burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Počítačová simulácia

Počítačová simulácia je napodobňovanie (imitovanie) reálneho procesu pomocou výpočtovej techniky.
Simulácia sa v slovenskej i českej odbornej literatúre často zamieňa s modelovaním.
Vytvorenie reálneho, či realite sa blížiaceho sa modelu je pritom základom simulácie, ale nemožno ich stotožňovať. Ten istý model reálnej skutočnosti možno simulovať viacerými spôsobmi.
Experimentálna metóda, pri ktorej sa reálny systém nahrádza počítačovým modelom, na tomto modeli sa vykonávajú experimenty, ktoré sa následne vyhodnocujú, optimalizujú a výsledky sa spätne aplikujú na reálny systém.
Winy Maas

Winy Maas (* 17. január 1958, Schijndel, Holandsko) je holandský architekt, ktorý v roku 1991 založil spolu s Jacobom van Rijsom a Nathalie de Vriesovou architektonický ateliér MVRDV.
Štúdium a kariéra.
Počas svojej kariéry pracoval ako architekt/urbanista pre Bureau Bakker (Bleeker), D.R.O. (Amsterdam), Kuiper Compagnons (Rotterdam), UNESCO (Nairobi), DHV (Amersdorf) Office for Metropolitan Architecture (Rotterdam). Pôsobil ako odborný asistent pre Academie voor Bouwkunst (Battsrdam), Technical University of Delft, Architectural Association (Londýn), Berlage Institut (Amsterdam) a tiež bol hosťujúcim profesorom na Technickej Univerzite (Viedeň) a architektonického navrhovania Eero Saarinena, Škola architektúry Yale University (New Haven).
Jacob van Rijs

Jacob van Rijs (* 22. marec 1964, Amsterdam, Holandsko) je holandský architekt, ktorý v roku 1991 založil spolu s Winy Maasom a Nathalie de Vriesovou architektonický ateliér MVRDV.
Štúdium a kariéra.
Počas svojej kariéry pracoval pre "Office for Metropolitan Architecture" (Rotterdam) bol odborným asistentom na "Technical University of Delft", na "Academie voor Bouwkunst", (Rotterdam) a na "Berlage Institut" (Amsterdam). Pôsobil tiež ako hosťujúci profesor C. F. Cullinana, Rice University (Houston).
Nathalie de Vriesová

Nathalie de Vriesová (* 22. marec 1965, Appingedam, Holandsko) je holandská architekta, ktorá v roku 1991 založila spolu s Winy Maasom a Jacobom van Rijsom architektonický ateliér MVRDV.
Štúdium a kariéra.
Učila na "Belage Institute", "Academie of Architecture" (Arnhem) na fakulte architektúry na TU v Delft. Pracovala pre Mecanoo (Delft), "Technical University of Delft, Academie voor Bouwkunst" (Arnhem), "Berlage Institut" (Amsterdam). Bola tiež profesorkou Stavebného a technického kreslenia, na TU Berlíne.
Prvý list Korinťanom

Prvý list Korinťanom alebo Prvý list apoštola Pavla Korintským (skratka "1 Kor" alebo "1K"; ) je súčasť Nového zákona, jeden z listov apoštola Pavla, o ktorého autorstve sa nikdy nepochybovalo. Bol napísaný grécky, snáď roku 56 v Efeze, a už okolo roku 150 ho cituje Markiónov (Marcionov) kánon ako cirkvou uznanú knihu.
Obsah.
List pozostáva z nasledujúcich častí:
V liste sa riešia konkrétne problémy, ktoré sa objavili v živote korintských kresťanov. Ponúka najhlbší vhľad do života, sociálnej štruktúry a bohoslužieb raného kresťanstva spomedzi Pavlových listov.
Charakteristika.
Pavol, ktorý cirkev v Korinte pred niekoľkými rokmi založil (Sk 18,10-17), píše svoj list ako výraz starosti nad tým, čo sa v nej medzitým deje. Sťažuje si na nejednotu a spory vo vnútri cirkvi (1 Kor 1,10-4,21), na padlé mravy (1 Kor 5,1-6,20) a v druhej časti (1 Kor 7-15) rozvíja štyri témy kresťanského učenia: o manželstve, o kresťanskej slobode, o bohoslužbe a o vzkriesení Krista. Záverečne pozdravy majú dodať jeho radám aj osobný dôraz.
Hymnus na lásku.
13. hlava (kapitola) listu (tzv. "Hymnus na lásku") je jednou z najcitovanejších časti Biblie a dočkala sa aj viacerých zhudobnení (napr. "Hymn o miłości" od Antoniny Krzysztoń).
Cesta I. triedy 77 (Slovensko)

Cesta I. triedy 77 ("I/77") je cesta I. triedy na Slovensku v Prešovskom kraji. I/77 spája Spišskú Belú a Svidník, pričom medzi Čirčom a Lenartovom kopíruje štátnu hranicu s Poľskom. Jej celková dĺžka je 96,567 km.
História.
Cesta I/77 vznikla preklasifikovaním a prečíslovaním úsekov ciest II. triedy č. 541, 545, 557 a celej cesty 544. V roku 2015 sa začalo s prvou veľkou investíciou do tejto cesty, ktorou je juhozápadný obchvat Bardejova. Do užívania bol daný koncom roka 2016.
Priebeh.
I/77 sa začína v kežmarskom okrese v Spišskej Belej na križovatke s I/66, pokračuje križovatkou s III/3102, prechádza do Bušoviec, kde sa križuje s III/3104 a ďalej pokračuje križovatkami s III/3105, III/3106, III/3107, III/3099 do okresu Stará Ľubovňa.
V staroľubovnianskom okrese sa I/77 začína križovatkou s III/3122 a III/3123, pokračuje do obce Nižné Ružbachy, kde sa nachádza križovatka s III/3131, III/3124, v Hniezdnom sa križuje s III/3126 a II/543 a vchádza do Starej Ľubovne. Tu sa križuje s III/3128 a spája sa s I/68, od ktorej sa I/77 odpája v Ľubotíne. Za Ľubotínom sa križuje s III/3159, III/3160, I/77A, s III/3161 v Obručnom a prechádza do bardejovského okresu.
V okrese Bardejov sa I/77 začína križovatkou s III/3183 v Malcove, pokračuje križovatkami s III/3481, III/3497, III/3483, III/3485, III/3488, vchádza do Bardejova, kde sa križuje s II/545 a III/3533. V Zborove sa potom križuje s II/545, v Smilne s III/3523, mimo obcí sa križuje s III/3522, III/3521, v Nižnej Polianke s III/3520 a III/3519 a prechádza do okresu Svidník.
V okrese Svidník sa I/77 križuje s III/3555 v Nižnom Mirošove, s III/3553 vo Vyšnom Orlíku, s III/3552 v Nižnom Orlíku a križovatkami s III/3551 a III/3550 pokračuje do Svidníka, kde na križovatke s III/3530 a I/21 končí.
Súvisiace cesty.
Cesta I. triedy 77A spája I/77 s hraničným priechodom do Poľska Čirč. Jej dĺžka je 105 metrov.
Johann Friedrich Wilhelm Herbst

Johann Friedrich Wilhelm Herbst (* 1. november 1743, Petershagen, Nemecko – † 5. november 1807, Berlín) bol nemecký teológ, prírodovedec a entomológ, hlavne koleopterológ a lepidopterológ. Zaoberal sa i krabmi a škorpiónmi. 
Študoval teológiu v Halle. Po skončení školy pôsobil začas ako poľný kurát v Berlíne. Z hľadiska systematického pôsobil ako pokračovateľ Linného systematickej práce v Nemecku.
Claudia Nystadová

Claudia Nystadová rod. Künzelová (* 1. február 1978, Zschopau, Nemecko) je bývalá nemecká bežkyňa na lyžiach.
Sound of the Underground (album)

Sound of the Underground je debutový štúdiový album britskej dievčenskej popovej skupiny Girls Aloud. Vydal ho Polydor Records 26. mája 2003 v Spojenom kráľovstve, s opakovaným vydaním 1. decembra. 
Zoznam skladieb.
Pôvodná verzia: Polydor / 9865315 (UK).
Producers: The Beatmasters, Betty Boo
Out of Control

Out of Control je piaty štúdiový album (celkovo šiesty) britskej dievčenskej popovej skupiny Girls Aloud. Vydal ho Fascination Records 3. novembra 2008.
Bukovský potok

Bukovský potok môže byť:
Larcum Kendall

Larcum Kendall (* 1721 - † 1795) bol britský hodinár.
K1.
Svoj prvý námorný chronometer okopíroval od strojčeka, ktorý vyrobil John Harrison. Prvý originálny Kendallov model chronometera z roku 1769 ("označený ako H4, dnes ako K1") mal vysokú finančnú hodnotu; na tú dobu asi tridsať percent hodnoty lode (asi 500 Libier). Moreplavec James Cook ho testoval na jeho druhej námornej výprave. Sprvu bol voči nemu skeptický, ale neskôr ho veľmi ocenil. Svoju spokojnosť tak hlásil v roku 1775 aj britskej admiralite.Tri ďalšie podobné výrobky, ktoré vyrobil John Arnold, totiž takú istú cestu nevydržali. Hoci bol konštruovaný ako hodinky, mal priemer 13 centimetrov a vážil 1,45 kg; viac ako tridsať rokov sa používal na britských plavidlách.
K2.
Larcum Kendall neskôr v roku 1771 skonštruoval podobný, avšak menší model, ktorý pomenoval K2 (cena 200 Libier). O rok neskôr ho použil na navigáciu John Philipps, na výprave pri hľadaní Severozápadného prieplavu v Amerike. Model K2 bol nepresnejší ako K1. Kapitán Viliam Bligh na HMS Bounty zaznamenal jeho dennú nepresnosť medzi 1,1 až 3 sekundami. Dokonca vznikla aj fáma, že to bolo zapríčinené vzburou na lodi. Kendallov chronometer z Bounty potom prešiel zložitú cestu, až sa nakoniec vrátil do Anglicka. Americký kapitán Mayhew Folger, ktorý objavil v roku 1808 vzbúrenecký ostrov Pitcairn, tam vtedy dostal chronometer od jediného žijúceho vzbúrenca Johna Adamsa. Španielsky guvernér ostrova Juana Fernandéza však časomerač K2 zabavil. Neskôr ho kúpil jeden španielsky obchodník s mulicami nazývaný Castillo. Keď zomrel, jeho rodina sprostredkovala cez kapitána Herberta z lode HMS Calliope okolo roku 1840 jeho predaj ďalej do Národného Britského múzea. V dnešnej dobe sa nachádza v Greenwichi (National Maritime Museum)"."
K3.
Kendallov tretí a zároveň posledný model K3 vznikol v roku 1774 a stál okolo 100 Libier. James Cook ho používal spolu s modelom K1 na svojej poslednej výprave. Používal ho aj Matthew Flinders v roku 1801 na jeho plavbe do Austrálie.
Všetky tri modely chronometrov sú uložené v Grenwichi (The old Royal Observatory).
Bazalkový olej

Bazalkový olej má dezinfekčné a antiseptické účinky. Používa sa pri infekciách dýchacích ciest, má antivírusové a antibakteriálne účinky, intenzita jeho pôsobenia je silná. Prekrvuje pokožku a pôsobí priaznivo pri reumatizme.
Skate punk

Skate punk je poddruh punk rocku, pôvodne hardcore punk, ktorý bol veľmi populárny medzi skateboardermi. Väčšina členov skate punkových kapiel boli skateboarderi. Ich texty sa občas zameriavajú, alebo odkazujú na skateboarding. Skate punk je rýchly a má evokovať skateboarding. Zvyčajne používané nástroje sú skreslené gitary a bubny v štýle surf rocku. Aj keď skate punk je samostatný štýl, veľa kapiel sa dá zaradiť aj medzi pop punk, hardcore punk, melodický hardcore a thrashcore.
História.
Skate punk začal začiatkom 80 rokov minulého storočia v Kalifornii. Skateboarding bol vtedy populárny a bol braný ako istá forma rebélie. Kapely ktoré pomáhali popularizovať tento štýl sú napríklad: Black Flag a Minor Threat. Iné kapely ovplyvnené týmito skupinami boli JFA, Agent Orange, The Faction a Suicidal Tendencies.
V 90. rokoch popularita žánru náhle stúpla, s kapelami ako Pennywise, The Offspring, NOFX, Bad Religion, Satanic Surfers,Big Drill Car,30footfall, No Use For A Name,No Fun At All, Lagwagon, The Vandals, A Wilhelm Scream a Strung Out ktoré mali komerčný úspech. Na udalostiach ako Warped Tour a X-games boli často skatepunkové kapely.
Štátna rada (Rumunsko)

Štátna rada (po rumunsky: "Consiliului de Stat") bol najvyšší orgán štátnej moci v Rumunskej ľudovej republike (30. december 1947 - 21. marec 1961/9. december 1967) a Rumunskej socialistickej republike v období od 21. marca 1961 do 28. marca 1974. Potom sa tento orgán zlúčil do funkcie prezidenta Rumunskej socialistickej republiky, ktorým sa stal Nicolae Ceauşescu.
Členovia rumunskej štátnej rady boli do svojich funkcií volení predstavenstvom orgánu moci (parlament, Národná komora, Veľké národné zhromaždenie).
Magnus Pääjärvi-Svensson

 
 
Magnus Pääjärvi-Svensson (* 12. apríl 1991, Norrköping, Švédsko) je švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Pääjärvi-Svensson bol od roku 2007 hráčom Timrå IK kam prišiel z tímu Malmö Redhawks.
Reprezentačný hokej.
Hral na majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov v roku 2008, ktoré sa konali v Pardubiciach a Liberci. Vo veku 16 rokov a 8 mesiacov sa tam Pääjärvi stal najmladším hráčom v histórii, ktorý hral za švédske mužstvo na majstrovstvách sveta tejto vekovej kategórie.
Constantin Ion Parhon

Constantin Ion Parhon (* 15. október 1874, Câmpulung Muscel, Rumunsko – † 9. august 1969, Bukurešť, Rumunsko) bol rumunský politik, vedec, lekár (endokrinológ) a predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 30. decembra 1947 - 2. júna 1952 (do 13. apríla 1948 predseda Prezídia Veľkého národného zhromaždenia.
Gospić

Gospić (, ) je mesto v Chorvátsku, administratívne centrum Licko-senjskej župy. V samotnom meste žilo v roku 2001 okolo 6 000 obyvateľov, v celom chotári mesta 12 980 obyvateľov.
Brinje (obec)

Brinje je obec v Chorvátsku v Licko-senjskej župe. V roku 2001 tu žilo 4 081 obyvateľov, z toho bolo 92 % Chorvátov a 8 % Srbov.
Polohopis.
Obec leží v severnej časti regiónu Lika, vzdialená asi 85 kilometrov severozápadne od mesta Gospić. Nachádza sa neďaleko diaľnice A1, na ktorú je napojená samostatným výjazdom. V katastrálnom území obce Brinje sa nachádza aj viacero ďalších diaľničných objektov, napríklad diaľničné odpočívadlá "Brinje" a "Jezerane", či Tunel Brinje. 
Členenie obce.
Obec Brinje sa člení na dvanásť častí: Brinje, Glibodol, Jezerane, Križ Kamenica, Križpolje, Letinac, Lipice, Prokike, Rapain Klanac, Stajnica, Vodoteč a Žuta Lokva.
Žuta Lokva

Žuta Lokva (, doslovne "Žltá kaluž") je osada v Chorvátsku v Licko-senjskej župe, ktorá je súčasťou obce Brinje. V roku 2001 tu žilo 37 obyvateľov.
Žuta Lokva sa nachádza neďaleko rovnomenného výjazdu z diaľnice A1. V budúcnosti tu bude vybudovaná významná diaľničná križovatka s diaľnicou A7.
História.
24. augusta 1991 došlo v osade Žuta Lokva k ozbrojenému napadnutiu piatich chorvátskych policajtov. Srbskí vojaci spustili streľbu na príslušníkov policajnej stanice v Brinje, pričom štyroch z nich zabili a jedného zranili. Po vojne bola obetiam streľby neďaleko osady vystavaná kaplnka.
Alatyr (kameň)

Alatyr () je bájny kameň zo slovanskej mytológie, otec všetkých kameňov. Nachádza sa v strede sveta, uprostred morí a oceánov, na ostrove Bujan. Oplýva zázračnými a liečivými vlastnosťami, vytekajú spod neho vody s liečivými účinkami do celého sveta. Podľa tradície spadol Alatyr z neba a sú na ňom vytesané zákony Svaroga.
Petru Groza

Petru Groza (* 7. december 1884, Băcia, Rumunsko - † 7. január 1958, Bukurešť, Rumunsko) bol rumunský politik, právnik, predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 2. júna 1952 - 7. januára 1958 a prvý predseda Rady ministrov v období Rumunskej ľudovej republiky (30. december 1947 - 21. august 1965) od 6. marca 1945 do 2. júna 1952.
Mladosť.
Narodil sa v bohatej rodine sedliakov v dedine Băcia v Sedmohradsku, v tom čase v Rakúsko-Uhorsku. Po štúdiách na vysokej škole reformovanej cirkvi v Orăştie odišiel do Rakúsko-Uhorska, kde študoval na Univerzite Ötvösa Lórána v Budapešti právo. Neskôr tiež študoval na univerzitách v Lipsku a Berlíne.
Ku koncu prvej svetovej vojny svoje štúdiá dokončil a vrátil sa do Rumunska, aby tam pracoval ako právnik. V roku 1918 sa prvýkrát ukázal na politickej scéne ako člen Rumunskej národnej strany a dva roky zastával post riaditeľa Rady pre Sedmohradsko, združujúcu etnických rumunských politikov, ktorí boli za zjednotenie Rumunska.
Počas tohto obdobia jeho života nadväzoval politické kontakty a spolupracoval s rôznymi sedmohradskými politikmi a náboženskými organizáciami. Začiatkom 20. rokov 20. storočia pôsobil v Ľudovej strane Rumunska a bol ministrom pre Sedmohradsko a tiež ministrom vnútra vo vláde premiéra Alexandra Averesca.
Premiér.
Petru Groza sa stal premiérom 6. marca 1945, keď bol jeho predchodca Nicolae Rădescu z tejto funkcie odvolaný. Za jeho vlády, po abdikácii rumunského kráľa Michal I. sa z Rumunského kráľovstva dňa 30. decembra 1947 vytvorila Rumunská ľudová republika. Ako premiér jeho autorita a kompetencie boli výrazné, nakoľko dokázal bez podpory Sovietskeho zväzu skonsolidovať komunistický režim v Rumunsku ešte predtým, než ho na poste premiéra Rumunskej ľudovej republiky vystriedal Gheorghe Gheorghiu-Dej.
Edesské grófstvo

Edesské grófstvo alebo (grófstvo) Edessa bolo jeden z križiackych štátov založených počas Prvej križiackej výpravy. Vzniklo v Edesse, meste s antickou históriou a dlhou kresťanskou tradíciou. Grófstvo Edessa sa líšilo od ostatných križiackych štátov v Svätej zemi a to tým, že bolo vnútrozemské, bolo vzdialené od ostatných križiackych dŕžav a bolo obkolesené islamským územím. Polovica jeho územia, vrátane hlavného mesta, sa nachádzala na východ od rieky Eufrat. Západná polovica grófstva bola správne a vojensky kontrolovaná z pevnosti Turbessel.
Biskup koadjútor

Biskup koadjútor či biskup spolusprávca je zvláštny typ pomocného biskupa v rímskokatolíckej cirkvi, ktorý má automatické právo nástupnictva po diecéznom biskupovi.
Práva a povinnosti.
Práva a povinnosti biskupa koadjútora sú definované v Kódexe kánonického práva. Každý biskup koadjútor má právo zastávať funkciu generálneho vikára alebo aspoň biskupského vikára. Zároveň je povinný, na žiadosť diecézneho biskupa vykonávať všetky pontifikálne a úradné funkcie. Každý biskup koadjútor je povinný rezidovať v diecéze, pre ktorú je ustanovený. Keď sa diecézna stolica stane vakantnou, stáva sa biskup koadjútor diecéznym biskupom danej diecézy po jej zákonnom prevzatí. Ak je diecézna stolica, pre ktorú je ustanovený, hatená, riadi túto diecézu. Zároveň je členom danej biskupskej konferencie a má rozhodujúci hlas pri hlasovaniach. Biskupi koadjútori východných katolíckych cirkví sa riadia Kódexom kanónov východných cirkví, pričom ale práva a povinnosti sú totožné s tými uvedenými v Kódexe kánonického práva. Biskupi koadjútori východných cirkví sú zároveň členmi rady hierarchov, kde majú rozhodujúci hlas pri hlasovaní.
Biskupi koadjútori na Slovensku.
V súčasnosti nemá žiadna diecéza na Slovensku ustanoveného biskupa koadjútora. Posledným bol rožňavský diecézny biskup Vladimír Filo, ktorý sa stal diecéznym biskupom po odstúpení Eduarda Kojnoka. Okrem neho bol, napríklad, v minulosti menovaný pre košickú diecézu Augustín Fischer-Colbrie a pre banskobystrickú diecézu Andrej Škrábik.
Legionárska ulica (Bratislava)

Legionárska ulica je ulica v Bratislave na rozhraní mestských častí Staré Mesto v okrese Bratislava I a Nové Mesto v okrese Bratislava III. Hranica mestských častí a okresov prechádza stredom ulice, pričom párne čísla patria do Starého Mesta, nepárne čísla do Nového Mesta.
Ulica sa začína na križovatke Račianske mýto, čo je križovatka Legionárskej ulice s Mýtnou, Radlinského, Šancovou a Račianskou ulicou, pokračuje juhovýchodným smerom a končí sa na križovatke Legionárskej ulice s Blumentálskou, Krížnou a Karadžičovou ulicou. 
Na Legionárskej ulici sa nachádza klasicistická budova bývalej stanice konskej železnice z rokov 1838-1840 (na križovatke s Krížnou ulicou), moderný obytný blok na mieste po bývalom pivovare Stein s pamiatkovo chránenou kvasiarňou - Spilkou od Herberta Zrnovského, Nový evanjelický kostol Milana Michala Harminca z roku 1933, rondokubistický obytný dom (Poštové domy) Aloisa Balána a Jiřího Grossmanna z rokov 1923-1925, rondokubistická stavba (nájomný dom) Klementa Šilingera z rokov 19211922 postavená pre poštových zriadencov.
Smerovací protokol

Smerovací protokol je protokol, ktorý sa používa medzi smerovačmi (routrami) na výmenu informácií o tom, ako správne vyberať cestu z jednej siete do druhej a ako najjednoduchšie vytvárať cesty medzi dvoma hostiteľmi. Správny výber cesty sa vyhodnocuje pomocou smerovacích algoritmov.
Každý smerovač má na začiatku informácie len o sietiach, do ktorých je pripojený priamo. Pomocou týchto protokolov si smerovače vymieňajú informácie, ktorou cestou sa dostanú do akej siete. Smerovače tak dokážu mať prehľad o kompletnej topológii siete.
Smerovacie protokoly sa delia do troch hlavných kategórii:
Rozlišujú sa hlavne v spôsobe, ako zabraňujú smerovacím slučkám, ako určujú metriku, ako si vyberajú najlepšiu cestu v závislosti od celkovej ceny spojenia, ako dlho trvá všetkým smerovačom v sieti, kým majú prehľad o celej sieti atď.
Ďalšie delenie je podľa ich primárneho určenia. Určité protokoly sa používajú len na smerovačoch v autonómnych systémoch (vnútorných sietiach), tie sa nazývajú Interior Gateway Protocol (IGP). Ostatné sa používajú medzi smerovačmi medzi oddelenými autonomnými systémami (napríklad medzi peeringovými centrami, alebo iné smerovače v Internete), nazývajú sa Exterior Gateway Protocol (EGP).
Jozef Karol Hell

Jozef Karol Hell (* 15. máj 1713, Banská Štiavnica-Vindšachta – † 11. marec 1789, Štiavnické Bane) bol slovenský strojmajster, vynálezca, významný konštruktér banských čerpacích strojov.
Život.
Narodil sa 15. mája 1713 v Banskej Štiavnici, časť Vindšachta (dnes Štiavnické Bane). V zápise matričnej knihy rímskokatolíckeho farského úradu v Banskej Štiavnici deň po narodení je zapísaný ako "Josephus Carolus Höell ex Windshacht, Parentes Dnus Cornelius Juliana Victoria". (preklad: "Jozef Karol Hell z Vindšachtu. Rodiča: Pán Kornel Julianna Viktória").
Po absolvovaní školy sa učil u otca Mateja Kornela Hell stavbu a údržbu čerpacích a dopravných banských strojov. V roku 1737 začal študovať na banskej škole mechaniku a hydrauliku u profesora Samuela Mikovíniho. Už o rok bol pomocníkom svojho otca a od roku 1744 strojmajstrom, po smrti svojho otca hlavným strojmajstrom erárnych baní v Banskej Štiavnici.
Zomrel 11. marca 1789 v Štiavnických Baniach, kde má v matrike ako povolanie zapísané "emerit. Machin. Mgr.", teda emeritný strojmajster.
Dielo.
Vynálezy, prvenstvá: 
Hell skonštruoval aj zariadenie na čistenie vzduchu v baniach a na vháňanie čerstvého vzduchu do podzemných hĺbok. Tieto revolučné zmeny výrazne zlepšili pracovné aj sociálne pomery baníkov a prejavili sa aj vo výnosoch baní. Jozef Karol Hell ako vrchný strojmajster, spolu s profesorom Samuelom Mikovínim, dovŕšili mechanizáciu banských pohonov a zaslúžili sa o rozvoj štiavnického baníctva.
Cesta I. triedy 79 (Slovensko)

Cesta I. triedy 79 ("I/79") je cesta I. triedy na Slovensku v košickom kraji, ktorá spája Vranov nad Topľou a obec Čierna pri štátnej hranici s Ukrajinou. Jej celková dĺžka je 90 km. 
História.
Cesta I/79 vznikla pretriedením a prečíslovaním cesty II. triedy 553 v roku 1997.
Priebeh.
I/79 sa začína vo Vranove nad Topľou na križovatke s I/18, pokračuje križovatkami s III/3616, II/576, III/3623, v Sačurove sa križuje s III/3624, v Sečovskej Polianke III/3626, III/3652, III/3627 a prechádza do okresu Trebišov.
V trebišovskom okrese I/79 vedie križovatkou s III/3650, v Parchovanoch sa križuje s III/3673 a III/3674, v Dvoriankach s III/3737, v obci Hriadky sa križuje s I/19, v obci Vojčice s III/3736 a vchádza do Trebišova, kde sa križuje s III/3675, III/3710 a III/3676. Z Trebišova pokračuje križovatkou s III/3677, s II/552 pri Zemplínskom Branči, III/3679, vo Veľatoch sa križuje s III/3664, v Čerhove sa križuje s III/3680. Asi 1,5 km od Slovenského Nového Mesta sa križuje s I/79A, ktorá tvorí spojenie s hraničným priechodom "Slovenské Nové Mesto" do Maďarska. V Slovenskom Novom Meste sa I/79 križuje s III/3683, v Borši s III/3667, v Strede nad Bodrogom s III/3686. Ďalej pokračuje križovatkami s III/3687 a III/3689 do Somotoru, kde sa križuje s III/3692, v Svätej Márii sa križuje s III/3694, v Rade s III/3695, v obci Svätuše s III/3697 a III/3708 a v Kráľovskom Chlmci sa križuje s III/3698 a II/555. Odtiaľ pokračuje križovatkami s III/3712, III/3699, III/3700, III/3703, III/3705 do Čiernej, kde sa križuje s III/3704 a III/3701 a pokračuje po štátnu hranicu s Ukrajinou, kde sa končí u hraničného stĺpu č. 359 bez hraničného priechodu a pokračovania; úsek od križovatky s cestou III. triedy L3701 (smer Čierna nad Tisou) po štátnu hranicu (hraničný stĺp č. 361) je poľnou cestou a nie je verejne prístupný.
Obchvat Trebišova.
Obchvat Trebišova je úsek cesty I/79, ktorý tvorí vonkajší obchvat Trebišova. Začína sa križovaním so železničnou traťou Michaľany – Lupków na severe mesta, pokračuje ulicou kapitána Nálepku na západ a potom pokračuje na juh. Pred koncom obchvatu sa križuje s miestnou komunikáciou - Ulicou Milana Rastislava Štefánika. Celková dĺžka vonkajšieho obchvatu Trebišova je 5,5 km.
Súvisiace cesty.
Cesta I. triedy 79A začína na križovatke s I/79 severne od obce Slovenské Nové Mesto a končí na štátnej hranici s Maďarskom. Jej celková dĺžka je 376 metrov. Tvorí teda spojenie I/79 a štátnej cesty 37 v Maďarsku.
Ion Gheorghe Maurer

Ion Gheorghe Iosif Maurer (* 23. september 1902, Bukurešť, Rumunsko – † 8. február 2000, Bukurešť) bol rumunský politik, právnik, predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 11. januára 1958 - 21.marca 1961 , predseda Rady ministrov Rumunskej od 21. marca 1961 do 29. marca 1974.
Cesta I. triedy 31 (Česko)

Cesta I. triedy 31 ("I/31") je cesta I. triedy v Česku, ktorá tvorí mestský okruh v Hradci Králové. Na celej dĺžke je vybudovaná ako štvorpruhová cestná komunikácia, vytvára spoločné úseky s I/35, I/37 a I/11 a je po nej vedená E442. Celková dĺžka I/31 je 6,3 km.
Priebeh.
I/31 sa začína na križovatke ulíc Průmyslová a Antonína Dvořáka, pokračuje na juh po Resslovej križovatkou s třídou Karla IV., ďalej po Střelecká križovatkami s Gočárovou třídou, V Lipkách, na križovatke ulíc Střelecká, Rašinová třída a Sokolská sa odpája I/37 a I/31 pokračuje na východ po Sokolskej. Mostom prechádza ponad Labe, križuje sa s Hradeckou, na križovatke ulíc Brněnská, Sokolská a Gočárova třída sa odpája I/35 a napája sa E442. I/31 pokračuje na sever, cez Orlický most prechádza ponad Labe, na križovatke s Vita Nejedlého sa na I/31 pripája I/11. Ďalej sa križuje s ulicami Buzulická, Šimkovy sady, prechádza opäť na Resslovu, Labským mostom prechádza ponad Labe a prichádza na začiatok na križovatku s I/11, I/37 a I/35.
Gheorghe Gheorghiu-Dej

Gheorghe Gheorghiu-Dej (* 8. november 1901, Bârlad, Rumunsko - † 19. marec 1965, Bukurešť, Rumunsko) bol rumunský politik, predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 21. marca 1961 - 18. marca 1965 a druhý predseda Rady ministrov v období Rumunskej ľudovej republiky (30. december 1947 - 21. august 1965) v období od 2. júna 1952 do 2. októbra 1955 a prvý predseda Štátneho sovietu Rumunska Rumunskej socialistickej republiky (21. august 1965 - 29. december 1989) od 21. marca 1961 do 18. marca 1965.
Mladosť.
Narodil sa v rodine chudobného robotníka ako Gheorge Gheorgiu. V roku 1933 sa spoločne s ostatnými členmi Rumunskej robotníckej strany zúčastnil protestu železničiarov, za ktorý ho súd v Bukurešti odsúdil. Počas vlády diktátora Iona Antonesca bol v koncentračnom tábore, odkiaľ sa mu v auguste roku 1944 podarilo utiecť a o rok neskôr (1945) získať post generálneho tajomníka ÚV RRS.
Premiér.
Nespokojný s reformami Nikitu Sergejeviča Chruščova sústredil sa na autonómnu politiku Rumunskej ľudovej republiky v rámci krajín Varšavskej zmluvy. Za jeho vlády v roku 1957 z krajiny odišli sovietske vojská, ale pokračovali aj masové povojnové represálie mnohých zatknutých, ktorí utekali za Dunaj do iných krajín. V posledných rokoch svojej vlády nadväzoval diplomatické vzťahy so západnými krajinami, vrátane USA.
Devínska cesta (Bratislava)

Devínska cesta je najdlhšia ulica v Bratislave. Je dlhá 6,57 km. Spája mestské časti Devín a Karlova Ves.
Je dôležitou tepnou západnej časti okresu Bratislava IV. Je rovnobežná s Dunajom a jeho ramenami. Popri časti cesty vedie oddelená cyklotrasa, ktorá sa neskôr pripája na cestu, kde je vyznačený cyklopiktokoridor a znížená rýchlosť 50 km/h v období apríl – september.
Mestský okruh číslo 1 (Ostrava)

Mestský okruh číslo 1 ("MO 1") v Ostrave sa začína na križovatke ciest I/11 a I/58, pokračuje na sever po Plzeňskej, Marianskohorskej a Muglinovskej po križovatku s II/477, po ktorej pokračuje na juh cez ulice Bohumínská a Frýdecká po križovatku s I/11 a po Rudnej ako I/11 späť ku križovatke s I/58.
1,2-dichlóretán

1,2-dichlóretán je chlórovaná organická látka zaraďovaná medzi prchavé organické látky (VOC).
Vlastnosti.
Za bežných podmienok ide o číru, bezfarebnú kvapalinu so sladkastou vôňou. Dobre sa rozpúšťa v organických rozpúšťadlách.
1,2-dichlóretán tvorí azeotropy s mnohými rozpúšťadlami, vrátane vody a iných chlórovaných uhľovodíkov.
Použitie.
Používa sa hlavne na výrobu vinylchloridu, čo je surovina pre výrobu PVC. Využíva sa ako rozpúšťadlo pre tuky, lepidlá, živice, vosky a iné látky. V krajinách tretieho sveta sa stále používa v olovnatých benzínoch.
Ročne sa vyrába asi 20 miliónov ton 1,2-dichlóretánu v USA, západnej Európe a Japonsku.
Škodlivosť.
1,2-dichlóretán je veľmi horľavý.
V ovzduší je pomerne stabilnou látkou, prispieva k vzniku fotochemického smogu a môže byť transportovaný na väčšie vzdialenosti. V pôde sa rozkladá veľmi pomaly.
Pri preniknutí do tela kožou alebo vdýchnutím poškodzuje dýchacie cesty a spôsobuje nevoľnosť, zvracanie, závrate, bolesť hlavy, stratu pamäti, poruchy sústredenia, poškodenie pečene či obličiek.
Mláka (prítok Moravy)

Mláka je potok, ktorý preteká územím bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves. Vzniká spojením dvoch potokov západne od stupavskej mestskej časti Mást. Ústi do rieky Moravy v blízkosti Cyklomosta slobody.
Postupne sa do nej vlievajú: Chotárny potok, Mariánsky potok, Bystrický potok, Vápenický potok, Lamačský potok a Dúbravský potok, zároveň odvodňuje Devínske jazero. Medzi miestami, kde sa do nej vlieva Lamačský a Dúbravský potok a medzi miestami, kde sa do nej vlieva Dúbravský potok a potok Rakyta, sa nachádzajú čističky odpadových vôd.
Diaľnica A44 (Nemecko)

Bundesautobahn 44 je 266 kilometrov dlhá diaľnica smerujúca z Aachenu na východ do mesta Eisenach. V úseku Dortmund - Kassel po jej trase vedie európska cesta 331.
Prvý list Solúnčanom

 
Prvý list Solúnčanom (iné názvy: Prvý list apoštola Pavla Tesalonickým, Prvý list Tesaloničanom, Prvý list Solúnskym; po grécky Πρὸς Θεσσαλονικεῖς α´ "Pros thessalonikeis 1"; skratka "1 Sol" alebo "1Tes") je jedným zo siedmich všeobecne uznávaných autentických listov sv. Pavla a je z nich najstarší (a teda je to aj nastarší spis Nového zákona). Datuje sa do začiatku 50. rokov prvého storočia, priamo do roku 50 alebo jar roku 51. Je zaradený ako 13. kniha Nového zákona.
Obsah.
Prvý list Solúnčanom má nasledujúcu štruktúru:
V liste sa nachádza učenie Pavla o apoštolskom poslaní a evanjelizácii. Ďalej tu autor píše ako sa má pastier starať o svojich veriacich – ako matka a otec. Nachádzajú sa tu aj poučenia o druhom Kristovom príchode.
Textové otázky.
Prvý list Solúnčanom voči klasickej antickej listovej schéme vykazuje isté anomálie, predovšetkým dvojitý záver a úvod. To vedie väčšinou bádateľov k záveru, že dnešný text tohto listu sa skladá z dvoch samostatných listov, "Listu A" a "Listu B". List A (2,13 – 4,2) je pritom vnorený do listu B (1,1 – 2,12; 4,3 – 5,28). Podobné zlučovanie niekoľkých listov pri ich redakcii a publikácii nebolo v staroveku neobvyklé (pozri niektoré vydané dopisy Cicerove).
List A.
List A (2,13 – 4,2) bol napísaný buď v Aténách alebo krátko po odchode z nich. Pavol v liste veľmi emotívne reaguje na výdrž Tesalonických počas prenasledovania, ktoré prepuklo v meste (medzi tamojšími Židmi?) krátko po jeho odchode, alebo snáď tesne pred ním. List nemá akúkoľvek morálnu náuku či riešenie vieroučných otázok. Ide z tohto hľadiska o klasický antický list.
List B.
List B (1,1 – 2,12; 4,3 – 5,28) bol napísaný v Korinte niekoľko týždňov po Liste A. Situácia v Thesalonice sa trocha zmenila. Pavol bol vo vnútri komunít kritizovaný, ale podľa Pavlovej reakcie sa zdá, že nevedel prečo. Okrem toho sa Pavol od samotných Tesalonických, ktorí prišli (za obchodom?) do Korintu, dozvedel, že v komunite vznikli isté spory o to, čo bude s mŕtvymi do príchodu Pána (parúzia).
Vo svojom liste, ktorý je odpoveďou na tieto problémy, odpovedá Pavol vyjadrením svojej viery v blízku parúziu (zlé pochopenie tohto textu je opravené v 2. liste Solúnčanom). Okrem toho sa zaoberá tým, že chovanie kresťana je prvou evanjelizáciou, preto má kresťan žiť vzorne a príkladne. Napriek tomu Pavol nezmieňuje jednotlivé príkazy, ako žiť; každý pokrstený musí si sám zo svojej viery vyvodiť dôsledky pre vlastný život. Pavol sa nepovažuje za autoritu – miestna cirkev je pre neho samostatná. Pavlova sexuálnymi termínmi charakteristická rozprava tu neapeluje na konkrétne sexuálne prehrešky a chovanie, ale skôr ju Pavol používa ako obraznú rozpravu pre čistotu života a pre vernosť Bohu, v štýle rozpravy starozákonných prorokov.
Chivu Stoica

Chivu Stoica (* 8. august 1908, Smeeni, Rumunsko – † 18. február 1975, Bukurešť, Rumunsko) bol rumunský komunistický politik. Predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 24. marca 1965 - 9. decembra 1967 a tretí predseda Rady ministrov v období Rumunskej ľudovej republiky (30. december 1947 - 21. august 1965) v období od 21. októbra 1955 do 21. marca 1961 a druhý predseda Štátneho sovietu Rumunska Rumunskej socialistickej republiky (21. august 1965 - 29. december 1989) od 24. marca 1961 do 9. decembra 1967.
Mladosť.
Narodil sa v rodine roľníka. V roku 1929 vstúpil do Zväzu komunistickej mládeže v Rumunsku a o dva roky neskôr (1931) sa stal členom Rumunskej robotníckej strany.
Premiér.
Počas boja o zvrhnutie Gheorghia Gheorghiu-Deja z postu predsedu Štátnej rady Rumunskej socialistickej republiky podporoval Nicolae Ceauşesca a za výmenu mu ho ponúkol. Začiatkom 70. rokov 20. storočia stratil všetky dôležité posty v Politbyre. V roku 1975 po postrelení zahynul. Podľa oficiálnej verzie išlo o samovraždu.
Hospodárska a menová únia (všeobecne)

Hospodárska a menová únia je forma integračného zoskupenia štátov zahŕňajúca spoločný trh, harmonizáciu ekonomickej politiky (prípadne spoločnú ekonomickú politiku) vo viacerých oblastiach a menovú úniu (čiže spoločnú menu alebo aspoň fixované menové kurzy medzi členskými štátmi). Je to piata fáza ekonomickej integrácie.
Menová únia sa niekedy chápe buď ako východisko hospodárskej (a menovej) únie, inokedy - častejšie - ako jej zavŕšenie. Keďže existuje aj menová únia bez spoločného trhu a/alebo harmonizovanej ekonomickej politiky, pojmy "hospodárska a menová únia" a "menová únia" je potrebné odlišovať. 
Typický príklad je Hospodárska a menová únia Európskej únie.
Klaus Kröll

Klaus Kröll (* 24. apríl 1980, Öblarn, Rakúsko) je rakúsky lyžiar.
Christof Innerhofer

Christof Innerhofer (* 17. december 1984, Gais, Taliansko) je taliansky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 28. decembra 2008.
Priechod pre chodcov

Priechod pre chodcov (do roku 1997 "prechod pre chodcov") je miesto na ceste slúžiace pre prechádzanie chodcov na druhú stanu vozovky. Priechod pre chodcov je označený príslušnou dopravnou značkou, na Slovensku to sú dopravné značky 142, 325 a 610&lt;ref name="zakon_30/2020"&gt;&lt;/ref&gt;. Priechod pre chodcov tiež môže byť doplnený semaforom. Umiestnený by mal byť iba na bezpečnom mieste, ktoré poskytuje chodcom aj vodičom dostatočný rozhľad. V poslednej dobe sa sprísňujú bezpečnostné požiadavky na vyhotovenie priechodov. Neodporúča sa ich výstavba cez vozovku s viacerými neoddelenými jazdnými pruhmi, doporučuje sa výstavba stredových ostrovčekov. Priechody pre chodcov sa označujú týmito dopravnými značkami:
Priechod pre chodcov si chodci často mýlia s miestom na prechádzanie, na ktorom však nemajú také práva ako na priechode. Miesto na prechádzanie sa skôr podobá na cestu bez značenia (pre vodičov tam nie je ani zvislá značka, ani čiarkované čiary nie sú viditeľné tak ako priechod - zebra), vodič nemá povinnosť zastaviť v druhom pruhu toho istého smeru, nemá povinnosť dať prednosť chodcovi, ktorý vstúpil a prechádza cez miesto na prechádzanie. Oproti prázdnej ceste pribudla iba povinnosť chodcom, použiť prednostne priechod alebo miesto na prechádzanie a zdieľať miesto na prechádzanie s cyklistami.&lt;ref name="zakon_8/2009"&gt;&lt;/ref&gt;
Asociačná liga 1925

Asociačná liga bola prvá profesionálna futbalová súťaž v Česko-Slovensku. Súťaž sa odohrala od 1. marca do 8. novembra 1925. Zúčastnilo sa na nej 9 českých mužstiev a nemecké DFC Prag. Odohrala sa len jarná časť.
Hospodárska a menová únia

Hospodárska a menová únia môže byť:
22 (číslo)

22 (slovom dvadsaťdva) je číslo, ktoré nasleduje za číslom 21 a predchádza číslu 23. Je to zložené číslo, má tri vlastné delitele: 1, 2 a 11.
Ostatné oblasti.
Dvadsaťdva je okrem iného aj:
273 (číslo)

273 (dve sto sedemdesiat tri) je prirodzené číslo, ktoré nasleduje po čísle 272 a predchádza číslu 274.
United Launch Alliance

United Launch Alliance (ULA) je spoločný podnik spoločností Boeing a Lockheed Martin. Podnik prevádzkuje nosné rakety Atlas V, Delta II a Delta IV. Hlavným zákazníkom sú vládne agentúry a armádne zložky USA. Spoločnosti ohlásili vytvorenie spoločného podniku 2. mája 2005 a oficiálne bol podnik založený 1. decembra 2006. Hlavným prínosom bolo zjednotenie výrobných a vývojových centier a tým zníženie nákladov. ULA vlastní výrobný podnik Boeningu v Decature, Alabama kde sa uskutočňujú všetky výrobné činnosti a vývojové stredisko Lockheedu v Harlingene, Texas a hlavné vývojové centrum v Littletone, Colorado.
Zoznam mostov cez Dunaj v Bratislave

Mostov cez rieku Dunaj je v Bratislave šesť. Všetky sú využívané cestnou dopravou, okrem Starého mosta, ktorý je po rekonštrukcii využívaný električkovou dopravou, od 1. septembra 2021 aj prípadnou náhradnou autobusovou linkou a na cyklistický a peší presun. Od 26. marca 2022 premáva po Starom moste aj linka . Okrem toho, Prístavný most je kombinovaný, keďže pod vozovkou vedie železnica a ropovod pripojený k ropovodu Družba.
Mosty (od západu k východu, t. j. po prúde):
Historické mosty.
Toto je zoznam niektorých historických mostov pred rokom 1890.
Marco Sullivan

Marco Sullivan (* 27. apríl 1980, Truckee, USA) je americký lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 26. januára 2008.
Manfred Moelgg

Manfred Moelgg (* 3. jún 1982, Bruneck, Taliansko) je taliansky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 3. marca 2008.
Bol účastníkom zimných olympijských hier v rokoch 2006, 2010 a 2014.
Tuning (hardvér)

Tuning počítača je činnosť pri ktorej sú vylepšené parametre alebo vzhľad štandardného počítača alebo jeho príslušenstva. 
Úprava vzhľadu.
Na zmenu vzhľadu štandardnej počítačovej zostavy sa používajú rôzne doplnky. Medzi najčastejšie patria rôzne osvetľovacie trubice a svietiace diódy. Ich úlohou je nasvietiť vnútro počítača, alebo jeho okolie. S výhodou sa používajú efekty osvetlenia pohyblivých súčiastok, napr. ventilátorov. Súčasťou takto osvetleného počítača je priehľadná skrinka, alebo len jej jedna stena. Pre zlepšenie dizajnu vnútra počítača sa používajú tiež rôzne ohybné hadice, kovové rúrky (na ukrytie nevzhľadnej kabeláže), chrómované krytky, svietiace fólie, blikače, zvláštne tvarované chladiče a pod.
Úprava výkonu.
Pre tuning výkonu počítača sa používa pretaktovávanie. Je to činnosť, pri ktorej sa zvýši výkon pretaktovanej súčiastky (napr.: procesora, grafickej karty a pod.), spolu s úpravou ich napájania a zmenami parametrov chladenia z dôvodu zvýšeného množstva produkovaného tepla. Obvykle sa používajú špeciálne (dizajnérsky upravené) chladiče so svietiacimi ventilátormi, chladenie vodou, pomocou termočlánkov, mrazením pomocou suchého ľadu, extrémne mrazením pomocou tekutého dusíka a hélia.
Wolfgang Loitzl

Wolfgang Loitzl (* 13. január 1980, Bad Ischl, Rakúsko) je rakúsky skokan na lyžiach.
Martin Ďurinda

PharmDr. Martin „Maťo“ Ďurinda (* 8. november 1961, Bratislava), je slovenský spevák, gitarista, skladateľ a textár slovenskej hardrockovej skupiny Tublatanka.
Životopis.
V mladosti mal Martin Ďurinda ambície stať sa hokejovým hráčom. Je samoukom v hre na gitaru a klavír. Spievať ho učila jeho mama, Margita Ďurindová, ktorá bola hlasovou pedagogičkou na vysokej škole.
V rokoch 19771980 bol členom popovej skupiny Nervy (Marián Greksa – basgitara, spev; J. Bodlák – gitara, spev; Martin Ďurinda – gitara, spev; Ján Fabrický – bicie; Andrej Šeban – gitara, klávesové nástroje, spev).
V rokoch 19821986 absolvoval štúdium farmácie na Farmaceutickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (kde potom v roku 1989 získal aj titul doktor farmácie). Počas štúdia na vysokej škole sa Maťo Ďurinda stretol s Ďurom Černým a Palom Horváthom, s ktorými založili rockovú skupinu s názvom „Tublat“ podľa mena zápornej postavy opičiaka z románu "Tarzan" od Edgar Rice Burroughsa, ktorý neskôr zmenili na doteraz používaný názov Tublatanka. Tejto trojčlennej skupine, hrajúcej tvrdú muziku, spočiatku vystupujúcej v krojoch písal texty Martin Sarvaš.
Voronež

Voronež (rus. Воро́неж) je mesto na juhozápade Ruska, neďaleko hraníc s Ukrajinou. Preteká ním rieka Voronež, mesto má zhruba 1 039 801 obyvateľov (rok 2017), s aglomeráciou až 1,3 milióna. Je administratívnym centrom Voronežskej oblasti. Významná železničná križovatka na spojnici Moskvy, Rostova nad Donom a Kyjeva.
Poloha.
Mesto Voronež sa nachádza na hranici Stredoruskej vysočiny a Oksko-Donskej roviny približne v rozmedzí 51° 30’ (Tavrovo) a 51° 50’ (Koževennyj kordon) severnej šírky; a 39° 04’ (Podkaletnoje) a 39° 25’ (Somovo) východnej dĺžky. Celá táto oblasť sa nachádza na juhu ruskej lesostepi. Leží na oboch brehoch rieky Voronež, od miesta, kde sa vlieva do rieky Don. Mesto leží asi južne od Moskvy a asi východne od Kyjeva.
Dejiny.
Najstaršie nájdené doklady o osídlení sú z doby kamennej. Hoci prvá písomná zmienka pochádza už z roku 1175, prvú pevnosť a mesto tu dal založiť v rokoch 1585 – 1586 cár Fiodor I. a Voronež sa stala obchodným mestom. Najväčší rozmach nastal za vlády Petra Veľkého, ktorý tu trávil veľa času. Dal postaviť lodenice a Azovskú flotilu. Voronež sa stala najvýznamnejším mestom na juhu Ruska a od roku 1711 bola správnym centrom Azovskej gubernie (dnes Voronežská gubernia). V roku 1773 mesto z veľkej časti vyhorelo a bolo značne prebudované. Vďaka úrodnej pôde sa postupne z Voroneže stalo centrum potravinárskeho priemyslu. V roku 1868 bola vybudovaná železnica spájajúca Voronež s Rostovom nad Donom a v roku 1871 aj s Moskvou.
Počas vojny prebiehali o Voronež ťažké boje. 6. až 7. júla 1942 obsadil Wehrmacht západnú časť mesta. O východnú časť mesta na ľavom brehu Donu sa viedli týždeň trvajúce boje. Nemci sa následne pozdĺž Donu otočili a smerovali na Stalingrad. Mesto bolo oslobodené 25. januára 1943.
V roku 1957 bolo blízko Voroneže vybudované satelitné mesto Novovoronež kvôli atómovej elektrárni.
Prírodné pomery.
Geologicky je oblasť mesta súčasťou voronežského masívu v strednej časti Východoeurópskej platformy. Okolie mesta má rôznorodý reliéf, čo je dôsledok polohy mesta medzi Stredoruskou vysočinou a Oksko-donskou rovinou. Pravobrežná časť mesta má ráz kopcovitej vysočiny s nadmorskou výškou od 100 do , ľavá časť mesta leží v nížinatej oblasti s početnými riečnymi terasami.
Voronež sa nachádza v zóne mierneho podnebia. Zima tu býva mrazivá so stabilnou snehovou pokrývkou. Bežné sú oteplenia. Leto je teplé, nezriedka daždivé. Voronežská vodná nádrž zamŕza koncom novembra až začiatkom decembra. Ľadochod na jar trvá od marca do apríla.
Cez mesto preteká rovnomenná rieka. V minulosti bývala na jar hladina rieky Voronež zvýšená v dôsledku vysokého stavu Donu. V rokoch 1942, 1945, 1947, 1970 a 1971 bolo dokonca pozorované, že rieka tiekla opačným smerom, čo však po vybudovaní Voronežskej vodnej nádrže nie je viac možné.
Imrich

Imrich môže byť:
Imrich Stacho

Imrich Stacho (* 4. november 1931, Trnava† 10. január 2006, Piešťany) bol vynikajúci slovenský futbalista, brankár československej futbalovej reprezentácie a Spartaka Trnava. Bol aj výnimočný strelec. Fanúšikovia ho prezývali Capan. Pochovaný je v Malženiciach.
Za svoju aktívnu kariéru strelil 12 gólov. Z tohto 10 ligových a 2 reprezentačné.
Jeden z nich dal z penalty počas zápasu s Írskom. Za Spartak Trnavu odohral v lige 211 zápasov.
Za reprezentáciu ich má na konte 23. Bol výnimočná opora v našom futbale.
Ashley Tisdalová

Ashley Michelle Tisdale (* 2. júl 1985, Monmouth County, New Jersey, USA) je americká herečka, speváčka, modelka a televízna producentka, ktorá sa preslávila vďaka úlohe Maddie Fitzpatrickovej v seriáli Disney Channel, Sladký život Zacka a Codyho (The Suite Life of Zack &amp; Cody) a namyslenej blondínky Sharpay Evans vo filmovej sérii High School Musical. Táto úloha požadovala, aby nahrala niekoľko piesní na filmový soundtrack.
Po jej účinkovaní v High School Musical podpísala nahrávaciu zmluvu s Warner Bros v roku 2006 a začala sólovú hudobnú kariéru. Jej debutový album Headstrong bol uvedený na trh vo februári 2007 a bolo z neho predaných 64 000 kópii. Druhý album s názvom Guilty Pleasure bol vydaný v roku 2009. 
Tisdale má prominentnú hlasovú úlohu Candace Flynn v Disney Channel animovanom seriáli Phineas &amp; Ferb. V roku 2009 bola obsadená v jej prvej hlavnej úlohe vo vysielaní televízie CW v televíznom seriáli Hellcats ako Savannah Monroe, veľmi intenzívnej a náboženskej roztlieskavačky. Ashley Tisdale momentálne žije v Los Angeles.
Zoznam vládcov Blatenského kniežatstva

Toto je zoznam vládcov Blatenského kniežatstva:
Zoznam vládcov Veľkej Moravy

Toto je zoznam vládcov Veľkej Moravy. Išlo o kniežatá, neskôr (minimálne de facto) o kráľov. V rámci Veľkej Moravy existovalo ako údelné kniežatstvo Nitrianske kniežatstvo, v ktorom spravidla sídlili následníci na trón. Nástupnícky systém Veľkej Moravy nie je jednoznačný, vývoj na Veľkej Morave naznačuje, že mohlo ísť o avunkulát (dedí synovec zosnulého panovníka) alebo seniorát (dedí najstarší žijúci člen vládnuceho rodu). Po smrti Svätopluka I. sa uplatnila primogenitúra, i keď je možné, že sa uplatnila preto, že nežili iní Mojmírovci starší než potomkovia Svätopluka I. (a šlo by o seniorát).
Nadplecok

Nadplecok (iné názvy: akromion, výbežok lopatky, nesprávne nadpažok; , zo ) je kostený bočný výbežok tŕňa lopatky (lat. "spina scapule"). Na tŕň nasadá v nadpleckovom uhle (lar. "angulus acromialis") a stáča sa smerom vpred. 
Zároveň je cez kožu dobre hmatný a slúži ako antropometrický bod, ktorým sa meria šírka ramien. 
Fyziologicky slúži na:
Aspirin

Aspirin môže byť:
Vladimír Hagara

Vladimír Hagara (* 7. november 1943, Piešťany – † 24. máj 2015), bol slovenský futbalista. Česko-Slovensko reprezentoval 25 krát a dal 4 góly. Hral v reprezentácii na Majstrovstvách sveta v roku 1970 v Mexiku.
Zoznam vládcov Nitrianskeho kniežatstva

Toto je zoznam vládcov Nitrianskeho kniežatstva. 
Skratky:
V rámci Veľkej Moravy.
"Pozri aj Zoznam vládcov Veľkej Moravy"
Staromaďarská/uhorská nadvláda (s prerušeniami).
Toto obdobie možno politicky rozčleniť takto:
Titul vládcov bol knieža. K tomu treba poznamenať, že:
Vysvetlivky a poznámky:
Zdroje tabuľky:
Attila József

Attila József (* 11. apríl 1905, Budapešť, Maďarsko - † 3. december 1937, Balatonszárszó) bol maďarský básnik považovaný za najväčšieho maďarského básnika 20. storočia.
Bazový prútik

Bazový prútik, je prútik, ktorý darovala Smrť jednému z troch bratov (13.storočie) bol vytvorený spolu s ,kameňom oživenia" a ,neviditeľným plášťom" pre bratov Peverellovcov. Dejinami sa tiahne jeho krvavá stopa, pretože sa dá získať jedine tak, že porazíte jeho predchádzajúceho majiteľa (preto sa mu hovorí aj Smrtonosná palička...). Je to jeden z troch darov Smrti a jeho posledným vlastníkom je Harry Potter, ktorý ho získal odzbrojením Malfoya, ten odzbrojením Dumbledora, ktorý ho získal odzbrojením Grindelwalda v najslávnejšom čarodejníckom súboji. Tento prútik dáva majiteľovi obrovskú moc, dokáže napríklad opraviť iné prútiky. Je vyrobený z bazy. Po Dumbledorovej smrti ho Voldemort ukradol z Dumbledorovej hrobky. Po porážke Voldemorta ho Harry použil na opravu svojho starého prútika s perom fénixa (ktorý sa zlomil pri úniku z Godricovej úžľabiny) a následne vrátil bazový prútik Dumbledorovi. Za predpokladu, že Harry zomrie prirozdenou smrťou, zostane posledný majiteľ bazového prútika neporazený.
Wielki Staw Polski

Wielki Staw Polski alebo Wielki Staw je ľadovcové jazero v Tatrách v Poľsku. Nachádza sa v nadmorskej výške 1 665 m v Doline Pięciu Stawów Polskich na úbočí Miedziane. Jazero má rozlohu 34,1 ha a je teda druhé najväčšie a najdlhšie (998 m) v Tatrách. Dosahuje maximálnu hĺbku 79,3 m, a je najhlbšie v Tatrách a tretie najhlbšie v Poľsku, (najhlbšie je Hańcza). Objem vody je 13 miliónov m³, čo je najviac zo všetkých tatranských jazier.
Dno Wielkiego Stawu bolo vyhĺbené v pleistocéne na sútoku ľadovca, ktorý tiekol z kotla pod Szpiglasowym Wierchom, s ľadovcom z Dolinki pod Kołem a Dolinki Pustej. Brehy jazera sú strmé, bližšie k stredu jazera prechádzajú do ploského tvaru (14,4% povrchu dna je v hĺbke, ktorá prekračuje 70 m). Priemerný sklon brehov plesa pod hladinou je 19°50′. Dno je pokryté kameňmi a štrkom a vrstvou tmavého kalu. Od severovýchodu ho uzatvára skalný prah vytvorený z čelnej morény prerušený z neho vytekajúcim potokom. Wielki Staw je napájaný tromi stálymi potokmi: potokom z kotla Szpiglasowych Stawków, potokom z Czarnego Stawu a potokom odvodňujúcim Dolinku Pustu a Dolinku pod Kołem. Pleso zásobujú aj podzemné prítoky (napríklad z Małeho a Przedneho Stawu). Odtekajúce vody vytvárajú potok Roztoka, na ktorom vytvárajú vodopád Siklawa.
Príroda.
Na brehoch rastie kosodrevina, ktorou pomaly zarastajú holiny po vypásaní ovcami v minulých časoch. Nad severozápadným brehom plesa, vo výške asi , sa nachádza najstarší tatranský salaš, o ktorom sa zmieňujú dobové pramene zo 17. storočia. Bol zreštaurovaný v roku 1986. Neďaleko neho sú malé nepomenované plieska. V máji roku 1952 sa v plese utopil medveď, pod ktorým sa prelomila ľadová kryha. Okolo jazera rastie viacej v Karpatoch sa zriedka vyskytujúcich a vzácnych rastlín, napríklad páperec alpínsky ("Trichophorum alpínum") a ostrica málokvetá ("Carex pauciflora").