burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kamenný potok (prítok Myslavského potoka)

Kamenný potok je potok v Above, preteká západnou časťou mesta Košice, cez okresy Košice I a Košice II. Je to ľavostranný prítok Myslavského potoka, meria 4,1 km a je tokom VI. rádu.
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na juhovýchodnom svahu Kamenného hrbu () v nadmorskej výške približne Od prameňa tečie spočiatku severojužným smerom, zľava priberá krátky prítok () a preteká západnou časťou Košického lesa. Následne sa stáča juhojuhovýchodným smerom, priberá ľavostranný prítok vznikajúci juhozápadne od kóty 513,0 m, vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina a preteká chatovou osadou Girbeš. Na dolnom toku preteká okrajovo intravilánom mestskej časti Myslava, na krátkom úseku tečie smerom na juh a podteká Myslavskú cestu a severozápadne od jej centra ústi v nadmorskej výške cca do Myslavského potoka.
Plch

Plch môže byť:
Džiró Sató

Džiró Sató, jap. 佐藤 次郎 / "Satō Jirō" (* 5. január 1908, prefektúra Gunma - † 5. apríl, 1934, Melacký prieliv) bol japonský tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria účasti v semifinále dvojhry na grandslamových turnajoch French Championships (1931, 1933), Wimbledon (1932, 1933) a Australian Championships (1932), a účasti vo finále štvorhry na turnajoch Wimbledon (1933) a Australian Championships (1932 v zmiešanej štvorhre).
Vo svojej dobe dokázal poraziť špičkových svetových tenistov, napr. Freda Perryho, Jacka Crawforda či Bunnyho Austina.
Japonsko reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 28 zápasov, z toho 18 v dvojhre (14 výhier, 4 prehry) a 10 v štvorhre (8 výhier, 2 prehry).
5. apríla 1934 spáchal v Malackom prielive počas plavby na zápas Davisovho pohára samovraždu skokom do vody.
Oľšava (prítok Bodvy)

Oľšava (staršie Olšava) je potok na území historického regiónu Turňa, v západnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Bodvy, meria 9 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na VJV svahu Hrbu (947,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 860 m n. m. 
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie severojužným smerom, tečie lokalitou Pod Rumankou a zľava priberá prítok zo SSZ svahu Harklova (783,5 m n. m.). Následne sa koryto esovito ohýba, tečie cez Petrovu dolinu a z ľavej strany priberá prítok z lokality Kobylia hora. Potom tečie východne od obce Poproč, v ústí Petrovej doliny sa koryto rozvetvuje, opäť zľava priberá prítok z Vlčej doliny a vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina. Vzápätí preteká popri opustenej Rúfus bani na pravom brehu, zľava priberá prítok z lokality Volovač a opäť sa vetví na dve ramená. Ďalej mení smer toku prechodne na západojuhozápad, preteká intravilánom obce Jasov, kde priberá svoj najvýznamnejší prítok, Zadný potok, z pravej strany. Odtiaľ pokračuje na krátkom úseku severojužným smerom, potom sa stáča na juhojuhovýchod a podteká cestu II. triedy č. 548. V priestore južne od jasovského kostola sa potok napokon ohýba na juhojuhozápad, podteká ešte cestu II. triedy 550 a južne od centra Jasova, priamo pod bralom (350,1 m n. m.) so zvyškami Jasovského hradu, ústi v nadmorskej výške cca 255 m n. m. do Bodvy.
Pustý hrad

Pustý hrad môže byť:
Van der Waalsov polomer

Van der Waalsov polomer atómu je polomer imaginárnej tvrdej sféry, ktorý môže byť použitý pre aproximáciu veľkosti atómu. Van der Waalsov polomer sa zisťuje meraním vzdialenosti dvoch atómov, ktoré nie sú k sebe chemicky viazané, v kryštáli.
Názov získal podľa nositeľa Nobelovej ceny za fyziku z roku 1910 Johannese Diderika van der Waalsa.
Van der Waalsov objem.
Van der Waalsov objem atómu je objem sféry s polomerom rovným van der Waalsovmu polomeru príslušného atómu.
Dva atómy, ktoré medzi sebou nevytvárajú chemickú väzbu musia mať vždy vzdialenosť stredov jadier väčšiu ako je súčet ich van der Waalsových polomerov. V prípade, že sú atómy viazané kovalentnou väzbou, vzdialenosť medzi ich stredmi sa zmenší. Tiež van der Waalsov objem molekuly, ktorej atómy sú kovalentne viazané je menší ako súčet van der Waalsových objemov všetkých atómov.
HB Reavis Group

HB Reavis Group je medzinárodná developerská skupina, ktorá vznikla v roku 1993 v Bratislave.
Pôsobí na trhoch v strednej a východnej Európe (Poľsko, Česko, Slovensko, Maďarsko) v Spojenom kráľovstve a v Turecku. Svoje aktivity rozširuje aj na ďalšie nové trhy, napríklad Nemecko. Má viac ako 400 zamestnancov. Skupina do konca roku 2014 realizovala projekty s celkovou prenajímateľnou plochou presahujúcou 750-tisíc m2. Vlastný kapitál spoločnosti dosahoval ku koncu júna 2014 917 miliónov € a aktíva 1,58 miliardy €.
Prvým projektom skupiny bol projekt BBC 1 (Bratislava Business Center) na Prievozskej ulici v druhej polovici 90. rokov 20. storočia. Na spoluprácu sa im podarilo presvedčiť softvérovú firmu Asset (súčasné Asseco), ktorá tvorila obrovské finančné prebytky.
Na Slovensku je skupina HB REAVIS (od roku 1993) prítomná prostredníctvom developerskej spoločnosti HB Reavis Slovakia. Patrí medzi najvýznamnejších developerov v krajine a zameriava sa na projekty v segmente kancelárskych, obchodných a logistických nehnuteľností. V roku 2016 spoločnosť HB Reavis Group získala ocenenie Tretí najväčší komerčný developer v Európskej únii.
Podnikateľský model.
Základnou strategickou črtou skupiny je využívanie integrovaného obchodného modelu, ktorý zahŕňa development, výstavbu, správu majetku a investičný manažment.
Witan

Witan alebo Witenagemot bol poradný orgán anglických panovníkov, ktorý vznikol približne v 7. storočí z rôznych zoskupení starších členov rodov. Mal na starosti tvorbu zákonov a určovanie právomocií vládcu. Mal veľkú autoritu, lebo rozhodoval aj o odvolaní panovníka a výbere nástupcu po jeho smrti. V tomto období sa ešte kráľovský titul nededil automaticky z otca na syna.
Nitrianske Rudno (vodná nádrž)

Nitrianske Rudno je vodná nádrž na strednom Slovensku v prievidzskom okrese na hornom toku rieky Nitrica. Nachádza sa v Rudnianskej kotline neďaleko obce Nitrianske Rudno. Vodná nádrž bola postavená v roku 1951. Vodná plocha má rozlohu 0,96 km2, max. dĺžku 1,46 km, max. šírku 0,6 km, max. hĺbku 13,5 m. Slúži hlavne na kúpanie, jachting, rybolov a vodné športy. Pri nádrži je reštaurácia, turistická ubytovňa, chatová osada a autokemping.
Canterbury

Canterbury je mesto v južnom Kente na juhovýchode Anglicka. 
Bolo postavené na križovatke troch obchodných ciest v stredoveku. Mesto je známe svojou históriou s prvkami stredovekej architektúry, napríklad mestská katedrála alebo historické jadro. Je sídlom canterburského arcibiskupa, hlavy anglikánskej cirkvi.
Nitrianske Rudno

Nitrianske Rudno môže byť:
Alphabet City

Alphabet City je časť Manhattanu, ktorá bola kedysi považovaná za slum, dnes je to štýlová časť East Village. Názov pochádza z ulíc, ktoré ju tvoria, a sú to Avenue A, B, C a D a súčasne jediné ulice na Manhattane, ktoré majú jednopísmenové názvy. Alphabet City je ohraničené ulicou Houston Street na juhu a 23. ulicou na severe, kde končí Avenue C. Historické hranice časti Lower East Side, ktorá sa zmenila na modernú časť, určujú severnú hranicu na 14. ulici. Medzi významné objekty patrí Tompkins Square Park, Nuyorican Poets Cafe a Stuyvesant Town.
Čerešňa pílkatá

Čerešňa pílkatá (iné názvy: višňa pílkatá, sakura ozdobná; lat. "Cerasus serrulata" alebo "Prunus serrulata") je strom z čeľade ružovité ("Rosaceae"), zaraďovaný do rodu slivka ("Prunus") alebo do rodu čerešňa ("Cerasus"). 
Sakura.
Kvety čerešne pílkatej sa pod menom "sakura" (jap. 桜 alebo 櫻) považujú v japonsku za symbol krásy a príchodu jari. Dorastá do výšky 4 metrov. Na jar keď kvitne má ružové kvety ktoré po pár týždňoch odkvitnú a potom sú len zelené kvety ktoré na jeseň odkvitnú.
Sakura (Japonsko)

Sakura (jap. 桜 alebo 櫻)) je japonské označenie pre čerešňu ako rastlinu a najmä pre jej kvet. Kvet čerešne sa považuje za japonský národný symbol. Typickým predstaviteľom sakury je napríklad čerešňa pílkatá ("Prunus serrulata").Pochádza z Japonska. Má malé plody.
História.
Domovom sakury je veľa ázijských štátov, napr. Japonsko, Čína, India, Vietnam a Kórea. Japonsko má mnoho variant sakury (viac ako 200 kultivarov).
Behom obdobia Heian (794–1191) prevzala japonská spoločnosť mnoho zvykov z Číny, vrátane zvyku pozorovania kvetov (japonsky hanami: 花見), kedy cisárska rodina, básnici, speváci a aristokracia najčastejšie oslavovali kvety sakury. V Japonsku boli pestované stromy pre svoj krásu a skrášlenie okolia Kjótskej šľachty najmenej od roku 794. V Číne funkciu sakury pôvodne zastával strom slivky ume (dnes sa zaraďuje medzi druhy marhule), ale v polovici 9. storočí ho nahradila sakura.
Hanami.
Hanami (jap. 花見, dosl. sledovanie kvetov), je japonský tradičný zvyk užívať si prechodnú krásu kvetov; kvety ("hana"). Od konca marca do začiatku mája kvitnú čerešne v celom Japonsku a okolo prvého februára na ostrove Okinawa. Predpoveď kvitnutia (桜 前線 sakura-zensen) každoročne oznamuje meteorologická stanica a starostlivo ju sledujú tí, ktorí plánujú zažiť hanami, pretože kvety vydržia rozkvitnuté len týždeň alebo dva. V Japonsku existuje aj starodávna forma hanami, ktorá sa namiesto toho nazýva umemi (梅 見, slivka). Tento typ hanami je obľúbený medzi staršími ľuďmi, pretože je pokojnejší ako sakura oslavy, ktoré zvyčajne zahŕňajú mladých ľudí a niekedy môžu byť veľmi preplnené a hlučné.
Symbolizmus.
Napriek tomu, že sakura neprodukuje žiadne užitočné ovocie, stala sa kostrou japonskej kultúry a používa sa na západe na reprezentovanie Japonska. V duchovnom zmysle, sakura pripomína divákom, že život je krátky a krásny, rovnako ako čerešňový kvet, ktorý opadne zo stromu po niekoľkých dňoch. Je to najčastejšie používaný symbol mortality vo všetkých typoch umenia. Krásne ružové a biele kvety majú však aj tmavšiu stranu. Sakura bola použitá ako propagandistická symbolika počas druhej svetovej vojny, ale odvtedy si táto kvetina získala lepšiu povesť.
Mahes

Mahes (; ďalšie tvary Majhesa, Maahes, Mihos, Mijsis, Mahes) bol staroegyptský boh vojny s hlavou leva. Po prvý raz sa spomína v období Novej ríše, z čoho niektorí európski archeológovia usudzujú, že Mahes nebol pôvodným egyptským božstvom. Zdá sa naozaj pravdepodobné, že Mahes mohol byť totožný s levím bohom Apedemakom uctievaným v Núbii a v oblasti Líbyjskej púšte. Jeho meno pozostávalo z počiatočných hieroglyfických znakov pre slovo „lev“. Samo osebe znamená „Ten, ktorý vidí vopred“. Prvý znak božieho mena bol totožný s hieroglyfom pre maat, takže je možné, že Mahes bol spájaný aj s poriadkom a pravdou a bol považovaný za toho, kto požiera vinníkov a ochraňuje nevinných. V Neskorej dobe bol Mahes len zriedkavo označovaný vlastným menom. Namiesto neho sa preňho používalo oslovenie Pán zabíjania, pretože Mahes bol spájaný s egyptským odporom voči cudzej nadvláde Peržanov a neskôr Rimanov.
V starovekom Egypte bol považovaný lev za symbol sily a kráľovského majestátu. Jeho hieroglyf sa objavoval v slovách „knieža“, „moc“ aj „sila“, levie božstvá boli spájané s faraónmi a s ochranou Egypta. Mahes, jeden z levích božstiev, bol preto považovaný za syna Bastet alebo menej častejšie Sechmet, ktoré sami boli takýmito ochrannými bohyňami s hlavou leva. Jeho kultové strediská sa nachádzali v Taremue (Leontopolis, 13. dolnoegyptský kraj) a Perbastete (Bubastis, 18. dolnoegyptský kraj). Za jeho otca bol považovaný jeden z mocnejších bohov, niekedy Ptah a inokedy Ré. Ako syn slnečného boha bol tým, kto počas nočnej cesty slnka podsvetím zápasil s hadom chaosu Apopom.
Mahes bol zobrazovaný ako muž s hlavou leva, niekedy korunovaný spojenou korunou Horného a Dolného Egypta, držiaci nôž. Zriedkavejšie sa po jeho boku objavovala kytica lotosov alebo bol spodobovaný ako lev požierajúci zajatca. Niektoré z jeho titulo boli: Pán zabíjania, Držiteľ noža, Šarlátový vládca. V Leontopole (Mesto levov) boli v Mahesovom chráme držané skrotené levy. Podľa gréckeho historika Aeliána: „V Egypte uctievajú levy a je tam mesto, ktoré sa volá podľa nich... levy tam majú chrámy a vyhradené miesta, v ktorých sa voľne pohybujú. Denne je im dávané mäso volov... a levy ho požierajú za zvuku piesne v egyptskej reči.“
Kňazi Mahes.
Slovom Mahes boli označovaní aj kňazi boha Amona patriaci k vyššej hierarchickej skupine z Horného Egypta a líbyjských púštnych oáz Síwa, Dáchla a Chárga. Pinodžem, Psusennes a Masaharta patrili k tejto triede kňazov. V tomto význame značí Mahes „Ten, kto je pravdivý vedľa nej“, čo sa vzťahuje na úlohu ochrancov dedičiek Amonovej manželky. Podľa kňazov Mahes sa božská pomsta bohýň spájaných s mačkou/levicou – Tefnut, Sachmet a Bastet – prejavovala silnými búrkami. Z tohto dôvodu im bola pripisovaná schopnosť ovládať počasie.
Oázy Síwa a Bahríja v líbyjskej púšti boli posledným útočiskom kňazov Mahes a ich potomkov.
Mitre (department)

Department Mitre leží na juhu provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jeden z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Salavina, na východe s departmentmi Aguirre a Rivadavia, na juhu s provinciou Córdoba a na západe s departmentom Quebrachos.
Hlavné mesto departmentu Mitre je Villa Unión.
Moreno (department)

Department Moreno leží na východe provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jeden z 27 departmentov provincie. Na severe hraničí s departmentom Alberdi, na východe s provinciou Chaco, na juhu s departmentom Juan Felipe Ibarra a na západe s departmentom Figueroa. Hlavné mesto departmentu Moreno je Quimili.
Zadný potok

Zadný potok môže byť:
Zadný potok (prítok Olšavy)

Zadný potok je potok v regióne Turňa, v západnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Olšavy, meria 4,7 km a je tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na juhojuhozápadnom úbočí Lazov (771,6 m n. m.) v lokalite Rinolta, v nadmorskej výške približne 530 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom katastrálnym územím obce Poproč, následne vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina, kde sa v lokalite Brezinky stáča juhojuhovýchodným smerom. Ďalej preteká územím západne od Poproče, neďaleko miestneho poľnohospodárskeho družstva priberá ľavostranný prítok (2,6 km) z južného svahu Lazov, potom sa na dvoch krátkych úsekoch rozvetvuje na dve ramená a opäť zľava priberá prítok (2,3 km) z lokality Rúbanisko (miestne nazývaný "Hankov jarok"), ktorý severojužným smerom tečie intravilánom Poproče. Na dolnom toku už tečie katastrálnym územím obce Jasov, stáča sa na juh a na severnom okraji intravilánu tejto obce ústi v nadmorskej výške cca 268 m n. m. do Olšavy.
Zadný potok (prítok Turne)

Zadný potok je potok v západnej časti regiónu Turňa, na území okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Turne, meria 2,1 km a je tokom VI. rádu.
Tečie v Slovenskom krase, kde pramení v podcelku Silická planina, vyteká z vyvieračky Zadný prameň na východnom svahu Fabiánky (632,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 515 m n. m. Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, potom prechodne smerom na juh a obteká Malú Melu (608,0 m n. m.) na pravom brehu. Následne sa stáča na juhozápad, podteká cestu III. triedy Silica - Silická Jablonica, znovu tečie severojužným smerom a sprava priberá prítok z juhozápadného svahu Malej Mely. Napokon sa oblúkom stáča na juhovýchod a na katastrálnom území obce Silica, východojuhovýchodne od nej, ústi v nadmorskej výške cca 307 m n. m. do Turne. Je to prvý prítok Turne.
Moreno

Moreno môže byť:
Mitre

Mitre môže byť:
Mieczysław Romuald Krzywicki

Doc. Mgr. Ing. Mieczysław Romuald Krzywicki (* 19. február 1903, Smolensk, Rusko – † 27. január 1988, Lublin, Poľsko) bol poľský prírodovedec, vysokoškolský pedagóg, inžinier, entomológ – lepidopterológ a prvý dekan elektrotechnickej fakulty v poľskom Lubline.
Je autorom prác o denných motýľoch Poľska, ako i opisov niektorých nových poddruhov hmyzu, prevažne z územia Poľska, ale i Slovenska.
Život.
Mieczysław Romuald Krzywicki sa narodil v ruskom Smoleńsku v rodine inteligencie. Po skončení základnej i strednej školy (1929) v rodisku – Smolensku, študoval vo Varšave na Wydziałe Elektrycznym, kde úspešne promoval v roku 1937 s titulom magistra a elektrotechnického inžiniera. 
V rokoch II. svetovej vojny sa veľmi nevenoval entomológii, lebo bol nútený pracovať ako robotník. Po vojne pracoval spočiatku ako učiteľ a potom pracovník fakulty. Bol prvým dekanom Wydziału Elektrycznego Politechniki Lubelskiej. V roku 1968 bol menovaný docentom na tejto škole. Za svoju celoživotnú prácu v elektrotechnike získal viacero štátnych vyznamenaní Poľska. 
Entomológia.
Jeho záľubou už od mladosti však bola entomológia a to hlavne lepidopterológia, v ktorej napriek tomu, že bol samouk, dosiahol značné výsledky – hlavne v skupine denných motýľov (Rhopalocera). V rokoch 1963 – 1970 spracoval i vydal entomologický komplet: "Klucze do oznaczania owadów Polski", ktorý sa zaoberal skupinou denných motýľov.
V roku 1963 opísal nový poddruh jasoňa červenookého Parnassius apollo ssp. niesiolowski Krzywicki, z vrchu „Žar“ v Poľsku. Tento poddruh zasahuje čiastočne i na územie Slovenska. Podľa názoru niektorých odborníkov nemá tento poddruh nárok na svoje uznanie "dobrého poddruhu", lebo je to iba výšková forma ssp. candidus Verity, 1911. 
Jeho zbierka hmyzu, prevažne motýľov je uložená v múzeu v poľskom Lublinie, múzeu v Krakowe i mnohých súkromných zbierkach po celom území Poľska.
Párovské Háje

Párovské Háje sú mestskou časťou Nitry. Ležia na Podunajskej pahorkatine, juhozápadným smerom od centra mesta, pri odbočke z Jarockej cesty, pokračujúcej až do obce Jarok.
Umberto de Morpurgo

Barón Umberto Louis de Morpurgo (* 12. január 1896, Terst, Taliansko† 26. február 1961, Ženeva, Švajčiarsko) bol taliansky tenista židovského pôvodu. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria bronzová medaila z mužskej dvojhry z olympijských hier v Paríži v roku 1924 a účasť v štvrťfinále grandslamového turnaja Wimbledonu v roku 1928.
Narodil sa v Terste, ešte keď mesto bolo súčasťou Rakúsko-Uhorska, zmenil si občianstvo na talianske po postúpení mesta Taliansku po prvej svetovej vojne. Jeho matka bola Angličanka, študoval v Oxforde, kde sa zoznámil s tenisom, reprezentoval Veľkú Britániu v roku 1911 ako juniorský majster. 
V roku 1928 sa dostal na Wimbledonskom turnaji do štvrťfinále, v roku 1929 vo French Open sa tiež dostal do štvrťfinále, v roku 1930 do semifinále.
Taliansko reprezentoval v Davisovom pohári v rokoch 19231933, odohral celkovo 79 zápasov, z toho 53 v dvojhre (39 výhier, 14 prehier) a 26 v štvorhre (16 výhier, 10 prehier). V oboch svojich zápasoch s Jackom Crawfordom, ktorý patril medzi svetovú špičku, De Morpurgo zvíťazil.
V roku 1993 bol zaradený do Medzinárodnej židovskej športovej siene slávy.
Janíkovce

Janíkovce sú mestskou časťou Nitry. Ležia na na okraji Podunajskej pahorkatiny, cca juhovýchodne od centra, pri ceste do obce Čechynce. Do roku 1976 boli samotnou obcou. V súčasnosti tu žije 1 951 obyvateľov. 
Okrem futbalového klubu sa tu nachádza aj letisko, či kostol svätých Petra a Pavla, ktorý bol postavený v roku 1715. Cez obec preteká Janíkovský kanál. V roku 1576 obec vypálili Turci. V minulosti bola obec rozdelená na Malé Janíkovce a Veľké Janíkovce. Časť obce Veľké Janíkovce patrila Zoborskému kláštoru. Obec Malé Janíkovce bola v 11. storočí majetkom bývalých hradných jobanagiónov. V 19. storočí zachvátilo obec niekoľko požiarov.
Štósky potok

Štósky potok je potok v západnej časti regiónu Turňa, v najzápadnejšej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Bodvy, meria 6,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie vo Volovských vrchoch, pramení v podcelku Pipitka na severoseverozápadnom svahu Tupého vrchu (1 040,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 940 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu smerom na sever, zľava priberá krátky prítok zo severozápadného úbočia Tupého vrchu, stáča sa na severoseverovýchod a preteká dolinou Peklisko. Následne priberá ľavostranné prítoky najprv prameniaci juhovýchodne od kóty 993,2 m, potom potok z Medvedej doliny. Ďalej sa stáča, prechodne tečie východným smerom, opäť zľava priberá prameniaci juhovýchodne od Štóskeho sedla (798 m n. m.), potom sa stáča na juhovýchod a preteká intravilánom obce Štós. V obci najprv priberá zľava prítok prameniaci východne od Štóskeho sedla, potom sprava prítok z východného svahu Tupého vrchu, z tej istej strany aj prítok zo západného svahu Drieňovca (641,9 m n. m.) a koryto potoka sa stáča východným smerom. Z ľavej strany ďalej priberá Kúpeľný potok a tečie súbežne s cestou II. triedy č. 548 na ľavom brehu. Pod obcou ešte priberá ľavostranný prítok spod kúpeľov Štós a k ústiu pokračuje východojuhovýchodným smerom. Napokon podteká spomenutú cestu a VJV od Štósa ústi v nadmorskej výške cca 381 m n. m. do Bodvy. Na dolnom toku vytvára potok hranicu medzi geomorfologickými podcelkami Pipitka na pravom a Kojšovská hoľa na ľavom brehu.
Letné olympijské hry 1936

XI. letné olympijské hry sa konali od 1. do 16. augusta 1936 v nemeckom Berlíne. Nemecké hlavné mesto bolo v hlasovaní v apríli 1931 uprednostnené pred španielskou Barcelonou. Voľba hostiteľského mesta však prebiehala ešte pred nástupom nacistického režimu Adolfa Hitlera. Ten zneužil olympiádu na propagáciu svojho režimu.
Antifašisti naplánovali v Barcelone na Estadi Olímpic de Montjuïc (teraz Estadi Olímpic Lluís Companys) tzv. "Ľudovú olympiádu" (Olimpiada popular). Tá bola však zrušená kvôli občianskej vojne v krajine.
Untitled Korn album

Untitled Korn album je v poradí ôsmy album americkej metalovej kapely KoЯn, ktorý 27. júla, 2007 vydalo hudobné vydavateľstvo Virgin Records. Štandardná edícia obsahuje 13 skladieb, edícia "DeLuxe" obsahuje bonusovú nahrávku „Sing Sorrow“. 
Tento album nemá nijaký názov. Táto skutočnosť je komentovaná spevákom skupiny, Jonathanom Davisom slovami: "why not just let our fans call it whatever they wanna call it?" ("prečo by sme nemohli nechať našich fanúšikov, nech si ho nazývajú tak ako oni chcú?").
Album je najexperimentálnejším zo všetkých albumov skupiny.
Offa (Mercia)

Offa († 26. / 29. júla 796) bol panovník kráľovstva Mercia v rokoch 757796, ako prvý sa pokúsil zjednotiť anglosaské kráľovstvá vo Veľkej Británii. Ako prvý sa vyhlásil za kráľa Anglicka. Podarilo sa mu ovládnuť územia južne od Northumbrie, ale po jeho smrti moc Mercia upadla. Dal postaviť aj tzv. Offov val pozdĺž hranice s Walesom na ochranu pred Keltmi.
Offa

Offa môže byť:
Augustín z Canterbury

Svätý Augustín z Canterbury (* ? - † 26. máj 604, Canterbury) bol kresťanský kňaz, biskup a benediktínsky mních, ktorého vyslal pápež Gregor Veľký, aby šíril kresťanstvo v Anglicku. Je označovaný ako "apoštol Angličanov" a považuje sa za zakladateľa cirkvi v Anglicku. 
Augustínovi sa misia podarila, Angličania prijali kresťanstvo, roku 601 sa stal hlavou cirkvi - arcibiskupom v Canterbury. No jeho učenie sa šírilo len medzi vyššími vrstvami spoločnosti, medzi roľníkmi šírili kresťanstvo keltskí mnísi.
Augustín

Augustín môže byť:
Missourský kompromis

Missourský kompromis bola dohoda prijatá 3. marca 1820 Kongresom USA.
Jeho cieľom bolo zachovať politickú rovnováhu medzi južnými otrokárskymi štátmi a severnými protiotrokárskymi štátmi.
Rokovania.
Po dlhých rokovaniach dospel Kongres ku kompromisu. Boli prijaté dva štáty - jeden otrokársky (Missouri) a jeden neotrokársky (Maine). Územie Louisiany bolo rozdelené na južnú oblasť, kde bolo otrokárstvo povolené a na severnú časť, kde bolo otrokárstvo zakázané.
Následky.
Kompromis narazil na odpor plantážnikov v otrokárskych štátoch. Bol zrušený v roku 1854 zákonom o Kansase a Nebraske.
Omertà

Omertà alebo po slovensky aj omerta je časť etického kódexu mafie, podľa ktorého je člen organizácie povinný voči polícii a úradom zachovávať mlčanie o všetkých aktivitách organizácie a jej členoch, aj keby šlo o jeho nepriateľa. Porušenie tohto „zákona mlčania” sa trestá smrťou.
Zjednodušená definícia tohto kódu: „Ktokoľvek sa obracia k zákonu proti spoločníkom, je buď blázon, alebo zbabelec. Ktokoľvek sa nevie postarať o seba bez ochrany polície, je oboje. Je tak zbabelé vydať páchateľa spravodlivosti, dokonca aj keď jeho priestupky sú voči sebe samému, ako nepomstiť krivdu násilím. Je podlé a opovrhnutiahodné ak zranený muž vyzradí meno útočníka, pretože ak sa uzdraví, musí prirodzene sám očakávať odplatu."
Komorná hudba

Komorná hudba je klasická hudba určená pre menšie zoskupenie hudobných nástrojov (2 – 9). Už jej názov napovedá, že je vhodná pre hru v menších priestoroch. Charakteristická je pre ňu určitá intimita. Hoci sa na prvý pohľad môže zdať, že je poslucháčsky menej atraktívna než hudba orchestrálna, má mnoho priaznivcov práve vďaka intímnosti hudobného zážitku a bezprostrednejšieho kontaktu poslucháčov a interpretov. Ďalšie pozitívum spočíva v tom, že je dostupná pre hru v domácnostiach, školách a amatérskych hudobných zoskupeniach. Počet diel komornej hudby je obrovský a zahŕňa diela rôznej kvality, od bezcenných salónnych skladieb až po majstrovské diela, patriacich do zlatého fondu svetovej hudby.
História.
Počiatky komornej hudby siahajú už do renesancie, kedy sa na šľachtických dvoroch rozšíril záujem o pestovanie hudby. Zoskupenia rôzneho zloženia tvorili hudobníci, najatými šľachticmi pre svoje potešenie. Tento trend sa udržiaval až do klasicizmu. Diela komornej hudby boli často písané len pre zábavu domácich a nemali veľkú hodnotu. V období klasicizmu však vzniklo i mnoho kvalitných skladieb, spomedzi ktorých vynikajú najmä Beethovenove sláčikové kvartetá. V období romantizmu si diela komornej hudby našli cestu z panských nádvorí do koncertných sál. Napriek tomu si komorné diela so sebou naďalej niesli nálepku povrchnej hudby, takže niektorí skladatelia nenapísali žiadne dielo tohto druhu (Richard Strauss, Gustav Mahler). V dvadsiatom storočí došlo k hľadaniu nových východisiek a boli skomponované rôznorodé skladby pre súbory rozličného zloženia. Revolučným dielom bol "Pierrot lunaire" Arnolda Schönberga. Medzi najvýznamnejšie opusy sa radia sláčikové kvartetá Bélu Bartóka, považované za dôstojných nástupcov Beethovenových majstrovských kvartét.
Typy komorných súborov.
V priebehu vývoja hudby vznikali rôzne zoskupenia, pričom niektoré z nich boli z rôznych dôvodov skladateľmi alebo poslucháčmi uprednostňované. Vznikli tak komorné telesa ustáleného zloženia, ako napríklad klavírne trio a sláčikové kvarteto. Fantázií skladateľa sa ale nekladú prekážky, takže je možné skomponovať dielo pre súbor v podstate ľubovoľného zloženia. To sa výrazne preukázalo najmä v 20. storočí. 
Duo.
Súbor tvoria dva nástroje, prípadne nástroj a hlas. Takmer vo všetkých prípadoch je jedným z nástrojov klavír, doprevádzajúci hlas alebo melodický nástroj, najčastejšie sláčikový alebo drevený dychový nástroj. Existujú však aj skladby pre dva klavíre. Diela pre dva jednohlasné nástroje s absenciou klavíra sú kvôli obmedzeným harmonickým možnostiam vzácnejšie. Pre duá sú najčastejšie určené piesne a sonáty.
Trio.
Tvoria ho tri nástroje, z ktorých je jeden takmer vždy klavír. Trio môže mať rozmanité zloženie, niektoré zoskupenia sú však častejšie. Patrí tu:
Kvarteto.
Kombinácia štyroch nástrojov už umožňuje bohatšiu prácu s harmóniou a kontrapuktom i bez prítomnosti klavíra. Sláčikové kvarteto je najvýznamnejším telesom komornej hudby a boli preň napísané ťažiskové diela repertoáru.
Kvinteto.
Patria tu súbory zložené z päť nástrojov. Najvýznamnejšie je klavírne kvinteto.
Ďalšie súbory.
Tieto telesá môžu mať rozličné obsadenie a diela pre ne sú vzácne.
Technické potápanie

Technické potápanie je odvetvie prístrojového potápania, ktoré prekračuje obmedzenia bežného rekreačného potápania. Technické potápanie si vyžaduje spravidla rozsiahlejše potápačské vzdelávanie a tréning, ako aj použitie zložitejšieho alebo špecializovaného potápačského výstroja náročnejšieho na obsluhu.
Vymedzenie technického potápania.
Hranicu medzi rekreačným a technickým potápaním definuje niekoľko nezávislých faktorov:
Dýchací plyn.
Technické potápanie využíva vo zvýšenej miere dýchacie plyny odlišujúce sa svojim zložením od zloženia atmosférického vzduchu. Najčastejšie sa používajú zmesi zvané
alebo sa používa čistý kyslík.
Dekompresia.
Technickí potápači často prekračujú bezdekompresné obmedzenia rekreačného potápania, takže pri výstupe z hĺbky musia dodržiavať dekompresné zastávky.
Priamy prístup k hladine.
Pri technickom potápaní potápači často prenikajú do priestorov, ktoré neumožňujú priamy výstup na hladinu v prípade potreby alebo stavu núdze. Sem sa zaraďuje napríklad
Priamy prístup ku hladine nie je možný ani pri potápaní pod ľadom, to sa však nezaraďuje striktne medzi technické potápanie.
Výstroj a vybavenie.
Keďže technické ponory prekračujú hĺbkové a časové limity bežného rekreačného potápania, používa sa pri technickom potápaní zložitejší potápačský výstroj, ktorý umožňuje efektívnejšie dosahovanie zvolených cieľov pri súčasnom zabezpečení ochrany života, zdravia a komfortu potápača.
Ochrana pred okolitým prostredím.
Predĺžená expozícia vodnému prostrediu si najmä z dôvodu ochrany pred chladom vyžaduje použitie suchého potápačského obleku. Z dôvodu pomerne vysokej tepelnej vodivosti vzduchu sa suchý oblek plní počas ponoru inými plynmi, najčastejšie argónom alebo výnimočne aj oxidom uhličitým (alebo ich zmesou). Zásobu takéhoto pomocného plynu si musí technický potápač niesť so sebou v malej tlakovej fľaši s objemom väčšinou do 2 l vybavenej vlastným regulátorom tlaku.
Potápačský dýchací prístroj.
Technickí potápači potrebujú väčšiu zásobu dýchacieho plynu a používajú dve a viac potápačských tlakových fliaš s jedným alebo viacerými dýchacími plynmi. Väčší počet tlakových fliaš si zároveň vyžaduje použitie viacerých potápačských regulátorov, ktoré ešte bývajú na kľúčovom zdroji dýchacieho plynu zdvojené pre prípad zlyhania.
Heckler &amp; Koch P30

Heckler &amp; Koch P30, tiež aj HK P30 je vylepšenou verziou úspešnej Heckler &amp; Koch P2000. Výrobca ju uvádza na trh ako ideálnu policajnú pištoľ, vhodnú aj pre sebaobranu.
HK P30 používa klasický Browningov typ uzamykania záveru. Rám pištole je vyrobený z polyméru. Pištoľ je vhodná pre ľaváka i praváka.
Ori (Hviezdna brána)

Ori sú bytosti z vedecko-fantastického televízneho seriálu Hviezdna brána. Je to skupina povznesených bytostí, ktorá používa vyspelú techniku a duševnú silu ku klamaniu nepovznesených ľudí, aby ich uctievali ako bohov. Patria k rovnakej rase ako Antikovia. Obidve tieto rasy boli kedysi jedna a tá istá rasa a spolu sa nazývali Alteráni.
Štvrtá poľská republika

Štvrtá poľská republika, po poľsky "IV Rzeczpospolita" či "IV RP", je politický a mediálny slogan niektorých súčasných poľských pravicových strán. Skončila porážkou PiS 21. októbra 2007.
Koncepciu IV. RP sformuloval filozof Rafał Matyja v magazíne "Nowe Państwo" roku 1997, na základe vzoru francúzskej V. republiky. Vo voľbách roku 2005 to bolo heslo používané stranou Prawo i Sprawiedliwość. Súčasná vláda kritizuje Poľsko 90. rokov ako postkomunistické, kedy ""Témou liberálnych médií sa stala hrozba „teokracie“, alebo povedané jazykom bulvárnej tlače „vlády čiernych“. Poľská spoločnosť musela pochopiť, že pluralizmus a kresťanské hodnoty sa navzájom vylučujú a akékoľvek pokusy ovplyvniť verejnú diskusiu nábožensky motivovanými argumentmi predstavujú pre demokraciu smrteľné nebezpečenstvo. Rovnaký osud postihol aj otázku národnú. Slová ako „vlastenectvo“ alebo „kolektívna pamäť“ boli označené za prinajlepšom nemódne a nezapadajúce do modernej európskej spoločnosti a v horšom prípade ako priamo nebezpečné. Prežívanie kultu národných mučeníkov, teda ako som opísal vyššie, základná zložka kolektívnej poľskej skúsenosti bola pohŕdavo označovaná za „národnú nekrofíliu"“."
Marek Jurek prehlásil: „"Štvrtá republika má slúžiť práve náprave tohto stavu – jej zmyslom je vybudovať štát silný, spravodlivý a kompletný."“
Kritika.
Pokrokové noviny charakterujú súčasnych vládcov Poľska ako „"nacionalistov s mentalitou stredovekých mníchov"“.
Kritikmi konceptu "IV Rzeczypospolitej" sú postkomunistické, ľavicové, centristické, liberálne a niekedy i pravicové prostredia. Vo svojich vyjadreniach hovoria o narušení zásad demokracie a svetskosti vlády, o xenofóbii, homofóbii, policajnej vláde a boľševických metódach. Takúto mienku vyjadrujú okrem iných Przegląd a Gazeta Wyborcza.
Generation Terrorists

Generation Terrorists je debutový album waleskej skupiny Manic Street Preachers. Bol vydaný vo februári 1992, skladby boli nahrávané v Blackbarn Studios od augusta do decembra 1991. 
Texty k skladbám napísali Nicky Wire a Richey James Edwards, hudbu napísali James Dean Bradfield a Sean Moore (okrem piesne „Damn Dog“, ktorá je coververziou piesne od Sleez Sisters).
Sean Moore na nahrávanie albumu používal automatického bubeníka. Na americkej verzii nahral Zachary Alford živé bicie k štyrom piesňam (Slash 'n' Burn, Nat West-Barclays-Midlands-Lloyds, You Love Us a Little Baby Nothing). Napriek všeobecnej predstave, že zo skupiny hrali na albume len Moore a Bradfield, basgitarista Nicky Wire sa tiež podieľal na nahrávaní.
V piesni Little Baby Nothing spieva bývalá pornoherečka Traci Lords. Pôvodne skupina chcela, aby jej časti naspievala Kylie Minogue, tej by to ale zmluva s PWL nepovolila.
Zoznam skladieb.
Kvôli kontroverznostiam sa odlišovala verzia vydaná v USA a v Spojenom kráľovstve.
Britská verzia:
USA verzia:
Hovorčovice

Hovorčovice je obec ležiaca v okrese Praha-východ. Má 1531 obyvateľov (28. 8. 2006) a jej katastrálne územie má rozlohu . Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1088.
Hviezdna brána

Hviezdna brána môže byť:
Black Sabbath (album)

Black Sabbath je debutový album skupiny Black Sabbath, ktorý sa vyznačuje hlavne temnými textami a neobvyklými pasážami ako je napríklad nahrávka dažďa. Titulný singel je „Black Sabbath“.
Album sa nahrával 3 dni a bol vydaný piatok 13. februára 1970.
Tento album bol odsúdený mnohými náboženskými skupinami ako satanistický a to hlavne kvôli skladbe „Black Sabbath“, ktorá vznikla na základe jedného sna Geezera Butlera. Skupina to komentovala tak, že pieseň je o človekovi, ktorý prepadol satanizmu a vykresľuje, aký je satanizmus zlý.
Album sa umiestnil na 13. mieste v rebríčku IGN Music´s Top 25 Metal Albums.
Pieseň Behind of The Wall of Sleep je údajne inšpirovaná románom H. P. Lovecrafta "Beyond the Wall of Sleep", aj keď to kapela nikdy nepotvrdila. Mnohí fanúšikovia tvrdia, že na koncertoch Ozzy mnohokrát spieval namiesto Behind, Beyond.
Na skorších verziách albumu bol Ozzy uvedený ako Ossie Osborne.
Slobodné mesto Gdansk

Slobodné mesto Gdansk môže byť:
Slobodné mesto Gdansk (napoleonské vojny)

Slobodné mesto Gdansk (, ) bol kvázisamostatný štát, ktorý bol založený Francúzskom počas Napoleonských vojen 9. septembra 1807 (Tylžským mierom) a trval do 22. januára 1815.
Slobodné mesto Gdansk bolo založené po dlhotrvajúcom obliehaní francúzskymi vojskami, jeho súčasťou bolo samotné mesto a jeho okolie (delta rieky Visla a Helský polostrov ("Mierzeja Helska"). Súmrak jeho samostatnosti nastal v roku 1813, kedy začalo byť obliehané pruskými a ruskými vojskami. Takmer ročné obliehanie mesta malo za následok obrovské straty na životoch. Na Viedenskom kongrese roku 1815 sa rozhodlo o pripojení mesta k Pruskému kráľovstvu, mesto sa stalo hlavným mestom provincie Západné Prusko (získané prevažne po prvom delení Poľska roku 1772).
Židoboľševizmus

Židoboľševizmus (nem. "jüdischer Bolschewismus") je antisemitské hanlivé označenie boľševizmu a komunizmu. Vyvinul sa z antisemitskej konšpiračnej teórie obviňujúcej Židov zo vzniku a existencie boľševizmu. V slovníku antisemitskej a antikomunistickej propagandy sa začal objavovať po prvej svetovej vojne - mal vytvoriť ilúziu prepojenia Židov s komunistami a naznačiť, že komunistické hnutie slúži židovským záujmom. Neskôr ho spolu s uvedenou konšpiračnou teóriou prijala a používala nacistická propaganda a hlavne vysokí predstavitelia tretej ríše Adolf Hitler a Heinrich Himmler.
Podľa uvedenej konšpiračnej teórie mal byť predstaviteľom židoboľševizmu v Rusku po Októbrovej revolúcii každý boľševik so židovským etnickým pôvodom. Ako príklad často uvádzali Leva Davidoviča Trockého (vlastným menom Bronštejn), Leva Borisoviča Kameneva (vlastným menom Rozenfeľd) a Grigorija Zinovieva (vlastným menom Apfeľbaum). 
Týmto argumentom nahrával aj fakt, že krátko existujúce republiky rád na území Nemecka, Maďarska a Slovenska mali na čele vodcu s židovskými predkami. Prvým predsedom vlády Bavorského ľudového štátu ("Volksstaat Bayern") bol od 8. novembra 1918 sociálny demokrat Kurt Eisner, ktorý bol zavraždený vo februári 1919, čo viedlo ku komunistickej revolúcii a vzniku Bavorskej republiky rád. Medzi vodcami Maďarskej republiky rád (MRR), ktorá existovala od 21. marca do 1. septembra 1919 boli Tibor Szamuely a Béla Kun, ktorý mal síce židovského otca a protestantskú matku ale bol považovaný za žida. Pod priamym vplyvom MRR existovala od 16. júna do 7. júla 1919 jej odnož Slovenská republika rád. Ďalej bolo poukazované na to, že Karl Marx (narodený ako Lutherán) a Vladimir Iľjič Lenin (dedko z matkinej strany prestúpil k pravoslávia) mali tiež židovských predkov.
Poľština.
V poľštine sa stretneme s termínom „żydokomuna“ (zo slov "Žid" a "komunizmus"), čo je antisemitský propagandistický termín a termín používaný počas politickej agitácie, ktorý Židom pripisuje vinu za komunizmus. Toto obvinenie dosiahlo značnej popularity medzi odporcami boľševizmu počas občianskej vojny v Rusku (1917-1920). Tento pojem sa objavil na prelome druhého a tretieho desaťročia 20. storočia, kedy sa Židom prisuzovalo vedenie komunistického hnutia, či už v sovietskom Rusku (neskoršom ZSSR) alebo v Poľsku, kde bol v medzivojnových rokoch antisemitizmus veľmi živý.
V poľštine sa používa aj v ďalších významoch:
V súčasnosti sa v Poľsku používa za účelom stigmatizácie liberálnych kruhov či organizácií pocházajúcich z povojnovej komunistickej strany PSDS. Používajú ho obzvlášť nacionalistické skupiny, vo významných médiách sa prakticky nepoužíva.
Zlom San Andreas

Zlom San Andreas je kontinentálny tektonický zlom v Kalifornii. Je dôsledkom platňovej tektoniky, teda pohybu a stretu tektonických platní. Vytvorený je posunom Pacifickej platne smerom na sever k Severoamerickej platni. Je dlhý až 1300 km a široký 200 m, je sprevádzaný sústavou menších trhlín a oddeľuje tak časť Kalifornie a Mexika od zvyšku kontinentu.
San Andreas je transformný zlom, s pravostranným (dextrálnym) smerne posuvným až transpresným zmyslom, ktorý sprostredkováva kontakt s Východopacifickým chrbtom a fraktúrnou zónou Mendocino. Posun na zlome je odhadovaný na 300 až 550 km. Súčasný zlom má vek 5 miliónov rokov.
Tento zlom je zložený z viac segmentov: "San Jacinto, San Andrés, Cerro Prieto, Golfo de California". Pohyb jednotlivých segmentov spôsobuje v oblasti San Andreas zemetrasenia. Ide o poruchu zemskej kôry, zlom sa tiahne od severu Los Angeles a pretína San Francisco a ďalej prechádza do Tichého oceánu. 
Zlom spôsobuje pohyb Los Angeles k San Franciscu ročne asi o 4,5 mm. Nie je to veľa, ale takýto pohyb spôsobuje pri nahromadení škody, napríklad na vodovodoch, cestách či budovách. Pomocou geodetických meraní bolo zistené že v okolí zlomu je zaznamenaný pohyb 4–6 mm/rok v smere rovnobežnom s priebehom zlomu a 3–5 mm/rok v smere kolmom na priebeh zlomu
Výskum.
Zlom identifikoval geológ z Kalifornskej univerzity v Berkeley Andrew Lawson v roku 1895. Pomenoval ho podľa malého jazera Laguna de San Andreas, ktoré je v údolí formovanom zlomom vyvinuté. Po zemetrasení v San Franciscu roku 1906 Lawson prišiel aj na to, že zlom sa nenachádza len v severnej Kalifornii ako pôvodne predpokladal, ale že pokračuje aj do južnej Kalifornie. V roku 1953 geológovia Mason Hill a Thomas Dibblee na základe svojich pozorovaní publikovali závery, že pozdĺž zlomu muselo v minulých geologických dobách dôjsť k pohybu rádovo v stovkách kilometrov.
Žiarenie delta

Žiarenie delta alebo častice delta alebo elektróny delta alebo vyrazené častice sú tie elektróny vyrazené z atómov pri prechode ionizujúcich častíc atómom, ktoré majú väčšiu energiu než ionizačný potenciál. Termín zaviedol Joseph John Thomson. Toto žiarenie nijako nesúvisí s rodinou subatomárnych častíc pomenovaných delta baryón.
Baryón delta

Baryón delta je relatívne ľahký 1,232 MeV/c² baryón, ktorý obsahuje iba kvarky d a u v takej kombinácii, že celkový spin je 3/2. To znamená, že ide o fermión.
Jadrová sila

Jadrová sila môže byť:
Muránska

Muránska je malá osada obce Východná v okrese Liptovský Mikuláš. Stoja tu len štyri domy.
Leží na južných svahoch Kozích chrbtov, v podcelku Važecký chrbát, nad pravým brehom vodnej nádrže Čierny Váh. Nachádza sa v husto zalesnenej oblasti, v ústí doliny Muránsko do Čiernovážskej doliny, JJV od Východnej. S obcou nemá priame cestné spojenie, prístup je možný po asfaltovej ceste cez Kráľovu Lehotu a Svarín, ďalej po brehu vodnej nádrže Čierny Váh a následne odbočením vľavo do kopca. 
Okrajom osady prechádza modro-značkovaný turistický chodník od železničnej stanice Východná do sedla Muránsko (1 080 m n. m.), potom rovnomennou dolinou a ďalej cez susednú osadu Čierny Váh (cca 1 km na JV) do doliny Ipoltice.
Bozón W a Z

Bozóny W a Z sú elementárne častice, ktoré sprostredkúvajú slabú interakciu. Boli objavené v CERNe v roku 1983 a považujú sa za hlavný úspech teórie štandardného modelu fyziky častíc. Vo voľnej prírode ich skoro nemožno spozorovať, pre ich krátku životnosť a rýchly rozklad.
Častica W je pomenovaná po slove "weak", čo znamená "slabý" a označuje slabú interakciu. Z častica má názov z dôvodu, že sa predpokladalo, že to bude posledná častica, ktorú je potrebné objaviť. Iné vysvetlenie je také, že názov je odvodený z toho, že má nulový elektrický náboj (Z ako "zero", po slovensky "nula"). Častica W vie mať kladný aj záprorný elektrický náboj.
W a Z bozóny si medzi sebou vymieňajú Higgsov bozón, ktorý tvorí väčšiu časť z ich hmotnosti.
Árpád Soós

Dr. Árpád Soós, DrSc. (* 20. september 1912, Budapešť, Uhorsko – † 1. jún 1991, Budapešť, Maďarsko) bol menej známy maďarský zoológ, muzeológ a entomológ – dipterológ, homopterológ a hemipterológ.
Narodil sa v Budapešti v rodine Lájosa Soósa (= akademik Maďarskej akadémie vied: 1879 - 1972), preto mal ihneď od začiatku excelentné zázemie pre štúdium prírodovedy. Po skončení základnej a strednej školy začína študovať prírodné vedy na Univerzite v Budapešti, ktorú ukončil v roku 1935. Počas svojho života sa zaoberal viacerými skupinami živočíchov, hlavne však mäkkýšmi, pijavicami a z radu hmyzu hlavne dvojkrídlovcami, homopterami a hemipterami. Spolupracoval s mnohými významnými vedcami vtedajšej doby a bol členom mnohých maďarských i medzinárodných prírodovedeckých inštitúcií. Pre svetovú entomológiu má význam hlavne jeho mnohozväzkové dielo, ktoré napísal spoločne s Lászlom Pappom: „Catalogue of Palaearctic Diptera“.
Zomrel v roku 1991 v Budapešti.
Čiernovážska dolina

Čiernovážska dolina je najdlhšia dolina na Liptove. Vo východnej časti je súčasťou okresu Poprad, na dlhšom západnom úseku je súčasťou okresu Liptovský Mikuláš. Meria vyše 30 km.
Dolinu vytvorila rieka Čierny Váh, v hornej časti prebieha smerom JJV - SSZ, od osady Vikartovský mlyn JV - SZ. Približne od horárne Biely potok už pokračuje východo-západným smerom a zároveň oddeľuje geomorfologické celky Nízke Tatry na juhu a Kozie chrbty na severe. Začína pod hlavným hrebeňom Nízkych Tatier (podcelok Kráľovohoľské Tatry) a do Liptovskej kotliny ústi nad obcou Kráľova Lehota.
Dolina je zo západu prístupná autom po osadu Čierny Váh, z východu od Šuňavy do obce Liptovská Teplička. V úseku Čierny Váh - horáreň Biely potok je prejazd zakázaný. V doline leží jediná obec, Liptovská Teplička a dve lesnícke osady, Svarín a spomenutý Čierny Váh. Je to dolina s miernym stúpaním, prechádza ňou cyklotrasa. Dolina je zároveň severnou hranicou územia NAPANT-u.
Do hlavnej doliny, ktorá v strednej a dolnej časti vedie rovnobežne s nízkotatranským hrebeňom, ústia viaceré bočné doliny: Veľký Brunov, Ždiarska dolina, Benkovo, Murná dolina, Ipoltica, Muránsko, Vyšný Chmelinec, Nižný Chmelinec, Svarínska dolina. Je prevažne husto zalesnená a široká, na dolnom toku otvorená a porastená lúkami.
Klavírne trio (teleso)

 
Klavírne trio je súbor troch hudobníkov hrajúcich na klavír, husle a violončelo. Spolu so sláčikovým kvartetom a klavírnym kvintetom patrí medzi najvýznamnejšie telesá komornej hudby. Dielo určené pre toto zoskupenie sa najčastejšie označuje taktiež ako klavírne trio.
Dejiny.
Hoci už v období baroka vznikali malé zoskupenia klávesového nástroja a sláčikov,kalvírne trio v dnešnom zložení sa vykryštalizovalo až počas klasicizmu. Klávír bol v každej bohatšej domácnosti a hráči na sláčikové nástroje dosť rozšírení, trio bolo preto dostupné pre muzicírovanie v mešťanských domoch. S tým súvisel i dopyt po dielach určných pre toto teleso. So vzrastajúcov kvalitou skladieb rástli i nároky na vyspelosť hráčov. Od obdobia romantizmu sa triá uvádzajú už aj verejne na koncertoch komornej hudby.
Významné telesá.
Hoci sa u klavírneho tria, na rozdiel od sláčikového kvarteta, častejšie využíva príležitostná zostava kvalitných hráčov (najmä pre účely nahrávok), existujú i klavírne triá ustáleného zloženia, ktoré sa úspešne etablovali na hudobnej scéne. Medzi najvýznamnejšie patria:
Kvázičastica

Kvázičastica je entita podobná častici, ktorá vzniká v určitých sústavách interagujúcich častíc. Možno si ju predstaviť ako jednotlivú časticu pohybujúcu sa v sústave a obklopenú oblakom ďalších častíc, ktoré sú vymršťované von alebo zachytávané pozdĺž pohybu, takže sa celá entita pohybuje spolu ako voľná častica. 
Koncept kvázičastíc patrí medzi najdôležitejšie vo fyzike kondenzovaného stavu, pretože je to jeden z mála spôsobov, ako zjednodušiť kvantovomechanický problém mnohých telies a možno ho aplikovať na veľké množstvo rôznych sústav viacerých telies.
Rowena Morrillová

Rowena Morrillová (* 14. september 1944, Mississippi, USA – 11. február 2021) bola americká ilustrátorka sci-fi a fantasy.
V roku 1971 získala bakalársky titul na University of Delaware.
Počas jej kariéry sa jej maľby objavili na stovkách obaloch kníh, na kalendároch, hracích kartách a časopisoch, ako je Playboy. Známe sú jej portréty Isaaca Asimova.
Jej dielo bolo vydané v knihách "The Fanastic Art of Rowena", "Imagine" (vo Francúzsku), "Imagination" (v Nemecku) a "The Art of Rowena". 
V roku 1975 sa usadila v New Yorku, kde začala tvoriť fantasy obrazy. Žila v severnej časti štátu New York.
Zomrela 11. feburára 2021 ako 76 ročná po „rokoch zhoršeného zdravia“.
Klavírne trio (dielo)

 
Klavírne trio je dielo určené pre rovnomenné hudobné teleso. Existuje množstvo týchto diel kolísavej kvality. Vyplýva to z toho, že hudba písaná pre klavírne trio slúžila spočiatku najmä pre oddych a pobavenie. Mnohí veľkí skaldatelia však našli v diele tohto druhu potenciál pre vyjadrenie hlbokých myšlienok a zložili diela, ktoré patria do základného komorného repertoáru.
História.
Vznik tohto diela tesne súvisí so vznikom klavírneho tria - telesa a spadá do obdobia klasicizmu. V tomto období prešlo kalvírne trio i významnými zmenami. Dominantným nástrojom bol spočiatku klavír, husle boli akýmsi nástrojom ozdobujúcim skladbu a violončelo držalo len doplnkovú basovú líniu. Už v neskorých Haydnových triách však badať posun v tom zmysle, že violončelo dostalo viac priestoru. V klavírnych triách Mozarta a Beethovena už došlo k zrovnoprávneniu všetkých troch nástrojov, i keď klavír si samozrejme zachoval nenehraditeľný harmonický aspekt. Mierny útlm skladieb prišiel v období romantizmu, kedy boli rozšírené predsudky voči komorným telesám. V neskorom romantizme a v 20.storočí však klavírne trio nadobudlo zaslúženú vážnosť.
Klavírne trio

Klavírne trio môže byť