burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ozubnicová železnica

Ozubnicová železnica alebo ozubnicová dráha (hovorovo zubačka) je železnica, kde na prenos ťažnej sily neslúži iba adhézia, ale táto je prenášaná prostredníctvom ozubeného kolesa zaberajúceho do ozubeného hrebeňa upevneného v osi koľaje. Vozidlá na túto dráhu môžu mať čisto ozubnicový pohon, teda všetky dvojkolia sú bežné a ozubený hrebeň nesmie byť prerušený, (napríklad zubačka Štrbské Pleso – Štrba vo Vysokých Tatrách) alebo môžu mať zmiešaný pohon, teda majú hnacie dvojkolie a ozubený hrebeň nemusí byť osadený v úsekoch, kde na prenos ťažnej sily stačí adhézia, napríklad Tanvald – Kořenov, Tisovec – Pohronská Polhora.
Oba systémy majú výhody aj nevýhody, prvý zjednodušuje vozidlá, druhý trať, nie je napríklad potrebné budovať náročné ozubnicové výhybky, netreba budovať ozubnicu na všetkých koľajach a v celej dĺžke trate.
Druhy zubačiek.
Počas vývoja železníc sa vyvinulo a rozšírilo niekoľko ozubnicových systémov.
Riggenbachova ozubnica.
Ozubnicu tvoria dva U profily, medzi ktorými sú namontované jednotlivé zuby. Švajčiarsky konštruktér Niklaus Riggenbach túto ozubnicu vytvoril v roku 1866, súčasne nezávisle použil veľmi podobný systém Sylvester Marsh v Amerike, kde je známy ako Marshov systém.
Strubova ozubnica.
Ozubnica je tvorená koľajnicou, v ktorej hlave sú vyfrézované zuby. Vozidlo bolo vybavené hákmi zasahujúcimi pod hlavu tejto koľajnice a brániacimi vyšplhanie kolesa na zuby. Tvorcom je Emil Strub, švajčiarsky inžinier, konštruktér a vynálezca, ktorý začínal v diedňach v Aarau pod vedením Niklausa Riggenbacha. V roku 1896 vyhral svojou ozubnicou súťaž o najlepšie riešenie dráhy na Jungfrau.
Abtova ozubnica.
Jeden, dva alebo tri páry ozubených lamiel tvoria ozubnicu. Viaclamelová ozubnica má výhodu v plynulejšom zábere a zjednodušení výhybiek, obídu sa bez pohyblivej ozubnice v oblasti jazykov a bez pohyblivých koľajníc v strednej časti. V mieste jazykov sa hrebene rozídu do rôznych smerov, druhý hrebeň sa v dostatočnej vzdialenosti pripojí. V strednej časti sa jednoduché hrebene primknú ku koľajnici, teda ozubené koleso prekríži koľajnicu tak, že záber prejde plynulo z jedného ozubenia na druhé. Autorom je Carl Roman Abt, švajčiarsky strojný inžinier, systém si nechal patentovať v roku 1882.
Locherova ozubnica.
Pre dráhu na Pilatus vytvoril švajčiarsky inžinier, vynálezca a podnikateľ v odbore stavby železníc Eduard Locher, Dr. h.c. ozubnicu s dvoma vodorovne umiestnenými hrebeňmi. Aj tento systém zabraňuje vyšplhaniu ozubeného kolesa, pretože všetky sily pôsobia v rovine koľaje. Systém sa ďalej nerozšíril, predovšetkým z dôvodu nemožnosti použitia výhybiek.
Výhybky.
Na koľajach Abtovho dvojhrebeňového systému v menšom sklone sa používa jednoduchší typ výhybky, na ktorej na mieste prerušenia jedného hrebeňa je v zábere ozubené koleso na druhom hrebeni. Vo väčšom sklone sa používa výhybka, v ktorej pri prestavení dochádza k presunu dielov tak, že dvojitý hrebeň i koľajnice na daný smer pokračujú bez prerušenia. Pre tieto výhybky sa niekedy používa označenie Abtova výhybka, ktoré však častejšie označuje výhybky pre pozemné lanovky.
Hormoaning

Hormoaning je EP skupiny Nirvana. Tento minialbum vyšiel 5. februára 1992 ako promo k sérii koncertov v Austrálii a Japonsku.
Ryža (potravina)

Ryža sú plody druhov ryža siata (Oryza sativa) alebo Oryza glaberrima z rodu ryža.
Pochádzajú pôvodne z tropickej a subtropickej južnej a juhovýchodnej Ázie a Afriky. Spolu poskytujú viac ako pätinu (1/5) kalórií konzumovaných ľuďmi (Smith, Bruce D. "The Emergence of Agriculture". Scientific American Library, A Division of HPHLP, New York, 1998). 
Hovorový názov divá ryža môže byť:
Ryža je jednoročná bylina rastúca do výšky 1–1,8 m, prípadne viac, s dlhými štíhlymi listami dlhými 50–100 cm a 2–2,5 cm širokými. Semeno tvorí zrno dlhé 5–12 mm a hrubé 2–3 mm.
Produkcia.
Najväčšími producentmi ryže sú ázijské krajiny. Okrem nich sa ryža produkuje najmä v Brazílii, USA, Egypte a Nigérii. Pokusy s jej pestovaním boli v povojnovom období aj v Česko-Slovensku v regióne Zemplín.
Ida Haendelová

Ida Haendelová (* 15. december 1928, Chełm, Poľsko† 1. júl 2020, Miami, Florida, USA) bola britská huslistka poľského pôvodu.
Životopis.
O hru na husle sa pokúšala na nástroji svojej sestry už ako trojročná. Hru na husle začala študovať ako šesťočná u Mieczyslawa Michalowicza na "Konzervatóriu Frederika Chopina" vo Varšave, kde ako sedemročná debutovala a ako desaťročná vyhrala "Hubermanovu cenu". 
V roku 1935 sa rodina presťahovala do Londýna, kde Ida študovala u Carla Flescha, ktorý bol z jej hry tak nadšený, že sa ponúkol vyučovať ju zadarmo. Okrem toho začala brať v tom čase aj hodiny od Georga Enescu v Paríži. Od roku 1939 bola Haendelová britskou štátnou občiankou. V roku 1952 sa presťahovala aj s rodinou do Kanady, ale ostala britskou občiankou, a v roku 1979 do Miami v USA.
Nahrala nespočetné množstvo nahrávok diel od J.S. Bacha po Henrika Wieniawského.
Koncertná činnosť.
Počas vojny hrala pre britských vojakov, vo fabrikách a pre prominentov. Po roku 1945 začala jej kariéra v USA, potom v Izraeli a hneď na to po celom svete. Popri štandardnom repertoári sa venovala vždy komponistom krajiny v ktorej žila ako aj novým či zabudnutým dielam Benjamina Brittena, Maxa Regera, Luigiho Dalapiccolu alebo švédskeho skladateľa Allana Petterssona, ktorý jej venoval aj svoj 2. husľový koncert.
Zdroj.
[[Kategória:Britskí huslisti]]
Arkadij a Boris Natanovič Strugackovci

