Geografia Portugalska

Portugalsko je prímorský štát v juhozápadnej Európe. Zaberá približne 15 % rozlohy Pyrenejského polostrova, ktorý zdieľa so Španielskom, Andorrou a Gibraltárom. Portugalsku patrí súostrovie Azory () a Madeira a Divošské ostrovy v Atlantickom oceáne. Portugalsko má rozlohu , z toho tvorí súš a voda. Pozemnú hranicu má v dĺžke iba so Španielskom, dĺžka pobrežia kontinentálneho územia je .
Fyzická geografia.
Pozemná hranica Portugalska je na severe a východe iba so Španielskom; na severe je to Galícia, na východe potom Kastília a León, Estremadura a Andalúzia. Od roku 1801 je sporný úsek hranice medzi ústím riek Caia a Cunctos. Územie Olivenza je prehlásené za portugalské, hoci oficiálne tvorí súčasť španielskej provincie Badajoz. Južnú a západnú hranicu tvorí Atlantický oceán.
Reliéf.
Portugalsko rozdeľuje na dve časti významná rieka Tajo. Severná časť krajiny je hornatá a tvorená náhornými plošinami. rozdelenými štyrmi líniami. Tie umožňujú rozvoj úrodných poľnohospodárskych zón. Medzi riekami Duoro a Minho sú pohoria Serra do Larouco (A Peneda, ) a Serra de Gêres, smerom na juh Serra da Cabreira, Serra de Nogueira a pri španielskej hranici Serra de Mogadouro.
Najvyššie vrchy krajiny sa nachádzajú v pohorí Serra da Estrela, ktoré je pokračovaním Kastilského pohoria. Najvyšším bodom tohto pohoria je vrch Torre s výškou , vrch El monte de Malhão dosahuje výšku . 
Južná časť krajiny, najmä v okolí rieky Tajo až po Algarve je nížinatá. Najjužnejší región je mierne zvlnený s výškovým maximom na vrchu Fóia. V povodí riek Tajo a Sado sa nachádzajú aj močaristé oblasti.
Vodstvo.
Rieky.
Najvýznamnejšie rieky Portugalska sú: 
Ďalšími dôležitými riekami sú Minho, Lima, Cávado a Mondego, ktorá pramení v pohodí Serra da Estrela. Väčšina veľkých portugalských riek pramení v Španielsku a ústi do Atlantického oceánu. Členitý profil Portugalska a nepravidelnosť zrážok spôsobuje vážne suchá a časté vysychanie i stredne veľkých riek. Výrazné kolísanie hladiny na väčšine riek znemožňuje pravidelnú dopravu a splavné sú tak len dolné toky najväčších riek Tajo, Duoro a Guadiana. Voda z mnohých riek sa využíva na zavlažovanie, no ich výraznejšiemu využitiu zabraňujú nízko položené korytá v hlbokých roklinách. Túto charakteristiku naopak využívajú vodné priehrady, zásobujúce krajinu elektrickou energiou a tiež zmerňujúce veľľké výkyvy hladiny a vysýchanie tokov v letnom období. 
Jazerá.
Portugalsko má viacero jazier, ale kvôli malým rozmerom sú nazývané skôr lagúny. Niektoré lagúny a doliny sú ľadovcového pôvodu, ďalšie majú oceánsky alebo riečny pôvod, ako napríklad Albufeira a Óbidos. Iné vznikli medzi dunami, ako lagúny Bracas a Vela. 
Pobrežie.
Kontinentálne Portugalsko má dlhé pobrežie, Azory a Madeira . Prevažná časť pobrežia tvoria pláže, medzi najznámejšie patria tie v Algarve. Sú známe mierne teplými letami a miernou zimou, čo vytvára vhodné podnebie pre celoročný turizmus. Plážami je známy aj ostrov Porto Santo. Ústie rieky Aveiro je známe deltou dlhou 45 a širokou 11 km, bohatou na ryby a morské vtáctvo. 
Portugalsko tvoria aj dve autonómne oblasti nachádzajúce sa v Atlantickom oceáne. Ide o súostrovia sopečného pôvodu - Azory a Madeira. Madeira sa nachádza na africkej tektonickej platni a pozostáva z ostrovov Madeira, Porto Santo a niekoľkých menších ostrovov. Azory sa nachádzajú na spoji africkej, európskej a severoamerickej tektonickej dosky a ležia tak na Stredoatlantickom chrbáte. Toto súostrovie tvorí deväť hlavných ostrovov a niekoľko menších skalnatých výbežkov. 
Vulkanický pôvod a poloha na rozhraní tektonických platní sú dôvodom neustálej seizmickej aktivity. V okolí Azorských ostrovov je niekoľko aktívnych podmorských sopiek, ktoré postupne vytvárajú novú pevninu. Posledný vulkán ktorý vybuchol, bol Vulcão dos Capelinhos v roku 1957, kedy erupcia zväčšila plochu ostrova Faial. V Azorách sa nachádza najvyšší bod Portugalska, vrch Ponta do Pico, dosahujúci