burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Amiši

Amiši alebo staršie Amišovia sú nábožensko-etnická skupina žijúca zväčša v USA a v Kanade. Nábožensky ide o kresťanov anabaptistického smerovania. Život Amišov je založený na odmietaní mnohých výdobytkov moderného životného štýlu a snahe pridŕžať sa zvyklostí a technológií, ktoré boli pre západnú civilizáciu typické aj viac než sto rokov dozadu. 
Pravidlá života sú v každej komunite Amišov iné, ale najčastejšie ide o tieto obmedzenia: 
Odmietanie elektrickej energie je často kompenzované používaním benzínu, ktorý "povolený" je. Dôležité je to najmä pre chod píl na drevo, pretože drevo sa stále používa ako dominantný stavebný materiál. Amiši - najmä ženy - v odeve často vynechávajú gombíky. Namiesto nich sa používajú obyčajné alebo spínacie špendlíky. Príčina tohoto zvyku tkvie v odpore voči vojne a militarizmu. Gombíky sú pre Amišov symbolom vojenských uniforiem, ktoré zvykli mať veľký počet veľkých gombíkov.
Roger Keith Crouch

Roger Keith Crouch (* 12. september 1940, Jamestown, Tennessee, USA) je americký vedec, dlhoročný zamestnanec NASA, astronaut, ktorý v roku 1997 dvakrát letel do vesmíru raketoplánom. Na obežnej dráhe Zeme strávil takmer 20 dní a je registrovaný ako 356. človek vo vesmíre. 
Životopis.
Absolvoval vysokoškolské štúdium v odbore fyziky na Tennessee Polytechnic Institute a Virginia Polytechnic Institute, ktoré ukončil v roku 1971 získaním titulu PhD. Mal vtedy 30 rokov. Súbežne so štúdiami bol v období rokov 1962 až 1985 zamestnaný v Laglez Research Center, ktoré patrí pod NASA. Vo vedeckej funkcii v NASA zostal aj potom, keď sa roku 1985 stav vedúcim strediska Headquarters, Microgravity Space Applications Div., V hlavnom meste Washington. Medzi astronautov bol zaradený od 11. januára 1989 do 30. januára 1992 a po štvorročnej pauze v období 29. januára 1996 až 17. júla 1997. Má ženu Anne Novotny a spolu majú tri deti - Melanie (* 1968), Kewina (* 1971) a Kenyon (* 1974). 
Lety do vesmíru.
Na svoju prvú vesmírnu misiu sa dostal vo svojich 54 rokoch v roku 1997. Mala označenie STS-83 a bola dodatočne po svojom štarte z kozmodrómu mysu Canaveral na Floride katalogizovaná v COSPAR ako 1997-013A. Na palube raketoplánu Columbia bola sedemčlenná posádka. Keďže sa krátko po dosiahnutí orbitálnej dráhy začali objavovať vážne nedostatky palivových článkov, bol let predčasne ukončený pristátím na kalifornskej základni Edwards (Mohavská púšť). 
O tri mesiace bola misia zopakovaná s rovnakým raketoplánom, posádkou, miestom štartu. Pristáli tentoraz na myse Canaveral a v COSPAR získali označenie 1997-032A. Program sa tentoraz podarilo splniť. Na palube so sebou mali laboratórium Spacelab.
Robert Joseph Cenker

Robert Joseph Cenker Jr. (* 5. november 1948, Uniontown, Pensylvánia, USA) je americký inžinier, 198. kozmonaut planéty po lete v raketoplánu Columbia z roku 1986 vo funkcii špecialista na užitočné zaťaženie. 
Životopis.
Cenker získal titul bakalár (1970) a magister (1973) na Pennsylvania State University v aerokozmických technológiách a inžinierom elektrotechniky sa stal na Rutgers University v roku 1977. Ing. Cenker bol v tíme kozmonautov NASA od roku 1985 ako špecialista firmy RCA na užitočné zaťaženie v kozme.
Let do vesmíru.
Išlo o šesťdňovú misiu raketoplánu Columbia, ktorá vyniesla satelit Satcom 1. Posádku tvorila táto sedmička kozmonautov: Robert Gibson, Charles Bolden, Franklin Chang-Diaz, Steven Hawley, George Nelson, Robert Cenker a zástupca Demokratickej strany za štát Florida v Snemovni reprezentantov Clarence Nelson. Štart raketoplánu bol z rampy 39 na Vesmírnom stredisku Johna F. Kennedyho, pristátie kvôli zhoršenému počasia bolo na základni Edwards v Mohavskej púšti v Kalifornii. 
Ing. Cenker mal na starosti prácu s citlivou televíznou kamerou IR-IE, vyvinutú práve jeho firmou. Bola určená pre snímanie objektov vyžarujúcich teplo v atmosfére aj na Zemi, čo bol jeden z aspektov programu Hviezdnych vojen (projekt SDI). 
Po lete.
V škótskom Edinburghu sa v roku 2007 zúčastnil XX. planetárneho kongresu ASE - Združenia kozmických cestovateľov, ktoré združuje väčšinu kozmonautov sveta.
Priečka (konštrukcia)

Priečka je:
Na priečky oddeľujúce bytové jadro, schodisko a iné priestory sú kladené osobitné požiadavky na tepelno a zvukovo izolačné vlastnosti. Na výrobu priečok sa používajú rôzne materiály ale najmä tehla, betón, drevo, plast, sklo (sklobetón) a oceľ.
Priečka

Priečka môže byť:
Francis Scott Key

Francis Scott Key (* 1. august 1779, Carroll County, Maryland, USA – † 11. január 1843, Baltimore, Maryland, USA) bol americký amatérsky básnik, hlavným povolaním právnik. Dnes je známy predovšetkým ako autor slov hymny Spojených štátov amerických "„Hviezdami posiata vlajka“" ("„“"). Báseň, pôvodne nazvanú "„“" ("„Obrana pevnosti Fort McHenry“"), ktorá sa mala stať hymnou, začal písať počas britsko-americkej vojny (vojna roku 1812), bezprostredne inšpirovaný bojom v oblasti mesta Baltimore. Národnou hymnou sa The Star-Spangled Banner oficiálne stala nariadením prezidenta Woodrowa Wilsona z roku 1916, ktoré neskôr potvrdil americký Kongres zákonom z roku 1931.
Katolicki Uniwersytet Lubelski Jana Pawła II

Katolicki Uniwersytet Lubelski Jana Pawła II (doslova "Lublinská katolícka univerzita Jána Pavla II.", skratka KUL, ) je súkromná katolícka vysoká škola vo východopoľskom meste Lublin.
V súčasnosti na univerzite študuje približne 19 000 študentov. V Lubline pôsobia fakulty katolíckej teológie, práva, kánonického práva, filozofie, humanitných vied, spoločenských vied a matematicko–prírodovedná fakulta. Okrem toho zahŕňa tiež po jednej fakulte v mestách Tomaszów Lubelski (právne a ekonomické vedy) a Stalowa Wola (spoločenské vedy).
Najznámejšou osobou spojenou s univerzitou je Karol Wojtyła, neskorší pápež Ján Pavol II. V rokoch 19881989 bol rektorom univerzity neskorší varšavský arcibiskup Stanisław Wielgus.
S univerzitou je spojené vydavateľstvo Towarzystwo Naukowe Katolickiego Uniwersytetu Lubelskiego.
Od roku 2000 na univerzite vznikala prvá viacdielna poľská encyklopédia filozofie, tomisticky orientovaná "Powszechna Encyklopedia Filozofii". Vo vydavateľstve bola vydaná aj 20-zväzková "Encyklopedia katolicka".
Epiróti

Epiróti, gr. Ηπειρώτες (Epeirótes), je označenie pre starogrécke kmene sídliace v kraji Epirus, na severozápade dnešného Grécka a juhu Albánska. Spolu ich bolo 14, no najväčšie boli tri, Thespróťania, Molossi a Chaónčania.
História.
Epirótske kmene sa do Grécka dostali pravdepodobne spolu s Dórmi a Macedóncami, teda medzi 14. a 12. storočím pred Kr. Podľa niektorých názorov Epiróti a Macedónci sú tiež dórskeho pôvodu. Keď sa Epiróti usadili v Epire je možné, že sa pomiešali s pôvodným, pravdepodobne Illýrskym obyvateľstvom a helenizovali ho. Epiróti boli na kraji gréckeho sveta a preto sa k nim nedostala tak vyspelá kultúra ako bola na juhu Grécka. Gréci z juhu ich považovali za polobarbarov. Epiróti nežili v mestských štátoch, no vo väčších kráľovstvách, najsilnejšie bolo kráľovstvo Molossov. Neskôr v Epire dórske mestské štáty založili svoje kolónie, ako Ambrakia (dnes Arta, Grécko) či Buthróton (dnes Butrinti, Albánsko). Prostredníctvom týchto miest sa Epiróti dostali do kontaktu s gréckou antickou kultúrou. Polovičný Epirót, po matke, bol aj Alexander Veľký. Ich definitívne helenizovanie a začlenenie do gréckej kultúry nastáva v helénistickej dobe. Počas tohto obdobia vládli Epiru Molossi a ich najznámejší kráľ bol Pyrrhos, ktorého si grécke štáty v Itálií zavolali na pomoc proti Rimanom. Počas tejto vojny bol Pyrrhos nakoniec porazený. Keď Rimania ovládli Grécko, Epirótom sa pomstili tak, že 150 000 z nich predali do otroctva. Počas Rímskej doby sa rozdieli medzi Grékmi vytratili a tak zaniká aj národné povedomie Epirótov.
Jazyk.
Epiróti rozprávali severozápadným dialektom starogréckeho jazyka. Podľa lingvistického výskumu epirótčina obsahovala veľa spoločných prvkov s dórskou gréčtinou, čo môže potvrdzovať hypotézu že Epiróti boli pôvodne Dóri. Jazyk sa prestal používať medzi 3. a 1. storočím pred Kr., kedy grécke dialekty ustúpili v prospech zjednocujúceho jazyka koiné, attického iónskeho pôvodu. Prvky staroepirského dialektu dnes existujú v nárečí moderných Grékov zo severného (Albánskeho) Epiru.
Epirus

Epirus môže byť:
Metis (sopka)

Metis je názov aktívneho podmorského vulkánu, nachádzajúceho sa v Pacifiku, v súostroví Tonga, medzi ostrovmi Kao a Late. Počas svojej existencie sopka svojou činnosťou vytvorila niekoľko menších ostrovov, ktoré počas obdobia nečinnosti postupne erodovali. Poslednou erupciou z roku 1995 sa vytvoril ostrov s priemerom 280 m.
Carsten Thomassen

Carsten Thomassen (* 22. august 1948, Grindsted, Dánsko) je dánsky matematik, v súčasnosti profesor teórie grafov na Dánskej technickej univerzite. Od roku 1990 je členom Dánskej kráľovskej akadémie vied. Jeho výskum sa orientuje predovšetkým na diskrétnu matematiku (hlavne teóriu grafov). Je šéfredaktorom dvoch významných vedeckých časopisov a redaktorom ďalších piatich.
Home Reef

Home Reef je aktívny podmorský vulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti súostrovia Tonga, približne v polovici vzdialenosti medzi ostrovmi Metis a Late. Prvá erupcia vulkánu bola zaznamenaná v druhej polovici 19. storočia. Najsilnejšia erupcia nasledovala približne po 100 rokoch, na jar roku 1984. Mrak sopečného popola a prachu tejto erupcie dosiahol výšku cez a pozostatkom bol ostrov s rozmermi 500 ×1 500 m s útesmi vysokými až 50 m. Ďalší menší ostrovček sa vytvoril počas erupcie v 2006.
Monzonit

Monzonit je hlbinná vyvretá hornina prechodného zloženia medzi syenitom a dioritom. Obsahuje približne rovnaké množstvo ortoklasu aj plagioklasu.
V roku 1864 podľa vrchu Monzoni v Tirolsku termín zaviedol A. Lapparent.
Zloženie.
Monzonit sa vyznačuje približne rovnakým zastúpením draselných živcov aj plagioklasov. Voľným okom sú bežne pozorovateľné lištové až tabuľkovité plagioklasy. K-živce sú obvykle xenomorfné. Okrem živcov môže obsahovať pyroxény (hlavne diopsid a augit) alebo biotit. Niekedy môže obsahovať aj hornblend. Obsah SiO2 sa pohybuje od 49 – 62 % resp. 55 — 65 %. Má prevažne intermediárny charakter, zloženie na rozhraní syenitov a gabra. Aj preto bol niekedy nazývaný gabro-syenit. Kremeň sa v hornine nachádza iba ako akcesorický minerál. Práve neprítomnosť kremeňa umožňuje horninu spoľahlivo odlíšiť od granitu. Ak hornina obsahuje viac ako 10 % kremeňa, je označovaná ako kremenný monzonit (tzv. adamellit). Známe sú aj odrody so zvýšeným obsahom tmavých minerálov napr. olivínu. V prípade prítomnosti foidov, je hornina označovaná ako foiditický monzonit.
V prípade, že má hornina prevahu ortoklasu (K-živcov) prechádza do syenitov. Zvýšený obsah plagioklasov (vápenatých živcov) a tmavých minerálov horninu približuje zloženiu dioritu. Vulkanickým ekvivalentom monzonitu je latit.
Ekonomický význam.
Na monzonity sú viazané ložiská volfrámu, molybdénu, medi a zlata. Vyleštený má vysokú estetickú hodnotu a bol používaný aj ako obkladový a stavebný kameň.
Výskyt.
Monzonity často vytvárajú súčasti zložitejších magmatických telies. V Česku sú monzonity bežným okrajovým členom durbachitových telies. Známy je tiež z Ťanšanu v Kazachstane, okolia Bajkalu, Ukrajiny, Nórska, Talianska a USA.
Irving Stone

Irving Stone rodený "Irving Tennenbaum" (* 14. júl 1903, San Francisco, Kalifornia, USA – † 26. august 1989, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký spisovateľ, známy hlavne svojimi biografickými románmi historických osobností. Založil viaceré literárne spolky, napr. "Academy of American Poets" v roku 1962.
Filmové adaptácie.
V roku 1953 bolo sfilmované jeho dielo z roku 1950 "The President's Lady" (Prezidentova dáma) s Charltonom Hestonom v úlohe Andrewa Jacksona a Susan Hayward ako Rachel Donelson Jacksonovou. O tri roky neskôr, v roku 1956 vznikol film "Smäd po živote" (Lust for Life) podľa jeho rovnomennej knihy z roku 1934, s Kirkom Douglasom ako Vincentom Van Goghom. 
Asi najznámejšia je filmová adaptácia Stoneovej knihy "Agónia a extáza" (The Agony and the Ecstasy), u nás známa pod názvom "V službách pápeža". Charlton Heston tentokrát hral Michelangela, pápeža Júliusa II. stvárnil Rex Harrison.
Diela.
Niektoré vybrané biografické romány:
Ponte de D. Maria Pia

