burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Penkivka (Lypovecký rajón)

Penkivka () je obec na Ukrajine v Lypoveckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 353 obyvateľov.
Dejiny.
Do roku 1947 a od roku 2016 sa obec volá Penkivka (). V rokoch 19472016 sa volala Sverdlivka ().
Boulevard de Sébastopol

Boulevard de Sébastopol ("Sevastopoľský bulvár") je bulvár v Paríži, ktorý tvorí hranicu medzi 1., 2., 3. a 4. obvodom.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s Avenue Victoria na severnom konci námestí Place du Châtelet a končí pri križovatke Boulevard Saint-Denis. Ulica je orientovaná z juhu na sever, odkiaľ na ňu nadväzuje Boulevard de Strasbourg.
Dejiny.
Bulvár je jednou z najvýznamnejších dopravných tepien, ktoré boli vybudované z príkazu prefekta baróna Haussmanna počas prestavby Paríža v 2. polovici 19. storočia. Bol vytvorený ako severojužná os pre spojenie centra mesta a Východného nádražia. Práce na projekte začali v roku 1854 pod názvom "Boulevard du Centre", ale dňa 25. septembra 1855 získala ulica dnešný názov podľa ukrajinského prístavu Sevastopoľ, ktorý bol počas Krymskej vojny po mnohomesačnom obliehaní dobytý Francúzmi a ich spojencami 8. septembra 1855.
Bulvár bol otvorený v roku 1858. Nová ulica zahŕňala pôvodné ulice "Rue Salle-au-Conite", "Rue au Comte-de-Dammartin" (úsek od "Rue Rambuteau" k "Rue aux Ours") a "Rue Bourg-l’Abbé" (medzi "Rue aux Ours" a "Rue Greneta").
Počas niekoľkých nasledujúcich rokov bol bulvár predĺžený i južným smerom za Seinu na ľavý breh až k ulici Rue Cujas. Tento úsek v roku 1867 dostal názov Boulevard Saint-Michel.
Rue des Jardins-Saint-Paul

Rue des Jardins-Saint-Paul ("ulica Záhrad svätého Pavla") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s Quai des Célestins a končí pri Rue Charlemagne. Je orientovaná z juhu na sever.
Dejiny.
Najstaršia časť ulice pochádza z 13. storočia ako dokladajú zmienky v kúpnych zmluvách z rokov 1277 a 1298. Nazývala sa vtedy "Rue des Jardins", lebo priestor pred mestskými hradbami nebol zastavaný a boli tu záhrady. V ulici žil François Rabelais a zomrel tu v roku 1553.
Úsek medzi "Quai des Célestins" a Rue de l'Ave-Maria bol prerazený až v roku 1847 a celá ulica bola pomenovaná dnešným názvom.
Významné stavby.
V ulici sa nachádza najzachovalejšia časť parížskych hradieb postavených na príkaz kráľa Filipa II. Augusta v rokoch 1190 – 1210. Hradba je dlhá 60 ma vysoká a viditeľná zo svojej vonkajšej strany. Od roku 1889 je stavba chránená ako historická pamiatka.
Vnútorná strana múru je viditeľná z telocvične Lýcea Karola Veľkého (Lycée Charlemagne), ktorá k nej prilieha. Na hradbe sú stále zrejmé dve veže, jedna uprostred športoviska a druhá na križovatke s "Rue Charlemagne".
Pattern Recognition

Pattern Recognition je román-fikcia amerického spisovateľa Williama Gibsona. Na rozdiel od väčšiny jeho prác napísaných v žánri sci-fi a kyberpunku je toto dielo realistický príbeh, ktorý sa dotýka technologických hraníc prítomnosti v dobe jeho vznikania. Hlavná ženská postava Cayce prijme prácu v Japonsku, kde zároveň rieši aj tajomnú kauzu s videoklipmi na webe. Jej práca spočíva v určovaní módnych trendov, ich rozpoznávaní a vytváraní. No obvykle jej stačí povedať o vyrobenom modeli len áno-nie. V románe nájdeme aj tému katastrofy World Trade Center a opis japonských a ruských reálií. Českú poznámku o autorovi a diele napísal Martin Šust. Kniha má mäkký obal a vreckový formát.
Zdroj.
"Rozpoznání vzorů", William Gibson, 2011, Laser-books s.r.o., česky, preklad Pavel Bakič, ISBN 978-80-7193-326-7
Škoda Fabia S2000

Škoda Fabia S2000 je rely automobil špecifikácie Super 2000 vyrábaný divíziou Škoda Motorsport. Je postavený na základe modelu Škoda Fabia. Debutoval na Rely Monte Carlo 2009 s továrenským tímom Škoda Motorsport a jazdcami Janom Kopeckým a Juhom Hänninenom. Najväčší úspech Fabie S2000 je Hänninenov IRC titul spolu s pohárom konštruktérov pre Škodu.
Rue Malebranche

Rue Malebranche ("Malebranchova ulica") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s Rue Saint-Jacques, kde nadväzuje na Rue des Fossés Saint-Jacques, a končí pri Rue Le Goff. Ulice ja orientovaná od východu na západ.
Dejiny.
Bývalé časti ulíc "Rue Paillet" a "Rue Saint-Thomas d'Enfer" vznikli v roku 1646. Ulica bola premenovaná 1. februára 1877 podľa Nicolasa Malebrancha (1638 – 1715), francúzskeho filozofa a teológa.
V dome č. 17 sa natáčal film "Love in the Afternoon" z roku 1957, v ktorom hrali Audrey Hepburnová, Gary Cooper a Maurice Chevalier.
Rue Monge

Rue Monge ("Mongeova ulica") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode.
Poloha.
Ulice vedie od križovatky s Boulevard Saint-Germain a Rue de la Montagne-Sainte-Geneviève a končí pri Avenue des Gobelins a Rue de Bazeilles. Je orientovaná zo severu na juh. Smerom na sever pokračuje ulica Rue Lagrange.
Dejiny.
O vzniku ulice bolo rozhodnuté v roku 1859 a v roku 1860 bola vymeraná, pričom zabrala časť Rue Saint-Victor. V roku 1869 boli pri stavebných prácach objavené pozostatky rímskej arény. Ulica bola pomenovaná 2. marca 1864 na počesť Gasparda Monga (1746 – 1818), francúzskeho matematika a zakladateľa École Polytechnique.
Boulevard du Montparnasse

 
Boulevard du Montparnasse je bulvár v Paríži, kde tvorí hranice medzi 6., 14. a 15. obvodom. Bulvár je známy svojimi reštauráciami a kinami.
Poloha.
Bulvár spája námestia "Place Léon-Paul-Fargue", kde naň nadväzuje Boulevard des Invalides a Place Camille-Jullian, odkiaľ pokračuje Boulevard de Port Royal. Ulica je orientovaná zhruba od západu na východ.
Dejiny.
Bulvár je pomenovaný po návrší, ktoré sa rozkladalo v priestore dnešného námestia "Place Pablo-Picasso". Tento kopec sa v 17. storočí nazýval hora Parnas (fr. "Mont Parnasse"), kde podľa gréckej mytológie sídlili múzy. Názov mu ironicky prisúdili študenti z neďalekej Latinskej štvrti, ktorí na jeho vrcholku recitovali verše. Kopec bol zrovnaný so zemou pri stavbe bulváru v polovici 18. storočia.
Boulevard Raspail

Boulevard Raspail ("Raspailov bulvár") je bulvár v Paríži. Leží na hraniciach 6., 7. a 14. obvodu. Ulica nesie meno francúzskeho chemika, lekára a politika Françoisa Vincenta Raspaila (1794 – 1878).
Poloha.
Bulvár vedie od križovatky s Boulevard Saint-Germain a Rue du Bac a končí na námestí Place Denfert-Rochereau. Ulica je orientovaná zhruba zo severu na juh.
Dejiny.
Časť bulváru medzi Rue de Varenne a Rue de Sèvres bola prerazená v roku 1869. Od roku 1887 nesie svoje súčasné označenie. V roku 1892 bol bulvár rozšírený v úseku Boulevard Edgar-Quinet a "Place Denfert-Rochereau" a zahŕňal bývalý "Boulevard d'Enfer". V roku1933 vzniklo na križovatke Rue du Cherche-Midi a "Boulevard Raspail" námestie "Place Alphonse-Deville".
Citrát trisodný

Citrát trisodný (iné názvy: citrát sodný, citran trisodný, citran sodný, citrónan trisodný, citrónan sodný; C3H5O(COONa)3) je soľ kyseliny citrónovej s tromi sodíkovými atómami v molekule.
Použite.
Doplnok stravy.
V potravinárstve sa citran sodný používa hlavne na zvýraznenie chuti napr. v klobásach alebo ako konzervačný prostriedok (označuje sa ako prídavná látka E331iii), nachádza sa aj v niektorých druhoch štiav a energetických nápojov.
Regulátor.
Používa sa ako konjunkturálny základ pre slabé kyseliny, citran môže fungovať aj ako regulátor kyslosti, odolávajúci zmenám pH. Citran sodný sa používa na reguláciu kyslosti v niektorých látkach, ako je dezertná želatína.
Lekárske využitie.
V roku 1914 belgický lekár Albert Hustin a argentínsky lekár a výskumník Luis Agote úspešne použili citran sodný ako antikoagulant v transfúzii krvi. Dnes sa používa v skúmavkách a na uchovanie krvi v krvných bankách. Citranové ióny v cheláte a vápenaté ióny v krvi tvoria komplexy citrátu vápenatého, ktorý narúša mechanizmus zrážania krvi.
Citran sodný sa používa na zmiernenie nepohodlia pri infekcii močových ciest, ako je zápal močového mechúra, aby sa znížila acidóza, a môže sa použiť aj ako osmotické preháňadlo.
Používa sa ako antacíd, a to najmä pred anestéziou a pred cisárskym rezom, na zníženie rizík spojených s vdýchnutím žalúdočného obsahu.
F.B.I. (singel)

„F.B.I.“ je inštrumentálna rocková skladba britskej rockovej skupiny The Shadows, ktorú napísal Peter Gormley. Skladba bola vydaná ako singel vo februári 1961 vydavateľstvom EMI so skladbou „Midnight“ na B strane. V rebríčku UK Top 40 sa udržala 19 týždňov, pričom v dvoch rozdielnych prípadoch, raz uprostred februára 1961 a následne uprostred marca 1961 dosiahla 6. miesto.
V USA bol singel vydaný v júli 1961 cez Atlantic Records so skladbou „The Frightened City“ na B strane.
Prýštec najkrajší

Prýštec najkrajší (iné názvy: poinsettia, ľudovo "vianočná ruža, vianočná hviezda"; ) je rastlina pochádzajúca z Mexika. Kvety sú nenápadné, žltozelené, veľké ako hrášok. Najkrajšie sú listy okolo kvetov. V poslednej dobe sa už objavujú i štvorfarebné odrody. Listy bývajú sýto, často až tmavo vyfarbené, väčšinou kopijovitého tvaru hladko zaoblené alebo s menšími lalokmi. Nápadnejšie rozdiely ďalej môžu byť v tvare a celkovej veľkosti. Väčšina črepníkových rastlín je stredne veľká, má jeden či viac výhonkov. Do závesných nádob sa často dávajú rastliny rozložené. Predávajú sa aj väčšie kultivary na kmienku alebo tiež miniatúry. Využíva sa na červenkasté farbivo.a dorasta sa do výšky 40cm až do 180cm 
Pestovanie.
Z hľadiska pestovania je vianočná hviezda rastlina krátkych dní. Pretože sa používa iba na dočasnú živú ozdobu, pestovatelia musia rastlinu oklamať redukciou počtu hodín denného svetla. Počas štyroch týždňov pred Vianocami treba každú noc rastlinu držať v teplej a tmavej miestnosti najmenej štrnásť hodín. Už po troch týždňoch začnú vyrastať drobné kvietky a ozdobné listene. Na lepšie zatemnenie treba použiť napr. kartón, ktorým rastlinu prikryjeme. Kvitnutie spomalí už svetlo pouličných lámp. Viac svetla spôsobuje aj bujnejší a rozkonárený vzrast. Kvitnutie trvá približne tri až štyri týždne a často vydrží až do Hromníc. Po odkvitnutí rastlinu zlikvidujeme. Potrebuje izbovú teplotu.
Andrzej Wajda

Andrzej Witold Wajda (* 6. marec 1926, Suwałki, Poľsko – † 9. október 2016, Varšava) bol poľský filmový a divadelný režisér, spolutvorca poľskej filmovej školy, senátor (19891991). Držiteľ Oscara (2000) a "Radu Bieleho orla" (2011).
Život.
Narodil sa v roku 1926 v meste Suwałki, kde prežil detstvo. V rokoch 19461949 študoval maliarstvo na Akadémii krásnych umení v Krakove. Po ukončení štúdií v rokoch 19491954 študoval réžiu na Vysokej filmovej škole v Lodži.
Už prvé filmy z druhej polovice 50. rokov priniesli autorovi medzinárodné uznanie. Námety pre svoje diela čerpá predovšetkým z dejín (druhá svetová vojna, okupácia Poľska). Niektoré filmy vznikli na námety klasických diel poľskej literatúry ("Popoly" od Stefana Żeromskeho, "Pomsta" od Aleksandra Fredra).
V roku 2000 získal Čestnú cenu Akadémie (Oscara) za celoživotné dielo.
Mount Elbert

Mount Elbert je najvyšší vrch v pohorí Rocky Mountains v Severnej Amerike, s výškou je najvyšším vrchom štátu Colorado. Nachádza sa v Lake County, približne 16 kilometrov juhozápadne od mesta Leadville. Leží v národnom lese San Isabel National Forest.
Mount Elbert je druhým najvyšším vrchom Kontinentálnych Spojených štátov, po vrchu Mount Whitney s výškou v Kalifornii, a je od neho iba o 20 metrov nižší.
Leluchów

Leluchów [] je dedina v Poľsku, ktorá sa nachádza v Malopoľskom vojvodstve v nowosądeckom okrese v obci Muszyna.
Na jej území sa nachádza hraničný prechod so Slovenskom a takisto dedinou prechádza železničná trať Košice – Muszyna
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2008

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2008 boli 7. majstrovstvá Európy II. divízie žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie EHF žien v halovom pozemnom hokeji v roku 2008. Konalo sa od 25.27. januára 2008 v Nymburku, v Česku, za účasti 8 tímov. Druhýkrát sa uskutočnili halové ME II. divízie v Česku (predtým v 1996).
Kvalifikované tímy.
Pozn: Francúzsko sa turnaji nezúčastnilo, preto bolo nahradené Chorvátskom.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2010

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2010 boli 8. majstrovstvá Európy II. divízie žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie EHF žien v halovom pozemnom hokeji v roku 2010. Konalo sa od 22.24. januára 2010 v Nymburku, v Česku, za účasti 8 tímov. Tretíkrát sa uskutočnili halové ME II. divízie v Česku (predtým v 1996 v Prahe a 2008 v Nymburku).
Jozef Pisár

Jozef Pisár (* 20. júla 1971) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. 
Hral za kluby: 
V decembri 2011 ukončil kariéru.
Los Palmas.
Pisár mal hrať za Los Palmas 2. španielsku ligu, ale pre zranenie k transferu nedošlo.
Ablúcia

Ablúcia (z lat. ablutio – omývanie, kúpeľ, krst) môže byť:
Abnormálna reakcia (psychológia)

Abnormálna reakcia je reakcia človeka na intenzívny, najčastejšie nečakaný a negatívny podnet. Od fyziologickej reakcie na vonkajší podnet sa líši priebehom, intenzitou a/alebo prejavmi. Príčinou je v danom časovom okamihu nedostatočná adaptačná kapacita reagujúcej osoby, napríklad pod vplyvom látok, ovplyvňujúcich psychiku (drogy, alkohol). Niektoré typy osobnosti majú vyššiu tendenciu k abnormálnym reakciám ako iné. V danom prostredí môže byť abnormálna reakcia aj adaptačnou stratégiou.
Po skončení abnormálnej reakcie osoba často pociťuje úľavu.
Abolícia (amnestia)

Abolícia je jedna z foriem udelenia všeobecnej alebo individuálnej amnestie hlavou štátu. Príkaz hlavy štátu orgánom činným v trestnom konaní aby sa pre konkrétny trestný čin trestné konanie nezačínalo, alebo v ňom nepokračovalo a trestné stíhanie bolo zastavené.
Ščaslyva

Ščaslyva () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 810 obyvateľov.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji 2008

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji 2008 boli 3. majstrovstvá Európy III. divízie mužov a vôbec prvé v kategórii žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to tretie najvyššie kontinentálne podujatie EHF v halovom pozemnom hokeji v roku 2008. Konalo sa od 18.20. januára 2008 v Sheffielde, v Anglicku, za účasti 6 mužských a 4 ženských tímov. 
Kvalifikované tímy.
Muži
Pozn: Litva sa z podujatia odhlásila.
Ženy
Miass

Miass môže byť:
Poinsettia

Poinsettia môže byť:
Vianočná hviezda

Vianočná hviezda môže byť:
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2010

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2010 boli 2. majstrovstvá Európy III. divízie žien v halovom pozemnom hokeji. Bolo to tretie najvyššie kontinentálne podujatie EHF žien v halovom pozemnom hokeji v roku 2010. Konalo sa od 15.17. januára 2010 v Rouen, vo Francúzsku, za účasti 6 tímov. Podujatie sa hralo spoločne so IV. divíziou HME mužov.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2010

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2010 boli 4. majstrovstvá Európy III. divízie mužov v halovom pozemnom hokeji. Bolo to tretie najvyššie kontinentálne podujatie EHF mužov v halovom pozemnom hokeji v roku 2010. Konalo sa od 15.17. januára 2010 v Alanyi, v Turecku, za účasti 5 tímov. 
Konečné poradie tímov.
1 IV. divízia HME sa v roku 2012 neuskutočnila z dôvodu nízkej účastí tímov.
Majstrovstvá Európy IV. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2010

Majstrovstvá Európy IV. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2010 boli 1. majstrovstvá Európy IV. divízie mužov v halovom pozemnom hokeji. Bolo to štvrté najvyššie kontinentálne podujatie EHF mužov v halovom pozemnom hokeji v roku 2010. Konalo sa od 15.17. januára 2010 v Rouen, vo Francúzsku, za účasti 4 tímov. Podujatie sa hralo spoločne so III. divíziou HME žien.
Konečné poradie tímov.
Pozn: IV. divízia HME sa v roku 2012 neuskutočnila z dôvodu nízkej účastí tímov, a tak okrem Francúzska hrali na HME III. divízie aj Wales a Fínsko.
Nálepka

Nálepka môže byť:
Vineta

Vineta alebo zastarano vigneta [viňeta] môže byť:
Ii

Ii (švéd. "Ijo") je obec vo Fínsku.
Nachádza sa v Botnickej zátoke, pri ústí rieky Iijoki a je časťou kraja Pohjois-Pohjanmaa. Obec má 9386 obyvateľov (31. január 2011) a pokrýva plochu , z ktorých je voda. Hustota zaľudnenia je 6,05 obyvateľa na štvorcový kilometer.
Obec je jednotne fínskojazyčná.
Ii je obec s najkratším menom vo Fínsku a s jedným z najkratších mien na svete.
Cestný poplatok

Cestný poplatok (v prípade diaľnic diaľničný poplatok) môže byť:
Haakon VII.

Haakon VII. (* 3. august 1872, Charlottenlund, Dánsko – † 21. september 1957, Oslo, Nórsko) bol prvý nórsky kráľ po znovuobnovení nezávislosti Nórska v roku 1905.
Životopis.
Rodina.
Narodil sa ako druhý syn dánskeho kráľa Frederika VIII. a Lujzy Švédskej. Bol pokrstený ako Christian Frederik Carl Georg Valdemar Axel. Venoval sa námorníctvu (jeho hodnosti boli plavčík, poručík a fregatný kapitán). 
22. júla 1896 sa oženil so svojou sesternicou, princeznou Maud z Walesu, dcérou budúceho anglického kráľa Eduarda VII. a Alexandry Dánskej. 2. júla 1903 sa im narodilo ich jediné dieťa, syn Alexander Edward Christian Frederik, ktorý bol ako dvojročný prekrstený na Olafa.
Nórsky kráľ.
V roku 1905, kedy Nórsko vyhlásilo samostatnosť na Švédsku, sa stal vážnym kandidátom na nórsky trón. Nechcel však na trón nastúpiť ako nechcený kráľ, a tak požiadal nórsky ľud o prejav dôvery referendom. Nóri osemdesiatimi percentami rozhodli o ďalšom osude jeho i svojej vlasti: Kristián sa stal prvým kráľom nezávislého Nórska od roku 1380 ako Haakon VII.
Korunovácia nového kráľa sa uskutočnila 22. júna 1906 v katedrále Nidaros v Trondheime. V snahe priblížiť sa svojim poddaným zmenil si Kristián meno na Haakona a svojho syna Alexandra premenoval na Olafa. Haakon sa rýchlo naučil po nórsky, ale hovoril so silným prízvukom. Mimo svojich panovníckych povinností bol vášnivý športovec. To dokázal, keď vyhral preteky v skokoch na lyžiach. Počas prvej svetovej vojny vyhlásilo Nórsko neutralitu a to urobilo aj pred druhou svetovou vojnou, bolo však napadnuté nemeckou armádou. Kráľ odmietol kapitulovať a ďalej vládol z exilu v Londýne. 7. júna 1945 sa vrátil späť do Nórska, kde mu ľud pripravil triumfálne privítanie. 
Haakon VII. zomrel 21. septembra 1957 v Osle na komplikácie po fraktúre krčka stehennej kosti.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka nórskej kráľovskej rodiny
Citrát sodný

Citrát sodný (iné názvy: citran sodný, citrónan sodný) môže byť:
Kirka

Kirka môže byť:
Lóve

Lóve môže byť:
The Sound Above My Hair

„The Sound Above My Hair“ je tretí singel z albumu "Under the Radar Over the Top" nemeckej elektronickej skupiny Scooter. Skladba bola po prvýkrát hraná naživo v "The Dome 52". Skladba obsahuje prvky zo skladby „Wonderful Life“ od anglickej rockovej skupiny Black. Počas spevu používa H. P. Baxxter v skladbe efekt auto-tune.
Love

Love môže byť:
Peniaz

Peniaz môže byť:
Koruny

Koruny môže byť:
Fuk

Fuk môže byť:
Fuky alebo fuk môže znamenať aj peniaze.
FUK môže byť:
Groš

Groš (z nem. "Groschen") môže byť:
Groše

Groše môže byť:
Grošík

Grošík môže byť:
Dudky

Dudky môže byť:
Money

Money (angl. money = "peniaze") môže byť:
Deňga

Deňga alebo denga (po rusky "деньга" - deňga &lt; po turkicky "tamga" = pečať, značka) bola ruská drobná strieborná, neskôr medená a bronzová minca, rozličnej hodnoty, razená od 2. polovice 14. storočia do roku 1828. Pôvodne sa razila zo striebra o hmotnosti približne 0,95 g. Pred finančnou reformou z roku 1535 sa menil výtvarný prejav mince a najmä do roku 1462 sa vyznačovala bohatou stredovekou symbolikou. Zavedenie deňgy sa spája s ruským národným uvedomovaním a osamostatnením v boji proti mongolskej nadvláde. Od roku 1700 sa razila medená a v roku 1828 bola jej razba zastavená.
Slovo deňgi (množné číslo od deňga) v ruštine od 16. storočia znamená peniaze vôbec.
Obeživo

Obeživo môže byť:
Swecon

Swecon je najväčší science fiction con vo Švédsku. Podujatie je organizované raz za rok v rôznych mestách vo Švédsku. 1. ročník sa uskutočnil v meste Linköping v roku 1998.
Alkinoos (mytológia)

Alkinoos alebo Alkinous ("Alkinoos, Alkinous", ) je v gréckej mytológii kráľ Fajákov. Na kráľovskom tróne bol nástupcom svojho otca Nausithoa.
Fajáci boli nazývaní "blaženým národom", ich prvý kráľ Nausithoos ich vyviedol z Hypereie, kde boli
ohrozovaní Kyklopmi. Nakoniec sa usadili na ostrove Scheria, ktorý sa dnes volá Korfu.
Nausithoos bol synom vládcu morí Poseidóna a jeho milenky Periboie. Po ňom vládol jeho syn Alkinoos, ktorý sa oženil s Arété a splodili spolu dcéru menom Nausikaa.
Fajácky kráľ Alkinoos sa spomína v gréckych bájach hlavne v dvoch príbehoch:
Stretnutie s Argonautami.
V prvom príbehu o Argonautoch, sú v deji hlavnými postavami Iasón a Médeia, ako utekali z
Kolchidy potom, čo sa im podarilo získať zlaté rúno, prenasledovalo ich vojsko kráľa Aiéta, Médeinho otca. Vojsko ich dostihlo na ostrove kráľa Alkinooa a dožadovali sa vydania utečencov. Kráľ Alkinoos rozhodol, že Médeia bude vydaná svojmu otcovi, ak je ešte panna, v opačnom prípade zostane s Iasónom. Keď si toto rozhodnutie vypočula kráľovná Arété, ponáhľala sa za utečencami a poradila im a aj pomohla usporiadať rýchly svadobný obrad. Aiétes a jeho vojsko sa tak vrátilo domov naprázdno. 
Stretnutie s Odyseom.
Veľký hrdina trójskej vojny, ithacký kráľ Odyseus na svojej ceste z vojny domov prežil
mnohé nebezpečné dobrodružstvá na mori. Stalo sa, že prenasledovaný Poseidónom Odyseus skoro prišiel o život v rozbúrených morských vlnách, z posledných síl doplával k brehom ostrova Fajákov. Mladučká princezná Nausikaa sa ho ujala, uviedla ho do kráľovského paláca a tam sa Odyseovi dostalo pomoci a podpory. Po svojom zotavení dostal od kráľa Alkinoa loď, ktorá ho bezpečne doviezla k brehom Ithaky. Tam posádka vysadila spiaceho Odysea na breh a otočili loď k domovu. Neprajný Poseidón sa im za dobrodenia k Odyseovi odmenil tým, že loď aj s posádkou tvrdou ranou päste premenil na kameň. Pred ďalšími úkladmi
morského boha zachránil Alkinoos svoju krajinu bohatými obeťami na božský oltár.
Hovorí sa, že Nausikaa sa neskôr stala manželkou Télemacha, syna Odysea a jeho manželky Pénelopy.
Archeologický nález.
Archeológovia Heinrich Schliemann a Dörpfeld v rokoch 1884 – 1885 vykopali palác z 15. stor. pred Kr., ktorý zodpovedal presne Homérovmu opisu.
Hriňovská ulica

Hriňovská ulica je ulica v Bratislave. 
Poloha.
Situovaná je približne medzi Búdkovou ulicou a Drotárskou cestou. V blízkosti bol niekdajší amfiteáter. V súčasnosti ľudia zvyknú nazývať túto oblasť aj nešpecifickým názvom "blízko Horského parku".
História ulice, význam lokality v minulosti.
Pred rokom 1920 sa volala "Horný Machnáč".
Pred masívnou výstavbou na Drotárskej ceste mala táto oblasť vidiecky charakter – množstvo lúk a pod. Samotná Drotárska cesta bola len kľukatým chodníčkom, zarasteným z oboch strán stromami a kríkmi. 
Stavby.
Prvé stavby v tejto lokalite boli súkromné domy obyvateľov ulice. V podobe, v akej sa nachádzala ešte v šesťdesiatych rokoch 20. storočia, ju dnes už nemožno nájsť. Ulica ako aj celá štvrť ustúpila výstavbe obytných domov a ustanovizní v prvej polovici 70 rokov.
Ulice v okolí.
V blízkosti sú ulice: Drotárska cesta, Srnčia, Matúšova, Šafranová, Prvosienková, Sklenárska a Martinengova ulica.
Inštitúcie v blízkosti.
Známe ustanovizne a objekty z celospoločenského hľadiska v širšom okolí sú: Slovenský národný archív, Vysoká škola výtvarných umení, Správa účelových zariadení MZV SR, Základná škola s materskou školou pre deti a žiakov so sluchovým postihnutím.
Fuji (jablko)

Fuji je odroda jablka, vyšľachtená pestovateľmi vo výskumnej stanici Tohoku (农林省园芸试験场东北支场) v Fujisaki, Aomori v Japonsku. Vyšľachtená bola pravdepodobne v roku 1930 a uvedená na trh v roku 1962. Vznikla ako hybrid krížením amerických odrôd Red Delicious a starej odrody Virginia Ralls Genet (niekedy označovanej ako „Rawls Jennet“).
Jablká Fuji sú pomenované podľa „Fujisaki ([藤]崎)“ v prefektúre Aomori (青森県), ale mnohí sa často mylne domnievajú, že sú pomenované po hore Fuji (富士山).
Opis.
Jablká Fuji sú typicky veľké alebo veľmi veľké a guľaté, v priemere majú okolo 75 milimetrov. Obsahujú 9 – 11 % cukru a majú mäsitú dužinu, ktorá je sladšia a ostrejšia ako veľa iných druhov jabĺk, čo ich robí obľúbenými u spotrebiteľov po celom svete. Fuji má tiež veľmi dlhú trvanlivosť v porovnaní s inými odrodami a to aj bez chladenia. Chladením je možné zaručiť, že jablká zostanú čerstvé až jeden rok.
V Japonsku je Fuji naďalej bezkonkurenčne najpredávanejším druhom jablka. Veľa japonských spotrebiteľov dáva prednosť chrumkavej štruktúre a sladkosti jabĺk Fuji (chuťou trochu pripomínajú prestížne Nashi hrušky).
Aj mimo Japonska popularita jabĺk Fuji stále rastie. Od svojho uvedenia na americký trh v roku 1980 si získali popularitu aj u amerických spotrebiteľov a v roku 2003 sa zaradili na 4. miesto v zozname amerického „Apple“ združenia za najpopulárnejšími odrodami ako Red Delicious, Golden Delicious a Gala.
Cookstown

Cookstown (Írsky:" An Chorr Chráochach)" je mesto v kraji Tyrone, v Severnom Írsku. 
Nachádza sa západne od Belfastu a približne juhovýchodne od Londonderry. Je to štvrté najväčšie mesto v kraji, populácia dosahovala v roku 2001 približne 11 000 obyvateľov. Je jedným z hlavných miest v oblasti známej ako Mid-Ulster a bolo založené okolo roku 1620. 
Slávna hlavná ulica v Cookstowne (vybudovaná v rokoch 1735 – 1800) je 1,25 míle () dlhá a 135 stôp () široká, a je jednou z najdlhších a najširších v Írsku.
Biely Níl

Biely Níl (arab. النيل الأبيض - an-Níl al-Abjad alebo البحر الأبيض - al-Bahr al-Abjad; ) je rieka v Afrike, časť rieky Níl. Spoločne s Modrým Nílom tvorí zdrojnicu rieky Níl. 
Biely Níl v širšom zmysle je celý vodný tok od západného prameňa Nílu (ktorý sa nachádza v Rwande a/alebo Burundi, resp. v užšom ponímaní vo Viktóriinom jazere) až po sútok s Modrým Nílom; Biely Níl v užšom zmysle je len koncová časť spomínaného vodného toku (čiže úsek od sútoku s riekou Bahr al-Gazál po sútok s Modrým Nílom).
Od prameňa (v Burundi) po sútok s Modrým Nílom má Biely Níl (t.j. Biely Níl v širšom zmysle) dĺžku 3 700 km. 
Vodný režim.
Na hornom toku je prietok rovnomerný s ročným priemerom 453 m³/s. Pod sútokom s riekou "Sobat" prietok značne narastá a napriek vysokým stratám vody na strednom toku (odparovaním stráca 2/3 vody) dosahuje pri Chartúme priemerný prietok /s. Maximá na úrovni okolo /s dosahuje v októbri.
Strutynka (Lypovecký rajón)

Strutynka () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Prvá písomná zmienka je z roku 1783. Žije tu 527 obyvateľov.
MS Allure of the Seas

MS Allure of the Seas je zaoceánska výletná loď vlastnená a prevádzkovaná spoločnosťou Royal Caribbean International. Spolu so svojou sesterskou loďou "Oasis of the Seas", drží rekord ako najväčšia osobná loď aká kedy bola postavená, a hoci je "Allure" o 50 milimetrov dlhšia ako "Oasis", je technicky najdlhšia aj napriek faktu, že obe lode majú identické nadstavby. Bola stavaná pod názvom "Project Genesis" a objednaná firmou Aker Finnyards vo februári 2006, pričom jej stavba začala v lodenici Perno v Turku vo Fínsku vo februári 2008. Ako "Allure of the Seas" bola nazvaná v máji 2008 po súťaži ohľadne jej názvu a názvu jej sesterskej lode. Kýl lode "Allure of the Seas" bol postavený dňa 2. decembra 2008, krátko potom, ako lodenica prišla do vlastníctva spoločnosti STX Europe.
História.
Loď opustila lodenicu v Turku dňa 29. októbra 2010 o 5:45 UTC a vydala sa smerom do svojho budúceho domovského prístavu Port Everglades blízko Fort Lauderdale na Floride v USA. Loď je vybavená teleskopickými lodnými komínmi kvôli prechodu popod mosty, ako napríklad Most cez Veľký Belt, popod ktorý prešla dňa 30. októbra 2010. Kým médiá hovorili iba o 30 centimetrovej medzere, pravdou je že vodná hladina bola vyššia o 2 až 3 metre a viac propagovaný squat efekt, prostredníctvom ktorého plavidlá prechádzajúce rýchlosťou v plytkom kanáli sú ťahané hlbšie do vody, nemal významný efekt na projekte plavidla.
Dňa 11. novembra 2010 približne o 8:30 predpoludním loď "Allure of the Seas" dorazila do svojho domovského prístavu Port Everglades. Bola vítaná tisíckami fanúšikov stojacich na brehu.
Loď bola formálne názvaná po svojej krstnej mame Princeznej Fione.
Technické parametre.
Kým projektová dĺžka "Allure of the Seas" je rovnaká ako jej sesterskej lode, a to 360 metrov, je aktuálne o 50 milimetrov dlhšia ako "Oasis of the Seas". Podľa lodenice to nebolo úmyselné a až na malé rozdiely v dĺžke sa môžu stať aj kvôli teplote ocele tak veľkej ako loď sama. Hrubá tonáž lode "Allure" je 225 282 a jej výtlak - aktuálna hmotnosť lode - je rovnaký ako lode "Oasis", čo je približne 100 000 ton, teda podobne ako americké lietadlové lode "triedy Nimitz". Samotný oceľový trup lode má hmotnosť zhruba 54 000 ton.
Loď má dvojposchodovu tanečnú halu, divadlo s 1380 sedadlami a klzisko pre korčuľovanie Väčšina z interiéru lode bola náročne dekorovaná maliarkou Clarissou Parish.
Geometrické rozdelenie

Geometrické rozdelenie (iné názvy: geometrické pravdepodobnostné rozdelenie, geometrické rozdelenie pravdepodobnosti) je v teórii pravdepodobnosti a štatistike diskrétne rozdelenie pravdepodobnosti. Je to špeciálny prípad negatívneho binomického rozdelenia, pokiaľ v tomto rozdelení položíme parameter formula_1 rovný 1.
Uvažujme postupnosť nezávislých pokusov. Pri každom z týchto pokusov máme rovnakú pravdepodobnosť, že nastane nami sledovaná náhodná udalosť A, a túto pravdepodobnosť označme formula_2. Tieto pokusy potom opakujeme do vtedy, kým po prvýkrát nenastane udalosť A. Teda, ak máme formula_1 pokusov, tak pri formula_4 pokusoch udalosť A nenastala, nastala až pri k-tom pokuse.
Definícia.
Diskrétna náhodná premenná formula_5 má geometrické rozdelenie s parametrom formula_2, kde formula_7, ak nadobúda hodnoty formula_8 s pravdepodobnosťami formula_9, pričom platí nasledovný vzťah:
Označujeme:
Sojuz 22

Sojuz 22 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 22 vyštartoval 15. septembra 1976 z Bajkonuru. Na palube bola dvojčlenná posádka, ktorá v upravenom Sojuze strávila týždeň fotografovaním povrchu Zeme špeciálnou zabudovanou kamerou.
Priebeh letu.
Loď odštartovala 15. septembra 1976 z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz U. Štartovalo sa pod nezvyčajne vysokým uhlom sklonu dráhy (64,8 st.), loď sa dostala na orbitu 185 – , s dobou obehu 89 min.
Práca.
Hlavným cieľom bola skúška multi spektrálnej kamery MKF-6 vyrobenej v NDR. Kamera s hmotnosťou bola dôkladne vyskúšaná a po skončení misie bolo rozhodnuté jej nasadenie do všetkých misií k stanici Saľut. Okrem fotografovania posádka vykonala viacero biologických experimentov. Skúšali napríklad malú centrifúgu na zisťovanie vývinu rastlín v podmienkach umelej gravitácie. Ďalej bol vykonaný experiment na získanie poznatkov účinku kozmického žiarenia na ľudské videnie.
Koncentračný tábor Jasenovac

Koncentračný tábor Jasenovac (po chorv. a srbsky: Logor Jasenovac; resp. Логор Јасеновац) bol vyhladzovací tábor postavený počas druhej svetovej vojny v Nezávislom štáte Chorvátsko režimom . Nachádzal sa asi juhovýchodne od Záhrebu na brehu rieky Sávy. Bol založený v auguste 1941 a zlikvidovaný v apríli 1945. Jasenovac bol miestom genocídy etnických Srbov, ktorých Paveličov fašistický režim považoval za nepriateľov. (Srbi sú prevažne pravoslávni kresťania, na rozdiel od Chorvátov, ktorí sú poväčšine katolíci.) Okrem nich bolo v tábore zavraždených množstvo politických odporcov režimu, Židov a Rómov. Počet obetí masových vrážd sa odhaduje v rozmedzí 500 000 až 700 000. 
Jasenovac bol komplexom rozkladajúcim sa na ploche oboch brehoch rieky Sáva. Súčasťou komplexu boli aj priestory v obci Donja Gradina na druhom brehu Sávy, tábor pre deti v meste Sisak na severozápade a ženský tábor pri obci Stara Gradiška juhovýchodne od hlavného tábora.
Stavba komplexu tábora začala v auguste 1941 a trvala do februára 1942. Tábory Krapje a Bročica prestali fungovať už v novembri 1941. Tri ďalšie časti tábora fungovali až do konca vojny. Boli to:
Nimitz

Nimitz môže byť:
Rue du Chat-qui-Pêche

Rue du Chat-qui-Pêche (doslova "ulica mačky, ktorá loví ryby") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 5. obvode v Latinskej štvrti. So svojou šírkou je všeobecne považovaná za najužšiu ulicu v Paríži, ale ulica Sentier des Merisiers v 12. obvode má iba .
Poloha.
Ulica vedie od Seiny na nábreží Quai Saint-Michel a končí pri ulici Rue de la Huchette. Ulica je orientovaná zo severu na juh.
Dejiny.
Ulica bola otvorená v roku 1540 a viedla priamo k rieke Seine. Najprv sa nazývala "Rue des Étuves", neskôr "Rue du Renard" a "Rue des Bouticles". Jej dnešný názov je odvodený od domového znamenia zobrazujúceho mačku chytajúcu ryby. V roku 1832 boli oba konce ulice opatrené mrežou, dnes už neexistujúcou.
Rue de Vaugirard

Rue de Vaugirard je ulica v Paríži. Prechádza 6. a 15. obvodom. S dĺžkou je najdlhšou ulicou v Paríži. Je pomenovaná po bývalej obci pripojenej k Parížu.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s Boulevard Saint-Michel a smeruje západným smerom po severnom okraji Luxemburských záhrad, odtiaľ sa stáča na juhozápad a pokračuje až na okraj mesta k Maršalským bulvárom Boulevard Lefebvre a Boulevard Victor oproti výstavisku Porte de Versailles.
Metro.
Zo stanice Falguière do stanice Porte de Versailles linka metra 12 prechádza rue de Vaugirard v tomto poradí:
Stanica linky Saint-Placide, ktorá sa nachádza na ulici.
Dejiny.
Vaugirard je skomolenina z "Val Gérard" (Gérardove údolie). Gérard de Moret bol opát v Saint-Germain-des-Prés, ktorý prispel v 13. storočí k rozvoju miestnej dediny nazývanej jeho menom. Z pôvodného "Valgérard" cez "Vaulgérard" vzniklo dnešné "Vaugirard".
V 16. storočí viedla od parížskych hradieb (pri dnešnej Rue Monsieur-le-Prince) cesta k obci Vaugirard. Táto cesta sama kopírovala starú rímsku cestu. Po pripojení okolitých obcí k Paríži v roku 1860 sa Vaugirard i s cestou stali súčasťou mesta. Počas Haussmannovej prestavby bola cesta predĺžená na východ kvôli napojeniu na Boulevard Saint-Michel, ale toto predĺženie nepredstavuje ani 1 % celkovej dĺžky ulice.
Turzo

Turzo môže byť:
Fuji

Fuji môže byť:
Ľudmila Benkovičová

PhDr. Ľudmila Benkovičová, CSc. (* 27. november 1948, Šurany) je slovenská sociologička, bývalá predsedníčka Štatistického úradu Slovenskej republiky. Vo funkcii bola od 16. februára 2007 do rezignácie 19. októbra 2016.
Život.
Vzdelanie a začiatky kariéry.
Ľudmila Benkovičová vyštudovala v rokoch 1967 až 1972 Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave v odbore sociológia. V roku 1982 vykonala rigoróznu skúšku, v roku 1984 dizertáciu. Po ukončení vzdelania pôsobila na svojej alma mater ako odborná pracovníčka (19721978), vedecká ašpirantka (19791983), samostatná vedecká pracovníčka (19841988). Súčasne v tých rokoch pôsobila aj na Ústave filozofie a sociológie Slovenskej akadémie vied.
Verejné funkcie.
Svoju dráhu v Štatistickom úrade začala v roku 1989, keď pracovala ako vedúca oddelenia výskumu v Ústave pre výskum verejnej mienky pri Štatistickom úrade SR (19891995). Nasledovne bola zamestnaná na Úrade vlády SR ako vedúca oddelenia analýz a odborná poradkyňa na Tlačovom a informačnom odbore (19951998). Od roku 2000 bola odbornou asistentkou na katedre politológie Univerzite svätého Cyrila a Metoda v Trnave. V rokoch 2000 až 2006 pracovala v odbore mediálneho výskumu Slovenského rozhlasu. Od 1. septembra 2006 do 15. februára 2007 bola poradkyňou predsedu vlády SR pre komunikáciu a verejnú mienku. Nasledujúci deň bola Prezidentom Slovenskej republiky vymenovaná do funkcie predsedníčky Štatistického úradu SR na päťročné obdobie. Po jej rezignácii 19. októbra 2016 vláda do úradu navrhla Alexandra Balleka. Ballek sa funkcie ujal po vymenovaní prezidentom Kiskom 24. novembra 2016.
Pravoslávna autokefálna cirkev Albánska

Pravoslávna autokefálna cirkev Albánska je jedna z autokefálnych pravoslávnych cirkví. Jej najvyšším predstaviteľom je arcibiskup.
Cirkev pôsobí na teritóriu Albánska, a má okolo 700 tisíc veriacich.
Kresťanstvo sa na územie Albánska dostalo už v 1. storočí. Pred príchodom Osmanov v roku 1478 na juhu krajiny prevládalo kresťanstvo byzantského obradu. Potom sa však začal prechod Albáncov na islam. Do polovice 19. storočia sa väčšina Albáncov stala moslimami. Južná časť Albánska bola časom integrovaná do konštantínopolského patriarchátu a všetky bohoslužby sa konali v gréčtine. Severná časť bola súčasťou srbskej cirkvi.
Albánska cirkev vyhlásila autokefalitu v roku 1922 a bola uznaná konštantínopolským patriarchom v roku 1937.
Za vlády komunistov bola cirkev v Albánsku prenasledovaná. V roku 1967 bolo Albánsko vyhlásené za prvú ateistickú krajinu. Ku koncu komunistického režimu zostalo nažive iba 22 pravoslávnych kňazov. Až v roku 1922 bol ustanovený arcibiskup pre pravoslávnu cirkev.
Cirkev používa albánsky jazyk a na etnicky zmiešanom území modernú gréčtinu.
Majstrovstvá Ázie v hádzanej mužov 2012

Majstrovstvá Ázie v hádzanej mužov 2012 boli v poradí 15. Majstrovstvá Ázie v hádzanej mužov, ktoré organizuje Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konali sa v Džidde, v Saudskej Arábii od 26. januára4. februára 2012, za účasti 10 tímov. Saudská Arábia bola jedenástou krajinou, kde sa konali majstrovstvá Ázie mužov. Všetky zápasy sa hrali v jedinej džiddskej aréne Hall of Youth Care s kapacitou 5 000 divákov. Zo svojho deviateho titulu (tretieho po sebe) sa radoval tím Kórejskej republiky. Hráči Kataru ani vo svojom druhovom finálovom zápase na majstrovstvá Ázie nedokázali zvíťaziť.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2012

Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2012 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej mužov na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Soule, v Kórejskej republike od 22. októbra2. novembra 2011, za účasti 10 tímov. 
Tímy.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom ELO rebríčku k 8. januáru 2012.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2012

Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2012 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Čchang-čou, v Číne od 12.21. októbra 2011, za účasti 6 tímov. 
Tímy.
Z turnaja sa odhlásili tri tímy: Katar, Uzbekistan a Irak.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom ELO rebríčku k 8. januáru 2012.
Abomey

Abomey je mesto (a obec) departmentu Zou, nachádzajúce sa v južnej časti afrického štátu Benin. Pôvodne bolo hlavným mestom Dahomejskej ríše (ca 16201904), ktorá sa v roku 1894 stala francúzskym protektorátom a v roku 1904 kolóniou Dahomej, súčasťou Francúzskej Západnej Afriky. 
Vďaka komplexu kráľovských palácov, ktoré sú zaradené medzi svetové kultúrne dedičstvo UNESCO, patrí toto mesto k najväčším turistickým atrakciám Beninu.
Dejiny.
Mesto bolo založené začiatkom 17. storočia. Slúžilo ako hlavné mesto Dahomejskej ríše, ktorá vznikla pravdepodobne v roku 1620, s výnimkou niekoľkých rokov počas invázií jorubského štátu Oyó, kedy sa centrum ríše presunulo do Allady.
Francúzska koloniálna správa sa podieľala na rekonštrukcii komplexu kráľovských palácov z obdobia Dahomejskej ríše, rozkladajúceho sa na ploche približne 43,7 ha, a v roku 1943 založila Musée historique d'Abomey („Historické múzeum Abomey“). Múzeum s areálom s rozlohou ca 2 ha zahŕňa paláce kráľov Géza (vládol v rokoch 18181858) a Glèlè (vládol v rokoch 18581889). V muzeálnej zbierke sa nachádzajú basreliéfy a ďalšie predmety viažuce sa k obdobiu ríše, umelecké predmety (sochy, textílie atď.), predmety týkajúce sa miestnych kultov, oblečenia a vojenské zbrane. Od roku 1985 je palácový komplex súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Ekonomika.
Abomey je poľnohospodárskym strediskom s potravinárskym priemyslom, pestuje sa tu najmä palma a podzemnica olejná.
Hugo a jeho veľký objav

Hugo a jeho veľký objav (v origináli "Hugo") je dobrodružná dráma z roku 2011, ktorú režíroval Martin Scorsese a v hlavných roliach hrali Asa Butterfield, Chloë Grace Moretz, Ben Kingsley, Sacha Baron Cohen, Ray Winstone, Emily Mortimer a Jude Law. Námetom filmu bola kniha Briana Selznicka "Veľký objav Huga Cabreta" o malom parížskom chlapcovi, ktorý žije na železničnej stanici a o záhadnom starcovi, ktorý má na stanici otvorený obchod s hračkami.
Dej.
Paríž, 30. roky 20. storočia. Hugo Cabret prichádza o svojho otca hodinára a stáva sa z neho sirota. Malý chlapec, ktorý býva na železničnej stanici, sa snaží opraviť automat, o ktorého opravu sa snažil už jeho otec pred smrťou. Keď sa mu naskytne príležitosť, vždy ukradne nejaké pečivo alebo aspoň maličkosť, ale pri čine ho nachytá starý majiteľ hračkárstva a zabaví mu jeho blok s náčrtmi. Tento majiteľ nie je nikto iný, než známy Georges Méliès, autor viacerých fantazijných filmov, ale už na sklonku života.
Oasis (trieda lodí)

Trieda Oasis (predtým známa ako Project Genesis) je trieda výletných lodí spoločnosti Royal Caribbean International, ktorej lode sú najväčšími osobnými loďami na svete. Vo februári 2006 boli objednané dve lode, pomenované "Oasis of the Seas" a "Allure of the Seas". "Oasis of the Seas" bola postavená a dodaná dňa 28. októbra 2009, kým "Allure of the Seas" bola postavená v októbri 2020 a svoju panenskú plavbu začala z Floridy v decembri 2021
Konštrukcia.
Trieda "Oasis" prevýšila skoršiu triedu "Freedom" s najväčšími osobnými loďami na svete. S dĺžkou 360 metrov je "Oasis" o 21 metrov dlhšia ako najväčšia loď triedy "Freedom", "Independence of the Seas". "Oasis" je tiež o 8,5 metra širšia, a s hrubou tonážou 225 282 je takmer o 45% väčšia. Plavidlá triedy "Oasis" prevážajú viac ako 5400 cestujúcich.
Podobne ako trieda "Freedom", aj lode triedy "Oasis" boli stavané spoločnoťou STX Europe v Turku vo Fínsku. Stavba prvej lode triedy "Oasis" mala cenu 900 miliónov eur, čím je údajne najdrahšou komerčnou loďou aká bola kedy postavená. Možnosť pre druhú loď triedy bolo vykonané spoločnosťou Royal Carribean International dňa 2. apríla 2007. Druhá loď bola dodaná spoločnosťou STX Europe v auguste 2010.
Dňa 11. decembra 2007 bol kýl prvej lode triedy položený na vodu v Turku. Začiatkom roku 2008 Royal Carribean ukončila mesiace špekulácie ohlásením, že tieto dve lode triedy "Oasis" celoročne prístupne v prístave Port Everglades na Floride.
Dňa 15. apríla 2008 spoločnosť Royal Carribean International viedla tlačovú konferenciu v New Yorku kvôli oznámeniu prvých oficiálnych informácií a podkladov "Central Parku", 5-poschodového plochy uprostred lode s otvorenou strechou a plnou bujnej tropickej vegetácie s reštauráciami a obchodmi. Je tu 334 súkromných kajút s výhľadom na Park, 245 s balkómni, z ktorých štyri sú prístupné pre vozíčkarov. Dve klenbové sklenené vyhliadky v Central Parku zvané "Crystal Canopies" sa starajú o slnečné svetlo pre vnútorné verejné priestory lode.
Jason

Jason môže byť:
Paralympijské hry

Paralympijské hry (v minulosti Paraolympijské hry) je viacšportová udalosť určená pre športovcov s trvalým telesným, mentálnym a senzorickým zdravotným postihnutím. Týka sa športovcov so zdravotným postihnutím pohybu, amputáciami, oslepnutím a s mozgovou obrnou. Paralympijské hry sa konajú raz za štyri roky vždy po olympijských hrách a riadi ich Medzinárodný paralympijský výbor. Na Slovensku zastrešuje aktivity súvisiace s nomináciou na paralympiádu Slovenský paralympijský výbor.
Paraolympijské hry sa niekedy zamieňajú so Svetovými hrami špeciálnych olympiád, ktoré sú však určené pre ľudí s duševným postihnutím. Rekord v počte získaných medailí na paraolympiádach drží Ragnhild Myklebustová z Nórska, ktorá na zimných paralympijských hrách 1988, 1992, 1994 a 2002 získala v severskom lyžovaní dohromady 22 medailí, z ktorých 17 bolo zlatých.
Názov.
Pôvodne sa používal názov Paraolympijské hry. Medzinárodný olympijský výbor však požadoval používať slová olympiáda, olympijský iba v súvislosti s olympijskými hrami.
Medzi ďalšie názvy patrí: paraolympiáda, paralympijské hry, paralympiáda; na Slovensku je kodifikovaný tvar s -o-, v kruhoch zdravotne postihnutých športovcov sa používa nespisovný, slovenskej lexikológii nezodpovedajúci tvar bez –o-. Slovenský paralympijský výbor v čase svojho vzniku svoj názov odvodil z názvu International Paralympic Committee - (Medzinárodného paraolympijského výboru).
Letné hry.
Letné športy.
V súčasnosti sa na letných paralympijských hrách vyskytujú tieto športy:
Zimné hry.
Zimné športy.
V súčasnosti sa na zimných paralympijských hrách vyskytujú tieto športy:
Varovkyňa

Varovkyňa môže byť:
Jaffa

Jaffa môže byť:
Rue de la Paix

Rue de la Paix ("ulica Mieru") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 1. a 2. obvode.
Poloha.
Ulica vedie od križovatky s ulicami Rue des Capucines a Rue Danielle-Casanova na Place Vendôme a končí na Place de l'Opéra. Ulica je orientovaná od juhozápadu na severovýchod.
Dejiny.
Rozvoj štvrte okolo Veľkých bulvárov viedol k vytvoreniu ulíc Rue de la Chaussée-d'Antin (1720) a Rue de Caumartin (1779). Dekrét z 19. februára 1806 predpokladal otvorenie "Rue de la Paix" pod názvom "Rue Napoléon" medzi "Place Vendôme" a Boulevard des Capucines na mieste kláštora klarisiek-kapucíniek, ktorý bol zabavený za Francúzskej revolúcie a následne zbúraný. Ulice bola dokončená za vlády Ľudovíta Filipa. Po otvorení Parížskej opery sa v ulici začali objavovať luxusné obchody. Slávny francúzsky kuchár Marie-Antoine Carême (1784 – 1833) tu otvoril svoje prvé pekárstvo, ktoré tu bolo do roku 1813. V dome č. 7 mal svoj krajčírsky salón Charles Frederick Worth.
Boulevard des Capucines

Boulevard des Capucines ("bulvár Kapucíniek") je bulvár v Paríži. Nachádza sa v 2. a 9. obvode. Je jedným z tzv. Veľkých bulvárov postavených na mieste bývalých mestských hradieb Ľudovíta XIII.
Poloha.
Bulvár vedie od križovatky s Rue Louis-le-Grand a Rue de la Chaussée-d'Antin a končí pri Rue des Capucines a Rue de Caumartin. Ulica je orientovaná zo severovýchodu na juhozápad. Smerom na sever pokračuje Boulevard des Italiens a od juhu na ňu nadväzuje Boulevard de la Madeleine.
Dejiny.
Bulvár získal svoje meno 11. mája 1885 podľa kláštora klarisiek-kapucíniek, ktorého záhrady sa až do Fancúzskej revolúcie rozkladali pozdĺž jeho južnej časti. Jeho predošlé označenie "Rue Basse-du-Rempart" vyjadruje skutočnosť, že cesta viedla pri päte mestských hradieb. 
Dňa 23. februára 1848 zahradili bulvár vojaci, aby zamedzili prechode demonštrantov proti vláde. Keď sa manifestanti pokúsili kordón preraziť, bolo ich 35 zabitých a 50 zranených. Táto udalosť viedla k povstaniu Parížanov, ktoré sa premenilo na Februárovú revolúciu.
Bulvár v umení.
Claude Monet zachytil ulicu na niekoľkých svojich obrazoch, ktoré sú dnes v Puškinovom múzeu umenia v Moskve alebo v "Nelson-Atkins Museum of Art" v Kansas City. V roku 2006 vydal francúzsky spisovateľ Jean-Michel Maulpoix román "Boulevard des Capucines".
Jozef Makúch

Doc. Ing. Jozef Makúch, PhD. (* 26. august 1953, Podhájska) bol od 12. januára 2010 do 31. mája 2019 guvernér Národnej banky Slovenska.
Životopis.
Vzdelanie a akademická kariéra.
Jozef Makúch absolvoval SVŠ v Nových Zámkoch, pokračoval v štúdiu na Národohospodárskej fakulte Vysokej škole ekonomickej v Bratislave, študijnom odbore financie. "Štúdium ukončil štátnou záverečnou skúškou v roku 1976. Od roku 1978 pracoval na domácej katedre ako asistent a odborný asistent. Vedeckú ašpirantúru ukončil v roku 1985. Za docenta bol vymenovaný v roku 1989." V rokoch 1991 – 1994 bol dekanom Národohospodárskej fakulty Ekonomickej univerzity.
Štátna banka československá a Národná banka Slovenska.
Od roku 1989 pôsobil v Štátnej banke československej ako úverový inšpektor pobočky Bratislava – mesto. 
V novozaloženej Národnej banke Slovenska bol od 1. januára 1993 do 31. decembra 1996 členom Bankovej rady Národnej banky Slovenska, od februára 1994 zároveň zastával funkciu vrchného riaditeľa výskumného úseku NBS. 
Od novembra 2000 pracoval ako predseda Úradu pre finančný trh, od apríla 2002 do decembra 2005 ako predseda Rady Úradu pre finančný trh.
Členom Bankovej rady Národnej banky Slovenska bol opäť od 1. januára 2006 a bol ním až do svojho vymenovania za guvernéra Národnej banky Slovenska. Od 1. februára 2007 zastával funkciu výkonného riaditeľa. Prezident Slovenskej republiky ho vymenoval do funkcie guvernéra Národnej banky Slovenska na päť rokov od 12. januára 2010. Opätovne bol vymenovaný na šesť rokov od 12. januára 2015.
Jozef Makúch zastáva funkcie aj v iných subjektoch, niektoré ex-officio: je členom Rady guvernérov Európskej centrálnej banky, guvernérom v Medzinárodnom menovom fonde a alternátom guvernéra v Európskej banke pre obnovu a rozvoj (guvernérom je Ivan Mikloš)."