burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Arménske národné futbalové mužstvo

Arménske národné futbalové mužstvo reprezentuje Arménsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Európy vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1992. Arménsko sa zatiaľ nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Majstrovstvá Európy vo futbale. V Lige národov UEFA začínali v D-divízii no po zmene formátu sa dostali do C-divízie. V Lige národov 2020/21 sa tímu podarilo vyhrať skupinu a postúpiť do B-divízie.
Azerbajdžanské národné futbalové mužstvo

Azerbajdžanské národné futbalové mužstvo reprezentuje Azerbajdžan na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy alebo Liga národov UEFA.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1992. Azerbajdžan sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Majstrovstvá Európy. V Lige národov UEFA sa nachádzajú v C-divízii.
Učená spoločnosť banského okolia

Učená spoločnosť banského okolia (lat. "Sociates litteraria slavica montana") bola jedna z učených spoločností, ktoré vznikali na území dnešného Slovenska v období osvietenstva.
Založená bola v máji 1810 Bohuslavom Tablicom, pričom vznikla pre potrebu zamedzenia nevzdelanosti Slovákov v porovnaní s Maďarmi a Nemcami. Hlavným účelom spoločnosti bolo povýšiť slovenské všeobecné vzdelanie a povedomie so zreteľom na starobylú tradíciu a hospodársku osvetu. Učená spoločnosť banského okolia sa venovala najmä zbieraniu rukopisov, pamätihodností, ľudovej slovesnosti, mincí atď. V rámci osvety pestovala snahu zveľadiť „čistú češtinu“. V roku založenia spoločnosť zriadila aj „Katedru reči a literatúry československej“ (čiže bibličtiny) v Banskej Štiavnici, ktorá bola zároveň sídlom spoločnosti. Predsedom bol Adam Lovich a tajomníkom Bohuslav Tablic. K ďalším členom patrili významní českí vzdelanci, ako napr. Antonín Marek alebo Václav Klíment Klicpera. Spoločnosť chcela pôsobením prelomiť maďarizačné tendencie a cenzúru. V tomto zmysle Tablic vydával aj množstvo učebníc s cieľom budovať „československú“ kultúru a vzdelanosť, čo podmienilo vznik viacerých inštitúcii.
Bieloruské národné futbalové mužstvo

Bieloruské národné futbalové mužstvo reprezentuje Bielorusko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Európy vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1989. Bielorusko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Majstrovstvá Európy vo futbale.
GBU-53/B StormBreaker

 GBU-53/B StormBreaker je kĺzavá bomba vyvinutá spoločnosťou Raytheon Missile Systems pre americké letectvo a námorníctvo. Je schopná ničiť stacionárne alebo pohyblivé ciele s vysokou presnosťou počas dňa aj v noci a za každého počasia. StormBreaker je od roku 2020 súčasťou arzenálu stíhačiek F-15E. Momentálne prebieha integrácia tejto bomby aj na lietadlá F/A-18E/F Super Hornet a stíhačky piatej generácie F-35.
Vznik a vývoj.
V auguste 2010 bola spoločnosť Raytheon vybraná ako dodávateľ bomby SDB II (Small Diameter Bomb Increment II), ktorá neskôr dostala označenie GBU-53/B StormBreaker. Americké letectvo uzavrelo s Raytheonom zmluvu v hodnote 450 miliónov dolárov na vývoj a výrobu novej bomby. V júni 2011 začalo testovanie munície na stíhačke F-15E. Schopnosť navádzacieho systému zamerať a sledovať pohybujúce sa vozidlá bol otestovaný v priebehu novembra až decembra 2011. Priame zásahy pohyblivých cieľov sa podarilo zrealizovať počas niekoľkých letových testov v októbri 2013. Prvá séria letových testov proti stacionárnym pozemným cieľom bola vykonaná v júni 2014. Testy ostrej streľby proti pohyblivým cieľom pokračovali na testovacej strelnici White Sands aj v roku 2015. V októbri 2020 USAF oficiálne schválilo integráciu bomby StormBreaker do lietadla F-15E Strike Eagle.
V roku 2020 sa začalo s integráciou bomby aj do stíhačiek amerického námorníctva F/A-18E/F Super Hornet. K prvému testovacie odhodeniu GBU-53/B StormBreaker došlo v júni toho istého roku. O rok neskôr bol takýto test vykonaný aj na stíhačke F-35B.
Prvá objednávka na 144 bômb v hodnote 30,94 milióna dolárov bola zadaná v júni 2015. Výroba tejto počiatočnej várky trvala do decembra 2017. V septembri 2016 prišla objednávka na 250 bômb na v januári 2017 bola uzavretá zmluva na výrobu ďalších 250 kusov. Vo februári 2018 bolo v štvrtej výrobnej várke objednaných 570 bômb v hodnote 77,3 milióna dolárov (z toho 90 kusov pre americké námorníctvo).
Konštrukcia a vlastnosti.
StormBreaker s hmotnosťou asi 94 kg je relatívne malá zbraň s dĺžkou 175 cm a priemerom asi 18 cm. Vďaka týmto malým rozmerom môže Strike Eagle niesť až 28 bômb tohto typu. To je výhodné v situácii, keď F-15E potrebuje zasiahnuť viacero pozemných cieľov s vysokou úrovňou presnosti.
Hlavica bomby má hmotnosť 48 kg. Zbraň dokáže zasiahnuť stacionárne ciele až do vzdialenosti 111 km a pohyblivé ciele až do vzdialenosti 72 km pomocou kombinácie aktívneho radarového navádzania s milimetrovými vlnami, poloaktívneho laserového navádzania, infračerveného navádzania, inerciálneho navádzania spojeného s GPS a technológie dátového spojenia. Vďaka radaru dokáže GBU-53/B zasiahnuť cieľ aj za zlého počasia (napr. hmla) a tiež v prípade, že sa v oblasti nachádza prach alebo dym. Americké letectvo uviedlo, že konektivita bomby dokonca umožňuje jej presmerovanie na nový cieľ aj po odhodení z lietadla.
Používatelia.
Súčasní používatelia.
 USA
Budúci používatelia.
 Fínsko
Theotimos (sochár)

Theotimos () bol starogrécky sochár.
Aténsky sochár Theotimos a sochár Zóilos z Argosu boli autormi ženskej sochy venovanej Poseidónovi a Amfitrite na ostrove Ténos, z ktorej sa zachovala časť základne s fragmentárnym nápisom s ich signatúrami: 
Nápis podľa typu písma datujú do rozhrania 2. a 1. stor. pred Kr.
Veľký Lysec (vrch v Javorí)

