Rudno nad Hronom

Rudno nad Hronom je obec na Slovensku v okrese Žarnovica.
Polohopis.
Katastrálne územie obce susedí s 5 obcami: sever – Žarnovica, severovýchod – Voznica, severozápad – Nová Baňa, juhozápad – Brehy (všetky okres Žarnovica), juhovýchod – Uhliská (Nitriansky kraj, okres Levice). Kataster obce sa rozkladá v 3 geomorfologických celkoch: Štiavnické vrchy, Vtáčnik a Žiarska kotlina. Väčšina územia sa rozprestiera v CHKO Štiavnické vrchy. Najvyšším bodom katastra je vrch Veľký Žiar (), najnižším hladina Hrona (okolo ). Celé katastrálne územie je zväčša hornaté, vulkanického (sopečného) pôvodu. Horninové podložie tvoria najmä treťohorné sopečné horniny ako andezit, ryolit a ich tufy. V oblasti, ktorou pretekajú vodné toku sú to štvrtohorné štrkové a piesčité sedimenty. 
Rieka Hron a jej prítoky.
Cez katastrálne územie obce preteká rieka Hron v dĺžke okolo juhozápadným smerom. Ďalej jeho ľavostranný prítok Rudniansky potok, pravostranný prítok Mokráň a ďalšie menšie vodné toky. 
Rudniansky vodopád.
Zaujímavosťou je chránená prírodná pamiatka Rudniansky vodopád. Rudniansky vodopád je jediným vodopádom v CHKO Štiavnické vrchy. Je vysoký asi a vznikol pri tektonickom zlome geologického podložia, tvoreného sopečnými horninami, andezitmi. Tvorí ho viacero prúdov, obtekajúcich skalu, ktoré v zime vytvárajú nádhernú cencúľovú výzdobu. V roku 1995 bol vyhlásený za prírodnú pamiatku. Nachádza sa na hornom toku Rudnianskeho potoka, ktorý preteká obcami Uhliská a Rudno nad Hronom, asi nad obcou Rudno nad Hronom v katastrálnom území obce Uhliská.
Dejiny.
Najstaršie zmienky
Stopu tejto obce nachádzame už v roku 1147, kedy sa tu údajne usadil jeden oddiel porýnskych križiakov. Tento údaj je uvedený v Monografii tekovskej župy. Mnohí iní autori však uvádzajú ako najstarší písomný údaj o obci správu z roku 1283, kde sa spomína obec pod názvom Ruda. Na ľavom brehu Hrona ležiace Rudno nad Hronom dostalo meno od rudy, ktorú ešte pred jeho založením objavili v terajšom jeho chotári. V latinských archívnych listinách sa spomína pod menom Rwdna alebo Rudna a v nemeckých pod menom Rudein alebo Rudeyn. Obyvatelia okolitých slovenských obcí mu dali meno Rudnuo a Maďari Bárs-Rudno (Tekovské Rudno) alebo Garam-Rudno (Hronské Rudno).
Baníctvo
Dejiny obce sa už od dávnej minulosti spájajú s banskou činnosťou, čomu nasvedčuje už samotný jej názov. Prvé zmienky o baníctve v danej oblasti pochádzajú už zo 14. storočia. V oblasti vrchu Chlm sa nachádzalo 14 pomenovaných štôlní na žilách Anna, De Deo, Filip a Priečna. Ťažili sa hlavne zlato, striebro a železná ruda. Baníctvo postupne zaniká v r. 1870. 
Sklárstvo
Rudnianska skláreň pôsobila v r. 1872 – 1927 v mieste bývalých banských stúp. Založil ju český podnikateľ Ignác Prokopec, no najväčšiu slávu zažila pod vedením Vincenta Ružičku. Vyrábala všetky druhy dutého skla (krčmárske, lekárske, fľaše na minerálky atď.), ale aj dekorované a brúsené sklo. Niektoré jej výrobky boli vyvážané až do Egypta. Z pôvodného komplexu fabriky sa do súčasnosti zachovali už len 3 menšie budovy. Posledný majiteľ Viliam Ružička prišiel o veľkú časť majetku hazardom. Kvôli tomu sa jeho švagor Ján Göpfert s ďalšími odborníkmi presťahoval do Novej Bane, kde si založili novú skláreň.