burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Positions (album)

Positions je šiesty štúdiový album americkej speváčky Ariany Grande, ktorý vyšiel 30. októbra 2020 prostredníctvom hudobného vydavateľstva Republic Records. Grande na albume spolupracovala s rôznymi producentmi, ako sú Tommy Brown, Anthony M. Jones, London on da Track, Murda Beatz, the Rascals, Scott Storch, Shea Taylor a Charles Anderson v sprievode speváčkiných dlhoročných spoluautoriek Victorie Monét a Tayly Parx.
Tematicky "Positions" skúma témy náklonnosti, neustálej oddanosti a sexuálnej intimity. Hudobne nasleduje trapom inšpirovaný R&amp;B a popový zvuk svojich predchodcov "Sweetener" (2018) a "Thank U, Next" (2019). Tento album obsahuje spolupráce s hudobníkmi, ako sú Doja Cat, The Weeknd a Ty Dolla Sign, spolu s Megan Thee Stallion v deluxe edícii. Po vydaní sa "Positions" stretol so všeobecne priaznivými recenziami od hudobných kritikov, z ktorých mnohí označili Arianine vokály za pôsobivé, kritizovali však produkčný štýl a texty. Publikácie zaradili album do mnohých zoznamov najlepších albumov roka 2020.
Zoznam skladieb.
Štandardná edícia
Deluxe edícia (bonusové skladby)
Thank U, Next

Thank U, Next (štylizované malými písmenami) je piaty štúdiový album americkej speváčky Ariany Grande, ktorý vyšiel 8. februára 2019 prostredníctvom hudobného vydavateľstva Republic Records. Vyšiel šesť mesiacov po jej štvrtom štúdiovom albume "Sweetener" (2018), ktorý vznikol uprostred speváčkiných osobných problémov, vrátane smrti bývalého priateľa Maca Millera a rozchodu s vtedajším snúbencom Peteom Davidsonom. Grande začala na albume pracovať v októbri 2018 spolu so textármi a producentmi, ako sú Tommy Brown, Max Martin, Ilya Salmanzadeh či Andrew „Pop“ Wansel. S týmto albumom začala získavať viac kreatívnej kontroly nad svojou hudbou a v porovnaní s predchádzajúcimi albumami sa dištancovala od tradičného cyklu vydávania albumov. Hudobne je "Thank U, Next" popovým, R&amp;B a trapovým albumom, ktorý čerpá vplyvy z hip hopu.
Zoznam skladieb.
Štandardná edícia
Japonská deluxe edícia (bonusové skladby)
Japonská deluxe edícia (bonusové DVD)
SpaceX Crew-2

SpaceX Crew-2 (známy tiež pod názvom USCV-2) bol druhý operačný let americkej kozmickej lode typu Crew Dragon spoločnosti SpaceX. Štart letu sa uskutočnil 23. apríla 2021 o 09:49 UTC, loď bola vynesená raketou Falcon 9 Block 5 zo štartovacieho komplexu 39 Kennedyho vesmírneho strediska k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila štyroch členov posádky, ktorí spolu s tromi z predošlej expedície tvorili novú 7-člennú základnú posádku ISS ("Expedícia 65"). K spojeniu s ISS došlo 24. apríla o 09:08 UTC. K pristátiu došlo po 199 dňoch, 17 hodinách a 44 minútach, 9. novembra 2021 o 03:33 UTC.
Misia mala niekoľko prvenstiev:
Zaujímavosťou je, že pilotka misie Katherine McArthurová je manželkou astronauta Roberta Behnkena, ktorý bol členom posádky Demo-2 v rovnakej lodi.
Mjay Beatz

Martin Kubenka, známy najmä pod umeleckým menom Mjay Beatz je slovenský hip-hopový producent. Takisto pôsobí aj ako DJ.
História.
Prvýkrát výraznejšie zaujal v roku 2017, keď produkoval singel "My sme tu doma" raperovi menom Pil C.
Ľubica Janíková

Ing. Ľubica Janíková (* 1983) je slovenská hovorkyňa a bývalá moderátorka a redaktorka, ktorá od 1. júna 2021 pracuje ako hovorkyňa Úradu vlády Slovenskej republiky.
Život.
V roku 2007 úspešne ukončila štúdium v študijnom programe výživa ľudí na Fakulte agrobiológie a potravinových zdrojov Slovenskej poľnohospodárskej univerzity v Nitre. Už počas štúdia nadobudla skúsenosti s prácou v masmédiách, najmä v rozhlase – v Rádiu Max a vo Fun rádiu, neskôr v Europe 2 a v Rádiu Anténa Rock. Po vyštudovaní začala pracovať v sekcii publicistiky Slovenskej televízie (od roku 2011 organizačná zložka Rozhlasu a televízie Slovenska), kde pôsobila osem rokov. Od januára 2016 do konca mája 2021 pracovala v Televízii Markíza ako redaktorka relácie "Televízne noviny" a ako moderátorka "Ranných Televíznych novín". Ako redaktorka sa venovala prevažne sociálnym, zdravotníckym, občianskym a servisným témam.
23. apríla 2021 priniesol internetový spravodajský portál "Aktuality.sk" a tlačová agentúra SITA informáciu o tom, že sa Janíková stane hovorkyňou vlády Eduarda Hegera, teda pracovníčkou tlačového a informačného odboru Úradu vlády Slovenskej republiky. Na toto pracovné miesto nastúpila 1. júna 2021. V súčasnosti už pracuje ako redaktorka v Rádiu Expres.
Prašiak

Prašiak alebo klepáč je podstavec na prášenie, najmä kobercov. Je zvyčajne kovovej konštrukcie a za čias socializmu v Česko-Slovensku bol súčasťou každého sídliska v krajine. Okrem svojej bežnej funkcie sa prašiak často stáva preliezkou pre deti hrajúce sa na sídlisku, miestom popíjajúcej mládeže alebo terčom vandalov.
Výmenníková stanica tepla

Výmenníková alebo odovzdávacia stanica tepla (hovorovo "výmenník tepla" alebo "výmenník"; skrátene VST, OST) je budova, ktorá počas socializmu v Česko-Slovensku slúžila na distribúciu tepla do bytových domov na sídlisku. V súčasnosti sú tieto budovy nevyužívané alebo majú iné využitie.
Ján Kvetoslav Gáber

Ján Kvetoslav Gáber (iné mená: Ján Kvetoslav Krasomil Gáber, Ján Gáber; * 12. apríl 1822, Lovinobaňa† ?) bol slovenský národnokultúrny pracovník a právnik.
Študoval na evanjelických lýceách v Bratislave a Kežmarku. Následne pokračoval štúdiom na univerzite v Halle. Pracoval ako úradník Zvolenskej župy a neskôr ako právnik v Slovenskej Ľupči.
Spolupracovník slovenského národného hnutia, dôverník Ľudovíta Štúra a priateľ Jána Kalinčiaka. Prispel 2 povesťami do zbierky "Slovenské povesti" (1858).
Ivan Mozoláni

Ivan Mozoláni (* 29. august 1940, Rykynčice† 16. máj 2000, Zvolen) bol slovenský bábkar a herec.
Životopis.
Narodil sa v Dolných Rykynčiciach (dnes Rykynčice). Cestu k divadlu mu ukázala jeho matka, divadelná vlásenkarka. Prvé skúsenosti nadobudol počas povinnej vojenskej služby. Od roku 1960 pracoval v KBD v Banskej Bystrici (dnes Bábkové divadlo na rázcestí). 
Debutoval v hre "„Šuki a Muki“" 10. decembra 1960 ako bábkovodič v dvoj-roli vodenia bábok (šašo a duch vôd). Po narodení prvej dcéry pracoval v Divadle Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene. V septembri 1962 stvárnil postavu „krpatého“ v komédii "Pán Puntila a jeho sluha Matti". Práve odtiaľ pochádza jeho prezývka „krpáň“. V hre Friedriecha Schillera, Maria Stuartova stvárnil postavu O´Kelly.
V rokoch 1973 – 1981 bol členom Bábkového divadla Košice. Na svoje konto si pripísal viac ako tridsať inscenácií pre deti napr. "Krása nevídaná" (cár), "Perníkový princ" (medovníkový princ), "Johanes doktor Faust" (čert Nehnevajsa). V rokoch 1982 – 1995 bol členom divadla Jonáša Záborského v Prešove a účinkoval v mnohých divadelných hrách. Stvárnil postavu Martina (Ťapákovci, B. S Timrava). V dráme "Meno pre Michala", ktorá je sondou do pohnutej psychiky ľudí postihnutých vojnou, si Mozoláni zahral postavu Alberta. 
Mozoláni hral sporadicky aj v klasickom filme.
Štefan IV.

Štefan IV. môže byť:
Spoločné operačné veliteľstvo Ozbrojených síl Slovenskej republiky

Spoločné operačné veliteľstvo Ozbrojených síl Slovenskej republiky je veliteľstvo Ozbrojených síl Slovenskej republiky.
Veliteľstvo vzniklo 1. apríla 2021 v posádke Banská Bystrica. Veliteľom je genmjr. Ing. Martin Michalko.
Úlohy.
Základnou úlohou veliteľstva „bude na operačnej úrovni velenia plánovať a riadiť všetky operácie v rámci domáceho krízového manažmentu, pričom podieľať sa bude aj na podpore medzinárodných operácií a plnení medzinárodných záväzkov“. Bude veliť prípadným operáciam na obranu zvrchovanosti Slovenska. Je jedným zo štyroch veliteľstiev Ozbrojených síl (ďalšie sú veliteľstvá Pozemných síl, Vzdušných síl a Síl pre špeciálne operácie). Minister obrany Jaroslav Naď (OĽaNO) o novovzniknutom veliteľstve povedal: „Vznik Spoločného operačného veliteľstva je významným míľnikom pre naše ozbrojené sily, pretože jeho vytvorením sa oblasť operačného velenia presunula takpovediac pod jednu strechu, čím sa celý proces plánovania a riadenia výrazne zefektívni.“
Mottom veliteľstva je: „Jednota, česť, statočnosť“ (po latinsky „Unitas, honor, fortitudo“ a po anglicky „Unity, honor, bravery”). Na veliteľstve by malo pôsobiť približne 200 vojakov a civilistov.
Dejiny.
Podľa hovorkyne Ministerstva vnútra, Martiny Kovaľ Kakaščíkovej, Veliteľstvo vzniklo „na základe záverov z komplexných štábnych nácvikov, skupinových cvičení, ako aj civilno-vojenskej operácie Spoločná zodpovednosť“. Táto operácia mala svoje Spoločné operačné veliteľstvo. Spoločné operačné veliteľstvo riadilo celoplošné testovanie na COVID 19 a neskôr 18 mobilných odberových jednotiek.
8. apríla 2021 veliteľstvo navštívili minister obrany Jaroslav Naď (OĽaNO) a štátny tajomník Ministerstva obrany Marian Majer.
Plnú operačnú spôsobilosť malo dosiahnuť 24. septembra 2021. Tento cieľ bol naplnený.
Kostol svätého Imricha

Kostol svätého Imricha môže byť:
Vetvárska ulica (Bratislava)

Vetvárska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 9 ulicami: Učiteľská, Odeská, Staromlynská, Biskupická, Padlých hrdinov, Amurská, Krajinská, Mramorová a Šamorínska. Ulica je rovnobežná s Požiarnickou ulicou.
Na rohu, medzi ulicami Učiteľská a Odeská sa nachádza stará cukráreň. Ulica prechádza Trojičným námestím, kde sa nachádza miestny úrad, pošta, lekáreň, kvetinárstvo, trafika, zelovoc a potraviny KRAJ. Na Vetvárskej 7 sa nachádza základná škola s vyučovacím jazykom maďarským a vedľa nej Kostol svätého Mikuláša. Na konci ulice sa medzi Krajinskou a Mramorovou nachádza geriatrická nemocnica a Mramorovou a Šamorínskou cintorín.
Vinohradnícka ulica (Bratislava)

Vinohradnícka ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí po prvej strane (smerom von z Bratislavy) zástavba rodinných domov a cukráreň. Ulicu križuje železničné priecestie a následne vychádza Bratislavy. Nakoniec sa spojí s ulicou Košariská v Dunajskej Lužnej.
Pri trati (Bratislava)

Pri trati je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 5 ulicami: Parcelná, 8. mája, Sĺňavská, Janka Kráľa a Hviezdoslavova.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov a firmy.
Staromlynská ulica (Bratislava)

Staromlynská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa s 2 ulicami: Požiarnická a Janka Kráľa.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov a materská škola s vyučovacím jazykom maďarským, ktorá spadá pod základnú školu na Vetvárskej ulici 7.
Trojičné námestie (Bratislava)

Trojičné námestie je námestie v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Vetvárskou ulicou.
Na jednej strane námestia sa nachádza pošta, lekáreň, kvetinárstvo, trafika, zelovoc, potraviny KRAJ, hlavný vchod základnej školy s vyučovacím jazykom maďarským a fara Kostola svätého Mikuláša. Na druhej strane sa nachádza miestny úrad, pohrebná služba, detské ihrisko a materská škola s jaslami.
Sliezska evanjelická cirkev augsburského vyznania

Sliezska cirkev evanjelická augsburského vyznania (SCEAV) (po česky: "Slezská církev evangelická augsburského vyznání", po poľsky: "Śląski Kościół Ewangelicki Augsburskiego Wyznania") je najväčšia luteránska cirkev pôsobiaca na území Česka. Pôsobí najmä na Tešínsku v Moravskosliezskom kraji. Združuje veriacich českej aj poľskej národnosti. 
Podľa vlastných štatistík v roku 2019 mala 14 970 členov. Má 21 zborov 5 seniorátoch. Biskupom je v súčasnosti Tomáš Tyrlík. 
História.
Sliezska cirkev evanjelická a. v. v súčasnej podobe existuje od obdobia po Prvej svetovej vojne, no kontinuitu má až do 16. storočia. V roku 1995 sa od nej oddelila Luteránska evanjelická cirkev augsburského vyznania v ČR, kvôli vnútrocirkevným konfliktom ohľadom poňatia cirkevného života a vyrovnávania sa s komunistickým režimom. 
Učenie.
Základom učenia SCEAV je Biblia zložená zo Starého a Nového zákona. Biblia je vykladaná v súlade s Knihou svornosti (Augsburské vyznanie, Apológia Augsburského vyznania, Šmalkaldské články, Malý katechizmus, Veľký katechizmus, Traktát o primáte a moci pápeža, Formula svornosti). SCEAV vyznáva Apoštolské, Nicejsko-carihradské a Atanaziánske vyznanie. Má blízko k pietizmu a evanjelikalizmu. 
Predstavitelia cirkvi.
 
Zdroje.
Oficiálna stránka cirkvi
Učiteľská ulica (Bratislava)

Učiteľská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 3 ulicami: Orenburská, Hviezdna a Nákupná.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov a nachádza sa tu detský domov, zadný vchod základnej školy Biskupická 21 a zdravotné stredisko.
Odeská ulica (Bratislava)

Odeská ulica ("časť cesty III/1030") je čiastočne jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 5 ulicami: Žiacka, 8. mája, Pri trati, Orenburská a II/572.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov, medzi ktorými sa nachádza firma na servis a opravu lístkových automatov MHD - Mikomat a Stavebný úrad Podunajské Biskupice. Ďalej križuje železničné priecestie trate Bratislava – Komárno pri železničnej stanici Podunajské Biskupice. Následne prechádza okolo kovošrotu Palkov a vychádza z Bratislavy. Je čiastočne rovnobežná s Orenburskou ulicou.
Žiacka ulica (Bratislava)

Žiacka ulica je krátka ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba dvoch rodinných domov, medzi ktorými sa nachádza firma redakcie Remény a stavebného úradu.
Fonetika a fonológia nemčiny

Tento článok sa zaoberá výslovnosťou, teda fonetikou a fonológiou nemčiny. 
Nemecké hlásky a zodpovedajúce písmená.
Existujú tieto nemecké hlásky a im zodpovedajúce písmená (vysvetlivky pozri dole):
a) Spoluhlásky (nem. "Konsonanten" alebo "Mitlaute"):
b) samohlásky (nem. "Vokale" alebo "Selbslaute"), vrátane dvojhlások (nem. "Doppellaute", "Zwielaute" alebo "Diphthonge"):
Vysvetlivky:
Poznámky: 
Nemecké písmená a zodpovedajúce hlásky.
Nemecká abeceda je spísaná v článku Nemecká abeceda.
Existujú tieto nemecké písmená (a skupiny písmen) a im zodpovedajúce hlásky, čiže im zodpovedajúca výslovnosť (vysvetlivky pozri dole):
Vysvetlivky:
Poznámky:
Záujmová osoba

Záujmová osoba je v štátnobezpečnostnej a kriminalistickej terminológii osoba spolupracujúca, rozpracovávaná alebo inak zaujímavá. V slovenskom prostredí tento termín takto zaužívala Štátna bezpečnosť. Nejde o termín synonymný s výrazom podozrivý.
V americkom prostredí sa od 60. rokov 20. storočia používa obdobný termín person of interest.
Gáber

Gáber môže byť:
Evanjelická cirkev augsburského vyznania v Poľskej republike

Evanjelická cirkev augsburského vyznania v Poľskej republike (po poľsky: "Kościół Ewangelicko-Augsburski w Rzeczypospolitej Polskiej") je luteránska cirkev a s približne 61 tisíc členov najväčšia protestantská cirkev v Poľsku.
ECAV v Poľskej republike za prameň viery považuje Bibliu zloženú zo Starého a Nového zákona a za jej správne vysvetlenie Augsburské vyznanie. Vierouku tvoria Symbolické knihy. Duchovný pri bohoslužbe nosí čierny talár a bielu kamžu.
Sídlo cirkvi je vo Varšave. Cirkev sa skladá zo šiestich biskupstiev a 133 zborov. Biskupom je od roku 2016 Jerzy Samiec.
Mramorová ulica (Bratislava)

Mramorová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Orechovou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov a firiem. Na začiatku ulice sa nachádza cintorín.
Krajinská ulica (Bratislava)

Krajinská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 7 ulicami: Kvetinárska, Hlbinná, Linzbothova, Oblúková, Šikmá, Pasienková a Orechová.
Na rohu s Kvetinárskou ulicou sa nachádza Kaplnka Panny Márie Škapuliarskej so starým cintorínom Komárov. Na konci ulice sa nachádza geriatrická nemocnica.
Šamorínska ulica (Bratislava)

Šamorínska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Devätinová a Družobná.
Na rohu s Mramorovou ulicou sa nachádza Cintorín Podunajské Biskupice.
Devätinová ulica (Bratislava)

Devätinová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Amurskou ulicou.
Ulica Padlých hrdinov (Bratislava)

Ulica Padlých hrdinov je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa s 2 ulicami: Požiarnická a Dneperská.
Dopravné spojenie.
Na ulici sa nachádzajú zastávky MHD:
Alexander Adam

MUDr. Alexander Adam (* 26. január 1898, Košice† 11. máj 1979, Košice) bol česko-slovenský lekár ftizeológ.
Život.
So štúdiom medicíny začal na univerzite v Budapešti a dokončil ho na Nemeckej univerzite v Prahe v roku 1923, pričom medzitým sa zúčastnil prvej svetovej vojny. V roku 1918 bol členom Galileiho revolučného študentského krúžku a literárnej skupiny okolo básnika Endreho Adyho v Budapešti. V roku 1923 nastúpil do práce v Štátnej nemocnici v Košiciach a v roku 1924 už pracoval v Detskej nemocnici v Bytčici, neskôr ako sekundárny lekár. Absolvoval študijný pobyt v Berlíne zameraný na röntgenológiu.
Od roku 1936 pôsobil ako hlavný lekár okresnej nemocenskej poisťovne, no v roku 1938 bol suspendovaný a žil pod policajným dozorom v Lučenci. V roku 1944 ho deportovali do trestného tábora. Ušiel počas transportu do koncentračného tábora Mauthausen a do roku 1945 pracoval ako robotník v továrni na muníciu v Budapešti. Po druhej svetovej vojne pôsobil ako obvodný lekár a lekár nemocenskej poisťovne v Lučenci.
Už od začiatku svojej lekárskej praxe sa špecializoval na ftizeológiu. Popri tradičnej hygienicko-dietetickej terapie „využíval novú metódu – pneumotorax, s ktorým dosahoval dobré výsledky“. Viedol preventívnu protituberkulóznu poradňu a v roku 1963 založil protifajčiarsku poradňu v Lučenci a neskôr aj v Košiciach.
Eduard Bárta

MUDr. Eduard Bárta (* 10. február 1910, Košice† 23. marec 1973, Spišská Sobota) bol rakúsko-uhorský a potom česko-slovenský lekár židovského pôvodu.
Život.
Po absolvovaní štúdia na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1936) pôsobil ako sekundárny lekár v Košiciach a neskôr v Slovenskom Novom Meste. V rokoch 19441945 bol z rasových dôvodov väznený v koncentračnom tábore v Osvienčime a v tábore Dornahu, pričom aj vo väzení pôsobil ako lekár.
Po druhej svetovej vojne pracoval v západočeskom pohraničí ako praktický lekár a v roku 1951 sa prisťahoval do Popradu. Pracoval ako obvodný lekár v Matejovciach (obec pričlenená k Popradu v roku 1974) s pridruženými obvodmi a súčasne ako závodný lekár podniku Tatrasmalt a posudkový lekár.
Amurská ulica (Bratislava)

Amurská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Dneperskou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Dneperská ulica (Bratislava)

Dneperská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Biskupická ulica (Bratislava)

Biskupická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Nákupnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov, základná škola na Biskupickej 21, železiarstvo Tuček na Biskupickej 13 a autoškola Apollo na Biskupickej 1.
Požiarnická ulica (Bratislava)

Požiarnická ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Nákupná ulica (Bratislava)

Nákupná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí vedľajší vchod základnej školy Biskupická 21 a malý areál s obchodmi.
Linzbothova ulica (Bratislava)

Linzbothova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa so 4 ulicam: Kvetinárska, Oblúková, Biskupická a Nákovná.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Nákovná ulica (Bratislava)

Nákovná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Oblúková ulica (Bratislava)

Oblúková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Sekundár (medicína)

Sekundár alebo sekundárny lekár (z  &lt; "secundus"„druhý“) je (pracovnými skúsenosťami) mladší lekár oddelenia (resp. kliniky) v nemocnici, služobne aj odborne podriadený primárovi, príp. inému lekárovi s atestáciou. Ide o pracovné zaradenie, ktoré získava lekár po nástupe do nemocnice po absolvovaní štúdia lekárstva a pred získaním atestácie.
Kvetinárska ulica (Bratislava)

Kvetinárska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Orenburská ulica (Bratislava)

Orenburská ulica je jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 6 ulicami: Jókaiho, Madáchova, Nezvalova, Žiacka, Petőfiho a Máchová.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov. Je rovnobežná s Odeskou ulicou.
Animovaný seriál

Animovaný seriál je televízny seriál, ktorý obsahuje animované postavy: kreslené, bábkové, vytvorené počítačovou grafikou atď.
Medzi animované seriály patrí napríklad Máša a medveď, No počkaj, zajac a podobne.
Hydinárska ulica (Bratislava)

Hydinárska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 11 ulicami: Devätinová, Jonatánová, Družobná, Perličková, Korálová, Boragova, Monardová, Jastrabinová, Achátová, Ligurčeková a Ulica Akad. Mal. Jozefa Nagya.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Martin Farkaš

pplk. Martin Farkaš (* 1979, Poprad) je slovenský vojak (finančný dôstojník), príslušník Ozbrojených síl Slovenskej republiky (SR). Ako jediný zo 43 osôb na palube lietadla Antonov An-24 Vzdušných síl SR prežil leteckú nehodu pri obci Hejce v Maďarsku 19. januára 2006, doposiaľ najväčšiu leteckú nehodu v dejinách samostatnej SR.
Život.
Absolvoval štúdium na obchodnej akadémii a Vojenskej akadémii v Liptovskom Mikuláši. „[P]ôvodne [ho] prijali na tri vysoké školy. Najmä pre finančnú únosnosť si vybral vojenskú. Zavážilo aj to, že dôstojníkom bol i strýko.“ Následne slúžil mesiac na vojenskom útvare (VÚ) v Trenčíne a od októbra 2003 na VÚ 2007 Levice. Od 14. apríla 2005 bol príslušníkom mierovej misie Sily pre Kosovo (KFOR) v Kosove, kde slúžil vo funkcii náčelníka skupiny finančnej služby.
Letecká nehoda An-24.
Pri návrate z Kosova, približne 3 km od maďarsko-slovenskej štátnej hranice a 20 km od cieľového letiska Košice lietadlo Antonov An-24, v ktorom sa okrem (vtedy nadporučíka) Farkaša prepravovalo 41 ďalších slovenských vojenských príslušníkov KFOR-u a jeden civilný zamestnanec Ministerstva obrany SR, narazilo do terénu. Ako jediný túto haváriu prežil. Bezprostredne po prebratí sa na mieste nehody sa snažil zavolať na linku 158, no neúspešne, pričom následne zavolal manželke, ktorú informoval o situácii. Potom „ho šokovaného našiel miestny poľovník, ako sedí na kuse plechu“.
Po ošetrení ho maďarská záchranná zdravotná služba sanitkou dopravila do Košíc, kde bol o 22:15 SEČ prijatý na anestéziologicko-resuscitačnom oddelení a bol s ťažkými zraneniami hospitalizovaný na Klinike úrazovej chirurgie Fakultnej nemocnice Louisa Pasteura. „[O]krem opuchu mozgu tržno-zhmoždené rany v tvárovej a lebečnej časti a na pravej ruke“. 25. januára predstúpil pred novinárov na tlačovej besede v priestoroch nemocnice. Na doporučenie vypočúvajúceho sa k okolnostiam nehody ani k situácii na mieste nehody nevyjadroval kvôli zabráneniu možnému sťaženiu objektívnosti vyšetrovania.
Vojenská kariéra po havárii.
Po návrate a zotavení slúžil opäť v Leviciach a neskôr v Bratislave, pričom sa zúčastnil tiež mierovej misie Medzinárodné bezpečnostné a pomocné sily (ISAF) v Afganistane.
Žilinský kraj (1948 – 1960)

Žilinský kraj bol správny celok v Česko-Slovensku, ktorý existoval v rokoch 1948 – 1960. Jeho centrom bola Žilina. Kraj mal rozlohu 8 274 km².
Vznikol na severozápadnom Slovensku 24. decembra 1948 na základe administratívnej reformy, pri ktorej bolo k 31. decembru 1948 zrušené krajinské zriadenie. "Krajský národný výbor" bol zriadený 1. januára 1949 a v roku 1955 mal 16 okresov. Kraj bol zrušený k 30. júnu 1960 počas ďalšej administratívnej reformy, pri ktorej vznikli nové kraje. Územie Žilinského kraja bolo vtedy zahrnuté do Stredoslovenského kraja.
Okresy.
Pri vzniku mal Žilinský kraj tieto okresy:
Banskobystrický kraj (1948 – 1960)

Banskobystrický kraj bol správny celok v Česko-Slovensku, ktorý existoval v rokoch 1948 – 1960. Jeho centrom bola Banská Bystrica. Kraj mal rozlohu 9 281 km².
Vznikol na strednom Slovensku 24. decembra 1948 na základe administratívnej reformy, pri ktorej bolo k 31. decembru 1948 zrušené krajinské zriadenie. "Krajský národný výbor" bol zriadený 1. januára 1949 a v roku 1955 mal 15 okresov. Kraj bol zrušený k 30. júnu 1960 počas ďalšej administratívnej reformy, pri ktorej vznikli nové kraje. Územie Banskobystrického kraja bolo vtedy zahrnuté do Stredoslovenského kraja.
Okresy.
Pri vyhlásení v roku 1948 mal Banskobystrický kraj tieto okresy:
Po územnej reforme v roku 1949 sa delil na okresy:
Po roku 1951 sa delil na okresy:
Okres Jesenské ("Feledince") zanikol k 1. januáru 1951, jeho obce boli prerozdelené medzi okresy Rimavská Sobota a Šafárikovo.
Prešovský kraj (1948 – 1960)

Prešovský kraj bol správny celok v Česko-Slovensku, ktorý existoval v rokoch 1948 – 1960. Jeho centrom bol Prešov a kraj mal rozlohu 8 428 km².
Vznikol na severovýchodnom Slovensku 24. decembra 1948 na základe administratívnej reformy, pri ktorej bolo k 31. decembru 1948 zrušené krajinské zriadenie. "Krajský národný výbor" bol zriadený 1. januára 1949 a v roku 1955 mal 15 okresov. Kraj bol zrušený k 30. júnu 1960 počas ďalšej administratívnej reformy, pri ktorej vznikli nové kraje. Územie Prešovského kraja bolo vtedy zahrnuté do Východoslovenského kraja.
Okresy.
Pri vzniku mal Prešovský kraj tieto okresy:
8. mája (Bratislava)

8. mája je čiastočne jednosmerná ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Hviezdoslavova a Janka Kráľa.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Ulica Janka Kráľa (Bratislava)

Ulica Janka Kráľa je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s ulicou 8. mája.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Parcelná ulica (Bratislava)

Parcelná ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Sĺňavská ulica (Bratislava)

Sĺňavská ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Hviezdoslavova ulica (Bratislava)

Hviezdoslavova ulica je čiastočne slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa len s Ulicou 8. mája.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Jonatánová ulica (Bratislava)

Jonatánová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Perličková ulica (Bratislava)

Perličková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Korálová ulica (Bratislava)

Korálová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa s 3 ulicami: Farmárska, Murárska a Akvamarínová.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov. Na začiatku ulice sa nachádza detské centrum Amálka.
Dopravné spojenie.
Pri ulici sa nachádza zastávka MHD:
Borágová ulica (Bratislava)

Borágová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Nitriansky kraj (1948 – 1960)

Nitriansky kraj bol správny celok v Česko-Slovensku, ktorý existoval v rokoch 1948 – 1960. Jeho centrom bola Nitra. Kraj mal rozlohu 7 940 km².
Vznikol na južnom Slovensku 24. decembra 1948 na základe administratívnej reformy, pri ktorej bolo k 31. decembru 1948 zrušené krajinské zriadenie. "Krajský národný výbor" bol zriadený 1. januára 1949 a v roku 1955 mal 16 okresov. Kraj bol zrušený k 30. júnu 1960 počas ďalšej administratívnej reformy, pri ktorej vznikli nové kraje. Územie Nitrianskeho kraja bolo vtedy zahrnuté do Západoslovenského kraja, s výnimkou okresu Prievidza, ktorý sa stal súčasťou Stredoslovenského kraja.
Okresy.
Pri vzniku mal Nitriansky kraj tieto okresy:
Bratislavský kraj (1948 – 1960)

Bratislavský kraj bol správny celok v Česko-Slovensku, ktorý existoval v rokoch 1948 – 1960. Jeho centrom bola Bratislava. Kraj mal rozlohu 7 551 km².
Vznikol na juhozápadnom Slovensku 24. decembra 1948 na základe administratívnej reformy, pri ktorej bolo k 31. decembru 1948 zrušené krajinské zriadenie. "Krajský národný výbor" bol zriadený 1. januára 1949 a v roku 1955 mal 20 okresov. Kraj bol zrušený k 30. júnu 1960 počas ďalšej administratívnej reformy, pri ktorej vznikli nové kraje. Územie Bratislavského kraja bolo vtedy zahrnuté do Západoslovenského kraja.
Okresy.
Pri vzniku mal Bratislavský kraj tieto okresy:
Monardová ulica (Bratislava)

Monardová ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Jastrabinová ulica (Bratislava)

Jastrabinová ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Ligurčeková ulica (Bratislava)

Ligurčeková ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Žižkova ulica (Bratislava)

Žižkova ulica (od roku 1939 do roku 1945 Ulica Hermanna Göringa, predtým Podhradská ulica/cesta) je ulica v Bratislave v Starom Meste v Podhradí.
Pôvodne to bola hlavná výpadová cesta z mesta cez Podhradie smerom na Devín.
Ulica sa pôvodne skladala z dvoch častí, po dnešný tunel sa volala od roku 1894 ako Ulica Márie Terézie, od tunela smerom na západ ako Karloveská cesta.
Pred výstavbou Nábrežia arm. gen. Ludvíka Svobodu to bola hlavná cesta z Mlynskej doliny na západ. Bola výrazne upravená v súvislosti s výstavbou PKO a úpravou dunajského nábrežia okolo roku 1956, čím vznikla nová Karloveská cesta, dnes časť Nábrežia Ludvíka Svobodu a severne od nej stará Žižkova ulica.
Bolo tu veľa barokových domov, napr. Brauneckerova kúria z roku 1790, tri kúrie, židovský cintorín z roku 1753.
Karloveská cesta

Karloveská cesta bola ulica, ktorá tvorila dnešné ulice:
Vodný vrch

Vodný vrch (predtým Veľká Zámocká ulica, dnešná Zámocká ulica) je ulica v Bratislave v Starom Meste.
Pomenovaná bola podľa blízkej Vodnej veže.
Na pláne mesta od Karola Angermayera z roku 1880 mala 12 domov a bola súčasťou tzv. Veľkej Zámockej ulice. Pôvodne tu boli vinohrady, koncom 19. storočia sa tu začali sadiť stromy, aby zabránili padaniu skál na ulicu.
Zámocká ulica (Bratislava)

Zámocká ulica je ulica v Bratislave v Starom Meste.
Najstaršie pomenovanie je iba označením miesta, za mestom nad hradnou priekopou. Ulica patrila mestu, ktoré tu aj vyberalo dane.
V roku 1439 sa spomína železná brána oddeľujúca mesto od hradu a na noc sa zatvárala. Prvé domy sa spomínajú v roku 1607. Na pláne mesta od Fritscha z roku 1753 sú zakreslené Pálffyho záhrady ohraničené ulicami Zámocká, Palisády, Zochova a Podjavorinskej, na pláne z roku 1765 je synagóga, malá mestská verejná studňa a pamätný stĺp. Obojstranná zástavba a vinohrady.
V Pálffyho dvore sa narodil významný bratislavský sochár Ján Fadrusz. 
Na Zámockej ulici v dome č. 6873/14 sa nachádza centrála politickej strany OĽaNO.
Evermore (album)

Evermore (štylizované malými písmenami) je deviaty štúdiový album americkej speváčky-skladateľky Taylor Swift. Vyšiel 11. decembra 2020 prostredníctvom vydavateľstva Republic Records, necelých päť mesiacov po speváčkinom ôsmom štúdiovom albume "Folklore". "Evermore" bol spontánnym projektom jej rozšírenej spolupráce s koproducentom albumu "Folklore", Aaronom Dessnerom, s ktorým si vytvorili medzi sebou kreatívnu chémiu.
Swiftová ho vníma ako „sesterskú nahrávku“ albumu "Folklore." Je tematickým pokračovaním, pričom oba albumy boli ohlásené len niekoľko hodín pred uvedením na trh. Je to alternatívna rocková, folk-popová a chamber rocková nahrávka, ktorá sa vyznačuje zimnými aranžmánmi vybrnkávaných tónov gitary, jemného klavíra a občasných sláčikov. Texty skladieb sa venujú fiktívnym aj nefiktívnym konceptom lásky, manželstva, nevery a zármutku, ktoré sú vypracované vo forme rozprávania z pohľadu tretej osoby a impresionistického rozprávania. Obsahuje vokály amerických kapiel Bon Iver, HAIM a The National. "Evermore" si vyslúžil uznanie hudobných kritikov za charakterovú dynamiku, experimentálnu produkciu a bol označený za doplnok albumu "Folklore". "Evermore" bol zaradený do zoznamov najlepších albumov roka 2020.
Zoznam skladieb.
Evermore – štandardná edícia
Evermore – deluxe edícia (bonusové skladby)
Evermore – japonská deluxe edícia (bonusové skladby)
Jack Ma

Jack Ma (, ; * 10. september 1964, Chang-čou), je čínsky podnikateľ, investor a filantrop. Je spoluzakladateľ a bývalý výkonný predseda spoločnosti Alibaba Group. Ma je silným zástancom otvorenej a trhom riadenej ekonomiky. Jeho majetok činil v apríli 2021 51,5 miliárd dolárov, čo ho robí tretím najbohatším človekom v Číne (po Čung Šan-šan a Ma Chua-tcheng), a jedného z najbohatších na svete – umiestnený 26. podľa Bloomberg Billionaires Index. V roku 2019 ho časopis "Forbes" vymenoval vo svojom zozname „Ázijskí hrdinovia filantropie 2019“ pre jeho pomoc v znevýhodnených spoločenstvách v Číne, Afrike, Austrálii a na Strednom Východe.
Život a vzdelanie.
Jack Ma sa narodil v Chang-čou, Zhejiang, Čína. Jack sa začal učiť anglický jazyk v mladom veku tým, že konverzoval s anglicky hovoriacimi ľudmi v medzinárodnom hoteli v Chang-čou. Neskôr v mladosti mal ťažkosti sa dostať na vysokú školu. Dvakrát neurobil prijímacie skúšky na Hangzhou Teachers College, kvôli jeho slabému prospechu z matematiky. Až tri roky ho to stálo prejsť týmito skúškami, keďže sa konali každoročne. Ma navštevoval Hangzhou Teacher's Institute (v súčasnosti známa ako Hangzhou Normal University). Jack ukončil štúdium v roku 1988 ako bakalár slobodných umení v angličtine. Počas štúdia bol vedúcim študentskej rady. Po ukončení štúdia sa stal lektorom anglického a medzinárodného obchodu na univerzite Hangzhou Dianzi University. Tvrdí, že sa desaťkrát uchádzal o štúdium na Harvard Business School a zakaždým bol odmietnutý.
Družobná ulica (Bratislava)

Družobná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 3 ulicami: Farmárska, Akvamarínová a Ametystová.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Achátová ulica (Bratislava)

Achátová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Podunajské Biskupice. Križuje sa spolu s 2 ulicami: Murárska a Akvamarínová.
Ulicu tvorí zástavba rodinných domov.
Považská župa

Považská župa, úradný názov Župa XVII., iné pomenovanie (podľa umiestnenia sídla župy) "Turčianska župa", neoficiálne pomenovanie "Považská veľžupa", bola jednotka územnej správy a samosprávy, zavedená v prvorepublikovom Česko-Slovensku v rámci nového župného zriadenia. Existovala v rokoch 1923 – 1928, mala rozlohu 6 801 km² a jej správnym centrom bol Turčiansky Svätý Martin. 
Vznik a zánik župy.
Po zániku Uhorska v roku 1918 bol pôvodný uhorský systém žúp prevedený v takmer nezmenenom územnom rozsahu do správneho systému Česko-Slovenskej republiky. Toto provizórne postuhorské usporiadanie trvalo len do roku 1922. V roku 1920 bol prijatý zákon č. 126/1920 Sb. "o zriadení župných a okresných úradov v republike Československej", ktorým malo byť celé územie Česko-Slovenska (vynímajúc hlavné mesto Praha a Podkarpatskú Rus) rozdelené do 21 žúp. Jednou z nich bola aj Považská župa, ako jedna zo šiestich žúp zriadených na území Slovenska. V porovnaní s historickými (uhorskými) župami bol ich rozsah väčší a preto sa im na Slovensku prezývalo "veľžupy". Považská župa bola označená radovou rýmskou číslicou XVII. Zákon stanovil vznik župného úradu na čele so županom, ktorý bol vládou menovaným štátnym úradníkom, a župného zastupiteľstva, teda samosprávneho orgánu. Pri župnom zastupiteľstve mal byť zriadený župný výbor, župná finančná komisia a ďalšie komisie. Považská župa mala byť súčasťou nadregionálneho župného zväzu v rámci celého Slovenska.
Župné zriadenie čelilo od počiatku silnej kritike a bolo do praxe uvedené až v roku 1923, no iba na Slovensku. Dňa 30. septembra 1923 sa tu konali voľby do župných zastupiteľstiev. Županom Považskej župy bol vymenovaný Jozef Országh.
Dňa 14. júla 1927 bol prijatý zákon č. 125/1927 "o organizácii politickej správy", rušiaci župy a zavádzajúci krajinské zriadenie, účinné od 1. júla 1928. Považská župa sa stala súčasťou Slovenskej krajiny. Na rozdiel od českých zemí, kde hranice žúp boli zachované aspoň ako vymedzenie volebných krajov pre voľby do Poslaneckej snemovne Národného zhromaždenia republiky Česko-Slovenskej, boli župy na Slovensku ako správne jednotky úplne eliminované.
Územné vymedzenie župy.
Považská župa sa rozkladala na území severozápadného Slovenska a patrili do nej regióny Horné Považie, Kysuce, Orava a Turiec vrátane okolia mesta Kremnica.
Okresy.
Pri vzniku mala Považská župa týchto 13 okresov:
Liškova Punkva

Liškova Punkva je otužilecké podujatie, ktorým sa tradične od roku 1981 otvára zimnoplavecká sezóna v Česku, a to v prvú októbrovú nedeľu. Miestom konania podujatia ja výtok ponornej riečky Punkva z Punkevnej jaskyne , a to v národnej prírodnej rezervácii Vyvieračky Punkvy () v Chránenej krajinnej oblasti Moravský kras v okrese Blansko.
História.
Tradícia otvorenia otužileckej sezóny plávaním z jaskyne vznikla na podnet Oldřicha Lišku (1910–1981), nestora otužileckých a diaľkových plavieb vo vtedajšom Československu. O. Liška plával prvýkrát z Punkevnej jaskyne v júni 1949 a prvé kolektívne vyplávanie sa uskutočnilo 2. októbra 1949. V roku 2020 sa podujatie konalo už po 40.-krát. Organizačne toto podujatie pripravujú počas celej jeho éry brnenskí zimní plavci a možno ku nemu nájsť aj fotodokumentáciu - napríklad z ročníka 2019
Priebeh podujatia.
Účastníkmi podujatia môžu byť len prihlásení zimní plavci/otužilci obvykle v maximálnom počte 150 osôb. Teploty Punkvy bývajú medzi 6-10°C. Plávajú sa dve trate od dvoch nástupíšť do lodí: jedno nástupište je vo vzdialenosti asi 100m od výtoku a druhé nástupište je vo vzdialenosti asi 300m. Formálne je podujatie prvým kolo Českého pohára v zimnom plávaní (datuje sa od roku 1975) príslušnej sezóny s tým, že do roku 2019 boli body pripísané za túto súťaž fixné pre jednu resp. druhú zaplávanú trať.
Na hradnom vrchu

Na hradnom vrchu (do roku 1943 Oeserova ulica) bola ulica v Bratislave v Starom Meste pod hradom.
Bola to jedna z najchudobnejších štvrtí starej Bratislavy. Neskôr asanovaná v súvislosti s výstavbou nájazdu na Most SNP. V roku 1880 mala 11 domov s plnou radovou domovou zástavbou.
Nachádzala sa pod dnešnou ulicou Vodný vrch.
Floriánska ulica

Floriánska ulica bola ulica v Starom Meste v Bratislave pod hradom.
Bola tu radová domová zástavba s katolíckou školou, ktorá sa spomína v roku 1894 a zásobovacím skladom v roku 1925.
V roku 1880 mala 10 domov. Zanikla v súvislosti s výstavbou nájazdu na Most SNP.
Nachádzala sa pod ulicami Vodný vrch a Na hradnom vrchu.
Oldřich Liška (plavec)

Oldřich Liška (* 7. august 1910, Praha – 5. marec 1981, Praha) bol nestorom športového otužovania (dnes je to zimné plávanie) a diaľkového plávania v Československu, v tejto oblasti bol aktívny v rokoch 1928-1981. 
Život.
O. Liška bol profesijne robotnícky majster. V oblasti otužovania začal byť aktívny v roku 1928 otužovaním v prírode, prvé verejné vystúpenie absolvoval na Vianoce roku 1930 plávaním vo Vltave v centre Prahy spolu s ďalšími 62 plavcami na čele s priekopníkom otužileckých aktivít v Československu Alfredom Nikodémom (1864-1946), po smrti ktorého prevzal vedenie otužileckých aktivít v Prahe a dlhé desaťročia bol inštruktorom - trénerom plávania pre deti aj dospelých na Hostivařskej priehrade. 
Zakladateľské aktivity.
V roku 1947 založil Oldřich Liška v Prahe Telovýchovný otužilecký lklub (TOK). Na jeho podnet vzniklo v roku 1949 otužilecké podujatie - plavba do výtoku ponornej riečky Punkvy z Punkevnej jaskyne v Moravskom krase, ktoré už od roku 1981 otváralo československú (neskôr len českú) otužileckú sezónu a dnes nesie názov Liškova Punkva. A v roku 1949 zorganizoval tiež plavecký maratón Štěchovice-Praha (25 km), čoho pokračovaním bolo neskôr v roku 1967 založenie diaľkoplaveckého maratónu na vodnej nádrži Lipno, ktorý organizoval až do svojej smrti a s prestávkou rokov 1992-2000 sa táto tradícia dodržiava doteraz. 
Výnimočnosti.
O. Liška sa počas 2. svetovej vojny stal pri skupinovom tréningu pri Trójskom moste svedkom neďalekého výbuchu bomby v rieke (mala zasiahnuť elektráreň) a raritou v jeho otužileckom živote bolo ilegálne januárové plávanie vo Vltave v Prahe 1945 (počas okupácie to bolo zakázané), za čo Liška dostal od robotníkov Zbrojovky kovovú plaketu. A unikátom je aj pamätná doska inštalovaná na bytovke v Prahe 13, kde býval.
Vybíjaná

Vybíjaná je loptová hra, v ktorej hráči vyraďujú súperov z hry vybíjaním, teda zásahom loptou. Cieľom tejto hry je zostať v hre čo najdlhšie a zároveň vybiť čo najviac hráčov zo súperovho tímu. Je často používaná na hodinách telesnej výchovy, najmä pre mladších žiakov.
Pravidlá.
Každé družstvo, ktoré je tvorené 12 hráčmi, obsadí obe polovice hracej plochy. Potom si zvolia kapitána, ktorý sa postaví za súperov tím. Na začiatku hry sa medzi hráčov hodí lopta, najlepšie mäkká, aby sa počas vybíjania predišlo vážnejším zraneniam. Na to, aby hráči mohli vybiť súperov, alebo hodiť loptu kapitánovi, musí byť lopta tzv. "nabitá". To sa dá docieliť tým, že si hráči budú hádzať loptu medzi sebou. Potom môžu vybíjať súperov. Ak sa im to podarí, súper odchádza do tímu, ktorý ho vybil. S loptou hráč nemôže urobiť viac ako tri kroky.
Vybíjaná na Slovensku.
Na Slovensku pôsobí Slovenský zväz vybíjanej.
Šífr (vodná plocha)

Šífr (tiež označovaný ako Šífry) je zatopený lom, ktorý sa nachádza v katastri moravskej obce Svobodné Heřmanice v Moravsko-sliezskom kraji v okrese Bruntál. 
Dejiny.
Lom vznikol ťažbou bridlice, ktorá sa pozdĺžne dobre štiepi, používala sa napríklad ako izolant v elektrotechnike, na výrobu brúsok a v minulosti hlavne aj ako krytina na strechy domov alebo na tvorbu obeliskov a epitafných doskek na hroby. Povrchová ťažba v lome sa datuje už od roku 1775 a ukončená bola v 50. rokoch 20. storočia.
Šífr ako športovisko.
Po ukončení ťažby bridlice sa lom zatopil a vzniklo prekrásne obdĺžnikové jazero asi 10 m pod úrovňou terénu, má strmé brehy, dĺžku 470 m, maximálnu šírku 70 m a s maximálnou hĺbkou 36 metrov. Dnes je to atraktívne miesto vhodné na plávanie a potápanie s dobrými parkovacími možnosťami. Hladina vody je pešo dostupná zo severnej kratšej strany, v minulosti sa na ňom konali aj súťaže Českého pohára v diaľkovom plávaní označované ako Heřmanické Šífry – aj s účasťou plavcov zo Slovenska. Asi najväčšou plaveckou udalosťou boli preteky pred nomináciou českých diaľkových plavcov na OH v Pekingu 2008. Potápačské aktivity sú atraktívne, ale aj nebezpečné a smrteľných prípadov je na tomto jazere v rámci Česka najviac. Na brehu sú aj symbolické pomníčky venované niektorým potápačom, ktorí v lome zahynuli.
Externé odkazy.
Sdružení potápěčů lomu Šifr
Peter Krutil

Ing. Peter Krutil (* 8. marec 1968, Bratislava) je slovenský ekonóm a manažér, od 1. januára 2018 predseda predstavenstva a generálny riaditeľ Slovenskej sporiteľne.
Život.
Absolvoval štúdium na Fakulte manažmentu Ekonomickej univerzity v Bratislave a kurzy zamerané na finančné trhy a obchodovanie s cennými papiermi vo Viedni a Londýne.
Významné funkcie:
Marcel Grega

Mgr. Marcel Grega (* 8. február 1979, Bardejov) je slovenský ekonóm a manažér, od februára 2014 generálny riaditeľ televíznej skupiny JOJ Group (TV JOJ, JOJ Plus atď.).
Život.
Stredoškolské štúdium absolvoval na Nonnewaug High School v americkom meste Woodbury, štát Connecticut v roku 1998. Štúdium na Fakulte managementu Univerzity Komenského v Bratislave absolvoval v roku 2003, popritom v rokoch 2001-2 študoval aj na Fakulte ekonómie a business manažmentu na belgickej Ghent University. V rokoch 2003-6 absolvoval štúdium Accounting and Finance na Oxford Brookes University. Od roku 2017 je výkonný riaditeľ Asociácie nezávislých rozhlasových a televíznych staníc.
Významné funkcie:
Michal Liday

Mgr. Michal Liday je slovenský matematik a manažér, od roku 2015 predseda predstavenstva a generálny riaditeľ Tatra banky. V roku 1992 absolvoval štúdium matematiky na Univerzite Komenského v Bratislave a v nasledujúcom roku pokračoval v štúdiu na City University of London a Minnesota State University. V roku 1997 absolvoval odborné štúdium na Johannes Kepler Universität Linz a v roku 2010 na Harvard Business School. Od jej vzniku v roku 2004 je predseda Správnej rady Nadácie Tatra banky.
Prehľad činnosti.
Významné funkcie:
Dream pop

Dream pop (tiež uvádzaný ako dreampop) je hudobný subžáner alternatívneho rocku a neo-psychedélie, ktorý sa vyznačuje dychovými vokálmi, gitarovými efektami, hutnou produkciou so zdôraznením na zvukovú textúru a atmosféru rovnako ako melódiu. Často sa prekrýva s príbuzným žánrom shoegaze, s ktorým sa občas zamieňali.
Žáner sa dostal do popredia v 80. rokoch 20. storočia vďaka skupinám Cocteau Twins či A.R. Kane. Po vzniku shoegaze sa ambient pop vyvinul ako variant dream popu, no obsahuje elektronické textúry.
Charakteristika.
Predpokladá sa, že dream pop (vo voľnom preklade „"zasnívaný pop"“) súvisí s „ponorením sa“ do hudby, ktoré poslucháč v momente prežíva. "The AllMusic Guide to Electronica" (2003) definoval dream pop ako „atmosférický subžáner alternatívneho rocku, ktorý sa spolieha rovnako na melódiu, ako aj na zvukové textúry“. Spoločnou charakteristikou sú dychové vokály, použitie gitarových efektov a husto produkovaný zvuk. Hudba sa skôr zameriava na textúru a náladu, ako na rýchle a silné rockové riffy. Texty piesní sú často introspektívnej alebo existenciálnej povahy. Podľa názoru Simona Reynoldsa dream pop „oslavuje nadšené a transcendentné zážitky, často s použitím drog a mystických obrazov“. Podľa Rachel Felderovej sa umelci dream popu často bránia zobrazovaniu sociálnej reality v prospech nejednoznačných alebo halucinogénnych zážitkov.
Dalhousie University

Dalhousie University je univerzita v Halifaxe, v kanadskej provincii Nové Škótsko. Založená bola v roku 1818 a v súčasnosti má viac ako 19 tisíc študentov.
História.
Univerzita je jedna z najstarších v Kanade. Založená bola v roku 1818. Založil ju George Ramsay, 9. earl z Dalhousie a viceguvernér Nového Škótska (neskôr generálny guvernér Kanady). Jeho cieľom bolo založiť vzdelávaciu inštitúciu pre všetkých, nezávisle od náboženstva. Inšpiroval sa Edinburgh University a chcel vytvoriť protiváhu anglikánskemu University of King’s College, v novoškótskom Windsore. Dalhousie do inštitúcie investoval 7 000 vtedajších libier, ktoré Royal Navy vybralo na clách počas blokády prístavu Castine v štáte Maine. Krátko potom ako inštitúciu založil bol Dalhousie menovaný za generálneho guvernéra a budúca univerzita sa hýbala len pomaly. Prvá výuka bola zorganizovaná v roku 1838. Vtedy bol za prvého rektora menovaný Thomas McCulloch a od roku 1841 mala status univerzity. V roku 1848 bola však zreorganizovaná na strednú školu. V roku 1863 bola opäť otvorená ako univerzita a v roku 1866 udelila svoje prvé tituly. Od roku 1881 na nej môžu študovať aj ženy. V roku 1997 bola Dalhousie spojená s Technical University of Nova Scotia.
Profil.
Univerzita je najväčšia v atlantickej Kanade. Má štyri kampusy. Hlavný kampus je v historickom okrsku Halifaxu, South End. Ďalšie dva sú v centre mesta a agrotechnický v Truro. Trinásť fakúlt ponúka viac než 200 študijných programov. Na Dalhousie University študuje viacej ako 19 tisíc študentov, z toho je 60% mimo provincie. V roku 2017 mala 999 profesorov. V jeseni 2020 spolu 148 569 absolventov.
Mottom univerzity je „Ora et Labora“, Modlidba a práca. Farbami sú čierna a zlatá.
Od roku 2020 je 12. rektorom a vicekancelárom Dr. Deep Saini.