burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Borotová

Borotová je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 1,48 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Pramenná slatina s cennou flórou a faunou. Jedna z najbohatších lokalít Dactylorhiza majalis. V rámci okolitých bučín jedno z mála dôležitých miest, kde užitočný hmyz zo širokého okolia získava nektár."
Brehové porasty Dubovej

Brehové porasty Dubovej je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Podolie, Čachtice, Pobedim a Častkovce v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1983. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: "Jediné zachovalé brehové porasty svojho druhu v okrese. Predstavujú význačný ekostabilizačný a krajinotvorný prvok. Poskytujú útočisko množstvu ohrozených druhov vtákov (najmä bútľavé vŕby). Sú ľahko dostupným študijným objektom."
Galerie (prírodná pamiatka)

Galéria je prírodná pamiatka ev. č. 1751, ktorá sa nachádza v okrese Semily na sever od mesta Semily na svahoch pravej strany riečneho údolia Jizery.
Správa AOPK Pardubice. Na severozápadnej strane, po prúde, na prírodnú pamiatku bezprostredne nadväzuje prírodná rezervácia Údolí Jizery u Semil a Bítouchova.
Ochrana.
Predmetom ochrany je lokalita lomikameňa trsnatého ("Saxifraga rosacea") v úzkej skalnej tiesňave Jizery.
História.
 Pred rokom 1870 bývala táto tiesňava široká cez 1 meter, ktorá na jar spôsobovala zachytávanie krýh a teda aj záplavy Semilskej kotliny. Škody na majetku prinútili továrnika Schmidta, aby rozsiahlym odstrelom rozšíril tiesňavu na dnešných 10-20 metrov.
Roku 1909 bola sprístupnená visutá lávka pre peších (galéria), po ktorej dnes vedie náučný chodník (Riegrova stezka)
Kohútová

 
Kohútová je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Moravské Lieskové v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1992 na rozlohe . Ochranné pásmo nebolo stanovené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Jednokosná lúka s veľkým zastúpením vstavačovitých rastlín a silne ustupujúcich druhov článkonožcov. Refúgium genofondu a výskumná plocha."
Pavúkov jarok

Pavúkov jarok je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Stará Turá v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 a novelizované v roku 2009 na rozlohe 22,4874 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na chránenom území platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: "Biotopy európskeho významu: jaseňovo-jelšové podhorské lužné lesy (91E0), vysokobylinné spoločenstvá na vlhkých lúkach (6430), nížinné a podhorské kosné lúky (6510) a druhy európskeho významu: spriadač kostihojový ("Callimorpha quadripunctaria"), modráčik krvavcový ("Maculinea teleius"), modráčik bahniskový ("Maculinea nausithous"), ohniváčik veľký ("Lycaena dispar") a kunka žltobruchá ("Bombina variegata")."
Šašnatá

Šašnatá je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe 0,1971 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: "Zachovalé brehové porasty typického potoka Myjavskej pahorkatiny so samočistiacou a filtračnou schopnosťou, ktorá je znásobená močaristou nivou potoka. Okrem vedeckej a výskumnej hodnoty má územie významnú krajinotvornú a ekostabilizačnú funkciu."
Herbert Charles Brown

Herbert Charles Brown (* 22. máj 1912, Londýn, Spojené kráľovstvo† 19. december 2004, Lafayette, Indiana, USA) bol americký organický chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1979. Získal ju za objav hydroborácie a chémiu organoboránov.
Narodil sa v Londýne v rodine ukrajinských židovských emigrantov zo Žytomyru ako Herbert Brovarnik. V roku 1914 sa rodina odsťahovala do USA, kde Brown v roku 1936 ukončil bakalárske štúdium na Chicagskej univerzite a získal občianstvo. Roku 1937 má za manželku Sarah Baylenovú a už roku 1938 získal v Chicagu doktorát. Učil na Wayne University v Detroite a roku 1947 sa stal profesorom Purdue University, kde zotrval až do smrti.
Rösslerov lom

Rösslerov lom je prírodná pamiatka v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava III v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1990 na rozlohe 2,3828 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Za chránené územie je vyhlásená významná geologická lokalita, v ktorej vystupuje kompaktný granodiorit ako súčasť kryštalinika Malých Karpát, dôležitá z vedecko-výskumného, náučného a ekologického hľadiska."
Georg Wittig

Georg Friedrich Karl Wittig (* 16. jún 1897, Berlín – † 26. august 1987, Heidelberg) bol nemecký chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1979. Získal ju spolu s Herbertom C. Brownom za vypracovanie nových metód organickej syntézy.
Štúdia začal v Tübingene roku 1916, ale kvôli vojnovému nasadeniu a neskôr zajatiu nebol schopný zostať. Po vojne sa mu podarilo nastúpiť na univerzitu v Marburgu a roku 1926 sa habilitovať. Roku 1931 si Wittig vzal za ženu svoju kolegyňu Waltraud Ernstovú a nasledujúceho roku získal profesúru na TU Braunschweig. Roku 1937 prešiel na univerzitu vo Freiburgu, roku 1944 sa stal hlavou oddelenia organickej chémie na univerzite v Tübingene a roku 1956 nastúpil na rovnakú pozíciu v Heidelbergu. Tu pracoval aj po odchode do penzie a publikoval až do roku 1980.
Devínska lesostep

Devínska lesostep je prírodná pamiatka v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1992 na rozlohe 5,0966 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Významná lokalita spoločenstva kriticky ohrozených druhov rastlín. Vyskytujú sa tu xerotermné fytocenózy s kriticky ohrozenou koringiou rakúskou. Prírodná pamiatka je súčasťou JZ svahov masívu Devínskej Kobyly so strmými svahmi, krovinami i skupinami lúčok."
Panský diel (Bratislava)

Panský diel je prírodná pamiatka v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1990 na rozlohe 15,6000 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "podunajská oblasť, doposiaľ zachovaná ako lesostep, s výskytom mimoriadne vzácnych, kriticky ohrozených druhov orchideí - vstavača ploštičného, vstavača obyčajného a ďalších druhov."
Prameny Labe

Prameny Labe bola prírodná pamiatka ev. č. 529 neďaleko obce Harrachov v okrese Trutnov. Oblasť spravuje Správa Krkonošského NP.
Ochrana.
Predmetom ochrany boli najcennejšie vrcholové partie Krkonôš v pramennej oblasti Labe. Pamiatka bola zrušená k 1. aprílu 2008 začlenením pamiatky pod NP Krkonoše.
Gajc

Gajc alebo Bôrové (, ) je prírodná rezervácia a lokalita v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v rokoch 1988, 2003, 2005 na rozlohe 62,7200 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Účelom vyhlásenia prírodnej rezervácie je zabezpečenie ochrany biotopu stepnej vegetácie bezprostredne hraničiacej s lužným lesom."
Kopáčsky ostrov

Kopáčsky ostrov alebo Kopáč () je prírodná rezervácia a lokalita v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1976 na rozlohe 82,6200 ha a zaradené do 5. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "chránené územie je vyhlásené na ochranu mozaiky špecifických stepných a lesostepných spoločenstiev a ukážok lesných spoločenstiev lužných porastov a na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele."
Topoľové hony

Topoľové hony alebo Jegeneš (, ) sú prírodná rezervácia a lokalita v oblasti Dunajské luhy.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1988 na rozlohe 60,0600 ha a zaradené do 5. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Ochrana suchomilných panónskych dúbrav a rastlinných spoločenstiev s klokočom perovitým (Staphylea pinnata L.)."
Voschod 3

Voschod 3 () mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Voschod. Na palube kozmickej lode mali v júni 1966 vyštartovať dvaja kozmonauti k dlhodobému letu, ktorý mal trvať 18 dní. Misia nebola nikdy formálne zrušená.
Timokrates

Timokrates alebo Timokratés ("Timokrates", iný prepis: "Timokratés") môže byť:
Fialková dolina

 
Fialková dolina je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 20,5879 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany. Nachádza sa v Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty.
Predmetom ochrany je: "Územie v juhozápadnej časti Malých Karpát. Geologickým podkladom je kryštalinikum, dolina vznikla na zlomovej línii - ukážka klesania a vyzdvihovania blokov. V strednej časti má charakter kaňonu. Zachovalé dubovo-hrabové lesy, vzácne druhy rastlín, najmä vstavačovitých."
Štokeravská vápenka

Štokeravská vápenka je prírodná rezervácia v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1993 na rozlohe 12,7085 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Územie predstavuje nálezisko zvyškov mnohých stavovcov. K unikátnym nálezom patria zvyšky opice. Na trávnatých svahoch rastie vzácna, vzrastom najvyššia orchidea, jazýčkovec jadranský."
Štokeravská vápenka je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy.
Územie bolo vyhlásené opatrením z 29. novembra 2018, uverejneným v čiastke 6/2018 Vestníka MŽP SR, ktorým sa mení a dopĺňa národný zoznam území európskeho významu vydaný výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 z roku 2004, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu v znení opatrenia č. 1/2017. Medzi územia európskeho významu bolo zaradené s identifikačným kódom SKUEV0502 Štokeravská vápenka. s rozlohou 12,68 ha s nadmorskou výškou od 195 do .
Navrhované územie európskeho významu schválila Európska komisia dňa 28. novembra 2019 rozhodnutím Komisie , ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma aktualizovaný zoznam území európskeho významu v panónskom biogeografickom regióne. 
V území platí 4. stupeň ochrany.
Dunajské ostrovy

Dunajské ostrovy sú prírodná rezervácia v oblasti Bratislava.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v rokoch 2002 a 2007 na rozlohe 219,7100 ha a zaradené do 5. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "PR je vyhlásená z dôvodu zabezpečenia ochrany biotopu lužného lesa a biotopu mokradí, ako aj typického rázu lužnej krajiny. Výskyt mnohých živočíšnych druhov, hlavne avifauny. Jadro biocentra nadregionálneho významu, významná genofondová plocha."
Ostrovné lúčky

Ostrovné lúčky sú prírodná rezervácia v oblasti Dunajské luhy.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené či novelizované v roku 1988 na rozlohe 54,9300 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie je zriadené na ochranu zriedkavej flóry, zachovalých lesostepných spoločenstiev a lužného lesa Podunajskej nížiny."
Voschod 4

Voschod 4 () mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Voschod. Na palube kozmickej lode mali na jeseň 1967 vyštartovať dvaja kozmonauti k dlhodobému letu, ktorý mal trvať 20 dní. Misia bola zrušená na jar 1966 po smrti hlavného konštruktéra Sergeja Koroľova.
Voschod 5

Voschod 5 () mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Voschod. Na palube kozmickej lode mali koncom roku 1966 vyštartovať dve kozmonautky k 10-dňovému letu. Irina Soloviovová mala ako prvá žena uskutočniť výstup do otvoreného vesmíru. Misia bola zrušená na jar 1966 po smrti hlavného konštruktéra Sergeja Koroľova.
Voschod 6

Voschod 6 () mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Voschod. Na palube kozmickej lode mali začiatkom roku 1967 vyštartovať dvaja kozmonauti k 15-dňovému letu. Súčasťou letu mal byť aj výstup do otvoreného vesmíru. Misia bola zrušená na jar 1966 po smrti hlavného konštruktéra Sergeja Koroľova.
Loferer Steinberge

Loferer Steinberge je pohorie ležiace na severe Rakúska v spolkovej krajine Salzbursko. Horopisne sa radí do väčšej skupiny pohoria Steinberge. Najvyšší vrch je Grosses Ochsenhorn (2 513 m).
Poloha.
Geomorfologický celok Steinberge sa delí na pohoria Loferer Steinberge a Leoganger Steinberge. "Loferské kamenné hory" sú od svojho vyššieho suseda "Leogangských kamenných hôr" oddelené sedlom Römer Sattel (1 194 m) a údolím potoka Römerbach. Na severe vymedzuje hranicu masívu dolina Strubtal, tiahnuca sa pozdĺž potokov Haselbach a Loferbach tečúcich tu v smere spojenia miest LoferWaidring. Údolie oddeľuje Loferer Steinberge od Chiemgauer Alpen. Dlhé údolie Saalachu oddeľuje horstvo od Berchtesgadener Alpen. Západ územia je ohraničený jazerom Pillersee.
Geografia.
Loferer Steinberge dominujú tri vrcholy (Ochsenhorn, Hinterhorn, Reifhorn), ktoré vytvárajú charakteristickú kulisu predovšetkým mestu Lofer. Prevyšujú tamojšie údolie o takmer 2 kilometre. Úpätie hôr je zelené, plné lúk a pasienkov. Vrchy z neho ostro vystupujú skalnatými stenami. Medzi nimi sa nachádza akási krasová planina a vyprahnuté vápencové polia. Pohorie tvorí hlavný hrebeň pretínajúci všetky najvyššie vrcholy, ktorý sa tiahne v smere východseverozápad. Na sever je potom vystrčená jedna rázsocha s dominantným vrcholom Breithorn (2 413 m) k juhu vysiela pohoria ďalší bočný hrebeň k vrcholu Geislhörner 2 291 m. V uzlovom bode Groses Hinterhorn (2 504 m) sa hlavný hrebeň delí do písmena "Y" a už samostatná západna vetva pokračuje ostrým cimburím vrchov Groses Rothorn (2 409 m) a Ulrichshorn (2 155 m).
Turizmus.
Loferer Steinberge poskytuje návštevníkom rad možností. Jednak to sú odvážne vedené zaistené cesty Nackter Hund (Groses Hinterhorn) a Nurracher Hohenweg (obiažnosť II. UIAA, rázsocha vrcholov Groses Rothorn a Ulrichshorn) a druhou možnosťou je prechod masívu pod skalnými stenami. Turistom a horolezcom slúži v celom masíve iba jedna chata Schmidt-Zabierow Hütte (1 960 m) a bivakovacia búda na ceste Schärdinger Steig. Pod západnými svahmi hôr leží horské jazero Pillersee (835 m).
Pantares z Gely

Pantares alebo Pantarés ("Pantares", iný prepis: "Pantarés") bol olympijský víťaz v tethrippe v 6. stor. pred Kr.
Pantares, syn Menekratia z Gely, zvíťazil na 68. olympijských hrách v roku 508 pred Kr. v tethrippe (v pretekoch na voze so štvorzáprahom). V Olympii sa táto disciplína zaviedla na 25. hrách v roku 680 pred Kr.
Olympijské víťazstvo Pantara je zaznamenané (nápis: "IvO 142", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) na bronzovej doske, ktorá bola kedysi súčasťou podstavca jeho sochy. Objavili ju pri južnom múre olympijskej Altidy. Socha olympionika Pantara stála pôvodne východne od Diovho chrámu. Na posvätné miesto Olympie bola venovaná pravdepodobne menom jeho syna, gelského tyrana Kleandra, aby pripomínala olympijské víťazstvo zdôrazňujúce prestíž jeho aristokratickej rodiny. Gela bola v dobe Pantarovho olympijského víťazstva chovom koní vychýrená.
Zoznam chránených území v okrese Trutnov

Toto je zoznam chránených území v okrese Trutnov aktuálny k marcu roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Trutnov.
Tie územia, ktoré status postupne z rôznych dôvodov stratili, boli odtiaľ vyradené a sú v uvedené druhej tabuľke.
Tabuľka č.2
Căușeni (mesto)

Căușeni je mesto v Moldavsku. 
Nachádza sa v juhovýchodnej časti krajiny a je sídlom rovnomenného okresu. V roku 2014 tu žilo 19 900 obyvateľov.
Anenii Noi (mesto)

Anenii Noi je mesto v Moldavsku. Je sídlom rovnomenného okresu a v roku 2014 tu žilo 11 900 obyvateľov.
Mesto sa nachádza v juhovýchodnej časti krajiny, asi 10 km západne od rieky Dnester.
Horská republika

Horská republika Severného Kaukazu (alebo len Horská republika alebo Republika horalov) bol názov federatívnej republiky, ktorá existovala na Severnom Kaukaze v rokoch 1917 až 1921. Republika sa rozkladala na väčšine územia bývalej Tereckej a Dagestanskej oblasti, teda dnešného Čečenska, Ingušska, Severného Osetska, Kabardska-Balkarska, Dagestanu a časti Stavropoľského kraja. Hlavným mestom Horskej republiky bol najprv Vladikavkaz, potom Nazraň a nakoniec Temir-Chan-Súra.
Vznik.
Krátko po Februárovej revolúcii bol v marci 1917 vytvorený "Zväz národov Severného Kaukazu", ktorý zvolil predsedníctvo svojho výkonného výboru. Predsedom výkonného výboru sa stal čečenský nacionalista a antikomunista Tapa Čermojev, ktorý bol zároveň vodcom národno-oslobodzovacieho hnutia severokaukazských národov. 5. augusta 1917 bola prijatá Ústava "Nizam", ktorú spísal Ímám Šámil už v roku 1847, a Horská republika tak začala existovať. Oficiálne vyhlásená bola až 11. mája 1918, keď sa poskladala vláda. 
O vznik tohto štátu sa najviac zaslúžil už spomínaný Tapa Čermojev, ktorý sa stal premiérom tejto krajiny, ďalej Sajjíd Šámil, vnuk Imáma Šámila, Ali-Chadži Akuša, Hajdar Bamat a ďalší. Nezávislosť Horskej republiky uznalo Turecko, Nemecko, Gruzínská demokratická republika, Arménská demokratická republika, Azerbajdžanská demokratická republika a Kubánska ľudová republika.
Zánik.
Horská republika bola počas Ruskej občianskej vojny niekoľkokrát napadnutá bielogvardejcami generála Denikina, ktorý jej nezávislosť neuznával a stále jej územie považoval za súčasť Ruska. Boje s bielymi skončili v januári 1920, keď bol Denikin porazený jednotkami 11. červenej armády. Obyvatelia Kaukazu spočiatku vítali červenoarmejcov ako mierotvorcov, ale tí taktiež neuznali ich nezávislosť. V júni 1920 bola Horská republika okupovaná Červenou armádou a pripojená k sovietskemu Rusku. Predstavitelia tejto krajiny potom boli nútení emigrovať (S. Šámil potom v roku 1924 v Nemecku spoluzaložil a viedol "Výbor pre nezávislosť Kaukazu"). V januári 1921 bola boľševikmi zriadená Horská autonómna sovietska socialistická republika ako súčasť RSFSR.
Makoto

Makoto Šimizu () (* 1977, Tokio, Japonsko), viac známy ako Makoto, je japonský drum and bassový hudobník, DJ a herec. Okrem iných charakteristických čŕt Makotovej tvorby, patria aj vplyvy hudby 70. rokov, ako soul, funk, jazz fusion. Tie možno počuť v prevažnej väčšine jeho hudobnej tvorby.
Inšpirovaný albumom "Logical Progression" od LTJ Bukema a albumom "Timeless" od Goldieho, začal experimentovať so svojími vlastnými drum and bassovými kompozíciami. Tento jeho jedinečný štýl zaujal LTJ Bukema a jeho vydavateľstvo Good Looking Records, pričom neskôr sa objavil na niekoľkých mix CD LTJ Bukema. Prvý album Makota, "Human Elements" bol vydaný v roku 2003 a druhý "Believe in My Soul" v roku 2007. Jeho hudba sa tiež objavila v soundtrackoch videohier "Gran Turismo 5" a "Tourist Trophy".
Murská republika

Murská republika alebo Republika Prekmurje ( "Vendvidéki Köztársaság", "Murska republika") bol separatistický štátny útvar, existujúci deväť dní v roku 1919 v okolí mesta Murska Sobota na území dnešného Slovinska. Mal rozlohu asi 940 km² a žilo v ňom okolo 100 000 obyvateľov.
Do roku 1918 oddeľovala Predlitavsko a Zalitavsko rieka Mura, takže najvýchodnejšia časť dnešného Slovinska, tzv. Prekmurie, bola súčasťou uhorského štátu, aj keď v nej Slovinci tvorili zhruba dve tretiny obyvateľov ("Vendvidék" = Slovanské pohraničie). Po rozpade Rakúsko-Uhorska vzniesli miestni obyvatelia požiadavku na pripojenie ku Kráľovstvu Srbov, Chorvátov a Slovincov. 29. mája 1919 využil učiteľ Vilmoš Tkalec vnútornej nestability Maďarska a vyhlásil v Murskej Sobote nezávislú Murskú republiku, ktorá však kontrolovala len strednú časť historického Zámuria. Jej existenciu ukončila 6. júna Maďarská červená armáda. Po porážke Maďarskej republiky rád obsadili oblasť juhoslovanská vojská. 17. august sa od tej doby oslavuje ako Spojenie Slovincov zo Zámuria s matičným národom. Oblasť mala strategický význam, mal tadiaľ viesť Český koridor spájajúci dve bratské slovanské krajiny. Spor ukončila Trianonská mierová zmluva, ktorá prisúdila väčšinu územia Kráľovstvu SHS. Maďarom zostala len jeho najsevernejšia časť okolo mesta Szentgotthárd.
Mercury-Atlas 11

Mercury-Atlas 11 mal byť americký pilotovaný kozmický let v rámci programu Mercury. Štart letu sa mal uskutočniť koncom roka 1963 s Gusom Grissomom na palube. Misia bola nakoniec pod tlakom rozpočtu zrušená.
Mercury-Atlas 12

Mercury-Atlas 12 mal byť americký pilotovaný kozmický let v rámci programu Mercury. Štart letu sa mal uskutočniť koncom roka 1963 s Walterom Schirrom na palube. Misia bola nakoniec pod tlakom rozpočtu zrušená.
Banátska republika

Banátska republika ("Republica Bănăţeană", "Banater Republik", "Banatska republika" / "Банатска република", "Bánáti Köztársaság") bol krátkodobý štát vyhlásený 1. novembra 1918 v Temešvári po zrútení Rakúsko-Uhorska. Republika zanikla 15. novembra toho istého roku.
Republika bola pokusom zachovať jednotu nemeckých a maďarských politických elementov na území Banátu v období rozpadu Rakúska-Uhorska. Zároveň došlo k reforme starého politického systému tak, aby sa do nového "štátu" chceli začleniť aj rumunské a srbské politickej elementy a republika sa tak poistila proti požiadavkám víťazného Rumunska a Srbska. Keďže však nebolo možné zastaviť vojenské jednotky víťazných štátov, tak sa Banátski Rumuni a Srbi k tomuto projektu nemecko-maďarských politikov nepripojili. Ide o jediné obdobie histórie, kedy bol Banát "nezávislou" krajinou, ktorú uznalo len Maďarsko. Potom bol Banát rozdelený do dnešnej podoby tj. väčšia časť Rumunsku, menšia západná časť Srbsku a malá severozápadná časť v okolí mesta Segedín Maďarsku.
Jediným prezidentom po dobu existencie bol Otto Roth.
Národnostné zloženie.
Z celkového počtu cca 1 582 133 obyvateľov, bolo:
Borovicový lesík

Borovicový lesík je chránený areál v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava I v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené a novelizované v rokoch 1982 a 2002 na rozlohe 0,8012 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránený areál je vyhlásený z dôvodu zabezpečenia ochrany dubovo-hrabového lesa ako voľného pokračovania chráneného areálu Horský park a zvyšku rozsiahleho lesného porastu, v minulosti rozprestierajúceho sa cez Machnáč až po Mlynskú dolinu."
Zeleň pri Vodárni

Zeleň pri Vodárni je chránený areál v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava I v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1982 na rozlohe 0,2348 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Ochrana porastu líp a borovíc čiernych."
Bajdeľ

Bajdeľ, Bajdel alebo Beidl (, ) je chránený areál a lokalita v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 8,6800 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie je vyhlásené za účelom sledovania vývoja porastu topoľa bieleho (Populus alba) na Podunajskej nížine v blízkosti Bratislavy, dôležitého z vedeckovýskumného a náučného hľadiska. Je to pôvodný tvrdý lužný les - brestová jasenina - s charakteristickým bylinným podrastom."
Poľovnícky les (chránený areál)

Poľovnícky les je chránený areál v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Bratislava II v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 7,5 ha a zaradené do 4. stupňa ochrany. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie je zriadené za účelom sledovania vývoja porastov topoľa bieleho (Populus alba) na Podunajskej nížine, dôležitých z vedeckovýskumného a náučného hľadiska."
Hrabiny (chránený areál)

Hrabiny sú chránený areál v oblasti Bratislava.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2002 na rozlohe 7,0500 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Ochrana lokality výskytu najväčšej známej populácie kriticky ohrozeného a vzácneho rastlinného druhu kozinca drsného (Astragalus asper Wulfen ex. Jacq.), ako jedinej na Slovensku a prírodne hodnotného územia lužného lesa v dotyku so silne urbanizovaným prostredím."
Jarovská bažantnica

Jarovská bažantnica (pôvodne Kopčianska bažantnica, , , ) je chránený areál v oblasti Bratislava.
Nachádza sa v okrese Bratislava V v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2001 na rozlohe 78,2579 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "CHA je vyhlásený z dôvodu významnosti ako prvku ekologickej stability v poľnohospodárskej a urbanizovanej krajine a ako jediný kompaktne zachovaný barokový krajinný útvar."
Lesné diely

Lesné diely sú chránený areál v oblasti Bratislava.
Nachádzajú sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2001 na rozlohe 0,5250 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránený areál je vyhlásený z dôvodu zabezpečenia ochrany lokality výskytu chránených druhov rastlín, najmä kriticky ohrozeného listnatca jazykovitého (Ruscus hypoglossum)."
V bažinkách

V bažinkách bola prírodná pamiatka ev.č.478 neďaleko obce Vítkovice v okrese Semily. Oblasť spravuje Správa KRNAP.
Ochrana.
Predmetom ochrany bol zmiešaný horský les typický pre prirodzené lesy Krkonôš.
Back to You

„Back to You“ je rocková skladba, ktorú zložili Bryan Adams a Eliot Kennedy. Pôvodne bola vydaná v roku 1997 ako koncertná akustická verzia pre Adamsov album "MTV Unplugged". Neskôr sa objavila na kompiláciách "The Best of Me" a "Anthology". V skladbe sú použité vokály študentov školy Julliard School, ktorých dirigoval Michael Kamen.
Kozlinec

Kozlinec je prírodná rezervácia v katastri Hornej Mičinej, v okrese Banská Bystrica.
Polohopis.
Prírodná rezervácia sa nachádza v približnej nadmorskej výške 550 metrov., približne 3 km západne vzdušnou čiarou od stredu Hornej Mičinej a približne 4,5 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od Námestia SNP v Banskej Bystrici.
Prírodná rezervácia.
Rozloha rezervácie je 92 700 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 5. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1967, v roku 1999 bola opäť vyhlásená Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č.18/1999 z 11. augusta 1999. Účelom je ochrana „"lokality s izolovaným výskytom duba plstnatého (Quercus pubescens) v podmienkach blízkych pôvodnej porastovej štruktúre."“. Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana. Kozlinec nie je súčasťou VCHÚ.
V blízkosti prírodnej rezervácie vedie žltá turistická značka z Hornej Mičinej do Vlkanovej.
Ľubietovský Vepor

Ľubietovský Vepor je národná prírodná rezervácia v katastri Ľubietovej, v okrese Banská Bystrica. Je súčasťou CHKO Poľana.
Polohopis.
Národná prírodná rezervácia sa nachádza na vrchnej časti Vepora () a Hrbu (), od nadmorskej výšky približne 1000 až po vrchol Vepora., približne 7,7 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od stredu Ľubietovej
Prírodná rezervácia.
Rozloha rezervácie je 2 368 793 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 5. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1967, v roku 2003 bola posledne novelizovaná Krajským úradom v Banskej Bystrici Všeobecne záväznou vyhláškou č. 7/2003 z 31. marca 2003 s účinnosť od 1. júla 2003. Účelom ochrany sú „"vrcholové spoločenstvá jedľových bučín masívu Ľubietovského Vepra v rozsiahlej oblasti smrekových monokultúr a v území ovplyvňovanom poľnohospodárstvom. NPR predstavuje jedno z najväčších jadier Biosférickej rezervácie Poľana."“ Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana, ktorého je súčasťou.
Prístup.
Prístup je možný modrou a následne červenou značkou z Ľubietovej.
Veporské skalky

Veporské skalky je prírodná pamiatka v katastri Ľubietovej, v okrese Banská Bystrica. Je súčasťou CHKO Poľana.
Polohopis.
Prírodná pamiatka sa nachádza na južnom svahu Vepora (), v nadmorskej výške približne až , približne 8,2 km juhovýchodne vzdušnou čiarou od stredu Ľubietovej.
Prírodná pamiatka.
Rozloha pamiatky je 52 200 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1981 podľa Uznesenia Okresného národneého výboru v Banskej Bystrici č. 27/1981-ONV z 29. apríla 1981 a z neho vyplývajúceho Nariadenie ONV VZV KÚ v B. Bystrici č. 6/2003 zo 4. marca 2003 - 4. stupeň ochrany. Účelom ochrany je „"skalný výtvor charakteru hradieb [ktorý] predstavuje ojedinelý príklad geomorfolog.útvaru tohto charakteru v sopeč. horninách v rámci celého Slovenska. Je predurčený na bohatšie využitie i v rámci náučných trás vo vulkanickom komplexe Poľany."“ Chránený areál spravuje Štátna ochrana prírody stredisko CHKO Poľana, ktorého je súčasťou.
Prístup.
Neďaleko chráneného územia sa nachádza červená turistická značka.
Medzinárodný inštitút mieru

Medzinárodná inštitút mieru (, skr. IPI), pôvodne Medzinárodná mierová akadémia (International Peace Academy) je nezávislá nonprofit výskumná a vývojová inštitúcia so sídlom v New Yorku. Špecializuje sa na multilaterálne prístupy k mierovým a bezpečnostným záležitostiam a úzko spolupracuje so sekretariátom a členmi OSN. Primárny cieľ je propagovať efektívne medzinárodné reakcie na nové a vznikajúce problémy a krízy pomocou výskumu, analýzy a vývoja legislatívy.
Inštitút má pobočky v Európe (Viedeň, Rakúsko) a na Strednom východe (Manama, Bahrajn).
Predsedom rady riaditeľov inštitútu je bývalý predseda vlády Austrálie a líder austrálskej Labor Party Kevin Rudd.
Abrod

Abrod je národná prírodná rezervácia v oblasti Záhorie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Veľké Leváre, v okrese Malacky, ktorá leží v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 za národnú prírodnú rezerváciu na rozlohe 92 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Rezervácia je súčasťou CHKO Záhorie. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Lokalita slatinnej vegetácie s vedecky významnými rastlinnými spoločenstvami a reliktnými a vzácnymi druhmi rastlín. Významná ornitologická lokalita. Využité je ako vedeckovýskumný objekt."
Živočíšstvo.
V prírodnej rezervácii Abrod žijú mnohé živočíšne druhy. Niektoré druhy vtáctva, ktoré sú aj natrvalo prítomné ale aj tie, ktoré len prezimujú, ako príklad jastrab veľký, sokol myšiar,kaňa sivá,kaňa močiarna, škovránok poľný, trsteniarik bahenný, vrana čierna, kačica divá, kačica chrapačka,hus divá, prepelica poľná, chrapkáč poľný, stehlík čízavý, bocian biely, rybárik riečny či sýkorka chocholatá.
Medzi druhy obojživelníkov žijúce v oblasti patrí ropucha bradavičnatá. Medzi druhy cicavcov nachádzajúce sa v tejto oblasti patrí bobor európsky a netopier obyčajný. Medzi druhy rýb príklad lopatka dúhová, čík európsky a medzi bezstavovce patrí príklad roháč veľký, bystruška potočná, pižmovec hnedý, či modráčiky rodu Maculinea.
Rastlinstvo.
V súčasnosti sa Abrod skladá hlavne z plôch s purpurovou trávou. Abrod je najväčší komplex tohto typu močiarov na Slovensku. Tento biotop spolu s pozostatkami vápenatých slatín a nížinných slaných lúk tvoria hlavný predmet ochranného pásma. Abrod je tiež dôležitým biotopom pre výskyt mnohých vzácnych a ohrozených druhov flóry na Slovensku. Oblasť je známa ako významná botanická lokalita prinajmenšom od roku 1923. Je to jediná lokalita na Slovensku s životaschopnými populáciami močiarov ako príklad lat. Schoenus nigricans alebo ranná močiarna orchidea. Okrem týchto a ďalších 116 ohrozených druhov rastlín vytvára oblasť aj útočisko pre niekoľko ďalších rastlinných druhov, ako sú orchidey, príklad lat. Anacamptis palustris, Achillea asplenifolia a ďalšie. Medzi ďalšie bežné rastliny patrí Cirsium brachycephalum.
Rekreácie.
Najľahší prístup k lokalite je zo stanice Závod, odkiaľ vedie úzka asfaltová cesta pozdĺž železnice k hranici lokality. Prechádzky môžu byť vykonané v rozsiahlych borovicových lesoch v okolí prírodnej rezervácie. 
Zdroj.
http://zahorie.info/narodna-prirodna-rezervacia-abrod-velke-levare/
Iracká republika (1958 – 1968)

Iracká republika () bol štát ktorý vznikol v roku 1958 za vlády prezidenta Muhamada Najiba ar-Rubajího a premiéra Abdula Karima Kásima. Rubají a Kásim sa dostali k moci vďaka revolúcii 14. júla v ktorej bolo zvrhnuté kráľovstvo Hášimovskej dynastie. V dôsledku toho bolo kráľovstvo a Arabská federácia zvrhnuté a vytvorená Iracká republika. Obdobie skončilo po to čo sa v Iraku dostala k moci strana Baas v roku 1968.
Apálsky ostrov

Apálsky ostrov je národná prírodná rezervácia v oblasti Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Komárno v okrese Komárno v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené a novelizované v rokoch 1954 a 2002 na rozlohe 85,9746 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie je vyhlásené z dôvodu zabezpečenia ochrany spoločenstiev vŕbovo-topoľového a nížinného lužného lesa vo vysokej fáze sukcesie, s predpokladom autonómneho vývoja týchto spoločenstiev a s výskytom mnohých vzácnych, ohrozených a chránených lužných a mokraďových druhov flóry a fauny."
Bábsky les

Bábsky les je národná prírodná rezervácia v oblasti Ponitrie.
Nachádza sa v okrese Nitra v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1966 na rozlohe 30,3900 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie predstavuje vzácny zvyšok prirodzeného lesného spoločenstva na černozemi v poľnohospodársky intenzívne využívanej krajine na Trnavskej tabuli. Ako vedecký doklad vývoja lesov v geologickej minulosti môže byť využívané na prírodovedecký a lesný výskum."
V prírodnej rezervácii sa zachovali pôvodné spoločenstvá dubovo-hrabových lesov s druhmi mednička jednokvetá ("Melica uniflora"), marinka voňavá ("Asperula odorata"), reznačka mnohosnubná ("Dactylis polygama") a ostrica chlpatá ("Carex pilosa"). Ďalej sú to spoločenstvá hrabových javorín a drieňových dúbrav.
Chránené územie Veľký Báb sa vyznačuje bohatou entomofaunou. Žije v ňom bystruška menlivá ("Carabus scheidleri"), húseničiar hnedý ("Calosoma inquisitor"), bystruška ("Carabus monilis") a mnohé iné. Z chránených druhov živočíchov možno spomenúť aspoň rosničku stromovú ("Hyla arborea"), ropuchu obyčajnú ("Bufo bufo"), myšiarku ušatú ("Asio otus"), kukučku obyčajnú ("Cuculus canorus") a jastraba veľkého ("Accipiter gentilis").
Becherovská tisina

Becherovská tisina je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Becherov v okrese Bardejov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1954 a novelizované v rokoch 1984 a 1988 na rozlohe 24,13 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany. 
Predmetom ochrany je: "Najväčší pôvodný výskyt chráneného tisu obyčajného (Taxus baccata) vo flyšovej oblasti Karpát na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele."
Pramenisko Tople

 
Pramenisko Tople je národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - regionálna správa Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Livovská Huta v okrese Bardejov v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2002 na rozlohe 28,66 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Pramenisko rieky Topľa s prirodzenými porastami jedľobučín a horských lúk v pohorí Čergov."
Vodný plyn

Vodný plyn je plynné palivo, ktoré sa vyrába splyňovaním koksu, prípadne uhlia. Plyn sa využíva buď ako palivo pre svietenie a vykurovanie alebo ako medziprodukt chemickej výroby. Vyrába sa hnaním vodnej pary cez rozžeravený koks. Vodný plyn vzniká endotermickou reakciou:
Lowov proces.
V roku 1873 si profesor Thaddeus S. C. Lowe patentoval postup výroby vodného plynu, ktorý využíval dodatočnú premenu vzniknutého plynu:
Tento proces bol objavený pri skúmaní procesov prebiehajúcich pri prechode pary vrstvou žeravého uhlia. Lowe tento proces zdokonalil tak, že uhlie ostávalo v prehriatom stave, čo umožnilo veľkokapacitnú výrobu tohoto plynu. Proces poskytuje zmes oxidu uhličitého a čistého vodíka, ktorá je po ochladení vedená cez vodnú paru. Týmto spôsobom je možné získať čistý vodík.
Mechové jezírko (Krkonoše)

Mechové jezírko je jazierko, ktoré sa nachádza v moréne údolie Kotelského potoka pod Kotelními jamami v Krkonošskom národnom parku v okrese Semily v Krkonošiach. Je to jediné ľadovcové jezero na českej strane "Krkonôš". Leží 1km severoseverozápadne od osady Dolní Mísečky. Je hradené morénou. Jazierko má rozlohu 460 až 480m². Dosahuje hĺbky približne 0,8 až 1,2m. Leží v nadmorskej výške 930m.
Ochrana.
Od júna 1985 až do roku 2009 bolo Mechové jezírko a jeho okolie prírodnou pamiatkou. Prvého februára uvedeného roku bola začlenená do Krkonošského národného parku a tým stratila svoj status pamiatky.
Vodný režim.
Jazierkom preteká Kotelský potok. Pri nízkom stave vody vysychá.
Prístup.
Jazierko je prístupné od parkoviska v Dolných Mísečkách, voľný prístup verejnosti však vzhľadom k ochrane prírody nie je povolený.
Flóra a fauna.
Silne zarastá machorastami "Sphagnum cf. majus"
Tunel Veľká Fatra

Tunel Veľká Fatra bol alternatívnym riešením vedenia cestnej a železničnej infraštruktúry medzi Liptovom a Turcom. Malo ísť o diaľnično-železničný tunel dlhý 9 435 m, ktorý by vďaka využitiu súbežného trasovania diaľnice a modernizovaného železničného koridoru ponúkol komplexné riešenie dopravy v morfologicky, geologicky a urbanisticky mimoriadne náročnej doline Váhu, oddeľujúcej od seba Malú Fatru, Veľkú Fatru a Chočské vrchy.. Tunel Veľká Fatra bol navrhnutý štúdiou spoločnosti Tarosi s.r.o. v roku 2010, avšak nik z kompetentných nerátal s koncepciou, ktorá bola v nej navrhnutá. Diaľnica D1 bude napokon vedená cez tunel Korbeľka, ŽSR zasa avizovali, že na základe štúdie realizovateľnosti zostanú všetky významnejšie stanice na trati 180 vo svojej súčasnej polohe, čím de facto myšlienka projektu úplne zanikla.
Wielton

Wielton S.A. je poľský výrobca návesov a prívesov.
Spoločnosť bola založená v roku 1996 vo Wieluniu a je kótovaná na burze cenných papierov vo Varšave od roku 2006. V roku 2015 spoločnosť prevzal taliansky konkurent "Italiana Rimorchi", v rovnakom roku sa stala majoritným vlastníkom francúzskeho konkurenta "Fruehauf". Prevzatím sa podnik stal jedným z troch najväčších výrobcov úžitkových vozidiel na svete v segmente príves sklápač, v Európe je lídrom od roku 2014.
 Zamestnáva 2637 ľudí v štyroch závodoch v Poľsku, Taliansku, Francúzsku a Rusku. V roku 2016 bolo otvorené moderné inovačné centrum v sídle spoločnosti.
Cidlinský hřeben

Prírodná pamiatka Cidlinský hřeben (ev.č. 1989) zahŕňa kopce Kozlov () a Cidlinská Hůra () severne od dediny Cidlina v okrese Jičín. 
Ochrana.
Predmetom ochrany územia sú veľké plochy prirodzených lesných porastov na prudkých svahoch Kozlovského chrbta a Cidlinskej hůry, ktoré sú zachovalým zvyškom kedysi hojných lesných porastov v tejto oblasti. 
Geológia.
Územie zaberá časť Táborského chrbta na juhovýchodnom okraji geomorfologického celku Ještědsko-kozákovský hřbet. Prelomové údolie horného toku Cidliny delí územie do dvoch častí. Severozápadnú časť vypĺňajú čiastkovo chrbát s hradným vrchom Kozlov a južné výbežky vrchu Ředice (), juhovýchodnú časť chrbát Hůry. Podkladom sú prevažne karbónske melafýry miestami prestúpené tufmi a aglomerátmi. V eróznych zárezoch (napr. v údolí Cidliny) sú odkryté permské sedimenty, najmä červenohnedé pieskovce a zlepence vrchlabského súvrstvia, prípadne vrchnokriedový pieskovec. Na svahoch a ich úpätiach ležia štvrtohorné kamenitohlinité a kamenitopiesčité sedimenty.
Flóra.
Prevažne je tu prirodzená svahová bučina, na najprudších svahoch juhozápadne exponovaných strání s prirodzenou drevinovou skladbou s bukom lesným) , lipou veľkolistou, javorom horským.Porasty sú bohatým náleziskom vzácnych a chránených druhov rastlín. Pestrosť bylinného podrastu je podmienená aj zvýšeným obsahom vápnika v pôde. Rastie tu napr. ľalia zlatohlavá, lykovec jedovatý alebo áron škvrnitý.
Fauna.
Prirodzené zloženie porastov poskytuje vhodné podmienky pre výskyt radu vzácnejších druhov vtákov, napr. muchárik čiernohlavý, holub plúžik, sova obyčajná alebo kôrovník dlhoprstý.
Faunu bezstavovcov tvoria podhorské druhy zachovaných zmiešaných lesov. V bukových porastoch a na mokraďových a rašelinných biotopoch je vyšší podiel horských druhov.
Na prudkých stráňach s juhozápadnou expozíciou nachádzame aj teplomilné druhy napr. cikádku kôrovú. Z chránených chrobákov tu bol pozorovaný roháč veľký a päť druhov bystrušiek.
Hojné sú tu kupolovité mraveniská chráneného mravca lesného "Formica polyctena", ktoré dosahujú výšku až 1 m a priemer až 3 m.
Anaxandros zo Sparty

Anaxandros ("Anaxandros") bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 428 pred Kr. 
Anaxandros zo Sparty bol na 88. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon (preteky na voze so štvorzáprahom) zaradili do programu olympijských hier v roku 680 pred Kr.
Socha olympionika Anaxandra stála kedysi na posvätnej pôde Olympie. Ešte v druhom storočí ju videl cestovateľ Pausanias, krorý o tom uvádza: "„Rovnako vedľa Kynisky sú umiestnení Lakedaimončania, tí zvíťazili s koňmi. Anaxandros bol vyhlásený ako prvý v jazdeckom preteku; nápis o ňom hovorí, že už predtým bol ovenčený v päťboji Anaxandrov starý otec (Akmatidas). Socha sa podobá človeku modliacemu sa k bohu.“"
Into the Labyrinth

Into the Labyrinth môže byť:
Anténor (olympijský víťaz)

Anténor "Anténor", iný prepis: "Anténór") bol olympijský víťaz v pankratiu v 4. stor. pred Kr.
Anténor, syn Xenara z Milétu, bol na 118. olympijských hrách v roku 308 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Svojim majstrovstvom v tejto disciplíne dosiahol následne titul "periodonikés" (víťaz obehu), keď si víťazný veniec odniesol aj z ostatných celogéckych hier (jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili "periodos", t. j. pravidelný obeh). V Aténach mu v roku 306 pred Kr. udelili čestné občianstvo. V roku 279/8 pred Kr. vo svojom rodnom meste slúžil počas náboženských obradov ako "stefanéforos" (kňazský titul).
Olympijské víťazstvo Anténora je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Jeho olympijské víťazstvo uvádza aj nápis (nápis: "IG II² 472", IG II² = Inscriptiones Graecae II², ed. Johannes Kirchner. Berlin) na kamennej stéle, ktorú našli v Atike. 
Starogrécky spisovateľ Athénaios vo svojom diele "Deipnosofistai" uvádza, že Machón, dramatik tzv. „novej gréckej komédie“, napísal formou básne vtipnú historku, v ktorej Leontiskos, olympijský víťaz v pankratiu, nachytal Anténora v posteli s milovanou Maniou, slávnou aténskou hetérou. Keď sa jej plný rozhorčenia spýtal, že čo to má znamenať, ona mu odpovedala: "„Môj drahý, nič si z toho nerob, ja som len chcela za jedinú noc cítiť a dokázať zvládnuť výdrž dvoch športovcov, víťazov z Olympie.“"
Leontiskos

Leontiskos "Leontiskos") môže byť:
Sýkorka uhliarka

Sýkorka uhliarka ("Periparus ater"
, staršie "Parus ater") je druh z čeľade sýkorkovité. Žije najmä v ihličnatých, zmiešaných lesoch a menej v čisto listnatých lesoch palearktídy, v južnom okraji svojho rozšírenia preto obýva pohoria. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sýkorka uhliarka patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia má kolísavý charakter, v rokoch 19802013 bol u európskej populácii zaznamenaný mierny pokles.
Opis.
Sýkorka uhliarka meria 11 - a váži 7 - 10 g . Na hlave má podobný vzor s čiernou farbou ako sýkorka veľká s bielymi škvrnami na lícach. Na rozdiel od nej má vzadu bielu škrvrnu. Chrbát je sivozelený alebo sivomodrastý, spodok tela je sivobiely so žltkavými bokmi, na krídlach má dva rady bielych škvŕn v podobe dvoch čiar Mladé vtáky majú čiernu farbu s hnedým nádychom.
Hlas.
Sýkorka uhliarka má rôzne vábenia vysokých tónov ako "sisi-sisi", "psit" a flautovité "sizü, tüjti" alebo "tii-e". Varovné hlasy znejú podobne ako u sýkorky belasej "tsi si si si si si". 
Spev sýkorky uhliarky má rôzne variácie, niektoré pripomínajú spev sýkorky veľkej no sú mäkšie a jednoduchšie. Typické sú slabiky "wii-ce wii-ce wii-ce..". 
Výskyt a stav na Slovensku.
Sýkorka uhliarka je najbežnejší druh sýkorky v horských oblastiach Slovenska. Spodná hranica hniezdneho rozšírenia prebieha súbežne s hranicou rozšírenia buka, od Hniezdi aj v borovicových lesoch Borskej nížiny na Záhorí a ako jediná zo sýkoriek hniezdi aj v kosodrevine vo Veľkej a Malej Fatre. Je to stály druh, v mimohniezdnom období a v zime zalieta aj do nižších polôh a k ľudským sídlam.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 250 000 - 500 000, zimujúcich jedincov 800 000 - 1 500 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 "LC" - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Hniezdenie.
Na hniezdenie využíva dutiny v stromoch a tiež aj v zemi, v skalách, v múroch, zruboch i v hniezde orla.. Sýkorka uhliarka hniezdi dva krát do roka. Na 8 - 10 vajíčkach sedí samička 14 - 16 dní a v hniezde ich kŕmia 16 - 17 dní.
Potrava.
Sýkorka uhliarka sa živí hmyzom v rôznych štádiách vývoja, pavúkmi i mäkkýšmi. Na jeseň a v zime aj ihličím a bobulami krov.
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).
Indočínska vojna

Indočínska vojna (v druhom a treťom vyzname aj indočínske vojny) môže byť:
Belianske lúky

Belianske lúky sú národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje TANAP.
Nachádzajú sa v okrese Kežmarok v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1983 na rozlohe 89,4206 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "Jediné väčšie nedotknuté rašelinisko Popradskej kotliny. Záujmová sféra zachovania krovinných biocenóz s veľkým krajinárskym významom v podtatranskej poľnohospodárskej krajine. Zriedkavé lúčne a slatinné fytocenózy so vzácnymi taxónmi."
Bokšov

Bokšov je národná prírodná rezervácia, ktorú spravuje ŠOP - regionálna správa Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Veľká Lodina v okrese Košice - okolie v Košickom kraji a zaberá východné svahy rovnomenného vrchu (). Územie bolo vyhlásené a novelizované v rokoch 1954 a 1988 na rozlohe 146,71 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: "NPR je vyhlásená na ochranu zachovalých vzácnych lesných (bučín) a skalných biocenóz na vápencoch Čiernej hory so škumpou vlasatou (Cotinus coggygria). Predstavuje hrebeň ostrého hradu a SV vápencové svahy, spadajúce do údolia Hornádu."
Sysľovské polia

Sysľovské polia sú chránené vtáčie územie, ktoré vzniklo ako útočisko pre vzácne a ohrozené druhy vtáctva ako jedno z typov chráneného územia členskej krajiny Európskej únie s názvom NATURA 2000 a ktoré spravuje CHKO Ponitrie a Dunajské luhy - pracovisko Bratislava. 
Nachádzajú sa v Bratislavskom kraji, v okrese Bratislava V v katastre mestských častí Jarovce, Rusovce a Čunovo.
Charakteristika územia podľa Natura 2000 znie nasledovne: "Medzi najvýznamnejšie druhy osídľujúce intenzívne využívanú poľnohospodársku krajinu Sysľovských polí patrí obzvlášť hodnotný drop fúzatý (Otis tarda) a sokol červenonohý (Falco vespertinus). Oblasť je zároveň dôležitým zimoviskom husí (Anser sp.)."
Územie bolo vyhlásené vládou Slovenskej republiky a dňa 1. mája 2006 nadobudla účinnosť vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 234/2006 Z.z. Výmera chráneného územia predstavuje a nachádza sa na území okresu Bratislava V.
Dôvod ochrany.
Predmetom ochrany sú nasledujúce druhy vtákov: