Leopold Mozart

Johann Georg Leopold Mozart (* 14. november 1719, Augsburg† 28. máj 1787, Salzburg) bol hudobný skladateľ, huslista a hudobný pedagóg. Bol otcom Wolfganga Amadea Mozarta a jeho sestry Marie Anny Mozartovej.
Život.
Leopold Mozart sa narodil 14. novembra 1719 ako syn Johanna Georga Mozarta a jeho ženy Anny Marie v Augsburgu. Základné vzdelanie získal na Jezuitskom gymnáziu a lýceu. Podľa priania rodičov sa mal stať kňazom, ale po otcovej smrti v roku 1737 sa kňazstva vzdal a vstúpil na Salzburskú univerzitu, kde študoval filozofiu a právo. Zo začiatku študoval veľmi úspešne a už po prvom roku štúdia zložil bakalárske skúšky a získal verejnú pochvalu. Tvrdá školská disciplína kládla nemalé nároky na samostatného ducha a už v roku 1739 bol pre nevhodné správanie z univerzity vylúčený. Vstúpil do služieb grófa Johanna Thurn-Valsassina a Taxis, a získal titul Kammerdiener. Grófovi tiež venoval svoj opus č. 1: 6 triových sonetov. Krátko potom skomponoval zbierku "Nemecké pašie" a niekoľko skladieb na latinské texty, čo sa stalo doporučením, aby v roku 1743 získal miesto štvrtého huslistu v orchestri Princa-arcibiskupa. Okrem toho sa stal učiteľom husľovej a organovej hry chrámového chlapčenského zboru. To mu zaistilo trvalý peňažný príjem a mohol sa konečne vo veku 28 rokov oženiť. Kariéra sľubne pokračovala. V roku 1757 bol menovaný dvorným skladateľom a v roku 1763 zástupcom kapelníka.
Jeho manželkou sa stala Anna Maria Pertl a podľa všetkých záznamov bolo manželstvo veľmi šťastné. Mali spolu sedem detí, no iba dvaja sa dožili dospelosti: Maria Anna Walburga Ignatia (* 1751), ktorú prezývali "Nannerl" a "Johann Chrysostom Wolfgang Gottlieb" (* 1756), známy pod menom Wolfgang Amadeus Mozart.
V roku Amadeovho narodenia vydal svoju preslávenú školu husľovej hry "Versuch einer gründlichen Violinschule", ktorá razom učinila Leopolda známym po celej hudobnej Európe. Bol navrhnutý za člena prestížnej hudobnej spoločnosti Societät der Musikalischen Wissenschaften v Lipsku. V týchto rokoch bol Leopold Mozart na vrchole svojej tvorivej aktivity.
Otec a syn.
Leopold vzal však narodenie chlapca ako božie poslanie. Sám sa vyjadril, že Amadeus je „zázrak, ktorému Boh dopustil, aby sa narodil v Salzburgu“. Obetoval ďalšiu vlastnú kariéru a plne sa venoval roli otca, učiteľa, spolupracovníka, tajomníka, opisovača nôt a manažéra. Zanechal komponovanie a zanedbával aj svoje pracovné povinnosti k arcibiskupskému dvoru.
V priebehu 44 rokov slúžil Leopold piatim rôznym arcibiskupom. Žigmund Krištof gróf zo Schrattenbachu mal pre Leopoldovo zaujatie synovým talentom pochopenie a umožňoval mu koncertné cesty po Európe. Situácia sa však výrazne zmenila v roku 1772, keď sa salzburským arcibiskupom stal gróf Jeroným Colloredo-Waldsee, ktorý síce tiež vášnivo miloval hudbu, ale bol celkom správneho názoru, že ak je Mozart zamestnancom arcibiskupského dvora, potom má slúžiť predovšetkým jemu. Odmietol naďalej tolerovať cestovanie v pracovnej dobe a naviac predpokladal, tiež celkom správne, že súčasťou týchto ciest je aj hľadanie výhodnejšieho postavenia pre otca i syna u iného dvora.
V roku 1777 arcibiskup nepovolil, aby Leopold sprevádzal svojho syna na koncertnom turné po Nemecku a Francúzsku, čo sa ukázalo byť možno osudovým krokom. Najprv sa Amadeus v Mannheime zamiloval do Aloysie Weberovej (sesternice skladateľa Carla Mariu von Webera). Otec to vnímal ako vážne ohrozenie synovej kariéry a donútil syna k urýchlenému odchodu do Francúzska. V Paríži však ochorela a zomrela Leopoldova manželka Anna Maria. Tu je začiatok roztržky medzi synom a otcom. Vinil syna zodpovedným za matkinu smrť, ale tým viac ho chcel k sebe pripútať. Roztržka bola dokonaná, keď Amadeus proti želaniu otca odišiel k dvoru do Viedne a oženil sa so sestrou svojej prvej lásky Constanzou Weberovou. Otec síce na poslednú chvíľu dal k sobášu súhlas, ale obaja vedeli, že ide len o formalitu a ich vzťah citeľne ochladol.
K istému oživeniu došlo po návšteve Amadea a Constanze v Salzburgu v roku 1783 a takisto pri návšteve Leopolda vo Viedni na jar roku 1785. Leopold prišiel do Viedne vo chvíli, keď Mozartova sláva vrcholila. Bol svedkom častých koncertných i operných úspechov syna a najviac naňho asi zapôsobila chvála, ktorou Amadea zahrnul najuznávanejší hudobník tej doby Joseph Haydn. V lete toho roku odišiel späť do Salzburgu a so svojím synom sa viackrát nestretol.
V pondelok 28. mája 1787 tento oddaný, inteligentný, hrdý a čestný muž pevných zásad zomrel. Je pochovaný po boku Constanze na cintoríne sv. Sebastiána v Salzburgu.
Historici, životopisci a psychológovia od tej doby rozmýšľajú, aké psychologické defekty mohol teoreticky spôsobiť tím, že často i manipulatívnymi metódami sa snažil dosiahnuť, a koniec koncov aj dosiahol, svoj vysnený cieľ. Muzikológovia sú oveľa zhovievavejší. Leopoldovo vlastné dielo celkom zapadlo v tieni jeho syna. Aj napriek tomu je dodnes trvalou súčasťou koncertného repertoáru.
Diela.
Tvorba Leopolda Mozarta je rozsiahlej a veľmi rozdielnej kvality. Celkovo sa dnes predpokladá jeho autorstvo pri viac ako 250 skladbách, z toho je 70 symfónií. Písal hudbu na objednávku k najrôznejším príležitostiam. Mnoho z jeho partitúr je nenávratne stratených a v rade prípadov je autorstvo sporné. Niektoré jeho práce boli omylom pripisované jeho synovi Wolfgangovi Amadeovi a naopak. Jeho najvýznamnejším dielom, ktoré ovplyvnilo generácie hudobníkov, je jeho husľová škola.
Medzi významné práce, ktoré prežili skúšku časom, patria hlavne: