burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
SA-CMM

SA-CMM (z angl. Software Acquisition Capability Maturity Model® ) je CMM model fungujúci na veľmi podobnom princípe ako SW-CMM model s tým rozdielom, že nie je určený pre organizáciu, ktorá samostatne vyvíja softvér, ale pre organizáciu, ktorá si necháva softvér napísať u dodávateľa. SA-CMM model mapuje vzťah objednávateľa softvéru systému ("acquirer") a dodávateľa ("supplier").
Model bol vyvinutý inštitútom SEI (Software engineering institute) v spolupráci s americkým ministerstvom obrany a ďalšími (najmä štátnymi, resp. neziskovými) organizáciami.
SW-CMM

SW-CMM (z angl. Capability Maturity Model® for Software ) je CMM model, od roku 2000 už integrovaný do CMMI modelu riadenia procesov pre vývoj softvéru v organizácii. Pozri CMMI.
Ulica sv. Bystríka (Žilina)

Sv. Bystríka je ulica na sídlisku Vlčince v Žiline. Krátka Ul. sv Bystríka sa nachádza uprostred panelového sídliska Vlčince I. Je pomenovaná po nitrianskom biskupovi svätom Bystríkovi. Pred rokom 1989 sa volala Ul. L. Exnára.
Maurus (Nitra)

Svätý Maurus OSB (; * 1000/1001 – † okolo roku 1075, Pécs) bol uhorský básnik a prozaik, autor najstaršej uhorskej latinskej legendy – o pustovníkoch Svoradovi-Andrejovi a Benediktovi – so vzťahom k slovenskému priestoru a etniku, opát v kláštore sv. Martina na Panónskej hore a päťkostolský ("Pécs") biskup.
Životopis.
O pôvode tohto muža existuje niekoľko hypotéz. Pochádzal z okolia Nitry. Vzdelanie získal v kláštore na Zobore, kde bol scholastikom. Vysvätený bol v benediktínskom kláštore sv. Martina na Panónskej hore (Pannonhalma, Maďarsko), kde sa stal neskôr opátom (1034). Podľa Bratislavských análov z 13. storočia bol v roku 1036 ustanovený za biskupa v Päťkostolí ("Pécs", Maďarsko).
Tvorba.
Svoju Legendu o pustovníkoch Svoradovi – Andrejovi a Benediktovi, ktorej presný dátum vzniku nepoznáme, napísal zrejme ako tzv. kanonizačnú legendu na podnet vojvodu Gejzu. Približuje v nej život týchto svätcov, ktorí pôsobili za panovania Štefana I. Hoci je napísaná v latinčine, jej dej sa viaže na slovenské prostredie, konkrétne na Nitru a asi aj Trenčín. Písal o ľuďoch, ktorých osobne poznal, preto sú jeho vyjadrenia veľmi autentické. Zaznamenal svedectvo Benedikta a opáta Filipa o svätom živote a mučeníckej smrti Svorada a o zázrakoch, ktoré sa diali po jeho smrti. Z Benediktovho života zaznamenáva len jednu epizódu – smrť.
Štýl legendy je pokojný, referujúci (vlastné pasáže a reprodukované Benediktovo svedectvo), ale aj emocionálne patetický (oslavné pasáže a reprodukované svedectvo opáta Filipa) a okrem klasického prozaického podania sa v ňom objavujú aj časti rýmovanej prózy.
Legenda je aj dôležitým prameňom k počiatkom uhorského štátu a pre slovenské dejiny osobitne významná, lebo je prvým literárnym dielom, ktoré sa nielen zapodieva konkrétnym slovenským prostredím (Zobor, Nitra, Váh, Skalka pri Trenčíne), ale aj jej autor i obidvaja oslávenci – pustovníci boli podľa všetkého slovenského etnického pôvodu.
Dramatizáciu Maurovej legendy pod názvom Legenda o Svoradovi a Benediktovi autorky Simony Nyitrayovej prinieslo na divadelné dosky Staré divadlo v Nitre v roku 2018.
James Watt

James Watt (* 19. januárjul./30. januárgreg. 1736, Greenock, Škótsko – † 25. august 1819, Handsworth, Anglicko) bol škótsky vynálezca, strojný inžinier a chemik – samouk, známy predovšetkým ako vynálezca parného stroja.
Watt v skutočnosti nebol vynálezcom parného stroja. Urobil iba také vylepšenia, ktoré umožnili parný stroj ozaj priemyselne využiť. Zásluhou Jamesa Watta sa mohla rozbehnúť v Spojenom kráľovstve priemyselná revolúcia.
V roku 1755 sa rok učil u mechanika Morgana v Londýne. Po návrate do Glasgowa sa stal univerzitným mechanikom. V roku 1759 sa dozvedel o atmosférickom parnom stroji Thomasa Newcomena, ale prakticky sa s nim zoznámil až v roku 1763. V roku 1765 zostrojil oddelený kondenzátor pary, čím výrazne vylepšil stroj.
Ďalšie Wattove objavy a vynálezy:
Princíp zapojenia a vypojenia

V kombinatorike princíp zapojenia a vypojenia alebo aj princíp exklúzie a inklúzie hovorí, že ak "A"1, ..., "A""n" sú konečné množiny, tak
kde |"A"| označuje kardinalitu množiny "A". Názov pochádza z prípadu pre "n"=2, kde mohutnosť zjednotenia dvoch množín získame súčtom mohutností oboch množín (zapojením) a odpočítaním mohutnosti ich prieniku (vypojením).
Objavenie princípu zapojenia a vypojenia sa pripisuje Abrahamovi de Moivrovi, niekedy sa tiež nazýva po Jozephovi Sylvestrovi a Henrim Poincarém.
Jeden z dôkazov princípu zapojenia a vypojenia je takýto: nech "x" je ľubovoľný prvok zjednotenia formula_3. Do súčtu formula_4 tento prvok prispieva jednotkou. Nech "x" sa vyskytuje v "t" množinách z "A"1, ..., "A""n". Potom na pravej strane prispieva číslom
Princíp zapojenia a vypojenia sa niekedy uvádza v podobe, ktorá hovorí, že ak
potom
V takejto forme ho možno vidieť ako Möbiusov inverzný vzorec pre incidenčnú algebru čiastočne usporiadanej množiny všetkých podmnožín množiny "A".
Vynechaním niekoľkých posledných členov pravej strany rovnosti vo vzorci je možné získať alternujúco horné a dolné odhady ľavej strany, čo môže byť užitočné, ak výpočet celej pravej strany je náročný.
Pravdepodobne najznámejšou aplikáciou princípu zapojenia a vypojenia je však riešenie kombinatorického problému počítania všetkých permutácií konečnej množiny, ktoré nemajú žiaden pevný bod, známy aj ako problém šatniarky či problém vyhodených klobúkov. Hovoríme, že permutácia formula_8 má pevný bod, ak existuje také "i", že formula_9. Pomocou princípu exklúzie a inkúzie je možné dokázať, že mohutnosť tejto množiny permutácií bez pevného bodu "n"-prvkovej konečnej množiny konverguje pre veľké "n"
kde [x] označuje najbližšie celé číslo.
Toto číslo je známe aj ako subfaktoriál čísla "n", zapisovaného ako formula_11 alebo ako "n", za ktorým nasleduje symbol výkričníka otočeného naopak.
Z toho celého vyplýva, že pravdepodobnosť, že náhodne vybraná permutácia nebude mať žiaden pevný bod konverguje k 1/e ako "n" rastie do nekonečna (e je Eulerovo číslo).
Princíp zapojenia a vypojenia sa veľmi často používa aj v teórii pravdepodobnosti pre výpočet pravdepodobnosti výskytu niektorej z viacerých udalostí:
Machaón

Machaón alebo Macháón (gr. Machaón/iný prepis: Macháón) bol syn boha lekárstva Asklépia a brat Podaleiria, s ktorým sa zúčastnil trójskej vojny ako veliteľ tesálskych oddielov. Bol rovnako ako jeho otec skúseným lekárom a chirurgom. Jeho pomoc často využívali Gréci pri obliehaní Tróje. Podľa Iliady bol zranený Paridom.
Česká literatúra

Česká literatúra je súčasť českého umenia a stredoeurópskej literatúry.
WYSIWYG

WYSIWYG (akronym angl. vety „What you see is what you get“, doslovne po slovensky "„čo vidíš, to dostaneš“") je princíp verného prenosu vizuálnej informácie, resp. informácie modelovanej na počítači do reality tak, že zodpovedá presne modelovanému obrazu s čo najmenším, resp. nebadateľným skreslením.
Pojem sa používa najmä v počítačovej grafike, kde sa žiada, aby na tlačiarni boli presne tie farby v tej sýtosti ako na originálnom obrázku na obrazovke. Časté je aj použitie pri opise textového procesora: WYSIWYG dokument počas upravovania zobrazuje tak, ako bude vyzerať po vytlačení, t. j. fonty, rozloženie, obrázky, atď. Opakom je upravovanie dokumentu v zdrojovom formáte (napr. TeX, DocBook, Markdown, HTML) alebo čistého textu.
Ďalej predstavuje všeobecne zaužívaný pojem a defacto sa v niektorých smeroch jedná o zaužívaný štandard pre označenie určitej skupiny komfortu prvkov používateľského rozhrania aplikácií a systémov.
WYSIWYG pri tvorbe webov.
WYSIWYG editory webových stránok umožňujú ich rýchlejšiu tvorbu, bez toho by vyžadovali znalosť jazyka HTML. Zdrojový kód www stránok, ktorý takýto program vytvára je plný zbytočných elementov (buď do HTML vôbec nepatria) alebo sú nevhodne rozmiestnené. Preto kód naberá na objeme (aj rádovo). 
Opačným spôsobom tvorby dokumentov je napr. editácia WWW stránok, pri ktorej tvorca píše priamo do textu špeciálnej formátovacie značky jazyka HTML a len občas skontroluje, ako výsledný vzhľad dokumentu vyzerá v prehliadači.
SIL

SIL môže byť skratka pre
Helena (prvé meno)

Helena je ženské krstné meno. Pôvod má v gréckom slove "helené", čo znamená „fakľa“, „svetlo“. Meniny na Slovensku má 18. augusta.
ABS (vozidlo)

ABS (z nem. Antiblockiersystem - doslova "antiblokovací systém", angl. "antiskid brake system", "anti-block system", "anti-lock braking system") je podporný subsystém v automobile, kontrolujúci činnosť brzdovej sústavy s cieľom zabezpečiť účinné brzdenie automobilu na povrchoch s rôznou priľnavosťou. Bráni zablokovaniu kolies v prípade brzdenia na klzkom povrchu (čo spôsobí šmyk a neovládateľnosť vozidla). 
ABS systém sleduje počas brzdenia pohyb kolies a v prípade, že zistí, že niektoré z kolies sa na vozovke začína šmýkať, zmenší alebo úplne preň vypne brzdnú silu. Tým sa snaží medzi vozovkou a pneumatikou udržať valivé trenie a zabrániť klznému treniu, čo dáva predpoklad lepšej ovládateľnosti vozidla.
Nevýhodou ABS asistencie je v niektorých prípadoch dlhšia brzdná dráha (čo vyplýva zo samotného princípu ABS). Problém s ABS nastáva i na tzv. roletách na ceste, kedy kolesá nadskakujú na nerovnostiach vozovky a tým odovzdávajú senzorom informáciu o nepomere rýchlosti otáčania, ktorú ABS (v tomto prípade nesprávne) vyhodnotí ako nebezpečenstvo šmyku.
Prvé ABS systémy boli ešte mechanické a pochádzajú z roku 1966 od spoločnosti Jenssen. V roku 1978 firma BOSCH presadila prvý mechatronický systém ABS.
Od januára 1991 bola zavedená povinnosť pre všetky nákladné vozidlá a autobusy nad 3,5 tony byť vybavené týmto systémom.
SMS spoofing

SMS spoofing označuje falšovanie údajov pri odosielaní SMS správy. Falšuje sa najmä údaj o odosielateľovi.
Krátka textová správa

Krátka textová správa (skrátene SMS z anglického "Short message service", prípadne esemeska) označuje službu dostupnú na väčšine mobilných telefónov, ktorá umožňuje prenos krátkych textových odkazov medzi mobilnými telefónmi. Pre ich úspech sa však SMS správy rozšírili aj na pevné linky.
SMS je jednou zo základných služieb GSM. SMS môže doručená aj počas prebiehajúceho hovoru a taktiež pri presmerovaní, keďže presmerovať správu na rozdiel od hovoru nie je možné. 
Existujú dva základné typy:
SMS-PP.
Short Message Service Point to Point
SMS-CB.
Short Message Service Cell Broadcast
SMS brány.
Mobilní operátori poskytujú svojím zákazníkom možnosť zaslať bezplatne obmedzenú alebo neobmedzenú textovú správu do svojej vlastnej siete alebo siete konkurencie. Táto služba je prístupná zo stránok mobilného operátora.
U mobilného operátora T-Mobile nie je SMS brána verejne dostupná, nachádza sa na internetovom portáli t-mobile len pre registrovaných užívateľov a ponúka zvýhodnené odosielanie SMS správ v porovnaní s klasickým cenníkom. SMS správa je spoplatnená kreditmi, ktoré si treba dobiť dopredu.
Mobilný operátor Orange ponúka na svojom portáli www.orangeportal.sk zaslať mesačne až 10 SMS správ zadarmo a to iba do vlastnej siete a iba registrovaným užívateľom.
Mobilný operátor O2 Slovakia ponúka na svojom zakazníckom portáli www.mojeo2.sk neobmedzene SMS spravy cez internet s balíčkom eSMS + 50 min. do všetkých sietí na Slovensku, do Česka, Maďarska, Poľska, Rakúska, Írska, Spojeného kráľovstva.
Existujú aj neplatené SMS brány, v ktorých sa náklady väčšinou pokrývajú zobrazovaním reklamy.
SMS

SMS môže byť:
Kalokagatia

Kalokagatia (gr. "καλοκαγαθία", z "καλός κἀγαθός", "καλός" - fyzicky krásny, "καί" - spojka "a", "ἀγαθός" - dobrý) je ideál harmonického súladu a vyváženosti fyzickej a duševnej stránky človeka. Bol formulovaný antickými Grékmi, pre ktorých bola telesná kultúra integrálnou súčasťou kultúry spoločnosti.
Tento ideál platil len pre slobodných občanov. Podstatou bolo, že rozvoj duševných schopností má byť harmonicky spojený s všestranným telesným rozvojom a naopak.
Dynastia Hårfagre

Dynastia Hårfagre (Haarfagr) je názov nórskej kráľovskej dynastie. Keďže Harald I. Krásnovlasý (Hårfagre) odvodzuje svoj pôvod od dynastie Yngling, nazývajú sa králi tejto dynastie niekedy aj Ynglingovci.
Najmä na konci dynastie sa mocenské pomery značne skomplikovali a preto je stanoviť jednoznačný koniec dynastie pomerne ťažké.
Králi:
Dynastia Sverre

Dynastia Sverre bola nórska kráľovská dynastia
Promile

Promile je jedna tisícina. Označuje sa pomocou značky ‰, ktorá vychádza zo symbolu pre percento (%) s ďalšou nulou na konci. Tri štylizované nuly v symbole promile označujú tri nuly v čísle 1000. Promile sa používajú menej často ako percentá; pravidlá ich používania sú však rovnaké ako pri percentách. Názov "promile" pochádza z latinského "pro mille" = "na tisíc".
Ľadová doba

Ľadová doba (lingvisticky nevhodne: doba ľadová; iné názvy: glaciál, glaciálne obdobie) môže byť:
ESP

ESP je skratka pre:
Elektronický stabilizačný systém

Elektronický stabilizačný systém alebo ESP (z nem. Elektronisches Stabilitätsprogramm) je elektronický stabilizačný systém s účelom zvýšiť bezpečnosť jazdy v osobnom automobile. Skladá sa z dvoch subsystémov: ABS a ASR. Keďže ESP je ochranná značka pôvodného výrobcu BOSCH, ktorý vyvinul tento systém spolu s firmou Mercedes-Benz (uvedenie na trh v roku 1995), ostatní výrobcovia tomuto systému dali vlastné názvy: 
Funkcia a princíp.
ESP pomáha vodičovi zvládať kritické situácie pri riadení auta, v ktorých by sa vozidlo mohlo dostať do šmyku. Kým samotné ABS iba vyrovnáva brzdnú silu medzi kolesami na základe informácie zo senzoru otáčok na kolesách, ESP spracúva informácie z ABS a zo senzora natočenia volantu, gyroskopu (umiestneného zvyčajne v strede vozidla) a spolu s virtuálnym softvérovým modelom vozidla potom cielene pribrzďuje oddelene zadné alebo odbrzďuje predné kolesá auta a tým ho nielen vo fáze brzdenia, ale i vo fáze zrýchľovania, či prechádzania zákruty udržiava mimo šmyku. Tým je auto ovládateľnejšie a stabilnejšie. Niektoré verzie systému zasahujú i do riadenia rýchlosti a v prípade potreby upravia výkon motora podľa modelu.
Vo vývoji je systém ESP II, ktorý bude zasahovať i do samotného riadenia a to hydraulickým akčným členom na volante.
Testy.
Testy na umelej šmykovej ploche ukázali, že súčasné systémy ESP prekonávajú schopnosti človeka zvládať danú šmykovú situáciu.
Hviezdoslavovo námestie (Bratislava)

Hviezdoslavovo námestie je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenované podľa slovenského básnika Pavla Országha Hviezdoslava (1849 – 1921)
Je jedným z najznámejších námestí v Bratislave. V minulosti malo rôzne názvy: koniec 18. st.1840 a 18611899 "Promenade(platz)", 18401852 "Theaterplatz", 18521861 "Radetzkyplatz", 18991920 "Kossuth Lajos-Platz"/"Kossuth Lajos-tér", 19211930 "Palackého sady".
Nachádza sa na ľavom brehu Dunaja, medzi Mostom SNP a Slovenským národným divadlom.
Dejiny.
Hviezdoslavovo námestie prešlo koncom 20. storočia výraznou rekonštrukciou, pričom sa jeho vzhľad výrazne zmenil. Pred rekonštrukciou pripomínalo skôr malý mestský park s množstvom zelene, v súčasnosti má charakter mestského korza.
Vzhľad námestia.
Námestie je predovšetkým pešia zóna s množstvom zelene, v centrálnej časti námestia sa nachádza pódium určené na kultúrne podujatia a stredom námestia prechádza pozdĺžna fontána. V blízkosti Slovenského národného divadla sa nachádza socha Pavla Országha Hviezdoslava v nadživotnej veľkosti. V posledných rokoch za pod vzhľad námestia negatívne podpísali bezpečnostné opatrenia veľvyslanectva Spojených štátov amerických, ktoré znehodnocujú vzhľad námestia a pôsobia rušivo na obyvateľov.
Významné objekty na námestí.
Na námestí sa nachádza viacero významných budov a objektov. Pravdepodobne najvýznamnejším objektom je historická budova Slovenského národného divadla, ktorá ohraničuje námestie z východnej strany. Napravo od divadla sa nachádza zrekonštruovaný, historický hotel komplex Radisson SAS Carlton. Hotel Carlton je neodmysliteľnou súčasťou bratislavského starého mesta. Na južnej strane námestia sa ďalej nachádza veľvyslanectvo Spojených štátov amerických a Nemeckej spolkovej republiky. Na severnej strane námestia sa nachádza veľké množstvo reštaurácií a barov.
Psychokinéza

Psychokinéza (skratka PK) alebo telekinéza je v oblasti parapsychológie pohybovanie hmotnými predmetmi pomocou mentálneho vplyvu bez fyzického kontaktu. 
Pokusy.
Pokusy s psychokinézou sú založené na pozorovaní osoby, ktorá deklaruje svoju schopnosť sústredením vôle vyvolať psychokinetický jav a pozorovaním (meraním) prostredia, v ktorom a na ktoré pôsobí. Sleduje sa výkonnosť a najmä vierohodnosť javu (vylúčenie skrytého pôsobenia iného známeho fyzikálneho princípu, ktorý by mohol pozorovanú psychokinetickú manifestáciu vyvolať). Po dôslednom vylúčení podvodníkov doteraz ostáva isté množstvo nevysvetlených prejavov, ktoré sú do skupiny PK zaradené. 
Podstata a princíp.
Princíp a podstata psychokinézy zatiaľ nie je jednoznačne známa či dokázaná. Sú rôzne ambiciózne pokusy vysvetliť tieto javy magneticky, elektricky, pomocou fluida (ktorého podstata väčšinou nie je známa). Jediné rozhranie, na ktorom sa zatiaľ experimentátori spoľahlivo môžu zhodnúť, je však sústredená predstava daného javu na strane človeka a potom samotný jav na strane druhej (ak nastane). Pokusy o vysvetlenie princípu medzi týmito dvoma rozhraniami je vo verejne dostupnej literatúre veľmi rozpačité.
Prejavy.
Prejavy psychokinézy boli pozorované nielen v blízkosti človeka, ktorí sústredením vôle jav vyvolal, ale aj na väčšie vzdialenosti, z čoho by sa dalo usúdiť, že v oblasti PK priestor nehrá rolu.
Príklady prejavov PK:
Dejiny.
Medzi historicky najznámejšie psychokinetické manifestácie patria napríklad biblické Ježišovo chodenie po vode, nasýtenie tisícov ľudí pár chlebmi. Z Indie sú známe levitácie jogínov. A.D.Neale opisuje vo svojich zápiskoch z pobytu v komunite tibetských mníchov tréningy, pri ktorých mladí mnísi súťažili, kto vysuší v mráze vonku na svojom tele za noc viac mokrých plachiet, starších mníchov, ktorí dali prednosť meditácii vo výške niekoľkých metrov nad zemou, či špeciálnych mníchov-poslov, ktorí dokázali v drsnej prírode tibetského pohoria v hlbokom sústredení prekonať desiatky kilometrov skokmi s dĺžkou desiatok metrov.
PSI-wheel.
Základným cvičebným nástrojom je takzvaný psi wheel.
Hlavné námestie

Hlavné námestie je námestie:
Hlavné námestie (Bratislava)

Hlavné námestie je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.. Je centrálnym námestím tejto mestskej časti a jedným z najznámejších bratislavských námestí. 
Poloha.
Hlavné námestie sa nachádza v strede historického centra Bratislavy. Má takmer štvorcový pôdorys.
Na severe hraničí s Františkánskym námestím. Ústia doňho ulice Kostolná, Radničná, Rybárska brána, Zelená a Sedlárska. Zo severovýchodu je ohraničené Starou radnicou, zo zvyšných strán prevažne palácmi. 
História.
Jednou z teórií je, že v 12. storočí mala Bratislava jedno veľké centrálne námestie, ktoré sa neskoršou výstavbou rozdelilo na dve samostatné námestia (dnešné Františkánske a Hlavné námestie). Prvý záznam o pomenovaní Hlavného námestia je z roku 1373, keď sa nazývalo "Forum," teda Trh. Tento názov sa v rôznych podobách ("Marcht, Ring)" zachoval až do 18. storočia Bolo teda miestom, kde sa usporadúvali trhy, zábavy, verejné popravy aj korunovačné pochody. V roku 1572 bola na námestí postavená Maximiliánova fontána, ktorá vyriešila problém s nedostatkom pitnej vody. Jeho dnešné pomenovanie sa spomína v listine z roku 1783 v nemeckej podobe "Hauptplatz." Následne sa jeho názov zmenil s každým novým režimom - v roku 1850 bolo nazvané na počesť cisára Františka Jozefa I. "Franz Joseph Platz," po vzniku Prvej česko-slovenskej republiky ho pomenovali "Masarykovo námestie" a počas Slovenského štátu "Hitlerovo námestie." Po vojne sa nakrátko vrátilo k predvojnovému pomenovaniu, až kým ho v roku 1953 nepremenovali na "Námestie 4. apríla" podľa dátumu oslobodenia mesta Červenou armádou. Po Nežnej revolúcii sa rozhodlo o navrátení historického názvu. Odvtedy prešlo dvakrát rekonštrukciou - v deväťdesiatych rokoch z neho odstránili zeleň a vydláždili ho kamennou dlažbou, čím sa snažili námestiu vrátiť stredoveký charakter. Takisto na ňom boli umiestnené dve sochy vojakov, pri ktorých sa s obľubou fotia turisti. Dlažba bola v rokoch 2005 - 2006 vymenená, odvtedy zostáva námestie bez väčšej zmeny. 
Významné objekty.
Hlavné námestie je mimoriadne bohaté na historické a kultúrne pamiatky, nachádza sa tu niekoľko palácov. Najvýznamnejším objektom námestia je historická budova Stará radnica, v jednotlivých objektoch sídli veľvyslanectvo Japonska, Grécka a Francúzska. 
Stojí tu Budova Eskontnej banky, Paluďaiov palác, Aponiho palác tvoriaci časť Starej radnice, Miestodržiteľský palác a Kutscherfeldov palác.
Súčasnosť.
Na hlavnom námestí sa od konca 20. storočia každoročne konajú koncerty pri príležitosti silvestrovských osláv a iné kultúrne podujatia, vianočné a veľkonočné a iné trhy.
Radar

Radar (z angl. radio detection and ranging) alebo rádiolokátor je zariadenie, ktoré vysiela elektromagnetické vlny a následne sníma ich odraz od objektu, schopného tieto vlny odrážať. V súčasnosti radary využívajú elektromagnetické žiarenie najmä z mikrovlnnej oblasti.
Informácia z radaru.
Informácia, ktorá sa dá z odrazených radarových vĺn zistiť závisí od ich spracovania a použitého typu radaru. Principiálne však vieme zistiť:
kde: "c0" je rýchlosť svetla v danom prostredí, "R" je vzdialenosť a "t" je meraný čas.
Dejiny.
Princíp odrazu elektromagnetických vĺn od kovových predmetov bol objavený v roku 1886 Heinrichom Hertzom. Prvé pokusy zameriavania objektov pomocou radaru sú zaznamenané z roku 1904 technikom zaoberajúcim sa vysokofrekvenčným žiarením, Christianom Hülsmeyerom. Ten si svoj telemobilskop schopný vyslať sekvenciu vĺn a následne merať ich odrazenú zložku, nechal 30. apríla 1904 patentovať.
V roku 1935 prezentovali anglickí vedci Robert Watson-Watt a Arnold Wilkins svoju technickú správu o zameriavaní lietadiel pomocou radaru. Na svoj demonštračný pokus použili BBC vysielač v Daventry a vyslali impulz s vlnovou dĺžkou 49 metrov. Mobilný prijímač, vybavený na tú dobu moderným katódovým osciloskopom skutočne zachytil odraz tejto vlny od lietadla, ktoré lietalo nad pokusným stanovišťom. Toto zariadenie bolo schopné zachytiť lietadlo až do vzdialenosti 13 kilometrov.
Po tomto pokuse sa začal masívny výskum radarovej techniky so silnými investíciami.
Významným impulzom v rozvoji radarovej techniky bola druhá svetová vojna. Výskumu a aplikácii radaru sa intenzívne venovali Spojené kráľovstvo, Nemecko, USA a Japonsko. S nasadením radových systémov sa rozvíjali len s malým časovým odstupom aj oblasti detekcie a rušenia radarových signálov.
Poznámka.
Ako ku každej zbrani bola vyvinutá protizbraň, aj proti radaru bola vyvinutá technológia, pomocou ktorej sa stalo lietadlo radarom nezachytiteľné. Táto technológia sa nazýva "stealth" (angl. skrytý, utajený). Jej princíp spočíva po prvé v takom tvare lietadla, ktorý odrazí radarové vlny do prostredia mimo radaru, takže radar, ktorý tieto vlny vyslal ich nezachytí späť. Druhou ochranou bola aplikácia špeciálneho náteru pohlcujúceho žiarenie v mikrovlnnej oblasti.
Povrch prvých lietadiel "stealth" sa skladal z rovných plôch, ktorých spoje tvorili ostré hrany bez oblín (typicky F117). Pri prácach konštruktéri uprednostňovali hranaté tvary nie preto, že by lepšie pohlcovali či odrážali rádiové žiarenie, ale preto, aby dokázali jednoduchšie spočítať ich povrchovo odrazové vlastnosti (písal sa rok 1977). Dnešné lietadlá využívajúce technológiu Stealth sa vrátili k oblým tvarom, ktoré je dnes už možné prepočítať bod po bode (napr F22). 
Treťou súčasťou technológie "stealth" je elektronický systém, ktorý obsahuje detektor radarového signálu a počítač s detailným modelom samotného lietadla. Ak systém zachytí radarový signál, začne ho sledovať a merať a podľa neho natáčať lietadlo vždy do takého smeru, aby bol odraz radarových vĺn nazad do radaru minimálny, v ideálnom prípade, aby sa vlny od rovných plôch lietadla úplne odrazili a stratili v priestore.
Primaciálne námestie

Primaciálne námestie (často nesprávne nazývané "Primacionálne námestie") je námestie Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Je jedným z najznámejších bratislavských námestí.
Nachádza sa zhruba medzi Námestím SNP a Hlavným námestím.
Významné budovy.
Námestie je ohraničené tromi významnými budovami, a to Starou radnicou, Primaciálnym palácom (sídlom primátora hlavného mesta Bratislavy) a budovou Magistrátu mesta Bratislavy (Novou radnicou).
Prímerie

Prímerie je dohoda súperiacich strán, štátov, alebo jednotlivcov o vzájomnom neútočení. Počas vojny sa väčšinou uzatvára k presnému termínu resp. dátumu a často na konkrétne ohraničené obdobie.
Mojsej Uhrín

Mojsej Uhrín alebo Mojžiš Uhorský (* asi 983 – † 26. júl 1043) je jeden z prvých slovenských svätcov. Je uctievaný najmä u gréckokatolíkov a pravoslávnych.
Prepodobný Mojsej Uhrín pochádzal síce z východného Slovenska, ale pôsobil na Kyjevskej Rusi na dvore kniežaťa - svätého Borisa. Keď knieža Boris zahynul v boji so Svätoplukom (Svjatopolkom), Mojsej sa vrátil do Kyjeva a usiloval sa o jeho zvrhnutie. Napokon sa podarilo kniežaťu Jaroslavovi Múdremu Svätopluka vyhnať do Poľska. Keď bol však za pomoci poľského panovníka Boleslava Chrabrého Svätopluk v roku 1018 dosadený na trón, nechal Mojseja uväzniť. 
Podľa legendy sa Mojsej v Poľsku zapáčil významnej žene z bližšieho okruhu Boleslava Chrabrého, ktorá sa za neho chcela vydať. On to však odmietol, pretože chcel stráviť svoj život v mníšstve. 
Jeho ostatky sa dodnes nachádzajú v blízkych peščerách (jaskyniach - katakombách) svätého Antona v Kyjevsko-pečerskej lavre.
Marek Križin

Svätý Marek Križin (, , ) (* 1589, Križevci – † 7. september 1619, Košice) bol rímskokatolícky kňaz, ostrihomský kanonik. Je jedným z troch košických mučeníkov, spolu s Melicharom Grodeckim a Štefanom Pongrácom.
Životopis.
Narodil sa v rodine dôstojníka v chorvátskom meste Križevci (severovýchodne od Záhrebu) okolo roku 1589 ako Marko Stjepan Krizin.
Marek bol bystré dieťa, preto sa mu rodičia snažili poskytnúť, čo najlepšie vzdelanie. V roku 1600 poslali syna do Viedne na jezuitské gymnázium. Stredoškolské štúdium ukončil v roku 1607.
Rodičia chceli mať z neho dôstojníka. On si však vybral povolanie kňaza. V štúdiu pokračoval na jezuitskej univerzite v Štajerskom Hradci (Graz), kde študoval filozofiu. V roku 1610 získal titul magistra filozofie. Po odporúčaní rakúskeho provinciála jezuitov P. Juraja Rummera pokračoval od roku 1611 v štúdiu teológie v Ríme na Nemecko-uhorskom kolégiu ("Collegium Germanicium-Hungaricium"), ktoré založil v roku 1522 zakladateľ jezuitskej rehole Ignác z Loyoly. V septembri 1615 ho vysvätili za kňaza. Krátko nato zložil doktorské skúšky.
Po štúdiu teológie ho ostrihomský arcibiskup Peter Pázmaň v roku 1616 vymenoval za profesora kapitulnej školy v Trnave a neskôr za ostrihomského kanonika. O dva roky sa stal komárňanským archidiakonom a správcom bývalého benediktínskeho opátstva v Krásnej nad Hornádom. Popri spravovaní majetku vykonával aj duchovnú službu v opátstve, ale aj v neďalekých Košiciach. 4. apríla 1619 požiadal o uvoľnenie z funkcie správcu opátstva, keďže spravovanie majetku mu bolo cudzie. V júli 1619 odišiel s jezuitským misionárom Štefanom Pongrácom do Humenného, kde sa zúčastnil duchovných cvičení pod vedením jezuitského kazateľa P. Dobokaya. 
V noci zo 6. na 7. septembra 1619 bol umučený spolu so Štefanom Pongrácom a Melicharom Grodeckim potom, čo sa odmietol vzdať katolíckej viery.
Jeho ostatky sa dostali v roku 1635 do Trnavy, kde boli do roku 1905 v uršulínskom kostole sv. Anny. Pri príležitosti blahorečenia bola časť jeho ostatkov poslaná do Ríma, lebka bola prenesená do ostrihomskej katedrály a časť bola prenesená do záhrebskej katedrály a do Križevca, jeho rodiska. 
Cirkevný proces blahorečenia košických mučeníkov začal krátko po ich smrti, za blahoslavených ich však vyhlásil až 15. januára 1905 pápež Pius X. Za svätých boli vyhlásení pápežom Jánom Pavlom II. dňa 2. júla 1995 na košickom letisku.
Štefan Pongrác

Svätý Štefan Pongrác (tiež ako "Pongrácz de Szentmiklós et Óvár") (* 1582, Vințu de Jos (dnešné Rumunsko) – † 7. september 1619, Košice) bol rímskokatolícky kňaz, jezuita. Je jedným z troch košických mučeníkov, spolu s Markom Križinom a Melicharom Grodeckim.
Životopis.
Narodil sa v roku 1583 v obci Alvinc pri meste Alba Iulia v Sedmohradsku. Jeho predkovia pochádzali zo sedmohradskej vetvy šľachtického rodu Pongrácovcov ("Pongrácz", "Pankrác"), ktorí sa v 13. storočí usadili v Liptove. Štefan Pongrác pochádzal zo sedmohradskej vetvy tohto rodu.
Študoval na jezuitskom kolégium v Kluži ( dnešné Rumunsko). V roku 1602 vstúpil Štefan Pongrác do noviciátu jezuitskej rehole v Brne, kde 11. júla zložil prvé rehoľné sľuby. Neskôr študoval filozofiu v Prahe a v Ľubľani, rétoriku v Klagenfurte a teológiu v Štajerskom Hradci (Grazi). Teológiu absolvoval v roku 1615 v Štajerskom Hradci (Graz). Po ukončení štúdia v roku 1615 bol vysvätený za kňaza. Pongrác odchádza do Humenného, kde založil jezuitské kolégium, ktoré aj riadil. Zároveň tu pôsobil ako maďarský kazateľ.
O tri roky na to bol vyslaný provinciálom rádu do Košíc po žiadosti cisárskeho kapitána Košíc, generála Ondreja Dóczyho, o stálu misiu jezuitov. V meste v tom čase pôsobil kalvínsky kazateľ Alvinczy. Po Pongrácovom príchode nedáva Alvinczy protestantizmu v meste veľa nádejí.
Po duchovných cvičeniach v Humennom v roku 1619 odchádza Pongrác do Šariša ku kráľovskému radcovi Žigmundovi Péchymu. Tu sa dozvedel o Rákociho pochode na Košice, kam sa okamžite vrátil.
V noci zo 6. na 7. septembra 1619 bol umučený spolu s Markom Križinom a Melicharom Grodeckim potom, čo sa odmietol vzdať katolíckej viery.
Jeho ostatky sa dostali v roku 1635 do Trnavy, kde boli do roku 1905 v uršulínskom kostole sv. Anny. Pri príležitosti blahorečenia bola časť jeho ostatkov poslaná do Ríma, lebka a časť kostí bola prenesená do jezuitského kostola v Trnave.
Cirkevný proces blahorečenia košických mučeníkov začal krátko po ich smrti, za blahoslavených ich však vyhlásil až 15. januára 1905 pápež Pius X. Za svätých boli vyhlásení pápežom Jánom Pavlom II. dňa 2. júla 1995 na košickom letisku.
Melichar Grodecki

Svätý Melichar Grodecki () (* 1584, Tešín (Cieszyn) (dnešné Poľsko) – † 7. september 1619, Košice) bol rímskokatolícky kňaz, jezuita. Je jedným z troch košických mučeníkov, spolu s Markom Križinom a Štefanom Pongrácom.
Životopis.
Narodil sa okolo roku 1584 v sliezskom Tešíne v šľachtickej rodine. Z rodiny Grodzieckych pochádza viacero cirkevných hodnostárov. Melicharov strýko Ján bol od roku 1582 biskupom v Olomouci a založil jezuitské kolégium v Brne. Biskupov mladší brat Václav bol prepoštom. Ďalší Melicharov príbuzný P. Stanislav Grodziecki bol rektorom krakovského kolégia Spoločnosti Ježišovej. Melicharovým príbuzným bol aj svätý Ján Sarkander, umučený v Olomouci 17. marca 1620.
Stredoškolské vzdelanie získal na jezuitskom kolégiu vo Viedni. 23. mája 1603 vstúpil do jezuitského noviciátu v Brne. 22. mája 1605 zložil rehoľný sľub.
Istý čas ostáva v Brne kde vyučuje v nižších triedach tamojšieho kolégia. Neskôr odchádza študovať rétoriku do Jindřichovho Hradca. Od roku 1608 študoval v Prahe filozofiu. Po ukončení štúdia v roku 1610 vyučoval gramatiku na kolégiu v Kladsku (Kłodzko). V roku 1614 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil ako riaditeľ výchovného ústavu sv. Václava (ubytovňa pre chudobných študentov) v Prahe, súčasne bol duchovným správcom pražskej farnosti Kopaniny. Keď sa na začiatku tridsaťročnej vojny v roku 1618 ujali v Čechách vlády protestanti, vypovedali jezuitov. Melichar Grodecki preto opúšťa Čechy a prichádza do Košíc, kde začal pôsobiť spolu so Štefanom Pongrácom.
V noci zo 6. na 7. septembra 1619 bol umučený spolu s Markom Križinom a Štefanom Pongrácom potom, čo sa odmietol vzdať katolíckej viery.
Jeho ostatky sa dostali v roku 1635 do Trnavy, kde boli do roku 1905 v uršulínskom kostole sv. Anny. Pri príležitosti blahorečenia bola časť jeho ostatkov poslaná do Ríma, lebka a časť kostí bola prenesená do jezuitského kostola v Trnave a časť bola prenesená do novopostavenej kaplnky v kostole sv. Magdalény v jeho rodnom Tešíne, ktorá mu bola zasvätená.
Cirkevný proces blahorečenia košických mučeníkov začal krátko po ich smrti, za blahoslavených ich však vyhlásil až 15. januára 1905 pápež Pius X. Za svätých boli vyhlásení pápežom Jánom Pavlom II. dňa 2. júla 1995 na košickom letisku.
Zdroj.
His

His môže byť:
HIS je skratka pre:
Enola Gay

Enola Gay je prezývka amerického bombardéra Boeing B-29 Superfortress (model B-29-45-MO, výrobné číslo 44-86292, trupové číslo 82) v špeciálnej úprave Silverplate, pomenovaného po Enole Gay Tibbetsovej, matke pilota a veliteľa lietadla, plukovníka Paula W. Tibbetsa. Lietadlo vyrobili v továrni firmy Glenn L. Martin Company na vojenskom letisku Offutt Field v Bellevue v Nebraske. Ešte na montážnej linke si ho 9. mája 1945 osobne vybral plukovník Tibbets, veliteľ 509. zmiešanej skupiny. Dňa 18. mája bolo odovzdané Armádnym vzdušným silám Spojených štátov a pridelené 393. bombardovacej letke 509. zmiešanej skupiny. Bombardér prevzala posádka, ktorej velil kapitán Robert A. Lewis, a 14. júna s ním odletela z Omahy na základňu 509. skupiny, ktorou bolo armádne vojenské letisko Wendover v Utahu. Dňa 6. augusta 1945, počas záverečnej fázy druhej svetovej vojny, sa bombardér "Enola Gay" stal prvým lietadlom, ktoré zhodilo atómovú bombu v boji. Bomba s krycím názvom „Little Boy“ bola zvrhnutá na mesto Hirošima v Japonsku a zničila približne tri štvrtiny mesta. "Enola Gay" letela aj 9. augusta na druhý jadrový útok na Japonsko v úlohe prieskumného lietadla pre primárny cieľ Kokura. Mraky a dym nad primárnym cieľom však spôsobili, že namiesto neho bol bombardovaný sekundárny cieľ, mesto Nagasaki. 
Po vojne sa bombardér vrátil do Spojených štátov, kde lietal z armádneho vojenského letiska Roswell v Novom Mexiku. V máji 1946 priletel na ostrov Kwajalein k jadrovým testom v Tichomorí v rámci operácie Crossroads, ale na skúšobné zhodenie bomby na atol Bikini ho nakoniec nevybrali. Neskôr v tom istom roku ho previezli do Smithsonian Institution a mnoho rokov strávil na leteckých základniach, kde bol vystavený poveternostným vplyvom a lovcom suvenírov, než ho v roku 1961 rozobrali a uskladnili v Smithsonovom zariadení v Suitlande v štáte Maryland.
V 80. rokoch 20. storočia sa skupiny veteránov zapojili do výzvy, aby Smithsonian lietadlo vystavil, čo viedlo k ostrej diskusii o vystavovaní bombardéra bez náležitého historického kontextu. Kokpit a predná časť lietadla boli v roku 1995 pri príležitosti 50. výročia bombardovania Hirošimy a Nagasaki vystavené v National Air and Space Museum v parku National Mall blízko centra Washingtonu, D. C. a vyvolali kontroverziu. Od roku 2003 je celý zreštaurovaný B-29 "Enola Gay" vystavený v Steven F. Udvar-Hazy Center, ktoré je pobočkou National Air and Space Museum. Posledný preživší člen posádky z náletu na Hirošimu, Theodore Van Kirk, zomrel 28. júla 2014 vo veku 93 rokov.
Posádky.
Bombardovanie Hirošimy.
Posádku lietadla "Enola Gay" tvorilo pri nálete na Hirošimu 6. augusta 1945 12 mužov. Posádku tvorili:
Hviezdičky označujú regulárnych členov posádky lietadla "Enola Gay".
O veliteľovi misie Parsonsovi sa hovorilo: "„Nikto nie je viac zodpovedný za to, aby sa táto bomba dostala z laboratória do podoby použiteľnej pre bojové operácie, ako kapitán Parsons, vďaka svojej genialite v oblasti munície.“"
Bombardovanie Nagasaki.
K náletu na Nagasaki 9. augusta 1945 letela "Enola Gay" s posádkou B-10, ktorá bola zvyčajne pridelená lietadlu "Up An’ Atom":
Františkánske námestie (Bratislava)

Františkánske námestie je námestie v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto.. Nachádza sa vedľa Hlavného námestia. V období socializmu – do 1. apríla 1991 malo názov Dibrovo námestie.
Významné objekty.
Na námestí sa nachádza významný Františkánsky kostol a kláštor, postavený na konci 13. storočia.
Nachádza sa tu aj fontána so ženou s krčahom. Fontána, pôvodne studňa vybudovaná po požiari mesta, pochádza z roku 1592, socha z roku 1804. Oba roky sú uvedené na tabuliach na fontáne. Na podstavci sochy sú dve ťažko čitateľné nápisové tabule z červeného mramoru - staršia zo zadnej strany, novšia z prednej. Text na staršej tabuli (1592) znie: "S. P. Q . POSONIEN OB LV // CTIFICAM CCCXX AEDIV // ANNO MDXC INTRA // VRBIS MOENIA ET EXTRA // INCENDIO CONFLAGRA // TARVM CLADEM HVIC // SECLO SOLATII ET // POSTERITATI PERFV // GII AC MEMORIAE // ERGO HOC MONV // MENTVM POSVIT // MDXCII". Tento text uvádza (s drobnými odchýlkami) aj Matej Bel vo svojom diele Notitia vo zväzku týkajúcom sa Bratislavy. Text na novšej tabuli (1804) znie: "CIVIUM . HOSPITUMQVE . COMODO . // CURA . SENATUS . L . R . Q . // CIVITATIS . POSONIENSIS . // AQUAE . DUCTULACUQUE . REFECTO . // CONTRACTUM . AB . ANNO . MDXCII . // QUO . ESSE . COEPERAM . // MUTAVI . TRISTEM . MELIORE . // CULTU . SQUALOREM . // MDCCCIV . // HAEREDITARII . AUSTRIAE . // IMPERII . ANNO . I . INEUNTE .". Na bočných stranách podstavca sú erby - po ľavici ženy je erb mesta vo forme srdcového štítu na prsiach cisárskeho orla ovenčeného reťazou Rádu Zlatého rúna, po pravici ženy je erb cisára Rudolfa II., rovnako ovenčený reťazou Rádu.
Automotive-HIS

HIS (z nem. Herstellerinitiative Software) je združenie týchto výrobcov automobilov:
Združenie vzniklo z potreby automobilových výrobcov štandardizovať parametre komponentov od svojich dodávateľov, definovať spoločné komunikačné rozhrania medzi subsystémami v automobile a stanoviť spoločný súbor požiadaviek na kvalitu samotných komponentov ako i na kvalitu procesov pre ich vývoj. Tým sa pre dodávateľov má zredukovať a štandardizovať súbor spolčných požiadaviek na zariadenie. Dôvodom tohoto kroku bola nutnosť znížiť náklady na vývoj komponentov a skrátiť čas ich vývoja. Časť definícií, týkajúcich sa spoločnej štruktúry softvéru bola presunutá do zodpovednosti projektu AUTOSAR. HIS ďalej pracuje na štandardizácii procesov pre kontrolu dodávateľov a ich podpory v zdokonaľovaní vývoja. HIS konzorcium sa dohodlo napríklad o spoločnom postupe pri auditovaní dodávateľa na základe normy ISO 15504, čím sa dodávateľovi zjednodušil život z hľadiska počtu auditov (predstavme si dodávateľa, ktorému príde audit od troch zákazníkov, každý trvá približne 3-5 dní. To predstavuje pomerne veľké náklady najmä na ľudské zdroje. V prípade, že sa štandardizované výsledky auditov budú medzi automobilkami aspoň čiastočne uznávať, pri každom ďalšom audite sa dá zredukovať potrebný čas na 1 deň na projekt a zákazníka).
Oblasti HIS-štandardizácie:
Ďalšou aktivitou konzorcia HIS je úprava normy ISO 15504 (prezývaná SPICE) na súbor požiadaviek šitých špeciálne na mieru automobilového priemyslu. Projekt dostal názov Automotive-SPICE.
HIS prevzalo štandard MISRA, platný pre akýkoľvek vývoj softvéru pre vnorené systémy a vytriedilo z neho súbor požiadaviek pre oblasť automobilového priemyslu.
Trójsky kôň

Trójsky kôň môže byť:
Offene Systeme und deren Schnittstellen für die Elektronik in Kraftfahrzeugen

Offene Systeme und deren Schnittstellen für die Elektronik im Kraftfahrzeug (skrátene OSEK; preklad: "Otvorené systémy a ich rozhrania pre elektroniku v automobile") je ochranná značka spoločnosti Siemens a je to názov (už medzinárodného) štandardizačného grémia pre priemysel. To treba mať na mysli, pretože ak sa spomenie OSEK, väčšinou sa tým myslí jeden zo štandardov tohoto grémia: operačný systém OSEK-OS.
História.
Grémium bolo založené v roku 1993 rôznymi výrobcami automobilov, ich dodávateľmi a producentmi softvéru. Hlavní zakladatelia boli: BMW, Daimler-Benz (dnes už Daimler), Opel, Volkswagen, Bosch, Siemens a Inštitút pre priemyselnú informačnú techniku na Technickej univerzite v Karlsruhe. Podobné grémium založili už v roku 1988 francúzski výrobcovia Peugeot, Citroën a Renault s názvom VDX. V roku 1994 sa obe skupiny spojili a vytvorili OSEK/VDX.
Výsledky.
Grémium OSEK je autorom nasledovných štandardov:
Normy.
Väčšina požiadaviek na zmienené štandardy definoval OSEK v norme ISO 17356 a sú v nej zahrnuté OSEK/VDX-OS 2.2.2, OSEK/VDX-COM 3.0.3, OSEK/VDX-NM 2.5.3 a OSEK/VDX-OIL 2.5.
Lenka

Lenka môže byť:
Presscentrum

Presscentrum môže byť:
Tower 115

Tower 115 (názvy pred rokom 2006: pôvodný názov Presscentrum, od r. 1991 aj Slovakopress, od r. 2002 aj Pressburg centrum) je výšková budova v Bratislave na Pribinovej ulici v blízkosti Mosta Apollo.
Celková výška budovy je 104 metrov, resp. vrátane vysielača umiestneného od roku 2006 na streche je celková výška 115 m. Ide o štvrtú najvyššiu budovu v Bratislave a na Slovensku, hneď po Klingerke (116m), Nivy Tower (125 m) a Eurovea Tower (168m).
Stavba budovy bola z väčšej časti dokončená v roku 1984. V rokoch 2004 - 2006 prebehla rozsiahla rekonštrukcia a modernizácia budovy, pričom sa zmenil aj jej vonkajší vzhľad a jej názov bol zmenený do dnešnej podoby Tower 115. 
Dlhú dobu (v 20. a na začiatku 21. storočia) išlo o osamotenú výškovú budovu bez výraznej okolitej zástavby, v súčasnosti je však už súčasťou nového mestského centra s ďalšími výškovými a inými budovami v okolí.
AUTOSAR

AUTOSAR (z angl. Automotive Open System Architecture) je štandardizačná iniciatíva automobilových výrobcov a ich dodávateľov s cieľom vytvoriť spoločnú architektúru softvéru pre riadiace jednotky v automobile.
Začiatok projektu.
AUTOSAR vznikol z iniciatívy spoločností BMW, Daimler, Volkswagen, Bosch, Continental a Siemens VDO. Projekt je otvorený i ďalším spoločnostiam, ktoré hrajú významnú úlohu v dodávkach elektronických komponentov do automobilov a ktoré sú ochotné sa podieľať na spoločnom financovaní projektu ako i aktívnej spoluúčasti na tvorbe a komentovaní vznikajúcej architektúry.
Ciele skupiny.
Ciele AUTOSARu vychádzajú z potreby zjednodušiť vývoj a tým znížiť náklady na riadiacu elektroniku do automobilov. 
Momentálne je skoro každá riadiaca jednotka v aute (ABS, EDS, riadenie stieračov, displeje…) v podstate originálnym systémovým návrhom, na ktorom sa podieľa každá firma oddelene s vlastným tímom vývojárov. Takýto vývoj musí spravidla automobilový výrobca zaplatiť viacmenej vždy odznova (sú prípady, kedy v rámci firmy je možné rokovať o znížení nákladov vďaka použitiu už vyvinutého softvéru, avšak to nie je pravidlo). Managementy automobiliek si tento fakt uvedomili a AUTOSAR je jednou z akcií, ktoré podnikli. 
Kľúčové princípy pre vybudovanie AUTOSAR architektúry.
Budovanie architektúry AUTOSAR štandardu stojí na tćhto základných princípoch:
Zariadenia spadajúce pod záujem AUTOSARu.
Štandardizácia sa týka softvéru pre tieto skupiny riadiacích jednotiek :
Výsledky.
V čase písania tohoto článku je AUTOSAR model ešte v štádiu vývoja, avšak dodávatelia pre automobilky, ktorí pre svoj komponent musia napísať aj softvér už svoje firemné štandardy orientujú podľa prvých odporúčaní AUTOSARu. Do popredia sa dostáva i otázka autorských práv na spoločné komponenty (a tým súčasne otázka rozdelenia výnosov z ich predaja) - obzvlášť pri integrovaných riadiacich jednotkách, ktoré požadoval už v roku 2002 na IIR konferencii v Karlsruhe Volkswagen, kde sa na jednej hardvérovej platforme realizuje softvér od viacerých výrobcov.
Lineage

Lineage je fantasy MMORPG počítačová hra, vydaná v roku 1998, vytvorená vývojárskym tímom NCsoft z Južnej Kórey.
Základy.
Na začiatku si vytvoríte postavu: zvolíte si rasu (človek, ork, temný elf, svetlý elf, trpaslík) a vstúpite do herného sveta. Hlavnou náplňou hry je zabíjanie mobov (počítačom riadené monštrá), z ktorých môžete získať drop (dropom sa myslia všetky veci, ktoré získate z moba) a body skúseností, zak toré vylepšujete svoju postavu. Z každého moba môžu vypadnúť iné veci (materiály, výbava, zbrane a iné).
Tak ako aj v iných hrách tohto typu, aj tu je dobré sa pričleniť k nejakému klanu (skupina hráčov hrajúca rovnakú hru, prevažne majú rovnaký názor) a získať tak mnoho výhod - v klane sa dá rozbehnúť výrobný systém, takže každý priloží ruku k dielu a je oveľa ľahšie a rýchlejšie vyrobiť kvalitnú výbavu pre svoju postavu. Okrem toho klan poskytuje ochranu. Ak sa nájde viac klanov s rovnakým cieľom, môžu vytvoriť alianciu a bojovať tak o hrady, ktoré sa nachádzajú po celom svete Lineage (každé väčšie mesto má jeden hrad).
Saské zrkadlo

Saské zrkadlo (nem. "Sachsenspiegel", dolnosasky "Sassenspegel") je najvýznamnejší historický právny dokument z oblasti nemeckého feudálneho práva. Hoci ide len o súkromný súbor zápiskov stredovekého saského práva a zvykového práva, získalo Saské zrkadlo čoskoro taký silný vplyv, že sa najmä v saskom a severnonemeckom okruhu stalo dôležitým základom na výklad a aplikáciu práva až do novoveku. Je najväčším právnym dokumentom, ktorý bol okrem latinského spísaný aj v nemeckom jazyku. Saské zrkadlo nebolo zákonom, ale cieľom knihy bolo zachytiť existujúci právny poriadok.
Zbierku Saské zrkadlo zostavil Eike von Repgow na príkaz svojho lénneho pána, grófa Hoyera von Falkenstein okolo rokov 1220–1230.
Saské zrkadlo sa rýchlo stalo vzorom na vypracovanie podobných zbierok, ako boli Augsburské Saské zrkadlo, Nemecké zrkadlo, Švábske zrkadlo alebo početné poľské publikácie.
Ako takzvané Magdeburské zemské právo sa rozšírilo až do hĺbky východoeurópskeho regiónu, kde sa v dôsledku nemeckej kolonizácie zakladali nové osady (Poľsko, Čechy, Pobaltie, Bielorusko, Ukrajina, Rumunsko, na Slovensku Spiš a Horná Nitra).
Trójsky kôň (informatika)

Trójsky kôň, slangovo trojan, je počítačový program, ktorý vykonáva deštruktívnu činnosť, pričom sa skrýva za činnosť „užitočnú“, pričom túto „užitočnú“ činnosť buď nevykonáva vôbec, alebo ju vykonáva a na pozadí realizuje nejaký druh deštrukcie. Spolu s vírusmi, červami, spyware, adware a pod. patrí do skupiny nevyžiadaných programov – malware. Od počítačového vírusu resp. červa sa pritom trójsky kôň líši tým, že kód programu sa ďalej nereplikuje.
Opis činnosti trojanov.
Trójsky kôň sa vyskytuje na počítači spravidla iba v jednom exemplári, ktorý neobsahuje nič iné ako telo spomínanej infiltrácie.
Najčastejšie sa vyskytuje vo forme spustiteľného súboru („EXE“, „com“), ktorý neobsahuje nič iné okrem samotného kódu trojana.
Trójsky kôň je buď naprogramovaný ako pôvodná aplikácia alebo je vytvorený z už existujúceho programu jeho spojením s deštrukčným kódom (ktorý sa vykonáva pred samotným programom), pričom takýto program sa potom od pôvodného okrem dĺžky navonok ničím neodlišuje.
Existujú aj trójske kone, ktoré sú vlastne inštalačným súborom samotného programu, ktorý sa po svojej inštalácii spúšťa pri start-up operačného systému a skryte vykonáva nejaký typ deštrukčnej akcie.
Tieto trojany sa nainštalujú do systému, v naprogramovaný termín sa spustia a prenášajú informácie z vnútra infikovanej internej počítačovej siete prostredníctvom internetu útočníkovi. Takýmto spôsobom, sa môžu dostať mimo spoločnosť aj mimoriadne citlivé informácie.
Trójske kone majú rozličné funkcie – od zasielania stlačených klávesov (keylogger) až po mazanie súborov (napr. sformátovaním disku).
Ochrana.
Ochranu zabezpečujú antivírusové programy.
Trojan

Trojan môže byť:
Halti

Halti (iné názvy: Haltituntunturi, Haltia alebo Haltiatunturi – "tunturi" znamená vrch – a "Háldi" v jazyku Sámi) je so svojimi 1328 metrami nad hladinou mora, najvyšším miestom vo Fínsku. 
Nachádza sa v katastrálnom území samosprávnej obce Enontekiö v provincii Laponsko na hraniciach medzi Fínskom a Nórskom. Vrchol Halti vo výške sa už nachádza v Nórsku a je známy ako Ráisduattarháldi. Najvyšší bod Fínska sa nachádza na hrebeni Ráisduattarháldi vo výške . Je známy ako "Hálditšohkka" na hraniciach s Nórskom. Najvyšší vrch, ktorého vrchol leží vo Fínsku je Ridnitšohkka s výškou .