Ponte de D. Maria Pia je železničný oblúkový most, ktorý v roku 1877 postavil Gustave Eiffel. Je postavený v Porte v Portugalsku na železničnej trati do Lisabonu cez rieku Douro. Výstavba prebiehala od 5. januára 1876 do 4. novembra 1877. 
Most tvorí jeden polkruhový oblúk z tvárneho železa s rozpätím 160 m. Most je postavený vo výške 61,2 m nad hladinou s celkovou dĺžkou 563 m a šírkou 6 m. V čase dokončenia bol most najdlhším oblúkovým mostom na svete. Most slávnostne otvoril portugalský kráľ Luís I. a bol pomenovaný podľa kráľovnej Maria Pia.
Ekibastuz GRES-2

Ekibastuz GRES-2 je elektráreň v Kazašskom meste Ekibastuz. Je to jedna z najväčších uhoľných elektrárni na svete. Bola postavená v roku 1987 s kapacitným výkonom 1 000 MWe a najvyšším komínom na svete s výškou 419,7 m.
Wartortle

Wartortle (jap.: カメール, "Kaméru") je Pokémon – fiktívna postava z hier, mangy, zbieracích kariet, anime a ďalších médií vytvorených Satoši Tadžirim s názvom "Poketto Monsutta", Pocket Monsters alebo skrátene "Pokémon".
Charakteristika.
Wartortla je možné získať len v regióne Kanto, avšak prenosom sa môže dostať do akejkoľvek dosiaľ vydanej Pokémon hry. Voľne žijúci neexistujú, získať sa dá len vývojom z jeho predošlej formy, Squirtla, od 16. úrovne.
Wartortle má telo tmavomodrej farby s bledomodrými ušami a chvostom. Vyzerá ako korytnačka a tiež sa vie skryť do svojho panciera. Postupom po úrovniach sa učí napríklad útok "Bite" alebo "Withdraw". Od 36. úrovne sa Wartortle môže vyvinúť na Blastoisa. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow sa vyvíja už od 32. úrovne.
Dvojnásobné zranenie Wartortleovi spôsobujú útoky elektrického a trávového typu. Malé zranenia mu spôsobujú útoky ohnivého, vodného, ľadového a oceľového typu. V hrách Pokémon Red, Blue a Yellow sa oceľový typ nenachádza.
Roy Orbison

Roy Kelton Orbison (* 23. apríl 1936, Vernon, Texas, Spojené štáty – † 6. december 1988, Hendersonville, Tennessee) bol americký spevák, hudobník, a skladateľ, známy svojimi temnými emocionálne ladenými baladami.
Životopis.
Vyrastal v Texase, kde účinkoval vo stredoškolskej v kapele, ktorá hrávala piesne v štýle rockabilly a country &amp; western až kým nepodpísal zmluvu s hudobným vydavateľstvom Sun Records v Memphise. Svoje najväčšie úspechy slávil v 60. rokoch počas doby, kedy mal zmluvu s vydavateľom Monument Records. V tomto období mal 22 svojich skladieb v Top 40. Boli medzi nimi dodnes slávne piesne ako „Only the Lonely“, „Crying“, „In Dreams“, či „Oh, Pretty Woman“. Počas 70. rokov Royova hudobná kariéra stagnovala, no v 80. rokoch bolo niekoľko jeho piesní použitých vo filmoch Davida Lyncha, čo spôsobilo záujem verejnosti o jeho tvorbu. Roy Orbison sa spojil s George Harrisonom, Bobom Dylanom, Tomom Pettym a Jeffom Lynnem a založili spolu superskupinu The Traveling Wilburys. V roku 1988 spolu vydali neskôr trojnásobne platinový album "Traveling Wilburys Vol. 1". V tomto istom roku, vlastne v čase jeho návratu na hudobnú scénu, Roy Orbison zomrel vo veku 52 rokov na srdcový infarkt.
Pre Orbisona bol typickým barytónový spev, no od roku 1961 jeho životopisci poznamenávajú, že jeho hlasový rozsah bol troj až štvoroktávový. Kombinácia Orbisonovho hlasu a komplexné hudobné aranžmány jeho piesní navádzali viacerých znalcov rokenrolovej hudby k prirovnávaniu jeho hudby k opernej tvorbe, nazývali ho „"Carusom rocku"“. Rôzni hudobní interpreti ako sú Elvis Presley, či Bono Vox nezávisle od seba poznamenali, že hlas Roya Orbisona je jedným z najlepších a najoriginálnejších, aký kedy počuli. I keď z hľadiska všeobecného názoru sa rokenrolový interpret považuje za mužne rebelujúcu osobnosť, songy Roya Orbisona sprostredkovávajú skôr plachý, beznádejný a zraniteľný postoj. Roy v svojom osobnom živote prežil viacero tragédií, vrátane smrti jeho prvej manželky, inokedy to bola smrť jeho dieťaťa. Jeho vystúpenia boli charakteristické tým, že stál sám, oblečený v čiernych šatách, čiernymi slnečnými okuliarmi. Tento spôsob prezentácie prepožičiaval Orbisonovej osobnosti tajomný nádych. 
Roy Orbison je držiteľom piatich cien Grammy. V roku 1987, druhom roku od otvorenia, bol Bruce Springsteenom Roy Orbison uvedený do Rokenrolovej siene slávy, v tomto istom roku aj do Nashville Songwriters Hall of Fame, v roku 1989 do Songwriters Hall of Fame. Časopis "Rolling Stone" dal Orbisona na 37. miesto zoznamu najlepších umelcov všetkých čias. V roku 2002 ho časopis "Billboard" dal na 74. miesto zoznamu 600 najlepších nahrávajúcich umelcov ("Top 600 recording artists")., v roku 2008 sa v časopise "Rolling Stone" Orbison dostal na 13. priečku zoznamu stovky najlepších spevákov všetkých čias. Orbison sa nachádza na zozname osobností, ktoré v roku 2010 dostanú svoju hviezdu na "Hollywoodsky chodník slávy".
Štát (dialóg)

Štát alebo (staršie) Ústava ( = štát, ústava) je Platónov najvýznamnejší spis (sokratovský dialóg), v ktorom podáva náčrt najlepšieho spoločenského zriadenia, ktoré považoval za uskutočnenie dokonalej spravodlivosti. 
Ideálny štát má byť dokonale jednotný, pričom však stavovsky rozvrstvený. Skladá sa, analogicky podľa štruktúry duše, z troch nerovných stavov. Najnižším stavom sú producenti materiálnych statkov (roľníci, remeselníci, obchodníci), na druhom mieste sú bojovníci, ktorí zabezpečujú vonkajšiu bezpečnosť a vnútorný poriadok, a vládnuci stav tvoria strážcovia-filozofi, ktorí sú spôsobilí riadiť spoločnosť so znalosťou idey dobra. Vo filozofoch je zosobnená múdrosť obce, v bojovníkoch jej statočnosť a v uznaní vládnuceho postavenia filozofov spočíva umiernenosť, spoločná cnosť všetkých stavov. Ak každý stav vykonáva činnosť, ku ktorej je od prírody určený, je obec ako celok spravodlivá. Prechod jednotlivcov z jedného stavu do druhého je v zásade možný, avšak nie je žiadúci. Pre zabezpečenie obecného prospechu ruší Platón v stave bojovníkov a filozofov vlastníctvo a rodinu, pretože v nich vidí neprekonateľnú prekážku pre občiansku svornosť a kolektívne cítenie.
Plastelína

Plastelína je plastická hmota, ktorá sa používa ako hračka na modelovanie a vytváranie ľubovoľne tvarovaných predmetov a tiež ako pomôcka na vytváranie umeleckých návrhov a modelov. Predáva sa v pestrofarebných blokoch, ktoré sa môžu spájať a kombinovať, čo dáva tvorcovi ďalšie možnosti.
Kedysi sa namiesto plastelíny používal íl, ktorý mal podobné vlastnosti, ale mal nevýhodu, že po vysušení bol už nepoužiteľný, zatiaľ čo plastelína ostáva v plastickom stave dlhú dobu. Moderná plastelína sa vyrába kombináciou soli, vazelíny a mastných kyselín.
Pôvodné meno je chránená obchodná značka, ale často sa používa všeobecne ako označenie modelovacej hmoty (prevažne v Európe a v krajinách Commonwealthu), v USA sa väčšinou označuje ako modelína. Plastelínu prvýkrát vyrobil učiteľ umenia William Harbutt v Anglicku v roku 1897.
Zvláštnym druhom plastelíny je tzv. inteligentná plastelína.
Hračka

Hračka je predmet určený na hru detí alebo dospelých. Slúži na upútanie pozornosti dieťaťa, jeho zabavenie, prípadne na rozvoj jeho motorických a psychických schopností. Hračky existujú už tisíce rokov. Bábiky, zvieratká, vojačikovia a miniatúry nástrojov dospelých sa nachádzajú v archeologických vykopávkach od nepamäti. Inkovia mali napríklad hračku na kolesách napriek tomu, že ich kultúra dospelých koleso nepoužívala. Masová produkcia hračiek nastala v 20. storočí.
Izabela Portugalská (1503 – 1539)

Izabela Portugalská (* 24. október 1503, Lisabon – † 1. máj 1539, Toledo), španielska kráľovná a cisárovná Svätej ríše rímskej ako manželka španielskeho kráľa Karola I., známeho skôr ako cisár Karol V.
Izabela sa narodila z manželstva portugalského kráľa Manuela I. a jeho druhej manželky Márie Aragónskej (1482 – 1517). Jej bratom bol portugalská kráľ Ján III., ktorý si v roku 1525 vzal za manželku sestru Karola V., Katarínu Habsburskú. 
Izabela sa potom 10. marca 1526 v Seville vydala za cisára Karola V., s ktorým mala šesť detí. 
Zomrela po pôrode posledného dieťaťa pravdepodobne na chrípku alebo zápal pľúc.
Ham (šimpanz)

Ham (* júl 1957, Kamerun – † 19. január 1983, North Carolina Zoo, Severná Karolína, USA) bol šimpanz, účastník amerického kozmického programu Mercury. Ako prvý hominid prekonal 31. januára 1961 hranicu vesmíru na palube lode Mercury-Redstone 2.
A-001

A-001 bola druhá misia rakety Little Joe II, druhý test únikového systému kozmickej lode Apollo a zároveň prvým testom únikového systému pri ostrých letových podmienkach. Štart sa uskutočnil 13. mája 1964 zo štartovacieho komplexu 36 základne White Sands Missile Range.
Ciele misie.
Hlavnou úlohou bolo overenie funkčnosti a bezpečnosti únikového systému systému kozmickej lode Apollo. Bol to už druhý test systému, ale predošlý test Pad Abort Test-1, sa konal v nulovej nadmorskej výške a s nulovou počiatočnou rýchlosťou. Tentoraz mal test prebehnúť pri skutočnom lete. Pre tento test (a tri ďalšie) bola vyvinutá raketa Little Joe II, ktorá, podobne ako jej predchodkyňa z programu Mercury, predstavovala lacný a nenáročný prostriedok na štúdium komponent pri vysokom dynamickom zaťažení. Raketa mala jeden hlavný motor na tuhé palivá Algol a šesť pomocných rakiet Recruit. Hlavný motor vyhorel približne 42 sekúnd po štarte a pomocné rakety horeli len 1,5 sekundy. Aj napriek relatívne krátkej dobe zážihu dokázala raketa vyniesť maketu veliteľského a servisného modulu do výšky 9 km a dosiahnuť transsonickú rýchlosť (0,8 - 1,3 Ma pozri Machovo číslo), keď na trup kozmickej lode pôsobí najvyššie dynamické zaťaženie. 
Priebeh letu.
Štart bol naplánovaný na 12. mája, ale poveternostné podmienky si vyžiadali odklad o 24 hodín. Opakovaný štart 13. mája o 12:59:59 prebehol úspešne a raketa bezpečne odštartovala. Samotný test únikového systému prebehol 44 sekúnd po štarte, keď rádiový signál z pozemnej riadiacej stanice vydal rozkaz na zastavenie ťahu (to bolo dosiahnuté úmyselným porušením plášťa motora Algol). Systém potom automaticky rozpoznal stratu ťahu a uviedol do činnosti subsystém pre núdzové oddelenia veliteľského modulu a následne boli zapálené rakety vo veži únikového systému. Pri oddeľovaní bol ľahko poškodený veliteľský modul, došlo k tomu po odstavení ťahu rakety, keď sa veliteľský modul po svojom oddelení ľahko dotkol zvyšku rakety, ktorá pokračovala v lete po balistickej krivke. Škody však neboli nijak výrazné. Jediný problém nastal pri vypúšťaní padákov. Modul mal dosadnúť pomocou troch padákov, jeden sa však utrhol. Rýchlosť klesania so všetkými tromi padákmi mala byť 7,3 m/s a neprítomnosť jedného padáku ju zvýšila na 7,9 m/s, čo nepredstavovalo vážny problém. Modul dosadol 6,8 km do miesta štartu. Až na odtrhnutie padáku, bol test úspešný.
Stodůlky (stanica pražského metra)

Stodůlky je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa v katastrálnom území Stodůlky v hĺbke 13,1 m pod povrchom. Bola otvorená 11. novembra 1994.
Charakteristika stanice.
Konštrukcia stanice Stodůlky je veľmi podobná stanici Smíchovské nádraží. Je hĺbená, založená v otvorenej jame v hĺbke 13.1 m pod povrchom s ostrovným nástupišťom, to je konštruované ako viacpodlažné a je podopierané dvomi radmi stĺpov. Obklad priestoru stanice tvoria modré keramické dosky a kov.
Z nástupišťa vedú dva výstupy po pevnom schodišti – jeden k "Šostakovičovmu námestiu" do povrchového vestibulu (východný) a druhý na západ. Západný výstup nebol dokončený - je v priestore nástupišťa stanice zakrytý provizórnou stenou. Vedie do veľkého preskleného povrchového vestibulu. Vzhľadom na to, že bol určený pre plánované sídlisko, ktoré sa nikdy nepostavilo, bolo rozhodnuté, že dobudovaný nebude. Od roku 2008 však prebieha výstavba novej štvrti "Západní město", ku ktorej bude tento výstup jednou z prístupových ciest.
Kalné jazero

Kalné jazero alebo Jazero Kalná je umelé jazero v Bratislave, ktoré vzniklo okolo roku 1967 pri výstavbe nového depa. Jeho účelom bol odvod spodnej vody počas stavebných prác. Má spodné štrkové vrstvy, no svoj názov dostalo od kalnej vody, ktorá sa v jazere nachádzala. Príčinou jej znečistenia boli záhrady v okolí a odpad zo železnice.
Začiatkom 70. rokov 20. storočia sa postupne rozširovalo, prebagrovávalo a neskôr ho spravoval Bratislavský rybársky zväz, ktorý jazero zarybnil. Používalo sa aj na kúpanie.
DEHP

Bis-(2-etylhexyl)ftalát (DEHP) je olejová kvapalná chemická látka, ester kyseliny ftalovej.
Použitie.
Používa sa ako aditívum pri výrobe plastov (napr. káble, podlahové krytiny, hračky), oblečenia (napr. obuv, oblečenie do dažďa), ale tiež pri výrobe lakov, farbív, adhezív aj.
Zdravotné riziká.
DEHP preniká do ľudského organizmu cez respiračný alebo tráviaci trakt. Experimenty na zvieratách preukázali negatívne účinky na slezinu, črevá, mozog, obličky, ale aj škodlivé vplyvy na semenníky a reprodukčné funkcie. Zvýšené vystavenie DEHP môže chlapcom v neskoršom veku spôsobiť vážne problémy s plodnosťou. Vedecký výbor Európskej únie pre vznikajúce a novo zistené zdravotné riziká potvrdil, že zdravotnícke pomôcky z PVC, ktoré obsahujú DEHP, sú nebezpečné a malí chlapci sú podľa výboru najzraniteľnejší.
Regulácia.
DEHP je európskou smernicou EU 67/548/EHS o klasifikácii a označovaní nebezpečných látok zaradený medzi látky toxické pre reprodukciu.
DEHP je európskou smernicou 2003/15/EHS zakázané v kozmetike a rozhodnutím Európskej komisie 1999/815/ES zakázané (spoločne s piatimi ďalšími - DIDP, DINP, DBP, BBP a DNOP) v hračkách a predmetoch, ktoré deti do 3 rokov vkladajú do úst.
DEHP patrí medzi prioritné rizikové látky v oblasti vodnej politiky Európskej únie. Podľa Prílohy X rámcovej smernice 2000/60/ES predstavuje významné riziko pre vodné prostredie.
Úrad pre hodnotenie zdravotných rizík z životného prostredie štátu Kalifornia zaradil DEHP na zoznam rizikových látok a výrobky obsahujúce DEHP musia byť od roku 2004 označené varovaním pre spotrebiteľov.
Late (ostrov)

Late je menší, neobývaný ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v centrálnej časti súostrovia Tonga v Tichom oceáne, asi juhozápadne od ostrova Vava’u. Ostrov má priemer približne , jeho najvyšší bod čnie nad hladinou mora.
Late predstavuje vrchol stratovulkánu, ktorého základňa sa nachádza v hĺbke asi . Vrchol prevažne bazaltovo-andezitovej sopky je ukončený kráterom s priemerom v ktorom sa nachádza menšie jazierko. Na severozápadnom pobreží ostrova, ako aj na viacerých lokalitách v okolí kráteru sa nachádza niekoľko menších troskových kužeľov.
V histórii vulkánu boli zaznamenané dve menšie erupcie, prvá v roku 1790, druhá v 1854. Išlo o menšie explozívne erupcie z parazitických kráterov na severnom svahu vulkánu, spojené s menším výlevom láv.
Fonualei

Fonualei je menší ostrovček, nachádzajúci sa v Pacifiku v súostroví Tonga, neďaleko skupiny ostrovov Vava'u. Ostrov je neobývaný, jeho šírka je približne a predstavuje vrchol podmorského stratovulkánu. Fonualei objavil španielsky moreplavec Francisco Antonio Mourelle v februári roku 1781.
Vrchol ostrova tvoria dva krátery s aktívnymi fumarolami. Oba krátery majú okraje na juhovýchodnej strane značne poškodené novými lávovými prúdmi z posledných erupcií, rozširujúcimi sa až k pobrežiu. Na rozdiel od väčšiny okolitých vulkánov súostrovia, ktoré sú tvorené prevažne andezitmi až bazaltami, vo vulkanizme Fonualei prevládajú dacity.
Od objavenia ostrova Európanmi bolo zaznamenaných niekoľko erupcií, z nich najhoršia sa odohrala v lete roku 1846, keď objem eruptovaných sopečných produktov presiahol , vulkanický popol erupcie zničil vegetáciu na vzdialenom ostrove Vava'u a popolový spád zaznamenali aj lode vo vzdialenosti až . Posledná erupcia sa odohrala v lete 1957.
A-002

A-002 bol tretí test únikového systému kozmickej lode Apollo. Test mal preveriť bezpečnosť únikového systému na hranici maximálnej výšky, pre ktorú bol navrhnutý. Štart sa uskutočnil 8. decembra 1964 na odpaľovacom komplexe 36 základne White Sands Missile Range.
Úlohy misie.
Úlohou testu bolo preveriť použiteľnosť únikového systému v oblasti transsonických rýchlostí (0,8 - 1,3 Ma pozri Machovo číslo), keď je pôsobením dynamického tlaku kozmická loď namáhaná najviac a zároveň sa mala overiť funkčnosť systému na hranici konštrukčných možností. Trajektória rakety bola zvolená tak, aby verne kopírovala zamýšľaný letový profil budúcej rakety Saturn. Oproti predchádzajúcemu testu A-001 mala nosná raketa Little Joe II rozdielnu konfiguráciu motorov, dva motory Algol a štvoricu rakiet Recruit. Raketa tiež obsahovala riadiaci systém a meracie prístroje. Únikový systém bol tiež zmenený, aerodynamické riadiace plochy boli pozmenené a bol pridaný kryt, ktorý chránil veliteľský modul pred výstupom plynov z motorov vo veži únikového systému. Padákový systém bol taktiež upravený a novo disponoval dvojitým stabilizačným padákom. 
Priebeh letu.
Raketa odštartovala 8. decembra 1964 o 15:00 UTC zapálením všetkých šiestich motorov naraz. Test únikového systému sa mal uskutočniť v bode dráhy, kde sa očakávajú najsilnejšie účinky dynamického tlaku. Tento bod bol vypočítaný na základe reálne nameraných hodnôt okamžitého dynamického tlaku a Machovho čísla, ale kvôli chybe pri dosadzovaní konštánt pri kalkuláciu meteorologických údajov, bol systém odpálení o 2,4 sekundy skôr. Po zážihu únikového systému sa kabína štyrikrát prevalila, potom ju aerodynamické ovládacie plochy stabilizovali do pozície zadným tepelným štítom dopredu. Barometrické snímače vo výške 7163 metrov aktivovali pristávacie procedúry a kabína sa zniesla na troch hlavných padákoch a hladko dosadla do púšte Nového Mexika. Hoci nebola dosiahnutá požadovaná výška pre odpálenie, konečný dynamický tlak bol vyšší ako sa očakávalo a systém tak preukázal svoju funkčnosť pri extrémnych podmienkach. Jediné zlyhanie sa prejavilo u krytu výstupných plynov motorov únikového systému, ktorý nevydržal podmienky testu a odtrhol sa.
Kráľovná

Kráľovná môže byť:
Jerzy Buzek

 
Jerzy Karol Buzek (* 3. júl 1940, Smilovice) je poľský a európsky politik, poľský expremiér v rokoch 1997 až 2001, od júla 2009 predseda Európskeho parlamentu.
V 80. rokoch 20. storočia sa angažoval v demokratickom anti-komunistickom hnutí, vrátane odborového hnutia Solidarita. Podieľal sa aj na príprave ekonomického programu Solidarity. V roku 1997 bol zvolený za poslanca poľského parlamentu a krátko na to za predsedu poľskej vlády (vo funkcii do roku 2001). 
V roku 2004 bol zvolený za poľského poslanca Európskeho parlamentu. V júni 2009 svoj mandát obhájil a 14. júla bol zvolený za predsedu Európskeho parlamentu. Jeho nástupcom sa stal 17. januára 2012 Martin Schulz, ktorý túto funkciu po voľbách 2014 obhájil.
Ryanatlantic

RyanAtlantic je navrhovaný názov pre pripravované aerolínie ponúkajúce lety z Európy do USA, ktorých majiteľom má byť európsky nízkonákladový prepravca Ryanair. Pôvodné plány počítali so začatím prevádzky v roku 2009, momentálny dátum spustenia nie je známy, no prípravy stále prebiehajú a s aerolíniami sa počíta.
RyanAtlantic má podľa vzoru európskeho Ryanairu poskytovať veľmi lacné letenky do USA, ale tiež business letenky, ktorých cena bude niekoľkonásobne vyššia. Medzi pripravovanými destináciami nechýba New York, Boston, Chicago, Denver, Miami, Milwaukee a San Francisco.
Lety do týchto destinácii majú byť ponúkané z niektorých zo súčasných základní Ryanairu, ako sú Barcelona-Girona, Birmingham, Dublin, Frankfurt-Hahn, Glasgow-Prestwick, Liverpool, London Stansted, Milan-Bergamo a Stockholm-Skavsta.
Boleslav I.

Boleslav I. môže byť:
Oboroh

Oboroh je kresťanská folkrocková kapela. Vznikla v roku 1989 zo staršej undergroundovej bezmennej skupiny, ktorej repertoár tvorili folk-rocková zhudobnené biblické žalmy v českom ekumenickom preklade.
Kapelníkom je Stanislav (Slávek) Klecandr. V skupine tiež od začiatku pôsobí bubeník, spevák a v súčasnosti klávesista Roman Dostál a s menšou prestávkou na začiatku 90. rokov tiež kapelníkov brat Václav Klecandr. Zostavu doplňujú ďalší hudobníci, ktorí sa ale častejšie menia.
Prvé dva albumy kapely obsahovali iba žalmy v doslovnom biblickom znení, ku ktorým Stanislav Klecandr zložil melódiu. Tretím albumom ("Kámen") sa už Oboroh dostal k interpretácii Klecandrových vlastných piesní (aj keď album obsahuje tiež tri žalmy, dve piesne Svatopluka Karáska a dve staré kresťanské piesne z 16. storočia – tu zložil Ján Ámos Komenský – a 17. storočia a pod.), ktoré tvoria aj kostru ďalších dvoch albumov ("Marah" a "Nocí mořem").
Otcovy děti

Otcovy děti bola česká folk rocková kapela, ktorá vznikla v roku 1988 okolo textára, speváka a gitaristu Jardy Svobody.
Ďalšími zakladajúcimi členmi boli Bohouš Bulíř (klarinet) a Milan Netík (bicie). Hneď ďalší rok však do kapely prišli Jana Hyánková-Svobodová (syntetizátor) a Michal Vavřina (basgitara) a Milana Netíka za bicími nahradil Petr Vizina. V roku 1990 Michala Vavřinu nahradil Šimon Konečný. V roku 1992 prišiel huslista a akordeónista Jakub Sejkora, o rok neskôr potom bubeník Luděk Krčmář. V roku 1993 skupina ukončila svoju činnosť.
Repertoár skupiny tvorili piesne Jardy Svobody, často s kresťanskými motívmi, výnimočne preklady piesní skupiny Jardy Svobody, občas na koncerte zaznejú aj ďalšie.
Po roku 1993 skupina Otcovy děti vystupovala dvakrát – prvýkrát na festivale Otevřeno v Jimramove v roku 1999, druhýkrát potom v Plzni na Majálese v roku 2006 na scéne venovanej štrnásťročnému výročiu albumu Znouzectnosti a spriatelených kapiel "ZNC uvádí své hosty na vlnách radia BLA BLA PLUS". Na tomto koncerte ale na basgitaru hral Rudolf Brančovský zo skupiny Veselá zubatá.
Karcinogén

Karcinogén (iné názvy: kancerogén; ak ide o látku, označuje sa aj ako: rakovinotvorná látka, karcinogénna látka, kancerogénna látka) je akákoľvek chemická látka, biologický pôvodca (napr. vírus), rádionuklid alebo priemyselný proces, ktorý spôsobuje alebo napomáha rakovinovému bujeniu.
Oficiálnu databázu karcinogénov vedie Medzinárodná agentúra pre výskum rakoviny (IARC), ktorá ich kategorizuje podľa miery vedeckých dôkazov o súvislosti medzi vystavením danému faktoru a výskytom rakoviny.
Cisárovná

Cisárovná môže byť:
Arcivojvodkyňa

Arcivojvodkyňa môže byť:
Vojvodkyňa

Vojvodkyňa môže byť:
Kňažná

Kňažná môže byť:
Alchymista (román)

Alchymista (v portugalskom origináli "O Alquimista") je román brazílskeho spisovateľa Paula Coelha. Prvýkrát bol vydaný v Rio de Janeiru roku 1988, v slovenčine vydavateľstvom SOFA v roku 1996 (ISBN 80-85752-28-X).
V knihe sa nás autor usiluje presvedčiť o zmysluplnosti cesty za osobným šťastím. Súčasne je presvedčený o tom, že každý človek má svoj príbeh, no iba málokto z nás ho uskutoční, lebo ľudia si vyberajú pohodlie a istotu namiesto rizika.
Príbeh je o chlapcovi, obyčajnom pastierovi Santiagovi. Santiago verí, že jeho opakujúci sa sen je proroctvo a rozhodne sa cestovať do Egypta, kde by mal podľa sna nájsť poklad. Počas cesty sa stretne s dievčaťom menom Fatima, do ktorého sa zaľúbi. Na púšti spozná alchymistu, ktorý hovorí, že ľudia chcú nájsť poklad z legendy alebo proroctva a nie ich pointu. Santiago si začne byť neistý a pochybovať o cieli svojej výpravy. Na ceste neskôr nájde lásku, nebezpečenstvo a naučí sa veľa sám o sebe.
Kniha nás učí to, že človek od života dostáva to, čo potrebuje a nie to, čo chce.
Pierre Brice

Pierre Brice, vlastným menom Pierre Louis Baron Le Bris (* 6. február 1929, Brest, Francúzsko – † 6. jún 2015, Paríž) bol francúzsky herec a spevák. Pochádzal zo starej francúzskej šľachtickej rodiny. Je známy predovšetkým ako filmový predstaviteľ Winnetoua zo série západonemeckých dobrodružných filmov.
Hral v mnohých západonemeckých dobrodružných filmoch, ktoré boli nakrútené v 60. rokoch 20. storočia na motívy dobrodružných románov nemeckého spisovateľa Karla Maya. Jeho pokrvného brata Old Shatterhanda vtedy na filmovom plátne stvárnil americký herec Lex Barker.
Graf Zeppelin

Graf Zeppelin môže byť:
Alchymista

Alchymista môže byť:
Medzinárodný filmový festival Bratislava

Medzinárodný filmový festival Bratislava (po , skratka IFFBA) známy aj ako Bratislavský filmový festival bola medzinárodná prehliadka filmov, ktorá sa konala koncom jesene v Bratislave medzi rokmi 1999 až 2018. Uskutočnilo sa jeho 20 ročníkov. Išlo o súťažný festival, so stálou súťažnou sekciou: "Medzinárodná súťaž prvých a druhých hraných filmov", v ktorej už od 1. ročníka súťažili diela začínajúcich filmárov. Podľa štatútu sa v tejto súťaži udeľovali 4 ceny:
Súčasťou festivalu boli aj:
Okrem uvedených štatutárnych cien, sa na festivale nepravidelne udeľovali aj iné ocenenia a uznania: 
Medzinárodná súťaž prvých a druhých hraných filmov.
Súťaže sa mohli zúčastniť filmy, ktoré spĺňali nasledovné podmienky (v znení štatútu 10. ročníka):
Prihlasované filmy mohli byť pred súťažou prezentované aj na iných medzinárodných podujatiach.
Ocenené filmy.
Názvy nižšie uvedených ocenených filmov sú uvedené v poradí slovenský názov / anglický názov / originálny názov V prípade, že sa názvy zhodujú, nie sú uvedené všetky tri. 
Ocenenie za umeleckú výnimočnosť vo svetovej kinematografii.
Ocenenie sa udeľovalo od 7. ročníka (2005). Cenu získali tvorcovia:
Ocenenie za dlhoročnú umeleckú tvorbu.
Ocenenie sa udeľovalo od 11. ročníka (2009) a je spojené s umiestnením Pamätnej dlaždice na filmovom chodníku slávy na Laurinskej ulici pred Mestským divadlom Pavla Országha Hviezdoslava.
Cenu získali tvorcovia:
Korvín

Korvín môže byť:
Zoznam vlád Česko-Slovenska

V tomto článok obsahuje chronologický zoznam vlád Česko-Slovenska.
Tafahi

Tafahi je menší ostrov trojuholníkového tvaru, nachádzajúci sa v severnej časti súostrovia Tonga, asi severne od väčšieho ostrova Niuatoputapu. Rozmery ostrova sú 1,2 × , celková plocha je a najvyšší bod je nad hladinou mora. Na ostrove sa nachádza osada s približne 100 obyvateľmi, súčasťou osady je aj štátna základná škola.
Ostrov pre Európu objavili holandskí moreplavci Willem Schouten a Jacob Le Maire v roku 1616. Pomenovali ho "Kokosový ostrov" podľa kokosových paliem, ktoré na ňom rástli.
Tafahi je ostrov je vulkanického pôvodu, predstavuje vrchol podmorského stratovulkánu, tvoreného prevažne bazaltami a andezitmi. V histórii nebola zaznamenaná žiadna erupcia na ostrove, no nezvetrané sopečné produkty indikujú pomerne mladý vek.
Poklad z Limy.
K Tafahi sa viaže aj jedna z teórií o poklade z Limy, ktorý kapitán William Thompson, ktorý mal odviezť z Limy do Mexika ukradol. Poklad zakopal na Kokosových ostrovoch, no tam celé generácie hľadačov pokladov zatiaľ nič nenašli. Jedna z teórií (podľa švajčiarskeho spisovateľa Alexa Capusa), však tvrdí, že lokalitou bol Tafahi (vtedy Kokosový ostrov) a poklad tu našiel spisovateľ Robert Louis Stevenson, autor Ostrova pokladov. Stevenson, ktorý pricestoval na nedaľekú Samou koncom 19. storočia.
Curacoa (sopka)

Curacoa je podmorský vulkán, nachádzajúci sa na severnom okraji súostrovia Tonga neďaleko rovnomenného koralového útesu a asi severne od ostrova Tafahi. Prvá erupcia v oblasti útesu Curacoa bola pozorovaná v roku 1973. Explozívne výbuchy pokryli dacitovou pemzou plochu . Druhá erupcia (nateraz posledná) bola zaznamenaná v začiatkom leta roku 1979.
Niuafo’ou

Niuafo'ou je najsevernejšie položený ostrov Tonžského kráľovstva. Nachádza sa v južnom Pacifiku medzi Fidži a Samoou, asi severne od hlavného ostrova Tongatapu. Ostrov má priemer približne . Na ostrove trvalo žije 560 obyvateľov (údaj z roku 2006).
Niuafo'ou je vulkanický ostrov, predstavuje vynorený vrchol masívneho bazaltového štítového vulkánu, ktorý je ukončený kalderou. Vulkán je stále aktívny, posledná erupcia sa odohrala v roku 1985. Kaldera je čiastočne zaliata vodou, čím vytvára dve jazerá. Väčšie jazero Vai Lahi má priemer a najväčšiu hĺbku . Nachádzajú sa v ňom aj tri menšie ostrovčeky. Brehy jazera, ako aj východná a západná časť ostrova sú husto zalesnené.
Ostrov leží bokom od hlavnej vulkanickej reťaze Tongy, no napriek tomu je pomerne aktívny, len za posledných 200 rokov bolo zaznamenaných 10 erupcií. Niektoré z nich si vyžiadali aj obete na životoch a počas výbuchu v roku 1946 bolo obyvateľstvo podľa nariadenia vlády kompletne evakuované. Obyvatelia (aj keď nie všetci) sa na ostrov vrátili až v roku 1958.
Akaricíd

Akaricídy sú chemické pesticídne prostriedky, ktoré sa používajú v boji proti roztočom a roztočcom (z latinského Acarina). 
Mnohé sú založené na báze malatiónu alebo meoinfosu. Vo vinárstve sa používajú napr. zlúčeniny síry.
Rohlík

Rohlík môže byť:
Aldair

Aldair, celým menom Aldair Nascimento dos Santos (* 30. november 1965, Ilhéus) je bývaly brazílsky futbalový obranca. Bol členom Brazílskeho národného mužstva, ktoré vyhralo Majstrovstvá sveta vo futbale 1994.
Väčšinu svojej kariéry odohral v talianskom klube AS Rím, po svojom odchode v roku 2003 klub pre jeho úctu vyradil číslo 6 z používania.
Hráčska kariéra.
Aldair začal hrávať za slávny klub Flamengo. V jeho drese vyhral aj najvzácnejší brazílsky futbalový titul, "Campeonato Brasileiro". V roku 1989 prestúpil do portugalského klubu Benfica, kde odohral jednu sezónu. Neskôr prestúpil do AS Rím, kde zostal do roku 2003 a kde odohral vyše 400 zápasov v Serie A. Neskôr bol krátku dobu hráčom Genoa CFC. 
V roku 1994 dosiahol Aldair vrchol svojej kariéry, keď bol tíme, ktorý vyhral Majstrovstvá sveta vo futbale 1994. Rovnako tak hral v zostave na majstrovstvách 1998, kde sa Brazília dostala až do finále. Celkovo odohral za Brazíliu 81 zápasov, v ktorých strelil tri góly.
Bývalý spoluhráč a dobrý priateľ Massimo Agostini ho presvedčil aby hral za sanmarínsky klub SS Murata, aby klubu pomohol v predkolách Ligy majstrov. Po vysokej prehre 7 – 1 proti cyperskému mužstvu APOEL FC sa Agostini rozhodol presvedčiť Aldaira aby v klube zostal aj naďalej.
Úspechy.
Ružinovské jazero

Ružinovské jazero alebo Rohlík je vodná nádrž v Bratislave v mestskej časti Ružinov.
Nachádza sa v blízkosti jazera Štrkovec, na opačnej strane Ružinovskej ulice, v blízkosti areálu ružinovskej nemocnice. Žije tu 16 druhov rýb, vrátane kaprov, žijú tu aj raky a korytnačky, v okolí hniezdia kačice a labute.
Jazero spravuje Slovenský rybársky zväz Mestská organizácia Ružinov.
Kyjivska televeža

Kyjivska televeža ( - doslova: Kyjevská televízna veža) je 385 metrov vysoká televízna veža v Kyjeve. Výstavba veže pre televízne a rádiové vysielanie začala v roku 1968 a bola dokončená v roku 1973. 
Nosnú konštrukciu veže tvoria oceľové priehradové väzníky. Kyjevská televízna veža je najvyššia stavba na svete z priehradových nosníkov. Stredná potrubná konštrukcia obsahuje výťah a má priemer 4 m s 12 mm oceľovým profilom. Stavba je výnimočná aj tým, že všetky konštrukčné spoje sú zvárané.
Veža bola spočiatku projektovaná pre Moskvu, vtedajšie hlavné mesto Sovietskeho zväzu. Orgány však preferovali iný projekt, z ktorého vznikla Ostankinská televízna veža. Neskôr, keď mesto Kyjev potrebovalo svoju vlastnú vežu, bol projekt obnovený. Aby nebola väčšia ako Ostankinská, prikázala sovietska vláda skrátiť jej veľkosť skoro o 30%.
Gettierov problém

Gettierov problém je epistemologický problém poukazujúci na to, že definícia poznania ako zdôvodneného pravdivého presvedčenia môže byť nepresná alebo neúplná.
Je pomenovaný podľa Edmunda Gettiera, ktorý v roku 1963 zverejnil vo filozofickom periodiku "Analysis" (Vol. 23, No. 6) trojstránkový článok "„Je zdôvodnené pravdivé presvedčenie poznanie?“" (), kde argumentuje, že tomu nie je nevyhnutne tak.
Poznanie ako zdôvodnené pravdivé presvedčenie.
Podľa tradičnej definície poznania subjekt S vie, že výrok (propozícia) P je pravdivý vtedy a len vtedy, ak sú splnené nasledovné tri nevyhnutné podmienky:
Gettierove protipríklady.
Gettier vo svojom článku použil dva protipríklady, v ktorých dokazuje, že existujú prípady, v ktorých sú splnené všetky tri podmienky vymedzujúce poznanie, tak ako je definované vyššie. Predsa však nemôže byť povedané, že by osoby vystupujúce v týchto protipríkladoch vedeli, že P je pravdivé. 
Prípad I.
O prácu sa uchádzajú dvaja muži: Smith a Jones. Smith má silné dôvody pre nasledovné tvrdenie: 
Prvú časť tohoto výroku má Smith zdôvodnenú napríklad tým, že prezident spoločnosti Smitha uistil, že vybraný bude Jones a druhú časť zdôvodňuje to, že Smith desať minút pred výberovým konaním spočítal, koľko mincí má Jones vo vrecku.
Z výroku (a) vyplýva:
Výberové konanie dopadne tak, že prijatý nebude Jones, ale Smith. Smith však taktiež nevie, že vo svojom vrecku má aj on desať mincí. Teda, hoci Smithovo presvedčenie o pravdivosti (b) bolo nakoniec správne (všetky tri podmienky v hore uvedenej definícii poznania sú splnené), nemôžeme povedať, že Smith vedel, že (b) je pravdivé, pretože jeho pravdivosť závisí od počtu mincí v jeho vrecku a Smith nevedel koľko mincí má vo svojom vrecku. Svoje presvedčenie zakladal na počte mincí vo vrecku Jonesa, o ktorom nesprávne predpokladal, že dostane prácu.
Prípad II.
Smith má silné dôvody pre nasledujúce tvrdenie:
Toto tvrdenie má Smith zdôvodnené tým, že Jones vlastnil auto odkedy ho pozná (a pozná ho už dlho) a vždy to bol Ford.
Smith má ďalšieho priateľa menom Brown, o ktorom nevie, kde sa práve nachádza. Vymyslí si tri ľubovoľné mestá a vytvorí nasledovné logické výroky:
Smith akceptuje správnosť (b), (c), (d) na základe presvedčenia o platnosti výroku (a), ktorý je s nimi logicky v spojení.
Gettier napokon uvádza, že Jones v skutočnosti Ford nevlastní (má ho len prenajatý) a že Brown sa skutočne nachádza v Barcelone. Smith teda nevie, že (c) je pravdivé a to aj napriek tomu, že i) (c) je pravdivé, ii) verí, že (c) je pravdivé a iii) má zdôvodnenie o (c).
KLM

KLM môže byť:
Vlajka Moldavska

Vlajka Moldavska má tri zvislé pruhy vo farbe modrej, žltej a červenej, uprostred je umiestnený moldavský štátny znak (orol). Štátny znak je umiestnený len na prednej strane vlajky, zadná strana je trikolóra bez znaku. Vlajka Moldavska je jedna z mála národných vlajok s odlišnými stranami vlajky, odlišné strany má ešte vlajka Paraguaja a vlajka Saudskej Arábie. Pomer strán moldavskej vlajky je 1:2.
Nezávislé Moldavsko vztyčovalo od 23.12.1917 do 9.4.1918 modro-červenú bikolóru. Išlo o historické moldavské farby zastúpené aj na rumunskej vlajke. Ďalšia vlajka bola zavedená s vyhlásením Moldavskej SSR v roku 1940. Rovnako ako vlajky ostatných zväzových republík, bola aj vlajka MSSR v päťdesiatych rokoch zmenená. Stalo sa tak 31.1.1952. Ďalšej zmeny sa Moldavská vlajka dočkala pomerne skoro, už na začiatku roku 1990. Táto vlajka zostala v platnosti aj po vyhlásení nezávislosti Moldavska.
Dostihy

 
Dostihy je individuálny šport. Je to zároveň skúška preverujúca rýchlosť koňa v kluse alebo cvale, prípadne jeho schopnosť prekonávať prekážky; slúži na výber do chovu.
Dostihový jazdec sa spravidla označuje ako džokej. Na sebe má dres vo farbách majiteľa koňa a má povinnosť nosiť helmu a bezpečnostnú vestu. Dostihy koní sú známe už z antiky. Prvé historicky doložené dostihy koní sa konali v anglickom mestečku Roodee Fields. Tieto prvé preteky sú datované 9. februára 1539 počas vlády Henricha VIII. Víťaz získal trofej v podobe strieborného zvonca. Dostihy vznikli z tradície piatkových konských trhov. Tu si predávajúci a záujemcovia koní porovnávali výkon koní. Prvé národné preteky sa konali v Anglicku za vlády Karola II.
Dostihový šport je veľmi obľúbený. Najlepšie kone a džokejovia bojujú o titul a finančnú odmenu.
Sú známe 3 druhy dostihov:
Kritika.
Časť ľudí považuje tento šport za krutý, dokonca sa hovorí o týraní zvierat a to z dôvodu možného používania bičíka na kone. Pri pretekoch sa často stáva, že sa kôň zraní a vtedy ho najčastejšie usmrtia.
Albert Plesman

Dr. Albert Plesman (* 7. september 1889, Haag, Holandsko - † 31. december 1953, Haag) bol holandský priekopník v letectve a spoluzakladateľ leteckej spoločnosti KLM.
Životopis.
Narodil sa v Haagu v rodine obchodníka. V roku 1915 vstúpil do holandského letectva ako profesionálny dôstojník v Soesterbergu. Po prvej svetovej vojne začal organizovať ELTA - Prvú leteckú exhibíciu v Amsterdame. Tá sa konala od 1. augusta do 15. septembra 1919]. Pre túto príležitosť boli postavené obrovské haly - hangáre. Po tejto exhibícií tieto haly používal Anthony Fokker pre jeho novú spoločnosť "Nederlandse Vliegtuigenfabriek".
Všetky tieto aktivity viedli aj k vzniku KLM, ktorých riaditeľ sa stal Plesman. Po druhej svetovej vojne bol Plesman vymenový na prezidenta spoločnosti, vďaka jeho snahám sa spoločnosť obnovila a stala sa renomovanou spoločnosťou. 
Pre jeho úspechy v medzinárodnom civilnom letectve získal v roku 1959 cenu Edwarda Warnera.
CHK Traktor

Traktor Čeľabinsk (rus. "Трактор Челябинск") je ruský hokejový klub, účastník Charlamovovej divízie v Kontinentálnej hokejovej lige.
Informácie o klube.
Hokejový klub Traktor Čeľabinsk bol založený v roku 1947. Súčasný názov používa od roku 1959. Svoje domáce zápasy hrá v Traktor aréne s kapacitou 7 500 divákov. V Kontinentálnej hokejovej lige hrá klub od jej samotného vzniku, sezóny 2008/2009.