Arménska jadrová elektráreň

Arménska jadrová elektráreň (ANPP) (po arménsky: Հայկական ատոմային էլեկտրակայան), niekedy tiež Jadrová elektráreň Mecamor (po arménsky: Մեծամորի ատոմային էլեկտրակայան, "Mecamor atomakayan") je jediná jadrová elektráreň na Južnom Kaukaze, nachádzajúca sa pri meste Mecamor 36 kilometrov západne od Jerevanu v Arménsku. Elektráreň bola postavená v 70. rokoch 20. storočia s dvoma blokmi VVER-440/270. Ide o mierne modifikované reaktory sovietskeho typu VVER 440/230.
V roku 1988 došlo v Arménsku k zemetraseniu, ktoré spôsobilo odstavenie a následné uzavretie elektrárne. Azerbajdžan a Turecko však svojou ekonomickou a prepravnou blokádou následne spôsobili výpadky elektrickej energie v Arménsku. Vláda preto v roku 1993 rozhodla o opätovnom spustení druhého bloku ANPP.
Elektráreň v súčasnosti zabezpečuje do siete v priemere okolo 30-40 % spotreby elektriny v Arménsku (27 % ku koncu roka 2019). Po roku 2000 sa uvažovalo o výstavbe nového bloku s výkonom 1000-1200 MW. Po havárii v jadrovej elektrárni Fukušima bolo avšak od týchto plánov upustené. 
Elektráreň Mecamor býva považovaná za jednu z najnebezpečnejších jadrových elektrární na svete. Hlavným dôvodom je fakt, že ako jedna z mála elektrární v prevádzke nemá ochranný kontajnment a navyše leží v relatívne tektonicky aktívnej oblasti. Zo strany EÚ aj USA je dlhodobo vyvíjaný tlak na jej odstavenie. Medzinárodná agentúra pre atómovú energiu (MAAE) však jej prevádzku považuje za bezpečnú. Životnosť elektrárne mala vypršať v roku 2016, kvôli svojmu významu však bola predĺžená s tým, že reaktor bude modernizovaný za účasti Ruska. Nový termín uzatvorenia sa stanovil na rok 2026 s tým, že následne by produkciu elektriny mal prevziať plánovaný nový reaktor.
Dejiny.
ANPP pozostáva z dvoch blokov. Prvý blok bol uvedený do prevádzky 22. decembra 1976, druhý 5. januára 1980. Po verejnom tlaku po zemetrasení v Spitaku v roku 1988 došlo zo strany Rady ministrov ZSSR k rozhodnutiu uzavrieť dva prevádzkované bloky (prvý blok bol odstavený vo februári a druhý v marci roku 1989). Po rozpade ZSSR zažívalo Arménsko obdobie nedostatku energie a vláda v apríli 1993 rozhodla o opätovnom spustení elektrárne. Pred znovuotvorením prevádzky arménska vláda pozvala významné medzinárodné spoločnosti na diskusiu a odporúčanie riešení pre potenciálne zemetrasenia. Po zdĺhavých diskusiách bolo nájdené riešenie a následne bol 5. novembra 1995 opätovne uvedený do prevádzky druhý blok po vyše šiestich rokoch odstávky. Tento krok vyústil v rapídny nárast dodávok elektriny v krajine a umožnil využívať elektrinu nepretržite cez deň aj noc.
Počas príprav na opätovné spustenie elektrárne do prevádzky v rokoch 19931996 bola pre tento účel ako držiteľ povolenia vytvorená spoločnosť Armatomenergo. Držiteľom povolenia na prevádzku ANPP je podľa rozhodnutia vlády Arménska č. 98/1996 zo 4. apríla 1996 v súlade s legislatívou v oblasti jadrovej energetiky spoločnosť CJSC HAEK (Haykakan Atomayin Electrakayan Closed Joint Stock Company). Primárnym cieľom spoločnosť HAEK je schopnosť produktovať bezpečnú a cenovo udržateľnú energiu.
Na druhom bloku prebiehajú opatrenia s cieľom predĺžiť životnosť elektrárne do roku 2027.
Odolnosť voči zemetraseniam.
Elektráreň sa nachádza blízko oblasti náchylnej na zemetrasenia s lokálnym magnitúdom až do stupňa 8. Komplex bol však vystavaný iba na odolnosť voči zemetraseniam s magnitúdom do 7.
Kritika.
Okolité štáty ako Turecko či Azerbajdžan opakovane kritizovali Arménsko pre zastaranosť a rizikovosť jadrovej elektrárne. Turecko dokonca upozorňovalo na hrozbu šírenia jadrových zbraní v súvislosti s prevádzkou elektrárne a spájalo ANPP so zhoršovaním kvality životného prostredia v regióne.
Vojenské hrozby zo strany Azerbajdžanu.
16. júla 2020 počas arménsko-azerbajdžanských pohraničných potýčok sa Vagif Darghali, hovorca azerbajdžanského ministerstva obrany, vyhrážal, že Azerbajdžan môže napadnúť ANPP. Poznamenal: "Arménska strana by mala mať na pamäti, že naše ozbrojené sily majú v dispozícii pokročilé raketové systémy, schopné podniknúť vysoko precízne útoky na jadrovú elektráreň Mecamor, čo môže vyústiť v obrovskú katastrofu pre Arménsko. 
Arménske ministerstvo zahraničných vecí reagovalo, že hrozby "indikujú úroveň zúfalstva a krízu myslenia u politicko-vojenského vedenia Azerbajdžanu" a nazvalo ich flagrantným porušením medzinárodného humanitárneho práva vo všeobecnosti a Prvého dodatkového protokolu k Ženevským konvenciám špecificky. Takéto hrozby sú jasnou demonštráciou štátneho terorizmu a genocidálnych úmysloch Azerbajdžanu.