burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Štefan Onderko

Štefan Onderko (* 22. január 1916, Humenné – † 6. júl 2006, Košice) bol slovenský rímskokatolícky duchovný. V rokoch 19621990 bol ordinárom košickej diecézy.
Kňazskú vysviacku prijal v roku 1939 z rúk spišského biskupa Jána Vojtaššáka. Po viacerých kaplánskych miestach sa stal farárom v Lenartove a od roku 1952 pôsobil ako dekan a farár v Bardejove. V januári 1954 ho košický biskup Jozef Čársky vymenoval za svojho generálneho vikára. Po jeho smrti v roku 1962 ho katedrálna kapitula zvolila za kapitulného vikára. Túto pozíciu zastával až do roku 1990, kedy bol po 38 rokoch vymenovaný za nového biskupa Alojz Tkáč.
Štefan Onderko bol za komunistického režimu jednou z čelných postáv kolaborantského Združenie Pacem in terris (ZKD-PiT), ktoré pomáhal zakladať na začiatku 70. rokov 20. storočia ako predseda prípravného výboru. Neskôr bol jeho členom a funkcionárom a ako košický ordinár združenie silno podporoval a to aj potom, čo Svätá stolica vydala dekrét "Quidam episcopi", ktorý zakazoval kňazom členstvo v takýchto združeniach.
Štefan Onderko si spoločne s niekoľkými ďalšími predstaviteľmi ZKD-PiT nechal udeliť čestný doktorát z teológie na bratislavskej bohosloveckej fakulte. Proti tomu protestoval u česko-slovenských úradov veľký kancelár fakulty, biskup Július Gábriš, ktorý sa obrátil so sťažnosťou v tejto veci na Svätú stolicu. Tá vyhlásila tieto čestné doktoráty za neplatné (rovnako ako ďalšie čestné doktoráty udelené z donútenia kolaborujúcim duchovným, ako boli Josef Plojhar, Jozef Feranec, Gejza Navrátil, Alexandr Horák, Josef Vrana).
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1962

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1962 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1962 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konala sa v Mulhouse, vo Francúzsku a turnaja sa zúčastnilo 10 európskych družstiev. Tie súťažili o 4 postupové miesta. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Maďarska, Nemecka, Škótska a Švédska. Turnaj kvalifikácie sa uskutočnil v dňoch od 27. marca do 3. apríla 1961. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo 6 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1960:
Pythokles zo Sikyónu

Pythokles alebo Pythoklés ("Pythokles", iný prepis: "Pythoklés") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 236 pred Kr.
Pythokles zo Sikyónu si na 136. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Po tomto výkone ho napoludie posledného dňa hier počas záverečného ceremoniálu korunoval "athlothetés" (najstarší z hellanodikov) olivovým vencom zo stromu zvaného " Kallistefanos" ("„Čo dáva krásne vence"") rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia. Beh na jedno stadion bol najstaršou a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Meno olympionika Pythokla je zaznamenané v starovekom diele "Kronika" (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1952

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1952 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 1952 v basketbale žien, ktorú organizovala Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konala sa v Nice, vo Francúzsku a turnaja sa zúčastnilo 6 európskych družstiev. Tie súťažili o 4 postupové miesta. Turnaj kvalifikácie, ktorý sa skladal iba zo základnej skupiny, sa uskutočnil v dňoch od 3. do 10. júna 1951. 
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo organizátorskej krajiny, 4 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 1950 a ďalšie 3 družstvá:
Konečné poradie.
Pozn: Družstvá Belgicka a Holandska sa ME 1952 nepredstavili, nahradili ich Rakúsko so Švajčiarskom.
Kordelivka

Kordelivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 2 902 obyvateľov.
FM

FM môže byť:
Fm môže byť:
fm môže byť:
Prieskum platov

Prieskum platov – nástroj určený špecialistom pre odmeňovanie alebo manažérom, pomocou ktorého je snaha stanoviť spravodlivú a konkurencieschopnú mzdu zamestnancov spoločnosti. Výstupom je údaj o priemernej alebo mediánovej mzde na pozícii, často s prihliadnutím na región, odvetvie, veľkosť spoločnosti a pod.. Vstupné dáta sa zbierajú priamo od zamestnávateľov alebo zamestnancov.
Typy prieskumov platov podľa zdroja údajov.
Podľa zdroja vstupných údajov rozlišujeme prieskumy na tie, ktoré:
Snahou prevádzkovateľov prieskumu je získať čo najviac relevantných vstupných údajov. Nedá sa generalizovať, ktorý prístup je správny. Veľkým firmám môže vyhovovať ten prvý, tým menším skôr druhý. 
Prieskumy platov založené na dátach od spoločnosti.
Ide o tradičný prístup, kedy poradenské spoločnosti získavajú vstupné dáta pre prieskum zo strany konkrétnych firiem. Spoločnostiam je doručený rozsiahly dotazník, ktorý zhromažďuje informácie o firme a jej zamestnancoch. 
Prieskumy platov založené na dátach od zamestnancov.
Ak sa hovorí o zbere dát od zamestnancov, myslí sa tým hlavne internetový zber údajov. Pred rokmi sa etablovali v USA a v Západnej Európe, svoje miesto si dnes hľadajú v Strednej a Východnej Európe či v Ázii a na Blízkom Východe.
Aké dáta má prieskum platov obsahovať.
Pre určenie správnej výšky platu sa nestačí orientovať len na základe všeobecných údajov na úrovni kraja či odvetvia vydávaných štatistickými úradmi krajiny. Prieskum platov sa má týkať konkrétnej pozície, ktorá je čo najlepšie definovaná.
Pri diskusiách o plate sa často komunikuje priemerná hodnota. Pritom platí, že 60-63% zamestnancov nedosahuje na priemerný plat. Je preto potrebné pracovať s inými ukazovateľmi, ktoré reprezentatívnejšie popisujú plat na pozícii. V praxi firmy pracujú s tzv. percentilmi, z ktorých najpoužívanejšími sú prvý a deviaty decil, prvý a tretí kvartil a medián. 
Taktiež je dobré preveriť, čo pod pojmom „plat“ prieskum myslí. Jedná sa o hrubé alebo čisté platy? Zahŕňa uvedená hodnota aj odmeny, variabilnú zložku a iné bonusy alebo sa jedná len o základný plat? Súčasťou odmeňovania je aj poskytovanie nefinančných benefitov. Ak firma uplatňuje takúto politiku odmeňovania, mala by vyhľadať prieskumy platov, ktoré nefinančné benefity analyzujú.
Dôveryhodné sú prieskumy, ktoré otvorene hovoria o veľkosti vzorky, z ktorých sú výstupy vypočítané.
Podľa čoho si vybrať prieskum platov.
Spoločnosť by mala zvážiť nasledujúce skutočnosti:
Šepijivka

Šepijivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 548 obyvateľov.
Jagdpanzer IV

Jagdpanzer IV je nemecký stíhač tankov vyrábaný v 1944 až 1945. 
Vyrobilo sa celkom 2 000 kusov. Bol masovo používaný na všetkých frontoch ale hlavne na východnom fronte. Posádku tvorili štyria muži. Bol postavený na podvozku Panzerkampfwagen IV a mal nahradiť zastarané Stug III G. Používal delo 7,5 cm KwK 42. 
Vývoj začal po bitke o Stalingrad, pretože Hitlerove Stugy nestačili na ruské tanky T-34 a KV-1. Neskôr bol použitý pri obrane Normandie, bitke o Ardény a bojov o západný front. Používala ho aj SS. Bol používaný aj v Sýrii v roku 1950 a pri konfliktoch v Iraku v roku 1967.
Neapolská katedrála

Neapolská katedrála (iné názvy: Neapolský dóm, Katedrála svätého Januária, Katedrála Nanebovzatia Panny Márie) je pôvodne goticko-barokovo-renesančná sakrálna stavba rímskokatolíckej cirkvi v historickom centre Neapola v Taliansku. Je hlavným kostolom Neapola a sídlom neapolského arcibiskupa. Je známa najmä relikviami sv. Januária.
Dejiny katedrály.
Postaviť chrám dal Karol I., za ktorého sa stavba začala stavať, avšak stavby pokračovali za vlády jeho nástupcu Karola II. a boli dokončené na začiatku 14. storočia za panovania Róberta I.
Baroková kaplnka.
V katedrále sa nachádza baroková kaplnka, ktorá na mieste stála ešte skôr ako samotný dóm. Sú v nej uložené 2 ampulky krvi sv. Januária a jeho lebka.
Cestný most

Cestný most je most umožňujúci prechod motorových vozidiel cez prekážku.
Šírka mosta a jeho bezpečnostné prvky (napr. zvodidlá) závisia od druhu cesty, typu konštrukcie mosta, jeho dĺžky, topografických a geologických podmienok oblasti (riečne korytá, údolia, svahy), ale taktiež od nákladov a začlenenia do krajiny.
Diaľničné mosty.
Diaľničné mosty môžu byť navrhnuté ako jedno- alebo dvojúrovňové. Väčšina diaľničných mostov je zo železobetónu alebo z predpätého betónu; časté sú aj oceľové a spriahnuté oceľové mosty, ktoré zvyčajne potrebujú pylóny. Niektoré diaľničné mosty spred roku 1945 sú murované.
Železničný most

Železničný most je všeobecné označenie mosta slúžiaceho výhradne alebo tiež železničnej doprave.
V niektorých mestách sa označenie „železničný most“ používa spôsobom blízkym používaniu vlastných mien. Najmä v Prahe je toto označenie vžité ako neoficiálne vlastné meno vyšehradského železničného mosta namiesto pôvodného názvu most Spojených dráh (hoci v meste je aj niekoľko ďalších železničných mostov a ani tento nebol prvým).
Rumanovo pleso

Rumanovo pleso (, , ) je hlavné pleso Rumanovej dolinky pod Rumanovým štítom vo Vysokých Tatrách. V niektorej literatúre sa jazierka označujú ako Rumanove plesá. Leží v nadmorskej výške , má rozlohu . V tejto oblasti absolvoval horský vodca Ján Ruman Driečny mladší v druhej polovici 19. storočia veľa túr so zákazníkmi a urobil aj niekoľko nových výstupov. Toto pleso i plesá povyše i poniže tohto – Vyšné Rumanovo pliesko a Nižné Rumanovo pliesko boli pomenované po ňom. K plesu nevedie turistický chodník.
Nižné Rumanovo pliesko

Nižné Rumanovo pliesko () leží vo Vysokých Tatrách v "Rumanovej dolinke" na juhozápad od Rumanovho plesa v Zlomiskách. V niektorej literatúre sa jazierka označujú ako Rumanove plesá. V tejto oblasti absolvoval horský vodca Ján Ruman Driečny mladší v druhej polovici 19. storočia veľa túr so zákazníkmi a urobil aj niekoľko nových výstupov. Toto pleso i plesá povyše – Rumanovo pleso a Vyšné Rumanovo pliesko dostalo meno po Jánovi Rumanovi Driečnom mladšom. K pliesku nevedie turistický chodník.
Vyšné Rumanovo pliesko

Vyšné Rumanovo pliesko () je pliesko v "Rumanovej dolinke" na sever od Rumanovho plesa vo Vysokých Tatrách. V niektorej literatúre sa jazierka označujú ako Rumanove plesá. Toto názvoslovie je novšieho dáta.V tejto oblasti absolvoval horský vodca Ján Ruman Driečny mladší v druhej polovici 19. storočia veľa túr so zákazníkmi a urobil aj niekoľko nových výstupov. Toto pleso i plesá povyše – Rumanovo pleso a Nižné Rumanovo pliesko dostalo meno po Jánovi Rumanovi Driečnom mladšom. K pliesku nevedie turistický chodník.
Faidros z Farsalu

Faidros ("Faidros") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 556 pred Kr.
Faidros z tesálskeho Farsalu bol na 56. olympijských hrách v roku 556 pred Kr. korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Meno olympionika Faidra je zaznamenané v starovekom diele "Kronika" (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý do knihy prepísal aj zoznam olympijských víťazov z písomností Iulia Africana, autora mnohých písomných diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Ingo Steuer

Ingo Steuer (čítaj [Štojer]) (* 1. november 1966, Karl-Marx-Stadt (dnes Chemnitz), NDR (dnes Nemecko)) je bývalý nemecký krasokorčuliar vystupujúci v kategórii „športové dvojice“. S vtedajšou partnerkou Mandy Wötzelovou je bronzovým olympijským medailistom z roku 1998, majstrom sveta z roku 1997, majstrom Európy z roku 1995 a štvornásobným majstrom Nemecka. V súčasnosti pôsobí ako krasokorčuliarsky tréner a choreograf.
Osobný život.
Ingo Steuer sa narodil 1. novembra 1966 v Karl-Marx-Stadte (dnes Chemnitz) vo východonemeckej spolkovej krajine Sasko. Má syna Huga, ktorý sa narodil v roku 2003.
Kariéra.
Steuer začal s korčuľovaním už ako malé dieťa v športovom klube v jeho rodnom Karl-Marx-Stadte. V disciplíne športových dvojíc začal vystupovať začiatkom osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia. Jeho prvou partnerkou bola Manuela Landgrafová, s ktorou v roku 1984 v Sappore získali pre NDR na juniorských majstrovstvách sveta zlatú medailu. Sú prvým a dodnes jediným nemeckým párom, ktorý získal titul juniorských majstrov sveta. Trénersky ich viedla Monika Scheibeová.
Abdikačná kríza

Abdikačná kríza nastala v Spojenom kráľovstve v roku 1936 po tom, čo sa britský kráľ Eduard VIII. zasnúbil s Wallis Simpsonovou, americkou prominentkou, ktorá sa rozviedla so svojím prvým manželom a plánovala rozvod so svojím druhým mužom.
Nesúhlas so sobášom vyjadrila vláda Spojeného kráľovstva, ako aj vlády domínií v Commonwealthe (Austrálie, Írskeho slobodného štátu, Juhoafrickej únie, Kanady, Nového Zélandu). Vznesené argumenty poukazovali na náboženské, právne, politické aj morálne dôvody. Ako britský kráľ bol Eduard formálnou hlavou anglikánskej cirkvi, ktorá v tom čase neumožňovala rozvedeným veriacim znovu sa zosobášiť, pokiaľ bol ich bývalý partner stále nažive – a teda sa podľa rozšíreného názoru kráľ nemohol zosobášiť so Simpsonovou a zároveň si udržať kráľovský trón. Navyše, Simpsonová bola vnímaná ako osoba politicky a sociálne nehodná majestátu kráľovnej či postavenia kráľovej manželky. Nielen že zlyhali jej obe manželstvá, no britský establishment sa tiež domnieval, že ju viac priťahuje majetok a sociálny status ako úprimná láska voči kráľovi. Napriek tejto opozícii, Eduard vyhlásil, že Simpsonovú miluje a hodlá si ju vziať bez ohľadu na postoj vlády.
Neochota vlády a Eduarda ustúpiť zo svojich postojov viedla k jeho abdikácií v decembri 1936. Eduard sa tak stal jediným britským monarchom od 11. storočia, ktorý sa dobrovoľne vzdal svojho nároku na trón. Kráľovského majestátu sa ujal jeho brat Albert, ktorý prijal panovnícke meno Juraj VI. Eduard po abdikácii získal titul "Jeho kráľovská výsosť vojvoda z Windsoru" () a nasledujúci rok sa zosobášil so Simpsonovou. Ich manželstvo trvalo do jeho smrti, t. j. 35 rokov.
Huščynci

Huščynci () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 2 400 obyvateľov.
Prvý slovenský horor

Prvý slovenský horor je slovenský film režiséra Róberta Slováka natočený v roku 2014. 
Dej.
Prvý slovenský horor je paradokument o tom, ako sa nenakrútil prvý slovenský horor "Fabrika smrti: Mladá krv". Róbert Slovák si zahral sám seba - producenta, ktorému sa nepodarilo dokončiť svoj prvý film. V paradokumente divák sleduje, čo všetko sa môže pri nakrúcaní stať a čím si musí producent prejsť.
Obsadenie.
Pôvodný film.
Respondenti.
Lukáš Vavrinec, Viktor Kamenický, Lenka Slovák Bónová, Pavlína Chynoranská, Mário Poór, Katarína Švábyová, Laci Kerekes
Paraolympionici.
Marcel Nemec, Peter Michalka, Soňa Podstupková, Alžbeta Petrová, Eva Slováková
Vojaci.
"WFOS SLOVAK MILITARY ALLIANCE", Ivan Dimov, David Kovačič, Martin Palša, Andrej Janák, Maroš Maláska, Jakub Grofič, Matej Koči, Jakub Valko
Satanie plieska

Satanie plieska, Satanove plieska () sú dve malé plieska v Mengusovskej doline, presnejšie v Satanej dolinke, pod dolinným stupňom Hincovej kotliny na okraji tektonického zlomu (úval pod Satanom a Hlinskou vežou) vo Vysokých Tatrách. Sú umiestnené medzi hromadami balvanov na západnej strane údolia. Niekedy sa stáva, že koncom leta vysychajú.
Názov.
Ich pomenovanie vyplýva z polohy v Satanej dolinke, nad ktorou dominuje Satan. Podľa starého podania, pochádzajúceho od zlatokopov, ukryl satan v Satanovom žľabe, ktorý spadá zo Satanovho sedla, poklad drahých kovov. Hľadal ho tu bača, pomáhal mu kúzelník, ale satan ich zahnal obrovskými skaliskami. Ale sú aj iné povesti.
Juraj Alner

PhDr. Juraj Alner (* 23. júl 1937, Kladno – † 30. január 2024, Bratislava) bol slovenský pedagóg, novinár, a publicista aktívny najmä v oblasti európskej integrácie.
V rokoch 20022004 bol medzinárodným generálnym tajomníkom Asociácie európskych novinárov.
Životopis.
Juraj Alner sa narodil 23. júla 1937 v Kladne, ale čoskoro sa rodina presťahovala do otcovho rodiska Ružomberka.
V roku 1941 otec zomrel a matka sa vydala za Zlatoňa Mileca. Prvú vlnu deportácii slovenských Židov v roku 1942 prežili vďaka prezidentskej výnimke pre jeho starého otca. Po vypuknutí Slovenského národného povstania v lete 1944 ušli na vidiek, kde sa skrývali až do oslobodenia. V lete 1946 bol vďaka Švajčiarskemu Červenému krížu na pobyte pre deti vo Švajčiarsku. Napísal o tom knihu Švajčiarske deti, ktorá vyšla v roku 2010.
Po vojne žili krátko v Ružomberku, potom v Žiline a od roku 1948 v Bratislave, kde v roku 1951 ŠtB zatkla jeho nevlastného otca, ktorý bol v rámci politických procesov väznený 11 rokov. V roku 1955 nastúpil na štúdium slovenčiny na Vysokej škole pedagogickej (VŠP) a germanistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Aj kvôli účasti na študentskom proteste ho po skončení vysokej školy poslali na dva roky „do výroby, aby sa oboznámil s robotníckou triedou“. V roku 1962 založil v Banskej Bystrici Divadlo poézie. V rokoch 19641969 pracoval v redakcii denníka Ľud v Bratislave. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy bol nútený emigrovať do USA, odkiaľ sa kvôli rodine vrátil. Vzhľadom na jeho politické postoje pracoval 19701978 ako robotník-korektor a 19781989 ako knihovník na VŠMU.
V novembri 1989 a po ňom spolupracoval so študentmi a Verejnosťou proti násiliu a po páde režimu sa vrátil do denníka Ľud ako šéfredaktor. Neskôr pôsobil v redakciách Slobodného piatka a Národnej obrody ako komentátor, publikoval takmer vo všetkých slovenských médiách, bol dopisovateľom denníkov Der Standard a Luxemburger Wort. V marci 1990 sa zúčastnil obnovy Paneurópskej únie na Slovensku a od januára 1994 bol jej generálnym tajomníkom. V roku 1993 založil slovenskú sekciu Asociácie európskych novinárov a stal sa jej predsedom. Od začiatku deväťdesiatych rokov prednášal na viacerých univerzitách v zahraničí a na Slovensku.
Radoslav Banga

Radoslav Banga (* 27. marec 1982, Praha), známejší pod pseudonymom Gipsy, je reper, spevák, textár a hudobník rómskeho pôvodu, ktorý už od svojich 13 rokov pôsobí na českej hip hopovej scéne. 
Život.
Už od roku 1994 sa spolu s bratom Patrikom pokúšal preraziť na hudobnej scéne, ale neuspel. Miesto pokračovanie v duu Twins sa obaja rozhodli založiť hip-hopovú skupinu Kalo Rikonos, z ktorej sa nakoniec časť odtrhla a stala sa z nej Paranormalz Cru. Jedinou oficiálne nahranou snímkou Kalo Rikonos sa v roku 1996 stala agresívna pieseň s tematikou ulice a rasizmu zvaná Syndrom Snopp. Ani ten sa však vtedajší Universal Music nerozhodla vydať. 
V roku 1997 sa stretol s DJ smogom a založil rovnomennú hip-hopovú skupinu Syndrom Snopp a z party Paranormalz Cru sa stalo undergroundové vydavateľstvo. Na vlastné náklady začali vydávať alba. Gipsy sa stal hlavným producentom a od roku 2000 vydalo Paranormalz cez 30 albumov undergroundového hip-hopu. 
Okolo roku 2000 pod menom Ramonis pôsobil na popovej scéne, vydal album "Ramonis.cz" u BMG a napísal text ku skladbe "Letím ke hvězdám" pre prvý ročník súťaže Česko hledá SuperStar, ale tiež spolupracoval na debutovej platni "Busted" R'n'B speváka Sámera Issy. Ďalej vydal platňu "Rýmy a blues", ktorú priblížil tento žáner českým priaznivcom rapu. 
V roku 2004 prišiel na myšlienku spojiť prvky hip-hopu, breakbeatu a funku s rómskym folklórom. Vzniklo album "Ya favourite CD Rom" a neskôr sa stretol so známym rómskym huslistom Vojtechom Lavičkou. Z počiatku iba vystupovali naživo na Gipsyho solo albumu, avšak o rok neskôr už z experimentu vznikla štvorčlenná skupina Gipsy.cz. V roku 2006 vydali album Romano Hip Hop. 
Kapela získala mnoho ocenení, napr. Anděl (Objav roka 2006), Filter (Koncertná kapela roka 2006) a ďalšie ceny. V roku 2007 získal Radoslav Banga prestížnu cenu OSA a stal sa najúspešnejším mladým autorom populárnej hudby. Ďalší album "Reprezent" (2008) sa umiestnilo ako tretí najlepší v rebríčku World Music Charts Europe. 
Banga sa presadil tiež mimo hudobnú oblasť a v roku 2007 sa stal ambasadorom Európskeho roka rovnakých príležitostí. Gipsy.cz si ako prvá a zrejme jediná česká kapela zahrala na najväčšom festivale na svete Glastonbury. Videoklip k singlu Romano Hip Hop sa hral na MTV a kapela hrá po celom svete. Gipsy.cz sa zúčastnilo tiež dvoch národných kôl Veľkej ceny Eurovízie a jedného medzinárodného.
Je prasynovcom spisovateľa Dezidora Bangy.
Gabrielle Bernátová

Gabrielle Bernátová (* 1991, Trnava) je slovenská spisovateľka.
Vyštudovala Strednú zdravotnícku školu v Trnave. Knižne debutovala v roku 2014 románom "Dedička". Ďalej napísala dilógiu o tvrdých praktikách mafiánskeho prostredia s názvami "Nevyspytateľná mrcha" (2014) a "Nezastaviteľná mrcha" (2015). Jej prvou nemafiánskou knihou je dielo " V dobrom aj v zlom" (2015).
Majstrovstvá Európy v curlingu 2015

Majstrovstvá Európy v curlingu 2015 boli v poradí 41. majstrovstvá Európy v curlingu, ktoré organizuje Európska curlingová federácia (ECF). Konali sa v Esbjergu, v Dánsku od 20.28. novembra 2015, za účasti 26 mužských a 20 ženských tímov. Dánsko bolo organizátorom európskeho šampionátu štvrtýkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1980, 1986 a 1996, zakaždým v Kodani. Zápasy sa odohrali v aréne Granly Hockey Arena s kapacitou 3 400 divákov. Mužská reprezentácia obhájila víťazstvo a získala tak svoj ôsmy titul, v kategórii žien získalo tretíkrát titul . 
Majstrovstvá Európy boli zároveň kvalifikáciou na MS 2016 mužov a žien. Postúpilo na ne 8 družstiev z oboch kategórií.
Kvalifikácia.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF v novembru 2015.
Muži.
B kategória.
Základná skupina.
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v curlingu

Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v curlingu je ázijské a pacifické podujatie národných družstiev v curlingu, ktoré riadi Svetová curlingová federácia (WCF). Jeho dejiny siahajú do roku 1991, kedy sa v Japonsku konal, ešte pod názvom "Majstrovstvá Pacifiku", prvý turnaj mužov a žien. Odvtedy prebieha každoročne. Najúspešnejšími družstvami sú v mužskej a v ženskej kategórii.
Ázijsko-pacifický šampionát zároveň slúži ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta.
Jozef Vadovič

Jozef Vadovič (* 13. apríl 1922, Boleráz – † 1. október 2010) bol slovenský rímskokatolícky kňaz.
Životopis.
Vyštudoval teológiu. Primičnú sv. omšu mal 8. júla 1956 v Bolerázi a 24. júna 1956 bol vysvätený za kňaza. Pôsobil ako kaplán v Litoměřiciach 19561958 a od 1958 ako farár v Údliciach (severné Čechy), 1959 Klášterci nad Ohří, 1963 Kopčanoch, 1964 Hrušove, 1970 Šipiciach, 1990 Rykynčiciach. Zomrel 1. októbra 2010 vo veku 88 rokov. Pohrebnú svätú omša 4. októbra 2010 celebroval mons. Róbert Bezák, trnavský arcibiskup v kostole Narodenia Panny Márie v Šipiciach.
Toulouse Business School

Toulouse Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži, Londýne, Casablancae, Barcelone a Toulouse. Bola založená v roku 1903.
Charakteristika.
Toulouse Business School je pridružená k University of Toulouse, prestížnej francúzskej škole, ktorá má 1 % obchodných škôl s "trojitou korunou" medzinárodných akreditácií: AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 30 000 absolventov v 75 krajinách sveta, reprezentujúcich vyše 150 národností. Významnými absolventmi sú Nicolas Todt (CEO ART Grand Prix). Škola je známa pre svoje tituly v letectve (v spolupráci s "École nationale de l’aviation civile").
Študijné programy.
TBS má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, mmédiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA, ktoré je podobné dennému štúdiu MBA. TBS udeľuje aj PhD titul.
Kleón z Epidaurosu

Kleón ("Kleón") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 608 pred Kr.
Kleón z Epidaurosu bol na 43. olympijských hrách v roku 608 pred Kr. korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou a aj hlavnou olympijskou súťažnou disciplínou, menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda. 
Meno olympionika Kleóna uvádza Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov v dejepisnom diele "Kronika" (gr. "Χρονογραφία - Chronographia"). Hlavným zdrojom týchto jeho informácií boli písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Xenodamos

Xenodamos ("Xenodamos") môže byť:
Medzinárodná asociácia pre výskum mieru

Medzinárodná asociácia pre výskum mieru ( - IPRA) je organizácia na výskum mieru založená v roku 1964. Má konzultatívny status s Ekonomickou a sociálnou radou OSN (ECOSOC).
Asociácia je člen Medzinárodnej sociálnej vedeckej rady (International Social Science Council - ISSC).
Regionálne asociácie.
IPRA má 5 regionálnych asociácií:
Portici

