burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Severočeská tabule

Severočeská tabule alebo (po slovensky) Severočeská tabuľa je zvlnená geomorfologická oblasť v severnej časti Českej tabule, rozkladajúca sa pozdĺž riek Labe, Jizera a Ploučnice.
Charakteristika územia.
Tabuľa je tvorená kriedovými usadeninami. Plochý povrch je čiastočne tvorený štruktúrnymi plošinami a sčasti zarovnanými povrchmi, okraje sú zdvihnuté a je na nich vytvorená sústava kvest. V menej odolných horninách (ílovca a slieňa) sú kotliny s kryopedimentmi, v odolných kvádrových pieskovcoch vznikli skalné mestá s početnými tvarmi zvetrávania a odnosu pieskovcov. Do plochého povrchu sú zarezané údolia vodných tokov, ktoré miestami majú kaňonovitý tvar. Na svahoch je rad zosuvov a výraznými tvarmi sú vulkanické tvary.
Geomorfologické členenie.
Severočeská tabule sa z hľadiska českého geomorfologického členenia delí na dva celky a štyri podcelky:
Východočeská tabule

Východočeská tabule alebo (po slovensky) Východočeská tabuľa je zvlnená geomorfologická oblasť vo východnej časti Českej tabule, rozkladajúca sa pozdĺž riek Labe, Metuje a Orlice. Najvyšším vrchom je vysoký Baldský vrch.
Geomorfologické členenie.
Východočeská tabule sa z hľadiska českého geomorfologického členenia delí na tri celky a osem podcelkov:
Kreousa (dcéra Priama)

Kreousa alebo Kreúsa ("Kreousa"/iný prepis "Kreúsa") je v gréckej mytológii dcéra trójskeho kráľa Priama a jeho manželky Hekaby. 
Mýtus o Priamovej dcére Kreúse dnes žije v podobe, ktorú nám vo svojom spracovaní zanechal rímsky básnik Vergílius v epickom diele Eneida. Kreúsa sa stala manželkou Aineia, syna Trójana Anchisa a bohyne Afrodity. Aineias bol v trójskej vojne vodcom dardanských odielov a právom ho nazývali „"statočných Dardancov pýchou"“ a „"hrdinom nad iných slávnym"“, ale jeho hrdinstvo rovnako ako iných statočných trójskych bojovníkov nemohlo odvrátiť pád Tróje. Stalo sa tak z vôle bohov a rovnako z ich vôle mal Aineias prežiť a Kreúsa nie.
Aineias sa potom ako jediný z trójskych vodcov zachránil a z horiaceho mesta vyviedol aj svojho otca Anchisa, syna Askania a niekoľkých obyvateľov. Kreúsa však pri úteku zaostala a pohltili ju plamene horiaceho mesta. Keď sa Aineias vrátil a hľadal ju, stretol už len jej ducha, ktorý mu poradil, aby svoj domov hľadal v ďalekej Itálii. Aineias nakoniec po dlhých rokoch blúdenia pristal pri brehoch Latia, kde založil dynastiu, ktorej potomkami boli zakladatelia Ríma Romulus a Rémus.
Podľa antického autora Pausania Kreúsa v Tróji nezomrela, lebo ju zachránila matka bohov Rhea a bohyňa lásky Afrodita.
Médesikasté

Médesikasté alebo Médesikasta ("Médesikasté") môže byť v gréckej mytológii:
Stredoeurópska nížina

Stredoeurópska nížina (ďalšie názvy pozri nižšie) je rozsiahla skupina nížin rozkladajúca sa od severného Francúzska po východnú hranicu Poľska. Severnú hranicu tvorí pobrežie Severného a Baltského mora, na juhu nadväzujú stredoeurópske pahorkatiny a vrchoviny.
Členenie.
Podľa fyzickogeografického členenia Poľska (Jerzy Kondracki) sa Stredoeurópska nížina (v tomto systéme klasifikovaná ako provincia) delí na nasledujúcich 7 subprovincií:
Václav Král delí Stredoeurópsku nížinu typologicky podľa stôp, ktoré tu zanechalo zaľadnenie ľadových dôb:
Severonemecká nížina

Severonenemecká nížina (nem. "Norddeutsches Tiefland, Norddeutsche Tiefebene, Norddeutsches Flachland") je časť Stredoeurópskej nížiny nachádzajúca sa v Nemecku. V minulosti (keď Nemecko siahalo ďalej na východ), ale niekedy ešte aj dnes, sa ako Severonemecká nížina označovala/-uje celá Stredoeurópska nížina. 
Na Severonemeckú nížinu nadväzujú na východe nížiny v Poľsku a na západe nížiny v Holandsku; na juhu Stredonemecká vrchovina.
Charakteristika.
Severonemecká nížina je predovšetkým poľnohospodárskou oblasťou (obilniny, zemiaky, priemyselné plodiny, krmoviny). Na severe sa chová dobytok a ošípané. V niektorých častiach sa pestuje ovocie a zelenina (Hamburg, Berlín), tabak a strukoviny. V niektorých častiach sa ťaží ropa a zemný plyn, v iných uhlie. Priemyselné strediská sú pri námorných prístavoch, pozdĺž Stredonemeckého prieplavu a riek.
Členenie.
Pozri v článkoch Fyzickogeografické členenie Nemecka a Stredoeurópska nížina.
Kapky

Kapky () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 27 obyvateľov.
Brutality Will Prevail

Brutality Will Prevail (často krátené aj na BWP) je britská hardcoreová skupina. Vznikla v roku 2005 v Cardiffe (Wales).
Žánrovo spadá nielen do hardcore punku ale aj do beatdown hardcoreu a sludgeu. Výsledkom je tak ťažký zvuk gitár a výrazná práca s pomalším tempom.
Skupina Brutality Will Prevail v roku 2013 navštívila aj Slovensko. Bola totiž jedným z headlinerov 6. ročníka festivalu "Wlesefest".
Odchod Ajaya Jonesa.
BWP tvorí stále päť členov. Hoci jeden zo zakladajúcich členov, ktorý bol aj hlavným vokalistom, Ajay Jones, ku koncu roka 2012 skupinu opustil, na jeho miesto nastúpil Louis Gauthier zo skupiny Breaking Point.
Pre Jonesa skupina totiž nikdy nebola prácou a keďže považoval svoj život v južnom Walese, zamestnanie a dom za dobré, nevidel dôvod, prečo zahodiť za hlavu všetko o čom kedy spieval a stať sa "hviezdou s päťminútovou slávou".
Diskografia.
V zátvorke je okrem roku vydania uvedené aj vydavateľstvo (ak je známe).
Suňog

Suňog môže byť:
Pyopoesy

Pyopoesy je jedna z prvých slovenských death metalových hudobných skupín. Radí sa štýlom do skupiny „old school“ death metalu. Vyznačuje sa technickými pasážami v podobe riffov popretkávaných mystickými melódiami. To všetko dopĺňa death metalový spev s temnou atmosférou.
Vznikla v roku 1994 v zostave: Mirík (gitara), Mako (gitara), Richard (bicie), Juraj (spev). Spoločne nahrali demo "In Extremis 1996", album - "Caligo 97" (z albumu pochádza mnoho hitov ako: "Lacrima", "Empire of lies", "Rulling" a ďalšie). K zostave pribudol Peter "Bukelo" (basová gitara). 
&lt;br&gt;V roku 1998 skupina vydáva "Tyrannus 1998". Po jeho nahraní prechádza personálnymi zmenami. Na post speváka prichádza Tomáš "Noga". V zápätí nahrávajú ďalší album "Ecclesia - peccatum 2001".
Po dlhšej odmlke v roku 2009 vydáva Pyopesy album "... Alea Iacta Eest ...". V kapele nastali ďalšie personálne zmeny, na poste bubeníka Richarda nahradil "Alek".
V rok 2022 ( 23') vydali DVD z live: Live in Angelus fest. V zostave: Mirík - gitara, Bukelo - base, Miro Valocký- gitara, Alek - drums, Jožko " falusoid" Kováč . Jednu skladbu na klávesoch (Fantóm operi) s nimi odohrala iba 12.ročna Lucia" Lili" Lilith Luptáková.
Médesikasté (dcéra Priama)

Médesikasté alebo Médesikasta ("Médesikasté") je v gréckej mytológii dcéra trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Médesikasté patrila medzi jeho dcéry, ktoré mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jej meno zaznie v trinástom speve Iliady, keď jej manžel Imbrios zomiera v boji s achájskym bojovníkom Teukrom: "...zúril boj, ryk bol nekonečný. Teukros syn Telamónov vtedy Imbria oštepometca prepichol, ktorého splodil Mentor. On sídlil v Pédaiu, kým neprišli Achájci, Priamovu ľavobočku dcéru mal Médesikastu; len čo obloboké argejské prišli koráby..." 
Antický autor Pausanias v druhom storočí navštívil Delfy a zaznamenal, že videl v budove zvanej "Lescha" (gréc. Delfón Lesché) (v spoločenskej miestnosti, kde sa ľudia schádzali, aby sa mohli porozpávať, napr. aj o legendárnej histórii), obrazy od maliara Polygnóta zobrazujúce výjavy z trójskej vojny. Na jednom z nich bola zobrazená aj Priamova dcéra Médesikasté.
Panamerické majstrovstvá v korfbale

Panamerické majstrovstvá v korfbale je najvyššie americké podujatie národných družstiev v korfbale, ktoré riadi Americká korfbalová federácia (IKF America's). Prvý turnaj bol zorganizovaný v roku 2014 v Brazílii a zúčastnila sa na ňom trojica tímov. Najviac titulov získalo družstvo Surinamu.
Adam Závacký

Adam Závacký (* 27. jún 1988, Liptovský Mikuláš) je slovenský atlét, šprintér, venujúci sa hlavne behu na 60 a 100 metrov. V súčasnosti (2014) drží slovenský rekord v behu na 100 metrov - 10,21 s.
Úspechy.
Rok 2011.
V roku 2011 vybojoval svoje prvé víťazstvo v behu na 100 metrov na Majstrovstvách Slovenska mužov v Novom Meste nad Váhom s časom 10,72 s.
Rok 2012.
S časom 10,61 s vyhral Majstrovstvá Slovenska mužov a žien v Banskej Bystrici aj Akademické Majstrovstvá Slovenska v Bratislave.
Rok 2013.
V roku 2013 sa Adam Závacký prvý raz kvalifikoval na halové Majstrovstvá Európy v Göteborgu s časom 6,71, keď vyhral MSR v hale mužov a žien v Bratislave. V Göteborgu potom zabehol čas 6,75,u stačil na 13. priečku. Neskôr ten rok zabehol nový slovenský rekord v behu na 100 metrov v 1. Českej lige Hodonín s časom 10,21 s a obsadil prvú priečku. V tom istom roku bežal aj na Majstrovstvách sveta v Moskve, kde skončil 46-ty s časom 10,46 s.
Rok 2014.
Rok 2014 otvoril rok výkonom 6,67 s. čo je jeho nový osobný rekord v behu na 60 m.
Médesikasté (dcéra Laomedóna)

Médesikasté alebo Médesikasta ("Médesikasté") je v gréckej mytológii dcéra Laomedóna.
Keď Laomedón odmietol dať Héraklovi sľúbené kone, Hérakles mu Tróju vyplienil a zabil všetkých jeho synov okrem Priama, následníka kráľovského trónu. Počas panovania Priama vypukla trójska vojna, ktorá sa skončila pádom Tróje a smrťou kráľovskej rodiny. (Priamos bol zabitý achájskym bojovníkom Neoptolemom). Podľa niektorých antických autorov sa Priamove sestry Médesikasté, Astyoché a Aithilla dostali do achájskeho zajatia. Keďže ich desilo, že svoj život prežijú ako otrokyne v Grécku, zapálili cestou v noci plavidlo vytiahnuté na breh a jej posádka sa potom na tom mieste usadila (buď v Itálii alebo v Trákii).
Slanina

Slanina (v subštandarde, nárečovo alebo zastarano špek) môže byť:
Slanina môže byť aj priezvisko:
Špek môže byť aj:
Niziny Środkowopolskie

Niziny Środkowopolskie (- po poľsky) alebo Středopolské nížiny (- po česky) alebo Stredopoľské nížiny (- po slovensky) sú geomorfologická subprovincia Stredoeurópskej nížiny v Poľsku a malou časťou (Sliezska nížina) v Česku. 
V Poľsku tvoria 28 % rozlohy štátu. Ide prevažne o bezjazerné erózno-denudačné roviny s nadmorskou výškou 100 až 200 m (maximum 250). Ročné zrážky nie sú vysoké (450 až 500 mm).
Členenie.
Stredopoľské nížiny sa delia na 8 "makroregiónov":
Fyzickogeografické členenie Nemecka

Toto je článok o fyzickogeografickom členení Nemecka resp. fyzickogeografickej regionalizácii Nemecka. 
V Nemecku sa najčastejšie sa používa členenie Nemecka na prírodné oblasti (), čo je hierarchický systém územných celkov, tzv. prírodných oblastí (Naturraum) či prírodnooblastných jednotiek (naturräumliche Einheit), vymedzených na základe rôznych prírodných hľadísk. Z členení na prírodné oblasti je najznámejšie členenie od Bundeanstalt für Landeskunde z prelomu 50. a 60. rokov 20. storočia (pozri nižšie).
Členenie podľa BfLR 1960-1994 / Meynen - Schmithüsen 1953-1962.
Toto je členenie podľa Bundesanstalt für Landeskunde und Raumforschung 1960-1994; jeho základ tvorí práca Meynen/Schmithüsen 1953-1962:
Názvy úrovní položiek sú:
Istá dvojkoľajnosť systému, prejavujúca sa na úrovni Großregion 3. Ordnung – Gruppen naturräumlicher Haupteinheiten, vznikla tým, že historicky najprv vznikol systém zložený z naturräumliche Haupteinheiten a Gruppen naturräumlicher Haupteinheiten a vyššie úrovne členenia (t.j. Großregionen) boli k tomuto systému pridané až neskôr a kvázi nezávisle, takže Großregionen 3. Ordnung a Gruppen naturräumlicher Haupteinheiten miestami nie sú v detailoch celkom zhodné (kompatibilné).
Treba poznamenať, že názvy viacerých vyššie uvedených jednotiek nie sú ustálené (pevne stanovené sú teda len ich hranice).
Členenie podľa Klausing 1974/1988.
Názvy úrovní položiek sú:
Členenie podľa priamo neuvedeného zdroja.
Názvy úrovní položiek sú:
Alpenvorland aj Alpen sú zároveň Naturraum 1. Ordnung a Naturraum 2. Ordnung.
Členenie podľa Bundesanstalt für Naturschutz (?)2002/Riecken, Ries &amp; Ssymank 1994.
Uvedená prvá úroveň delenia sa nazýva "Regionen" (uvádza sa aj "Großregionen" alebo "Großlandschaften"). Druhá úroveň (t.j. kódy D##) je prevzatá zo systému Ssymank 1994 - pozri nižšie.
Členenie podľa Bundesanstalt für Naturschutz 2008/Ssymank 1994.
Názvy úrovní položiek sú:
Delenie končí na druhej úrovni (t.j. na "naturräumliche Haupteinheiten"), preto sa často nižšie úrovne dopĺňajú zo systém podľa Bundesanstalt für Landeskunde und Raumforschung.
Nasleduje podrobnejší rozpis členenia podľa Bundesanstalt für Naturschutz 2008/Ssymank 1994. Nasledujúca hierarchia ukazuje tento systém, doplnený (iba) o 4 kurzívou vyznačené "medzipoložky" prevzaté z vyššie uvedeného systému BfN 2002/Riecken, Ries &amp; Ssymank 1994. V zátvorke je vždy uvedený kód "naturrämliche Haupteinheit" podľa Ssymank 1994 a za lomkou pre informáciu starý kód, teda kód zodpovedajúcej/-cich "Gruppe(n) naturräumlicher Haupteinheiten" podľa Bundesanstalt für Landeskunde und Raumforschung 1960-1994/Meynen-Schmithüsen 1953-1962:
Členenie podľa V. Krála 1999.
Bodky znamenajú, že systém pokračuje mimo územia Nemecka. 
Názvy úrovní položiek neexistujú.
Členenie podľa J. Kondrackého.
Bodky znamenajú, že systém pokračuje mimo územia Nemecka.
Názvy úrovní položiek sú:
Sliezska nížina

Sliezska nížina (, staršie "Oderská nížina", ) je najjužnejšia geomorfologická oblasť Stredopoľských nížin v Poľsku a malou časťou (Opavská pahorkatina) v Česku. 
Na severozápade a severe na ňu nadväzujú ďalšie nížiny, na juhu dve provincie hercynských pohorí (Česká vysočina a Malopoľské vysočiny) a dotýka sa Vonkajších karpatských zníženín (Ostravská panva). Nadmorská výška sa pohybuje od 100 do 
Najdôležitejšími riekami oblasti sú Odra a jej prítoky Mała Panew, Nysa Kłodzka, Ślęza, Bystrzyca, Kaczawa a Bóbr.
Najdôležitejšie mestá sú Vroclav, Legnica, Brzeg, Opole, Kędzierzyn-Koźle, Racibórz, Oława, Głogów a Opava.
Geomorfologické členenie.
Sliezska nížina sa z hľadiska geomorfologického členenia delí na 9 celkov (v poľskej terminológii "mezoregiónov"):
Aristodémé

Aristodémé alebo Aristodéma ("Aristodémé") je v gréckej mytológii dcéra trójskeho kráľa Priama. 
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Aristodémé patrila medzi jeho dcéry, ktoré mal s inými manželkami, alebo družkami.
Palác v Murlo

Palác v Murlo je stavba z roku 575 pred Kr., ktorá sa nachádza v blízkosti mesta Siena v Taliansku. Považuje sa za ukážku ranej architektúry z obdobia rozvoja mestských štátov na Apeninskom polostrove. Na jeho mieste stála ešte staršia budova zo 7. storočia pred Kr., ktorú však zničil požiar.
Charakteristika.
Ide o rozsiahlu stavbu s celkovo štvorcovým pôdorysom. Tvorili ju štyri bloky miestností, ktoré obklopovali centrálne nádvorie. Samotný dvor bol lemovaný z troch strán stĺporadím, na štvrtej strane sa mohla nachádzať svätyňa alebo trón. Strechu tvorilo 2800 m² škridiel z terakoty. Steny boli bohato zdobené plastikami a vlysmi z toho istého materiálu a zobrazovali život elity, bohov a mýtické postavy.
Využitie tejto budovy nie je dodnes celkom jasné, predpokladá sa, že slúžila ako sídlo vládcu alebo významnej rodiny. Z archeologických nálezov je zrejmé, že sa tu odohrávali hostiny i náboženské obrady.
Eliáš Galajda

Eliáš Galajda (; * 1. august 1931, Čertižné† 10. august 2017, Košice) bol slovenský spisovateľ ukrajinskej národnosti.
Vzdelanie.
Ľudovú školu navštevoval v rodnej obci, stredoškolské vzdelanie absolvoval na osemročnom Štátnom ruskom gymnáziu v Humennom kde zmaturoval roku 1951 a kde rok pôsobil ako pedagóg. Odtiaľ odišiel študovať ruštinu a ukrajinčinu (1952-1953) na Filozofickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Po prvom ročníku ho vyslali na štúdium do Saratova na Filologickú fakultu Štátnej univerzity N. G. Černyševského () (1953-1955) a na Filologickú fakultu Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova v Moskve (1955-1958). V roku 1968 získal vysokoškolský titul PhDr., v roku 1972 mu bol udelený vedecký titul CSc. za kandidátsku dizertačnú prácu "Puškinove rozprávky. K problému realizmu rozprávok" a v roku 1976 mu bol priznaný titul doc. za habilitačnú prácu "Ruská autorská rozprávka v druhej polovici 18. storočia a prvej polovici 19, storočia".
Práca.
Roku 1958 začal pracovať v redakcii ukrajinských časopisov "Dukľa" a "Družno vpered" v Prešove ako redaktor. V rokoch 1960-1999 postupne ako asistent, odborný asistent a docent pôsobil na Katedre ruského jazyka a literatúry Filozofickej fakulty v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, ktorá bola od roku 1997 spolu s ďalšími fakultami oddelená a zriadená Prešovská univerzita v Prešove. Tam sa v rámci pedagogickej činnosti venoval výučbe disciplín: úvod do literárnej vedy, dejiny ruskej kultúry, folklór a dejiny starej ruskej literatúry, ruská literatúra 19. storočia. Bol spoluautorom učebníc "Ruská literatúra pre 1. - 4. ročník stredných škôl" (1974 - 1975). Do svojej smrti, po krátkej ťažkej chorobe v košickej nemocnici, žil a tvoril aj po odchode na dôchodok v Prešove. Pochovaný je na Mestskom cintoríne v Prešove .
Dielo.
Poézia.
V básňach sa venuje rodnému kraju, spomienkam na detstvo a témam, v ktorých básnik konfrontuje svoj vnútorný svet s drsnou realitou.
V nasledujúcich dvoch zbierkach sa značne prehĺbilo lyrické (emotívne) rozjímanie nad osudom i perspektívou človeka. 
Ocenenia.
Literárny Fond Slovenska ocenil Eliáša Galajdu niekoľkokrát Cenou Ivana Franka za literárnu činnosť:
a prémiou:
Taktiež mu bola udelená časopisom "Sobornisť" () Medzinárodná literárna cena Ivana Košelivca () za rok 2010 za poviedku "Slovo pro žajvoronkiv".
Záujmy.
Venoval sa aj sochárstvu (mal tri samostatné výstavy plastík upravených zo samorastov) a prekladaniu slovenskej a českej poézie a prózy do ukrajinčiny a ruštiny. Prispieval do rôznych periodík, spieval ľudové piesne.
Morona pruhovaná

Morona pruhovaná (iné názvy: morčiak pruhovaný, okúň pruhovaný; lat. "Morone saxatilis") je druh ryby z rodu morona ("Morone") z čeľade Moronidae, tradične zaraďovanej do radu ostriežotvaré. 
Vyskytuje sa v povodí riek Minas a Gaspereau v Novom Škótsku v Kanade a rieky Miramachi v New Brunswicku v Kanade.
Morona pruhovaná je typický člen čeľade Moronidae. Má podlhovastý, striebristý trup s pozdĺžnymi tmavými pásmi, ktoré vedú od žiabier ku koreňu chvosta. Maximálna nameraná hmotnosť je 57 kg. Bežná veľkosť v dospelosti je 120 cm. Zvyčajne sa dožívajú až 30 rokov. Maximálna dĺžka je 1,8 metra. Priemerná veľkosť je približne 67-100 cm a 4,5-14,5 kg.
František Pospíšil (výsadkár)

František Pospíšil (* 23. november 1919, Rešice – † 28. október 1944, Terezín) bol česko-slovenský vojak a veliteľ výsadku Bivouac.
Mladosť.
Narodil sa 23. novembra 1919 v Rešiciach ako nemanželský syn Márie Pospíšilovej. Tá sa neskôr presťahovala do obce Miroslav pri Znojme a vydala sa za príslušníka finančnej stráže. František v Rešiciach a neskôr v Miroslave navštevoval obecnú a meštiansku školu. V Zlíne v Baťových závodoch absolvoval odbornú gumársku školu. Krátko pracoval v odbore, ale zo zdravotných dôvodov neskôr odišiel pracovať do poľnohospodárstva.
Vojenská služba.
1. októbra 1937 nastúpil na základnú vojenskú službu k pešiemu pluku v Znojme. Po absolvovaní poddôstojníckej školy bol 1. apríla 1938 povýšený na slobodníka a 16. novembra 1938 na desiatnika. 1. apríla 1939, po obsadení Čiech a Moravy nacistickým Nemeckom bol prepustený mimo službu.
Zahraničný odboj.
26. júna 1939 spoločne so svojím bratrancom Adolfom Opálkom prešiel do Poľska, kde sa dostal do tábora v Malých Bronoviciach. Odtiaľ sa po mori preplavil do Francúzska. Tam podpísal záväzok vstupu do francúzskej cudzineckej légie. V jej radoch slúžil v Sidi Bel Abbés. Po vypuknutí druhej svetovej vojny vstúpil 7. októbra 1939 do česko-slovenskej brannej moci a v radoch 1. pešieho pluku sa zúčastnil obrany Francúzska. 1. januára 1940 bol povýšený na čatára. Po páde Francúzska bol evakuovaný do Anglicka.
V Anglicku bol zaradený k 1. pešiemu práporu a 28. októbra 1940 bol povýšený na rotného. V roku 1941 sa prihlásil do programu výcviku na plnenie osobitných úloh. Od 15. augusta do 7. novembra 1941 absolvoval sabotážny výcvik, výcvik výsadkový a kurz priemyselnej sabotáže. Po ďalšom doškoľovacom kurze bol vymenovaný za veliteľa výsadku Bivouac.
Nasadenie.
S rotným Jindřichom Čoupkom a des. Zapletalom boli 28. apríla 1942 vysadený v blízkosti obce Požáry pri Křivokláte. Presunuli sa do Brna, kde sa ukrývali u Čoupkových príbuzných. Potom, čo bol Pospíšil 2. mája postrelený políciou pri prenasledovaní, sa ukrýval na Táborsku. Odtiaľ sa pokúsil o ilegálny prechod do Švajčiarska. Po neúspechu sa v decembri 1942 vrátil do Brna a ukrýval sa u svojich príbuzných. 10. februára 1943 sa tu stretol s konfidentmi gestapa Karlom Čurdom a Nachtmanomm, ktorými bol vylákaný do Prahy a 12. februára zatknutý. Vo väzbe odmietol ponuku na spoluprácu a preto ho previezli najprv do pankráckej väznice a potom koncom roka 1943 do Terezína. Pod menom Petr Švec tu bol držaný až do 28. októbra 1944, kedy bol bez súdu zastrelený.
Po vojne.
Dňa 1. decembra 1945 bol vymenovaný za podporučíka pechoty in memoriam a zároveň povýšený na poručíka pechoty. 17. júla 1947 bol in memoriam povýšený na nadporučíka pechoty.
Sněženky a machři

Sněženky a machři je česká filmová komédia z roku 1983 o študentoch gymnázia na lyžiarskom výcviku v horách. Bola natočená so študentmi Gymnázia Nad Štolou v Prahe.
Dej.
Dej filmu sa odohráva na lyžiarskom výcviku, na ktorý vyráža trieda učiteľa Kardu (Radoslav Brzobohatý). Študenti druhého ročníka už pri odchode zo stanice prejavia svojrázny pohľad na celú akciu. Zábavné situácie sprevádzajú celý výcvik, ktorý sa napriek sparťanským podmienkam na horskej chate a dozoru darí študentom prežívať takmer podľa svojich predstáv. Film si všíma medziľudské vzťahy, ktoré odkrývajú osobnostné črty účastníkov v problematickom období života. Vrcholom výcviku je večer bez Kardu, ktorý musel odísť z chaty kvôli povinnostiam, kedy sa v kotolni rozbehne bujará zábava. Nie všetci však zvládnu oslavu voľnosti a bujarenie ukončí príchod mladej učiteľky Hanky (Veronika Freimanová), ktorú privolá Radek (Václav Kopta) k bezvládnemu telu spolužiaka Karla (Michal Suchánek). Lyžiarsky výcvik sa tak stáva miestom životnej skúsenosti pre viacerých, nie len v študentskom veku.
Markove (Tuľčynský rajón)

Markove () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 73 obyvateľov.
Pesteľa

Pesteľa () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 85 obyvateľov.
Sosnivka (Tuľčynský rajón)

Sosnivka () je sídlo na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne v Vinnyckej oblasti. Žije tu 11 obyvateľov.
Ščuri

Ščuri () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 13 obyvateľov.
Uľanivka (Tuľčynský rajón)

Uľanivka () je sídlisko na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 268 obyvateľov.
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja (2013 – 2017)

Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja zvolených vo volebnom období 2013 – 2017. V 54-člennom zastupiteľstve získali mandáty strany SMER-SD (19 poslancov), SMK-MKP (14 poslancov), KDH (13 poslancov), MOST-HÍD (1), NOVA (1) a SDKÚ-DS (1) a SNS (1). Štyria poslanci boli nezávislí kandidáti. Povolebnú krajskú koalíciu vytvorili strany SMER-SD a KDH, ktoré tak získali väčšinu 32 hlasov.
Koón

Koón ("Koón") je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano. 
Koón bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Koóna a jeho bratov pre ich statočnosť v boji. 
Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe podarilo Achájcom vylodiť a zaútočiť na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónom a hrdinom Achilleom sa Trójania posilnení spojencami okamžite chopili situácie a vedení trójskym princom Hektorom zaútočili na Achájcov oslabených o ich najlepšieho bojovníka. Na trójskej pláni sa potom strhla krvavá bitka, v ktorej sa Trójania približovali k achájskej hradbe. Boj si vyžiadal mnoho mŕtvych na oboch stranách a trójsku zem sfarbila aj krv Koóna.
Keď Agamemnón zabil jeho brata Ifidamanta a s jeho zvlečeným zbrojom kráčal k táboru Achájcov, zahliadol ho Koón, pribehol k nemu a zranil mu rameno, ale Agamemnón sa aj napriek tomu schopil a Koóna prebodol ratišťom oštepu. Jeho mŕtve telo následne pritiahol za nohu k telu Ifidamanta, kde mu oddelil údy od tela a jeho hlavu nad bratovým telom odťal. Homér v jedenástom speve Iliady dojemne opisuje konečný osud bratov: „"svoj krutý údel naplnili, do Hádovej ríše vstúpili."“
Ostravská pánev

Ostravská pánev (-po česky) alebo Kotlina Ostrawska (-po poľsky) alebo Ostravská panva (-po slovensky) je geomorfologický celok na severnej Morave a v Sliezsku. Je súčasťou geomorfologickej oblasti Severní Vněkarpatské sníženiny a najvyšším vrchom sú Kouty s nadmorskou výškou 333 m. 
Je to rovina až plochá pahorkatina a všetky rieky (Opavou, Ostravice aj Olše) ústia do Odry. Ide o husto obývanú a urbanizovanú oblasť ostravskej aglomerácie s pretrvávajúcou ťažbou čierneho uhlia a ťažkým priemyslom. 
Najdôležitejšie mestá sú Ostrava, Karviná a Havířov.
Geomorfologické členenie.
Ostravská pánev sa z hľadiska geomorfologického členenia delí na 8 podcelkov:
APS (snímač)

APS (aktívny pixelový senzor) je obrazový snímač, ktorý je založený na integrácii fotosenzorov a aktívnych zosilňovačov pre každý obrazový bod – pixel. Existuje mnoho typov aktívnych snímačov pixelov vrátane CMOS APS, používaných najčastejšie pre fotoaparáty mobilných telefónov, webové kamery, väčšinu digitálnych kompaktných fotoaparátov približne od roku 2010 a vo väčšine digitálnych zrkadloviek. Tento obrazový snímač sa vyrába CMOS (a je teda známy ako CMOS snímač) alebo NMOS procesom (označený ako Live MOS) a je alternatívou k obrazovým snímačom typu CCD (charge-couple device, nábojovo viazaná súčiastka).
Porovnanie s CCD.
Snímač APS rieši problémy ohľadom rýchlosti a škálovateľnosti pasívnych obrazových snímačov (CCD). Na druhej strane CCD senzory potrebujú na svoju prevádzku menej elektrickej energie a sú tiež menej náročnejšie na výrobu, pretože APS snímač v sebe integruje aj funkcie procesoru a zosilňovača.
&lt;br&gt;Z tohto dôvodu sú CMOS APS snímače vhodné pre použitie tam, kde sa vyžaduje integrácia mnohých funkcií tejto mikroelektronickej súčiastky do čo najmenšieho priestoru. Svoje použitie si teda nachádzajú v mobilných telefónoch, optických myšiach, bezpečnostných kamerách, digitálnej rádiografii, vojenskej pozorovacej technike či vedeckých alebo astronomických projektoch.
Aligátor (nadrealizmus)

Aligátor bola avantgardná knižná edícia a rovnomenné bratislavské vydavateľstvo (združenie) príslušníkov nadrealizmu (slovenskej obdoby európskeho surrealizmu). V období 1935 až 1940 vyšlo v edícii Aligátor 5 zväzkov nadrealistickej poézie. V roku 1935 tu vyšla básnická zbierka "Uťaté ruky" od Rudolfa Fabryho. Ide o prvú významnú surrealistickú (z časti aj dadaistickú) básnickú zbierku v dejinách slovenskej literatúry. V edícii Aligátor debutoval okrem Fabryho aj Vladimír Reisel či osemnásťročný Ivan Kunoš (Ivan Kupec). Prvé 4 zväzky graficky upravil a surrealistickými kolážami vyzdobil Rudolf Fabry. Aligátor bola prvá z dvoch nadrealistických edícií, druhá mala názov Skarabeus.
Ifidamas

Ifidamas ("Ifidamas", ) môže byť v gréckej mytológii:
Iphidamas môže byť aj:
Elektrická indukcia

Elektrická indukcia je vektorová fyzikálna veličina charakterizujúca elektrické pole bez započítania vplyvu el. nábojov viazaných v prostredí – dielektriku, ale iba na základe "vonkajších" zdrojov poľa, teda voľných elektrických nábojov. 
Tiež sa dá stretnúť s označením dielektrický posun alebo dielektrické posunutie, čo je zastaraný názov tejto veličiny.
Základné vzťahy.
Elektrická indukcia je definovaná vzťahom
kde formula_4 je permitivita vákua, E je intenzita elektrického poľa a P je elektrická polarizácia.
Pre lineárne dielektrikum je elektrická polarizácia lineárne závislá na intenzite elektrického poľa a môžeme ju zapísať
kde formula_6 označuje elektrickú susceptibilitu.
Odtiaľ platí, že
kde formula_8 označuje relatívnu permitivitu a formula_9 (absolútnu) permitivitu.
Elektrickú indukciu v lineárnom dielektriku je teda možné určovať z rovnakých vzťahov ako intenzitu elektrického poľa s tým, že sa príslušný vzťah vynásobí koeficientom formula_9, prípadne formula_4.
Jedným zo základných vzťahov je vyjadrenie Gaussovho zákona elektrostatiky pomocou elektrickej indukcie (3. Maxwellova rovnica):
kde "S" je uzavrená, von orientovaná plocha (Gaussova plocha) obklopujúca voľný elektrický náboj "Q".
V diferenciálnom tvare potom tento zákon vyzerá nasledovne:
kde formula_14 je objemová hustota voľných nábojov.
Ifidamas (syn Anténora)

Ifidamas ("Ifidamas") je v gréckej mytológii syn Anténora a jeho manželky Theano. 
Ifidamas bol synom Anténora, radcu trójskeho kráľa Priama. Anténor sa tešil všeobecnej vážnosti pre svoju lásku k právu a múdrosť. Tak isto si Trójania ctili aj Ifidamanta a jeho bratov pre ich statočnosť v boji. 
Na začiatku trójskej vojny sa vďaka Odyseovej odvahe podarilo vylodiť ohromnej achájskej armáde a zaútočiť na trójske hradby. Útok však Trójania odrazili a Achájci boli nútení postaviť tábor a mesto obliehať. Vojsko Trójanov bolo spočiatku nepočetné, ale vďaka odvahe bojovníkov, ktorí neváhali položiť pri obrane mesta aj svoj život, mesto ubránili. Po spore medzi vrchným veliteľom achájskych vojsk Agamemnónom a hrdinom Achilleom sa Trójania posilnení spojencami okamžite chopili situácie a vedení trójskym princom Hektorom zaútočili na Achájcov oslabených o ich najlepšieho bojovníka. Na trójskej pláni sa potom strhla krvavá bitka, v ktorej sa Trójania približovali k achájskej hradbe. Boj si vyžiadal mnoho mŕtvych na oboch stranách a trójsku zem sfarbila aj krv Ifidamanta.
Keď sa Ifidamantovi počas boja postavil do cesty Agamemnón, zaútočil na neho a bodol ho oštepom do brnenia na páse, ale bronzový hrot oštepu sa na striebornom brnení ohol, akoby bol z olova. Agamemnón to využil, vytrhol mu oštep z ruky a bodol ho mečom do šije. Z jeho mŕtveho tela mu potom zvliekol zbroj a kráčal s ním k táboru Achájcov, ale v tom ho zahliadol Ifidamantov brat Koón, pribehol k nemu a zranil mu ruku. Agamemnón sa však aj napriek tomu schopil a Koóna prebodol ratišťom oštepu. Jeho mŕtve telo následne pritiahol za nohu k telu Ifidamanta, kde mu oddelil údy od tela a odťal mu hlavu. Homér v jedenástom speve Iliady dojemne opisuje konečný osud bratov: „"svoj krutý údel naplnili, do Hádovej ríše vstúpili."“
Sorbitol

Sorbitol alebo D-glucitol, tiež nazývaný sorbit, je alkoholický cukor so sumárnym vzorcom C6H14O6. Využíva sa ako náhradné sladidlo pod označením E 420, v medicíne a kozmetike. Jeho energetický obsah je nižší ako u bežných sacharidov, preto sa často využíva v diétnych pokrmoch. V tele sa pomaly metabolizuje na fruktózu. Prirodzene sa sorbitol nachádza v plodoch kôstkovíc (napr. v čerešniach) alebo v bobuliach stromov rodu Sorbus (jarabina napr. j. vtáčia). Tiež sa v menšom množstve nachádza v hruškách aj inom ovocí.
Prvýkrát bol izolovaný z plodov jarabiny vtáčej.
Výroba.
Priemyselne aj v laboratóriu sa vyrába redukciou Glukózy alebo fruktózy.
Redukcia prebieha podľa rovnice:
C6H12O6+H2→C6H14O6
Priemyselne sa sorbitol vyrába zo sacharózy, ktorá sa však najskôr hydroliticky štiepi na glukózu a fruktózu.
Redukcia môže prebiehať chemicky alebo biochemicky (pomocou enzýmov).
Oľga Alexandrovna Slavnikovová

Oľga Alexandrovna Slavnikovová (; * 23. október 1957, Jekaterinburg, ZSSR) je ruská spisovateľka a literárna kritička. V roku 2006 získala ruskú Booker Prize za román "2017".
Život.
Narodila sa a vyrastala v Jekaterinburgu. Vyštudovala Fakultu žurnalistiky na Uralskej štátnej univerzite. Jej prvé literárne práce boli zverejnené v roku 1980. Od roku 2001 žije a pracuje v Moskve. Má tri deti a dve vnúčatá.
STS-36

STS-36 bola misia raketoplánu "Atlantis". Celkovo išlo o 34. misiu raketoplánu do vesmíru a 6. pre "Atlantis". Cieľom letu bola doprava materiálu pre americké ministerstvo obrany.
The KLF

The KLF = King of Low Frequencies (tiež známa ako The Justified Ancients of Mu Mu, The Timelords či The JAMs) bola jednou z prvých hudobných skupín britského acid house hnutia počas druhej polovice 80. rokov a prvej polovice 90. rokov.
Začiatkom roka 1987, Bill Drummond (ako King Boy D) a Jimmy Cauty (ako Rockman Rock) vydali hip-hopom inšpirované samplované nahrávky ako The Justified Ancients of Mu Mu a v jednom prípade (britský hit na 1. mieste „Doctorin' the Tardis“) ako The Timelords. Pod názvom The KLF boli Drummond a Cauty priekopníkmi žánrov "stadium house" (rave s pop rockovou produkciou a samplovanými hlukmi davu) a "ambient house". Skupina The KLF vydali sériu medzinárodných hitov a pre rok 1991 sa stala najpredávanejšou v rámci singlov.
Ján Oravec

Ján Oravec môže byť:
Oravec

Oravec môže byť:
Vinnycký rajón (historický)

Vinnycký rajón () bol rajón (okres) Vinnyckej oblasti na Ukrajine, ktorý vznikol v roku 1923. Má rozlohu 950 km² a žije tu 78 581 obyvateľov. Administratívnym centrom bolo mesto Vinnycia ().
Mestá a obce Vinnyckého rajónu.
Sídliska mestského typu: Desna, Stryžavka, Voronovycia.
Dediny: Ahronomične, Bochonyky, Chyžynci, Cvižyn, Dorožne, Havryšivka, Horbanivka, Humenne, Iľkivka, Ivanivka, Jakušynci, Komariv, Kordyšivka, Lavrivka, Luka-Meleškivska, Lysianka, Lysohora, Machnivka, Majdan, Majdan-Čapeľskyj, Mali Krušlynci, Medveže Vuško, Medvidka, Miziakivski Chutory, Mychajlivka, Nekrasove, Olenivka, Olexandrivka, Parpurivci, Pereorky, Poberežne, Prybuzke, Pultivci, Pysarivka, Rivec, Sloboda-Daškovecka, Sokyrynci, Sosonka, Stadnycia, Stepanivka, Ščitky, Šyroka Hrebľa, Ťuťky, Ťuťunnyky, Velyki Krušlynci, Vinnycki Chutory, Xaverivka, Zarvanci, Žabelivka.
Sídliska: Berezyna, Slavne.
Daniel Pažický

Daniel Pažický (* 3. marec 1881, Myjava – † 29. január 1941, Bratislava) bol slovenský kníhtlačiar a nakladateľ.
Životopis.
Jeho otec bol Daniel Pažický a matka Alžbeta rod. Snitková. Tento chudobný syn pytlikárskych rodičov vychodil len ľudovú školu. Dali ho vyučiť za obuvníka vo Viedni. Kníhtlačiarsku dráhu si zvolil vďaka tovarišskému pôsobeniu u českých i stredoslovenských tlačiarov, no najmä u J. Bežu v Senici a u Teslíka v Škarniclovskej tlačiarni v Skalici. Natrvalo sa usadil na Myjave, kde si založil rodinu. Významnou sa preňho stala spolupráca s jeho budúcim zaťom Karolom Goláňom (manžel dcéry Oľgy).
Na Myjave s finančnou podporou myjavských národovcov založil v roku 1906 tlačiareň. Spočiatku si prenajal nejaké priestory v myjavskej banke, ktorá mu na ňu poskytla pôžičku a v roku 1929 postavila vo dvore banky pre ňu aj novú budovu. Tu pracoval až do konca svojho života: najprv sám, potom s tovarišmi a učňami. Tlačiareň fungovala ešte 10 rokov po jeho smrti, až do roku 1951, pod vedením jeho ženy Karolíny, kým nebola znárodnená a postupne zlikvidovaná. Počas jej existencie vyšlo vyše 500 kníh a 10 titulov periodík.
Dielo.
Jeho  vydavateľstvo zohralo do 1. svetovej vojny významnú úlohu šírením slovenskej tlače, aj v medzivojnovom období sa zaradilo k najvýznamnejším. Tlačil týždenník "Slobodný Slovák", od roku 1921 premenovaný na "Noviny zpod Bradla", periodiká, kalendáre, učebnice. V knižnej produkcii tlačiarne tvorila veľkú časť cirkevná tlač, napr. obľúbený "Evanjelický funebrál" a "Knižnica evanjelickej mládeže", v predprevratovom období však vydával i svetské publikácie, právnické príručky. Pre rozvoj knižnej kultúry bol prínosom ním redigovaný a vydávaný literárny časopis "Naše knihy", v ktorom informoval o produkcii svojej tlačiarne, prinášal recenzie, príspevky o knižnej kultúre a politike. Vydával nielen pôvodnú slovenskú beletriu, historické diela, poéziu, ale aj prekladovú, diela regionálnych i iných autorov:
Aligátor

Aligátor môže byť:
Juraj Rusňák

Juraj Rusňák (* 30. január 1938, Červenica – † 7. apríl 2020, Bratislava) bol slovenský akademický sochár, ktorý sa venoval sochárskej tvorbe a kresbe. Žil v Bratislave.
Dielo.
Maľba.
2010, 10 malých obrázkov akrylovými farbami
Grafika.
1966, 10 listov
Zločin proti ľudskosti

Zločin proti ľudskosti je v súčasnom medzinárodnom práve rôzne definovaná skupina zločinov, ktoré všeobecne zahŕňajú akty fyzického násilia alebo prenasledovania páchaného na zraniteľných skupinách civilného obyvateľstva, vykonávané úmyselne, systematicky a v masovom rozsahu. Za najzávažnejší zločin proti ľudskosti je považovaná genocída. Na rozdiel od vojnových zločinov môžu byť zločiny proti ľudskosti vykonávané aj mimo ozbrojených konfliktov. Zločiny proti ľudskosti sú považované za najzávažnejšie zločiny v medzinárodnom práve a na ich vyšetrenie neexistuje premlčacia doba. Vzhľadom na ich závažnosť možno zločiny proti ľudskosti trestať aj mimo krajín, v ktorých boli vykonané, medzinárodnými súdmi ako sú Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu a Rwandu.
V súčasnosti je vymedzenie zločinov proti ľudskosti dané Rímskym štatútom Medzinárodného trestného súdu zo 17. júla 1998, kde sú podrobne definované v článku 7.
Vymedzenie zločinov proti ľudskosti sa pre potreby Medzinárodného trestného súdu sa používa od konca druhej svetovej vojny, kedy bolo použité pre potreby Norimberského tribunálu. Pre potreby tohto súdu bol zločin proti ľudskosti vymedzený Londýnskou chartou Medzinárodného vojenského tribunálu a zahŕňal nasledovné: „"vražda, vyhladzovanie, zotročenie, deportácia a iné neľudské činy spáchané proti akémukoľvek civilnému obyvateľstvu pred vojnou alebo počas vojny; alebo prenasledovanie z politických, rasových či náboženských dôvodov, ak sú či nie sú porušením interného práva v zemi, kde boli spáchané"...“
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2010

Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2010 boli v poradí 16. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 29. októbra14. novembra 2010 v piatich japonských mestách: Hamamacu, Macumoto, Nagoja, Osaka a Tokio, za účasti 24 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Alžírska. Japonsko bolo organizátorom svetového šampionátu žien štvrtýkrát, keď predtým hostilo turnaj v rokoch 1967, 1998 a 2006. Titul obhájilo Rusko, ktorá vo finále zvíťazilo nad Brazíliou. Pre samostatné Rusko to bol druhý majstrovský titul, ale spolu s úspechmi Sovietskeho zväzu to bol už siedmy titul. Bronzové Japonsko získalo medailu po 32 rokoch.
Kvalifikácia.
Kvalifikácie sa zúčastnilo 94 družstiev:
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k augustu 2010.
Výsledky.
Nadstavbové skupiny.
Skupina F.
&lt;br&gt;
Čížov (prírodná rezervácia)

Prírodná rezervácia Čížov bola vyhlásená v roku 1990 a nachádza sa severne od Týnca nad Sázavou. Predmetom ochrany sú kvetnaté bučiny a suťové lesy s bohatým podrastom.
Popis oblasti.
Medzi významnými druhmi rastlín sa v rezervácii vyskytujú napríklad vtáčia prilba dlholistá, perovník pštrosí, medúnka medovkolistá alebo kokorík voňavý.
Vrch Čížov.
Prírodná rezervácia zaujíma vrcholovú časť spoločne so západným a južným svahom rovnomenného vrchu s nadmorskou výškou 432 metrov. Geomorfologicky vrch spadá do oblasti Stredočeská pahorkatina, celku Benešovská pahorkatina, podcelku Dobříšská pahorkatina, okrsku Konopišťská pahorkatina a podokrsku Peceradská pahorkatina. Na ostrohu pri juhozápadnom okraji rezervácie sa nachádza zrúcanina hradu Zbořený Kostelec.
Prírodný park Džbány-Žebrák

Prírodný park Džbány-Žebrák je chránené územie, ktoré bolo vyhlásené v roku 1996 v oblasti medzi Voticami, Jankovom, Líšnom a Tomicami. Chránená je krajina, ktorá má takmer podhorský charakter, sú tu rozsiahle lesné plochy a lúky s remízkami, pramennými oblasťami a rybníkmi (napr. Slavníč, Podhrázský rybník, Vinduška, Pilský rybník, Královna atď.). Dve dominanty prírodného parku sú vrcholy Džbán () a Žebrák (). V prírodnom parku sa vyskytujú napr. tieto druhy rastlín - vstavačovec májový ("Dactylorhiza majalis"), bublinatka nebadaná ("Utricularia australis"), rosička okrúhlolistá ("Drosera rotundifolia"). Zo živočíchov to sú napr. chrapkáč poľný ("Crex crex"), močiarnica mekotavá ("Gallinago gallinago"), včelár lesný ("Pernis apivorus"), výr skalný ("Bubo bubo"), rybárik riečny ("Alcedo atthis"), vydra riečna ("Lutra lutra"), večernica severská ("Eptesicus nilssonii") a obojživelníci mlok vrchovský ("Triturus alpestris") a rosnička zelená ("Hyla arborea").
New York Philharmonic

New York Philharmonic, oficiálne Philharmonic-Symphony Society of New York, Inc., po celom svete známy ako New York Philharmonic Orchestra (NYPO), alebo New York Philharmonic-Symphony Orchestra je symfonický orchester sídliaci v New Yorku; jeho domovskou sálou je Avery Fisher Hall v Lincolnovom centre. 
Orchester bol založený v roku 1842, prvý koncert odohral na Broadway 7. decembra 1842, dirigent Ureli Corelli Hill. V neskorších rokoch boli jeho hlavnými dirigentmi napríklad Leopold Damrosch (1876-1877), Leonard Bernstein (1958-1969), Pierre Boulez (1971-1977) alebo Lorin Maazel (2002-2009). Za dobu svojej existencie získal niekoľko cien Grammy. Do roku 2004 orchester odohral 14 000 koncertov, za čo bol zapísaný do Guinnessovej knihy rekordov. O šesť rokov neskôr odohral pätnásťtisíci koncert.
Majstrovstvá sveta v basketbale žien 2014

Majstrovstvá sveta v basketbale žien 2014 boli v poradí 17. Majstrovstvá sveta v basketbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v Ankare a Istanbule, v Turecku od 27. septembra5. októbra 2014, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 4 družstvá: Angola, Mozambik, Srbsko a domáce Turecko. Turecko organizovalo svetový šampionát žien prvýkrát, ale predtým už hostilo mužský šampionát, v roku 2010. Titul obhájilo družstvo po finálovom víťazstve nad . Strieborné Španielsko dosiahlo svoje najlepšie umiestnenie na MS.
Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných podujatí na basketbalový turnaj Letných olympijských hier 2016. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Organizátor.
V marci 2011 FIBA rozhodla hlasovaním o udelení práva organizovať MS 2014 žien a udelila ich Turecku. Druhým kandidátom, ktorý mal záujem hostiť turnaj, bola Austrália, ktorá predstavila ponuku v Melbourne. Hlasovanie dopadlo pre Turecko, ktoré v kandidatúre predstavilo Istanbul a jeho dve arény. Zápasy sa odohrajú spolu iba v troch arénach, z toho v dvoch istanbulských.
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA nasadila pred žrebovaním skupín tímy do nasledujúcich výkonnostných košov, v ktorom zohľadnila v 1. koši umiestnenie vo svetovom rebríčku a v ostatných košoch geografické zadelenie a výkonnostné kritéria:
Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA v roku 2013.
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
Ankara
Skupina B.
Ankara
Skupina C.
Istanbul
Skupina D.
Istanbul
Play off.
Ankara, Istanbul
Snapchat

Snapchat (pôvodne Picaboo) je aplikácia založená na posielaní fotiek. Vyvinuli ju Američania Evan Spiegel, Bobby Murphy a Reggie Brown. Aplikácia v súčasnej podobe sa vyvíja od júla 2011. Je veľmi populárna v USA, kde má asi 50 miliónov používateľov. Postavená je na princípe, že človek odfotí nejakú situáciu svojim mobilným telefónom a pošle ju priateľom. Tí si ju môžu pridŕžať, inak sa maže. Môžu tiež odpovedať odfotením inej situácie. Niektoré fotky je možné uložiť do albumu.
Vývojári Snapchatu.
Vývojári Snapchatu sú traja. Prvý je Evan Spiegel, druhý Bobby Murphy (celým menom Robert Cornelius ,Bobby” Go-Murphy) a tretí Reggie Brown.
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1986

Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1986 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 2.13. septembra 1986 v šiestich česko-slovenských mestách: Brno, Olomouc, Ostrava, Plzeň, Praha a Žilina, za účasti 16 tímov. Počet účastníkov sa oproti minulým turnajom znížil až o 8 tímov. Svoj druhý titul získala Čína, ktorá ho obhájila po finálovom víťazstve nad Kubou. 
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina D.
&lt;br&gt;
Faráh (provincia)

Faráh (, ) je provincia nachádzajúca sa v juhozápadnej časti Afganistanu a je jeho štvrtou najväčšou provinciou. Na západe hraničí so štátom Irán, na severe s provinciou Herát, na severovýchode s provinciou Gowr, na juhovýchode s Hilmand a na juhu s provinciou Nímrowz. Hlavným etnikom žijúcim v provincii Faráh sú Paštuni. Hlavným mestom je Faráh. Provincia sa delí na 11 okresov.
DOPRAVOPROJEKT

DOPRAVOPROJEKT, a. s. je slovenská spoločnosť pôsobiaca v oblasti projektovania stavieb a výkonu inžinierskych činností. Sídli v Bratislave na Kominárskej ulici. Historicky pôsobil ako generálny projektant veľkých dopravných stavieb na Slovensku, príkladom sú Prístavný most, Most Lanfranconi a Most SNP v Bratislave.
Spoločnosť bola založená 1. mája 1949 so sídlom v Bratislave ako celoštátny ústav pre projektovanie dopravných stavieb s pobočkami v Zvolene, Prešove, Liptovskom Mikuláši, Prahe a Brne. Pôvodne súčasť národného podniku Československé stavebné závody. V roku 1969 bol rozdelený na tri samostatné projektové štátne ústavy. V júli 1989 sa transformoval na štátny podnik, ktorý fungoval v tejto podobe do konca apríla 1992, odkedy ďalej vystupuje ako súkromná akciová spoločnosť.
Wankelmut

Jacob Dilßner (* 17. júl 1987, Friedrichshain, Východný Berlín, NDR), viac známy ako Wankelmut, je nemecký techno/house DJ a hudobný producent z Berlína. Známym sa stal vďaka svojmu remixu skladby „One Day / Reckoning Song“ od Asafa Avidana.
Team (singel)

„Team“ je skladba novozélandskej hudobníčky Lorde, z jej debutového štúdiového albumu "Pure Heroine" (2013). Skladba bola vydaná dňa 13. septembra 2013 ako tretí singel z albumu vydavateľstvom Universal Music New Zealand. Skladbu napísali Lorde a Joel Little, ktorý ju aj produkoval. Skladba „Team“ je zmesou alternatívneho popu, EDM a electro-hopu spolu s použitím nástrojov ako syntetizátor, kontrabas, vírivý bubon a beatom tvoreným tlieskaním. Textovo je skladba "poctou jej priateľom a krajine".
Kompozícia.
Skladba „Team“ je hybridom alternatívneho popu, EDM a electro-hopu. Napísaná je v tónine G-dur s použitím nástrojov ako syntetizátor, kontrabas, vírivý bubon a beatom tvoreným tkieskaním. Vokálny rozsah Lorde sa v skladbe pohybuje od F♭3 do D♭5.
Dieselový motor

Dieselový motor (iné názvy: Dieselov motor, diesel) môže byť:
Papraď

Papraď môže byť:
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1990

Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1990 boli v poradí 11. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 22. augusta1. septembra 1990 v troch čínskych mestách: Peking, Šanghaj a Šen-jang, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Egypta a Taiwanu. Svoj piaty titul získal Sovietsky zväz, ktorý vo finále zvíťazil nad obhajcom titulu z Číny.
Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1994

Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 1994 boli v poradí 12. Majstrovstvá sveta vo volejbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konali sa od 21.30. októbra 1994 v São Paule a Belo Horizonte, v Brazílii, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 5 družstiev: Azerbajdžan, Česko (nahradilo Česko-Slovensko), Keňa, Rusko (nahradilo Sovietsky zväz) a Ukrajina. Brazília bola organizátorom svetového šampionátu žien druhýkrát, prvý turnaj hostila v roku 1960. Svoj druhý titul získala Kuba, ktorá zvíťazila nad domácou Brazíliou.
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina D.
&lt;br&gt;
Corporal of Horse

Corporal of Horse (skratka CoH) je poddôstojnícka hodnosť používaná v jednotkách Household Cavalry Britskej armády, ktorá zodpovedá hodnosti seržant. Táto hodnosť bola pôvodne všeobecne používaná v rámci jednotiek britského jazdectva, avšak jej tradícia sa zachovala len v plukoch Household Cavalry. Nižšia hodnosť je lance-corporal of horse, vyššia staff corporal.
Hadce u Hrnčíř

Prírodná pamiatka Hadce u Hrnčíř je európsky významná lokalita sústavy Natura 2000. Nachádza sa na hranici, medzi okresmi Benešov a Tábor, v katastri obce Kamberk.
Predmet ochrany.
Predmetom ochrany je hadcový bôr, jedna z dvoch existujúcich lokalít kuričky ("Minuartia smejkalii") a tiež vzácny slezinník klinovolistý ("Asplenium cuneifolium").