burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čistá inflácia (jadrová inflácia)

Čistá inflácia je pojem z oblasti merania inflácie používaný na Slovensku (od roku 2000), v Česku (od 1997?) a v Poľsku. Zahŕňa časť inflácie, pričom definície sa v jednotlivostiach rôznia. 
Slovensko.
Na Slovensku je definovaná ako príspevok sektora obchodovateľných tovarov bez potravín a sektora trhových služieb k celkovej miere inflácie. Teda: čistá inflácia = ceny (tzv.) ostatných obchodovateľných tovarov + ceny trhových služieb = celková inflácia - (ceny potravín + regulované ceny). 
Odlišuje sa (na Slovensku) od jadrovej inflácie, ktorá je na Slovensku definovaná takto: jadrová inflácia = celková inflácia - (regulované ceny + vplyvy zmien nepriamych daní a dotácií) 
Česko.
V Česku definícia čistej inflácie zodpovedá definícii jadrovej inflácii na Slovensku, čiže česká "čistá inflace" = slovenská "jadrová inflácia". Slovenskej čistej inflácii sa v Česku podobá "korigovaná inflace", čo je slovenská čistá inflácia mínus vplyvy zmien nepriamych daní a dotácií; takáto položka sa na Slovensku vykazuje ako "čistá inflácia (bez vplyvu zmien nepriamych daní)".
São Paulo (štát)

São Paulo je najľudnatejší a ekonomicky najdôležitejší brazílsky spolkový štát. Jeho hlavné mesto sa tiež volá São Paulo. Spolkový štát São Paulo hraničí s brazílskymi spolkovými štátmi Matto Grosso do Sul, Minas Gerais, Rio de Janeiro a Paraná a leží na pobreží Atlantického oceánu. 
Rozloha spolkového štátu São Paulo je 248 808 km², čo predstavuje 3% rozlohy Brazílie. V roku 2007 mal štát São Paulo necelých 40 miliónov obyvateľov, čo predstavuje okolo 22% populácie Brazílie. Hustota zaľudnenia je 160,5 obyvateľov/km². 
Hlavné mesto štátu São Paulo má približne 10 miliónov obyvateľov. V metropolitnej oblasti mesta sú ďalšie mestá s viac než miliónom obyvateľov, ako napr Guarulhos, São Bernardo do Campo a Campinas a žije v nej 19 miliónov obyvateľov. 
35 až 40% priemyselnej produkcie Brazílie pochádza zo São Paula. Je tu automobilový priemysel, textilný priemysel, strojárstvo, chemický a potravinársky priemysel. Metropola štátu São Paulo je finančné a obchodné centrum Brazílie. Štát spotrebováva tretinu elektrickej energie vyrobenej v Brazílii. V spolkovom štáte São Paulo na pobreží Atlantického oceánu je najdôležitejšie brazílsky zámorský prístav Santos.
Kostol Všetkých svätých (Pražský hrad)

Kostol Všetkých svätých je kostol na Pražskom hrade priliehajúci k východnej stene starého paláca a nadväzujúci na Vladislavskú sálu. Jeho gotické presbytérium je výraznou časťou hradnej panorámy.
Historie.
Kostol Všetkých svätých stojí na mieste staršej palácovej kaplnky z 12. storočia prestavanej v rokoch 1263 – 1264. V roku 1339 Karol IV. ešte ako moravský markgróf pri nej založil kolegiátnu kapitulu. Súčasný kostol bol postavený niekedy medzi rokmi 1356 až 1383 podľa plánov Petra Parlera, a to ako dvojposchodová jednoloďová gotická stavba podľa vzoru parížskej Sainte Chapelle. Podľa kronikára Václava Hájeka bola bohato sochársky vyzdobená, vo vnútri vyložená polodrahokamami a v oknách farebnými vitrážami. Kostol bol ťažko poškodený pri veľkom požiari hradu v roku 1541, kedy z neho zostali len obvodové múry. Zvyšky pôvodných okenných kružieb sa zachovali v podkroví kostola. Oprava, pri ktorej bola znížená klenba a pristavaná loď, takže sa stavba spojila s palácom, bola dokončená v roku 1580 na náklady Alžbety, dcéry cisára Maximiliána II., ktorá pravdepodobne venovala i oltárový obraz. V roku 1588 sem boli prenesené ostatky svätého Prokopa zo Sázavy a v roku 1598 vznikol prístup na kruchtu z Vladislavsej sály.
Opis.
Jednoloďový kostol sa skladá z gotického chóru a renesančnej lode s dvomi bočnými kaplnkami. Klenba je z roku 1580, náhrobok sv. Prokopa, pôvodne uprostred lode, bol presunutý k stene v roku 1768. Vnútorné zariadenie je barokové, z rokov 1732 a 1750, kruchta z roku 1732 je asi dielom K. I. Dienzenthofera. Barokový organ sem bol prenesený v roku 1969 z kostola v Skapcích.
Kostol svätého Egídia (Praha)

Kostol svätého Egídia () je gotický kostol románskeho pôvodu pri kláštore dominikánov v pražskom Starom Meste.
Dejiny.
Už pred rokom 1238 tu bola kapitula pri románskom kostolíku. Výstavbu súčasného kostola začal biskup Jan IV. z Dražíc, dokončil ju arcibiskup Arnošt z Pardubíc. Vysvätený bol 4. mája 1371. 
Významným miestnym kazateľom bol od roku 1364 Jan Milíč z Kroměříže. Členom kapituly bol pravdepodobne i sv. Ján Nepomucký, ktorý tu zrejme pôsobil v rokoch 1387 – 1388. V roku 1420 miestna kapitula zanikla, kostol sa stal farským kališníckym a spravoval ho Jana z Příbramě. V roku 1626 ho dostal darom rád dominikánov, ktorý pri kostole postavil rozsiahly štvorkrídlový kláštorný komplex a samotný gotický kostol výrazne barokizovali. Prestavba začala v roku 1731 pod vedením architekta Františka Maxmiliána Kaňku a staviteľa F. Špačeka.
Opis.
Pôvodne gotická sieňová dvojloď s rovnako vysokými loďami je barokovo zaklenutá českou klenbou na štvorici pilierov. Na výzdobe interiéru sa podieľali aj maliari Václav Vavřinec Reiner, Petr Molitor, Josef Hellich a rezbári Jan Antonín Quitainer, František Ignác Weiss (o. i. kazateľnica a pôvodný organ), Richard Prachner (predovšetkým 4 spovednice). Bohatá baroková štuková výzdoba je dielom B. Spinettiho, fresky na klenbe zase V. V. Reinera.
Honosný interiér kostola sa vyznačuje nezvyčajným množstvom kvalitných rezbárskych prác. Okrem štyroch spovedníc R. Prachnera si pozornosť zasluhuje aj organ od F. I. Weissa a drevené oltáre.
Hlavný oltár z rokov 1734 – 1738 je dielom rezbára Františka Weissa a jeho ústredným obrazom je Založenie dominikánskeho rádu z roku 1660 od A. Stevensa. Ďalej sú súčasťou interiéru oltáre Bolestnej Panny Márie (1750 – 51), sv. Kataríny Sienskej (okolo 1730), svätej Barbory (1734 – 36), svätého Jána Nepomuckého (1740), sv. Dominika (1735), oltár Panny Márie, kráľovnej posvätného ruženca, oltár sv. Václava, sv. Vicenta, sv. Kríža (1735), sv. Tomáša Akvinského (1734) a sv. Doroty. Pred oltárom svätého Vincenta je pochovaný maliar V. V. Reiner.
Vďaka nezvyčajnej farbe zvuku organu je kostol vyhľadávaným miestom organizovania rôznych koncertov vážnej a cirkevnej hudby.
Vo filme.
Na začiatku 80. rokov 20. storočia tu režisér Miloš Forman natočil niektoré scény svojho filmu Amadeus.
Poggio Imperiale

Poggio Imperiale je obec v južnom Taliansku v provincii Foggia, v regióne Apúlia. V roku 2009 tu na území s rozlohou žilo 2 842 obyvateľov. 
Polohopis.
Poggio Imperiale leží 15 kilometrov severne od mesta San Severo a severozápadne od Foggie. Obec je napojená na diaľnicu A14 a je vstupnou bránou do severnej časti polostrova Gargano, ktorú obsluhuje štátna cesta 693 začínajúca práve pri Poggio Imperiale.
Vico del Gargano

Vico del Gargano je obec v južnom Taliansku v provincii Foggia, v regióne Apúlia. V roku 2009 tu na území s rozlohou žilo 7 988 obyvateľov. 
Polohopis.
Vico del Gargano leží v západnej časti polostrova Gargano vzdialená asi 5 kilometrov od pobrežia. Neďaleko obce sa nachádza štátna cesta 693, ktorá plní funkciu hlavnej prístupovej cesty k prímorským letoviskám na polostrove. Najbližšími obcami sú 7 km vzdialené Peschici a obec Ischitella vzdialená asi 5 km.
Reggio Emilia

Reggio Emilia je mesto na severe Talianska v regióne Emilia-Romagna. Má približne 170 000 obyvateľov a je administratívnym centrom provincie Reggio Emilia. Leží na južnom okraji Pádskej nížiny a je moderným priemyselným mestom s historickým centrom (Centro Storico).
Dejiny.
Mesto vzniklo v roku 183 pred Kr. na trase rímskej cesty Via Aemilia počas jej výstavby.
This Afternoon

„This Afternoon“ je ôsmy singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback z ich šiesteho štúdiového albumu "Dark Horse", vydaného v roku 2008. Singel bol vydaný len v Spojených štátoch vo forme rádiového singlu a digital download. Bol vydaný dňa 23. marca 2010 a je posledným singlom z albumu. Autorom textu piesne je Chad Kroeger. Hudbu zložila celá skupina spoločne s producentom Robertom Langom.
Hesher

Hesher je debutové EP kanadskej rockovej skupiny Nickelback. Bolo vydané v propagačnej forme vo februári roku 1996. Bolo nahrané v januári 1996 v štúdiu Crostown Studios vo Vancouveri spoločne s producentom Jeffom Boydom. Dnes je toto EP považované za vzácny exemplár. Väčšinou ho možno zakúpiť v on-line aukciách typu eBay, kde má vysokú cenu.
Všetky piesne boli napísané Chadom Kroegerom. Hovorí sa, že názov EP vznikol z často hovoreného spojenia medzi členmi skupiny „Hey sure“. EP sa predalo celosvetovo cez 10,000 kópií. Štyri piesne z EP boli znovu nahrané na ich ďalší album "Curb".
Zostava.
Nickelback
Produkcia
Grevena

Grevena (, ) je mesto v gréckej Macedónii. Žije tu približne 15 500 obyvateľov. Je to hlavné mesto rovnomenného okresu.
Dejiny.
Mesto Grevena bolo založené počas byzantského obdobia v 11. storočí. Osídlenie tu však existovalo už v skoršom období, v staroveku tu žili starovekí Macedónci. V 15. storočí mesto ovládli Turci. V tureckej dobe bolo mesto sídlom biskupa a dôležité stredisko gréckeho obchodu. Mesto sa rozšírilo a usadilo sa tu obyvateľstvo z okolitých oblastí. Časť gréckeho obyvateľstva prestúpila na islam, uchovali si však grécky jazyk.
V roku 1900 bulharský etnograf Vasil Kinčov uviedol, že mesto Grevena má 1 550 obyvateľov, z toho 700 Turkov (hlavne grécko hovoriacich), 600 Grékov, 150 Arumunov a 100 Cigánov. V roku 1923, už ako súčasť Grécka, sa aj tu odohrala grécko-turecká výmena obyvateľov a všetci moslimovia, vrátane grécko hovoriacich, boli presídlení do Turecka. Z Turecka sa tu usadili hlavne Pontskí Gréci. Neskôr sa v meste usadzovalo obyvateľstvo okolitých území.
Šimon Abeles

Šimon Abeles (* 1681 - † 1693) bol kresťanský konvertita, zavraždený otcom Lazarom Abelesom a jeho priateľom Loeblom Kurzhandlom. Dôvodom bolo chlapcovo zanechanie židovskej viery a konvertovanie na katolícku vieru.
Tajne navštevoval jezuitov na pražskom Klementíne, čím ich presvedčil o svojej viere a našli mu azyl u konvertovaného Žida Franza Kafku.
Zhrozený otec syna našiel a vylákal ho späť domov. V domácom väzení stále odmietal otcovskú autoritu, a tak si ju otec chcel vydobyť násilím za pomoci priateľa Kurzhandla. Chlapca surovo tĺkli päsťami, škrtili a nakoniec mu zlomili väz. Telo v tajnosti preniesli na cintorín a zakopali. V pražskom gete sa veľmi rýchlo začali šíriť reči o záhadnej smrti a to donútilo otca ujsť aj s rodinou do Poľska. Pravdepodobne na sťažnosť jezuitov pražské miestodržiteľstvo zadržalo Lazara Abelesa a obvinilo ho z vraždy Šimona. Za prítomnosti pražských radných bolo telo exhumované a prítomný lekár potvrdil násilnú smrť. Lazar Abeles v cele spáchal samovraždu, obesil sa na modlitebných ramienkoch, čo sudcovia brali ako priznanie a nakázali katovi, aby vytrhol srdce, telo rozštvrtil a spálil. Spolupáchateľa Kurzhandla zatkli v Manětíne a taktiež odsúdili na trest smrti lámaním v kolese. Počas mučenia sa k činu priznal, oľutoval ho a konvertoval na katolícku vieru, čím si vyslúžil miesto na cintoríne.
Šimonovo telo bolo za prítomnosti tisícov Pražanov pochované v Týnskom chráme, blízko Tycha de Brahe či Jana Rokycany. Ozdobený zlatými a striebornými kvetmi bol asi prvým nepokrsteným Židom pochovaným v kresťanskom kostole.
Revolver

Revolver je krátka ručná strelná palná zbraň s krátkou hlavňou, kde funkciu záveru, nábojovej komory a zásobníka plní bubienok. Bubnový zásobník má komory na 5 až 10 nábojov. Avšak obvykle majú revolvery kapacitu 6 nábojov.
Bubienkový zásobník nepoužívajú iba krátke zbrane, bol implementovaný aj do iných zbraní, napr. niektorých pušiek, granátometov a brokovníc. Vynálezcom prvého slávneho revolveru bol v roku 1836 Samuel Colt.
Maratón (mesto)