Portici (neaplolsko-kalábrijsky: "Puortece") je mesto v Taliansku v regióne Kampánia.
Nachádza sa asi 8 kilometrov od centra Neapola na pobreží Tyrrhenského mora. Má malý prístav.
Mesto bolo v roku 1631 úplne zničené erupciou Vezuvu, avšak nanovo prestavané. V rokoch 1738-1748 dal Karol III. vybudovať v meste významný Kráľovský palác.
Jehovista

Jehovista môže byť:
Jozef Huntier

Doc. Ing. arch. Jozef Huntier, PhD. (* 5. február 1932, Bystričany) je slovenský architekt a dlhoročný pedagóg na Fakulte architektúry STU v Bratislave.
Tarr Steps

Tarr Steps je kamenný doskový most v blízkosti obce Withypool v južnom Anglicku v národnom parku Exmoor. Premosťuje rieku Barle.
Most je zložený zo žulových dosiek; najväčšia je viac ako dlhá a široká. Celková dĺžka mosta je a najdlhšie zo 17 rozpätí je dlhé. Presný vek mosta je neznámy; miestni veria, že bol postavený okolo roku 1000 pred Kristom. Podľa odborníkov je však viac pravdepodobné, že most pochádza zo stredoveku, podobne, ako ďalší významný kamenný doskový most v Spojenom kráľovstve - most v Postbridge. Prvá písomná zmienka o moste pochádza zo 14. storočia.
Most bol v moderných dejinách viackrát opravovaný, napr. po povodniach v roku 1952. Posledná veľká rekonštrukcia mosta sa uskutočnila po povodniach 22. decembra 2012, kedy bola zničená stredná časť mosta.
Dejiny slovenského jazyka

Dejiny slovenského jazyka je rozsiahla štvorzväzková (v piatich dieloch) monografia Jána Stanislava. Vyšla v rokoch 19561973 vo Vydavateľstve SAV. Jedno zo základných diel slovenskej jazykovedy. Autor používa metódu historicko-porovnávajúcej jazykovedy.
Ján Stanislav uvažoval o vydaní práce o dejinách slovenského jazyka v podstate už od práce na diele "Československá mluvnica pre odborných učiteľov a vysokoškolákov". Práca a štúdium prameňov, ktoré viedli k dielu "Slovenský juh v stredoveku" tento záujem ešte prehĺbili. Po druhej svetovej vojne prednášal dejiny slovenského jazyka, ku ktorým napísal učebnicu "Slovenská historická gramatika". Tá mu poslúžila aj ako osnova pre rozsiahlejšie dielo: "Dejiny slovenského jazyka". Celkovo práca na nich Stanislavovi trvala 16 rokov.
Časti.
Zdroj
Hodnotenie.
„Práca šírkou spracovania dejín slovenského jazyka a miesta slovenčiny v rámci slovanských jazykov patrí k základným dielam slovenskej jazykovedy.“ Profesor Šimon Ondruš ho považuje za jedno zo Stanislavových „opera magna“.
Slovník autorov slovenských a so slovenskými vzťahmi za humanizmu

Slovník autorov slovenských a so slovenskými vzťahmi za humanizmu () je dvojdielna slovenská odborová encyklopédia, ktorá „prehľadne zachytáva výsledky doterajšieho bádania v celej oblasti humanistickej literatúry“. Vyšla v roku 1976 v Matici slovenskej. Náklad bol 1200 kusov.
Slovník obsahuje vyše 1400 hesiel vymedzených rokmi 1493-1650. Usporiadanie hesiel je abecedné, publikácia obsahuje vecné i biografické heslá, všetky s bibliografiou. „Pokiaľ išlo o výber autorov pre slovník, Kuzmík sa pridržiaval zásady, že ani jeden, čo i len trochu významnejší slovenský autor so slovenskými vzťahmi by v tomto slovníku nemal chýbať. Do slovníka autor zaradil aj slovenských autorov, ktorí pôsobili mimo slovenské územie, ale udržovali aspoň minimálny kontakt s pôvodnou vlasťou.“
Prvý zväzok má 492 strán, obsahuje vyše 800 hesiel (strany 35492, písmená AM), okrem toho aj rozsiahly úvodný článok (s. 532.)
Druhý zväzok má 482 strán, obsahuje okolo 600 hesiel (strany 493834, písmená NŽ). Číslovaniе strán pokračuje ďalej v číslovaní prvého zväzku, takže prvá číslovaná strana druhého zväzku má číslo 493. Za heslami nasledujú registre (pre oba zväzky):
Druhy zväzok tiež obsahuje podrobnú bibliografiu, ktorá je usporiadaná podľa odborov (história, dejiny literatúry, umenie a pod.) a v rámci nich potom chronologicky (s. 925963.).
Z literárnovedného hľadiska ide o cenné lexikografické dielo. V hesle Jozef Kuzmík v "Encyklopédii slovenských spisovateľov" autor uvádza: „…[slovník] je významnou literárnohistorickou príručkou“ a ďalej „…je prínosom pre štúdium humanistických a renesančných autorov zo všetkých vedných oblastí“. Jan Martínek v recenzii 1. zväzku sumarizoval: „Výsledky Kuzmíkovej práce budú neoceniteľnou oporou všetkým bádateľom v oblasti humanizmu a renesancie“.
Xenodamos z Antikyry

Xenodamos ("Xenodamos") bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 67. 
Xenodamos z fóckej Antikyry zvíťazil v pankratiu na 211. olympijských hrách v roku 67. Tieto olympijské hry sa mali pôvodne konať v roku 65, ale na príkaz rímskeho cisára Nera boli o dva roky odložené, aby ich program mohol zreformovať podľa svojho želania. Hier sa potom aj sám zúčastnil a dosiahol v nich šesť „víťaztiev". Pankration sa v Olympii zaviedol na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Bol to pästiarský zápas, pri ktorom boli dovolené všetky zápasnícke chmaty, údery päsťou, kopanie a vykrúcanie údov.
Cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý v druhom storočí precestoval Grécko, navštívil aj fócku Antikyru, kde ho okrem iného zaujala aj socha olympionika Xenodama. Pausanias o tom zaznamenal: „"Gymnasia tu majú dve: v jednom sa nachádzajú kúpele a za ním sa rozkladá druhé, staré. Stojí v ňom kovová socha a jej nápis hlása, že pankratista Xenodamos z Ankyry zvíťazil medzi mužmi v Olympii. Ak tento nápis uvádza pravdu, tak sa zdá, že si Xenodamos odniesol olivovú ratolesť na dvesto jedenástych hrách, lebo táto jediná olympiáda sa v élidskych záznamoch vynecháva.""
Supercell (herný vývojár)

Supercell je spoločnosť zaoberajúca sa vývojom mobilných hier. Firma bola založená v júni 2010. Sídlo má v Helsinkách, vo Fínsku. Prvá hra tejto firmy bola "Gunshrine.net". V roku 2011 začal Supercell vyvíjať hry pre mobilné zariadenia. Doteraz vydal plnú verziu hier: Boom Beach, Clash of Clans, Hay Day, Clash Royale a Brawl Stars.
"Clash of Clans", "Boom Beach" a "Hay Day" sú freemium hry, ktoré sú pre Supercell veľmi úspešné, v roku 2013 zarábali $2,5 milióna za deň.
Accel Partners investovali 12 miliónov $ do Supercellu v roku 2011. V roku 2014, Supercell vydal hru "Boom Beach" na iOS a Android. Táto hra začala byť populárna, kvôli veľkej reklame.
Pavlenky (Kalynivský rajón)

Pavlenky () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 56 obyvateľov.
Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Nitra, Kalvária)

Kostol Nanebovzatia Panny Márie spolu s kláštorom nazarénov sa nachádza na vrchu Kalvárie v Nitre. V súčasnosti je kostol strediskom mariánskej úcty. Každoročne sa tu koná na sviatok Nanebovzatej Panny Márie – 15. augusta púť, kam prichádzajú veriaci zo širokého okolia. Na sviatok slovanských vierozvestcov - 5. júla sa koná na Kalvárií každoročne národná púť za účasti biskupov celého Slovenska.
História.
Prvá zmienka o Kostole Nanebovzatia Panny Márie sa nachádza v listine z roku 1248. Je to románska stavba s oblúkom s bazilikálnou apsidou svätyne a s krížnymi loďami. Na začiatku bol farským kostolom, potom sa spomína ako kaplnka Božej Matky na "vrchu zelenej planiny". Kostolná veža bola postavená v roku 1723 a dva zvony boli umiestnené do veže v tom istom roku. Krypta pod kostolom bola vybudovaná v roku 1728. V kostole sa nachádzalo 5 oltárov a za hlavným oltárom na stene bol vymaľovaný obraz Nanebovzatej Panny Márie. Prízemný kláštor pri kostole postavili pre rehoľníkov nazarénov. Po čase vybudovali nový hlavný oltár z mramoru a na vrchu umiesntili sochu Sedembolestnej Panny Márie. Na vrchu Kalvárie postavili prvú krížovú cestu, ktorá je od kostola po kaplnku Božieho hrobu. V rokoch 1875 – 1888 prebiehali na kostole reštauračné práce o ktoré sa zaslúžil A. Rožkováni.
Misionári Spoločnosti Božieho Slova sem prišli v roku 1925. Nad starým kláštorom postavili poschodie a vybudovali tu misijný dom. Podarilo sa im obnoviť kostol zväčšením o prístavbu kaplnky sv. Terezky, oratória, sakristie a postavili zvonku poľný oltár. Po likvidácii kláštora bola pri kostole duchovná správa.  Na žiadosť rehole verbistov Ján Chryzostom kardinál Korec 1. júla 1997 zriadil opäť na Kalvárii farnosť, ktorú spravujú pátri misionári.
Pro meritae Quieti

Pro meritae Quieti je dvojposchodová neskorobaroková budova hneď za Kláštorom františkánov a Kostolom sv. Petra a Pavla v Nitre.
História.
Budova bola postavená pre starých kňazov na zaslúžený odpočinok, čo značí nápis nad vchodom "Pro meritae quieti". O jej výstavbu sa postaral Jozef Vurum v roku 1776 a v roku 1832 podľa projektu P. Geisslera bola klasicisticky prestavaná s novou empírovou fasádou. Budova má pôdorys v tvare "U". Vnútorný priestor je uzatvorený západným blokom budovy Veľkého seminára s priechodom vo dvore. V minulosti tu sídlilo Vlastivedné múzeum a dnes opäť slúži svojmu pôvodnému účelu.
Kláštor nazarénov (Nitra)

Kláštor Nazarénov sa nachádza na úpätí vrchu Kalvárie nad Kostolom Nanebovzatia Panny Márie v Nitre. Objekt patrí misijnému domu Spoločnosti Božieho slova, ktorého súčasťou je aj Misijné múzeum. Nájdete tu exponáty z misijných ciest kňazov. Objekt z časti využíva Slovenská poľnohospodárska univerzita v Nitre. Za súčasnú podobu sa zaslúžil architekt Milan Michal Harminc.
História.
Vedľa kostola Matky Božej dal postaviť biskup Ján Gustinyi malý neskoro renesančný kláštor nazarénov s ôsmimi celami, kuchyňou, pivnicou, jedálňou a malým dvorom. Vybudovaný bol pre rád Nazarénov (španielsky rád), kvôli drsnému podnebiu boli nútení sa odsťahovať. Namiesto nich sa tu usadili penzionovaní kňazi. V rokoch 1878 – 1885 bol bývalý kláštor prestavaný a neskôr bolo dostavané ešte jedno poschodie. Slúžil aj ako sirotinec.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1971

Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1971 boli v poradí 4. majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v štyroch holandských mestách: Arnhem, Groningen, Rotterdam a Utrecht, v dňoch od 11.19. decembra 1971, za účasti 9 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá NDR, Holandska a Nórska. Titul získal , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad .
Igo Kajaba

Igo Kajaba (* 22. september 1936, Nemšová) je slovenský odborník v oblasti výživy a klinickej dietológie, samostatný vedecký pracovník, poradca a lekár.
Momentálne je vedúcim pracovníkom nutričného skríningu, poskytovateľom expertíznej činnosti pre potreby centrálnych inštitúcií riadenia výživovej a potravinovej politiky štátu, uznávaným pedagógom a klinikom a jeden z hlavných odborníkov tímu lekárov v ambulancii CarnoMed. Je členom Slovenskej obezitologickej spoločnosti.
Život.
V roku 1954 začal študovať na Lekárskej fakulte hygienickej Karlovej univerzity v Prahe, po ukončení štúdia v Prahe, na vtedajší Výskumný ústav výživy ľudu v Bratislave. Svoju odbornosť ďalej formoval atestáciou z vnútorného lekárstva v roku 1965, nadstavbovou atestáciou z gastroenterológie a výživy v roku 1970. V roku 1965 získal vedeckú hodnosť kandidáta vied na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. V roku 1970 mu bol Slovenskou akadémiou vied v Bratislave 2. vedecký stupeň – samostatný vedecký pracovník – terajší titul PhD. a v roku 2004 dosiahol vedecko-pedagogickú hodnosť docenta. Pôsobil ako odborník na Slovenskej zdravotníckej univerzite v Bratislave v oblasti nutrície, klinickej výživy, internej medicíny, gastroenterológie a dietológie.
Prínos.
Je priekopníkom v zavádzaní diagnostiky obezity, hodnotení hypercholesterolémie, hyperlipoproteinémie v klinickej praxi. Je autorom 25 záverečných výskumných správ z oblasti hygieny výživy, epidemiologických, klinických a dietetických štúdií a viac ako 350 publikovaných prác, ktoré sú známe v odborných a vedeckých kruhoch po celom svete a okolo 400 aktívnych vystúpení na kongresoch, konferenciách a sympóziách.
Supercell

