burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vladimír Svitek

Vladimír Svitek (* 19. október 1962, Banská Bystrica, Slovensko – † 17. február 2020, Košice) bol slovenský hokejový útočník.
Pôsobil najprv v Česko-Slovensku v Banskej Bystrici, ako žiak a dorastenec a neskôr v Košiciach kde prežil svoju dlhoročnú a úspešnú hokejovú kariéru. Neskôr odišiel do zahraničia do fínskej SM-liigy a rakúskej ligy. Potom opäť pôsobil na Slovensku v tímoch HC Košice, HK Spišská Nová Ves a HK VTJ Trebišov. Kariéru ukončil v Maďarsku. Draftoval ho v roku 1981 tím Philadelphia Flyers v 7. kole ako 137. v poradí.
Reprezentácia.
V slovenskom drese neodohral žiaden zápas. Reprezentoval Česko-Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v rokoch 1979 a 1980 a Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v rokoch 1981 a 1982, a tiež na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji v rokoch 1986 a 1989. Česko-Slovensko reprezentoval v 40 zápasoch v ktorých strelil 11 gólov.
Mojmír Božík (1962)

 Mojmír Božík (* 26. február 1962, Liptovský Mikuláš) je bývalý slovenský hokejový obranca.
Pôsobil najprv v Česko-Slovensku v tímoch VSŽ Košice a Dukla Trenčín, neskôr v zahraničí vo fínskych, švédskych a francúzskych hokejových súťažiach. Neskôr sa opäť vrátil na Slovensko a kariéru ukončil v tíme HC Košice. Draftoval ho tím Edmonton Oilers v roku 1986 v 11. kole ako 231. v poradí. Má syna Mojmíra, ktorý je tiež hokejista.
Reprezentácia.
V slovenskom drese neodohral žiaden zápas. Reprezentoval Česko-Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 1980, na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v rokoch 1981 a 1982, a tiež na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji v rokoch 1986, 1987 a 1990. Hral aj na Kanadskom pohári v roku 1987 a Zimných olympijských hrách v roku 1988 v Calgary. Za Česko-Slovensko odohral 128. zápasov a dal 8. gólov.
Angoulême

Angoulême je mesto na juhu Francúzska v departemente Charente a regióne Nové Akvitánsko. Má 43 000 obyvateľov. Historické, veľmi staré mesto je nositeľom ocenenia "Ville d'art et d'histoire" (Mesto umenia a dejín).
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
Na mieste rímskej osady Ecolisma (alebo Iculisma) stojace mesto "Angoulesme", od roku 379 sídlo biskupa, má pohnutú históriu. V roku 507 ho získal franský kráľ Chlodovik I. po porážke Vizigótov a v 9. storočí ho zničili Normani. 
V stredoveku bol hlavným mestom grófstva Angoulême a hlavnou križovatkou Svätojakubskej cesty do Santiaga de Compostela v Španielsku. Angoulême dostal mestské práva v roku 1204 od anglického kráľa Jána Bezzemka. Mierom z Brétigny (1360) bolo mesto i grófstvo odstúpené Anglicku, ale už v roku 1373 ho francúzsky kráľ Karol V. dobyl naspäť. Počas francúzskych náboženských vojen bolo mesto silne poškodené, najmä po dobytí hugenotskými oddielmi pod velením de Colignyho.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Nukleárna medicína

Nukleárna medicína je klinickým odborom zaoberajúcim sa diagnostikou a liečbou pomocou otvorených žiaričov. Predmetom a cieľom nukleárnej medicíny je posudzovanie klinického stavu, funkcie a morfológie orgánov a tkanív "in vivo" (v živom organizme) po aplikácii rádiofarmaceutík. Ďalším predmetom nukleárnej medicíny je liečba pomocou rádiofarmaceutík a laboratórna diagnostika imunoanalytickými metódami.
Princíp.
Nukleárna medicína využíva rádio rádioaktívne látky, ktoré vedia ukázať, ako fungujú tkanivá. Pre rôzne typy tkaniva alebo orgánov sa využívajú rôzne látky. Tieto látky sa označia nejakým rádioizotopom niektorého z chemických prvkov a vďaka tomu ich môžno vidieť pomocou špeciálnych vizualizačných prístrojov. Pacientovi stačí podať len malé množstvo rádiofarmaka (rádioaktívne značenej látky) a tak pozorovať ako a kde sa v tele látka nachádza. Podľa toho možno určiť, či je stav normálny alebo patologický, teda či je prítomný problém, ktorý je nutné vyriešiť. 
Nukleárna medicína využíva ako metódy napríklad pozitrónovú emisnú tomografiu (PET) a výpočtovú tomografiu (CT), ktorá slúži k určeniu presného miesta problému, ktorý PET objaví. Vyšetrenie prebieha v jednej polohe, takže obrazy z PET a CT sa prekrývajú, a preto určenie presnej polohy nie je problém.
Buxus (redakčný systém)

BUXUS je slovenský redakčný systém postavený na PHP s využitím frameworku Laravel. Vyvíja ho spoločnosť ui42 od roku 1999 a je teda najstarší slovenský CMS. BUXUS, umožňuje true inline editing, čiže editovanie a pridávanie jednotlivých stránok priamo – tak, ako sú zobrazené v prehliadači. Vďaka tomu, že časť kódu BUXUSu je na centrálnom serveri, môže byť tento redakčný systém upgradovaný nezávisle od jadra aplikácie. Súčasťou BUXUSU je tinyMCE3, čo je HTML editor integrovaný aj v iných CMS.
Základnú funkcionalitu BUXUSu možno rozšíriť prídavnými modulmi. K dispozícii sú moduly ako Fotogaléria, Knižnica dokumentov, Newsletter, Kalendár, E-shop, Privátna zóna, Workflow a ďalšie.
BUXUS používajú viaceré webové sídla verejnej správy, e-shopy, spravodajské portály a firemné webové sídla. Zoznam webov je na stránkach spoločnosti ui42 a BUXUS je tiež uvedený v pätičkách niektorých webov, ktoré na ňom bežia. Napríklad Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny, CK Firotour, e-shop Dedoles a ďalší.
Podľa stránky WhatCMS.org je CMS BUXUS ku dňu 5. marca 2020 na 337. mieste z celkových 498 detegovaných CMS (podľa počtu domén). Pre stránky s doménou .sk je podľa tohto rebríčka BUXUS na 13. mieste.
Bledavka Boucheova

Bledavka Boucheova ("Ornithogalum boucheanum" (Kunth) Aschers., syn.: "Honorius boucheanus" (Kunth) Holub) je jednoklíčnolistová rastlina z čeľade hyacintovité ("Hyacinthaceae").
Vzhľad.
Bledavka Boucheova je asi 20 vysoká trvalka s vajcovitou podzemnou cibuľou s priemerom .
Listy vyrastajú tesne nad zemou do tvaru ružice. Obyčajne z jednej cibuľky vyrastajú 34 listy. Čepele listov majú viditeľné žilky, sú úzke a sviežozelené.
Nápadné kvety rastú v súkvetiach, ktoré obsahujú 1020 kvetov. Kvety majú bielo-zelenkasto-sivú farbu, 6 okvetných lístkov a sú 15 veľké. Tyčiniek je 6. Kvitne v apríli a máji.
Plodom bledavky je tobolka.
Rozšírenie.
Bledavka Boucheova je rozšírená prevažne v juhovýchodnej Európe s miernym presahom do južnej časti strednej Európy. Na východe zasahuje do západnej Ázie a Anatólie.
Na Slovensku je pomerne bežná napríklad v lužnom lese v okolí Bielej vody pri Ivanke pri Dunaji.
Internazionali BNL d’Italia 2009

Internazionali BNL d’Italia 2009 bol spoločný tenisový turnaj, ktorého mužská časť sa konala v dňoch od 28. apríla do 3. mája 2009 a ženská časť v dňoch od 3. do 10. mája 2009 na otvorených antukových dvorcoch v talianskom Ríme. Titul v dvojhre získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Srba N. Đokovića. Bol to jeho 36. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili americký pár Bob Bryan, Mike Bryan. Pre D. Nestora to bol 59. a pre N. Zimonjića 27. titul vo štvorhre na okruhu ATP. Titul v dvojhre žien získala Ruska Dinara Safinová, ktorá vo finále porazila Rusku S. Kuznecovovú. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Taiwančanka Sie Šu-wej a Číňanka Pcheng Šuaj, ktoré vo finále porazili slovensko-japonský pár Daniela Hantuchová, Ai Sugijamová. Pre S. Sieovú to bol šiesty a pre Š. Pchengovú piaty titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Rafael Nadal vs. Novak Đoković 7-62 6-2
Dvojhra žien.
 Dinara Michajlovna Safinová vs. Svetlana Alexandrovna Kuznecovová 6-3 6-2
Štvorhra mužov.
 Daniel Nestor / Nenad Zimonjić vs. Bob Bryan / Mike Bryan 7-65 6-3
Štvorhra žien.
 Sie Šu-wej / Pcheng Šuaj vs. Daniela Hantuchová / Ai Sugijamová 7-5 7-65
Mužská dvojhra na Internazionali BNL d’Italia 2009

Mužská dvojhra na Internazionali BNL d’Italia 2009 sa hrala ako súčasť Internazionali BNL d’Italia 2009 od 28. apríla do 3. mája 2009. Titul získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Srba N. Đokovića 7-62 6-2. Bol to jeho 36. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Mužská štvorhra na Internazionali BNL d’Italia 2009

Mužská štvohra na Internazionali BNL d’Italia 2009 sa hrala ako súčasť Internazionali BNL d’Italia 2009 od 28. do 3. mája 2009. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili americký pár Bob Bryan, Mike Bryan 7-65 6-3. Pre D. Nestora to bol 59. a pre N. Zimonjića 27. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Porsche Tennis Grand Prix 2009

Porsche Tennis Grand Prix 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 27. apríla do 3. mája 2009 v hale na antuke v nemeckom meste Stuttgart. Titul v dvojhre žien získala Ruska Svetlana Alexandrovna Kuznecovová, ktorá vo finále porazila Rusku D. Safinovú. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Američanka Bethanie Matteková-Sandsová a Ruska Nadežda Viktorovna Petrovová, ktoré vo finále porazili argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková, Flavia Pennettová. Pre B. Sandsovú to bol šiesty a pre N. Petrovovú 17. titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Svetlana Alexandrovna Kuznecovová vs. Dinara Michajlovna Safinová 6-4 6-3
Štvorhra žien.
 Bethanie Matteková-Sandsová / Nadežda Viktorovna Petrovová vs. Gisela Dulková / Flavia Pennettová 5-7 6-3 10-7
Ženská dvojhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009

Ženská dvojhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009 sa hrala ako súčasť Porsche Tennis Grand Prix 2009 od 27. apríla do 3. mája 2009. Titul získala Ruska Svetlana Kuznecovová, ktorá vo finále porazila Rusku D. Safinovú 6-4 6-3. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA.
Ženská štvorhra na Porsche Tennis Grand Prix 2009

Ženská štvohra na Porsche Tennis Grand Prix 2009 sa hrala ako súčasť Porsche Tennis Grand Prix 2009 od 27. apríla do 3. mája 2009. Titul získali Američanka Bethanie Matteková-Sandsová a Ruska Nadežda Petrovová, ktoré vo finále porazili argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková, Flavia Pennettová 5-7 6-3 10-7. Pre B. Sandsovú to bol šiesty a pre N. Petrovovú 17. titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009

Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 27. do 2. mája 2009 na otvorených antukových dvorcoch v marockom meste Fes. Titul v dvojhre žien získala Španielka Anabel Medinová Garriguesová, ktorá vo finále porazila Rusku J. Makarovovú. Bol to jej deviaty titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Rusky Alisa Klejbanovová a Jekaterina Valerievna Makarovová, ktoré vo finále porazili rumunsko-ruský pár Sorana Cîrsteová, Marija Kirilenková. Pre A. Klejbanovovú to bol prvý a pre J. Makarovovú prvý titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Anabel Medinová Garriguesová vs. Jekaterina Makarovová 6-0 6-1
Štvorhra žien.
 Alisa Klejbanovová / Jekaterina Makarovová vs. Sorana Cîrsteová / Marija Kirilenková 6-3 2-6 10-8
Ženská dvojhra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009

Ženská dvojhra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 sa hrala ako súčasť Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 od 27. apríla do 2. mája 2009. Titul získala Španielka Anabel Medinová Garriguesová, ktorá vo finále porazila Rusku J. Makarovovú 6-0 6-1. Bol to jej deviaty titul v dvojhre na okruhu WTA.
Ženská štvorhra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009

Ženská štvohra na Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 sa hrala ako súčasť Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem 2009 od 27. apríla do 2. mája 2009. Titul získali Rusky Alisa Klejbanovová a Jekaterina Makarovová, ktoré vo finále porazili rumunsko-ruský pár Sorana Cîrsteová, Marija Kirilenková 6-3 2-6 10-8. Pre A. Klejbanovovú to bol prvý a pre J. Makarovovú prvý titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Galadriel (slovenská hudobná skupina)

Galadriel je dark/doom metalová hudobná skupina, založená v roku 1995 v Bratislave. Za svoju kariéru si získali kultový status. Momentálne je kapela menej aktívna, no šíria sa informácie o možnom návrate
Kurtizána

Kurtizána je milenka, alebo prostitútka z vyšších spoločenských kruhov. Nielen v európskych, ale aj v ázijských kultúrach (Čína, Japonsko) bola úloha kurtizány nielen sexuálna, respektíve často zahrnovala poskytovanie skoro výlučne nesexuálnej spoločnosti.
Pôvodne termín "kurtizána" pochádzal z francúzskeho "courtisan" / "courtisane" = "dvoran" / "dvoranka" resp. a talianskeho "cortigiano" / "cortigiana", a označoval príslušníka alebo príslušníčku kráľovského dvora. Už od 16 storočia však označoval milenku, konkubínu alebo profesionálnu spoločníčku vysokopostavených mužov.
Zorbing

Zorbing alebo zorbovanie alebo sphering (alebo nesprávne "airball") je ľahko extrémny šport, ktorý vznikol v roku 2000 na Novom Zélande. Tvorca Andrew Akers sa nechal inšpirovať slávnou skicou muža s rozpaženými rukami od Leonarda da Vinci.
Zorb, základný rys tohto športu, je veľká nafúknutá plastová guľa, v ktorej je pomocou tisícov laniek upevnená ďalšia menšia guľa. Celá guľa váži a v priemere má . Do menšej gule sa zmestia až traja ľudia.
Princípom zorbingu je neriadené kotúľanie zorbu zo svahu smerom dole. Svah býva dlhý max. so sklonom okolo 20°. Zorb dosahuje rýchlosť až /h a jeho zastavenie prebieha samovoľne pod svahom.
Veľa ľudí má obavy, že sa im bude pri kotúľaní zle a v povracajú sa v guli. Táto predstava je síce opodstatnená, ale nie pravdivá. Autor uvádza, že zo 100 000 ľudí, ktorí zorbing absolvovali, sa ani jedinému zle neurobilo. Treba si uvedomiť že otočenie o 360° je iba raz za a to už naozaj nie je až taká závratná rýchlosť. Možnosti poranenia sú minimálne, hlavne vďaka dômyselnej konštrukcii, ktorá všetky nárazy, pri pohybe krajinou, absorbuje.
Na výber býva klasický zorbing, kde je človek vnútri gule pevne pripútaný, alebo "hydro-zorbing". Hydro-zorbing spočíva v pridaní vody do vnútornej gule, a tak si človek môže vychutnať ten istý pocit ako má pri praní bielizeň v práčke.
V zorbu sa dá pohybovať aj po vodnej hladine, kde vlastnou silou rozhýbete celú guľu a ide v nej prekonávať aj také prekážky ako sú napríklad splavy.
Blues Five

(The) Blues Five bola slovenská bluesová formácia, založená lídrom Petrom Lipom. Vznikla koncom roku 1967 a jej pôsobenie vnieslo do slovenského bigbítu používanie dychových nástrojov alebo náročný spevácky prejav zameraný na džez a blues. Skupina získala v roku 1968, na 2. československom beatovom festivale v Prahe, cenu "objav festivalu". O rok neskôr skupina vydala malú platňu. Po zániku Blues Five skupina pokračovala s novým názvom "New Blues Five". Skupina zanikla koncom roku 1969.
Predpätý betón

Predpätý betón je druh betónu s vloženou oceľovou výstužou v umelo napätom stave, ktorá vnáša do výsledného betónového prvku predpätie. Podľa spôsobu predpínania sa rozlišuje "vopred predpätý betón" a "dodatočne predpätý betón".
Predpätie ovplyvňuje výslednú napätosť nosného prvku v zhode s nepriaznivými vlastnosťami betónu (slabá pevnosť v ťahu). Predpínacie sily sa preto dimenzujú do betónu tak, aby v každom možnom štádiu zaťaženia bol betón namáhaný iba tlakovými, prípadne len nepatrnými ťahovými napätiami. Do betónu sa najčastejšie dimenzujú tlakové napätia v tých miestach, kde vonkajšie (predpokladané) zaťaženie vyvodzuje ťahové napätia, takže betón potom stále pracuje len v tlakovej oblasti.
Predpätím sa odstraňujú nevýhody železobetónu. Konštrukcie z predpätého betónu nemajú v prevádzkových stavoch zaťaženia trhliny a preto majú zvýšenú vodotesnosť, lepšiu ochranu výstuže (pri betónoch s použitím lán, iba za predpokladu dokonalého zainjektovania dutín) a priehybov. Keďže sa na prvky z predpätého betónu navyše používajú vysokohodnotná oceľ a betón, sú tieto prvky pri rovnakej tuhosti a únosnosti oproti železobetónovým omnoho ľahšie a v dôsledku toho sú veľmi vhodné na prefabrikáciu.
Predpätý betón umožňuje plné využitie vysokokvalitnej ocele, pričom je výhodné použiť najkvalitnejšiu (oceľ do predpätého betónu má medzu pevnosti asi 16 ton na cm² prierezu, bežná výztuž do betónu, známa aj ako roxor alebo rebrovaná oceľ, vydrží iba štvrtinu). Ako vysokopevnostná predpínacia výstuž sa používa tzv. patentový drôt (ako jednoduché struny, alebo zložené do prameňov), laná a káble, alebo tyčová predpínacia výstuž.
Využitie.
Vhodný je prakticky pre všetky ťahané prvky (tlakové potrubia, kruhové nádrže a pod.). Predpäté betónové mosty sú mosty, ktorých horná nosná konštrukcia je z predpätých prvkov (vopred predpätých) alebo predpätého betónu (dodatočne predpätý). Technológia sa neustále vyvíja a umožňuje mohutné stavebné riešenia.
Princíp funguje na vnášaní tlakových napätí do prierezu cez predpínacie zariadenia. Keďže samotný betón má veľmi zlé predpoklady na pri namáhaní ťahom, ale naopak výborne odoláva tlakom, po vnesení predpätia v mieste ťahových napätí sa konštrukcia akoby „nadvihne“ vieme tak získať konštrukcie ohromných rozpätí, čo napríklad pri železobetóne nie je možné. Predpätie sa zvykne vnášať do nosného prvku pomocou prepínacích pištolí. Samotná predpínacia jednotka tj. predpínacia výstuž je používaná vo forme lán, drôtov prípadne tyčí. V mostnom staviteľstve v súčasnosti sa využívajú najmä predpínacie laná rôznych priemerov s vysokou pevnosťou až 1800 MPa.
Denis Alexejevič Kolodin

Denis Alexejevič Kolodin (; * 11. január 1982, Kamišin) je ruský futbalista, ktorý hráva na pozícii obrancu. V súčasnosti je hráčom klubu FK Dinamo Moskva.
Kariéra.
Denis začal svoju futbalovú kariéru ako útočník. Postupne však prešiel na pozíciu stredopoliara, neskôr do obrany, kde hráva až dodnes. V roku 2000 začal profesionálnu kariéru v klube FK Olimpia Volgograd. V 66 zápasoch strelil 14 gólov. Hrával aj v iných ruských kluboch, nikdy však nie v zahraničí.
Je známy svojou tvrdou strelou.
Reprezentácia.
V ruskej reprezentácii debutoval v roku 2004, zatiaľ nestrelil gól. Zúčastnil sa aj Majstrovstiev Európy 2008 v Rakúsku a Švajčiarsku.
Léda

Léda (starogr. "Λήδα", lat. "Leda") bola dcéra aitólskeho kráľa Thestia a jeho manželky Leukippy, manželka spartského kráľa Tyndarea.
So svojim nastávajúcim manželom sa zoznámila u svojho otca, kde Tyndareos našiel útočisko pred bratom Hippokoónom. Po svadbe žili až do Hippokóonovej smrti u otca, potom sa presťahovali do Sparty, kde Tyndareos prevzal vládu.
Bola matkou štyroch detí: syna Kastora a dcéru Klytaimnéstru mala so svojím mužom; otcom druhých dvoch detí, syna Polydeuka a dcéry Heleny bol najvyšší boh Zeus, ktorý ju zviedol v podobe labute. Spojitosť s týmto ušľachtilým vtákom má i iná legenda, podľa ktorej bezdetní manželia Tyndareos a Léda si veľmi priali deti. Túžba bola bohmi vypočutá a posol bohov Hermes priniesol Léde vajce, podobné labutiemu, z ktorého sa deti vyliahli. Neskôr sa všetky štyri stali významnými postavami antických mýtov.
Léda sa stala častým a obľúbeným námetom umeleckých diel. Za zmienku stojí fakt, že v prevažnej väčšine diel býva zobrazovaná s labuťou. 
Už od staroveku bývala zobrazovaná na vázových maľbách. Pozornosť pútajú diela novovekých maliarov s Lédiným námetom. Známe sú obrazy "Léda" od Giorgioneho z čias okolo roku 1500, "Léda s labuťou" od Correggia (okolo r. 1532), rovnomenný obraz od Petra Paula Rubensa z rokov 1604 - 1608 a jedno z najznámejších Lédiných vyobrazení z dielne Leonarda z čias okolo roku 1516.
Okrem výtvarných býva Léda námetom viacerých literárnych diel (napr. Johann Wolfgang Goethe, Alexander Sergejevič Puškin a ďalší).
The Phantoms

The Phantoms bola slovenská bigbeatová skupina zo šesťdesiatych rokov. V skupine spieval slovenský herec Marián Slovák. Hrala v zostave Marián Slovák (spev), Juraj Eperjesi (gitara), Peter Jiru (basgitara) a Dušan Hájek (bicie).
K ich najznámejším vlastným kompozíciám patrili skladby „Hodiny v kuchyni“, „Keď idem ulicou“, „Miluješ ma ty vôbec“ a „Práve mám narodeniny“. Skupina zanikla po odchode Juraja Eperjesiho do skupiny The Beatmen. Po rozpade The Phantoms sa Marián Slovák začal venovať výlučne herectvu. 
Skupina vystúpila tiež na comebacku slovenských bigbeatových skupin, "Legendy 60".
Charles Dow

Charles Henry Dow (* 6. november 1851, Sterling, Connecticut, USA – † 4. december 1902, Brooklyn, New York, New York) bol americký žurnalista. Spolu s Edwardom Jonesom a Charlesom Bergstresserom založil spoločnosť Dow Jones &amp; Company.
V roku 1889 založili aj noviny The Wall Street Journal, ktoré sú jedným z najrešpektovanejších finančných publikácií na svete. V rámci svojho výskumu trhu založil akciové indexy Dow Jones Industrial Average a Dow Jones Transportation Average. Sformuloval teóriu, ktorú tvorí súhrn princípov pre pochopenie a analýzu trhového správania a ktorá tvorí základ technickej analýzy.
Jules Pierre Rambur

Jules Pierre Rambur (* 21. júl 1801, Ingrandes, Francúzsko – † 10. august 1870, Ženeva, Švajčiarsko) bol francúzsky lekár a entomológ, hlavne lepidopterológ a odonatológ.
Biografia.
Študoval v Tours a Montpellier medicínu. Doktorát získal v septembri roku 1827 v Paríži. So svojim priateľom z detstva Adolphe de Graslinom (1802 – 1882) a Dr. Jean Baptiste Alphonse Dechauffour de Boisduvalom (1799 – 1879) začal písanie a vydávanie: "Collection iconographique et historique des chenilles d’Europe"m, ktoré vychádzali v Paríži v rokoch 1832 – 1843.
V rokoch 1829 až 1830 navštívil ostrov Korziku a v roku 1832 vydal prácu: "Catalogue des lépidoptères de l’île de Corse". Dňa 29. februára roku 1832 sa spolupodieľal na založení Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France). V rokoch 1834 až 1835 podnikol zasa s praiteľom Graslinom veľkú zberateľsko-výskumnú cestu cez Andalúziu, výsledky ktorej zverejnil v práci: "Faune entomologique de l’Andalousie" (2 diely: 1837 – 1840) a v "Catalogue systématique des Lépidoptères de l’Andalousie" (1858 – 1866). Oženil sa v roku 1841 a pracoval ako lekár v Seiches-sur-le-Loir. Neskôr pôsobil v Saint-Christophe-sur-le-Nais. Zomrel v Ženeve.
Slávka Sudorová

Slávka Sudorová (* 18. apríl 1972, Martin) je slovenská speváčka a tanečnica. 
Životopis.
Základnú školu a prvé 3 ročníky gymnázia absolvovala v Turčianskych Tepliciach. Maturovala na v gymnáziu v Banskej Štiavnici. V rokoch 19921997 študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského, odbor slovenský jazyk a dejepis.
Učiteľstvo.
V rokoch 19901992 učila v materskej škole, v rokoch 19992003 na základnej škole a od roku 2003 na Pedagogickej a sociálnej akadémii a na Obchodnej akadémii v Turčianskych Tepliciach. V roku 2007 získala doktorát z pedagogiky.
Hudba.
Hudobné vzdelanie získala v Základnej umeleckej škole v Turčianskych Tepliciach (7 rokov klavír a 4 roky spev). V čase keď učila v materskej škole navštevovala muzikálový kurz v Bratislave. Absolvovala množstvo súťaží, z ktorých najvýznamnejšie boli tieto: v roku 1988 celoslovenská súťaž Bystrické zvony, kde získala cenu mládeže a v roku 1994 1. miesto za krátku interpretovanú pieseň. V tom istom roku získala 1. miesto v speváckej súťaži Zlatá črievička v Partizánskom a v roku 1998 sa zúčastnila medzinárodného festivalu v Splite, kde obsadila 1. miesto za vlastnú tvorbu. Koncertovala so skupinou Liquid boogie roll v Poľsku, Srbsku a na Slovensku. Pravidelne vystupuje na rôznych spoločenských akciách a akciách organizovaných hlavným mestom (napr. Teplické dni), ktoré príležitostne z času an čas aj sama moderuje. Spolupracovala s orchestrom Gustava Broma a Karolom Wágnerom.
V roku 1999 vydala svoj debutový album s názvom "Nezabudni zabudnúť". Hudbu zložil Pavol Chodelka a autorom textov je Jozef Urban. Videoklip k skladbe „Zombie“, ktorý režíroval Ivan Kočner, odvysielala Slovenská_televízia. V roku 2002 jej vyšiel v poradí druhý album s názvom "O Tebe". Hudbu opäť zložil Pavol Chodelka a autormi textov bola samotná speváčka a Peter Cingel.
Tanec.
Okrem spevu sa Slávka Sudorová venuje brušnému tancu a s tanečnou skupinou Amirah vystupuje na spoločenských akciách po celom Slovensku.
Airball

Airball alebo air ball môže byť:
Airball je videohra, pozri Airball (videohra)
Encyklopédia medicíny

Encyklopédia medicíny je slovenská šestnásťdielna odborná encyklopédia z oblasti medicíny a súvisiacich odborov. Je to vôbec najväčšia slovenská encyklopédia. Vychádzala v rokoch 1993 až 2004 vo vydavateľstve Asklepios.
Má spolu 16 dielov, vyše 60 000 strán, okolo 90 000 hesiel.
Encyklopédia medicíny vychádza z bio-psycho-sociálneho modelu choroby a orientuje sa nielen na klasické medicínske odbory, ale aj na iné vedné odbory, ktoré podmieňujú biologické, psychické a sociálne zdravie človeka. Redakčná rada pozostávala z popredných predstaviteľov slovenskej medicíny. Na jej príprave sa zúčastnili prispievatelia z rozmanitých vedeckých odborov.
Pripravuje sa (stav 2008) druhé vydanie encyklopédie, ktoré bude mať asi dvojnásobný počet hesiel ako prvé vydanie.
Arras