Veľký Lysec () je vrch v Javorí. Leží nad obcou Vígľašská Huta-Kalinka, približne juhozápadne od Detvy.
Poloha.
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Javorianska hornatina. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Zvolen a Detva a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a Vígľašská Huta-Kalinka. V okolí je početné laznícke osídlenie; západne sa nachádza osada Zaježová (patriaca k obci Pliešovce) a severovýchodne a východne leží Vígľašská Huta-Kalinka. 
Opis.
Veľký Lysec zakončuje rázsochu, vybiehajúcu z Homôľky () severným smerom cez Kukučkov kopec (). Severným smerom sa nachádza Malý Lysec () a Kozí hrb (), západným Hôrka () a Sekier (), južným Králikov vrch (), Priečne bralo () a Homôľka a východným Kukučkov kopec a Makytová (). Severovýchodné svahy odvodňuje potok Ľubica do rieky Slatina v povodí Hrona, vodu zo západných odvádza Krupinica do rieky Ipeľ. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady.
Symetrický vrchol Veľkého Lysca pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných miest možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež časť Štiavnických vrchov, Vtáčnika, Kremnických vrchov, Veľkej Fatry, Nízkych Tatier a Poľany.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolitých usadlostí.
Veľký Lysec

Veľký Lysec môže byť:
Nebo-M

Nebo-M je mobilný radarový systém na detekciu aerodynamických a balistických objektov v stredných a veľkých výškach. Systém pozostáva z troch radarových modulov, z ktorých každý pracuje v inom rozsahu vlnového pásma.
Vznik a vývoj.
Vývoj systému „Nebo-M“ sa začal v 90. rokoch 20. storočia vo Výskumnom ústave rádiového inžinierstva v Nižnom Novgorode (NNIIRT). V roku 1999 bolo prijaté rozhodnutie umiestniť radarové moduly na podvozok vozidla z Brianského automobilového závodu (BAZ). V roku 2008 prebehli prvé skúšky prototypu radarového modulu metrového vlnového pásma RLM-M a riadiacej kabíny KU RLC. O rok neskôr sa uskutočnili pozemné skúšky prototypu radarového modulu decimetrového vlnového pásma RLM-D. V roku 2010 bola ukončená prvá etapa štátneho testovania prototypu systému 55Ž6M „Nebo-M“ a podpísaná zmluva na dodávku prvej sériovo vyrobenej súpravy. 
Pôvodné plány velenia Vzdušno-kozmických síl počítali s dodávkou 10 systémov Nebo-M. Dodávka prvého systému Nebo-M sa mala uskutočniť v roku 2013, no v skutočnosti sa zrealizovala až v roku 2017 a bola určená pre Západný vojenský okruh.
V roku 2018 bol systém dodaný aj jednotkám protivzdušnej obrany dislokovaným na Krymea v Penzianaskej oblasti. V roku 2019 bol ďalší systém dodaný jednotke dislokovanej pri Narian-Mare v Neneckej oblasti. V roku 2020 bol tento systém rozmiestnený aj na Ďalekom východe.
Konštrukcia.
Systém 55Ž6M „Nebo-M“ pozostáva z nasledovných modulov:
Všetky moduly sa nachádzajú na podvozku štvornápravového vozidla BAZ-6909-015 s hmotnosťou 22 ton. Čas potrebný na rozvinutie systému je 15 minút. Radary systému Nebo-M sú určené na detekciu stealth lietadiel (F-22, F-35) a riadených striel s malou odrazovou plochou. V režime kruhového skenovania je systém schopný sledovať až 200 aerodynamických cieľov (vrátane hypersonických rakiet). Lietadlo s efektívnou odrazovou 1 m2 dokáže detegovať na vzdialenosť až 600 km. Nebo-M však deteguje ciele len v stredných a vysokých nadmorských výškach. Preto väčšinou spolupracuje s radarom Podlet, ktorý monitoruje nízko letiace ciele. Ten má však dosah len 300 km. V režime skenovania sektorov môže Nebo-M sledovať až 20 balistických striel na vzdialenosť až 1800 km.
Sekier (vrch v Javorí)

Sekier () je vrch v Javorí. Leží nad osadou Zaježová, približne južne od Zvolena.
Poloha.
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lomnianska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a Sása. Najbližším sídlom je na južnom úpätí ležiaca osada Zaježová (patriaca k obci Pliešovce), severne sa nachádza Kráľová (mestská časť Zvolena), východne leží Vígľašská Huta-Kalinka a západne Dobrá Niva. 
Opis.
Sekier tvorí uzlový vrch, kde sa stretávajú tri horské hrebene; od juhu vedie rázsocha od Ježovej (), od severovýchodu z Kozieho hrbu () a od severozápadu z masívu Lomného (). Južne sa nachádza Priečne bralo () a Ježová, západne Štetka () a Tri vrchy (), severne Lomné, Holý vrch () a Človekovo () a východným smerom Kozí hrb, Veľký Lysec () a Králikov vrch (). Vodu zo severných svahov odvádza potok Sekier do rieky Slatina, zo západných Lomniansky potok do Neresnice, obe v povodí Hrona. Juhovýchodné svahy odvodňujú prítoky riečky Krupinica do rieky Ipeľ. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady.
Vrcholová časť Sekiera je pokrytá súvislým, miestami mladým lesným porastom, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou a odlesnených častí možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež časť Štiavnických vrchov, Vtáčnika, Kremnických vrchov, Veľkej Fatry, Nízkych Tatier a Poľany.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no osadou Sekier prechádza žlto značný chodník zo Zaježovej do osady Kráľová, z ktorej sa dá odbočiť a po hrebeni prejsť na vrch Sekier.
Lomné (vrch v Javorí)

Lomné () je vrch v Javorí. Leží nad obcou Michalková, približne južne od Zvolena.
Poloha.
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lomnianska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Dobrá Niva a Michalková. Najbližším sídlom je na severnom úpätí ležiaca obec Michalková a severovýchodne situovaná mestská časť Kráľová, západným smerom sa nachádza Dobrá Niva a Podzámčok. 
Opis.
Lomné je najvyšším vrchom oblasti, ktorá sa nazýva podľa neho. Z mohutného masívu vybiehajú rázsochy k vrchu Vtáčnik, Sekier a Závoz. Západne susedí Vysoká stráň () a Biele bralo (), južne Tri vrchy () a Štetka (), východne Holý vrch () a Človekovo () a severne Závoz (). Oblasť patrí do povodia Hrona, kde z južných, západných i severných častí odvádzajú vodu prítoky Neresnice, zo severovýchodných potok Pomiaslo do rieky Slatina. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady.
Vrchol Lomného pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou a odlesnených častí možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry a Poľanu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v okolí je viacero osád, z ktorých je možný prístup.
Mária Spoločníková

akad. mal. Mária Spoločníková (* 25. október 1926, Košice – † 9. september 2021, Košice) bola slovenská reštaurátorka, maliarka, publicistka, historička umenia a grafička.
Životopis.
V roku 1953 bola jednou s prvých absolventiek prvého ročníka poslucháčov ateliéru reštaurovania na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Vyštudovala odbor reštaurovanie umeleckých a historických pamiatok u profesora Karla Veselého. Vzdelávala sa, ale aj u profesorov dejín umenia Karlovej univerzity v Prahe či odborníkov zo Spoločnosti Ježišovej. Špecializovala sa najmä na reštaurovanie starého umenia, najmä historických oltárov kostolov. V rokoch 1953 až 1959 pracovala vo Východoslovenskej galérii. Neskôr reštaurovala najmä pre Galériu mesta Bratislavy a Slovenskú národnú galériu. K jej vrcholným prácam patrí najmä reštaurovanie diel Majstra Pavla z Levoče, ale aj reštaurovanie gotickýcch plastík Madony a svätej Alžbety. V rokoch 1986 – 1992 sa podieľala aj na reštaurovaní gotických tabuľových malieb hlavného oltára Dómu sv. Alžbety v Košiciach. Reštaurovala taktiež drevorezbu Madony z Lomničky, Víťazný oblúk a oltár Baziliky sv. Egídia v Bardejove.
Bola autorkou viacerých publikácií a článkov zameraných na zvyšovanie povedomia o reštaurátorskej práci.
Výstavy.
25. októbra 2006 sa v priestoroch Východoslovenskej galérie na Hlavnej ulici konala výstava, organizovaná pri príležitosti jej významného životného jubilea 80. narodenín. Výstava bola súčasťou 17. ročníka "Festivalu sakrálneho umenia".
Východoslovenská galéria v roku 2017 sprístupnila pri príležitosti jej životného jubilea 90. rokov výstavu, ktorá mapovala jej reštaurátorské aktivity a prínos pri výskume diel Majstra Pavla z Levoče.
Od 6. apríla 2022 do 3. mája 2022 sa vo Východoslovenskej galérii konala výstava s názvom "Zo zbierky Márie Spoločníkovej". Vyvrcholením výstavy sa stala aukcia prezentovaných predmetov.
Ocenenia.
V roku 1967 získala "Cenu za reštaurovanie" súboru gotických plastík v Dóme sv. Alžbety, v roku 1992 bola ocenená "Cenou mesta Košice" a v roku 2001 získala "Cenu Jána Pavla II." V roku 2015 bola ocenená cenou "Pro Ecclesia et Pontifice".
Čiernohorské národné futbalové mužstvo

Čiernohorské národné futbalové mužstvo reprezentuje Čiernu Horu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy alebo Liga národov UEFA.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1931. Do roku 1990 bola Čierna Hora súčasťou Juhoslávie a do roku 2006 zas súčasťou Srbska a Čiernej Hory. Prvou medzinárodnou súťažou na ktorej sa Čierna Hora zúčastnila ako samostatný štát je kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010. Čierna Hora sa nikdy nekvalifikovala na MS ani na ME.
Gumová drvina

Gumová drvina sa vyrába recykláciou automobilových pneumatík alebo pneumatík z nákladných áut. Výstužné materiály, ktoré sa nachádzajú vo vnútri pneumatík, ako je oceľ a vlákna, sa odstránia spolu s inými nečistotami v procese recyklácie. Po recyklácii zostane guma z pneumatík zrnitá.
Spracovanie zrnitej gumy prebieha v granulátore, krakovom mlyne, pomocou kryogeniky alebo mechanickými prostriedkami. Následne sa znižuje veľkosť častíc, ktoré sú ďalej klasifikované na základe rôznych kritérií. Medzi kritéria patrí aj farba, ktorá je len čierna alebo aj čiernobiela. Takto klasifikovaný granulát sa na základe rozmerov triedi cez sito alebo sieť.
Klasifikácia.
Gumovú drvinu klasifikujeme do piatich kategórii:
Výhody.
Guma a asfalt.
Gumová drvina môže tvoriť 1522% zmesi v pogumovanom asfalte, ktorá sa využíva napríklad na výstavbu diaľníc.
Toto využitie má množstvo výhod, medzi ktoré patria:
Športoviská.
Vďaka gumovej drvine sú športové a hracie ihriská, rôzne bežecké a jazdecké povrchy vždy pripravené na využitie.
Využitie gumovej drviny na tieto účely má taktiež množstvo výhod:
Obavy a nevýhody.
Vplyv na životné prostredie.
Gumová drvina sa používa ako výplň na ihriská s umelým trávnikom. Pre výrobu dostatočného množstva gumovej drviny, na pokrytie priemerného futbalového ihriska je potrebných približne 20 00040 000 pneumatík. Toto využitie zabraňuje znečisteniu skládok kaučukom.
Ministerstvo ochrany životného prostredia v Connecticute vykonalo štúdiu, ktorej výsledkom bolo, že dažďová voda prechádzajúca cez gumovú drvinu prekračuje toxicitu zinku vo vodnom prostredí. Vo zvýšených hladinách sa taktiež vyskytovali ďalšie prvky ako bárium, meď, mangán a hliník. 
Nevýhody.
Nevýhodou využívania gumovej drviny na ihriskách s umelým trávnikom je, že takéto ihrisko má životnosť približne 10 rokov. Nízka životnosť a nutnosť jeho opätovnej úpravy, majú za následok množstvo vyprodukovaného odpadu. Používanie ihriska môže viesť mechanickému oddeleniu mikročastíc gumy, ktoré sa nekontrolovane roznesú do okolitého prostredia. Ďalšou z nevýhod je, že samotná gumová drvina je ťažko znovu využiteľná a mnohokrát sa likviduje na skládkach.
Recyklácia na Slovensku.
Recykláciou gumového materiálu sa na Slovensku zaoberajú nasledovné spoločnosti:
Všetky spoločnosti zabezpečujú zber, zvoz, transport a recykláciu pneumatík. Vyrábaná gumová drvina spĺňa všetky zdravotné a právne predpisy, ktoré sú platné v EÚ.
Veľká cena Miami 2022

