burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Smoke on the Water

„Smoke on the Water“ je rocková skladba britskej hardrockovej formácie Deep Purple, ktorá vyšla prvýkrát na ich albume "Machine Head" z roku 1972.
Skladba je známa vďaka svojej hlavnej hudobnej téme, ktorou je štvornotová bluesová škála, melódia štyroch paralelných tónov. Gitarový riff hrá Ritchie Blackmore na elektrickej gitare Fender Stratocaster, po bicích a basovej gitare nasleduje spev Iana Gillana. Jon Lord sprevádza gitarový part na organe Hammond B3, ktorého zvuk cez zosilňovač Marshall skresľovaný do tónu, ktorý napodobňuje gitarový zvuk. Blackmore používa na vybrnkávanie dva prsty, prehrávaním dvojíc tónov sa dá presnejšie spájať zvuk organu s gitarou.
História skladby.
Slová skladby rozprávajú skutočný príbeh. 4. decembra 1971 mala skupina Deep Purple pripravené nahrávanie albumu v Montreux (Švajčiarsko) v mobilnom štúdiu, ktoré im prenajala skupina The Rolling Stones (známe ako Rolling Stones Mobile Studio, v tomto štúdiu bol nahrávaný napr. aj album "Physical Graffiti" od Led Zeppelin), v texte piesne je spomínané ako „Rolling truck Stones thing“, alebo aj „the mobile“. Nahrávacie štúdio mali v zábavnom komplexe, ktorý bol súčasťou kasína v Montreux (v texte ako „the gambling house“). V podvečer nahrávania mal na javisku kasína vystúpenie Frank Zappa so svojou skupinou The Mothers of Invention. Uprostred Prestonovho syntetizátorového sóla v skladbe „King Kong“ toto miesto zachvátil požiar. Niektorý návštevník vystrelil svetlicu zo signálnej pištole do stropu pokrytom ratanom, ktorý začal horieť. V texte je to opísané slovami „some stupid with a flare gun...“. Vzniknutý oheň zničil celý komplex kasína aj s aparatúrou Zappovej skupiny. 
Názov skladby „Smoke on the Water“ (autorom je ich basgitarista Roger Glover) pochádza z pohľadu na dymiace kasíno ponad Ženevské jazero. „Funky Claude“ pobehujúci hore dolu je pomenovaním pre Claude Nobsa, riaditeľa džezového festivalu v Montreux, ktorý pomáhal niektorým návštevníkom utiecť z miesta požiaru.
Vplyv.
Skladba „Smoke on the Water“ bola pridaná na album "Machine Head", ktorý bol vyšiel začiatkom roku 1972. Skupina ju neplánovala vydať na singli, nepovažovala ju za potencionálny hit. Singel vyšiel až po roku a dosiahol v lete 1973 v USA štvrtú priečku v rebríčku popových singlov Billboardu. Po jeho vydaní sa album dostal do prvej desiatky v predajnosti. Súhra hry medzi Blackmorom a Lordom je v koncertných verziách skladby viac prepracovaná a verzia, ktorá vyšla na ich albume "Made in Japan" v roku 1973 sa stala osobitným hitom.
Skladbu hrali Blackmore a Gillan počas vystúpení svojich sólových projektov po odchode zo skupiny Deep Purple vo formáciách Ian Gillan Band, či Rainbow. V roku 1983 Gillan ako člen skupiny mal skladbu „Smoke on the Water“ vo svojom repertoári na vystúpeniach Black Sabbath. Je to teda jedna z mála coververzií, ktoré hrala táto skupina vo svojej histórii.
Táto pieseň je populárnou aj pre začínajúcich gitaristov, často sa hrá už počas trénovania hry na gitaru.
Odkaz.
„Smoke on the Water“ dosiahol tieto úspechy:
Vitariánstvo

Vitariánstvo je spôsob stravovania, pri ktorom sa preferuje konzumovanie surových, tepelne neupravených potravín rastlinného pôvodu. Ide o formu vegánstva, pretože väčšinu potravín tvorí zelenina, ovocie, orechy, obilniny a vylučujú sa potraviny živočíšneho pôvodu. Kombinuje sa tak forma vegánstva a surového stravovania. Dôvodom pre konzumovanie surovej stravy býva názor, že je pre človeka prirodzená a má lepší prospech pre organizmus a zdravie.
Vitariani, od slova Vita, čiže život, konzumujú iba surovú (raw food) stravu, bez tepelnej úpravy. Ich jedálniček tvorí prevažne ovocie, zelenina, listy, byliny, semená, orechy, klíčky.
Gender

Gender môže byť:
Nevesta na úteku

Nevesta na úteku je americký film režiséra Garryho Marshalla z roku 1999. Je jeho pokusom zopakovať úspech, ktorý dosiahol s filmom Pretty Woman, čomu malo dopomôcť i angažovanie rovnakých hlavných predstaviteľov - Julie Robertsovej a Richarda Gerea.
Dej.
Maggie je duchaplná, atraktívna mladá žena, ktorá však nemá šťastie na vážne vzťahy a už trikrát utiekla svojím ženíchom od oltára. Mladý novinár Ike Graham si vypočul v bare rozprávanie o jej slávnych útekoch spred oltára a rozhodne sa o nej napísať článok do novín, ktorý však obsahuje niekoľko faktických chýb. Z článku sa stane novinársky hit, ktorý Maggie preslávi. Tá si nechce pripustiť, že by sa vyhýbala záväzkom, pretože má strach vo straty slobody, tak ako to Ike popisuje vo svojom článku, a tak sa rozhodne zažalovať redakciu za zverejnenie svojho súkromia. Ike Graham sa však nevzdáva, ale miesto toho sa vydá do malého mestečka Hale v Marylande, v ktorom Maggie býva, aby získal dôkazy o svojej pravde. Prichádza práve včas, pretože sa práve schyľuje k štvrtej svadbe. Maggie sa chystá pred oltár so svojím štvrtým priateľom Bobom, ktorý je futbalovým trénerom na miestnej strednej škole. Pred svadbou sa Ike zoznamuje postupne so všetkými bývalými i súčasnými aktérmi - bývalými ženíchmi, priateľmi, rodinou, jej snúbencomi aj samotnou Maggie. Tej sa nepáči, že okrem svadby má na krku aj ďalší problém, ktorým je neodbytný novinár Ike. Ani táto svadba však nedopadne dobre, pretože Maggie postupne zisťuje, že jej city k Bobovi nie sú tie pravé na to, aby vystačili pre manželstvo, a tak sa rozhodne ujsť spred oltára. No keď v Ikeovi konečne nájde toho pravého, napokon sa ho sama rozhodne požiadať o ruku. Vo svoj svadobný deň však dostane trému a napokon nechá stáť Ika samého pred oltárom a utečie. Ike sa ju snaží dobehnúť, no nepodarí sa mu to, a tak sa napokon vracia do svojho bytu v New Yorku, kde nájde Maggie, ako sa snaží spriateliť s jeho kocúrom. Všetko sa napokon vysvetlí a rozhodnú sa pre súkromný svadobný obrad, počas ktorého už konečne Maggie svoj svadobný deň dovedie do úspešného konca.
Jarmila Novotná

Jarmila Novotná (po sobáši Jarmila Daubková; * 23. september 1907, Praha, Česko – † 9. február 1994, New York, USA) bola česká herečka a speváčka, jedna z najžiarivejších hviezd českej opernej scény.
Životopis.
Narodila sa v Prahe v rodine krajčíra. Svoju umeleckú dráhu začala v roku 1925 ako elévka Národného divadla, vystupovala tiež v kabaretoch, v operetách a českých filmoch. Hrala taktiež v operných predstaveniach, ktoré boli občas usporiadané vo Vinohradskom divadle. Neskôr odišla hrať do Milána v Taliansku. V roku 1929 vystupovala v Neapole, v roku 1933 v Berlíne, v tom istom roku získala prácu vo Viedni, kde pôsobila až do roku 1938. Napriek tomu často hosťovala nielen doma v Česko-Slovensku, ale i v Paríži, či v Londýne. V roku 1939 emigrovala i s rodinou do USA. 
Niekoľko mesiacov bola žiačkou Emy Destinovej, potom dva roky študovala spev u Hilberta Vávru, od roku 1925 pokračovala v štúdiu spevu v Miláne u Quarnieriho. Od roku 1935 až do roku 1956 vystupovala v newyorskej metropolitnej opere ako sólistka. V roku 1946 navštívila povojnové Česko-Slovensko, zúčastnila sa na slávnostnom koncerte v Národnom divadle, a do vlasti sa potom vrátila ešte v roku 1947, kedy tu absolvovala koncertné turné.
V roku 1947 tiež hrala v protivojnovom americko-švajčiarskom filme "Poznamenaní" (réžia Fred Zinneman), natáčanom vo Švajčiarsku a Nemecku, ktorý bol následne nominovaný na Oscara. Vo filme hrala matku, ktorá hľadá svojho syna, strateného počas druhej svetovej vojny. Detskú rolu jej syna tu stvárnil český chlapec Ivan Jandl, ktorý za svoju rolu v tomto filme získal filmového Oscara. Od roku 1982 ešte niekoľkokrát navštívila vlasť, na sklonku života napísala knihu spomienok "Byla jsem šťastná".
Zoznam geografických článkov/Ü

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
üb.
ÜbelbachÜbersbach
ül.
Ülejõe (Anija)Üllő (mesto)
Magyar Államvasutak

Magyar Államvasutak (; skr. MÁV Zrt.; celým názvom MÁV Magyar Államvasutak Zártkörűen Működő Részvénytársaság () je železničná spoločnosť Maďarska, ktorá sa delí na MÁV Start Zrt. (osobná doprava) a MÁV Cargo Zrt. (nákladná doprava).
Polskie Koleje Państwowe

Polskie Koleje Państwowe Spółka Akcyjna (skr. "PKP (S.A.)", doslova "Poľské štátne železnice, akciová spoločnosť") je dominantná spoločnosť v skupine Grupa PKP. PKP SA má 100% kontrolu vo všetkých spoločnostiach Grupy PKP.
Toshiba

Toshiba Corporation (jap. 株式会社 東芝 – "Kabušiki gaiša Tóšiba") je japonská medzinárodná konglomerátna spoločnosť so sídlom v Tokiu. Patrí medzi najväčších výrobcov v elektrotechnickom priemysle.
Vznikla v roku 1939 fúziou spoločností "Šibaura Seisakušo" (; založená v roku 1875) a "Tókjó Denki" (založená v roku 1890). Názov Toshiba vznikol z úvodných slabík oboch pôvodných názvov (Tokyo + Shibaura).
Zoznam slovenských článkov/Ď

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 19 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ďa.
ĎačovĎanováĎapalovceĎatelina lúčnaĎatelina plaziváĎateľ bielochrbtýĎateľ hnedkavýĎateľ malýĎateľ prostrednýĎateľ veľký
ďu.
ĎubákovoĎubník trojprstýĎurčináĎurďošĎurďošíkĎurďovéĎurkovĎurková (obec)Ďurkovce
Zoznam slovenských článkov/Ň

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ňa.
Ňagov
ňá.
Ňárad
Zoznam slovenských článkov/Ť

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ťa.
Ťapešovo
Frutariánstvo

Frutariánstvo je forma vegánstva, pri ktorej sa konzumujú výlučne iba plody rastlín. Plodmi frutariáni označujú reprodukčné časti rastlín, ktoré obsahujú šťavňatú dužinu. Frutariáni konzumujú ovocie, orechy a semená zeleninu, obilniny a žiadne živočíšne produkty.
Monte San Cristoforo

Monte San Cristoforo je vrch v San Maríne. Nachádza sa medzi kastelmi (obcami) Fiorentino a Montegiardino. Vrch sa nachádza v nadmorskej výške 534 m n. m.
Monte Titano

Monte Titano je najvyšší vrch v San Maríne, nachádza sa v pohorí Apeniny. Jeho nadmorská výška je 749 m n. m., vrch sa nachádza južne od hlavného mesta.
Podľa legendy, Svätý Marínius založil mesto San Maríno na vápencovej hore. Táto hora má tri vrcholy, na každom je jedna z Troch veží San Marína.
Komenského ulica

Komenského ulica je ulica:
Triesen

Triesen je tretia najväčšia obec v Lichtenštajnsku. V meste nájdeme niekoľko kostolov z 15 storočia. Mesto má 4 502 obyvateľov ().
Balzers

Balzers je obec v Lichtenštajnsku. Obec má 4 420 obyvateľov (). Obec stojí pri rieke Rýn.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 842. Obec sa skladá z dvoch častí: Palazoles a Meilis.
Zvolen (rozlišovacia stránka)

Zvolen môže byť:
Eschen

Eschen je obec v Lichtenštajnsku. Počet obyvateľov je 4 012 () a jeho katastrálne územie je veľké 10,3 km².
Gamprin

Gamprin je obec v Lichtenštajnsku. Má 1 463 obyvateľov (). V meste je postavený kostol sv. Márie z roku 1481.
Choluteca

Choluteca môže byť:
Choluteca (mesto)

Choluteca je mesto na juhu Hondurasu, ktoré je sídlom rovnomenného departmentu. Leží na brehu rovnomennej rieky a blízko hranice s Nikaraguou, v nadmorskej výške 47 m. Sídlo bolo založené v roku 1522 ako Villa de Jérez de Choluteca. Titul mesta dostalo až v roku 1845. Poľnohospodárstvo je priamo alebo nepriamo zdrojom obživy väčšiny obyvateľov mesta. Mesto má najlepšie zachované centrum s koloniálnou architektúrou v Hondurase.
Trenčín (rozlišovacia stránka)

Trenčín môže byť:
Džamáhíríja

Džamáhíríja alebo po slovensky aj džamahírija alebo všeľudový štát ( = doslova: štát/republika ľudových más) je arabské slovo, novotvar, ktorý zaviedol Muammar al-Kaddáfí v prvom diele "Zelenej knihy", vydanom v roku 1976. 
Slovo "džamáhíríja" bolo odvodené z "džumhúríja", ktoré sa prekladá ako republika, ale s výmenou slova "džumhúr" – "ľud" za množné číslo "džamáhír" – "ľudové masy".
Jediným štátom na svete, ktorý sa označoval ako džamáhíríja, bola Líbya. Štátne usporiadanie bolo alternatívou k socialistickému a kapitalistickému modelu a nejde ani o republiku, ani o monarchiu. Podľa Zelenej knihy je džamáhíríja štát založený na priamej demokracii bez politických strán, riadený jeho ľudom cez miestne rady. Väčšina pozorovateľov však považovalo faktické štátne zriadenie za vojenskú diktatúru, ktorú ovládal plukovník Kaddáfí.
Cristóbal de Olid

Cristóbal de Olid (* 1487, Zaragoza, Španielsko – † 1524, Naco, Honduras) bol španielsky vojak a objaviteľ.
Od roku 1515 slúžil na Kube pod velením Diega Velázqueza. V roku 1519 sprevádzal Hernanda Cortésa, dobyvateľa Mexika. Podieľal sa na dobytí Tenochtitlánu a následne sa oženil s aztéckou princeznou, sestrou Moctezumu II.
V roku 1522 dobyl územie dnešného mexického štátu Michoacán a o rok neskôr velil námornej expedícii do Hondurasu. Spojil sa opäť s Diegom Velázquezom, nepriateľom Hernána Cortésa, ktorý mu zato sľúbil, že ho vymenuje za guvernéra Hondurasu. Tu založil mesto "Triunfo de la Cruz". Cortésova reakcia netrvala dlho. Poslal trestnú výpravu, ktorá ho zajala, odsúdila a popravila v Nacu v Hondurase.
Kaplnka svätej Rozálie (Bratislava)

Kaplnka svätej Rozálie je národná kultúrna pamiatka, ktorá sa nachádza v bratislavskej mestskej časti Lamač na Rozálskej ulici. Za národnú kultúrnu pamiatku bol objekt vyhlásený 23. októbra 1963.
História.
Kostol sv. Rozálie bol postavený v rokoch 15681569 v renesančnom štýle. Kaplnku dalo postaviť mesto Bratislava v rokoch 16801682 ako pamiatku na veľkú morovú epidémiu, ktorá v rokoch 16781679 sužovala mesto. Financie použité na jej výstavbu pochádzali z verejnej zbierky mešťanov. Postavená je v barokovom štýle.
Prestavovaná nebola, v priebehu storočí absolvovala iba drobné opravy, ktoré požaduje v priebehu času každá budova. Prvá z takýchto opráv sa uskutočnila v roku 1782, ďalšia v roku 1904 a počas nej sa vymenila strecha kaplnky. V roku 1944 sa uskutočnila ďalšia z väčších opráv kaplnky, v rámci ktorej sa opravovali najmä škody spôsobené bleskom, ktorý budovu zasiahol ešte pred prvou svetovou vojnou. Blesk vtedy poškodil kríž a aj vnútro budovy.
Patrocínium.
Kaplnka je zasvätená svätej Rozálii, ktorá je patrónkou a ochrankyňou proti moru. Narodila sa v bohatej kniežacej rodine, no ako dospelá opustila rodinné sídlo a žila pustovníckym životom. Zomrela 4. septembra 1160. Rozália je ideálom sebaovládania a symbolom zápasu ducha proti pôžitkárstvu. Často sa vyobrazuje ako spiaca v jaskyni obklopená rozkvitnutými ružami.
Zvyky.
Počas storočí sa každoročne na sviatok sv. Rozálie (t.j. 4. septembra) konali ku kaplnke púte. V priebehu 2. svetovej vojny však zvyk zanikol. V súčasnosti sa v tento deň konajú hody a slúži sa slávnostná svätá omša.
Agustín de Iturbide

Agustín de Iturbide, celým menom Agustín Cosme Damián de Iturbide y Arámburu (* 27. september 1783, Morelia, Mexiko - †19. júl 1824, Padilla) bol mexický vojak a politik. 
Počas prvej fázy vojny o nezávislosť Mexika bojoval proti mexickým povstalcom v španielskej kráľovskej armáde. Neskôr, pod vplyvom liberálnych reforiem v Španielsku dohodol s Vicentem Guerrerom, ktorý viedol časť povstalcov, nezávislosť Mexika. 21. júla 1822 bol korunovaný ako Agustín I., hlava tzv. Prvej mexickej ríše, ale neskôr ho zbavila moci republikánska vzbura. Abdikoval 19. marca 1823. Po krátkom exile v Európe sa vrátil do Mexika, kde bol odsúdený na smrť a zastrelený.
Tiburcio Carías Andino

Tiburcio Carías Andino (* 15. marec 1876, Tegucigalpa, Honduras – † 23. december 1969, tamže) bol prezident Hondurasu od roku 1932 do roku 1949, čo bol najdlhší nepretržitý mandát v dejinách tejto krajiny.
Nastúpil do úradu ako zvolený prezident. Čoskoro potlačil v zárodku vojenský prevrat organizovaný liberálmi, ktorí sa nevedeli zmieriť s porážkou svojho kandidáta vo voľbách. Odvtedy sa jeho vláda vyznačovala posilňovaním armády. Je považovaný za zakladateľa honduraského vojenského letectva.
Značné úsilie venoval aj výstavbe ciest. Získal si dôveru podnikateľov. Za jeho vlády bol napriek spočiatku zlej hospodárskej situácii splatený štátny dlh, ktorý vznikol už za jeho predchodcov. Bol odporcom štrajkov a zakázal miestnu komunistickú stranu. Nikdy však nezakázal Liberálnu stranu, ktorá sa usilovala o jeho zvrhnutie aj v roku 1935. Reakciou na tento pokus bolo nastolenie cenzúry v tlači.
Všetky tieto opatrenia spôsobovali postupný rast vplyvu jeho Národnej strany, ktorá mala väčšinu poslaneckých mandátov a stala sa najlepšie organizovanou politickou silou v krajine. Pri moci sa udržal aj tým, že dosiahol zmenu ústavy, ktorá dovtedy zakazovala opätovné zvolenie prezidenta. 
Úzko spolupracoval s generálom Jorge Ubicom, ktorý vládol v Guatemale. Vzťahy s Anastasiom Somozom v Nikarague boli horšie kvôli pohraničným sporom, avšak počas 30. a 40. rokov 20. storočia neprerástli ani raz do otvoreného konfliktu. 
V roku 1949 pod tlakom domácej opozície a zvonku vypísal prezidentské voľby, ktorých sa nezúčastnil.
Silové napätie

Silové napätie môže byť:
Girls Aloud

Girls Aloud je britská dievčenská skupina, ktorá vznikla v show talentov ITV1 "Popstars: The Rivals" v roku 2002. Skupinu tvoria Cheryl Cole (alias Tweedy), Nadine Coyle, Sarah Harding, Nicola Roberts a Kimberley Walsh. Ich pieseň Here we go sa stala tématickou zvučkou seriálu Totally Spies- Špiónky.
Tvorba.
Po trojročnej prestávke sa vrátili na scénu koncom roka 2012 so singlom "Something New", ktorý sa stal aj oficiálnou pesničkou charitatívneho galavečera "Children in need". Ďalej nahrali aj ďalší song "Beautiful Cause You Love Me", ktorý tiež vyšiel v roku 2012.
Teratogén

Teratogén je fyzikálny alebo chemický faktor prostredia (napr. chemická látka, žiarenie atď.), ktorý vyvoláva vznik malformácie, vrodenej poruchy či narušenie vývoja určitého orgánu alebo celého organizmu počas embryonálneho či fetálneho vývoja plodu. 
Teratogén môže vyvolať potrat alebo poškodenie plodu. Niektoré teratogény pôsobia predovšetkým na jeden orgánový systém (ide napr. o neurotropizmus či kardiotropizmus), iné postihujú celý organizmus. Tieto vývojové poruchy postihujú stavbu jednotlivých orgánov, ich funkciu a/alebo rast. 
Skúmaním vývojových porúch sa zaoberá veda teratológia (z gréckeho "τέρας" (genitív "τέρατος"), vo význame netvor a "λόγος", slovo).
Niektoré dokázané ľudské teratogény.
alkoholizmus, diabetes, nedostatok kyseliny listovej, fenylketonúria, reumatologické ochorenia...
cytostatiká, niektoré antiepileptiká, ťažké kovy, enalapril, tetracyklíny, talidomid, polychlórované bifenyly, dioxíny, herbicídy, kokaín, alkohol, organické zlúčeniny ortuti... 
vírus rubeoly, herpes vírus, cytomegalovírus, syfilis, toxoplazmóza, listéria...
jadrové zbrane, rádioizotopy, rádioterapia...
Fukutoku-Okanoba

Fukutoku-Okanoba je názov aktívneho podmorského vulkánu, nachádzajúceho sa asi severovýchodne od ostrova Minami-Iótó v Pacifiku. Fukutoku-Okanoba je pomerne aktívny vulkán, len v 20. storočí bolo zaznamenaných niekoľko desiatok erupcií. Počas erupcií došlo niekedy aj k vzniku malých ostrovčekov (prvý v roku 1904 -"Šin-Iótó", posledný v roku 1986). Prevažne trachyandezitový vulkán Fukutoku-Okanoba je geochemicky podobný vzdialenejšiemu ostrovu Iótó.
Minami-Hijoši

Minami-Hijoši je aktívny podmorský vulkanický komplex, nachádzajúci sa v Pacifiku. Komplex je najjužnejší z reťaze mladých podmorských sopiek v oblasti a je aj jediný aktívny (posledná erupcia v roku 1975). Vrchol trachyandezitového vulkánu leží len 30 m pod hladinou mora.
Austria felix, nube!

Austria felix, nube!, "Šťastné Rakúsko, žeň sa!" (skrátené motto z "Bella gerant alii, tu felix Austria, nube! – Vojny nech vedú iní, ty, šťastné Rakúsko, sa žeň!)", bolo heslo Habsburgovcov chrakterizujúce ich sobášnu politiku od kráľa Rudolfa I. po cisára Maximiliána II.
V klasických genealogických záznamoch je zaznamenaných šesť sobášov, vďaka ktorým Habsburgovci rozšírili svoje dŕžavy: 
Aj vďaka týmto sobášom sa Habsburgovci stali jedným z európskych hegemónov 15. až 19. storočia.
Nikkó (sopka)

Nikkó je názov v súčasnosti neaktívneho podmorského vulkánu, nachádzajúceho sa v Tichom oceáne. Základňa sopky sa nachádza v hĺbke približne 3 km, vrchol je 391 m pod hladinou mora. Vrchol prevažne bazaltovo-andezitového vulkánu tvorí kaldera s priemerom 3 km. Hydrotermálnu aktivitu vykazuje kráter, nachádzajúci sa na severozápadnom okraji kaldery.
Administratívne členenie Slovenska v rokoch 1990 – 1996

Administratívne členenie Slovenska v rokoch 19901996 bolo ponechané základné členenie na 38 okresov z roku 1968. Okresy sa od roku 1990 po novom delili na 121 "územných obvodov obvodných úradov", t.j. obvodov všeobecnej štátnej správy. Úplne boli zrušené dovtedajšie kraje. Početné boli dezintegrácie obcí a zmena okresnej príslušnosti.
Mauren

Mauren je obec v Lichtenštajnsku. Má okolo 3 700 () obyvateľov. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1178 (mesto sa volalo "Muron").
Planken

Planken je najmenšia obec v Lichtenštajnsku. Má 366 obyvateľov.
Odkazy.
Stránka mesta)
Ruggell

Ruggell je obec v Lichtenštajnsku. Počet obyvateľov je 1 870 (, jeho katastrálne územie je 7,4 km². Nachádza sa v nadmorskej výške 433 m n. m. V obci sa nachádza stredoveký kostol sv.Fridolína. Obec je postavená pri rieke Rýn. Obec susedí s Rakúskom a Švajčiarskom. 
Odkazy.
Stránka mesta
Schaan

Schaan je najväčšia obec v Lichtenštajnsku. Má 5806 obyvateľov (), jeho katastrálne územie je 26.8 km². Mesto leží v nadmorskej výške 450 m n. m. Prvá písomná zmienka je z roku 850.
Nicolas Poussin

Nicolas Poussin (* 15. jún 1594 – † 19. november 1665) bol francúzsky maliar a typický predstaviteľ francúzskeho umenia. 
Väčšinu života strávil v Ríme, kde sa špecializoval na historické maľby zobrazujúce scény z Biblie, antiky a mytológie. Jeho prvé práce sú charakterizované zmyselnosťou a farebnosťou. Jeho práca ovplyvnila viacerých významných maliarov, vrátane Jacques-Louisa Davida a Paula Cézanna.
Sedlo pod Hnilickou Kýčerou

Sedlo pod Hnilickou Kýčerou () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Je križovatkou turistických chodníkov a lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
15. novembra 1944 po bojoch s nacistami v sedle zomrel komunistický funkcionár a politruk partizánskej skupiny Ľudovít Rauch.
Poloha.
Sedlo sa nachádza v južnej polovici Malej Fatry, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Malá Fatra a časti Kýčery. Leží medzi vrchmi Úplaz () a Hnilická Kýčera () a celá oblasť je pokrytá lesným porastom.
Nachádza sa v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie mesta Rajec a obce Kláštor pod Znievom. Severozápadné svahy odvodňuje Porubský potok do Rajčanky, voda z juhovýchodných častí odteká Slovianskym potokom do rieky Turiec.
Turizmus.
Nachádza sa pod Hnilickou Kýčerou (), ktorá je výborným vyhliadkovým bodom. Zostup z vrcholu do sedla patrí medzi najstrmšie v celej Lúčanskej Malej Fatre a hlavne v období dažďov je ťažko priechodný. V sedle je križovatka značených turistických trás a pekný drevený kríž. Niekoľko desiatok metrov od kríža po zelenej značke smerom do Rajca je upravený prameň pitnej vody. Sedlo je vyhľadávaným bivakovacím miestom, pretože sa nachádza približne v polovici hrebeňa tejto časti Malej Fatry.
Harriet Tubmanová

Harriet Tubmanová rodená Araminta Ross (* asi 1820 – † 10. marec 1913) bola afroamerická abolicionistka a filantropka. 
Bola nevoľníčkou a utiekla z otroctva, aby sa pred Americkou občianskou vojnou stala vedúcou osobnosťou oslobodzovacieho hnutia. Viedla stovky nevoľníkov z Juhu k oslobodeniu na Severe pomocou tzv. „"Podzemnej železnice"“ (z ), čo bolo metaforické označenie pre systém bezpečných úkrytov a ciest s podporou protiotrokárskych sympatizantov.
Liptovské múzeum

Liptovské múzeum v Ružomberku je od roku 2002 príspevkovou organizáciou Žilinského samosprávneho kraja. 
Sídli na Námestí Š. N. Hýroša č. 10 v budove, ktorá bola postavená v rokoch 19351937 (architektmi boli Július Lehocký a Ján Štefanec). Základný kameň budovy múzea posvätil kňaz Andrej Hlinka. 
Prvé múzeum bola ale zriadené už v roku 1913 vďaka aktivitám "Liptovskej muzeálnej spoločnosti" v Ružomberku, ktorá vznikla v roku 1912 (zanikla v roku 1921). Riaditeľom múzea je v súčasnosti Rastislav Molda. 
Nachádzajú sa v ňom výstavy zobrazujúce rôzne aspekty liptovského regiónu (história, flóra, fauna) a taktiež sa tu konajú pravidelné umelecké výstavy, ako napríklad "Strom" alebo "Fotofórum".
Moravany

Moravany môže byť:
Eluveitie

Eluveitie je švajčiarska hudobná skupina založená v roku 2002, hrajúca kombináciu melodického death metalu s keltským folkom. Skupina používa množstvo rôznych tradičných nástrojov ako gajdy, flauty, rôzne píšťalky, husle, atď. Niektoré piesne sú spievané v galskom jazyku. Skupina hrala zatiaľ na Slovensku sedem krát , a to 28.2. 2010 v Bratislave, 5.7.2011 v Košiciach, 10.8. 2012 v Snine , 23. 3. 2013 v Bratislave a 11.12.2014 v Bratislave. 21.8. 2015 Banská Bystrica a 18.6.2022 v Prešove.
Hippias (tyran)

Hippias alebo Hippiás († 490 pred Kr.) bol aténsky politik, syn tyrana Peisistrata.
Keď v roku 547 pred Kr. zomrel aténsky tyran Peisistratos, k moci sa dostali jeho dvaja synovia Hipparchos a Hippias. Ak sa politika ich otca hodnotí kladne, vláda oboch synov sa zvrhla. Proti sa postavila skupina aténskych politikov a medzi nimi predovšetkým Harmodios a Aristogeitón (tzv. tyranobijci). V roku 514 pred Kr. bol Hipparchos zabitý a Hippias pritvrdil svoju politiku. V roku 510 pred Kr. sa v Aténach zdvihla vlna odporu voči jeho politike v čele s Kleisthenom, budúcim ústavodarcom Atén. Hippias bol z Atén vyhnaný aj za pomoci Sparťanov. Rok 510 pred Kr. sa považuje za koniec tyranidy a začiatok demokratickej ústavy v Aténach. Tento dátum prevzali pravdepodobne aj Rimania a používali ho ako dátum, kedy boli z Ríma vyhnaní Tarquiniovci a zrušené kráľovstvo.
Hippias ušiel do Perzie k tamojšiemu kráľovi, ktorý ho podporoval pri pokusoch o návrat, ale Hippias sa už do Atén nevrátil. Zomrel vo vyhnanstve v roku 490 pred Kr.
Blyde River Canyon

Blyde River Canyon (doslova "Kaňon rieky Blyde") je jedinečný prírodný úkaz na severnej strane Dračích vrchov v provincii Mpumalanga v Južnej Afrike. Je dlhý 26 kilometerov a hlboký 800 metrov. Tvoria ho pieskovce. Je to tretí najväčší kaňon na svete, po Grand Canyon v USA a Fish River Canyon v Namíbii.
Dračie vrchy

Dračie vrchy () je najvyššie pohorie Južnej Afriky s najvyšším vrcholom Thabana Ntlenyana 3 482 m. V jazyku Zulu "uKhahlamba" („bariéra oštepov“) a v jazyku Sesoto "Maluti". Od obdobia rokov 1997/98 sa pohorie stalo súčasťou národného parku, ktorý bol v roku 2000 zapísaný do zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Pohorie je charakterizované početnými roklinami, hrebeňmi, jaskyňami, prevismi, vrcholkami a z toho vyplýva aj jeho pomenovanie. Bolo vytvorené počas Jury pred 180 miliónmi rokov, keď bola v tejto oblasti rozšírená sopečná činnosť. Geologicky je pohorie podobné masívu Sämen v Etiópii. Dračie vrchy sa rozprestierajú pozdĺž juhovýchodného pobrežia Južnej Afriky a sú rozčlenené na severnú, centrálnu a južnú časť.
Medzi zaujímavé útvary patrí najmä druhý najvyšší vodopád na svete Tugela Falls (948 m) alebo viaceré národné parky a prírodné rezervácie.
Zoznam riek v Južnej Afrike

Toto je zoznam riek Južnej Afriky:
KwaZulu-Natal

KwaZulu-Natal (), často skracované na „KZN“, je provincia vo východnej časti Južnej Afriky. KwaZulu Natal sa delí na 11 okresov. Hlavným mestom provincie je Pietermaritzburg. Dominantným jazykom je zuluština.
Banjarčina

Banjarčina alebo bandžarčina alebo bandžárčina ("bahasa Banjar") je austronézsky jazyk, ktorým hovorí asi 6 miliónov Bandžárcov, domorodých obyvateľov južného Kalimantanu v Indonézii. Keďže veľa Bandžárcov je obchodníkmi, s obchodom a sťahovaním rozšírili jazyk aj do iných častí Indonézie.
Banjarčina sa používa v 3 zo 4 provincií Kalimantanu, kde je považovaná za lingua franca: Južný Kalimantan, Východný Kalimantan a Stredný Kalimantan. V Západnom Kalimantane sa používa častejšie malajčina.
Dialekty.
Banjarčina má dosť spoločných slov s malajčinou a jávčinou, hoci existujú aj ich banjarské ekvivalenty.
Banjarčina má 2 hlavné nárečia: hornoriečne nárečie (Banjar Hulu) a dolnoriečne nárečie (Banjar Kuala), ktoré sa líšia hlavne vo fonológii a lexikológii. 
Banjar Hulu má 4 samohlásky: /i/, /i:/, /u:/ a /a/. Ak slovo obsahuje iné samohlásky, pri výslovnosti ho Bandžárci vyslovujú ako inú najbližšiu hlásku. Napríklad keď sa snažia vysloviť anglické slovo 'logo', vyslovia ho ako 'lugu'. Indonézske slovo 'enak' vyslovujú ako /inak/. Slovo 'kemana' vyslovujú ako 'kamana'. Ďalšou zvláštnosťou nárečia Banjar Hulu je, že slová začínajúce na samohlásku vyslovujú s prídychom h na pred samohláskou, a toto h často aj píšu.
Banjar Kuala má podobne ako indonézština 5 samohlások /a, i, u, e, o/.
Banjarci

Banjarci alebo Bandžarci alebo Bandžárci sú jeden z pôvodných národov južného Kalimantanu, Indonézii, kde žijú v zmiešaných komunitách spolu s Dajakmi, Malajcami a Jávčanmi. Hovoria banjarsky, indonézsky a malajsky.
Hospic

Hospic je zdravotnícke zariadenie pre dlhodobo chorých a zomierajúcich ľudí v ktorom je kladený dôraz na rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, na to aby človek nebol v ťažkej chvíli sám a aby netrpel neznesiteľnou bolesťou. 
Charakteristika.
Hospic môže byť rezidenciálne zariadenie (oddelenie v nemocnici resp. samostatné zariadenie), môže poskytovať svoje služby ambulantne (ambulancia, denný alebo nočný stacionár) alebo v teréne, priamo v domácnostiach klientov (domáci resp. mobilný hospic). Pracujú v ňom lekári, zdravotné sestry, fyzioterapeuti, rehabilitační pracovníci, sanitári (spolu zdravotnícky personál), ale aj psychológovia, sociálni pracovníci, špeciálni a liečební pedagógovia a dobrovoľníci. Často bývajú súčasťou tímu aj duchovní rôznych vierovyznaní. Na Slovensku sa táto forma starostlivosti rozvíja.
Koloman Sokol

Koloman Sokol (* 12. december 1902, Liptovský Mikuláš - † 13. január 2003, Tucson, Arizona, USA) bol jeden z najvýznamnejších predstaviteľov slovenského výtvarného umenia. Je zakladateľom slovenskej i mexickej grafiky, autorom ilustrácií.
Život.
Po neľahkom detstve, kedy ho opustila matka, sa ho ujal strýko. Zoznámil sa s doktorom Mathém, vďaka ktorému začal študovať na súkromnej škole Eugena Króna v Košiciach. Tu sa po prvýkrát stretol s výtvarným umením. Neskôr študoval na súkromnej škole Gustáva Mallého v Bratislave. Výtvarné umenie študoval tiež v Prahe, absolvoval študijný pobyt v Paríži. Dostal ponuku z mexického ministerstva kultúry a školstva a odišiel učiť výtvarné umenie na Akadémiu výtvarných umení v Mexiku, kde založil odbor grafiky. Napriek tomu, že v Mexiku dosiahol veľké úspechy, kvôli zdravotnému stavu manželky Lýdie sa v roku 1941 presťahoval do New Yorku. Vystavoval v Mexiku a Spojených štátoch. 
Po vojne sa vrátil na Slovensko, ale už v roku 1948 natrvalo odišiel. Stal sa členom Zväzu mexických grafikov a posledné desaťročia prežil v Arizone. Na sklonku života daroval 48 svojich obrazov rodnému Slovensku, ktoré sa neskôr stali základom Centra Kolomana Sokola v Liptovskom Mikuláši. Napriek nemalým úspechom zostal až do konca života skromným človekom, hľadajúcim svoju pravdu.
Dielo.
Bol odporcom akademizmu a už počas štúdií majú jeho maľby silný emotívny podtón, čo mu zaručilo nemalé úspechy. Počas celej tvorby sa venoval sociálnym otázkam, chudobe. Jeho diela sa vyznačujú silným emotívnym podtónom. V Československu reagoval svojimi dielami na nezamestnanosť, vysťahovalectvo a sociálnym problémom. Obľúbil si aj Mexičanov, toto prostredie veľmi ovplyvnilo jeho tvorbu. So Slovenskom však zostal spätý po celý život. Častými motívmi jeho tvorby sa stali pes, kôň, mytológia, býčie zápasy a medziľudské vzťahy. V roku 1976 mu zomrel pes Sambo a na jeho pamiatku od tohto obdobia podpisoval svoje obrazy pseudonymom Sambo. Jeho tvorba po tomto období dosahuje ešte väčšiu hĺbku.
Orest Dubay (1954)

Orest Dubay ml. (* 13. apríl 1954) je slovenský akademický maliar a grafik. 
Život.
V rokoch 1972 až 1978 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Vo svojej tvorbe sa venuje grafickej tvorbe (serigrafii), maľbe a počítačovej grafike.
Jeho otec Orest Dubay (1919) (1919 - 2005) bol jedným z najvýznamnejších slovenských grafikov 20. storočia a rektorom Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave. 
Je ženatý, manželka Ruth Dubayová je taktiež výtvarníčkou. Spolu žijú a pôsobia v Bratislave.
Dielo.
Jeho diela možno vidieť vo viacerých galériách na Slovensku.
Weimarský stavač

Weimarský stavač je plemeno psa uznané v FCI v skupine 7 pod číslom 99. Toto plemeno pochádza z Nemecka - okolia mesta Weimar.
Pôvod.
Pôvod tohto plemena je nejasný. Existuje ohľadne toho mnoho dohadov, úvah a teórií. Jedna z verzií hovorí, že predkov weimarského stavača - sivomodrých francúzskych psov - doviezol z polovačky na konci 18teho storočia práve z Francúzska veľkovojvoda Karl August z Weimaru. Týchto psov potom začali v jeho panstve volať ""Psi Karla Augusta"." Túto teóriu však dodnes spochybňuje viacero odborníkov. Odmietajú túto historku s pomerne logickým odôvodnením, že vo Francúzsku sa sivé stavače nikdy nevyskytovali a ani teraz nevyskytujú. 
Isté historické zdroje hovoria, že knieža Karl August získal svojich sivých psov od uhorského kniežaťa Esterházyho počas pobytu na jeho panstve v českých kúpeľoch Teplice. Zachovala sa totiž listina, v ktorej knieža Esterházy píše svojmu priateľovi o tom, ako bol Karl August očarený jeho psami. Údajne si ich od neho aj zopár kúpil a odviezol do Weimaru.
Hoci nie je úplne jasné, odkiaľ knieža tieto psi do svojho regiónu priviezol, isté je, že keď sa tam dostali, rozdával ich svojim priateľom šľachtického pôvodu. Vďaka tomu sa títo psi v najbližších rokoch rozšírili do okolia Weimaru a Durínska.
Úplne presné informácie máme až od roku 1870. Istý slobodný zemepán Wintzingerode Knorr Adelsbarn šľachtil psov, ktoré boli známe ako weimarské stavače. Výzor týchto psov je dokonca zvečnený na obraze namaľovanom na prelome rokov 1871 a 1872. Na plátne je znázornený ležiaci weimarský stavač pochádzajúci z chovu menovaného pána.
Vzhľad.
Je to stredne veľký pes, psi majú výšku okolo 59-70 centimetrov, feny cca. 57-65 cm. Farba srsti je strieborná, srnčia alebo myšia šeď. Chlpy sú krátke (pri dlhosrstom weimarskom stavčovi samozrejme dlhé, ale ten sa vyskytuje zriedkavo) a jemné. Jeho tvar a línia tela sa zhoduje s ostatnými stavačmi. Oči má v šteňacom veku modré, keď vyrastie, sfarbia sa mu do šeda až jantárova.
Povaha.
Ostražitý, citlivý, všestranný, ovládateľný, povahovo pevný a náruživý lovecky upotrebiteľný pes so systematickým a vytrvalým hľadaním, nie však nadmerného temperamentu. Nos pozoruhodnej kvality. Ostrý na škodnú a dravú zver; taktiež ostražitý, ale nikdy agresívny k luďom. Spoľahlivý vo vystavovaní a v práci vo vode. Miluje deti a svojho pána, nerád zostáva sám a rád pracuje.
Ronald Ellwin Evans

Ronald Ellwin „Ron“ Evans, Jr. (* 10. november 1933, St. Francis – † 6. apríl 1990, Scottsdale) bol americký kozmonaut, ktorý sa zúčastnil poslednej mesačnej misie Apollo 17
Život.
Mladosť a výcvik.
Detstvo strávil v Topeke, hlavnom meste Kansasu. Po základnej a strednej škole tu absolvoval aj elektrotechnickú fakultu. A tiež sa tu zoznámil a oženil s Janet Pollmovou. Ešte na fakulte v Kansase prešiel dobrovoľným vojenským výcvikom a potom, s diplomom inžiniera, nastúpil k vojenskému námorníctvu. Tiež začal s lietaním na cvičných strojoch. Potom bol prevelený na tri roky k bojovému útvaru ako stíhací letec v Tichomorí. Po návrate do USA bol dva roky leteckým inštruktorom a študoval na postgraduálnej škole vojenského námorníctva. Skončil ju úspešne v roku 1964 a nastúpil k letke VF-51 na lietadlovú loď Ticonderoga.
V roku 1966 ho prijali do piatej skupiny pripravujúcich sa kozmonautov v NASA. To znamenalo ďalšie štúdium a ďalšie cvičné lety, aj keď už mal na reaktívnych lietadlách nalietaných viac ako 4000 hodín. Bol zaradený do podporných posádok Apollo 7, Apollo 11 a do záložnej posádky Apolla 14. Až na konci programu Apolla sa konečne do vesmíru dostal.
Let do vesmíru.
K svojmu jedinému letu do vesmíru odštartoval z mysu Canaveral v lodi Apollo 17. Bola to šiesta expedícia. Na palube s ním leteli Eugene Cernan a Harrison Schmitt, ktorí na Mesiaci pristáli. Mesiac obletel 75 krát, nalodil oboch svojich druhov a po 12 dňoch vo vesmíre všetci traja pristáli na hladine Tichého oceánu. 
Po lete.
V januári 1973 bol námorný kapitán Evans zaradený do záložnej posádky letu Sojuz-Apollo (ASTP/EPAS). O tri roky neskôr z armády definitívne odišiel a v roku 1977 aj z NASA. Stal sa viceprezidentom spoločnosti Western America Energy Corporation v Scottsdale, štát Arizona. Tri roky potom tu zomrel na infarkt myokardu.
GSM-Railways

GSM-Railways je vlastná sieť Železníc slovenskej republiky (ŽSR), ktorú spustili začiatkom februára 2008 v pilotnej prevádzke. Využívaná bude predovšetkým na riadenie železničnej prevádzky, organizovanie dopravy, ale v ostrej prevádzke aj na núdzové zastavenie vlakov. 
Siete GSM-R sú medzinárodne určené len pre potreby železníc, t. j. nejde o mobilných operátorov, ktorí poskytujú služby verejnosti.
Pracovníci železníc by mali dostať telefóny SAGEM TiGR 150R so štandardnou SIM kartou. V pilotnej prevádzke by malo byť aktívnych okolo 40 čísel. V súčasnosti nie je sieť prepojená s ostatnými operátormi, takže nie je možné volať na čísla ostatných mobilných operátorov, posielať SMS a MMS správy či uskutočňovať dátové prenosy.
Pôvodne bol zámer na testovanie skúšobného úseku Bratislava - Nové Zámky (približne 100 kilometrov), ale pre krátenie financií pre tento projekt bol zatiaľ skúšobný úsek skrátený len na 25 kilometrov.
Súčasťou systému je centrála, ktorá postačuje pre celú sieť. Tá sa nachádza v priestoroch železničnej stanice Bratislava Nové Mesto.
Telekomunikačný úrad (TÚ) SR vydal 20. júna 2008 Železniciam Slovenskej republiky povolenie na prevádzkovanie na 10 rokov.
ŽSR koncom apríla 2008 požiadali o pridelenie frekvencií v pásme GSM-R (876-880 MHz/921-925 MHz). Keďže ŽSR splnili všetky zákonné podmienky, úrad im potrebné povolenie vydal.
Predvoľby.
Telekomunikačný úrad Slovenskej republiky prideľuje jednotlivým operátorom predvoľby, alebo tzv. prefixy. Zoznam predvolieb je uvedený v článku Slovenské telefónne predvoľby. Spoločnosť ŽSR pre sieť GSM-Railways využíva tieto predvoľby:
Knockin’ on Heaven’s Door

„Knockin' on Heaven's Door“ je folková pieseň Boba Dylana z albumu "Pat Garrett &amp; Billy the Kid". Je súčasťou soundtracku rovnomenného filmu z roku 1973. Singel dosiahol svoj vrchol na 12. priečke rebríčka Hot 100, ktorý vydáva časopis Billboard Magazine. V roku 2004 bola táto pieseň v časopise "Rolling Stone" zaradená na 190. priečku v hodnotení "500 najväčších hitov všetkých čias".
Kompozícia skladby.
Skladba sa výrazne podobá piesni „Helpless“, ktorú v roku 1969 nahral kanadský spevák a hudobník Neil Young. Jej kompozícia pozostáva zo štyroch akordov v stupnici "G": G, D, Am7, a C. Hudobný podklad sa opakuje v poradí G-D-Am7-Am7, potom G-D-C-C. V priebehu rokov Dylan modifikoval text piesne. V súčasnosti môže preto byť interpretovaný oproti pôvodnému singlu rozdielne. 
Coververzie.
Aj keď bola táto skladba pôvodne nahraná ako pomalá, folková pesnička, nahralo sa z nej v podaní rôznych umelcov mnoho coververzií v rozličných hudobných štýloch a tempách. Jednu z jej najslávnejších verzií nahrala skupina Guns N’ Roses. Táto verzia dosiahla 2. priečku v rebríčku singlov Spojeného kráľovstva. Arthur Louis, Bob Marley a Eric Clapton naspievali túto skladbu v štýle reggae. 
Medzi ďalšími umelcami, ktorí túto skladbu nahrali sú The Grateful Dead, Bryan Ferry, Mark Knopfler, Wyclef Jean, Roger Waters, The B-Band, The Sisters of Mercy, Warren Zevon, Seether, Cold Chisel, U2, Television, Guided By Voices, Avril Lavigne, Aerosmith, Daniel Lioneye, Antony and the Johnsons, Bon Jovi, The Lost Dogs, Randy Crawford, Beau Jocques, Chaozz, Zé Ramalho (Brazília) a Rick Devin. Austrálska heavy metalová skupina Heaven nahrala coververziu tejto skladby v roku 1985 a použila jej názov ako titul pre svoj tretí štúdiový album.
Filmová hudba.
Skladba je vďaka svojmu ústrednému motívu, „klopaniu na nebeskú bránu“, súčasťou mnohých filmových soundtrackov. Niekoľko príkladov:
Sečiansky sandžak

Sečiansky sandžak bol turecký správny okres so sídlom na hrade Sečany, vytvorený v roku 1553.
Vlastimil Tusar

Vlastimil Tusar (* 18. október 1880, Praha – † 22. marec 1924, Berlín, Nemecko) bol druhý česko-slovenský predseda vlády a český sociálno-demokratický politik a novinár.
Životopis.
Vyštudoval strednú obchodnú školu a neskôr bol zamestnaný ako obchodný pomocník. Do politiky vstúpil okolo roku 1900 a od roku 1903 pracoval ako redaktor týždenníka "Rovnost". V rokoch 1908 až 1911 bol jeho šéfredaktorom a počas jeho vedenia bol týždenník zmenený na denník.
V roku 1911 bol zvolený za sociálnu demokraciu do Ríšskej rady, ktorej členom ostal až do roku 1918. Spočiatku bol prorakúsky orientovaný, ale ku konci 1. svetovej vojny sa začal prikláňať k myšlienke nezávislosti. Práve on informoval 27. októbra 1918 z Viedne Aloisa Rašína o vhodnom okamihu na vyhlásenie samostatného štátu.
V rokoch 1918-1919 pôsobil vo Viedni ako vyjednávač s predstaviteľmi Rakúska a 8. júla 1919 sa stal po v neprítomnosti odvolanom Karlovi Kramářovi v poradí druhým predsedom vlády Česko-Slovenska. Pre jeho prvú vládu sa vzhľadom na to, že jej hlavnými stranami boli sociálni demokrati a agrárnici, vžilo pomenovanie 1. vláda červeno-zelenej koalície. Po voľbách v apríli 1920, ktoré sociálni demokrati vyhrali, zostavil Tusar novú vládu (tzv. 2. vládu červeno-zelenej koalície), ktorá však už 14. septembra 1920 podala vzhľadom na činnosť komunistickej ľavice v rámci sociálnej demokracie demisiu. 
1. marca 1921 sa vzdal svojho poslaneckého mandátu a následne prijal funkciu veľvyslanca v Berlíne. Tam 22. marca 1924 zomrel.
Vývoj rekordu v dĺžke pobytu vo vesmíre

Nasledujúce tabuľky zobrazujú vývoj rekordu v dĺžke pobytu vo vesmíre a to počas všetkých pobytov kozmonauta vo vesmíre ako aj v rámci jednorazového pobytu.
Najdlhší pobyt.
Nasledujúca tabuľka zobrazuje vývoj svetového rekordu v počtu dní a hodín strávených v kozmickom priestore. Sčítajú sa dni za všetky lety kozmonauta v jeho živote v deň pristátia na Zemi. Stav z februára 2008.
Najdlhší let.
V tejto tabuľke je desať jednotlivých najdlhších letov kozmonautov vo vesmíre
Katarína Knechtová

Katarína Knechtová (* 14. marec 1981, Prešov) je slovenská speváčka, klaviristka, gitaristka, skladateľka a textárka. Známa je z pôsobenia v prešovskej skupine Peha. Do roku 1997 pôsobila ako vokalistka v prešovskej skupine IMT Smile.
Život.
Vyštudovala Gymnázium Jána Adama Raymana v Prešove, sedem rokov navštevovala klavírny odbor v Ľudovej škole umenia, na gitare sa naučila hrať sama a hrá aj na bicích. Spievala v súbore Prešovčatá. Po gymnáziu absolvovala jeden semester štúdia filozofie.
Kariéra.
Začínala v hudobnej skupine IMT Smile s lídrom Ivanom Táslerom. Po odchode v roku 1997 vstúpila do skupiny Peha spolu s bubeníkom Martinom Migašom z IMT Smile. V skupine ďalej pôsobia hráč na klávesové nástroje Juraj Ondko, basgitarista Marek Belanský a gitarista Karol Sivák pôvodne zo skupiny 67-th Harlem.
V roku 1999 získala so skupinou Peha ocenenie „Objav roka“. V roku 2001 obdržala cenu Aurel v kategórii najlepšia speváčka. Za úspešné pôsobenie na slovenskej hudobnej scéne získala v roku 2005 opäť sošku Aurela v kategórii najlepšia speváčka. V roku 2007 vyhrala v ankete OTO cenu za najlepšiu speváčku roku 2006. Jej „dvorným textárom“ je Vlado Krausz.
V roku 2008 opúšťa skupinu Peha a rozbieha sólovú kariéru. Od roku 2008 vystupuje so svojou sprievodnou skupinou.
Tvorba.
1. decembra 2008 jej vyšiel sólový debut "Zodiak". Titulná pieseň „V svetle žiariacich hviezd“ bola nasadená v rádiách od 21. novembra 2008.
Pôvodné vydavateľstvo Škvrna Records, 1998 Sony Music Bonton, od roku 2005 Universal Music.
Fukudžin

Fukudžin je ďalší zo série podmorských vulkánov v Pacifiku, rozkladajúcich sa v úzkom páse pozdĺž Mariánskej priekopy medzi ostrovnou reťazou Izu a Severnými Mariánami. V 20. storočí bolo pozorovaných viacero erupcií, posledná v roku 1974.
Sandboarding

Sandboarding je šport podobný snowboardingu, ale namiesto snehu sa robí na pieskových dunách.
Spitzkoppe

Spitzkoppe (Spitzkop, Groot Spitzkop, "Matterhorn of Namibia"), je skupina granitových vrchov medzi Usakos a Swakopmund v Namíbii. Vek hornín, z ktorých je masív Spitzkoppe tvorený má viac ako 700 miliónov rokov a najvyšší bod dosahuje (najnižší z troch vrcholov je vysoký ). Masív nápadne vyčnieva nad okolitou rovinatou krajinou (prevýšenie je asi ).
Kasuga

Kasuga je masívny podmorský vulkán, nachádzajúci sa v Tichom oceáne, na južnom okraji súostrovia Izu. Základňa sopky sa nachádza v hĺbke asi 3 000 m, vrchol je 598 m pod hladinou mora. Kasuga predstavuje komplex troch podmorských sopiek, posledne aktívna je "Kasuga 1", ktorá je najsevernejšie položená. Masív je tvorený premenenými andezitmi a bazaltami a pokrytý vrstvou vulkanoklastík.
Omaheke

Omaheke je jeden z 13 regiónov Namíbie, leží vo východnej časti Namíbie. Omaheke je slovo z jazyka herero pre Sandveld, ktorý tvorí väčšinu oblasti. Hlavné mesto oblasti Gobabis je spojené železnicou a cestou s hlavným mestom Namíbie Windhoekom. Na spojnici týchto miest žije väčšina obyvateľstva regiónu.
Všetky dôležité úrady, ako sú polícia, nemocnica a vládne organizácie, sídlia v Gobabise.
Hlavným zdrojom obživy je poľnohospodárstvo (chov dobytka) a počas zimy, teda od júna do augusta, komerčné poľovníctvo (trofeje). Zachovaná príroda na sever regiónu a každoročné mäsové hody lákajú do regiónu veľa turistov.
Väčšinovým pôvodným obyvateľstvom sú domorodci z kmeňov Mbanderu a Gobabis-Ju/wa, v menšom počte sú zastúpené aj ďalšie kmene ako napríklad Hererovia, Damara-Nama, Tswana, z koloniálnych čias Afrikánci a Nemci. 
Omaheke hraničí s namíbijskými regiónmi:
a vo východnej časti hraničí s 3 okresmi Botswany:
Omaheke pozostáva zo 6 volebných obvodov: Otjinene, Otjozondjou, Steinhausen, Gobabis, Buitepos, a Aminuis.
Gobabis

Gobabis je hlavné mesto regiónu Omaheke v Namíbii. Leží 200 km od Windhoeku smerom do Botswany, od ktorej hraníc je vzdialené 110 km. Je v centre farmárskej oblasti, kde dominuje chov dobytka, a preto sa mu často hovorí "Malý Texas Namíbie". Mesto je na okraji púšte Kalahari.
Súradnice: 22.45°S, 18.96°E
Owen Kay Garriott

Owen Kay Garriott (* 22. november 1930, Enid – † 15. apríl 2019, Huntsville) bol americký vedec, astronaut zo stanice Skylab a programu Space Shuttle.
Životopis.
Mladosť a výcvik.
V roku 1953 skončil štúdium na elektrotechnickej fakulte univerzity v Oklahome. Potom rovnaký odbor študoval aj na Stanfordovej univerzite. Doktorát z elektrotechniky obhájil roku 1960. Vo funkcii vedeckého pracovníka bol roku 1965 vybraný do štvrtej skupiny amerických kozmonautov. Bol ženatý a mal štyri deti.
Let do vesmíru.
Na palube kozmickej lode Skylab 3 odštartoval na svoj dvojmesačný pobyt v orbitálnej stanici Skylab 1 spoločne s kozmonautami Beanom a Lousmom. Owen sa zaoberal najmä vedeckými, biologickými výskumami a pozorovaním Slnka. Spoločne so svojimi kolegami zvládol výstup mimo stanicu a potom aj pristátie na hladine Tichého oceánu.
O desať rokov neskôr sa dostal do vesmíru po druhýkrát s expedíciou STS-9 (podľa COSPAR 1973-050A). Spoločne s ním v raketopláne Columbia bolo päť ďalších kozmonautov, Američania John Young, Brewster Shaw, Robert Parker, Byron Lichtenberg a Nemec Ulf Merbold. Štart bol z Kennedyho vesmírneho strediska na Floride. Počas letu zvládli 70 vedeckých experimentov a s menšími problémami aj pristátie na základni Edwards.
Počas svojich dvoch letov strávil vo vesmíre 69 dní.