Arras (hol. "Atrecht") je francúzske mesto v regióne Hauts-de-France a správne sídlo departementu Pas-de-Calais. Napriek všetkým francúzskym gramatickým pravidlám sa vyslovuje Arras so s.
Poloha.
Mesto s cca 42000 obyvateľmi leží v historickej provincii Artois pri sútoku riek Scarpe a Crinchon asi juhozápadne od Lille.
Dejiny.
Arras stojí na základoch keltského osídlenia. Neskôr ho Rimania prebudovali na posádkové mesto. Pri delení Franskej ríše pripadol Verdunskou zmluvou Arras cisárovi Lotarovi I. 
Arras ležal niekoľko storočí na hraniciach medzi Francúzskom a Svätou ríšou rímskou. Vláda nad mestom sa často menila. V 17. storočí, vybudoval maršal Sébastien Le Prestre de Vauban, vojenský inžinier Ľudovíta XIV., pevnosť, ktorá mala udržať mesto vo francúzskom vlastníctve.
9. mája 1915 sa v blízkosti mesta konala prvá bitka Arrasu, do ktorej sa zapojila aj rota "Nazdar" Česko-Slovenskej légie vo Francúzsku. Boje pokračovali so zvýšenou intenzitou, najmä v roku 1917, kedy bolo mesto vážne poškodené.
Pamiatky.
Symbolom mesta sú dve veľké námestia v centre, "Grande Place" a "Place des Héros", s veľkým súborom reštaurovaných historickým budov.
K najdôležitejším stavbám v meste patrí neskorogotická katedrála a gotická radnica so zvonicou patriacou medzi francúzske zvonice zapísané od roku 2005 na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Citadela v pevnosti vybudovanej Vaubanom patrí do súboru Vaubanovych opevnení, ktoré sú tiež od roku 2008 súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Diaľnica A12 (Chorvátsko)

Diaľnica A12 () je čiastočne rozostavaná diaľnica v strednom Chorvátsku severovýchodne od Záhrebu, ktorá po svojom dokončení napojí spojí oblasti Koprivnicko-križevatskej na diaľničnú sieť krajiny. Diaľnica predstavuje západnú časť takzvaného Podrávskeho ypsilonu. Začínať sa bude v križovatke s diaľnicou A4 pri obci Sveta Helena na predmestí hlavného mesta a pokračovať bude severovýchodným smerom okolo miest Vrbovec a Koprivnica až na maďarskú štátnu hranicu pri obci Gola. V súčasnosti je v prevádzke 23 kilometrov dlhý úsek "Sveta Helena-Vrbovec".
Označenie.
V súčasnosti prevádzkovaná trasa diaľnice A12 je fyzicky označovaná modrým dopravným značením ako rýchlostná cesta, ktorá je súčasťou štátnej cesty 28. Úsek je aj naďalej pod správou spoločnosti Hrvatske ceste, ktorá však podpísala dohodu s prevádzkovateľom diaľnic v Chorvátsku Hrvatske autoceste o budúcom prekategorizovaní úseku "Sveta Helena-Vrbovec" na diaľnicu A12.
Studiti

Studiti sú východní (konkrétne gréckokatolícki) mnísi žijúci podľa pravidiel prepodobného Teodora Studitu. 
 
Studitské pravidlá (typikon) vznikali v Konštantínopole postupne od 5. storočia. Najväčšiu zásluhu na ich sformovaní má svätý Teodor Studita (759–826). Na Kyjevskú Rus ich priniesol svätý Teodóz Pečerský. V 17. storočí však boli všetky ukrajinské monastiere zjednotené podľa pravidiel sv. Bazila Veľkého. História studitov po ich obnovení siaha do začiatku 20. storočia, keď ukrajinský gréckokatolícky metropolita Andrej Šeptický inicioval obnovu východného mníšstva v Cirkvi. Na počiatku 2. svetovej vojny sa už v monastieroch nachádzalo 196 mníchov studitov. S príchodom komunizmu však boli monastiere zlikvidované. V r. 1973 sa ich archimandritom stal Ľubomyr Huzar - neskoršia hlava Ukrajinskej gréckokatolíckej cirkvi. V súčasnosti sa na Ukrajine nachádza okolo 77 mníchov studitov.
Deň sa u studitov skladá z 8 hodín modlitby, 8 hodín práce a 8 hodín odpočinku.
Stupne mníšskeho života u studitov v Univskej lavre sú kandidát, poslušník, archarij, riasofor, schimník (malá schima, veľká schima).
Ich hlavným centrom je lavra (monastier) Zosnutia presvätej Bohorodičky v Unive, neďaleko Ľvova. V Ľvove majú vydavateľstvo Svičado.
Podľa podobných pravidiel žijú aj mníšky studitky, ich hlavné centrum je v Ľvove.
Bitka pri Sečanoch

Bitka pri Sečanoch sa odohrala 4.5. apríla 1562 pri Sečianskom hrade. V bitke porazil sandžak-beg Fiľakovského sandžaku Hasan Prodovič spojené vojská Zvolenskej stolice a hornouhorských banských miest o sile asi 10 000 mužov.
Pozadie.
Na jar roku 1562 sa kapitán zvolenského hradu Ján Balaša rozhodol využiť neprítomnosť budínskeho pašu a napadnúť hrad Sečany. Súčasne sa dozvedel že sečiansky beg Mahmud odišiel do Sedmohradska pomôcť pri obliehaní Satmáru, zhodou okolností ho bránil jeho mladší brat Melchior. Mal v úmysle prelomiť okruh tureckých pevností ohrozujúcich banské mestá.
Vyzval banské mestá, aby mu dodali vojakov. V dramatickom liste v marci sa na ne obrátil s výzvou, aby využili bohom danú a od mnohých rokov nebývalú príležitosť. Zhromaždil armádu 1012 tisíc vojakov, no minimálna časť z nich mala aj vojenský výcvik. Pechota sa skladala z milícií banských miest. Mali iba dve delá a bolo treba priameho rozkazu cisára, aby štiavničania dodali pušný prach.
Posádka hradu sa udatne bránila a požiadala o pomoc bega Hasana vo Fiľakove. Balaša taktiež žiadal posily, Juraj Bebek mu poslal 1 000 jazdcov a z Jágru 200 pešiakov.
Priebeh.
Skoro ráno 4. apríla 1562 turecká jazda napadla uhorskú jazdu ešte v tábore a rozprášila ju, súčasne s tým dorazila na bojisko aj posila žoldnierov z Jágru a bola taktiež zničená pri prechode Ipľa. Jej veliteľ Demeter Matyus sa utopil v rieke. Posádka uskutočnila výpad z hradu a napadla pechotu. Po porážke a úteku jazdy dal Balaša rozkaz k ústupu. Nevycvičená pechota nedokázala odolávať útokom tureckej jazdy a v priebehu nasledujúceho dňa bola zničená. Balaša sa vrátil do Zvolena s tromi vojakmi. Do Banskej Bystrice sa vrátilo zo 700 mužov šesť, do Kremnice deväť.
Bola to najkrvavejšia bitka od Moháča. Padlo okolo 10 000 ľudí, skoro všetci zo stredného Slovenska. Turci premárnili jedinečnú príležitosť obsadiť stredné Slovensko, pretože mestá zostali prakticky bez vojenských posádok. Prodovič precenil ich vojenskú silu a nechcel riskovať svoju malú armádu, stal sa budínskym pašom, čo bola druhá najvyššia pozícia v Osmanskej ríši po veľkovezírovi.
Melánia Olláryová

Melánia Olláryová (* 8. august 1928, Nové Zámky† 19. január 2013, Bratislava) bola slovenská speváčka a bývalá hudobná redaktorka Slovenského rozhlasu.
Kyretáž

Kyretáž je chirurgický zákrok, spočívajúci v odstránení sliznice (endometria) maternice chirurgickou lyžicou (kyreta). Vykonáva sa u niektorých gynekologických porúch, v rámci umelého prerušenia tehotenstva, alebo po potrate.
Čotky

Čotky (, ) sú pomôcka – šnúra s uzlíkami – používaná pri Ježišovej modlitbe. Ich pôvod je pripisovaný sv. Pachomiovi. Zvyčajne majú 100 uzlíkov, malé 33 uzlíkov. Výnimočne môžu mať aj iný počet – napr. 50 alebo 300. Veľké čotky sú zvyčajne delené po 10 uzlíkoch (ruská tradícia), prípadne 25 (grécka tradícia), niekedy po 33 uzlíkoch. Číslo 33 symbolizuje 33 rokov života Ježiša Krista na zemi. Materiálom na výrobu čotiek zvykne byť vlna čiernej farby.
Nosenie čotiek pripomína každému kto ich nosí, že sa máme všetci modliť bez prestania podľa slov apoštola Pavla: „Bez prestania sa modlite“ (1 Sol 5,17).
Modlitebné pravidlo

Modlitebné pravidlo určuje množstvo, čas a spôsob modlitby, ktorú má vykonať mních. Zvyčajne by sa malo určiť spolu s duchovným otcom. Modlitebné pravidlo by malo byť také, aby ho osoba, ktorá sa ho modlí, dokázala vykonávať. Existujú rôzne modlitebné pravidlá, ktoré zanechali rôzni svätci. Modlitebné pravidlo zvyčajne obsahuje poklony, Ježišovu modlitbu, spev žalmov, čítanie akatistov, kánonov, prípadne čítanie z Evanjelia a zo Skutkov svätých apoštolov a pod. Dôležitým pri modlitebnom pravidle je jeho pevné zachovávanie.
Keďže je to určitý poriadok modlitieb, tak k modlitebným pravidlám možno zaradiť napr. aj ranné a večerné modlitby.
Luis Catumas

Luis Catumas (; * 12. február 1982, Messini, Grécko) je grécky atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Diskografia Beáty Dubasovej

Toto je diskografia slovenskej speváčky Beáty Dubasovej. Speváčka má na svojom konte šesť oficiálnych štúdiových albumov (jeden z týchto albumov vyšiel v anglickej verzii) a nemá vydaný vlastný sólový koncertný album. Hudobní vydavatelia dali na trh štyri kompilácie jej nahrávok. V roku vydavateľstvo Opus dalo na trh vo forme dvojalbumu reedíciu prvých dvoch albumov Beáty Dubasovej, "Beáta" a "Úschovňa pohľadov". Okrem albumov má Beáta Dubasová registrovaných šesť singlov. Beáta Dubasová spolupracovala na desiatich spoločných projektoch iných umelcov a naspievala piesne na dva detské albumy.
Alexander Bárta

Alexander Bárta (* 27. február 1976, Košice) je slovenský herec.
Životopis.
Vyštudoval konzervatórium v Košiciach, hudobnodramatický odbor. V roku 1996 začal študovať herectvo na VŠMU, ktoré ukončil v roku 2000. Pôsobil v trnavskom, nitrianskom aj košickom divadle, v bratislavskom Divadle Aréna a od decembra 2006 je členom Činohry SND. Účinkoval aj v televíznom seriáli Rodinné tajomstvá či vo filmoch Zima kúzelníkov, Vadí nevadí, Rozhovor s nepriateľom, Ako som prežil, Ordinácia v ružovej záhrade, Panelák, Chlapi neplačú, Hoď svišťom, Za sklom, Nový život, Červené pásky, Nemocnica, Priznanie a Jozef Mak.
IMT Smile

IMT Smile je slovenská pop-rocková skupina pochádzajúca z Prešova, ktorú v roku 1992 založili bratia Ivan Tásler a Miroslav Tásler.
História skupiny.
Názov kapely je zložený z iniciálok Táslerovcov. Neskôr sa k nim pridal Mirov spolužiak z konzervatória, Peter Bič (gitara). Po niekoľkých koncertoch a nahratých skladbách sa skupina rozpadla. Svoje prvé demo nahrali Ivan s Mirom v roku 1993. Boli to nahrávky zhudobnených humorných textov Ľubomíra Feldeka. Na nahrávaní s Táslerovcami spolupracoval bubeník Martin Migaš. Niekoľko mesiacov nato sa Miro Tásler s Petrom Bičom znovu pokúsili o nahrávky dvoch Ivanom naspievaných skladieb.
V roku 1994 organizoval Robo Grigorov súťaž s názvom RG tip, v ktorej skupina IMT Smile s piesňami „Pán v saku“ a „Spím“ zvíťazila. V nasledujúcich mesiacoch kapela hľadala svoj štýl, hrala skladby v rôznych hudobných žánroch cez rock, punk, ale aj reggae, skupina menila svoj názov raz boli Epitath, neskôr Ruka, v lete roku 1995 hrali na open festivale Marakaňa v Prešove dvakrát: raz ako Ruka a druhýkrát ako IMT Smile. Na "Rock FM Feste '95" skupina IMT Smile vystúpila so skladbou „Poslali ma fundeloka“ v zložení: Ivan a Miro Táslerovci, Martin Migaš, Peter Bič, Martin Tkáčik, Miro Bórik, Marcela Kvašňáková, Jana Bednarčíková, Viera Kollárová.
V januári 1996 dostala kapela od vydavateľstva Škvrna Records ponuku na nahranie albumu. V tomto období so skupinou začala spievať ďalšia Prešovčanka, Katka Knechtová. V júni kapela podpísala zmluvu a v štúdiu Relax nahrala skladby „Nepoznám“ a „Balada“. Pri nahrávaní s nimi spolupracoval Laco Lučenič. Pieseň „Nepoznám“ sa stala hlavným singlom pripravovaného albumu, dobre bodovala v hitparádach a stala sa v svojom období v slovenských rádiách jednou z najhranejších. Za tento rok skupina IMT Smile prevzala vo februári roku 1997 od Zväzu autorov a interpretov cenu „Objav roka“. 
Vo februári roku 1997 sa skupina IMT Smile spolu so skupinami Prúdy a Olympic zúčastnila spoločného celoslovenského turné. Dňa 7. apríla kapela IMT Smile v zložení Ivan Tásler, Miro Tásler, Peter Bič, Martin Migaš a Katka Knechtová vydala svoj debutový album s názvom "Klik-klak", ku ktorému okrem skladby „Nepoznám“ vychádza aj ďalší singel s názvom „Vrany“.
V roku 1998 zo skupiny odchádza Katka Knechtová a Martin Migaš a vzniká tak nová prešovská formácia s názvom Peha. Bubeníkom skupiny sa stal Martin Valihora (hrával s Richardom Müllerom, či Jankom Ledeckým) a IMT Smile vydáva 26. októbra svoj ďalší album s názvom "Valec", ktorý predchádza úspešný singel „Ľudia nie sú zlí“. V januári sa do slovenských hitparád a rádií dostal jeden z najznámejších hitov pochádzajúci z tohto albumu s titulom „Veselá pesnička“. V roku 1999 skupina IMT Smile absolvovala unplugged turné, zbiera hudobné ocenenia, vydáva reedíciu albumu "Valec" s názvom "Valec Extra" s nasledujúcim koncertným turné Valec tour '99. V roku 2000 kapele IMT Smile vyšiel album "Nech sa páči", skupina absolvovala ďalšie dva turné Nech sa páči a Gambrinus tour 2000, v nasledujúcom roku spolupracuje na albume "01" s Richardom Müllerom a vydáva sa s ním na koncertné turné.
Štyri posledné piesne

Štyri posledné piesne (Vier letzte Lieder) je dielo nemeckého skladateľa Richarda Straussa, považované za jedno z najkrajších svojho druhu. 
Vznik.
Dielo je cyklus štyroch piesní pre soprán a orchester, ktoré skladateľ skomponoval v roku 1948 ako samostatné kusy. Nie je známe, či Strauss zamýšľal vytvoriť cyklus a aký rozsiahly. Piesne vydali pod súhrnným názvom "Štyri posledné piesne" až po jeho smrti vo vydavateľstve Boosey &amp; Hawkes, čo bol nápad šéfredaktora a Straussovho priateľa Ernsta Rotha. 
Piesne sú zhudobnením básni dvoch nemecky píšucich básnikov. Ako prvú Strauss dokončil pieseň "Im Abendrot" na text Josepha von Eichendorffa, neskôr ho zaujali básne Hermanna Hesseho, z ktorého pera pochádzajú zvyšné tri zhudobnené básne. V Straussových plánoch bolo zhudobniť ešte minimálne jednu Hesseho báseň, avšak v septembri 1949 ho ako 85 ročného zastihla smrť. Dielo malo premiéru až v roku 1950 v Londýne so slávnou sopranistkou Kirsten Flagstad a Filharmonickým orchestrom pod vedením legendárneho dirigenta Wilhelma Furtwänglera.
Charakter hudby.
Básne sa zaoberajú témami, ktoré sa Straussa na sklonku života dotýkali - predovšetkým otázkou odchádzania, smrti a spomienkami. Dielo má neskororomantický charakter, so širokou harmonickou paletou, avšak v dobe jeho kompozície už považovaný za nemoderný. Sopránový part sa vyznačuje lyrickým a mimoriadne citlivým vedením melódie s krásnymi nuansami vystihujúcimi obsah textu. Sólový hlas je vedený v popredí bohatého a majstrovsky inštrumentovaného partu pre veľký orchester, s význačným postavením lesných rohov. Napriek myšlienkovému okruhu básni dielo nevyznieva tragicky, ale naopak zmierlivo a vyrovnane.
Albertville

Albertville je mesto na juhovýchode Francúzska v departemente Savojsko, región Auvergne-Rhône-Alpes. Leží vo francúzskych Alpách a v roku 1992 hostilo XVI. zimné olympijské hry.
Poloha.
Albertville leží na rieke Arly, na sútoku s riekou Isère. Jeho nadmorská výška je medzi 345 až .
V okolí sú hory: "Belle Etoile", "Dent de Conse", "Négresse", "Roche Pourrie", "Mirantin", "Pointe de la Grande Journée", a "chaîne du Grand Arc".
Dejiny.
Albertville založil v roku 1836 sardínský kráľ Karol Albert. Skôr tu stálo mesto Conflans, ktoré vzniklo v 14. storočí.
Albertville sa stalo strediskom obchodu medzi Francúzskom, Talianskom a Švajčiarskom; v okolí mesta boli postavené celulózky a vodné elektrárne.
XVI. zimné olympijské hry organizoval celý savojský región, Albertville sa stalo hostiteľským mestom. Boli vybudované nové športové objekty a turistická infraštruktúra.
Odonatológia

Odonatológia je disciplína entomológie, ktorá sa zaoberá taxonomickým radom vážky ("Odonata").
Zberateľstvo.
Vážky po relatívne krátkom čase po vypreparovaní strácajú pôvodné sfarbenie krídel i tela, preto nie sú zberateľsky také atraktívne ako motýle alebo chrobáky, ktoré si pri správnom uskladnení a ošetrení udržia vzhľad až stovky rokov.
Annonay

Annonay je francúzske mesto v departemente Ardèche, región Auvergne-Rhône-Alpes. Je strediskom kantónov Annonay-Nord a Annonay-Sud.
Poloha.
Mesto leží na úpätí kopca len niekoľko kilometrov od rieky Rhôna, od Lyonu, od Valence a od Saint-Étienne.
Annonay má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Dejiny.
V Annonay vzlietol v roku 1783 prvý balón (Montgolfière) bratov Montgolfierovcov. Ďalšie dva štarty balónov nasledovali v tom istom roku.
Obyvateľstvo.
Annonay má 16 923 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Rumble

Rumble môže byť:
Rumble III

Rumble III je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v Pacifiku na južnom okraji kremadeckého chrbta. Je to najmasívnejší vulkán zo skupiny Rumble, jeho základňa sa nachádza v hĺbke 2 300 m a vrchol približne 200 m pod hladinou mora. Vrchol sopky tvorí kaldera podkovovitého tvaru s porušenou stenou na západnej strane. Kalder vznikla kolapsom stavby vulkánu. V okolí vrcholu sa nachádzajú pomerne mladé vulkanické produkty (bazaltové lávové prúdy a andezitové horniny). V druhej polovici minulého storočia bolo v okolí Rumble III zaznamenaných niekoľko erupcií.
Rumble II

Rumble II je najnižší vulkán zo skupiny podmorských sopiek Rumble, nachádzajúcej sa na južnom okraji Kermadeckého chrbta v Tichom oceáne. Vrchol vulkánu s dvoma centrami ("Rumble II East" a "Rumble II West") sa nachádza až 1 200 m pod hladinou mora. Mladšie centrum z dvojice je Rumble II West, ktorého vrchol je ukončený kalderou s priemerom cca 3 km. V histórii Rumble II nie je priamo evidovaná žiadna erupcia, v okolí západného centra sa však vyskytujú pomerne mladé lávy (nepokryté sedimentami), taktiež tam bola zaznamenaná aj zvýšená hydrotermálna aktivita.
Healy

Healy môže byť:
Healy (sopka)

Healy je podmorský vulkanický komplex, tvorený dvoma kalderami a troskovým kužeľom, nachádzajúci sa v Tichom oceáne na južnom okraji Kremadeckého chrbta. Celý komplex má dĺžku približne . Väčšia z kaldier má rozmery 3 × 4 k a dominule celému komplexu. Menšia kaldera sa nachádza juhozápadne od okraja väčšej, rovnakým smerom, ale až na okraji komplexu je lokalizovaný aj troskový kužeľ "Cotton", ktorý zároveň je najvyšším bodom skupiny Healy (jeho vrchol je pod hladinou mora).
Dno kaldery, jej vnútorné aj vonkajšie steny sú pokryté vrstvami ryolitovej pemzy, pochádzajúcej z erupcie, ktorá pravdepodobne sformovala súčasný tvar komplexu. Vek tejto vrstvy je približne 600 rokov. Vrstvy podobného chemického zloženia sa nachádzajú aj v holocénnych plážových sedimentoch z pobrežia Severného ostrova, ako aj zo vzdialených Chathamových ostrovov.
Brothers (sopka)

Brothers je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v Tichom oceáne v južnej časti podmorského Kermadeckého chrbta, severovýchodne od vulkánu Healy. Jeho vrchol je ukončený oválnou kalderou so šírkou 3 až 3,5 km. Dno kaldery leží v hĺbke 1 850 m, najvyšší bod sa nachádza 1 350 m pod hladinou mora. Na severozápadnej stene kaldery, ako aj v okolí vrcholu poskalderového dómu (nachádzajúceho sa v južnej časti kaldery) boli lokalizované dve hydrotermálne polia čiernych fajčiarov.
Robinho

Robinho (vlastným menom Robson de Souza; * 25. január 1984, São Vicente), je brazílsky futbalista pôsobiaci súčasne v Tureckom klube Sivasspor.
Je vysoký 172 cm a váži 62 kilogramov. Je neobyčajne technicky vybavený a rýchly. Odborníci ho nazývajú ako vyhasnutý talent.
Boris Borgula

Boris Borgula (* 29. január 1977, Bratislava) je bývalý slovenský profesionálny tenista, reprezentant Slovenska v tenise a člen Davis Cupového družstva Slovenska.
V súčasnosti je tenisovým trénerom a spolupracuje s Jozefom Kovalíkom.
2004 - doteraz.
Od roku 2004 sa po ukončení aktívnej kariéry venuje profesionálnemu trénerstvu.
Kýčerka

Kýčerka môže byť:
Michael Bloomberg

Michael Bloomberg (* 14. február 1942, Boston, Massachusetts, USA) je americký businessman a filantrop. V rokoch 2002 - 2013 bol v poradí 108. primátorom mesta New York. V roku 2016 bol na ôsmom mieste zoznamu najbohatších ľudí sveta, ktorý pravidelne v marci uverejňuje ekonomický časopis "Forbes".
Životopis.
Narodil sa 14. februára 1942 v Bostone rodičom strednej triedy, ktorí ho vychovávali v Medforde. Vyštudoval Johns Hopkins University a titul MBA získal na Harvard Business School. V roku 1966 začal pracovať na Wall Street pre spoločnosť Salomon Brothers .
Tu pracoval až do roku 1981, kedy založil malú spoločnosť s názvom Bloomberg LP, ktorá využívala novo vznikajúce technológie, ktoré mali priniesť transparentnosť a efektívnosť predajcom a kupujúcim finančných záruk. Dnes má Bloomberg LP vyše 250 000 predplatiteľov na svoje finančné spravodajstvo a informačné služby. Táto spoločnosť so sídlom v New York City má dnes 9500 zamestnancov vo viac ako 130 mestách po celom svete.
Prasacia chrípka

Prasacia chrípka (resp. z jazykového hľadiska nespisovne alebo zastarano "prasačia chrípka") je nesprávne (ale v druhom význame časté) synonymum pre:
Chrípka ošípaných

Chrípka ošípaných (iné názvy: influenza ošípaných, chrípka svíň, nesprávne prasacia chrípka) je akútne ochorenie dýchacích orgánov ošípaných spôsobované chrípkovým vírusom typu A z podtypov H1N1 alebo H3N2.
Chrípková pandémia v roku 2009

Chrípková pandémia v roku 2009 bola pandémia nového variantu chrípkového vírusu typu A podtypu H1N1 (písané aj A/H1N1) šíriaca sa u ľudí, ktorá vypukla v apríli v roku 2009 Mexiku a postupne sa šírila do USA a do ďalších krajín. O názvoch chrípky pozri nižšie.
Charakteristika.
Symptómy sú teplota nad 39 stupňov, častý kašeľ, bolesti hlavy a svalov, nádcha, zápal hrdla, slabosť a únava. Prenos je kvapkami z nosa a úst alebo priamym dotykom. Inkubačná doba je 1 až 8 dní. Choroba je vysoko nákazlivá. Vakcína špeciálne na tento typ vírusu existuje, začne sa však predávať až od októbra 2009.Chrípka typu A (H1N1)sa dá liečiť Oseltamivirom a Zanamivirom.
Situácia na Slovensku.
Dňa 28. mája 2009 sa ochorenie vyskytlo aj na Slovensku. V priebehu trvania epidémie na Slovensku bolo ochorenia oficiálne preukázané u 1210 ľudí (máj 2009 - apríl 2010). Najskôr boli vyšetrované všetky osoby prichádzajúce zo zahraničia, ktoré vykazovali klinické príznaky chrípky. Na jeseň, v čase maximálneho šírenia pandemickej chrípky boli laboratórne vyšetrované už len hospitalizované osoby s akútnym respiračným ochorením, úmrtia a vzorky zasielané od sentinelových lekárov. Symptómy tohto ochorenia sú podobné ako symptómy chrípky.
Pandemická vakcína bola na Slovensko dovezená v množstve 1 milión dávok. V decembri boli dovezené prvé dodávky. Celé množstvo vakcíny bolo dovezené vo februári 2010. Hlavný hygienik SR priebežne vydával výzvy na očkovanie – pre zdravotníckych pracovníkov, tehotné ženy, rizikové skupiny, osoby zabezpečujúce chod krajiny. Celkovo bolo zaočkovaných 4 910 osôb v starostlivosti vybraných lekárov. Celková zaočkovanos osôb v starostlivosti vybraných lekárov na Slovensku bola cca 1,4 %.
Na toto ochorenie už zomrelo 57 ľudí (z tohto počtu bola v 39 prípadoch zaznamenaná aj iná závažná diagnóza) Pandémia chrípky bola vyhlásená 11. júna 2009 a bola ukončená 10. augusta 2010.
Názov chrípky spôsobujúcej epidémiu.
Choroba, ktorá vyvolala túto epidémiu, sa zvykne často nazývať rovnako ako ochorenie ošípaných známe pod názvom chrípka ošípaných (angl. swine flu; v slovenčine sa používa aj nesprávny variant prasacia chrípka prevzatý z češtiny). Názov je nevhodný, pretože:
Svetová zdravotnícka organizácia pôvodne navrhla názov "North American influenza" (doslova "severoamerická chrípka"), neskôr spolu s EK názov "novel flu virus" (doslova "chrípkový vírus nového druhu, neobvyklý/nový chrípkový vírus"), z čoho pochádza názov nová chrípka. V Izraeli zaviedli z náboženských dôvodov názov mexická chrípka, pretože moslimovia a židia považujú bravčové mäso za nečisté, ale toto označenie sa používa aj mimo Izraela.
Štefanka (priezvisko)

Štefanka je slovenské priezvisko odvodené od mena Štefan. Najčastejšie je v obci Lužianky (okres Nitra), Žarnovici, Pitelovej (okres Žiar nad Hronom) a Trebaticiach (okres Piešťany).
Známi nositelia.
Pozri v článku Štefanka.
Rodos (mesto)

Rodos je hlavným mestom rovnomenného ostrova a zároveň aj celej Dodekanézkej správnej oblasti. Podľa sčítania ľudu z roku 2001 má mesto 53 709 obyvateľov a je najväčším mestom v celej oblasti Egejského mora. Rodos má bohatú históriu siahajúcu až do starovekých čias a je známy na celom svete pre jeho pamiatky, z ktorých najvýznamnejšou je stredoveké mestské jadro.
Geografia.
Mesto Rodos sa nachádza presne na severnom cípe ostrova tvoriac pomyselný trojuholník. Okres je najväčší na ostrove, čo sa týka počtu obyvateľov, ale najmenší podľa rozlohy. Na juhovýchode hraničí s okresom Kallithea a na západe s okresom Ialyssos. Oproti vidno pobrežie Turecka, ktoré leží veľmi blízko.
História.
Ostrov Rodos ležal na križovatke ciest troch oblastí: Európy, Stredného Východu a Afriky. Táto poloha dala Rodosu rôznorodé identity, kultúry, architektúru a jazyky počas celej jeho dlhej histórie. Ostrov je osídlený už od 4 000 pred Kr. (obdobie neolitu).
Samotné mesto Rodos bolo založené v roku 408 pred Kr.. Bolo známe aj tým, že tu stál Ródsky kolos jeden zo siedmich divov sveta.
Diskografia Michala Tučného

Toto je diskografia Michala Tučného.