Maratón alebo Marathón (, ) je mesto v Grécku, v kraji Atika, asi 40 km od Atén. Žije tu okolo 9 000 obyvateľov.
História.
Mesto bolo v staroveku osídlené gréckym kmeňom Iónov a patrilo medzi významné grécke mestá. Meno dostalo podľa miestneho hrdinu Marathosa. Bolo však založené mýtickým atickým hrdinom Xuthosom.
Maratón je známy Bitkou pri Maratóne (490 pred Kr.), kde Aténčania spoločne s obyvateľmi mesta Plataje pod velením Miltiada porazili perzskú armádu na čele s kráľom Dareiom I. Víťazstvo potom podľa poveste Aténčanom zvestoval Feidippides, ktorý utekal do Atén a potom do Sparty. Na počesť tohto činu je pomenovaný maratónsky beh.
V rímskom a byzantskom období nebol Maratón dôležité mesto a po barbarských vpádoch z neho ostala malá dedina. V 15. stor. Atiku ovládli Turci. Ešte predtým sa v Atike – aj v Maratóne – usadili Arvaniti, kresťanskí Albánci. V 18. storočí sa v Maratóne usadili grécki pastieri Sarakacani z kraja Eurytania.
V 19. storočí po oslobodení Grécka spod tureckej nadvlády žilo v Maratóne iba okolo 500 obyvateľov. Boli to grécki Sarakacani a albanofónni Arvaniti, ktorí sa však považovali za Grékov.
Začiatkom 20. storočia Maratón osídlili Gréci z Tesálie, po Grécko-tureckej výmene obyvateľov v roku 1923 sa tu usadilo aj niekoľko Maloázijských Grékov. Okolité dediny (okrem Nea Makri) sú osídlené hlavne Arvanitmi.
Anton Markoš

Doc. RNDr. Anton Markoš, CSc. (* 20. marec 1949, Kremnica) je český teoretický biológ. Jeho manželkou je biologička Fatima Cvrčková.
Nemegtosaurus

Nemegtosaurus („jašter z (údolia) Nemegtu“) bol rod sauropóda zo skupiny Titanosauria, objaveného poľskými paleontológmi v mongolskej púšti Gobi. Rodové meno je odvodené od údolia Nemegt, kde bol vo vrchnokriedových vrstvách objavený. Je možné, že jeho lebka bola dlhá a štíhla; tvar zubov najskôr zodpovedal kolíkom, podobne ako u väčšine sauropódov. Príbuzným rodom bol zrejme Quaesitosaurus. Jediný druh je Nemegtosaurus mongoliensis.
V roku 1977 bol čínskym paleontológom Dongom Zhimingom opísaný ďalší druh "N. pachi", ten je však v súčasnej dobe klasifikovaný ako "nomen dubium".
Neuquensaurus

Neuquensaurus bol rod sauropóda, žijúceho v období vrchnej kriedy (asi pred 71 miliónmi rokov) na území dnešnej Argentíny a Uruguaja. Niektorí paleontológovia ho stotožňujú s rodom Saltasaurus. Opísaný je podľa chvostových stavcov a kostí končatín. Typový a jediný druh Neuquensaurus australis.
Where?

„Where?“ je skladba kanadskej rockovej skupiny Nickelback pochádzajúca z ich debutového EP "Hesher" vydaného nezávisle vo februári 1996. Skladba bola použitá aj v ich ďalšom albume "Curb", ktorý bol vydaný 3. marca 1996 v Kanade. V ňom bol umiestnený na piatom mieste.
Sfumato

Sfumato je maliarska technika Leonarda da Vinci (obdobie renesancie). Ide o prekrývanie prechodov medzi svetlom a tieňom takzvanou "šerosvitou" maľbou. Najvýraznejšie je túto techniku vidieť na dielach Madona v skalách, Mona Lisa a Dáma s hranostajom.
Throw Yourself Away

„Throw Yourself Away“ je skladba kanadskej rockovej skupiny Nickelback z ich štvrtého štúdiového albumu "The Long Road" vydaného v septembri 2003. Autorom textu piesne je spevák skupiny Chad Kroeger a hudbu zložila celá skupina. Skladba je založená na pomalom, ťažkom metalovom riffe, a obsahuje krátke gitarové sólo. Skladba „Throw Yourself Away“ je jednou z najtvrdších piesní albumu. V roku 2004 bola skladba použitá v tribute albume "" venovanému skupine Nickelback. Skladba bola zahraná v klasickej forme s použitím nástrojov ako husle alebo kontrabas. Skladba nebola nikdy zahraná na koncerte.
Zostava.
Nickelback
Produkcia 
Iní
Dopyt (query)

Dopyt (nespisovne "dotaz"; angl. "query") je presná žiadosť vyhľadania informácií z databáz a informačných systémov. Klient databázového servera (program alebo osoba) posiela na server dopyt, na ktorý server odpovedá a posiela požadované dáta (výsledok dopytu). Dopyt môže slúžiť na výber, mazanie, pridávanie alebo zmenu dát.
Príklad jazyka, ktorý je založený na dopytoch, je SQL. Menej známe sú QBE alebo XQuery.
Príklad dopytu v jazyku SQL:
Tribute album

Tribute album je album nahraný na počesť nejakému hudobníkovi. Skladá sa z coververzií piesní od tohto hudobníka nahraných inými hudobníkmi.
Príklady tribute albumov sú "Hey Jimi" s piesňami Jimiho Hendrixa, "Encomium" s piesňami od Led Zeppelin a iné.
Teodor Koriatovič

Teodor Koriatovič (* 1331† 1414) bol knieža Podolia (v tom čase v Litve). Jeho titul znel: Theodorus Koriatovich, Dei gracia dux de Munkach.
Život.
Pochádzal z litovského rodu veľkokniežaťa Gedymina. V roku 1393 bol však prinútený opustiť svoje kniežatstvo v Podolí a nájsť si nový domov v Uhorsku. Žigmund, kráľ Uhorska (1387 – 1437) ho prijal veľmi ochotne a hneď mu daroval Mukačevské panstvo. Teodor na ňom vládol až do svojej smrti, teda do roku 1414. Veľmi sa pričinil o Mukačevský monastier. Jeho ľudia sa usídlili v redšie osídlených častiach severovýchodného Slovenska a Zakarpatskej Ukrajiny, ba aj v južnom Zemplíne. Novousadlíci, ktorí prišli s ním, založili vyše 300 osád. Koriatovič bránil Rusínov pred uhorskou šľachtou. Na Zemplíne dal raziť drobné strieborné mince s cyrilským písmom.
Podľa historika Joannika Baziloviča mal veľký význam pre Uhorsko a uhorských kresťanov byzantského obradu. Kedysi bol obyčaj, že silnejší a bohatší šľachtic sa snažil založiť pri svojom panstve monastier, aby sa za neho mnísi modlili. On sa staral o svetské veci – organizáciu panstva a podobne, v monastieri sa zatiaľ modlili za jeho dušu. Meno Teodora Koriatoviča sa dáva do súvisu s monastierom na Černečej hore pri Mukačeve ako aj so zriadením Mukačevskej eparchie.
Teodor Koriatovič zomrel v roku 1414. Po ňom držala hrad Palanok v Mukačeve do svojej smrti jeho vdova Valja.
Občianska iniciatíva EÚ

Občianska iniciatíva EÚ je nástrojom priamej demokracie, ktorý zaviedla Lisabonská zmluva. Umožňuje jednému miliónu občanov EÚ požiadať Európsku komisiu, aby navrhla legislatívu v oblasti, ktorá spadá do niektorej z politík Únie. Vznik a konkrétna podoba iniciatívy boli v decembri 2010 schválené Európskym parlamentom. V priebehu roka 2011 by členské štáty EÚ mali občiansku iniciatívu postupne zapracovať do svojho vnútroštátneho práva. Prvé občianske iniciatívy by tak mohli vzniknúť začiatkom roka 2012.
Pravidlá iniciatívy.
Aktivisti, ktorí majú záujem iniciovať vznik nejakého európskeho predpisu musia ako prvé založiť takzvaný občiansky výbor. Jeho členovia by mali pochádzať aspoň zo štvrtiny členských krajín Únie. Pri súčasnom počte 27 členských krajín to znamená, že vo výbore musia sedieť zástupcovia aspoň 7 štátov. Občiansky výbor bude zodpovedný za zaregistrovanie iniciatívy u Európskej komisie. Komisia bude vyhodnocovať, či dotyčná iniciatíva je prijateľná (tj. či neodporuje európskym dohodám a právu) a to hneď pri jej registrácii. Toto ustanovenie presadili poslanci EP - podľa pôvodného návrhu mala Komisia skúmať prijateľnosť iniciatívy až po vyzbieraní 300 000 podpisov. 
Následne môžu organizátori pristúpiť k zbieraniu podpisov, na ktoré je určená lehota 12 mesiacov. Podpisovanie môže prebiehať buď na papieri, alebo prostredníctvom internetu. Na úspešné presadenie iniciatívy je nutné nazbierať aspoň 1 milión podpisov. Pod iniciatívu pritom musí byť podpísaný dostatočný počet občanov aspoň zo štvrtiny členských krajín EÚ. Počet podpisov potrebných za jednotlivé členské krajiny sa pohybuje od 4 230 pre Maltu do 67 680 pre Nemecko. Pre Slovensko je stanovený počet 9 870 podpisov.
Za kontrolu platnosti podpisov sú zodpovedné jednotlivé členské štáty. Tie zároveň rozhodnú, aké údaje budú musieť byť uvedené pri každom podpise (či pôjde o číslo občianskeho preukazu každého signatára alebo len dátum jeho narodenia, prípadne adresu). Podmienkou však je, aby všetci podpísaní boli občanmi EÚ a dosiahli vek, ktorý ich oprávňuje zúčastňovať sa volieb do EP v danej členskej krajine.
Should’ve Listened

„Should've Listened“ je piaty singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback z ich štvrtého štúdiového albumu "The Long Road" vydaného v septembri 2003. Text piesne napísal Chad Kroeger a hudbu zložila celá skupina. Pieseň bola vydaná ako singel jedine vo Veľkej Británii vo forme rádiového singlu. Jeho premiéra sa konala dňa 17. augusta 2004. Pieseň ale nedosiahla žiadny úspech v britských rebríčkoch.
Pieseň na koncertoch.
Pieseň „Should've Listened“ bola hraná naživo jedine v roku 2004 počas turné The Long Road Tour. Zriedkavo sa hral v albumovej verzii, zvyčajne bol hraný v akustickej verzii.
Zoznam skladieb.
CD singel:
Zostava.
Nickelback
Produkcia 
Iní
Tomáš de Vio

Tomáš kardinál de Vio (nazývaný aj Kajetán, Gaetano), (* 20. február 1469, Gaeta – † 10. august 1534, Rím) bol filozof, teológ, exegéta, kardinál Katolíckej cirkvi, generálny predstavený dominikánskej rehole.
Život.
Narodil sa v Gaete 20. februára 1469. V roku 1484 vstúpil do dominikánskeho kláštora Gaeta, kde prijal meno Tomáš, a pokračoval v štúdiu teológie a filozofie v Neapole, Bologni a Padove. Bol profesor teológie na univerzitách v Pavii a Ríme; v tejto oblasti získal značnú reputáciu vďaka verejnej debate s Pico della Mirandola v 1494 vo Ferrare. Od 1508 do 1518 pôsobil ako generálny predstavený rehole a poradca pápežov. Ukázal veľkú horlivosťou pri obrane pápežstva na koncile v Pise, v sérii publikácií, ktoré boli v Sorbonne zakázané a spálené na rozkaz francúzskeho kráľa Ľudovíta XII.
V 1517 ho pápež Lev X. vymenoval za kardinála a arcibiskupa Palerma, nasledujúci rok sa stal arcibiskupom Gaeta. V roku 1518 bol poslaný do Nemecka ako pápežský legát, aby sa zúčastnil snemu vo Frankfurte. S úspechom pracoval na zvolení Karola V. za cisára Svätej ríše rímskej 28. júna 1519 (konkurent František I., kráľ Francúzska), a tam sa snažil zastaviť vznikajúcu protestantskú „reformáciu“ Martina Luthera. V roku 1519 sa vrátil do Ríma bez toho, že by sa mu podarilo presvedčiť Martina Luthera, aby opustil svoje plány reforiem. Pomohol pápežovi pri predložení buly Exsurge Domine, zameranej na boj proti šíreniu reformácie.
V 1523 až 1524 organizoval odpor proti Turkom v Nemecku, Poľsku a Uhorsku. V roku 1527 bol zajatý počas „Sacco di Roma“ (vyplienenia Ríma) v Lanzichenecchi, neskôr však bol prepustený. V 1534 vydal konečné rozhodnutie o platnosti manželstva Henricha VIII. a Kataríny Aragónskej.
Zomrel v Ríme v roku 1534.
Dielo.
Popri teologickej tvorbe v súlade s tomistickou školou, Tomáš De Vio sa tiež vyznačil ako exegéta. Medzi 1523 a 1532 vydal niekoľko zväzkov prekladov a literárnych komentárov Biblie, ktorý zahŕňa veľkú časť Starého zákona a takmer celý Nový zákon, s výnimkou Zjavenia svätého apoštola Jána.
Plataies

Plataies (, do 19. storočia "Κόκλα (Kokla)") resp. v staroveku Plataiai alebo Plataje () je malá dedina v Strednom Grécku, v kraji Boiótia. Od roku 2011 je administratívne súčasťou obce Téby a v rámci Téb je súčasťou obecnej jednotky Plataies. V dedine žilo v roku 2001 984 obyvateľov a v obecnej jednotke vyše 4000 obyvateľov.
Dejiny.
Mesto založili grécki Ióni a v klasickom staroveku to bolo jedno z významnejších a kultúrnych miest Grécka. Mesto vždy stálo na strane Atén. V bitke pri Maratóne porazili spolu s Aténčanmi Peržanov. V Peloponézskej vojne Platajčania podporovali Atény, neskôr však nato doplatili, Plataje dvakrát zničili Téby a miestni obyvatelia utiekli do Atiky. Časť z nich sa vrátila až po Bitke pri Chaironei. V rímskej dobe sa z mesta stala malá dedinka, v 3. a 4. stor. mesto pravdepodpbne vyplienili rôzne germánske kmene, neskôr, za byzantskej doby v 6. stor. Slovania. Niekedy v 13. stor. sa tuusadzujú Arvaniti, neskôr známi ako kresťanskí Albánci, miestne obyvateľstvo Atiki bolo zdecimované vojnami. Od 15. stor. je táto malá arvanitská dediny súčasťou Osmanskej ríše a je známa ako "Kokla", čo je meno albánskeho pôvodu. V 19. stor. po oslobodení Grécka bolo prinavrátené antické meno, "Plataies".
Kykladská kultúra

Kykladská kultúra bola civilizácia sídliaca na Kykladských ostrovoch v Egejskom mori. Rozvíjala sa už v 3. tisícročí pred Kr.
Kykladskí obyvatelia poznali bronz, vyrábali si z neho pracovné nástroje. Obchodovali s Krétou a inými vtedajšími krajinami v Stredozemnom mori. Obyvatelia Kykladských ostrovov prejavovali svoje umenie a náboženské predstavy tvorbou bielych sošiek z mramoru, ktoré zobrazovali nahé ženské, menej mužské postavy (napríklad muž s harfou, či píšťalou). Sošky sa nazývajú "idoly".
Saurornitholestes

Saurornitholestes bol rod malého vtákovitého dinosaura z čeľade Dromaeosauridae. Žil v období vrchnej kriedy (asi pred 75 až 73 miliónmi rokov). Nájdený bol v Novom Mexiku, Montane (USA) a Alberte (Kanada).
Opis.
Saurornitholestes meral asi 1,8 m na dĺžku a vážil približne 10 kg. Rovnako ako ostatní príslušníci čeľade, mal aj tento dravec veľké zahnuté pazúry na druhom prste zadnej končatiny. Bol pomerne ľahko stavaný dvojnohý bežec, podobný príbuznému rodu Velociraptor. Veľmi hojné boli tieto dravce na území Dinosaur Provincial Park, kde sa nachádzajú ich početné zuby a kosti. Zuby Saurornitholestov boli objavené v spojení s kosťami veľkého pterosaura (možno mláďaťa Quetzalcoatla) ktorého zdochlinu zrejme ohrýzali. V roku 2006 bol opísaný ďalší druh, "S. robustus", nie je však jasné, či nešlo len o iného zástupcu rovnakého rodu.
Zoznam satelitných galaxií Mliečnej cesty

Galaxia Mliečna cesta má niekoľko menších galaxií vo svojom gravitačnom poli, ktoré sú súčasťou skupiny galaxií Mliečnej cesty. Táto skupina galaxií je súčasťou Miestnej skupiny galaxií
Zoznam satelitných galaxií Mliečnej cesty zahŕňa:
Jošikacu Kawaguči

Jošikacu Kawaguči (; * 15. august 1975, Šizuoka) je japonský futbalový brankár. V súčasnosti je jednotkou klubu Júbilo Iwata a japonského národného mužstva. 
V rokoch 1997 až 2008 Kawaguči odohral 116 zápasov za Japonské národné futbalové mužstvo. Reprezentoval Japonsko na Majstrovstvách sveta 1998, 2002, 2006 a 2010.
Turistická značkovaná trasa číslo 2728

 Turistická značkovaná trasa číslo 2728 je modro značená trasa v pohorí Lúčanská Malá Fatra. Začína sa na konečnej zastávke SAD vo Višňovom, prechádza vrchom Minčol a končí na Vrútkach v lokalite "Piatrová". Čas prechodu trasy je odhadovaný na 4:55 h oboma smermi.
Opis.
Stredne náročná túra vedie obcou Višňové a stúpa Višňovskou dolinou traverzom Valientovho dielu do lyžiarskeho areálu Holý diel, odkiaľ pokračuje na Dolnú a Hornú roveň až na hôľnatý hrebeň Malej Fatry a zároveň dominantný Minčol. Vrchol ponúka zaujímavé výhľady na okolité pohoria a kotliny.
Na turčiansku stranu pokračuje chodník najskôr severným smerom po hrebeni hôľnatou časťou do sedla Okopy, kde sa odpája z červeno značenej hrebeňovky a vedie lesom bez výhľadov na kótu Diaľna, odkiaľ zostupuje do Piatrovej.
Airplay

Airplay (vo voľnom preklade z ) je termín v hudobnom priemysle, ktorým sa spravidla označuje miera sprostredkovania hudobného diela (skladby) rozhlasom vo zvolenom časovom úseku a rozsahu rozhlasových staníc (vyčlenenom na základe rozhlasového formátu alebo územia). Termín sa môže vzťahovať aj na videoklipy a televíziu.
Počiatky tejto metódy siahajú do Spojených štátov 30. rokov 20. storočia, kedy údaje o hranosti skladieb slúžili pre zostavenie prvých rozhlasových hitparád (časopisy "Billboard" a "Variety"). Výsledné rebríčky hranosti skladieb sú uverejňované v hudobných časopisoch ako napr. vo vyššie spomínanom "Billboarde" či v britskom "Music Week", pričom pri výpočte poradia sú surové dáta o hranosti obvykle vážené (pozri štatistická váha) podľa toho, koľko poslucháčov majú jednotlivé rozhlasové stanice. To znamená, že skladbu, ktorá je hraná najčastejšie môže predbehnúť skladba s menším počtom odohraní, avšak s vyšším zastúpením staníc s najväčším počtom poslucháčov. Niektoré rebríčky (napr. americký "Billboard Hot 100") sú založené na kombinácii údajov o hranosti a predajnosti skladby.
Diaľnica A57 (Taliansko)

Diaľnica A57 () je 26,7 km dlhá diaľnica v Taliansku, ktorá tvorí obchvat miest Mestre a Benátky. Až do vybudovania nového úseku diaľnice A4, ktorý vedie severnejšie, bola súčasná diaľnica A57 súčasťou A4. Z hľadiska plynulosti dopravy išlo o kritický úsek, pretože mýtnice na oboch koncoch spôsobovali v čase dopravnej špičky dlhé kolóny. Diaľnica A57 je nespoplatnená aj dnes, no tranzitná doprava v súčasnosti už využíva nový úsek na A4.
Diaľnica A57 je súčasťou európskej cesty 55. V minulosti, keď bola súčasťou diaľnice A4, tadiaľ viedla aj E70. Spoločnosť "Autostrade per l'Italia" diaľnicu A57 eviduje ako "diaľničnú spojku R11 (Raccordo autostradale 11)".
História.
Súčasná diaľnica A57 bola budovaná v troch etapách. Úsek medzi západnou križovatkou s A4 a miestom, kde v súčasnosti stojí mýtnica "Venezia ovest", bol do prevádzky odovzdaný 15. novembra 1933 ako súčasť diaľnice Padova-Benátky, ktorá patrila medzi prvé diaľnice v krajine vôbec. Zvyšok sa začal stavať až koncom 60. rokov, úsek "Interconnesione A27-Barriera Venezia est" otvorili 22. februára 1970 ako súčasť diaľnice A4. O vyše dva roky neskôr, dňa 3. septembra 1972, bola súčasná diaľnica A57 skompletizovaná otvorením úseku "Barriera Venezia ovest-Interconnesione A27".
Dňa 18. februára 2009 bol otvorený nový úsek diaľnice A4, ktorý obchádza mestá Meste a Benátky zo severozápadu a pôvodný úsek bol prečíslovaný na A57.
Privádzače, odbočky a spojky.
A57dir Diramazione Aeroporto.
Privádzač na Letisko Marca Pola v Benátkach, resp. diaľnica A57dir () je 6,73 km dlhá štvorpruhová komunikácia označená ako diaľnica, ktorá spája diaľnicu A57 s benátskym letiskom. Komunikácia bola dokončená a otvorená 11. marca 1991 a jazda po nej nie je spoplatnená. Jej správcom je spoločnosť "Società delle Autostrade di Venezia e Padova".
Propagačný singel

Propagačný singel alebo aj promo singel či radio promo je singel vydaný na CD, DVD, VHS, audiokazete alebo gramofónovej platni voľne distribuovaný na podporu komerčného vydania. Takto vydané single sú zvyčajne zasielané do rozhlasových alebo televíznych staníc. Vo Veľkej Británii sú zasielané do denníkov zaoberajúcich sa hudbou a hudobnými kritikmi.
Baldovská

Baldovská je stredne mineralizovaná prírodná minerálna voda, slabo kyslá, bohatá na minerálne soli. 
Obsahuje vápnik, horčík a hydrogénuhličitany. Pramení v obci Baldovce (okr. Levoča), podľa ktorej nesie názov. Plní sa zo zdrojov Deak a Polux. V minulosti boli Baldovce významnou kúpeľnou oblasťou. Ich zdravotné zameranie sa orientovalo na choroby chrbtice a rekonvalescenciu. 
Použitie.
Baldovská je vhodná pri niektorých žalúdočných a črevných ochoreniach, pri ochorení žlčových, obličkových a močových ciest a takisto aj pri liečbe osteoporózy.
Sprievodný spev

Sprievodný spev alebo backing vocal je spev spievaný vokalistom v pozadí, ktorý s ostatnými vokalistami vytvára harmonickú atmosféru spoločne s frontmanom. Pokým niektoré skupiny využívajú vokalistov v pozadí väčšinou len na koncertoch, v rockových a metalových skupinách niektorí speváci v pozadí tiež hrajú na hudobné nástroje ako bicie, rytmická gitara, basová gitara.
Mastering

Mastering je konečná fáza v procese hudobnej produkcie, počas ktorej sa vytvárajú malé rozdiely zvuku v nahrávanom materiáli. Cieľom je zharmonizovať znenie všetkých piesní (najmä keď boli nahrávané v rôznych štúdiách) a upraviť znenie na daný štandard. Základom pre mastering je kvalitne urobený mix.
Sampler (hudobný nástroj)

Sampler je elektronický hudobný nástroj, ktorý pracuje so zvukovými vzorkami - samplami. Svojím charakterom má najbližšie k syntetizátoru. So samplami pracuje tiež väčšina súčasných digitálnych syntetizátorov. Súčasné samplery pracujú na číslicovom princípe, zvuk zaznamenávajú a spracúvajú v číslicovej (digitálnej) forme.
Athanasios Diakos

Athanasios Diakos (, vlastným menom Athanasios Nikolaos Massavetas, ; * 1788† 24. apríl 1821) bol jeden z najvýznamnejších generálov počas Gréckej vojny za nezávislosť. Je označovaný ako novodobý Leonidas.
Rané roky.
Narodil sa v kraji Fokida, v Strednom Grécku, v dedine "Ano Musunitsa" (dnes Athanasios Diakos). Pochádzal zo zbojníckej rodiny kleftov. Ako mladý sa stal mníchom a neskôr kňazom (gr. "diakos"). Raz vtrhol do kláštora ozbrojený turecký paša, ktorý sa pohádal s Diakosom, ktorý ho zabil a následne utiekol do hôr a stal sa kleftom. Podľa inej verzie sa Diakos stal kleftom tak, že bol nespravodlivo obvinený z vraždy jedného Gréka a musel sa ukryť do hôr. Neskôr sa stal jedným z generálov armatolov tureckého správcu Epiru, Aliho Pašu z Tepeleny, ktorý rebeloval proti Osmanskej ríši.
Povstanie.
Po vypuknutí povstania Grékov na Peloponéze sa k nim okamžite pridali aj Gréci z Rumélie, ktorých viedli práve Diakos a tiež Odysseas Andrutsos. Povstalci pod Diakosovým velením dobyli 1. apríla 1821 dôležité mesto, Livadiu. Gréci zničili miestne turecké pevnosti. Turci sem nato okamžite vyslali vojská pod vedením Albánca Omera Vryonisa, ktorý mal preniknúť až na Peloponéz a poraziť miestnych Grékov pod vedením Theodorosa Kolokotronisa, ktorí ovládli celý polostrov. Ak však chcel Vryonis preniknúť na Peloponéz, musel najskôr poraziť Grékov v Rumélii.
Turecká armáda Vryonisa sa stretla s gréckymi povstalcami pod vedením Diakosa a jeho pobočníkov, Panurjasa a Dyovuniotisa v bitke pri Thermopylách, neďaleko starovekého bojiska. 
Turkov bolo 9 500, Grékov len 1 500. Gréci však statočne bojovali a väčšina z nich zomrela v boji. Diakosa zajal Omer Vryonis a za jeho statočnosť mu ponúkol miesto v tureckej armáde, ak prestúpi na islam. Diakos vtedy povedal: "Εγώ Γραικός γεννήθηκα, Γραικός θε να πεθάνω (Ego Grekos jennithika, Grekos the na pethano - Ja som sa Grékom narodil, ako Grék chcem aj zomrieť!)".
Tak sa aj stalo, Diakos bol popravený v meste Lamia. Keď ho spútaného viedli na popravu povedal svoje posledné slová: " Ja des more kero pu dialexe, o Charos na me pari, tora p´anthizun ta klaria ke vgazi i gis chortari (Pozri na čas kedy sa Cháron rozhodol odniesť ma, teraz, kedy kvitnú konáre a tráva rastie)".
Vryonis bol odhodlaný vstúpiť na Peloponéz a zakročiť proti povstalcom, avšak prekvapil ho nový odpor Grékov, ktorých viedol Odysseas Andrutsos. Gréci Vryonisovu armádu zničili v bitke pri Vassilike a postavili tak Turkov do ťažkej pozície.
Solaris Urbino 12

Solaris Urbino 12 je model poľského nízkopodlažného autobusu, ktorý od roku 1999 vyrába spoločnosť Solaris Bus &amp; Coach.
Urbino 12 je základným modelom rodiny Solaris Urbino. Je to dvanásťmetrový dvojnápravový mestský autobus s nízkou podlahou. Pre vstup do vozidla slúžia tri dvojkrídlové dvere na pravej bočnici. Pohon zaisťuje naftový motor, od roku 2005 je vyrábaná aj verzia s pohonom pomocou stlačeného zemného plynu.
Model Urbino 12 je najrozšírenejším typom autobusu značky Solaris. V Poľsku ich najviac jazdí vo Varšave (vyše 100 kusov). Veľké množstvo ich bolo exportovaných do Nemecka (Kassel – 50 kusov, Düsseldorf – 21 kusov), Švajčiarska (Winterthur – 31 kusov), Lotyšska (v Rige je 67 autobusov) či Česka (Ostrava – 46 kusov). Na Slovensku jazdia tieto autobusy v Bratislave (4 kusy), Košiciach (16 kusov), Prešove (13 kusov), Leviciach (2 kusy) a Žiline (19 kusov).
Minčol (vrch v Oravskej Magure)

Minčol () je najvyšší vrch v Oravskej Magure na Slovensku. Západná a severná časť patrí do Národnej prírodnej rezervácie Minčol a rovnako tu zasahujú ochranné pásma Národného parku Malá Fatra a CHKO Horná Orava. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Oravskej Magury, v geomorfologickom podcelku Kubínska hoľa. Leží v hlavnom hrebeni pohoria, priamo nad mestom Dolný Kubín, do ktorého katastrálneho územia patrí. Na východných, čiastočne odlesnených svahoch, sa nachádza známe lyžiarske stredisko SKI PARK Kubínska hoľa. 
Severným smerom pokračuje hrebeň cez susedný Minčol až k Paráču (), východne susedí Kubínska hoľa. Severozápadné svahy odvodňujú prítoky Zázrivky, severné prítoky Hruštínky a južné Lehotský potok, všetky smerujúce do rieky Orava.
Výhľady.
Minčol je vďaka dostupnosti obľúbeným cieľom turistov, poskytujúci z čiastočne odlesneného vrcholu ďaleké výhľady. Z vrcholu je okrem oravskomagurských vrcholov dobrý výhľad na Dolný Kubín, Malú aj Veľkú Fatru, Západné, Vysoké i Nízke Tatry, Veľký Choč, Oravské i Kysucké Beskydy.
Koncentračný tábor Helmbrechts

Koncentračný tábor Helmbrechts bol nacistický koncentračný tábor, ktorý vznikol počas 2. svetovej vojny v bavorskom meste Helmbrechts ako pobočka koncentračného tábora Flossenbürg. Bol to pracovný tábor, v ktorom boli sústredené mladé ženy zo Sovietskeho zväzu, Poľska, Protektorátu Čechy a Morava, Francúzska, Holandska a Nemecka. Boli sem poslané za podporovanie Židov, urážku vodcu, sabotáže a podobne činy. Pracovali tu pre nemecký zbrojný priemysel nepretržite v dvojsmennej dvanásťhodinovej prevádzke. Na začiatku roku 1945 sa tu nachádzalo asi 700 žien, ku ktorým 6. marca pribudlo 621 žien, ktoré sem nacisti dovliekli z Grünbergu (Zielona Góra) a Glogau (Głogów) v dnešnom Poľsku. 
Dňa 13. apríla 1945 (dva dni pred príchodom americkej armády) bol tábor Helmbrechts evakuovaný a 1170 väzenkýň sa vydalo na 310 km dlhý pochod smrti. Denne sa muselo prejsť asi pätnásť kilometrov – a každá, ktorá nemohla ďalej, bola na mieste usmrtená. Pochod viedol cez Svatavu, Aš, Cheb, Mariánské Lázně, Chodovú Planú, Tachov, Domažlice, Klatovy a na záver zaviedol celkom vysilené ženy na Šumavu − cez Kvildu (1. mája), Hornú Vltavicu, Lenoru až do Volarov (4. mája), odkiaľ hnali stráže zvyšok transportu ďalej smerom na Prachatice, kam došlo už iba 100 žien. Celý transport skončil v ranných hodinách 6. mája medzi Prachaticami a Husincom, keď nacistické stráže utiekli.
Smrek pichľavý

Smrek pichľavý (iné názvy: smrek strieborný, ľudovo strieborná jedlička, modrý smrek; lat. "Picea pungens") je strom z rodu smrek ("Picea") z čeľade borovicovité ("Pinaceae"). 
Ako smrek strieborný (strieborný smrek) sa v užšom zmysle označuje len podskupina tohto druhu, ktorá sa vyskytuje v niektorých systémoch a klasifikuje sa ako varieta "argentea" alebo kultivar Argentea alebo forma "argentea" (dlhý slovenský názov: smrek pichľavý strieborný).
Pôvod.
Pôvodom je to americký druh smreku, ktorý sa dostal do Európy v roku 1863.
Opis.
Jeho kmeň je pokrytý sivohnedou rozbrázdenou borkou. Konáre sú husté, ale v pomere ku kmeňu krátke. Mladé konáre majú žltohnedé sfarbenie. Púčiky sa objavujú neskôr ako u iných druhov. Sú okrúhlo tupé, neživicové a mladé ihlice sú mäkké. Dospelé ihlice majú naopak veľkú tvrdosť, zahrotené konce (preto pichľavý) a odstávajú od konárikov viac ako ihlice podobného druhu smreka Engelmannovho. Ihlice sú štvorhranné, zakrivené a ich zafarbenie závisí od kultivaru. Mladé šišky sú zelené, dospelé pieskovohnedé s dĺžkou 5-10 cm. Semenné šupiny majú ohybné s nerovným okrajom. Dorastá do výšky 30, prípadne až 50 metrov. Patrí medzi najrozšírenejšie pestované ihličnaté dreviny v našich končinách. Je to horská drevina rastúca vo výškach 2000-3000 metrov, veľmi tolerantná a prispôsobivá. Na rozdiel od iných druhov nie je až tak citlivý na znečistenie ovzdušia.
Barapasaurus

Barapasaurus je vyhynutý rod vývojovo primitívneho dlhokrkého dinosaura, žijúceho v období spodnej jury (asi pred 196 až 183 Ma) na území dnešnej Indie (štát Maháraštra). Jeho jediným druhom je Barapasaurus tagorei.
Celkovo sa získalo okolo 300 fosilizovaných kostí tohto dinosaura, pochádzajúcich prinajmenšom od šiestich jedincov. Podľa niektorých odborníkov bol príbuzný rodu Cetiosaurus.
Dorastal do dĺžky 14 metrov a vážil asi až 20 ton. Podobne ako iné sauropódy aj on bol bylinožravec, mal dlhý krk a chvost, malú hlavu a štyri – na sauropóda veľmi dlhé a tenké končatiny.
Deutsche Ausrüstungswerke

Deutsche Ausrüstungswerke (DAW) () bol zbrojný podnik v Nemeckej ríši, za čias vlády nacistov, ktorý bol riadený nemeckou SS a sídlil v Berlíne.
Charakteristika.
Tento podnik bol založený v roku 1939 a do roku 1943 zamestnával približne 15 000 väzňov z koncentračných táborov, z ktorých mnohí kvôli namáhavej nútenej práci prišli o život. Deutsche Ausrüstungswerke (DAW) podnikali vo viacerých oblastiach v koncentračných táboroch Dachau, Sachsenhausen (Deutsche Bekleidungswerke), Buchenwald, Auschwitz I, v ktorých boli väzni nasadení k úmorným núteným prácam. Neskôr sa podnikanie rozšírilo aj na tábory Lublin, Lemberg, Pulawy, Stutthof, Fürstenwalde, Neuengamme, Ravensbrück (pletenie rohoží) a Lemberg-Janowska. Väčšina väzňov, ktorí vykonávali pre DAW nútené práce, neprežili politiku v zmysle „vyhladzovanie prácou“ alebo sa stali obeťami holokaustu. Koncom 1943 prevzal DAW poľských väzňov Generalgouvernementu a aj podniky patriace Ostindustrie GmbH v Radomi a meste Blizyn.
Solaris Urbino 12 LE

Solaris Urbino 12 LE je model prímestského, čiastočne nízkopodlažného autobusu, ktorý od roku 2005 (prototyp v roku 2004) vyrába poľská firma Solaris Bus &amp; Coach.
Model Urbino 12 LE (LE = Low entry = autobus s nízkopodlažnou prednou časťou) vznikol na popud škandinávskych krajín, ktoré sú zároveň jeho najväčšími prevádzkovateľmi. Solaris Urbino 12 LE vychádza z nízkopodlažného typu Urbino 12. Ide o dvojnápravový autobus, ktorý je určený hlavne pre prímestskú dopravu. Podľa priania zákazníka môže mať dvoje (v nízkopodlažnej časti) alebo troje (dvoje v nízkopodlažnej časti, zadné vo vysokopodlažnej časti) dvere. Od roku 2007 sa vyrába aj variant CNG s pohonom na stlačený zemný plyn.
Najviac autobusov tohto typu jazdí v nórskom Osle (50 ks). Solaris Urbino 12 LE bol tiež exportovaný do Nemecka a Švédska. Prototyp Urbina 12 LE bol vyrobený v roku 2004 a je majetkom dopravného podniku v Ostrave.
Banachova veta o pevnom bode

Banachova veta o pevnom bode, pomenovaná podľa Stefana Banacha a známa aj ako veta o kontrakcii, je veta matematickej analýzy, ktorá hovorí, že pre každé kontraktívne zobrazenie v úplnom metrickom priestore existuje práve jeden pevný bod.
Definície.
Pevný bod.
Nech formula_1 je zobrazenie. Bod formula_2 nazveme "pevným bodom" zobrazenia "f", ak formula_3.
Kontraktívne zobrazenie.
Nech formula_4 je metrický priestor, nech formula_5. Nech formula_6 je zobrazenie. Zobrazenie "f" nazývame "kontraktívne zobrazenie" alebo "kontrakcia," ak existuje reálna konštanta "L", formula_7 taká, že pre všetky formula_8 platí 
Inými slovami, zobrazenie "f" je kontraktívne vtedy a len vtedy, keď spĺňa Lipschitzovu podmienku pre formula_7.
Znenie vety.
Nech formula_4 je úplný metrický priestor. Nech formula_12 je kontraktívne zobrazenie. Potom "f" má práve jeden pevný bod formula_13. Navyše, pre každé formula_2 platí formula_15 pre formula_16 (symbol formula_17 označuje "n"-tú iteráciu zobrazenia "f"), pričom pre rýchlosť konvergencie platí formula_18.
Dôkaz.
Existencia pevného bodu.
Z kontraktívnosti zobrazenia "f" možno matematickou indukciou dokázať, že platí
Z toho vyplýva, že pre všetky prirodzené čísla "n,k" platí 
Keďže
je postupnosť formula_22 fundamentálna. Z úplnosti metrického priestoru formula_4 potom plynie, že existuje limita tejto postupnosti. Označme túto limitu "u". Potom platí
čiže "u" je pevný bod zobrazenia "f".
Jednoznačnosť pevného bodu.
Sporom. Nech formula_25 sú dva rôzne pevné body zobrazenia "f". Z kontraktívnosti zobrazenia "f":
z čoho formula_27, čo je spor.
Rýchlosť konvergencie.
Tvrdenie 
dokážeme matematickou indukciou:
Aplikácie.
K štandardným aplikáciam Banachovej vety o pevnom bode patria dôkazy niektorých viet o existencii riešení diferenciálnych a integrálnych rovníc, či numerické metódy hľadania koreňov nelineárnych rovníc. Využíva sa však aj vo viacerých ďalších oblastiach, napríklad vo finančnej matematike, či v teórii fraktálov.
Kubínska hoľa (vrch)

Kubínska hoľa () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad mestom Dolný Kubín, približne severným smerom. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kubínska hoľa. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie mesta Dolný Kubín. Najbližšími sídlami sú južne situované mestské časti Dolného Kubína – Beňova Lehota a Mokraď, západne sa nachádza Zázrivá-Kozinská a severovýchodným smerom obec Hruštín. Severozápadná časť hrebeňa patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Kubínska hoľa je súčasťou mohutného chrbta, ktorý sa tiahne od sedla Príslop juhozápadným smerom po Minčol. S ním tvoria atraktívnu turistickú lokalitu s lyžiarskym strediskom SKI PARK Kubínska hoľa a neďalekou Chatou Kubínska hoľa. Nachádza sa tu tiež meteorologický radar SHMÚ. Severným smerom leží Príslopec (), Držatín () a Minčol (), východným Čierny vrch () a Mokradská hoľa (), južným Trniny () a západným je plytkým sedlom oddelený dominantný Minčol (). Severozápadne sa zvažujúce svahy odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, juhovýchodné svahy odvodňujú prítoky Oravy. Vrcholom vedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast, pokrývajúci hrebeň Kubínskej hole umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít sú viditeľné vrchy Oravskej Magury, široké okolie mesta Dolný Kubín, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy, Vysoké a Nízke Tatry, Veľká a Malá Fatra.
Souillac

Souillac môže byť:
Šuška

Šuška alebo šiška (po latinsky "conus" alebo "strobilus") je (modifikovaná) zrelá samičia šištica (po latinsky takisto "strobilus") nahosemenných rastlín. Je to klas so zdrevnateným vretenom aj listeňmi, ktoré majú v pazuchách sediace kvety, čiže súbor semien, plodolistov a podporných listeňov, ktoré sedia na predĺženom brachyblaste.
Šuška, ktorá je výsledkom zrastu zdužinatených semenných šupín a pripomína bobuľu, sa volá galbulus (napr. u borievky).
Chata Kubínska hoľa

Chata Kubínska hoľa alebo Chata na Kubínskej holi () je horská chata na juhovýchodných svahoch Kubínskej hole v pohorí Oravská Magura. Zariadenie s 
celoročnou prevádzkou sa nachádza neďaleko lyžiarskeho strediska SKI PARK Kubínska hoľa nad mestom Dolný Kubín, odkiaľ k chate vedie turistický chodník i cesta. 
Chata po rekonštrukcii ponúka ubytovanie pre 66 návštevníkov v 17 izbách (3, 4 a 6 lôžkových) s vlastným sociálnym zariadením a TV. V objekte je jedáleň i bar, prístup na internet a možnosť hrať šípky, príp. loptové hry pri chate. K dispozícii je bezplatné parkovisko.
Craig MacTavish

Craig MacTavish (* 15. august 1958, London, ON, Kanada) je bývalý kanadský hokejista. V súčasnosti sa venuje trénerstvu. Je takisto známy ako posledný hokejista, ktorý nepoužíval počas zápasov prilbu .
Where Do I Hide

„Where Di I Hide“ je skladba kanadskej rockovej skupiny Nickelback z ich tretieho štúdiového albumu "Silver Side Up" z roku 2001. Autorom textu piesne je Chad Kroeger a hudbu zložila celá skupina. Skladba bola nahraná ešte pred nahraním ich druhého albumu "The State" z roku 1998. Skladba bola hraná počas turné k ich druhému albumu popri takých piesňach ako „Money Bought“ alebo „Hangnail“.
Charakteristika.
Skladba začína od melodického riffového úvodu, je držaná v silnom hardrockovom štýle, založenom na melodických riffoch a krátkom gitarovom sóle. Charakteristický riffový úvod ako píše mesačník Teraz Rock je typický pre skupiny ako Creedence Clearwater Revival, kde je počuteľný vplyv tejto skupiny.
Skladba na koncertoch.
Skladba „Where Do I Hide“ bola vytvorená v roku 1998, tesne pred nahrávaním albumu "The State". Bola pravidelne hraná na turné The State Tour od roku 1998 do 2000. Objavil sa tiež na koncertoch v roku 2001 spolu s inými piesňami, ktoré boli zaradené na album "Silver Side Up". Okrem iných aj piesne „Money Bought“ či „Hangnail“. Pieseň bola pravidelne hraná v priebehu celého turné Silver Side Up Tour v roku 2002. Počas koncertu dňa 25. februára 2002 v Rexall Place v Edmontone bola skladba naživo nahraná na koncertný album "Live at Home", ktorý bol vydaný dňa 29. septembra 2002. Akustická verzia skladby bola použitá na B-strane singlov „Feelin’ Way Too Damn Good“ a „Figured You Out“. Pieseň bola taktiež zahraná počas koncertu Rock am Ring, ktorý skupina zahrala dňa 5. júna 2004 v Nürburgringu. Po ukončení turné The Long Road Tour prestala byť pieseň hraná naživo.
Zostava.
Nickelback
Produkcia
Lypovecký rajón

Lypovecký rajón ( - Lypoveckyj rajon) je rajón (okres) Vinnyckej oblasti na Ukrajine, ktorý vznikol v roku 1923. Má rozlohu 970 km² a žije tu 40 236 obyvateľov. Administratívnym centrom je mesto Lypovec (). Pod mestom v júli 1941 zahynuli príslušníci slovenskej motorizovanej brigády, ktorým tu postavili pamätník.
Mestá a dediny Lypoveckého rajónu.
Lypovec, Turbiv, Berestivka, Bila, Bilozerivka, Bohdanivka, Brycke, Vachnivka, Verbivka, Verňanka, Vijtivci, Vikentijivka, Hannivka, Hordijivka, Žurava, Zoziv, Zozivka, Ivaňky, Kobyľňa, Kozynci, Koňušivka, Korolivka, Kosakivka, Kosťantynivka, Kochanivka, Lozuvata, Lukašivka, Napadivka, Narcyzivka, Nova Pryluka, Nove, Oleksandrivka, Penkivka, Petrivka, Pisočyn, Popivka, Pryborivka, Rosoša, Syvakivci, Skytka, Slavna, Sobolivka, Stara Pryluka, Strutynka, Teklynivka, Trošča, Uľanivka, Choroša, Čuprynivka, Šenderivka, Ščaslyva, Jasenky, Ksaverivka, Lypovec (sídlisko), Pylypenkove, Pidlisne, Teľmana, Mala Bila, Jasenecke.
Príslop (sedlo na Orave)

Príslop () je sedlo v pohorí Oravská Magura, medzi vrchmi Príslop () a Poľana () a tvorí hranicu okresov Dolný Kubín a Námestovo. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Sedlom vedie značkovaný turistický chodník z Kubínskej hole na Budín () a Magurku (), ako aj cesta I/78, vedúca z Oravského Podzámku na hraničný priechod Oravská Polhora.