Supercell môže byť:
Alexander Hutchison

Alexander Hutchison (* 1838, Kilmarnock, Spojené kráľovstvo – † 1. august 1917, Arcadia, Austrália) bol austrálsky podnikateľ (vydavateľ, importér), politik a sadár škótskeho pôvodu.
Život.
Vzdelanie získal v Galstone. 23. januára 1857 sa v mestečku Darvel zosobášil s Marthou Bryce, s ktorou mal tri deti – dcéru Marthu a dvoch synov Johna a Alexandra (avšak John zomrel ešte ako dojča). V roku 1859 sa presťahoval do Glasgowa, kde pracoval pre vydavateľstvo McPhun Publishers, ktoré zastupoval v Edinburghu a Bristole. V Bristole sa mu podarilo založiť vlastné vydavateľstvo.
V roku 1876 emigroval do Nového Južného Walesu. So svojou rodinou priplával z Londýna na lodi "Brisbane", ktorá v Austrálii pristála 25. septembra 1876. Založil a viedol spoločnosť A. Hutchison &amp; Son, ktorá pôsobila ako vydavateľstvo a importér kníh a obrazov s hlavnou kanceláriou v Maitlande a pobočkami v Sydney, Newcastli, Tamworthe a Tinonee. V roku 1878 založil Lóžu dobrých templárov ("Good Templars Lodge") v East Maitlande a do roku 1881 bol jej hlavným predstaviteľom. V roku 1885 sa Hutchison usadil v Galstone, na predmestí Sydney. Osem rokov viedol Casual Labour Farm a po odchode na penziu sa utiahol na svoj ovocný sad v mestečku Upper Galston (dnes Arcadia). Tu v roku 1917 zomrel. Je pochovaný spolu so svojou manželkou v neoznačených hroboch na Cintoríne jednotnej cirkvi ("Uniting Church Cemetery") v mestečku Dural.
Politická činnosť.
V roku 1887 bol zvolený do novojužnowaleského zákonodarného zboru, ako člen Strany slobodného obchodu (Free Trade Party) za volebný dištrikt Canterbury. Ako poslanec slúžil nepretržite od 12. februára 1887 do 6. júna 1891.
Postbridge

Postbridge je osada v Dartmoore v anglickom grófstve Devon.
Osada sa nachádza na rieke East Dart. Najvýznamnejšou pamiatkou osady je stredoveký most zo žulových dosiek, ktorý je jedným z najznámejších a najlepšie zachovalých mostov svojho druhu v Spojenom kráľovstve. Prvá písomná zmienka o moste pochádza zo 14. storočia; most bol pravdepodobne postavený v 13. storočí kvôli umožneniu prechodu cez rieku. Najväčšie rozpätie mosta je približne dlhé a max. šírka mosta je . Vedľa neho bol na konci 18. storočia postavený oblúkový most, ktorý dnes slúži cestnej premávke.
Darina Bancíková

ThB. Darina Bancíková (* 31. december 1922, Kokava nad Rimavicou – † 30. júl 1999, Horné Saliby) bola slovenská evanjelická farárka; prvá žena, ktorá bola v ECAV na Slovensku ordinovaná na kňaza. 
Bancíková bola vnučkou evanjelického farára Samuela Bancíka, narodila sa ako nemanželské dieťa. V roku 1941 začala štúdie a nesôr vyštudovala na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Ordinovaná bola 15. júla 1951. Bola najprv kaplánkou v Liptovskom Mikuláši, Starej Turej a Lučenci. V roku 1958 sa stala námestnou farárkou Dolných Salibách. Odtiaľ ju preradili do Drienova, kde bola v roku 1962 obžalovaná z nepriateľstva proti štátu a spoločenskému zriadeniu. Odsúdili ju na 1 rok odňatia slobody a 5 rokov zákazu činnosti. 
Štátny súhlas na výkon duchovenskej činnosti získala opäť až roku 1968. Nastúpila ako farárka v obci Veľký Lom v okrese Veľký Krtíš, kde pôsobila až do 31. januára 1996. Súdne aj cirkevne bola rehabilitovaná až koncom roku 1990.
Svoj život naplno zasvätila službe a nikdy sa nevydala. Dôchodok trávila v Lučenci. Zomrela 30. júla 1999 v evanjelickom domove dôchodcov so sídlom v Horných Salibách.
Bola literárne činná. Jej najznámejšou knihou je autobiografický spis "Divné sú cesty Božie".
Jej život a dielo približuje dokumentárny film v réžií Fedora Bartka, v scenári Jána Mikuša, ktorý v roku 1994 vyrobila STV.
14. január 2024 jej prezidentka Zuzana Čaputová udelila Rad Ľudovíta Štúra II. triedy "in memoriam".
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1973

Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1973 boli v poradí 5. majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v siedmych juhoslovanských mestách: Belehrad, Negotin, Sarajevo, Šibenik, Varaždin, Záhreb a Zavidovići, v dňoch od 8.15. decembra 1973, za účasti rekordných 12 tímov. Juhoslávia bola organizátorom svetového šampionátu žien druhýkrát, predtým hostila toto podujatie v roku 1957. Turnaju prvýkrát predchádzala kvalifikácia. Titul získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Bronzový získal svoju prvú medailu.
Kvalifikácia.
Pozn: Guinea sa neskôr účasti vzdala, nahradilo ju Holandsko.
Hay Day

Hay Day je freemium farmárska hra pre mobilné zariadenia, hra je vyvíjaná firmou Supercell. Hay Day bola vydaná pre iOS 21. júna v roku 2012 a pre Android 20. novembra 2013. Podľa záznamov z roku 2013, Supercell zarábal $30 miliónov dolárov za mesiac na hrách Hay Day a Clash of Clans (ďalšia hra od firmy Supercell). Hay Day bola štvrtá najlepšie hodnotená mobilná hra v roku 2013.
Herný príbeh.
Strýko už nie je schopný sa postarať o jeho farmu, a preto sa obracia na Dana, aby sa o jeho farmu postaral. Hra začína tým, že vás strašiak (scarecrow) začne učiť o farmárčení pšenice a Daniel sa toho chytí. Pokračuje strihaním oviec a rôznych zvierat.
Predávaním môže hráč získať peniaze, ktoré sa dajú použiť na zakúpenie farmárskych budov a dekoračných predmetov, a bodov skúseností (XP), ktoré sa používajú na získanie lepšieho levelu. Hráči sa pripájajú do "susedstiev (neighborhoods)", v ktorých si hráči môžu navzájom pomáhať keď je treba, alebo si písať cez chat.
Reakcia kritikov.
Gamezebo udelili tejto hre 4 body z 5, pretože im prišla podobná hre "Farmville" a sklamala ich grafika. Pocket Gamer udelili hre ich bronzovú medailu.
Panasivka (Kalynivský rajón)

Panasivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 70 obyvateľov.
Scorcher (videohra)

Scorcher je futuristická pretekárska video hra vydaná dánskym vývojárom Zyrinx v roku 1996 pre PC a Sega Saturn. Pôvodne oznámená pod menom "Vertigo", hra sa zameriava na špeciálne motocykle, ktoré môžu dosiahnuť až /h. Hra sa odohráva v roku 2021.
Echoes in Rain

„Echoes in Rain“ je singel írskej speváčky Enya, a zároveň prvý z jej albumu "Dark Sky Island".
Kompozícia.
Skladba „Echoes in Rain“ má v sebe silný optimizmus, a to predovšetkým vďaka rytmickému pochodovému ostinatu a technike pizzicato. Záver skladby je porovávaný s jej hitom „Orinoco Flow“. Skladba je hraná v molovej stupnici (výslovne v fis mol). Hlasový rozsah Enyi sú 2 oktávy od B2 po E5. Skladba obsahuje klavírny prechod, podobný jej sólovej klavírnej tvorbe.
Zoznam skladieb.
Singel
Promo
Čerepašynci

Čerepašynci () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 1 571 obyvateľov.
Miziakiv

Miziakiv () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 815 obyvateľov.
Tomášovo evanjelium o detstve

Tomášovo evanjelium o detstve (iné názvy: Tomášovo rozprávanie o detstve, Tomášovo evanjelium o Ježišovom detstve, Evanjelium detstva, v pravoslávnej terminológii Evanjelium o detstve Isusa) je novozákonný apokryf. Patrí medzi tzv. evanjeliá detstva.
Datovanie.
Tradične je Tomášovo evanjelium o detstve datované na koniec 2. storočia. To sa opiera o zmienky v prácach cirkevných otcov ako Ireneja z Lyonu, Órigena a Hippolyta Rímskeho.
V prípade apokryfov sú ale takéto staré zmienky veľmi nespoľahlivé, takže toto datovanie nie je vôbec isté. Textová kritika rukopisov tu nie je nápomocná, pretože zachované rukopisy sú veľmi neskoré a možno aj spätné preklady.
Rukopisy.
Grécke rukopisy sú pomerne neskoré odpisy, takže text sa v nich dosť odlišuje. Niekedy sa preto pri rozlišujú dva texty: staršia a rozsiahlejšia verzia A (považovaná za textus receptus) a mladšia, stručnejsia verzia B.
Z prekladov sú zachované texty v sýrčine, latinčine, gruzínčine, staroslovienčine a etiópsky preklad – v klasickej etópčine – geʻez.
Obsah.
Tomášovo evanjelium o detstve obsahuje informácie o detstve Ježiša, od jeho piatich do dvanástich rokov (do návštevy v chráme). Mladý Ježiš počas tohto obdobia koná asi 20 zázrakov, do kanonických evanjelií sa dostal iba príbeh o diskutujúcom Ježišovi v chráme (evanjelium podľa Lukáša). Jednotlivé príbehy sú voľné prepracovanie ľudových rozprávok a mýtov.
Tento apokryf „hromadí zázrak na zázrak aby ukázal, že Božské dieťa bolo vystrojené aj zázračnou božskou mocou“. Zázrakom, ktoré vykonáva, chýba morálne alebo teologické zdôvodnenie.
V nemeckom vydaní apokryfných evanjelií o ňom Oscar Cullmann napísal: „Pri všetkom nedostatku vkusu, miery a ohľadu musíme legendistovi, ktorý je autorom Tomášovho evanjelia o detstve, priznať, že je obdarený talentom vykresliť príbeh s naivnou názornosťou, hlavne tam, kde ide o scény všedného detského dňa“.
Neskôr bolo včlenené do iných zbierok legiend Ježišovho detstva.
Borovička

Borovička môže byť:
Tanki Online

Tanki online je hra pre viac hráčov, prehliadačová, free-to-play arkádová simulácia tankovej bitky. Bola vytvorená a je vyvíjaná ruským štúdiom AlternativaPlatform.
História vývoja.
Tanki Online boli predstavené v máji 2009 na Ruskej konferencii herných vývojárov (KRI) a odmenené cenami "Najlepšia hra bez vydavateľa" a "Najlepšia technológia". Tanki Online používajú engine štúdia AlternativaPlatform, Alternativa3D 8, ktorý je postavený na Adobe Flashi. V októbri 2013 hra získala hlavnú cenu v kategórii "People 'Choice" v Runet Price. V roku 2014 sa hra pridala do programu e-športu na StarLadder.tv. Zástupcovia hry boli prítomní na Gamescome 2014 a na Brasil Game Show 2014.
Hrateľnosť.
Hrateľnosť Tanki Online má niektoré spoločné prvky so známou hrou Battle City (1995), vyvíjanú pre NES. Na rozdiel od Battle City sú Tanki Online založené na PvP systéme. Hráči súperia medzi sebou. Každé zničenie tanku je považované za zabitie a dáva hráčovi XP body. Je dostupných niekoľko herných módov vrátane tímových, rovnako ako aj systém hodností a veľa spôsobov kombinovania vybavenia a upravovania tankov. Namiesto vyberania tanku zo zoznamu, hráč vytvára vlastný tank pomocou kombinovania tela, zbrane a obranného náteru. Po zostavení tanku hráč prichádza do bitky s ostatnými hráčmi, v ktorej získava body skúseností a kryštály (herná mena). Do arény pravidelne padajú krabice s Double Damage (Dvojité poškodenie), Double Armor (Dvojitá ochrana), Speed ​​Boost (Zrýchlenie) a Repair Kit 
(Oprava). Tieto "suroviny" dočasne zlepšia vlastnosti tanku alebo opravia akékoľvek poškodenie. Taktiež občas padajú vo vybraných mapách tzv. Goldboxy, ktoré sú ohlasované sirénou. Tieto krabice pridávajú hráčom po 1000 kryštálov vo výnimočných situáciach aj väčšie hodnoty. Postupom v rebríčku hodností hráč odomyká nové vybavenie alebo možnosť vylepšiť existujúce.
Borovec

Borovec môže byť:
Proizvodstvo speciaľnych avtomobilej Bronto

Otkrytoje akcionernoje obščestvo Proizvodstvo speciaľnych avtomobilej Bronto (doslova: Verejná akciová spoločnosť Výroba špeciálnych automobilov Bronto; ), skrátene OAO PSA Bronto (), je ruská spoločnosť, ktorá vyrába pancierované a špeciálne služobné automobily určené pre armádu, štátne bezpečnostné zložky a súkromné bezpečnostné služby.
Továrenský komplex bol zriadený 11. januára 1993 (ešte ako súčasť spoločnosti AvtoBAZ) a ako samostatná spoločnosť bol Bronto zaregistrovaný 1. júna 1995. Je otvorenou akciovou spoločnosťou ("otkrytoe akcionernoe obščestvo"), ktorej majoritným vlastníkom je OAO AvtoBAZ. Sídli v meste Togliatti.
Vozidlá sú vyrábané na podvozkoch Lada Niva (VAZ-2131, VAZ-21214, Chevrolet Niva-2123 a i.). Známe je napr. ich vozidlo Marš-1 (Lada-Bronto 1922-00), ktoré je jedným z mála sériovo vyrábaných automobilov na mohutných pneumatikách. Má uplatnenie v náročnom teréne, pričom spoločnosť vyrobila verziu s nadstavbou aj pre lesných hasičov.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975

Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v troch sovietskych mestách: Kyjev, Rostov nad Donom a Vilnius, v dňoch od 3.13. decembra 1975, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Tuniska a Spojených štátov. Titul získalo , ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred domácim a . 
Turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na hádzanársky turnaj Letných olympijských hier 1976, ktoré hostil Montreal. Kvalifikovali sa ne 4 najlepšie družstvá.
Bronto

Bronto môže byť: