Sakrakopec

Sakrakopec je lokalita Malých Karpát v katastri Svätého Jura, kde v roku 1966 došlo k najväčšiej leteckej tragédii v histórii Slovenska aj Česko-Slovenska.
Pád lietadla v roku 1966.
24. novembra 1966 o cca 16:30 sa tu zrútilo bulharské lietadlo. Na palube zahynulo všetkých 82 ľudí - 74 cestujúcich a 8 členov posádky, 63 mužov, 18 žien a 13-ročný chlapec.
Väčšina cestujúcich, 37 (medzi nimi otec a syn a aj jeden manželský pár), tak ako aj celá posádka lietadla (8), bola z Bulharska, no na palube boli aj občania Maďarska (16), Česko-Slovenska (5, všetci českej národnosti), Nemecka (5), Brazílie (3), Čile (2), Argentíny (1), Hondurasu (1), Japonska (1), Švajčiarska (1), Tuniska (1) a Spojeného kráľovstva (1, Joseph Mark, narodený v r. 1913 v Medzilaborciach). 
Lietadlo Iliušin Il-18 smerovalo zo Sofie cez Budapešť a Prahu do Berlína, no pre zlé počasie v Prahe sa nad Brnom obrátilo a pristálo na obed v Bratislave na letisku v Ivanke pri Dunaji. Po zlepšení poveternostných podmienok nad Prahou dostalo o 16:20 povolenie na štart. Pár minút nato zachytilo vrcholce stromov a narazilo do Sakrakopca.
"„Na mieste boli ľudia z Rače už pol hodiny po páde, no záchranári prišli až po 1,5 hodine...“" tvrdí pamätník najväčšej leteckej tragédie na Slovensku, Viktor Musil. Svedkovia vtedy našli obete zasypané snehom a rozptýlené v okruhu niekoľkých sto metrov. Zahynula tam aj vtedajšia operná hviezda Ekaterina Popovová a bulharský veľvyslanec v Berlíne Ivan Byčarov. Práve z dôvodu jeho úmrtia sa objavila konšpiračná teória, že "haváriu majú na svedomí agenti tajných služieb". Iná verzia hovorila o oslavách Kataríny, ktorá mala na druhý deň meniny. "„Oficiálna správa vyšetrovacej komisie jednoznačne neurčila príčinu nešťastia, no odborníci predpokladali aj vysokú turbulenciu“", spomína pán Musil.
Pripomienka tragédie.
Tragédia bulharského lietadla rýchlo upadla do zabudnutia. Médiá vtedajšieho komunistického štátu nešťastie veľmi nerozširovali ani neskôr nepripomínali. Pár mesiacov po havárii vysadila skupina dobrovoľníkov na mieste tragédie 82 briez – za každú obeť jednu. Na mieste bol postavený drevený dvojramenný kríž, na strome bol vyrezaný nápis s počtom obetí a k miestu navigovalo návštevníkov niekoľko do stromov vyrezaných značiek.
8. mája 2010 spolok Istropolitan postavil na mieste nešťastia za účasti pozostalých obetí a bulharského popa menší kamenný pamätník so stručným popisom tragédie.
V roku 2011 spolok Istropolitan miesto označil značkami z Vajnorskej doliny a Bieleho kríža. Podarilo sa ho zaznačiť aj do viacerých turistických máp.
V roku 2012 na mieste tragédie pribudla obšírnejšia informačná tabuľa, ktorú pripravil spolok Istropolitan. Obsahuje stručný popis tragédie v slovenčine, bulharčine a angličtine, technické parametre lietadla a kompletný zoznam mien obetí.
Webová stránka ako pocta obetiam tragédie.
Od mája 2024 existuje slovenská webová stránka, kde tvorcovia zozbierali všetky dostupné informácie vrátane dobovej tlače, videí a konšpirácií, ktoré kolovali o tragédii.
Adresa webovej stránky je www.sakrakopec.sk.
Podcast venovaný tragédii.
Tvorcovia leteckého podcastu "Pozri, ja už letím", zozbierali výpovede svedkov, záverečnú správu a správy od odborníkov a vytvorili podcast na tému leteckej tragédie SAKRAKOPEC.
Podcast je možné nájsť na tejto stránke: https://www.leteckypodcast.sk/podcast/mayday-001-sakrakopec-lz101
Fotogaléria.
Snímky pamätných miest.
100 metrov od červenej tabule cestičkou smerom vpravo (N:48°54.450,E:17°16.175)