C41 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY INÝCH A NEŠPECIFIKOVANÝCH LOKALIZÁCIÍ
Nezahŕňa:
C41.0 - Kosti lebky a tváre
C41.1 - Sánka - mandibula
C41.2 - Chrbtica
C41.3 - Rebrá, mostík a kľúčna kosť
C41.4 - Panvové kosti, krížová kosť a kostrč
C41.8 - Presahujúce lézie kosti a kĺbovej chrupky
C41.9 - Nešpecifikovaná kosť a kĺbová chrupka
1011 Laodamia

1011 Laodamia je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil K. Reinmuth 5. januára 1924.
1012 Sarema

1012 Sarema je planétka s priemerom približne 22 km, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth 12. januára 1924.
1013 Tombecka

1013 Tombecka je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil B. Jekhovsky 17. januára 1924.
1014 Semphyra

1014 Semphyra je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavil K. Reinmuth 29. januára 1924.
1015 Christa

1015 Christa je planétka s priemerom približne 101 km, ktorú objavil K. Reinmuth 31. januára 1924.
1016 Anitra

1016 Anitra je planétka s priemerom približne 53 km, ktorú objavil K. Reinmuth 31. januára 1924.
1017 Jacqueline

1017 Jacqueline je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil B. Jekhovsky 4. februára 1924.
1018 Arnolda

1018 Arnolda je planétka s priemerom približne 16 km, ktorú objavil K. Reinmuth 3. marca 1924.
1019 Strackea

1019 Strackea je planétka s priemerom približne 9 km, ktorú objavil K. Reinmuth 3. marca 1924.
1020 Arcadia

1020 Arcadia je planétka s priemerom približne 55 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. marca 1924.
Melanóm a iné zhubné nádory kože (MKCH-10)

C43 - C44: MELANÓM A INÉ ZHUBNÉ NÁDORY KOŽE patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
C43 - MALÍGNY MELANÓM KOŽE
Zahŕňa morfologické kódy M872 - M879 s kódom správania/3.
Nezahŕňa zhubný melanóm kože pohlavných orgánov (C51 - C52, C60.-, C63.-)
C43.0 - Malígny melanóm pery
C43.1 - Malígny melanóm mihalnice vrátane kútika
C43.2 - Malígny melanóm ucha a vonkajšieho zvukovodu
C43.3 - Malígny melanóm iných a nešpecifikovaných častí tváre
C43.4 - Malígny melanóm vlasatej časti hlavy a krku
C43.5 - Malígny melanóm trupu
C43.6 - Malígny melanóm hornej končatiny vrátane pleca
C43.7 - Malígny melanóm dolnej končatiny vrátane bedra
C43.8 - Presahujúci malígny melanóm kože
C43.9 - Nešpecifikovaný malígny melanóm kože
C44 - INÉ ZHUBNÉ NÁDORY KOŽE
Zahŕňa: 
Nezahŕňa:
C44.0 - Koža pery
C44.1 - Koža mihalnice vrátane kútika
C44.2 - Koža ucha a vonkajšieho zvukovodu
C44.3 - Koža iných a nešpecifikovaných častí tváre
C44.4 - Koža vlasatej časti hlavy a krku
C44.5 - Koža trupu
C44.6 - Koža hornej končatiny vrátane pleca
C44.7 - Koža dolnej končatiny vrátane bedra
C44.8 - Presahujúca lézia kože
C44.9 - Nešpecifikovaný zhubný nádor kože
1021 Flammario

1021 Flammario je planétka s priemerom približne 103 km, ktorú objavil M. F. Wolf 11. marca 1924.
1022 Olympiada

1022 Olympiada je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil V. Albitskij 23. júna 1924.
1023 Thomana

1023 Thomana je planétka s priemerom približne 60 km, ktorú objavil K. Reinmuth 25. júna 1924.
1024 Hale

1024 Hale je planétka s priemerom približne 43 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 2. decembra 1923.
1025 Riema

1025 Riema je planétka s priemerom približne 41 km, ktorú objavil K. Reinmuth 12. augusta 1923.
1026 Ingrid

1026 Ingrid je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil K. Reinmuth 13. augusta 1923.
1027 Aesculapia

1027 Aesculapia je planétka s priemerom približne 36 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 11. novembra 1923.
1028 Lydina

1028 Lydina je planétka s priemerom približne 76 km, ktorú objavil V. Albitskij 6. novembra 1923.
1030 Vitja

1030 Vitja je planétka s priemerom približne 65 km, ktorú objavil V. Albitskij 25. mája 1924.
1031 Arctica

1031 Arctica je planétka s priemerom približne 77 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 6. júna 1924.
1032 Pafuri

1032 Pafuri je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil H. E. Wood 30. mája 1924.
1033 Simona

1033 Simona je planétka s priemerom približne 25 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 4. septembra 1924.
1034 Mozartia

1034 Mozartia je planétka s priemerom približne 8 km, ktorú objavil V. Albitskij 7. septembra 1924.
1035 Amata

1035 Amata je planétka s priemerom približne 56 km, ktorú objavil K. Reinmuth 29. septembra 1924.
1037 Davidweilla

1037 Davidweilla je planétka s priemerom približne 25 km, ktorú objavil B. Jekhovsky 29. októbra 1924.
1038 Tuckia

1038 Tuckia je planétka s priemerom približne 91 km, ktorú objavil M. F. Wolf 24. novembra 1924.
1039 Sonneberga

1039 Sonneberga je planétka s priemerom približne 80 km, ktorú objavil M. F. Wolf 24. novembra 1924.
1040 Klumpkea

1040 Klumpkea je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil B. Jekhovsky 20. januára 1925.
1041 Asta

1041 Asta je planétka s priemerom približne 60 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. marca 1925.
1042 Amazone

1042 Amazone je planétka s priemerom približne 76 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. apríla 1925.
1043 Beate

1043 Beate je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. apríla 1925.
1044 Teutonia

1044 Teutonia je planétka s priemerom približne 20 km, ktorú objavil K. Reinmuth 10. mája 1924.