Bratia Arkadij Natanovič Strugackij (* 28. august 1925, Batumi – † 12. október 1991, Moskva) a Boris Natanovič Strugackij (* 15. apríl 1933, Leningrad – † 19. november 2012) boli ruskí spisovatelia sci-fi.
Preslávili sa románmi ako "Piknik pri ceste" (sfilmoval "Andrej Tarkovskij" pod názvom "Stalker"), "Poludnie 22. storočia", "Ťažké je byť bohom", "Ničivá vlna", "Špunt" (tieto knihy okrem "Stalkera" sa odohrávajú vo svete "Poludnia 22. storočia" - nazvaného podľa poviedkového zborníka). Písali aj humornejšie poňaté diela, napríklad novely "Pondelok sa začína v sobotu" a nadväzujúcu "Rozprávku o Trojke".
Hrdinovia Strugackovcov nie sú žiadni veľkí hrdinovia. Prežívajú veľké dilemy, ktoré nemusia ovplyvniť iba ich, ale hoc aj celý národ, ktorý si to ani neuvedomuje. Strugackí sú jedni zo zakladateľov moderného žánru "sci-fi."
Novela

Novela môže byť:
Ryža

Ryža môže byť:
Oryzeae

Oryzeae je rastlinná skupina (tribus) z podčeľade Ehrhartoideae z čeľade lipnicovité. 
Patrí do nej približne 12 rodov a 70 druhov. Rastú v tropických a miernych oblastiach sveta. Oryzeae je najväčšia skupina podčeľade Ehrhartoideae - obsahuje viac ako polovicu tak rodov, ako aj druhov tejto podčeľade.
Systematika.
V roku 1974 bola navrhnutá tretia skupinka (Luziolinae), novšie výskumy jej existenciu však zamietli. Staršie delenia pozri tu:
Ryža (rod)

Ryža (lat. Oryza) je rod rastlín zo skupinky Orizinae, skupiny Oryzeae, podčeľade Ehrhartoideae (=Oryzaceae), čeľade lipnicovité. Oryza je aj názov sekcie tohto rodu - pozri nižšie.
Charakteristika.
Patrí sem zhruba 15-26 druhov pôvodom z tropickej a subtropickej Ázie a Afriky. Sú 1-2 m vysoké. Rod zahŕňa jednoročné aj viacročné druhy. Všetky druhu sú divé rastliny, iba dva druhy - ryža siata (Oryza sativa) a ryža africká (Oryza glaberrima) - sú pestované rastliny; v potravinárstve sa názov ryža používa špeciálne na označenie plodov týchto dvoch pestovaných druhov (pozri ryža (potravina)). Ryža siata má značný význam pre výživu ľudstva.
Systematika.
rod ryža (Oryza):
V nedávnej minulosti sa do tohto rodu (presnejšie niekde do blízkosti Oryza brachyantha) zaraďovali aj druhy Oryza tisseranti, Oryza perrieri a Oryza angustifolia, ktoré sa dnes zaraďujú do rodu tajnička (Leersia). V dávnejšej minulosti sa do rodu Oryza zaraďoval aj ďalšie druhy z dnešného rodu Leersia (konkrétne: Oryza oryzoides, Oryza clandestina, Oryza monandra, Oryza hexandra, Oryza mexicana) a okrem toho časť dnešného rodu ježatka (Echinochloa; konkrétne druh Oryza rubra), časť dnešného rodu Maltebrunia (konkrétne druh Oryza leersioides), dnešný rod Rhynchoryza (t. j. druh Oryza subulata), dnešný rod Potamophila (t.j. druh Oryza parviflora) a dnešný rod Prosphytochloa (t.j. druh Oryza prehensilis).
Zdroje kapitoly Systematika:
Ryža siata

Ryža siata (lat. "Oryza sativa" L., 1753) je bylina z rodu ryža, čeľade lipnicovitých, pôvodom z tropickej a subtropickej juhovýchodnej Ázie, kde rastie v barinách. Jej kultúrne odrody patria k najdôležitejším obilninám sveta.
Nomenklatúra.
"Oryza sativa" L., 1753
Systematika.
Delí sa na dva poddruhy:
Kultivary.
Dnes poznáme vyše 10 000 kultivarov ryže siatej. Horské kultivary pestované na terasovitých políčkach (až do výšky ) sú menej náročné na pestovanie, menej výnosné, ale chutnejšie. Barinné kultivary poskytujú vyššie úrody, ale sú náročnejšie na pestovanie. 
Opis.
Je to jednoročná bylina, dorastajúca do výšky 11,8 m, výnimočne aj viac, s dlhými tenkými listami dlhými 50100 cm a širokými 22,5 cm. Steblá sa hore rozvetvujú do súkvetia (metliny) s celkovou dĺžkou 3050 cm, tvoreného sústavou drobných, krátko stopkatých jednokvetných kláskov. Každý klások má dve malé plevy, dve veľké článkovito vzduté, kožovité, plevice, vrchný semenník s dvomi bliznami a šiestimi tyčinkami. Plody sú zrná (obilky) 512 mm dlhé a 23 mm v priemere. Po opelení a dozretí semenníkov na obilky sa pôvodne vzpriamená metlina vlastnou váhou ohne.
Význam.
Neolúpané zrno ryže siatej obsahuje 12 % vody, 10 % bielkovín, 2 % tuku, 62 % škrobu, 10 % celulózy a vitamíny radu B. Ryža je základnou potravinou pre vyše polovicu ľudstva. Okolo 90 % ryže sa vyrobí v Ázii. Pri pestovaní ryže je stále vysoký podiel ľudskej práce, pretože sa sadí spravidla ručne. 
Medzi ryžami siatymi veľkozrnnými sú kultivary, ktorých zrná sú obzvlášť bohaté na škrob a cukor a pri varení sa rozvárajú na kašu. Z nich sa vyrába alkohol (saké, arak), lepidlá a japonské ryžové koláčiky. Z ryžovej slamy sa pletú rohože a podobné výrobky. Sklovité kultivary pri varení napúčajú, vyrába sa z nich múka, škrob a klíčkový olej. Z ich slamy sa vyrába tenký, cigaretový papier. 
Ryža na Slovensku.
Prvé pokusy s pestovaním ryže na Slovensku sa uskutočnili v 18. storočí za Márie Terézie. Neskôr sa pokusne pestovala v roku 1948 na juhozápadnom Slovensku v Kolárove a na východnom Slovensku, v roku 1956 bolo vysiatych 15 ha. Ukázalo sa, že Slovensko nemá vhodné podnebie na pestovanie ryže.
Stalker

Stalker môže byť:
Vitoľd Karlovič Ceraskij

Vitoľd Karlovič Ceraskij (* 9. máj 1849, Sluck, cárske Rusko (dnes Bielorusko) – † 29. máj 1925) bol ruský astronóm, jeden z priekopníkov využitia fotografie v astronómii. Založil moskovskú školu astrofotometrie.
Vladimir Platonovič Cesevič

Vladimir Platonovič Cesevič (* 11. október 1907 – † 28. október 1983) bol ruský astronóm, ktorý sa zaoberal najmä štúdiom premenných hviezd. Medzi prvými začal študovať zmenu jasnosti umelých družíc Zeme s cieľom využiť pozorovania na štúdium horných vrstiev atmosféry.
Nikolaj Jakovlevič Cinger

Nikolaj Jakovlevič Cinger (* 19. apríl 1842 – † 16. október 1918) bol ruský astronóm a geodet, ktorý sa zaoberal určovaním času. Je autorom mnohých kníh o astronómii a geodézii.
South Island

South Island môže byť:
South Island (Keňa)

South Island (niekedy sa vyskytuje aj pod názvom Hohnel Island) je najväčší z troch vulkanických ostrovov jazera Turkana v Keni. dlhá, severojužná erupčná zóna pretína prakticky celé východné pobrežie ostrova a vyprodukovala sa na väčšinu lávových prúdov. Posledná erupcia sa odohrala v roku 1888, čo dokladajú správy z výpravy grófa von Telikiho.
Hammersmith &amp; City Line

Hammersmith &amp; City Line je jedna z liniek Londýnskeho metra. Na mapách je vyznačená ružovou farbou. Pôvodne ako časť Metropolitan Line je to najstaršia podpovrchová železnica na svete – konkrétne úsek medzi stanicami Paddington a Farringdon Street (dnes Farringdon), na ktorom prvýkrát začali súpravy jazdiť 10. januára 1863.
S výnimkou krátkej Waterloo &amp; City Line a už neexistujúcej East London Line je to najmenej využívaná linka metra v Londýne (teda je desiata najviac využívaná linka).
Dejiny.
Linka bola vetvou Metropolitan Line až do roku 1988 a odvtedy začala fungovať ako samostatná linka metra na úsekoch, ktoré Metropolitan Line prestala obsluhovať (Hammersmith – Baker Street a Liverpool Street – Barking).
Názov linky pochádza z jej pôvodného názvu Hammersmith &amp; City Railway. Táto pôvodná železnica vychádzala zo stanice Hammersmith a končila vo Westbourne Park. Otvorili ju v roku 1864 a od jej otvorenia do roku 1868 tu spoločne premávali súpravy Metropolitan a Great Western Railways.
Aj keď bola posledná zmena pomerne dávno (1988), v niektorých staniciach sú ešte stále zvyšky označení (kachličky, kovové mapy) pôvodnej Metropolitan Line.
Vozový Park.
Na Hammersmith &amp; City Line premávajú súpravy typu C s charakteristickými farbami Londýnskeho metra – červenou, bielou a modrou. Súpravy linka zdieľa so Circle a District Line (vetva Edgware Road – Wimbledon) a každá súprava má 6 vozňov.
Budúcnosť.
V roku 2008 bude do prevádzky uvedená nová stanica Wood Lane, ktorá sa bude nachádzať medzi súčasnými Shepherd's Bush a Latimer Road a bude sa nachádzať v blíkzosti televízneho centra BBC. Umožní ľahší prestup na Central Line. V dôsledku toho bude stanica Shepherd's Bush na Hammersmith &amp; City Line premenovaná na Shepherd's Bush Market, aby sa vyhlo k zamieňaniu stanice Shepherd's Bush na Central Line. Je zaujímavé, že v novej stanici nebude predajňa lístkov, vraj ako oznámila TfL, kvôli veľkej rozšírenosti Oyster Card.
V roku 2011 by sa mala Hammersmith &amp; City Line zlúčiť so Circle Line do trasy Hammersmith - Paddington - Aldgate - Victoria - Edgware Road, čo by malo odstrániť neschopnosť vynulovať meškania na stávajúcej Circle Line a taktiež aj umožniť zvýšiť frekvenciu spojov. Úsek Liverpool Street - Barking by mala novo obsluhovať predĺžená Metropolitan Line.
Prevodovka

Prevodovka je technická realizácia prevodového mechanizmu vo forme samostatného podsystému strojov. Prevodovky sa používajú tam, kde je potrebné prispôsobiť charakteristiku pohybu poháňajúceho zariadenia (napríklad motora) požadovanej charakteristike pohybu pracovného stroja (napríklad otáčky frézy pri obrábaní), alebo podmienkam prevádzky (napríklad jazda automobilu do kopca). 
Rozdelenie.
Tak, ako existuje množstvo typov prevodových mechanizmov, existuje aj množstvo typov prevodoviek. Preto nižšie uvedené rozdelenie nie je úplné.
Rozdelenie podľa konštrukcie:
Špeciálne typy prevodoviek.
Pre špecifické účely boli skonštruované niektoré špeciálne typy prevodoviek:
Rekuperácia (dopravný prostriedok)

Rekuperácia je proces premeny časti kinetickej energie dopravného prostriedku naspäť na využiteľnú energiu pri brzdení. Táto energia by bola inak stratená vo forme tepla.
Pri elektrodynamickom brzdení sa táto energia buď ukladá do akumulátorov priamo v dopravnom prostriedku alebo sa vracia do napájacej sústavy na rozdiel od elektrodynamického brzdenia bez rekuperácie, kedy sa získaná energia márni v odporníkoch.
Rekuperácia sa používa hlavne pri koľajových vozidlách s elektrickou trakciou, ako napríklad električky, metro, elektrické jednotky a elektrické lokomotívy, ale je možné sa s ňou stretnúť aj pri cestných vozidlách alebo s hybridnou trakciou, napríklad hybridné lokomotívy, alebo v elektromobiloch a automobiloch s hybridným pohonom.
Výhodou rekuperácie je úspora energie a zníženie strát, pretože sa energia spotrebovaná na uvedenie vozidla do pohybu čiastočne získava späť. Úspora sa prejavuje v mestskej a prímestskej doprave, alebo pri posune na železnici, kedy dochádza často k zastaveniu a rozbehu vozidla a okrem toho je jednoduché získanú energiu okamžite využiť. Výhody sa uplatnia napríklad pri bežných osobných, ale hlavne nákladných vlakoch, ktoré majú hmotnosť rádovo tisíce ton a pri ich brzdení je možné získať relatívne najviac energie späť.
Elektrodynamicky sú brzdené iba hnané nápravy spojené s trakčným elektromotorom, napríklad lokomotívy. Takto sú brzdené aj mnohé piestové motorové lokomotívy na fosílne palivá s elektrodynamickým prenosom výkonu, energia však nie je vracaná do siete, ale likvidovaná v tepelných odporníkoch na streche lokomotívy.
Na tratiach ŽSR nie je rekuperácia dovolená. Podľa údajov z roku 2015 je však "spustenie rekuperácie na oboch systémoch AC/DC do bežnej prevádzky [...] v štádiu riešenia a prípravy. V blízkej budúcnosti sú plánovane merania a skúšky pre povolenie rekuperácie na vybraných úsekoch.“"
Problémom je nutnosť získanú energiu uložiť alebo okamžite spracovať ďalej. Z prevádzkového hľadiska je najjednoduchšie energiu uložiť do akumulátorov a potom ju použiť napríklad pri opätovnom rozbehu, toto riešenie však vyžaduje akumulátorové batérie, ktoré výrazne zvyšujú hmotnosť vozidla a majú obmedzenú kapacitu. Ďalším riešením je energiu vrátiť späť do trakčnej siete prostredníctvom trolejového vedenia alebo prostredníctvom napájacej koľajnice. To vyžaduje, aby bol v danom napájacom obvode prítomný iný dopravný prostriedok, ktorý túto energiu spotrebuje, alebo aby trakčná sieť bola schopná energiu akumulovať, napríklad pomocou akumulátorovej batérie alebo pomocou zotrvačníka.
V určitých prípadoch sa táto energia vracia do elektrickej rozvodnej siete prostredníctvom polovodičových meničov. Používa sa to iba v prípade, že je to ekonomicky výhodné.
Elektrodynamická brzda

Elektrodynamická brzda je zariadenie, ktoré mení mechanickú energiu na elektrický prúd a tým brzdí. Elektrodynamická brzda má brzdnú silu závislú približne od druhej mocniny rýchlosti. To znamená, že pri malých rýchlostiach je jej účinok prakticky nulový a naopak pri vysokých rýchlostiach veľmi vysoký. V praxi sa preto obyčajne kombinuje s mechanickou brzdou, ktorej brzdná sila je prakticky nezávislá od rýchlosti a býva doplnená reguláciou.
Výhodou elektrodynamickej brzdy je odolnosť proti sklzu; vďaka nulovému brzdnému účinku pri nulovej rýchlosti nemôže pri brzdení dôjsť k zablokovaniu kolies. Toto však platí iba pre samostatne brzdiaci motor. Pokiaľ je viac motorov, resp. ich kotiev, v sérii, a tak je to pri väčšine dopravných prostriedkov, môže k zablokovaniu kolies dôjsť, dokonca sa môže niektorá náprava roztočiť opačným smerom. Jedna kotva totiž pretláča prúd i cez druhú, kĺzajúcu, stojacu alebo opačne sa točiacu a vytvára tak moment, ktorý pôsobí proti smeru pohybu, a pri strate adhézie vedúci až k roztočeniu naopak.
Dynamo a alternátor.
V princípe je elektrodynamickou brzdou každé dynamo alebo alternátor. Obyčajne sa však ako špecializovaná brzda nepoužívajú. 
Sériový elektromotor.
Ako elektrodynamická brzda môže slúžiť aj sériový elektromotor, pričom stačí zaistiť prívod malého budiaceho prúdu a odber vyrobeného prúdu. Ten sa potom obyčajne mení na teplo v odporníkoch alebo sa opäť zužitkuje princípom rekuperácie. Tento typ elektrodynamických bŕzd sa používa v dopravných prostriedkoch poháňaných elektromotormi, napríklad v elektrických a dieselových lokomotívach, električiek a metre. Pokiaľ je v danom dopravnom prostriedku využitá odporová regulácia výkonu, obyčajne sa na márnenie elektrického prúdu používajú rozbehové odporníky.
Princíp vírivých prúdov.
Ďalším systémom sú brzdy pracujúce na princípe vírivých prúdov. Takéto brzdy sa skladajú z kovového kotúča a elektromagnetov. Brzdný účinok je možné regulovať veľkosťou magnetického poľa, to znamená veľkosťou prúdu v elektromagnetoch.
Odporník

Odporník môže byť:
Monorail

Monorail alebo jednokoľajnicová železnica je zvláštny druh železničnej infraštruktúry, ktorý používa iba jednu koľajnicu na vedenie alebo nesenie vozidiel. Pod týmto všeobecným názvom sa skrýva rad rôznych originálnych konštrukcií.
Myšlienka jednokoľajnicovej dráhy existovala už v 19. storočí. Konštruktéri si od nej sľubovali nasledujúce výhody:
Vo veľkej väčšine prípadov sa tieto predpoklady naplnili len čiastočne alebo nenaplnili vôbec.
Monoraily možno rozdeliť na dve základné koncepcie:
Marsabit

Marsabit môže byť:
Marsabit (sopka)

Marsabit je názov masívnej, v súčasnosti neaktívnej štítovej sopky, nachádzajúcej sa v severnej Keni, asi 170 km východne od centra Východoafrického riftového systému. Jej hlavná aktívna fáza prebehla ešte v pliocéne. Neskoršie erupcie boli značne explozívnejšieho charakteru a vytvorili početné maary ("Gof Angar", "Gof Boro", "Gof Kolbo", atď...) a troskové kužele na severozápadno-severovýchodných svahoch sopky.
Najmladšie lávové prúdy sú datované K-Ar metódou na 0,68 ± 0,16 mil. rokov, no jestvuje predpoklad, že určitá aktivita prebiehala aj po tomto čase a niektoré prúdy sú ešte mladšie ako pleistocénne.
The Barrier

The Barrier (alebo Nagaramasaina) je vulkanický komplex v Keni, ležiaci na južnom konci jazera Turkana. Komplex leží na Východoafrickom rifte a pozostáva zo štyroch prekrývajúcich sa štítových vulkánov. Z nich najmladší je "Kakorinya". Staršie vulkány sú "Kalolenyang" (nachádzajúci sa západne od Kakorinyie), "Likaiu West" a "Likaiu East" (nachádzajúce sa západne, resp. východne od Kakorinye).
Vrchol sopky Kakorinya tvorí 3,8 km široká kaldera, ktorá sa vytvorila približne pred 93 000 rokmi. Po obvode kladery prebiehala mladšia vulkanická činnosť, čoho pozostatkom sú viaceré troskové kužele, tvorené prevažne trachytmi a fonolitmi. V 19. a 20. storočí boli zaznamenané menšie erupcie bazaltových láv z dvoch troskových kužeľov "Teleki's cone" (646 m) na severnom úbočí a "Andrew's cone" (915 m) na južnej strane komplexu.
Oi!

Oi! je označenie pre hudobný žáner, ktorý obľubujú príslušníci skinheads. Ide o hudbu, ktorá jednoznačne vychádza z punk rocku. Za krajinu pôvodu sa zvyčajne považuje Spojené kráľovstvo, kde sa tento hudobný štýl objavuje koncom 70. rokov. Pôvodný názov Skinhead Rock nahradil v 80. rokoch novinár Garry Bushell názvom Oi! podľa piesne Oi! Oi! Oi! od Cockney Rejects.
História oi!
Pôvodne oi! nemal nič spoločného s neonacizmom a rasizmom. Išlo o agresívny druh hudby, obsahoval aj útočné texty, vyzýval k násiliu, neskôr niektoré skupiny začali hlásať i rasové útoky. 
V súčasnosti sa na hudobnej scéne objavujú dve vetvy oi!, rozdiel je iba v ich textoch. Texty prvej vetvy sú o zábave, revolte a niekedy aj o politike. Druhá vetva, rasová hudba, je hudbou veľmi podobná prvej, nazývaná Rock Against Communism, ale ich texty obsahujú útoky na etniká, neschvaľujú však ideály nacizmu či iných totalít.
Neonacisti začali kopírovať tento štýl hudby, ale vo svojich textoch priamo podnecujú rasovú nenávisť, oslavujú nacistických pohlavárov a hlásajú násilie proti každému, kto nevyhovuje ich ideálom. Tento štýl sa označuje ako White Power. Na Slovensku túto scénu reprezentovala skupina Krátky Proces, nie však na začiatku.
Predstavitelia oi!
Sham 69, The 4-Skins, Cockney Rejects, Cock Sparrer, Infa-Riot, The Business, Last Resort..., slovenské kapely Incident (96), Začiatok konca, Rozpor (v začiatkoch), Cenzúra a ďalší, české kapely Hubert Macháně, Protest, 3:2 pro MH, Operace Artaban a pod., rasovú vetvu prezentovali najmä české kapely Orlík a Braník.
Móda Oi!
Móda prívržencov oi! hudby vychádza z oblečenia predstaviteľov hnutia punks a skinheads, s ktorými je oblečenie takmer totožné. Typické sú krátke vlasy, prípadne vyholená hlava, občas bokombrady a drsný vzhľad. Najrozšírenejším oblečením je letecká bunda (bomber(a) alebo Harrington), džínsy, traky alebo opasok, vysoké ťažké topánky (10, 15 až 20-dierkové), často s bielymi šnúrkami. Preferované značky oblečenia sú Fred Perry, Lonsdale, Everlast, Ben Sherman. Z módy punk rocku prebrali predstavitelia oi! odznaky a nášivky. Módu predstaviteľov oi! hudby prebrali takmer kompletne predstavitelia neonacizmu a white power.
Namarunu

Namarunu je rozľahlý štítový vulkán je tvorený prevažne trachytickými horninami. Nachádza sa v na severe Kene, asi 70 km južne od jazera Turkana. Jeho povrch je pokrytý početnými troskovými kužeľmi prevazne pleistocénneho až holocénneho veku. Počas skorého holocénu aktivita nabrala na intenzite, čo dokladajú početné lávové prúdy a množstvo tektonicky porušených menších troskových kužeľov na severných, východných a južných svahoch sopky. Posledné erupcie predchádzali dobe vyschnutia blízkeho jazera Sugata (čo nastalo asi pred 3 000 rokmi) a to že sopka nie je celkom vyhasnutá dokladajú horúce pramene v riftovom údolí na východnej strane Východoafrického riftu.
Skinheads Against Racial Prejudice

Skinheads Against Racial Prejudice (SHARP) je hnutie ostro vystupujúce proti prejavom rasizmu a nacizmu. Vzniklo v roku 1987 v New Yorku. Uznáva myšlienku Punks and Skins united. Od začiatku ich vzniku boli apolitickí. Dnes sa však medzi nimi objavujú ľavicovo zameraní jedinci. Dosť často sa mieša hlavne v stredomorských krajinách s hnutím R. A. S. H.
Externé odkazy.
Prehlásenie S.H.A.R.P.
Rekuperácia

Rekuperácia môže byť:
Zaslúžilý umelec (Česko-Slovensko)

Zaslúžilý umelec je čestný titul, ktorý bol zriadený vládnym nariadením č. 55/1953 Zb. zo dňa 3. júna 1953, ako čestné uznanie pre zvlášť vynikajúcich a zaslúžilých umeleckých pracovníkov. Čestný titul „zaslúžilý umelec“ udeľovala vláda na návrh príslušného ústredného úradu umelcom, ktorí svojou dlhoročnou vynikajúcou prácou v akomkoľvek odbore umenia získali zvláštne zásluhy. Umelci, ktorým vláda udelila tento titul, dostali o tom listinu (diplom). Vláda mohla zaslúžilému umelcovi čestný titul odobrať, ak sa stal „nehodným“ tohto čestného uznania.
Titul zaslúžilý umelec bol predstupňom titulu Národný umelec, ktorý tiež udeľovala vláda. Na rozdiel od zaslúžilého umelca, národnému umelcovi prináležal aj čestný dôchodok.
Čestný titul bol zrušený zákonom č. 404/1990.
HC Plzeň

HC Plzeň môže byť:
Denis

Denis je mužské meno. Na Slovensku má meniny 1. novembra.
Koľajnica

Koľajnica je oceľový nosník tvoriaci súčasť železničného zvršku. Prenáša silu kolies a absorbuje pozdĺžne sily, rozjazdové a brzdné. Pri prejazde vozidla oblúkom prenáša priečnu, tzv. vodiacu silu. Zaisťuje hladký pohyb železničného vozidla. Na elektrifikovaných tratiach slúži ako vodič spätného vedenia. Tvorí koľajové obvody na zabezpečovacie zariadenia.
Dejiny.
Prvé koľajnice, ktoré sa objavili na banských tratiach, boli len drevené dosky alebo drevené trámy. Vedenie kolies vozov bolo riešené obyčajne vodiacou doskou na strane týchto trámov.
Neskôr boli použité železné pásy pripevnené k trámom. Z Anglicka v polovici 19. storočia prenikli hríbové koľajnice. Tie boli už na konci 19. storočia vytlačené širokopätovými koľajnicami, používanými dodnes.
Typy.
Nasledujúce typy koľajníc sú zostupne zoradené podľa rozšírenia:
Tvary.
Tvary koľajníc sa líšia svojimi rozmerovými parametrami. Nasledujúce sa týkajú širokopätovej koľajnice. Označenie sa skladá z písmena, prípadne niekoľkých písmen, ktoré skracuje pôvod alebo použitie a čísla, udávajúce hmotnosť 1 metra koľajnice v kg.
Mechanika.
Hertzov vzorec.
Na styku kolesa a koľajnice sa vytvára napätie v sústredenom tlaku, to sa určí pomocou Hertzovho vzorca 
G je kolesový tlak, E - modul pružnosti, r -polomer kolesa a b - dĺžka elipsy zatlačenia (3 – 4 cm)
Confessions Tour

Confessions Tour bolo celosvetové koncertné turné, ktoré v máji 2006 absolvovala speváčka Madonna na podporu jej albumu "Confessions on a Dance Floor".
Prebiehalo od 21.mája do 21.septembra. Je považované za najvýnosnejšie turné v histórií ženských koncertov. Madonna navštívila USA, Veľkú Britániu, Taliansko, Nemecko, Dánsko, Francúzsko, Holandsko, Česko.
Medzi najdôležitejších členov Madonninho tímu patrili: Stuart Price (hudobná réžia), Steve Sidelnyk (bicie), Marcus Brown (klávesy), Monte Pittman (gitara), Donna De Lory, Nicki Richards a Isaac Sinwani (sprievodné vokály), Jaime King (choreografia a umelecká réžia), Richmond a Anthony Talauega (choreografia) a samozrejme tanečníci a ďalší realizačný tím. Na turné odznelo 19 skladieb.
Front

Front môže znamenať:
Front (počasie)

Front v meteorológii je postupujúca hranica vzdušnej masy s odlišnou hustotou (napr. teplotou vzduchu či vlhkosťou). Keď front prechádza nad územím sprevádzajú ho zmeny teploty, vlhkosti, rýchlosti a smeru vetra, atmosférického tlaku a často zmena precipitačného vzorca.
Studené fronty sú často úzko spojované so systémami s nízkym tlakom vzduchu, bežne sa nachádzajú nad postupujúcou hranou systémov s vysokým tlakom vzduchu a v prípade polárneho frontu približne na okraji masy smerom k rovníku.
Fronty zvyčajne vedú výškové vzdušné prúdy, hoci zvyčajne za nižších rýchlostí a cestujú zo západu na východ. Tento pohyb je spôsobený prevažne coriolisovou silou, ktorej pôvodcom je otáčanie Zeme okolo vlastnej osi. Frontálne oblasti môžu byť deformované geografickou členitosťou ako pohorie či rozsiahla vodná masa.
American Life

American Life je v poradí deviaty štúdiový album speváčky Madonny.
Vydaný bol na jar, 2003. Produkčne sa na ňom podieľali Mirwais Ahmadzai a Mike "Spike" Stent. Madonna v textoch niektorých piesní jasne dáva najavo, čo si myslí o invázií amerických vojsk do Iraku. Paródia na obale albumu, ktorý silne pripomína známy portrét juhoamerického revolucionára Che Guevarau, má vlastne tiež vojnovú tématiku. 
Aj keď komerčný úspech "American Life" nebol porovnateľný s úspechmi predošlých Madoniných albumov, v hitparádach sa tento album umiestnil na popredných miestach. 
Zoznam piesní.
Autormi všetkých piesní sú Madonna Ritchie a Mirwais Ahmadzai, pokiaľ nie je uvedené inak.
Single.
K albumu boli vydané 4 komerčné single a to: „American Life“, „Hollywood“, „Nothing Fails“ a „Love Profusion“. 
Známy je aj singel „Die Another Day“, ktorý bol použitý v bondovke "Dnes neumieraj", tento singel bol vydaný ešte v roku 2002.
FIFO

FIFO môže byť:
Front (údajová štruktúra)

Front v informatike je údajová štruktúra typu FIFO (prvý dnu, prvý von), používaná ako buffer pri prenose a operačnej analýze.
Najvýznamnejšími operáciami sú zaraď do frontu (enqueue) a vyber z frontu (dequeue). Zaraďuje sa na koniec frontu a vyberá sa zo začiatku frontu, pričom vybraná položka sa odstráni.
Francesco Nicola Fago

Francesco Nicola Fago, (* 26. február 1677, Taranto, Taliansko – † 18. február 1745, Neapol) bol taliansky barokový hudobný skladateľ a hudobný pedagóg, príslušník neapolskej opernej školy.
Život.
Študoval v Neapol na konzervatóriu Conservatorio della Pietà dei Turchini v rokoch 1692 – 1695. Od roku 1705 až takmer do konca svojho života na tejto škole aj vyučoval a zároveň vykonával tú istú funkciu na konzervatóriu S. Onofrio. V rokoch 1709 až 1731 bol kapelníkom v Tesoro di S. Gennaro, neskôr ho na tomto poste vystriedal jeho syn. Nicola Fago od roku 1736 viedol až do svojej smrti orchester a zbor v chráme S. Giacomo dei Spagnuoli.
Zomrel v Neapole 18. februára 1745.
Dielo.
Jeho dielo zahrňuje niekoľko opier a kantát. Hlavný dôraz jeho diela je však v chrámovej hudbe.
Pretečenie vyrovnávacej pamäte

Pretečenie vyrovnávacej pamäte alebo preplnenie vyrovnávacej pamäte alebo hovorovo pretečenie zásobníka (angl. "buffer overflow" alebo aj "buffer overrun") je chyba v programe, ktorá vedie k zápisu mimo vyhradeného priestoru v pamäti a k chybnému behu, prípadne aj k pádu programu. Je to jeden z najčastejších a najvyužívanejších spôsobov hackerských útokov. Pomocou výnimky v prístupe do pamäti je totiž možné spustiť cudzí kód.
Bugatti

Bugatti môže byť:
Vyrovnávacia pamäť

Vyrovnávacia pamäť alebo hovorovo zásobník () je spravidla vyhradená časť pamäte určená na dočasné ukladanie dát pred spracovaním (na vyrovnanie rýchlostí odosielajúcej jednotky a prijímacej jednotky alebo na prevenciu rôznych výpadkov pri prenose dát); v tlačiarňach a niektorom inom hardvéri to môže byť aj špeciálna malá pamäť s podobnou funkciou.
LIFO

LIFO môže byť:
Segererua

Plató Segeregua sa nachádza východne od Východoafrického riftu a južne od masívneho vulkánu Marsabit. Je tvorené väčším počtom mladých, pleistocénno-holocénnych bazaltových troskových kužeľov, lávových prúdov a maarov, rozmiestnených pozdĺž cca. 50 km dlhej, severovýchodno-juhozápadnej línie.
Plató je ohraničené riekami Milgis na severe a Merille na juhu. Zopár ďalších kráterov a bazaltových lávových prúdov sa nachádza juhozápadne, prípadne západne od Segereruy.
Emuruangogolak

Emuruangogolak je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v Keni, v Gregoryho rifte, ktorý vypĺňa. V rifte sa nachádza aj reťaz bazaltovzch maarov, v niekoľkých z nich sa nachádzajú jazierka. Na vrchole sopky sa nachádza 38 000 rokov stará, 5 × 3,5 km široká kaldera, s lávovými prúdmi bazaltového, až trachytického žloženia na severných a južných okrajoch kaldery.
Pozdĺž zlomov riftového systému sa nachádzajú najmladšie prejavy vulkanickej činnosti. Vek najmladšieho, trachytického lávového prúdu bol stanovený na začiatok 20. storočia. V okolí sopky je činná aj fumarolická aktivita.
Wibree

Wibree je bezdrôtová komunikačná technológia s veľmi malou spotrebou energie a s dosahom 10 metrov. Pracuje v ISM pásme 2.4 GHz s prenosovou rýchlosťou 1 Mbps. Keďže je až desaťkrát energeticky úspornejšia a tiež menšia ako Bluetooth, je táto technológia vhodná do hodiniek, bezdrôtových klávesníc a myší, hračiek, športových senzorov. Ďalšou výhodou je, že je navrhnutá tak, aby mohla pracovať na existujúcom technologickom zázemí Bluetooth. Wibree môže mať dve varianty – buď jednočipové riešenie pre Wibree prenosy, alebo s osadeným duálnym čipom Bluetooth-Wibree.
Táto technológia bola oznámená spoločnosťou Nokia dňa 3.10.2006. Na štandardizácii pracuje spolu so spoločnosťami Broadcom, CSR, Epson a Nordic Semiconductor. Finálna verzia by mala prísť v druhom štvrťroku 2007.
Energia (rozlišovacia stránka)

Energia môže byť:
Energia (filozofia)

Energia sa vo filozofii definuje rôzne.
Napríklad u Aristotela je to aktuálna skutočnosť predmetu.
U Leibniza je to jednak kinetická čiže živá sila ("vis viva"), jednak potenciálna čiže mŕtva sila ("vis mortua").
Kriticizmus (filozofia)

Kriticizmus alebo kritická filozofia je filozofické stanovisko, ktoré vyžaduje najskôr racionálne preverenie všetkých podmienok a možností poznania. Opak dogmatizmu.
Ako kriticizmus sa označuje najmä filozofia Kantova, ktorá skúma možnosť, zdroj, platnosť, zákonitosť a hranice ľudského poznania.
Južný Kasai

Južný Kasai bol odštiepenecký región Konga (neskôr nazývaného Zair, dnes "Konžská demokratická republika"), de facto samostatný štát v rokoch 1960-61.
Vznik.
Južná časť provincie Kasai získala faktickú nezávislosť za podobných okolností ako susedná Katanga, príčinou bol politický chaos počas dekolonizácie od Belgicka. Politické trenice (často na etnickej báze) medzi lídrami centrálnej vlády a miestnymi vodcami sužovali tento región, nesmierne bohatý na diamanty.
14. júna 1960, niekoľko dní predtým, ako Kongo získalo od Belgicka nezávislosť, predstavitelia celej provincie Kasai vyhlásili vlastnú samostatnosť, pričom vytvorili federálny štát Južný Kasai. Nezávislosť celej provincie sa nepodarilo udržať, ale 8. augusta 1960 bol vyhlásený s neoficiálnou podporou Belgicka (ktoré sledovalo vlastné ekonomické záujmy) "Banský štát Južný Kasai", s hlavným mestom Bakwanga (dnes Mbuji-Mayi). Za prezidenta bol vymenovaný Albert Kalonji a predsedom vlády sa stal Joseph Ngalula.
Na zhromaždení významných osobností regiónu, ktoré sa konalo 12. apríla 1961, zvolili za panovníka (tzv. "mulopweho") Kalonjiho otca, ktorý však vzápätí abdikoval v prospech svojho syna, ten potom vládol pod menom "mulopwe Albert I. Kalonji."
Zánik.
Po krvavých štyroch mesiacoch, keď bolo zmasakrovaných niekoľko tisíc obyvateľov, jednotky ústrednej konžskej armády dobyli región a 30. decembra 1961 Kalonjiho zatkli, čím ukončili samostatnosť Južného Kasaia.
Kalonji síce 7. septembra 1962 utiekol z väzenia a dokonca sa snažil opätovne ujať vlády, jeho snaha bola však už o necelý mesiac zmarená.
Rozdelenie.
Pod následným režimom diktátora Mobutuho Sese Seka bol Južný Kasai rozdelený do dvoch častí – "Východného" (Kasaï-Oriental) a "Západného" (Kasaï-Occidental), Mobutuho očividnou pohnútkou bolo zamedzenie separatistických snáh v budúcnosti.
Apriórna nazeracia forma

Apriórna nazeracia forma (nem. apriorische Anschauungsform) je predskúsenostná, od skúsenosti nezávislá forma nášho zmyslového nazerania, ktorá umožňuje nášu skúsenosť. Termín "apriórna nazeracia forma" zaviedol Immanuel Kant.
Podľa Kanta je to predskúsenostný útvar, existujúci v nášej mysli nezávisle od skúsenosti a umožňujúci skúsenosť. Apriórnymi nazeracími formami sú priestor a čas (cf. priestor podľa Kanta
a čas podľa Kanta).
MuLopwe

MuLopwe, niekedy nepresne aj Mulopwe, je titul panovníka používaný na území dnešného Konžskej demokratickej republiky. Do iných jazykov sa tento titul zvyčajne prekladá ako kráľ, resp. cisár, čo však vzhľadom na africké špecifiká nevystihuje podstatu.
Známi nositelia titulu.
Luba.
Panovníckym titulom MuLopwe boli spočiatku označovaní panovníci štátu Luba (založený v roku 1585), neskôr počas belgickej koloniálnej éry aj "náčelníci" kmeňa Luba.
Južný Kasai.
Počas krízy v Konžskej demokratickej republike na začiatku 60. rokov 20. storočia tento titul získal otec vodcu separatistov z Južného Kasaia Alberta Kalonjiho, ktorý sa ho však vzápätí vzdal v prospech svojho syna a ten potom vládol ako muLopwe Albert I. Kalonji.
Kasai

Kasai môže byť:
Historizmus

Historizmus alebo historicizmus môže byť:
Historizmus (filozofia)

Historizmus alebo historicizmus je tendencia chápať všetko historicky, t. j. ako produkt vývoja, alebo geneticky, čiže ako to čo sa udialo (nastalo, stalo sa). S historizmom sa často spája sklon utiekať sa do minulosti a ospravedlňovanie existujúcich pomerov ich kauzálnym odvodzovaním z predchádzajúceho. Vo filozofii vystupuje historizmus ako historický relativizmus. Historizmus zdôrazňuje vývojovú procesuálnosť.
Podľa Gála/Marcelliho historizmus vyžadoval usporiadanie udalostí do diachronických radov, prichádzal s nárokom, že jedine odhalením cesty vznikania pochopíme podstatu skúmaného predmetu.
Historizmus v moderne.
Moderna prijala historizmus ako univerzálnu metódu prisvojovania si skutočnosti, vyzdvihla ho ako prvú podmienku inteligibility, ba samej reality a zviazala s ním svoju vlastnú povahu, vyhlásenú za historickú.
Kasai (región)

Kasai je historický región a byvalá provincia v Konžskej demokratickej republike. Pomenovaný je podľa rovnomennej rieky. 
Rozdelenie.
V rokoch 1960-61 tvorila jeho južná časť de facto nezávislý štát Južný Kasai. Po porážke separatistov diktátor Mobutu Sese Seko Kasai administratívne rozdelil na Západný ("Kasaï-Occidental") a Východný ("Kasaï-Oriental").
Kasai (rieka v Afrike)

Kasai je rieka v Afrike, prítok Konga. Pramení v Angole a istý úsek tvorí hranicu medzi ňou a Konžskou demokratickou republikou, do ktorej neskôr priteká. Tu sa vlieva do rieky Kongo. 
Jej prítoky sú: Fimi, Kwango a Sankuru.
Podľa nej je pomenovaný jeden z regiónov v Kongu.
Perec

Perec alebo Perenec je vodný kanál napájaný z Hrona, ktorý v minulosti slúžil ako zdroj energie pre početné mlyny. Teraz sa využíva pre pohon 2 malých elektrárni. Jedna je v Leviciach a druhá v Mýtnych Ludanoch. Meria , je tokom III. rádu a priemerná lesnatosť jeho povodia dosahuje len cca 10 %. Preteká východnou časťou Podunajskej pahorkatiny.
Opis toku.
Vodný tok začína od hate pri obci Veľké Kozmálovce, ktorá odvádza časť vody z koryta Hrona (z vodnej nádrže Veľké Kozmálovce). Sprvu tečie na juh súbežne s korytom Hrona na západe, pri obci Starý Tekov sa stáča na VJV a tečie okrajom obce, koryto križuje Starotekovský kanál a pokračuje cez obec Hronské Kľačany. Odtiaľ tečie na juhovýchod k Leviciam, kde sa v priestore po Levickým hradom križuje s Podlužiankou, esovito sa ohýba a preteká mestom smerom na juh. Južne od mesta obteká Levické rybníky na pravom brehu, opäť mení smer toku na juhovýchod, obteká obec Mýtne Ludany a križuje sa s korytom ďalšieho vodného toku, so Sikenicou. V blízkosti obce Hontianska Vrbica sa stáča viac na JJV, sprava sa oddeľuje Kukučínovský kanál, následne obteká obec Zbrojníky i osadu Malý Pesek, kde mení smer toku na juh. Potom preteká obcou Sikenica, sprava priberá Kukučínovský kanál a vzápätí opäť sprava Kompu. Severne od obce Šalov sa sprava oddeľuje Hornoperecký kanál a Perec postupne obteká obce Šalov, Malé Ludince a Zalaba na ľavom brehu. Pod Zalabou sa stáča na juhozápad, sprava priberá bezmenný vodný tok pritekajúci z katastrálneho územia obce Malé Ludince a obteká obec Sikenička opäť na ľavom brehu. Západne od tejto obce sa oddeľuje pravostranný Dolnoperecký kanál a hlavný tok pokračuje na juh popri obci Pavlová na ľavom brehu a napokon sa východne od obce Kamenín spája s vodami Hrona.
Obce.
Perec postupne preteká katastrálnymi územiami týchto obcí:
Hung Up

„Hung Up“ je skladba americkej speváčky-skladateľky Madonny. Napísaná a produkovaná bola v spolupráci so Stuartom Pricom, a vydaná ako prvý singel z jej desiateho štúdiového albumu "Confessions on a Dance Floor" (2005). Použitá bola v mnohých televíznych reklamách a seriáloch, pričom vydaná bola ako hlavný singel dňa 18. októbra 2005. Skladba sa tiež objavila na jej albume najväčších hitov "Celebration" (2009). Tiež je prvou skladbou Madonny, ktorá bola vydaná cez iTunes Store na digitálne stiahnutie. „Hung Up“ je jedným z najpredávanejších singlov všetkých čias, s predajom viac ako deväť miliónov kópií po celom svete.
Skladba „Hung Up“ nápadne obsahuje prvky skladby „Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)“ od švédskej popovej skupiny ABBA, kvôli ktorým Madonna osobne od skladateľov ABBY, Bennyho Anderssona a Björna Ulvaeusa žiadala povolenie na použitie. Po hudobnej stránke je skladba ovplyvnená popom 80. rokov s dýchavičným groovom a refrénom, s prvkami v pozadí, ako tikot hodín, ktorý naznačuje strach zo strácania času. Po textovej stránke je skladba napísaná ako klasické tanečné číslo o silnej, nezávislej žene, ktorá má však problémy so vzťahmi.
Hudobné video k skladbe je poctou Johnovi Travoltovi, jeho filmom a tancu vo všeobecnosti. Režíroval ho Johan Renck.
Hudobná štruktúra a text.
hudobne je „Hung Up“ dance-popová a disco skladba. Podľa Musicnotes.com je skladba „Hung Up“ nahraná v bežnom takte s miernym tanečným tempom 120 úderov za minútu. Skladba je nahraná v tónine D mol, s Madonniným vokálnym rozsahom od G3 do B♭4. Skladba postupuje v nasledujúcich akordoch Dm–F–C–Dm pre verše a Dm–F–Am–Dm–Dm–F–Am–Dm pre refrén, a mení sa do B♭–F–A–Dm–B♭–F–A–Dm pre prechod. V skladbe je použitý zvuk tikotu hodín, ktorý naznačuje strach zo strácania času.
Perec (rozlišovacia stránka)

Perec môže byť:
Silali

Silali je názov v súčasnosti neaktívneho, masívneho štítového vulkánu, nachádzajúceho sa v Keni. Je to rozlohou (šírka až 30 km) najväčší vulkán v severnej časti Gregoryho riftu, vypĺňa celú šírku Východoafrického riftového systému. Vrchol je tvorený kalderou s rozmermi 5 × 8 km s 300 m vysokými stenami, ktorá sa vyformovala približne pred 63 000 rokmi.
Posledná aktivita sa odohrala pred pár tisíc rokmi, čoho dôkazom sú relatívne nezvetrané lávové prúdy, tvorené prevažne bazaltami. To, že sopka nie je definitívne vyhasnutá, dokladá aj geotermálna aktivita na východných svahoch kaldery.
Óndra Łysohorský

Óndra Łysohorský, vlastným menom doc. PhDr. Ervín Goj (* 6. júl 1905, Frýdek – † 19. december 1989, Bratislava), bol básnik píšuci básne v lašskom nárečí, ktoré pozdvihol na básnický jazyk, ale aj v nemčine a v ruštine.
Navštevoval Nemecké gymnázium v Ostrave a neskôr študoval francúzštinu, nemčinu a češtinu na Nemeckej univerzite v Prahe. Usadil sa na Slovensku, kde pôsobil ako stredoškolský profesor v Kremnici, Trnave a Bratislave.
Od roku 1939 žil v Sovietskom zväze, kde sa pripojil k česko-slovenskej vojenskej jednotke a bol osobným učiteľom francúzštiny generála Ludvíka Svobodu.
V 50. rokoch sa stal vedúcim katedry jazykov na Univerzite Komenského v Bratislave. Bol nominovaný na Nobelovu cenu za literatúru v rokoch 1966 a 1970.
Přibyl

Přibyl môže byť:
Paka (sopka)

Paka (alebo Pakka) je názov v súčasnosti neaktívnej štítovej sopky, nachádzajúcej sa v Keni v Gregoryho rifte, ktorý je súčasťou Východoafrického riftového systému. Pleistocénno-holocénne erupcie vytvorili reťaz pyroklastických troskových kužeľov, ktoré neskôr skolabovali a vytvorili kalderu s priemerom 1,5 km.
Najmladšie produkty vulkanickej činnosti sa nachádzajú na severovýchodnom okraji kaldery. Sú to tri pyroklastické kužele, ktorých vek sa odhaduje na pár tisíc rokov. Mlado vyzerajú aj bazaltové lávy, nachádzajúce sa medz vulkánom Paka a Korosi. To, že sopka nie je vyhasnutá, dokladá početná geotermálna aktivita v kaldere a na severných svahoch vulkánu.
TA3

TA3 je súkromná spravodajská televízna stanica na Slovensku. Oficiálne vysiela od 23. septembra 2001. Prvé mimoriadne vysielanie sa však uskutočnilo 11. septembra 2001 pri príležitosti útoku na Svetové obchodné centrum. Opakovaním spravodajských blokov TA3 čiastočne pripomína americkú CNN. Od 11. septembra 2021 je vysielací čas rozšírený na 24 hodín.
História a majitelia.
Licenciu na vysielanie vlastní spoločnosť C.E.N., s.r.o. Jej konateľom a prvým generálnym riaditeľom bol od roku 2001 Martin Lengyel. Neskôr televíziu kúpil Ivan Kmotrík a jeho Grafobal Group. Od 1. januára 2004 Lengyel odišiel na vlastnú žiadosť z funkcie generálneho riaditeľa a odpredal aj svoj zvyšný 5-percentný podiel J&amp;T. V rokoch 20042007 bola majoritným vlastníkom televízie spoločnosť J&amp;T, ktorá ju naspäť predala spoločnosti Grafobal Group. V januári 2022 Grafobal predal televíziu českému podnikateľovi Michalovi Voráčkovi, ktorý stojí za firmou Blueberg Media. Po jeho vstupe sa stal konateľom a generálnym riaditeľom televízie Ján Svoboda, ktorý predtým pôsobil ako predseda predstavenstva vydavateľstva Our Media. Vo vedení televízie zostala jej doterajšia riaditeľka spravodajstva Zuzana Martináková., Oľga Dúbravská, riaditeľka marketingu a Igor Čekirda, ktorý je v televízii od začiatku jej vysielania. 
Vedenie, šírenie a programová štruktúra.
V televízii pôsobia viacerí skúsení moderátori a redaktori ako Peter Bielik, Rastislav Iliev, Miroslav  Michalech, Lenka Buchláková, Martin Linhart, Dodo Dúbravský, Barbara Štefanovičová a ďalší. 
Od 24. apríla 2013 je televízia TA3 na Slovensku prístupná aj cez DVB-T (v 2. multiplexe). Voľné terestriálne vysielanie cez DVB-T bolo ukončené 1. novembra 2020, pretože TA3 sa nedohodla s Towercomom.
TA3 je tiež dostupná cez satelit (DVB-S) a káblové rozvody. 
Väčšina pôvodných relácií je voľne dostupná aj cez stream (IPTV - internetová televízia) na domovskej stránke televízie www.ta3.com 
V programovej štruktúre TA3 sa nachádza spravodajstvo (domáce, zahraničné, ekonomické, regionálne, športové), kultúra, politická publicistika. Večer o 18:30 začínajú Hlavné správy. Medzi top najsledovanejšie relácie televízie patria formáty : V politike, Hlavné správy, Téma dňa, Tak takto?! a Motoring. Televízia TA3 pravidelne získava ocenenia v rámci hodnotenia medzinárodného prieskumu Reuters Institute for the Study of Journalism ako najdôveryhodnejšia mediálna značka.
Korosi

Korosi je neaktívny štítový vulkán, ležiaci v Keni, severne od jazera Baringo. Na rozdiel od iných vulkánov Východoafrického riftu, na vrchole Korosi nie je vytvorená kaldera.
Hlavná etapa aktivity sopky spadá do obdobia 0,4 až 0,1 mil rokov. Počas nej erupcie vyprodukovali veľké objemy fluidných bazaltových lávových prúdov a vyformovali niekoľko troskových kužeľov pozdĺž severovýchodnej zlomovej línie. Neskoršia aktivita bola skôr trachytického charakteru a vytvorila niekoľko dómov a pemzových kôp. Posledná aktivita prebehla severne od sopky, medzi sopkami Korosi a Paka, kde boli vytvorené mladé (niekoľko tisícročné) bazaltové lávové prúdy. Na severozápadnej strane sopky, na ploche asi 30 km2 sa nachádzajú viaceré fumaroly a "„gejzíry“" vodných pár.
Ol Kokwe

Ol Kokwe je sopečný ostrov, nachádzajúci sa približne v strede jazera Baringo v Keni. Je to najmenšia sopka severnej časti Kenského riftového systému. Staršie trachytické horniny štítovej sopky sú prekryté mladšími bazaltovými výlevmi. Ostrov je atraktívna turistická destinácia, nakoľko sa na ňom nachádzajú viaceré postvulkanické fenomény: bahnové sopky, horúce pramene a fumaroly.
Nyambeni Hills

Nyambeni Hills je názov rozľahlého štítového vulkánu, nachádzajúceho sa v Keni, asi 160 km severovýchodne od hlavného mesta Nairobi, bokom od hlavnej vulkanickej línie Východoafrického riftu. Sopka je pokrytá viacerými menšími kužeľmi a lávovými prúdmi, prevažne bazaltového zloženia, neskoro pleistocénneho, až holocénneho veku. Najmladšie vulkanické formy sú sústredené na severovýchodnom okraji sopky.