Veľká cena Miami 2022 (angl. Formula 1 Crypto.com Miami Grand Prix 2022) sa uskutočnila 8. mája 2022 na pretekárskom okruhu Miami International Autodrome v Miami Gardens, čo je predmestie floridskej metropoly Miami. Boli to piate preteky sezóny 2022 Majstrovstiev sveta Formule 1 a prvá Veľká cena Miami v dejinách. 
Držitelia práv na preteky Formuly 1 sa už niekoľko rokov snažili o to, aby sa okrem Veľkej ceny v Austine konali aj druhé preteky v Spojených štátoch amerických. Pokus usporiadať preteky v New Jersey od sezóny 2013 zlyhal kvôli finančným problémom promotéra. Formula 1 preto spočiatku sledovala iné plány pri rozširovaní kalendára pretekov. 
V roku 2018 bol mestu Miami prvýkrát predložený návrh na potenciálne usporiadanie pretekov Formuly 1 v centre mesta v roku 2019. Po tom, čo mestská rada zamietla preteky v roku 2019 alebo 2020, bol predložený návrh na preteky v roku 2021. Tento druhý návrh presunul trať z centra mesta na parkovisko neďalekého štadióna Hard Rock Stadium tímu amerického futbalu Miami Dolphins. Preteky sa nedostali do kalendára na rok 2021, pretože Formula 1 sa rozhodla pre premiéru Veľkej ceny Saudskej Arábie. V máji 2021 Formula 1 definitívne uzavrela s organizátorom pretekov desaťročnú zmluvu na Veľkú cenu na medzinárodnom autodróme v Miami, ktorá platí od sezóny 2022. Dočasná pretekárska trať bola postavená špeciálne pre preteky a po ich skončení demontovaná.
Pred Veľkou cenou viedol jazdec tímu Ferrari Charles Leclerc v priebežnom poradí jazdcov pred oboma pilotmi Red Bullu Maxom Verstappenom a Sergiom Pérezom.
Priebeh kvalifikácie.
Charles Leclerc dosiahol v kvalifikácii už na tretiu Pole Position v sezóne. Na druhom mieste skončil jeho tímový kolega Carlos Sainz a na treťom Max Verstappen. Pre Scuderiu Ferrari to bolo prvé umiestnenie na prvých dvoch miestach v kvalifikácii od Veľkej ceny Mexika 2019.
Priebeh pretekov.
Holandský pretekár tímu Red Bull Max Verstappen vyhral Veľkú cenu pred Charlesom Leclercom a Carlosom Sainzom.
Na štarte pretekov predbehol Verstappen, ktorý odštartoval z tretej priečky, Carlosa Sainza a sa tým pádom dostal na druhé miesto za vedúceho Charlesa Leclerca. Poradie na čele štartového poľa sa nezmenilo až do deviateho kola, keď Max Verstappen prevzal vedenie pretekov od Leclerca. Po prvých zastávkach v boxoch viedol úradujúci majster sveta ešte stále pred oboma jazdcami tímu Ferrari Leclercom a Sainzom. V 41. kole muselo na trať bezpečnostné vozidlo potom ako kolidovali Pierre Gasly a Lando Norris, v dôsledku čoho Verstappen stratil svoj 7-sekundový náskok, ktorý si medzičasom vybudoval. Jeho tímový kolega z Red Bullu Sergio Pérez to naopak využil na výmenu pneumatík, ktorá ho stála podstatne menej času ako v normálnom pretekovom režime. O šesť kôl neskôr boli preteky reštartované. Max Verstappen sa udržal v čele; v tesnom závese ho nasledovali Leclerc, Sainz a Pérez. Päť kôl pred koncom, sa Sergio Pérez pokúsil o to, v prvej zákrute predbehnúť Carlosa Sainza, no nedobrzdil a sa prepadol späť na štvrté miesto. Tým pádom skončili Verstappen, Leclerc a Sainz na stupňoch víťazov.
Výsledky.
Kvalifikácia.
Poznámky:
Preteky.
Poznámky:
Juraj Hnilica

Juraj Hnilica (* 10. september 1985, Martin) je slovenský spevák, skladateľ, textár, hudobník a hudobný producent.
Začiatky.
Začal spievať ešte ako malý, keď mal 9 rokov. Vtedy na základnej škole sa úspešne zúčastňoval rôznych speváckych súťaží. Aktívnejšie sa hudbe začal venovať v roku 2001, keď spolu s kamarátmi Michalom Kulichom a Jánom Lichnerom založili kapelu Bačova fujara. S kapelou nahrali 4 albumy. Posledný z nich vyšiel v roku 2011 s názvom „Konečne!“. Hnilica bol hlavným skladateľom a textárom kapely. Počas svojej hudobnej kariéry spolupracoval na rôznych projektoch a bol členom kapiel Horská Chata, Editor, Problém, Nothing. V projekte Nothing nahrali album „Príbeh muža“, kde okrem iných účinkoval aj herec Marián Geišberg. Album bol súčasťou knižky Pavla „Hiraxa“ Baričáka s rovnakým názvom. V roku 2014 sa rozhodol pre sólovú dráhu, keďže kapela Bačova fujara, ktorú založil prešla zmenami a momentálne nefunguje. Ako predzvesť albumu nahral akustickú verziu pesničky „Aká si krásna“, kde na tvorbe videoklipu spolupracoval s organizáciou Greenpeace, ktorá mu poskytla unikátne zábery. 24. septembra 2014 vyšlo EP-čko s názvom „Dovoľte mi predstaviť sa Vám“, ktoré je odrazovým mostíkom jeho ďalšieho pôsobenia. Obsahuje 5 nových skladieb + live nahrávky z koncertu, ktorý sa uskutočnil v BarMuseu v Martine 24. apríla 2014.
Účasť v súťaži "Česko Slovensko má talent".
Juraj Hnilica sa zúčastnil kastingu v súťaži Česko Slovensko má talent 2015 a postúpil ďalej. Na pódiu predviedol vlastnú napísanú skladbu „Aká si krásna“. Tú doplnil aj hrou na klavíri a gitare. Ako sám priznal, nebol síce v tom čase úplne fit, ale aj napriek všetkému dokázal očariť porotu i publikum. Postúpil z Veľkého tresku rovno do finále. Vo finále ktoré sa konalo 21. novembra 2015, zaspieval pieseň „Uletení Anjeli“ a skončil na 3. mieste, a stal sa víťaz diváckeho hlasovania.
Faerské národné futbalové mužstvo

Faerské národné futbalové mužstvo reprezentuje Faerské ostrovy na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy alebo Liga národov UEFA. Futbalový zväz bol založený v roku 1979. Faerské ostrovy sa nikdy nekvalifikovali na finálový turnaj Majstrovstiev sveta ani na Majstrovstvá Európy. V Lige národov UEFA zaznamenali úspech keď sa im podarilo postúpiť z D-divízie do C-divízie.
V606 Aquilae

V606 Aquilae alebo Nova Aquilae 1899 bola nova v súhvezdí Orol, ktorej jasnosť sa zvýšila v roku 1899. Najjasnejšia zdokumentovaná magnitúda pre túto novu bola zdanlivá magnitúda 5,5, čo z nej urobilo objekt viditeľný voľným okom. Objavila ju Williamina Flemingová na fotografickej platni, ktorá bola zhotovená 21. apríla 1899. Na tejto platni bola neskôr určená jej fotografická magnitúda 6,75. Na platni z 1. novembra 1898 nebola viditeľná a neboli zaznamenané žiadne pozorovania oblasti okolo hviezdy počas 171-dňového intervalu pred Flemingovej objavom, takže je možné, že sa minulo skutočné maximum udalosti. Do 27. októbra 1899 zoslabla na 10. magnitúdu a 9. júla 1900 sa jej jasnosť pohybovala medzi magnitúdami 11,5 a 12,0.
V606 Aquilae je klasifikovaná ako „rýchla nova“, pretože za približne 65 dní zoslabla najmenej o 3 magnitúdy. Svetelná krivka vykazovala strmý pokles, po ktorom nasledovalo obdobie asi 100 dní, kedy sa svetelná krivka ustálila, čo znamenalo, že jej svetelná krivka bola klasifikovaná ako typ P.
Nova bola znovuobjavená ako objekt s magnitúdou 20,4 v roku 2012 z fotometrických pozorovaní Veľmi veľkého ďalekohľadu. Teraz je rekurentná trpasličia nova, ktorá vzplanie každých 270 dní o približne 1,5 magnitúdy.
Občianska vojna v Iraku

Občianska vojna v Iraku bola občianska vojna v rokoch 2006 až 2008, v ktorej bojovala iracká vláda s koaličnými silami vedenými USA proti rôznym ozbrojeným skupinám, najmä Al-Káide. Vo februári 2006 napätie medzi sunnitmi a šíitmi v Iraku vyskalovalo do rozsiahlej občianskej vojny po bombardovaní mešity Al-Askari, ktorá je považovaná za jedno z najposvätnejších miest šíitského islamu, sunnitskou organizáciou Al-Káida v Iraku. To spustilo vlnu represálií zo strany šiitských militantov na sunnitských civilistov, po ktorých nasledovali sunnitské protiútoky na šiitských civilistov.
Bojová taktika.
Samovražedné atentáty.
Od augusta 2003 sunnitskí militanti, predovšetkým extrémisti z Al-Káidy, čoraz častejšie vykonávali samovražedné atentáty v autách. Improvizované výbušné zariadenia, sa ukázali ako jedna z najúčinnejších zbraní militantov, namierená nielen proti civilným cieľom, ale aj proti irackým policajným staniciam a náborovým strediskám armády. Tieto vozidlá často riadili extrémisti zo zahraničných moslimských krajín s históriou militantnosti, ako sú Saudská Arábia, Alžírsko, Egypt a Pakistan.
Nevojenské ciele.
Útoky na nevojenské a civilné ciele sa začali častejšie objavovať v auguste 2003 ako pokus o vyvolanie chaosu a nezhôd medzi šiitmi a sunnitmi. Iracké obete sa v priebehu niekoľkých nasledujúcich rokov zvýšili niekoľkonásobne.
Útoky na náboženské miesta.
22. februára 2006 došlo v mešite Al-Askar v irackom meste Samarra, v jednom z najposvätnejších miest šiitského islamu, k výbuchu, ktorý spôsobila bomba nastražená Al-Káidou. Hoci pri výbuchu nedošlo k žiadnym zraneniam, mešita bola vážne poškodená a bombardovanie vyústilo v nasledujúcich dňoch do násilia. Nasledujúci deň bolo nájdených viac ako 100 mŕtvych tiel s dierami po guľkách a predpokladá sa, že najmenej 165 ľudí bolo zabitých. Po tomto útoku americká armáda vypočítala, že priemerný počet vrážd v Bagdade sa strojnásobil z 11 na 33 úmrtí za deň.
Desiatky irackých mešít boli následne napadnuté alebo ovládnuté sektárskymi silami. Napríklad sunnitská mešita bola vypálená v juhoirackom meste Haswa 25. marca 2007 z pomsty za zničenie šiitskej mešity v meste predchádzajúci deň. Vo viacerých prípadoch boli zo strany extrémistov napadnuté aj kresťanské kostoly. Neskôr v júni 2007 došlo k ďalšiemu bombardovaniu Al-Askari.
Iracká kresťanská menšina sa tiež stala terčom sunnitov z Al-Káidy kvôli protichodným teologickým myšlienkam.
Bombové útoky.
Bombové útoky namierené na civilistov sa zvyčajne zameriavali na preplnené miesta, ako sú trhoviská a mešity v šiitských mestách a štvrtiach. Takéto bombové útoky si často vyžiadali extrémne množstvo obetí.
Napríklad bombové útoky v mestskej časti Sadr v Bagdade z 23. novembra 2006 zabili najmenej 215 ľudí a ďalšie stovky zranili, čo vyvolalo odvetné útoky a bombový útok na bagdadský trh z 3. februára 2007 zabil najmenej 135 ľudí a zranil viac ako 300 ľudí.
Nočná pyramída

Nočná pyramída (NP) je talkshow Slovenského rozhlasu, vysielaná na rozhlasovej stanici Rádio Slovensko. Rozhovor vedie moderátor, hosť nemusí byť len „celebrita“. Môže to byť človek z najrôznejších oblastí, ako napr. umenie, kultúra, film, veda, šport či technika. Moderátori svojich približujú ako obyčajných ľudí, nerozprávajú sa s nimi iba o ich profesii či práci. V minulosti prevažovali hostia z kultúry – predovšetkým známi herci a pod., čo sa postupne podarilo zmeniť a dnes sú v NP hostia zo všetkých oblastí života. 
Relácia Nočná pyramída sa v rozhlase vysiela od septembra 2000. Zaviedol ju vtedajší riaditeľ Slovenského rozhlasu Jaroslav Rezník a vo vysielaní Rádia Slovensko je dodnes.
Obsah vysielaní.
V minulosti bola NP vysielaná každý deň, raz do týždňa bola zdravotnícka NP – teda nie profilová. Hosťami boli lekári a venovali sa zdravotníckym témam – najmä rozličným ochoreniam. NP sa vysielala raz do mesiaca aj z Banskej Bystrice a Košíc. Od roku 2014 sa ustúpilo od vysielania NP v sobotu a zrušená bola zdravotnícka NP, od roku 2015 prestalo Rádio Slovensko vysielať NP v nedeľu. O roku 2018 spravidla raz do mesiaca (v piatok) ponúka Rádio Slovensko historickú NP, ktorá je venovaná významný výročiam v našej novodobej histórii. Od februára 2023 sa relácia Veda SK stala súčasťou Nočnej pyramídy, ktorá je vysielaná takisto raz mesačne, pričom ide o prepojenie Rádia Slovensko a SAV so snahou o vytvorenie priestoru na popularizáciu špičkových osobností SAV, na prezentáciu zaujímavých vedeckých tém a výsledkov výskumov v širšom spoločenskom kontexte.
Niektoré vydania Nočnej pyramídy mali aj svoju televíznu podobu a to od prelomu rokov 2020/2021 do decembra 2022. Televízne vydania priniesla televízna Trojka a spravodajská televízia RTVS 24.
Človekovo

Človekovo () je vrch v Javorí. Leží nad osadou Sekier, približne juhovýchodne od Zvolena.
Poloha.
Masív sa nachádza v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lomnianska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Zvolenská Slatina a mesta Zvolen. Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí ležiace usadlosti zvolenskej mestskej časti Môťová a Kráľová, juhovýchodne sa nachádza Vígľašská Huta-Kalinka, severovýchodným smerom Zvolenská Slatina a severozápadným mesto Zvolen. 
Opis.
Človekovo je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Malého Lysca () na Zálužnú (). Západným smerom sa nachádza Závoz () a Lomné (), južným Kozí hrb () a Veľký Lysec (), východným Bučina () a Makovisko () a severným Hrabovec (). Juhozápadné svahy odvodňuje potok Sekier, severovýchodné Drieňovský potok, oba smerujúce do rieky Slatina v povodí Hrona. Vrcholom prechádza značená trasa z Môťovej do Kalinky.
Výhľady.
Vrchol Človekova pokrýva súvislý, no rôznorodý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s nižšou vegetáciou a malých odlesnených častí možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry a Poľanu.
Kozí hrb (vrch v Javorí)

Kozí hrb () je vrch v Javorí. Leží nad osadou Zaježová, približne juhovýchodne od Zvolena.
Poloha.
Masív sa nachádza v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lomnianska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a zasahuje na katastrálne územie obce Pliešovce a mesta Zvolen. V okolí je početné laznícke osídlenie a najbližšími sídlami sú na južnom úpätí samoty Zaježovej, na východnom samoty obce Vígľašská Huta-Kalinka a na západnom ležia usadlosti zvolenskej mestskej časti Môťová a Kráľová. 
Opis.
Kozí hrb je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Malého Lysca () juhozápadným smerom na Štetku (). Severným smerom susedí Bučina (), Drieň () a Človekovo (), západným susedí Holý vrch () a Sekier (), južným Hôrka (), Priečne bralo () a Králikov vrch () a východným Veľký Lysec () a Malý Lysec (). Severnú časť masívu odvodňuje potok Sekier do rieky Slatina v povodí Hrona, voda z južných svahov odteká riekou Krupinica do Ipľa. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s nižšou vegetáciou a malých odlesnených častí možno vidieť okolité vrchy Javoria, pri dobrých podmienkach tiež Štiavnické vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Ostrôžky.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesom z okolitých sídiel.
BM-30 Smerč

BM-30 Smerč alebo 9K5830 Smerč () je ťažký salvový raketomet vyvinutý v 80. rokoch 20. storočia v Sovietskom zväze. Je určený na ničenie plošných cieľov, živej sily a ľahko pancierovanej techniky na vzdialenosť 20 až 90 km.
Označenie "smerč" (rus. смерч) znamená smršť.
Vznik a vývoj.
Dňa 16. decembra 1976 vydal Ústredný výbor Komunistickej strany Sovietskeho zväzu a Rada ministrov ZSSR vyhlášku o začatí výskumu a vývoja salvového raketového systému Smerč. Vývojom bol poverený štátny výskumno-výrobný podnik Splav. Systém, ktorého súčasťou bolo bojové vozidlo 9A52 na podvozku 79111, bol prijatý do služby v Sovietskej armáde koncom roku 1987. V roku 1989 bola zavedená druhá verzia systému Smerč s bojovým vozidlom 9A52-2 a dopravno-nakladacím vozidlom 9T234-2.
Od roku 2014 ho v ruských ozbrojených silách nahrádza systém 9A52-4 Tornado.
Konštrukcia.
Salvový raketový systém 9K58 Smerč pozostáva z:
Bojové vozidlo 9A52-2 je postavené na štvornápravovom podvozku MAZ-543M. Vozidlá poháňa 12-valcový 4-taktný dieselový motor D12A-525A s výkonom 525 koní. Na bojovom vozidle je dvanásťhlavňový raketomet, ktorý používa rakety 9M55 a 9M528 o kalibru 300 mm. Hlavica má hmotnosť 243 kg. Dostrel týchto rakiet s váhou 800 kg a dĺžkou 7,6 metra je až deväťdesiat kilometrov.
300 mm rakety systému Smerč majú klasické aerodynamické usporiadanie a sú vybavené účinným motorom na tuhé palivo. Dostrel Smerču je 20 až 90 km. Charakteristickým znakom rakiet je systém riadenia letu, ktorý koriguje trajektóriu letu pomocou plynodynamických kormidiel. Vďaka použitiu tohto systému sa presnosť zásahov na dlhé vzdialenosti zvýšila 2-násobne.
Typy rakiet.
Transportno-nakladacie vozidlo 9T234-2 na štvornápravovom podvozku MAZ-543A a rovnako ako u bojového vozidla ho poháňa dieselový motor D12A-525A. Toto vozidlo má žeriavové vybavenie a nesie dvanásť rakiet. Proces nabíjania odpaľovacieho zariadenia je mechanizovaný a trvá do 36 minút.
Používatelia.
Súčasní používatelia.
V roku 2022 používali systém ozbrojené zložky nasledovných štátov:
Zóilos z Argosu

Zóilos () bol starogrécky sochár.
Sochár Zóilos z Argosu a aténsky sochár Theotimos zhotovili ženskú sochu, ktorá bola venovaná Poseidónovi a Amfitrite na ostrove Ténos. Z tejto sochy sa zachoval len poškodený podstavec s fragmentárnym nápisom a signatúry umelcov: 
Nápis podľa typu písma datujú do rozhrania 2. a 1. stor. pred Kr.
Fínske národné futbalové mužstvo

Fínske národné futbalové mužstvo reprezentuje Fínsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy alebo Liga národov UEFA.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1907. Fínsko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Majstrovstvách Európy vo futbale sa predstavili raz a to na ME 2020. Na turnaji v konkurencii Dánska, Ruska a Belgicka dokázali získať tri body za víťazstvo 1:0 nad Dánskom no s turnajom sa lúčili v skupinovej fáze.
Gibraltárske národné futbalové mužstvo

Gibraltárske národné futbalové mužstvo reprezentuje Gibraltár na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta, Majstrovstvá Európy alebo Liga národov UEFA.
História.
Futbal na Gibraltári sa hral už v 20. storočí no členom UEFA a FIFA sa stali v roku 2014 respektíve 2016. Prvý oficiálny zápas odohrali 19. novembra 2013 proti Slovensku a zrodila sa prekvapivá remíza 0:0. Gibraltár sa zatiaľ zúčastnil štyroch kvalifikácii (dve na MS, dve na ME) no zatiaľ vždy skončili na poslednom mieste. V Lige národov UEFA sa im podarilo postúpiť z D-divízie do C-divízie.
David Kozma

David Kozma, prezývaný „Pink Panther“ (* 13. august 1992, Karviná, Česko) je český profesionálny bojovník zmiešaných bojových umení (MMA) súťažiaci vo welterovej váhe (do 77 kg) aktuálne pôsobiaci v organizácii Oktagon MMA. 
Osobný život.
Od siedmich do sedemnástich rokov sa venoval džudu. Po úprave pravidiel v džude prestúpil na MMA, ktoré mu vyhovovali viac.
Hoci je profesionálnym zápasníkom, privyrába si ako nočný strážca. Tvrdí, že sa v uliciach nikdy nebil a zápasy berie ako súťaženie.
Svoju prezývku má už od mala. Rád totiž nosil ružovú farbu a bol - podľa svojich slov - „šampónik“.
Lurdská jaskyňa

Lurdská jaskyňa alebo Máriánska jaskyňa je názov mariánskych jaskýň, ktoré sú replikami jaskyne v Massabielle neďaleko francúzskeho mesta Lurdy. Práve v tejto jaskyni sa Bernadette Soubirousovej dňa 11. februára 1858 zjavila Panna Mária.
Na mieste mariánskych zjavení zdobí jaskyňu postava Madony, ktorej originál vytvoril Joseph-Hugues Fabisch pre Massabielle v roku 1864 podľa Bernadetinho rozprávania. V jaskyni je tiež umiestnený oltár. Uhlopriečne nad jaskyňou (vpravo pre diváka) je výklenok s bielou sochou Márie s modrou šerpou a ružencom. Pred jaskyňou je socha Bernadety vzhliadajúcej a kľačiacej v modlitbe. 
Na pokyn Panny Márie bola v roku 1866 pri jaskyni Massabielle, na mieste zjavení, postavená kaplnka. Táto kaplnka sa čoskoro stala príliš malou pre veľký počet veriacich. Preto bol na vrchole skaly vybudovaný väčší kostol, Bazilika Nepoškvrneného počatia Panny Márie, vysvätená v roku 1873. Prvá oficiálna púť do kaplnky sa konala už rok predtým.
Lurdské jaskyne sú väčšinou umiestnená pri kaplnke alebo pri kostole. Často býva umiestnená v kláštore. V roku 1874 dal Pius IX. postaviť vo Vatikáne kópiu jaskyne Massabielle. Následne sa začali stavať lurdské jaskyne v mnohých krajinách, na uctenie Panny Márie Lurdskej.
Vatikán v roku 1907 pridelil toto zjavenie v liturgickom kalendári na 11. február. To spustilo ďalšiu vlnu vybudovania lurdských jaskýň. Ďaľšia vlna lurdských jaskýň nastala, keď bola Bernadette Soubirousová blahorečená v roku 1925. Potom v roku 1933, keď bola kanonizovaná.
Po druhej svetovej vojne žačala prekvitať oddanosť k Panne Márii, keď mnohí boli Márii vďační za jej ochranu počas vojnových rokov. Dalšia vlna nastala po roku 1950, keď v tomto roku pápež Pius XII. vyhlásil mariánsku dogmu Nanebovzatia Panny Márie.
Lurdské jaskyne vo svete.
Lurdské jaskyne sa nachádzajú v týchto krajinách:
Medvedia výšina

Medvedia výšina () je vrch Cerovej vrchoviny. Leží nad obcou Nová Bašta, približne juhovýchodne od Fiľakova.
Poloha.
Masív sa nachádza na južnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hajnáčska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Lučenec a Rimavská Sobota a zasahuje na katastrálne územie obce Šiatorská Bukovinka a Nová Bašta. Vrch je situovaný v blízkosti štátnej hranice a najbližšími sídlami sú usadlosti na južnom úbočí v Maďarsku. Zo slovenských sídiel sú východným smerom ležiace Tachty, Večelkov a Nová Bašta, severným Radzovce a severozápadným Šiatorská Bukovinka. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina.
Opis.
Medvedia výšina je rozsiahly plochý masív, ktorý okrem východného úpätia klesá len pozvoľne. Západným smerom sa nachádza hrad Šomoška a nad ním vrch Šiator () i dominantný Karanč (), severným smerom leží Monica () a Dunivá hora (), východným Borievka () a Teplý vrch () a južným Salgó (). Východné svahy odvodňujú prítoky riečky Gortva do Rimavy, juhozápadné Bukovinský potok do Suchej v povodí Ipľa. Vrcholovou plošinou vedie značený chodník zo Šiatorskej Bukovinky.
Výhľady.
Plochý vrchol, navyše pokrytý súvislým lesným porastom, neumožňuje rozhľad. Z lokalít bez vyššej vegetácie je vidieť okolité vrchy Cerovej vrchoviny, ojedinele pri dobrých podmienkach tiež Javorie, Nízke Tatry, Poľanu, Ostrôžky a Stolické vrchy, južným smerom sú viditeľné viaceré horstvá v Maďarsku.
Prístup.
Vrcholovou plošinou vedie značený turistický chodník, z veľkej časti kopírujúci hraničnú čiaru.
Africký pohár národov 2006

Africký pohár národov 2006 bol 25. ročníkom Afrického poháru národov medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu. Turnaj sa hral v Egypte od 20. januára do 10. februára 2006. Obhajcom titulu bolo .
Víťazom turnaja sa stal , ktorý vo finále zdolal . Na treťom mieste skončila .
Dunivá hora

Dunivá hora () je vrch Cerovej vrchoviny. Leží nad obcou Nová Bašta, približne juhovýchodne od Fiľakova.
Poloha.
Masív sa nachádza na juhu strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hajnáčska vrchovina. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Rimavská Sobota a v katastrálnom území obce Nová Bašta. Vrch je situovaný v blízkosti štátnej hranice a najbližšími sídlami sú východným smerom ležiace Tachty, Večelkov, Nová a Stará Bašta, severozápadne ležia Radzovce a západne Šiatorská Bukovinka. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina. 
Opis.
Dunivá hora je súčasťou rozsiahleho plochého masívu v južnej časti pohoria. Severným a západným smerom sa terén zvažuje len veľmi pozvoľne do náhornej plošiny, no južným a východným smerom sú svahy strmé. Východným smerom susedí Borievka () a Pastvisko (), severne sa nachádza Pohanský hrad () a Monica (), západne Šiator () a dominantný Karanč () a južným smerom Medvedia výšina () a Cerina (). Vrch patrí do povodia rieky Rimava; severovýchodné svahy odvodňuje Malý potok, juhovýchodné potok Čoma, oba do riečky Gortva. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Z veľkej časti odlesnený vrchol umožňuje obmedzený rozhľad. Z lokalít bez vyššej vegetácie je vidieť okolité vrchy Cerovej vrchoviny, pri dobrých podmienkach tiež Javorie, Nízke Tatry, Poľanu, Ostrôžky a Stolické vrchy, južným smerom sú viditeľné viaceré horstvá v Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný z okolitých sídiel. Na neďalekú samotu vedie poľná cesta, ktorá uľahčuje dostupnosť Dunivej hory.
Úkladný jarok

Úkladný jarok je potok v regióne Pohronie na území obcí Lutila, Bartošova Lehôtka a Stará Kremnička v okrese Žiar nad Hronom v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Kremnické vrchy, v geomorfologickom podcelku Jastrabská vrchovina. Je pravostranným prítokom Kremnického potoka v povodí Hrona má dĺžku . Je vodným tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení na území obce Lutila v severovýchodnej časti lesného extravilánu v lese "Slobodné" v .
Opis toku.
Od prameňa preteká južným smerom lesným extravilánom, v tvorí malú lesnú vodnú nádrž, sleduje obecnú hranicu medzi obcami Lutila a Bartošova Lehôtka a od trojchotárnika v obecnú hranicu medzi obcami Lutila a Stará Kremnička, pravým brehom obmýva vrch "Kmotrina skala" s , v vteká na územie obce Stará Kremnička, pravým brehom obmýva les "Nad Úkladmi", pred svojim zaústením v podteká cestu zo Starej Kremničky do Bartošovej Lehôtky, ústi na území obce Stará Kremnička do Kremnického potoka v ako jeho pravostranný prítok v povodí Hrona. Vodný tok "Úkladný jarok" nemá významnejšie prítoky.
Pôvod názvu.
Motivantom názvu vodného toku "Úkladný jarok" na území obcí Lutila, Bartošova Lehôtka a Stará Kremnička v období pomenovacieho procesu bol les "Nad Úkladmi" v blízkosti vodného toku s významom "nástraha, niečo nastrojené na škodu iného, alebo pravdepodobnejšie priestor nadmerného uloženia nežiaducich potočných sedimentov". Z toponyma "Nad Úkladmi" rozšírením o formant "-ný" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Úkladný jarok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku "Úkladný jarok" bol štandardizovaný v roku 1986. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Úkladný jarok" je jedinečným hydronymom (apríl 2022).
Zlatý pohár CONCACAF 2007

Zlatý pohár CONCACAF 2007 bol 9. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 19. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj sa hral v USA od 6. do 24. júna 2007. Obhajcom titulu boli .
Víťazom turnaja sa stali , ktoré obhájili titul. Vo finále zdolali Mexiko 2:1.
Kvalifikované tímy.
Na turnaji sa predstavilo 12 tímov. Guadeloupe zažili debut na tomto turnaji.
Manoheptulóza

Manoheptulóza je heptóza, monosacharid so siedmimi atómami uhlíka, a ketóza, keďže obsahuje ketónovú skupinu. Sacharidový alkohol od manoheptulózy sa nachádza napríklad v avokáde a nazýva sa perzeitol. Prírodne vyskytujúci sa enantiomér manoheptulózy je -manoheptulóza.
Výskyt v prírode.
Manoheptulóza sa prirodzene vyskytuje v lucerne, avokádach, prvosienke bezbyľovej i prvosienke jarnej. Heptózy môžu tvoriť viac ako desatinu sušiny pletiva zo stromu avokáda. Aj keď sa predpokladalo, že tento sacharid vzniká počas fotosyntézy, presná biologický dráha syntézy manoheptulózy nebola známa až do roku 2002. Tak ako ostatné sacharidy, i manoheptulóza je v rastlinách prenášaný floémom.
Inhibícia hexokináz.
Manoheptulóza je kompetitívny a nekompetitívny inhibítor hexokinázy a jej príbuzného pečeňovému izozýmu glukokinázy. Inhibíciou enzýmu hexokinázy zastavuje fosforyláciu glukózy, prvého kroku základnej metabolickej dráhy, glykolýzy. Kvôli tomu je inhibovaný rozklad glukózy. 
Kvôli jej účinkom na inhibíciu glykolýzy "in vitro" bola manoheptulóza skúmaná ako nové nutraceutikum na udržiavanie váhy pre psov. Aj keď manoheptulóza by mala ovplyvňovať energetický balans dospelých psov, nezávisle na množstve manoheptulózy a fyzickej aktivite z výskumom nevyplýva, či u psov značne ovplyvňuje energetický výdaj.
Inhibícia vylučovania inzulínu.
Bolo ukázané, že manoheptulóza inhibuje vylučovanie inzulínu z pankreasu. Táto inhibícia nastáva kvôli inhibícii glykolýzy v prítomnosti manoheptulózy (pretože sa netvorí glukóza-6-fosfát), takže nenastáva zvýšenie hladiny ATP, ktorá je nutná na uzatvorenie KATP kanálov beta buniek pankreasu, čím dochádza k zníženiu príjmu vápnika a sekrécie inzulínu.
Neuveriteľný Hulk

Neuveriteľný Hulk (v anglickom origináli "The Incredible Hulk") je americký akčný film z roku 2008, ktorý natočil režisér Louis Leterrier podľa komiksovej predlohy o Hulkovi. V hlavnej úlohe Bruca Bannera, vedca, ktorý bol pri pokusoch ožiarený gama radiáciou a počas zlosti sa premení na veľké, zelené nebezpečné monštrum, sa predstavil Edward Norton. Jedná sa o druhý celovečerný film z filmovej série Marvel Cinematic Universe.
Obsadenie.
Lou Ferrigno nadaboval niekoľko slov, ktoré povedal Hulk, a zároveň sa vo filme objavil aj v cameo úlohe (strážnika na univerzite). V cameo úlohe sa predstavili aj Stan Lee (muž z Milwaukee otrávený limonádou) a Robert Downey Jr. ako Tony Stark/Iron Man.
Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1920

V prvých parlamentných voľbách v roku 1920, ktoré sa konali v Česko-Slovensku, bolo do jej hornej komory, senátu, zvolených 29 senátorov v rámci 4 volebných krajov, ktoré zaberali územie dnešného Slovenska. Na rozdiel od poslaneckej snemovne, kde bolo pasívne volebné právo od 30. roku života, do senátu mohol byť zvolený občan, ktorý v deň volieb dosiahol 45. rok života.