burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ferdinand Klinda (organista)

Prof. Ferdinand Klinda (* 12. marec 1929, Košice) je slovenský organista a pedagóg.
Životopis.
Narodil sa v Košiciach. Po maturite na gymnáziu v Skalici (1947) ho prijali na Konzervatórium v Bratislave, kde sa stal (rovnako ako neskôr na VŠMU) žiakom organovej triedy prof. Ernesta Riglera-Skalického. Súčasne v rokoch 1947 – 1952 bol poslucháčom Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Doktorát medicíny získal v roku 1952 a Vysokú školu múzických umení absolvoval s vyznamenaním o dva roky neskôr v roku 1954.
V rokoch 1960 – 1962 bol pedagógom na Pedagogickej fakulte UK.
Umelecké úspechy v koncertnom živote, nahrávanie početných gramoplatní, sólistická činnosť v Slovenskej filharmónii, interná pedagogická práca na VŠMU, organizátorská práca v "Slovkoncerte" (1993 – 1996), kde bol v prvej polovici deväťdesiatych rokov riaditeľom, publikačná práca v oblasti medicíny a hudby – to všetko sa v živote prof. Klindu rozvíjalo súbežne s neprerušenou lekárskou prácou vo Fakultnej transfúznej stanici v Bratislave (1954 – 1989). V roku 1987 sa stal členom direktória "Neue Bachgesellschaft" v Lipsku, pravidelným členom porôt významných svetových orgánových súťaží ako aj lektor majstrovských interpretačných kurzov a prednášateľ. Tu pôsobil do roku 2000.
Je autorom viacerých významných štúdií a kníh nielen z oblasti organovej literatúry (monografia Alexander Albrecht 1958, štúdia O zmarenej rehabilitácii Krútňavy a mnohé iné). Nahral dvadsať autorských LP a CD s historickou a štýlovo rozmanitou hudobnou literatúrou. Má veľké zásluhy na premiérach a propagácii slovenskej tvorby doma i v zahraničí. Inicioval domáce orgánové festivaly, neúnavne bojoval za zachovanie stoviek vzácnych historických organov na Slovensku a za pozdvihnutie organovej interpretácie v rámci cirkevnej hudby. Zaslúžil sa o vydanie dvoch zborníkov skladieb pod názvom Slovenská organová tvorba I.,II. atď.
Prezident SR Ivan Gašparovič mu udelil Rad Ľudovíta Štúra II. triedy za mimoriadne zásluhy v oblasti rozvoja kultúry a vzdelávania.
Animated Portable Network Graphics

APNG (Animated Portable Network Graphics) je bezstratový grafický formát rozširujúci formát PNG obrázkov o možnosť animácie s rovnakou podporou alfa-kanálov v 24 bitovej alebo 48 bitovej farebnej hĺbke. Formát umožňuje animovať obrázky podobne ako formát GIF pri zachovaníspätnej kompatibility so statickými PNG obrázkami, avšak na rozdiel od GIF (ktorý je iba 8-bitový, tzn. 256 farieb) nie je limitovaný základnou farbou pre transparentnosť pozadia a pracuje na podobnom princípe ako animované SWF videá ("Shockwave Flash") s RGBA farebným modelom. Väčšina zariadení, ktoré sú schopné zobraziť PNG obrázok, sú schopné zobraziť aj APNG súbor, avšak zobrazia len prvý obrázok animácie.
Tento formát bol v roku 2004 navrhnutý vývojármi Mozilly Stuartom Parmenterom a Vladimírom Vukičevičom. Jeho štandardizácia pre web však bola zamietnutá. Andrew Smith, ktorý ho do Mozilly implementoval, pridal jeho podporu aj do knižnice "libpng", čím zabezpečil ľahké používanie aj pre iné aplikácie tretích strán.
14. septembra 2007 bola pridaná vôbec prvá podpora pre APNG mimo projektu Mozilly do "post-alpha" verzie web prehliadača Opera 9.5. 
Alternatívy a história implementácie.
Alternatívou k APNG a zároveň jeho priamym rivalom bol MNG formát ("Multiple-image Network Graphics"), napriek faktu, že MNG bol starší formát (rok 2001) a vytvoril ho ten istý tím vývojárov ako PNG formát. Oproti MNG má APNG výhodu menšej veľkosti knižnice a spätnej kompatibility so staršími PNG implementáciami a má vyššiu farebnú hĺbku ako MNG, ktoré je limitované 16 bitovými farbami. Formát MNG bol síce komplexnejší formát pre bitmapové animácie, ktorý využívali mnohé špecializované graficko-animačné editory ako napríklad "Animation Shop" (od Jasc) alebo "GIMP" a ďalšie, ale nikdy sa nestal štandardom pre webové prehliadače.
Predchodcom MNG a APNG bol, ďaleko zložitejší formát (aj pre potreby webu), SWF formát ("Shockwave Flash file"), ktorý vyvinula spoločnosť "Macromedia" (rok 1996). Oproti APNG či MNG obsahoval aj interaktívne prvky a skriptovanie či aj vektorovú grafiku. APNG je čisto pasívna animácia, kde každá snímka má svoj samostatný alfa-kanál a nedochádza k žiadnej optimalizácii projekcie. Každá snímka je rovnaká ako jeden samostatný PNG obrázok.
Formát MNG sa tiež neujal pre potreby webu ako ani APNG, napriek faktu, že APNG je aktívne podporovaný v mnohých web prehliadačoch, vrátane mobilných zariadení. To sa naproti tomu formátu MNG nikdy nepodarilo. Statické animácie s podporou alfa-kanálov kompletne nahradil nový štandard HTML5 s použitím formátu WebM v roku 2010 a vektorovým formátom SVG, ktorá jeho implementácia bola dokončená v roku 2014.
Viacpalivový motor

Viacpalivový motor môže byť:
Podzámok

Podzámok môže byť:
Zoznam županov Oravy

Toto je zoznam županov a správcov Oravy.
Comes- kráľovský administratívny úradníci veľkožupy zvolenskej:
1331 – oddelenie od zvolenského panstva a správa komorskými grófmi z Kremnice a Banskej Štiavnice:
1370 – vytvorenie Oravskej stolice, župani Oravy:
V roku 1554 Orava vstúpila do úžitku Františka Turza a v roku 1556 ju prevzal. 
Od 1713 župani neboli dedične z Turzovho pokrvenstva.
Župní komisári v období Bachovského absolutizmu:
V roku 1867 bol návrat župnej autonómie. Župani:
Frigg

Frigg je najvyššia bohyňa severskej mytológie, manželka Odina a matka pokolenia Ásov. Bohyňa manželstva, materstva, plodnosti, lásky, domáceho kozuba a oblohy. Bola uctievaná ako ochrankyňa manželskej lásky a žien v domácnosti. Vie predpovedať budúcnosť, pretože pozná osudy ľudí aj bohov, ale neurčuje ich. Vie liečiť choroby, zranenia a často stojí po boku manžela počas divokých bojov. Jej symbolom je zväzok kľúčov.
Býva v paláci Fensalir.
Bol jej zasvätený a jej meno nesie piaty deň v týždni.
Frigginou spoločníčkou je Eir, liečiteľka bohov a bohyňa liečenia. Frigginými pobočníčkami sú Hlín - bohyňa ochrany, Gná - bohyňa posolstiev a Fulla - bohyňa plodnosti.
Commodity channel index

Commodity channel index (skratka CCI) je index vytvorený na účely identifikácie a využívania cyklických výkyvov a reverzných bodov na trhu. Do praxe ho uviedol Donald Lambert. 
Commodity Channel Index meria vzťah ceny podkladového aktíva, jeho kĺzavého priemeru a štandardnej odchýlky. Slúži na vyjadrenie toho, kedy je aktívum prekúpené/prepredané. Patrí medzi oscilátory, čím sa veľmi podobá na RSI alebo W%R. Na rozdiel od uvedených indikátorov však hodnoty CCI neoscilujú v pevne stanovenom intervale. Ich hranice nie sú stanovené, no napriek tomu sa väčšinou pohybujú od 300 po - 300. 
Zvyčajné nastavenie indikátora je 14, 20 dní. Platí, že čím nižšie je nastavenie periódy, tým volatilnejší sa indikátor stáva a tým viac signálov na nákup alebo predaj produkuje. Lambert odporúčal nastaviť CCI na jednu tretinu bežného cyklu obchodovaného aktíva, t. j. ak je bežný cyklus 60 dní, nastavenie CCI je na 20 dní. 
Použitie indikátora.
Je niekoľko základných spôsobov využitia CCI indikátora. K tým základným patrí:
Léon Heuzey

Léon Heuzey (* 1. december 1831, Rouen, Francúzsko – † 8. február 1922, Paríž) bol francúzsky archeológ. 
Viedol vykopávky na Telle spolu s Ernestom de Sarzecom. Od roku 1880 do roku 1900 kopali na Telle vždy od zimy do leta, a čo za tých 10 sezón vyniesli z jeho útrob, patrí medzi najvzácnejšie poklady mezopotámskych zbierok v Louvri.
Ernest de Sarzec

Gaston Charles Ernest Chocquin de Sarzec (* 1837, Rennes, Francúzsko – † 1901, Viedeň, Rakúsko) bol francúzsky archeológ.
Život.
V roku 1876 sa stal konzulom v Basre. Sarzecove nálezy na Telle boli hlavne sochy, vázy, reliéfy a klinopisné tabuľky, celkom iného typu ako z Babylonu alebo z Ninive. V januári 1880 vykopal prvú z týchto sôch. Bola z tmavozeleného dioritu a zobrazovala muža v takmer životnej veľkosti, v dlhom hladkom plášti a so skríženými rukami. Nemala však hlavu. Krátko nato vykopal zase hlavu. Bola z čierneho dioritu a zobrazovala muža s čiapkou, pripomínajúcou turban s vystuženým okrajom. Vo februári vykopal opäť bezhlavú sochu muža so skríženými rukami. Keď ju Henzey očistil od prilepeného piesku, zistil, že na plášti či sukni je celá popísaná klinopisnými znakmi. Po tejto soche nasledovala ďalšia, tentoraz sediaceho muža s tabuľkou na kolenách, na ktorej bol priam inžiniersky plán neurčitej stavby s klinopisnými vysvetlivkami.
Kvalifikácia CONCACAF na Letné olympijské hry 2008

Záverečný kvalifikačný turnaj CONCACAF vo futbale mužov o postup na Letné olympijské hry 2008 prebiehal od 11. do 23. marca 2008 v Spojených štátoch. Na turnaj sa kvalifikovalo 8 národných mužstiev. Dve najlepšie mužstvá postúpili na olympijské hry.
Účastníci turnaja.
Severoamerická zóna.
Všetci traja členovia sa kvalifikovali automaticky
Stredoamerická zóna.
Kvalifikovaní
Karibská zóna.
Kvalifikovaní
Uzbečtina

Uzbečtina ("O‘zbek tili" alebo "O'zbekcha" v latinke, "Ўзбек тили" alebo "Ўзбекча" v cyrilike; أۇزبېك ﺗﻴﻠی v arabskom písme) je turkický jazyk a úradný jazyk Uzbekistanu. Hovorí ním približne 23,5 miliónov ľudí v Uzbekistane a inde v Strednej Ázii. Uzbečtina má najbližšie k ujgurčine. Bola ovplyvňovaná perzštinou, arabčinou a ruštinou.
Počet hovoriacich.
V Spoločenstve nezávislých štátov hovorí rôznymi nárečiami uzbečtiny približne 24,7 milióna ľudí. V Uzbekistane 21 miliónov ľudí hovorí uzbečtinou ako svojím materinským jazykom. Ďalších 1,2 milióna v Tadžikistane, 1 milión v Afganistane, 550 tisíc v Kirgizsku, 332 tisíc v Kazachstane a 320 tisíc v Turkménsku.
Prevzaté slová.
V dôsledku vplyvu islamu sú v jazyku slová z arabčiny. Počas nadvlády Ruskej ríše a éry Sovietskeho zväzu prenikli do jazyka prvky ruštiny. Väčšina arabských slov prenikla do uzbečtiny cez perzštinu.
Písmo.
Pred rokom 1928 uzbečtina, ako väčšina stredoázijských jazykov, používala arabské písmo. Medzi rokmi 1928 a 1940 sa uzbečtina písala latinkou podľa vzoru všetkých turkických jazykov. V roku 1940 sa presadila azbuka pod nátlakom Josifa Stalina. Tá sa oficiálne používala do roku 1992, ale následne bola znovu zavedená latinka. Napriek tomu sa dodnes vo veľkom používa azbuka, predovšetkým zo zvyku a z praktických dôvodov.
Mesto Márie Terézie

Mesto Márie Terézie alebo Terezino mesto (hist. , ), resp. od roku 1920 Podzámok, bol historický IV. obvod mesta Bratislava v rokoch 1848 – 1930. Obsahoval bývalé osady Podhradie a Vydrica. Vo väčšine bola táto mestská časť asanovaná v období komunizmu.
V tomto obvode bývali najchudobnejší obyvatelia mesta. Svoj názov dostal v roku 1850 na počesť Márie Terézie. Z južnej strany ho ohraničoval Dunaj, zo západnej strany vrchy, zo severnej strany Zámocká ulica a Kapucínska ulica so záhradami po Zochovu ulicu (Turnergasse, Tornautca), z východnej strany Rybné námestie a Židovská ulica.
V roku 1865 tu bolo 395 domov, v roku 1894 405 domov a v roku 1904 455 domov. Počet bytov v tomto roku bol 2753, počet domácností 3983, počet obyvateľov 12 548.
Ulice a námestia.
Mesto Márie Terézie tvorili tieto ulice a námestia:
MATLAB

MATLAB je programovacie prostredie (s vlastným programovacím jazykom) špecializujúci sa na vedeckotechnické numerické výpočty, modelovanie, návrhy algoritmov, počítačových simulácií, analýzu a prezentáciu údajov, merania a spracovania signálov, návrhy riadiacich a komunikačných systémov.
Nadstavbou Matlabu je Simulink – program na simuláciu a modelovanie dynamických systémov, ktorý využíva algoritmy Matlabu na numerické riešenia predovšetkým nelineárnych diferenciálnych rovníc.
Názov MATLAB vznikol skrátením slov MATrix LABoratory (voľne preložené „laboratórium s maticami“), čo zodpovedá skutočnosti, že kľúčovou údajovou štruktúrou pri výpočtoch v MATLABe sú matice. Vlastný programovací jazyk vychádza z jazyka Fortran.
Patrick Duffy

Patrick Duffy (* 17. marec 1949, Townsend, Montana, USA) je americký herec. 
Najznámejší je z úlohy Bobba Ewinga z populárnej CBS drámy "Dallas" (úlohu zahral v 1978 – 1985 a 1986 – 1991), a Franka Lamberta v televízii ABC v situačnej komédii "Krok za krokom" (1991 – 1998).
Prírodná živica

Prírodná živica (iné názvy: prirodzená živica, živica, (prírodná/prirodzená) smola, nárečovo glinga, zastarano nesprávne [bohemizmus] "priskyrica") je organický produkt niektorých rastlín (rastlinná živica) a ojedinele aj niektorých živočíchov (napr. šelak), ktorý má podobu horľavej, nevodivej, obyčajne hnedastej alebo žltastej, tuhej alebo polotuhej látky, ktorá má sklovitý lom, je rozpustná v iných organických látkach a nerozpustná vo vode . 
Najznámejšia je živica ihličnatých stromov. Používa sa napr. na výrobu lakov, lepidiel, kadidla a parfumov.
Lotos (spolok)

Lotos bol jeden z najstarších nemeckých prírodovedných spolkov, ktorý bol založený v Prahe nemeckou a českou komunitou vedcov. Vznikol pod nemeckým názvom "Deutscher Naturwissenschaftlicher-Medizinischer Verein für Böhmen "Lotos"" v roku 1848 a pôvodne bol založený ako študentský spolok. Zakrátko nato sa však premenil na vedecký. Jeho zakladateľom bol známy prírodovedec, lekár, chiropterológ, botanik a entomológ Friedrich Anton Kolenati (1813 - 1864). Pôvodne v tomto spolku pracovali nemeckí i českí prírodovedci, ale neskôr po roku 1895 sa stal spolok iba čisto nemeckým. Jeho činnosť trvala asi do roku 1950. Medzi členov spolku okrem Kolenátiho patrili aj napr.: fyzik a filozof Ernst Mach, chemik Friedrich Reinitzer, geológ Karel Kořistka a viacero ďalších. Od roku 1851 vydával spolok aj svoj časopis, toho istého názvu: Lotos (= "Lotos, Zeitschrift für Natur-Wissenschaften").
Oxid chlórny

Oxid chlórny, Cl2O, je nestabilný oxid chlóru. Pri normálnej teplote je oxid chlórny hnedožltý plyn, veľmi dobre rozpustný vo vode. Po ochladení pod teplotu varu sa kondenzuje na hnedočervenú explozívnu kvapalinu. Pripravuje sa reakciou čerstvého oxidu ortutnatého s chlórom:
Taktiež môže byť pripravený reakciou chlóru s uhličitanom sodným za prítomnosti vody, alebo rozkladom chlórnanu vápenatého. Podstatná časť oxidu chlórneho sa používa na výrobu chlórnanov.
Soprán

Soprán je považovaný za najvyšší, jemný a prenikavý hlas. Používal sa hlavne ako pomenovanie najvyššieho hlasu u žien, ale poznáme aj mužské soprány. Niekedy sa v mužskom odbore sopránom označoval hlas kastráta. Hlasový rozsah medzi sopránom a altom sa nazýva mezzosoprán.
Alt

Alt je považovaný za najvyšší mužský a najnižší ženský hlas. Rozsah je približne od f po e2. Hlasový rozsah medzi altom a sopránom je mezzosoprán a rozsah medzi altom a tenorom je kontraalt.
Iva Kučerová

Iva Kučerová je slovenská spisovateľka a redaktorka. Žije a tvorí v Bratislave.
Iva Kučerová publikuje aj čítané blogerské texty s mužsko-ženskou tematikou, téme vzťahov sa venuje aj vo svojich článkoch pre magazíny "Eva", "Adam", a "Deluxe". Ako redaktorka vytvárala lifestylový magazín "Spolu" a textu sa venovala aj ako copywriter v reklamnej agentúre "MUW Saatchi &amp; Saatchi".
Dielo.
Jej prvá kniha – moderný príbeh "Loviť alebo nebyť", sa zaoberá kontroverznou témou – osudom ženy po tridsiatke. Kniha, plná provokatívnych dialógov, vtipných postrehov o dnešnom svete vzťahov, irónie a nadhľadu nad problémami, ktoré si ženy spôsobujú často samé, hovorí o hľadaní lásky v neláskavom svete a odsudzuje dogmu, podľa ktorej ženy po tridsiatke už na tú pravú lásku môžu zabudnúť. Kniha sa hneď po vydaní zaradila medzi bestsellery na knižných portáloch.
Po úspechu prvej knihy prichádza s ďalšou pod názvom "Nevidím, nepočujem, milujem", ktorá je satirickým pohľadom do zákulisia bulváru a celebrít.
Tretí román sa venuje istotám i pochybnostiam, ktoré sú spojené s láskou a svadbou. Pod názvom "Muži, manželstvá a iné problémy" vyšiel na jeseň 2010.
Zatiaľ posledným dielom autorky je zbierka textov "Šiesta noc" - o vzťahoch, o láske, o mužoch a ženách, o tajných snoch, naivných očakávaniach, niekedy nereálnych predstavách, inokedy až príliš reálnych skúsenostiach, o túžbach pred svadbou, omyloch v manželstve, aj myšlienkových pochodoch pred rozchodom, o tom, ako áno, kedy nie a najmä s kým. Jednoducho – stále o tom, čo nás zaujíma najviac.
Pressburger Zeitung

Pressburger Zeitung (doslova "Bratislavské noviny") môžu/-e byť:
Bernhard Kohl

Bernhard Kohl (* 4. január 1982, Viedeň) je bývalý rakúsky cyklista, ktorý naposledy súťažil za nemecký tím Gerolsteiner.
Kariéra.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu sa nezúčastnil, a ako dôvod uviedol, že sa chce plne sústrediť na Tour de France 2008, kde nakoniec skončil na treťom mieste.
V novembri 2008 ho po pozitívnom dopingovom náleze Rakúska antidopingová agentúra suspendovala na dva roky. V krvi mu bol zistený krvný doping CERA. O pár mesiacov neskôr, v máji 2009 ukončil kariéru a zároveň sa priznal, že dopuje od svojich 19 rokov. Dodal, že v profesionálnej cyklistike nie je šanca zvíťaziť bez dopingu.
Ferdinandovo mesto

Ferdinandovo mesto (, ), resp. v rokoch 1920 - 1930 Vinohrady, bol v rokoch 1848 až 1930 druhý obvod/okres Bratislavy, ktorý bol pomenovaný na počesť Ferdinanda V., posledného kráľa, ktorý bol korunovaný v Bratislave. Ferdinandovo mesto ohraničovalo vtedajšie Staré Mesto a Terezino mesto zo severu.
Jeho hranice tvorili:
Roman Bednář

Roman Bednář (* 26. marec 1983, Praha, Česko-Slovensko) je bývalý český futbalista, ktorý hrával na pozícii útočníka.
Škandál.
V máji 2009 zverejnil anglický bulvárny denník News of the World fotografie ako si od drogového dílera kupuje marihuanu a kokaín, ktorého malo byť 5 gramov, čo stačí na výrobu 70 dávok. Tri dni po tejto udalosti si aj jeho priateľka prevzala od toho istého človeka drogy.&lt;br&gt;
Dočasne ho vyhodili z kádra klubu West Bromwich Albion FC pokiaľ sa celý škandál nevyrieši a reprezentačný tréner František Straka povedal, že ho nebude pozývať do reprezentačného tímu Česka. Takisto tento skutok odsúdil. V júli 2009 sa ho prezident klubu West Bromwich Albion FC Jeremy Peace zastal s odôvodnením, že vo chvíli činu bol skôr hlúpy než závažný kriminálnik.
Mesto Františka Jozefa

Mesto Františka Jozefa (, ), resp. od roku 1920 Dunajská štvrť, bol v rokoch 1848 – 1930 obvod/okres Bratislavy, ktorý sa rozkladal medzi Starým Mestom, Ferdinandovým mestom a Novým Mestom na severe, Dunajom na juhu a zhruba dnešným prístavom na východe. Od Mesta Márie Terézie ho oddeľovala juhozápadná časť Rybného námestia.
Hranicu so Starým Mestom tvorí Hviezdoslavovo námestie ("Kossuth Lajos-Platz, Kossuth Lajos-tér"), južná zástavba Gorkého ulice ("Andrássy Gyula-Gasse, Andrássy Gyula-utca") a juhovýchodná časť Námestia SNP ("Markt-Platz, Vásár tér").
Hranicu s Ferdinandovým mestom tvorí východná časť Špitálskej ulice, hranicu s Novým Mestom zase južná časť Ulice 29. augusta (Pray-Gasse, Pray-utca) a Špitálskej ulice, časť Poľnej ulice ("Feld-Gasse, Mező-utca") po Karadžičovu ulicu ("Zsigmond-Gasse, Zsigmond-utca"), časť Karadžičovej ulice po Mlynské nivy a južná časť Mlynských nív po Votrubovu ulicu ("Petőcz György-Gasse, Petőcz György-utca") a všetko, čo hraničí s Dunajom.
Fortuna (stávková kancelária)

Fortuna je česká stávková kancelária založená 1. mája 1990, ktorá pôsobí aj na Slovensku a venuje sa najmä tipovaniu.
Josef Smrkovský

Josef Smrkovský (* 26. február 1911, Velenka – † 15. január 1974, Praha) bol česko-slovenský politik a funkcionár KSČ počas Pražskej jari 1968, kedy zastával funkciu predsedu Národného zhromaždenia ČSSR.
V rokoch 1965 – 1967 bol členom vlády a v rokoch poslancom Národného zhromaždenia. V auguste 1968 sa zúčastnil v Moskve na rokovaniach s vedením KSSS a spolupodpísal tzv. moskovský protokol. V roku 1970 bol vylúčený z KSČ.
Oldřich Černík

Oldřich Černík (* 27. október 1921, Ostrava – † 19. október 1994, Praha) bol česko-slovenský komunistický politik, v rokoch 19681970 predseda vlády. Je považovaný za jedného z čelných predstaviteľov obrodného procesu - Pražskej jari, ktorý bol v auguste 1968 ukončený intervenciou vojsk varšavskej zmluvy. 
V roku 1945 vstúpil do KSČ a od roku 1949 ako profesionálny politik prešiel rôznymi straníckymi pozíciami pokiaľ sa v roku 1958 stal členom ÚV KSČ. V roku 1960 prešiel na posty ministra palív a energetiky, podpredsedu vlády a predsedu Štátnej plánovacej komisie. Zaujímal sa hlavne o národohospodárske problémy. V apríli 1968 teda v začiatkoch Pražskej jari bol vymenovaný za predsedu vlády a stal sa jedným z najpopulárnejších predstaviteľov reformného procesu. Po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy bol spolu s ostatnými unesený do Moskvy (bol unesený ako prvý). V časoch normalizácie bol zbavený všetkých politických funkcií a vylúčený z KSČ.
Lotos (časopis)

Lotos bol časopis, ktorý vydával prírodovedný spolok Lotos. Časopis bol vydávaný uvedeným spolkom cca od roku 1851. Jeho celý a oficiálny názov znel: Lotos, Zeitschrift für Natur-Wissenschaften. V časopise boli publikované prevažne články s prírodovednou tematikou, vrátane niektorých entomologických problémov. Celý názov spolku Lotos bol Deutscher Naturwissenschaftlicher-Medizinischer Verein für Böhmen "Lotos".
Ian Thorpe

 
 
 
 
 
Ian James Thorpe známy aj pod skráteným menom Ian Thorpe (* 13. október 1982, Sydney, Austrália) je austrálsky plavec, deväťnásobný olympijský medailista, ktorý aktívnu kariéru ukončil v novembri 2006 vo veku 24 rokov.. Návrat ohlásil na olympiádu 2012 v Londýne , ale v austrálskej kvalifikácii na 100 a 200 metrov voľný spôsob neuspel.
GNU Octave

Octave je program na prevádzanie číselných výpočtov, voľne šíritelný za podmienok licencie GPL. Octave je do určitej miery kompatibilný s programom MATLAB.
Octave obsahuje rozsiahly súbor nástrojov pre numerické riešenie problémov lineárnej algebry, hľadanie riešenia nelineárnych rovníc, integrovania funkcií, práce s polynómami a integrovanie diferenciálnych rovníc.
Projekt Octave vznikol v roku 1988; spočiatku bol zamýšľaný ako pomôcka k prednáškam o chemických reakciách. Skutočný vývoj programu nastal až v roku 1992, o čo sa pričinil John W. Eaton. Verzia 1.0 bola uvoľnená v roku 1994; súčasná stabilná verzia je 4.2.1.
Základná štruktúra v v Octave je matica, sú podporované aj riedke matice. Pre zobrazovanie výsledkov používa Octave program Gnuplot.
Preteky mieru 1986

Preteky mieru 1986 boli cyklistické preteky, ktoré sa konali od 6. mája do 22. mája 1986. Štart bol v Kyjeve a cieľ vo Prahe. Preteky mali 15 etáp. Preteky boli poznačené blokádou západoeurópskych tímov, kvôli štartu v Kyjeve, v blízkosti Černobyľu, tesne po výbuchu jadrovej elektrárne. Sovieti sa snažili túto skutočnosť zatajiť a neskôr bagatelizovať.
Enon

Enon je americká alternatívna rocková skupina založená v roku 1999 v New Yorku. Skupina pozostáva z gitaristu a speváka Johna Schmersala, basgitaristky a speváčky Toko Yasudaovej (bývalý Blonde Redhead), a bubeníka Matta Schultza.
Creedence Clearwater Revival

Creedence Clearwater Revival (niekedy skracovaná na Creedence alebo CCR) bola americká rocková skupina, ktorá mala najväčšiu popularitu koncom 60. rokov a začiatkom 70. rokov s viacerými úspešnými singlami a albumami.
Skupina sa skladala z frontmana, sólového gitaristu a hlavného textára Johna Fogertyho, jeho brata a rytmického gitaristu Toma Fogertyho, basgitaristu Stu Cooka a bubeníka Douga Clifforda.
Hudobný štýl skupiny obsahoval country rockové a swamp rockové žánre. Napriek ich pôvodu v San Francisco Bay Area, označovali sami seba za južanských rockových štylistov, s textami ich piesní o pomaly tečúcich vodách, rieke Mississippi, sumcoch a ďalších populárnych prvkoch južanskej ikonografie.
Skupina predala v USA 26 miliónov albumov a v roku 1993 bola uvedené do Rock and Roll Hall of Fame. Skupina bola tiež zaradená na 82. miesto v zozname 100 najväčších interpretov všetkých čias časopisu "Rolling Stone".
História.
John Fogerty, Doug Clifford a Stu Cook (všetci sa narodili v roku 1945) sa spoznali na škole Portola Junior High School v El Cerrito v Kalifornii a začali spolu hrať inštrumentálne skladby a "juke boxové štandardy" pod názvom The Blue Velvets.
Tomášovská Belá

Tomášovská Belá je úžina v severovýchodnej časti Slovenského raja na toku Bieleho potoka
Tomášovská Belá vedie po toku Bieleho potoka od vodnej nádrže Klauzy 9 kilometrov dlhým mierne svahovitým údolím k ústiu potoka do Hornádu. Na úžinu sa napája Sokolia dolina a dnes uzatvorená časť rokliny Kyseľ. Prechod Tomášovskou Belou je možný po zelenej turistickej značke zabezpečenej horizontálnymi rebríkmi a stúpačkami nad potokom, v širších miestach po ceste okolo potoka.
Zoznam staníc pražského metra

Zoznam staníc pražského metra. Pražské metro zahrnuje celkom 61 staníc, z toho 17 na linke , 24 na linke a 20 na linke .
Staromestská radnica (Praha)

Staromestská radnica v Prahe bola založená v roku 1338 (ako prvá v Čechách) na základe privilégia udeleného staromestským mešťanom kráľom Jánom Luxemburským. Tvorí ju komplex niekoľkých domov priliehajúcich k Staromestskému námestiu postupne pripojovaných do jedného celku pre potreby správy Starého Mesta pražského.
Založenie radnice.
Historicky prvým domom je nárožný ranogotický dom z konca 13. storočia, ktorý mešťania získali z majetku bohatého kupca Wolfina od Kamene. Dominantou Wolfinova domu je mohutná hranolovitá veža, zvýšená v roku 1364. V tejto veži vybudovala v roku 1381 stavebná huť Petra Parlera gotickú radničnú kaplnku. Na začiatku 15. storočia rovnaká huť pripojila k južnej stene veže stavbu Pražského orloja.
Rozširovanie radnice.
Po roku 1360 bol na západnej strane prvého domu pristavaný druhý dom v ktorom bola zriadená radná sieň. Táto sieň s dreveným gotickým stropom dodnes slúži ako obľúbené miesto svadobných obradov. V roku 1458 pražskí konšeli prikúpili tretí dom kožušníka Mikša postavený na románskych základoch. 
V rokoch 1805 – 1807 boli na vrchol veže umiestnené nové hodiny a pristavaná ohrada.
Ďalší dom „U kohouta“ bol k radnici pripojený v rokoch 1830 – 1834. V tomto období bolo k radnici pripojené i východné krídlo slúžiace radnici postupne už od 14. storočia. Domy východného krídla však boli čoskoro zbúrané a na ich mieste v rokoch 1838 – 1848 postavili viedenskí architekti Peter von Nobile a Paul Sprenger neogotické krídlo. V roku 1880 bol architektom Baumom novorenesančne prestavaný Mikšov dom.
Požiar radnice.
Za Pražského povstania na konci 2. svetovej vojny v máji 1945 slúžila Staromestská radnica ako jedno z ústredí protifašistického odboja. V jej bezprostrednom okolí prebiehali boje medzi povstalcami a nemeckou armádou, ktorých následkom utrpela radnica veľké škody. Požiar zničil novogotické krídlo radnice natoľko, že zostali stáť len obvodové múry. Ťažké škody utrpela pri požiari aj veža a Pražský orloj.
V roku 1947 sa uskutočnila architektonická súťaž, ktorá mala rozhodnúť čo urobiť s obvodovými múrmi novogotického krídla. Nakoniec bolo rozhodnuté múry strhnúť a nechať len jedno krajné pole, ktoré bolo nevyhnutné pre statické zaistenie radničnej veže.
Súťaže na dostavbu radnice.
Počas 20. storočia bolo vypísaných niekoľko architektonických súťaží na prestavbu a dostavbu Staromestskej radnice. Prvá súťaž bola vypísaná v dvoch kolách už v rokoch 1899 – 1900. V zadaní bolo, že vtedajšie neogotické krídlo zostane zachované, ale jeho priečelie sa môže zmeniť. Súťaž skončila bez víťaza podobne ako ďalšia podobná súťaž z roku 1905. Víťaza mala až súťaž z roku 1908, ale víťazný návrh nebol nikdy realizovaný. S väčšími či menšími časovými odstupmi potom nasledovali ďalšie súťaže, ktoré si najmä od vojnového požiaru dávajú za cieľ zaplniť priestor po zbúranom novogotickom krídle radnice. Všetky však buď skončili bez víťazov alebo sa víťazné návrhy nerealizovali.
Crypto.com Arena

Crypto.com Arena (kedysi Staples Center) je multifunkčná aréna v americkom meste Los Angeles. Otvorená bola 17. októbra 1999. Svoje domáce zápasy tu hrajú Los Angeles Kings (NHL), Los Angeles Lakers (NBA), Los Angeles Clippers (NBA) a Los Angeles Sparks (WNBA).
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Cyril Svoboda

Cyril Svoboda (* 24. november 1956, Praha) je český politik, bývalý predseda Kresťanskej a demokratickej únie - Československej strany ľudovej (KDU-ČSL).
V roku 1998 bol ministrom vnútra a v rokoch 2002 až 2006 ministrom zahraničných vecí. V rokoch bol 2007 až 2009 ministrom – predsedom legislatívnej rady vlády a v roku 2009 ministrom pre miestny rozvoj.
Predsedom KDU-ČSL bol v rokoch 2001 až 2003 a znovuzvolený bol 30. mája 2009.
Sociálna demokracia (Česko)

Sociálna demokracia (), skrátene "SOCDEM", je česká stredoľavicová politická strana, ktorá je členom Socialistickej internacionály a Strany európskych socialistov. Bola obnovená v roku 1990 ako pokračovateľka tradície československej sociálnodemokratickej strany a nemeckej sociálnej demokracie v Československu. Nie je zastúpená v Poslaneckej snemovni, z ktorej v roku 2021 vypadla. Predsedničkou strany je Jana Maláčová.
Hodža

Hodža môže byť:
Imrich Henszlmann

Imrich Henszlmann (* 13. október 1813, Košice – † 5. december 1888, Budapešť), bol uhorský architekt, historik umenia, archeológ, kritik, spisovateľ, lekár, parlamentný zástupca, univerzitný profesor a člen "Uhorskej akadémie vied". Preslávil sa ako zakladateľ umenovedy a pamiatkovej obnovy v Uhorsku.
Mladosť.
Pochádzal z nemeckej luteránskej rodiny Henszlmannovcov pôvodom z Bardejova, ktorá sa v Košiciach usadila v roku 1811. Jeho otec Imrich Henszlmann starší (17701817) si odkúpil meštiansky dom na rohu Hlavnej a Alžbetinej ulice, kde viedol prosperujúci železiarsky obchod. V roku 1813 sa mu v tomto dome, v tieni Dómu svätej Alžbety narodil syn. Hoci vyštudovaný lekár na univerzitách v Pešti, Viedni a Padove, svojej profesii sa nevenoval a začal sa zaoberať umením a architektúrou, ktorú študoval vo Francúzsku.
Zakladateľom umenovedy v Uhorsku.
Od roku 1841 sa stal korešpondentom Uhorskej akadémie vied. V roku 1846 mu vyšla knižka "Kassa városának ó-német stylű templomairól" (Košické kostoly staronemeckého štýlu), ktorá bola jeho prvou prácou o košických pamiatkach a prvým dielom v tomto odbore v Uhorsku vôbec. V tom istom roku sa v Košiciach konal celokrajinský kongres lekárov a prírodovedcov, kde pod jeho taktovkou vznikla požiadavka na vznik pamiatkovej obnovy v Uhorsku. V roku 1873 sa stal riadnym členom Uhorskej akadémie vied a vedúcim katedry archeológie budapeštianskej univerzity.
Vznik Hornouhorského múzea.
V roku 1872 sa podarilo z jeho iniciatívy založiť predchodcu dnešného Východoslovenského múzea, "Hornouhorský muzeálny spolok". Po smrti zanechal spolku okolo 3000 kusov výtvarných diel, knižnicu, korešpondenciu a rukopisy, ako aj ďalšiu pozostalosť. Táto zbierka sa stala jedným zo základov zbierkových fondov múzea.
Rekonštrukcia Dómu sv. Alžbety.
Hoci neskôr žil v Pešti, do rodných Košíc sa často vracal, aj v súvislosti s vtedy prebiehajúcou a ostro sledovanou rekonštrukciou Dómu svätej Alžbety. Ovplyvnený francúzskou školou, bol zástancom čo najpuristickejšieho zásahu do stredovekej gotickej hmoty Dómu. Ostro kritizoval aj neodborný archeologický výskum staršieho goticko-románskeho kostola sv. Alžbety, ktorého základy sa pri rekonštrukcii našli.
Stredná priemyselná škola potravinárska (Nitra)

Stredná priemyselná škola potravinárska Nitra bola v rokoch 1963-1994 najväčšia stredná škola v Nitre a jediná svojho druhu v Nitrianskom kraji. Sídlila na Slánčikovej ulici č. 2. Jej úlohou bolo vychovávať budúcich odborníkov pre potravinársky priemysel. Dnes je už len súčasť Spojenej školy Nitra.
Česko-slovenská televízia

Česko-slovenská televízia (súdobé písanie do roku 1990 len, v rokoch 1990 – 1992 aj "Československá televízia"; po česky "Československá televize"; skr. ČST) bola štátna (ku koncu svojej existencie verejnoprávna) organizácia, ktorá zabezpečovala televízne vysielanie v Česko-Slovensku od roku 1953. Do roku 1959 fungovala ako spoločná rozpočtová organizácia s Česko-slovenským rozhlasom. ČST bola členom Intervízie.
ČST zanikla spolu s ČSFR dňa 31. decembra 1992. Jej faktickými nástupcami sú Česká televize a bývalá Slovenská televízia (neskôr Rozhlas a televízia Slovenska, teraz Slovenská televízia a rozhlas), ktoré však právne vznikli už pred zánikom ČST ako paralelné nové inštitúcie.
Programy.
ČST mala dlho spočiatku jeden program a časovo obmedzené vysielanie. Denné vysielanie sa začalo v roku 1959. 
10. mája 1970 začal vysielať aj druhý program (ČST 2), ktorý bol koncipovaný ako národný, išlo teda fakticky o dve stanice (tzv. národné okruhy) – jednu českú pre Česko a jednu slovenskú (Slovenský okruh) pre Slovensko. Prvý program bol naopak koncipovaný celoštátne a vysielal dvojrečovo česky a/alebo slovensky. Po novembri 1989 bol prvý program premenovaný na federálny okruh F1 a dovtedajší druhý program na českú ČTV a slovenskú S1; národné okruhy sa stali úplne samostatnými vysielacími okruhmi. Na treťom okruhu, ktorý predtým niekoľko rokov vysielal sovietsku televíziu, bol 14. mája 1990 spustený tretí program OK 3, ktorý prevažne preberal vysielanie rôznych zahraničných staníc, a ktorý bol na Slovensku 6. júna 1991 nahradený obdobným vysielaním stanice TA3.
Politické vplyvy.
Aj ako ostatné médiá podliehala ČST silnej cenzúre. V šesťdesiatych rokoch bola súčasťou procesu spoločenského uvoľňovania a v auguste 1968 zabezpečovala niekoľko dní vysielanie po okupácii Česko-Slovenska. Po roku 1969 sa naopak stala súčasťou normalizácie ako ďalšie štátne médiá. V priebehu nežnej revolúcie sa zamestnanci ČST veľmi rýchlo pridali na stranu protestujúcich a umožňovali tak šírenie dôležitých správ a prenosov z demonštrácií.
Ribnica (rozlišovacia stránka)

Ribnica môže byť:
Velkoměsto

Velkoměsto, příběhy z kriminalistických archívů je prílohové čítanie Signálu, ktoré vyšlo vo Vydavateľstve Magnet. Ide o zbierku krátkych kriminálnych príbehov a prípadov. Autor doslovu je Doc. PhDr. Miroslav Kučera CSc.
Pokračujte v pátraní

Pokračujte v pátraní ze spisů Federální kriminální ústředny je prílohové čítanie časopisu Signál, ktoré vyšlo vo vydavateľstve Magnet. Ide o zbierku nedoriešených kriminálnych príbehov a prípadov. Autorom je Zbyšek Dubnar. V predslove knihy je rozhovor s náčelníkom Federálnej kriminálnej ústredne FSBV podplukovníkom Josefom Janůrkom.
Želiar (poddanstvo)

Želiar (iné názvy: hofier, hofer, hošták) bol v čase poddanstva príslušník najchudobnejšej vrstvy poddanského obyvateľstva - poddaný, ktorý vlastnil v danom sídle iba malú (alebo žiadnu) poľnohospodársku pôdu v intraviláne (maximálny rozsah pôdy pre definíciu želiara bol neskôr upresnený na 1/8 poddanskej usadlosti). Ak želiar nemal vlastné obydlie nazýval sa aj podželiar, podludník, hofier (v užšom zmysle), ak mal vlastné obydlie nazýval sa aj domkár, chalupník, komorník, želiar (v užšom zmysle) či záhradník (lat. "inquilinus").
V širšom zmysle sa medzi želiarov počítali aj ľudia neschopní fyzickej práce, bezmajetné vdovy poddaných, starci, remeselníci, obchodníci, ako aj Židia, ktorí nemali práva na držbu pozemku, ďalej chorí, invalidi a podobne.
Výraz želiar pochádza z maďarských textov; hofi(e)r z nemeckých; domkár, komorník, podludník, záhradník zo slovenských. Jednotlivé výrazy na označenie želiara sa líšia aj podľa regiónu Slovenska.
Želiari sa vyvinuli na šoltýstvach; šoltýsi si totiž najímali ľudí, ktorí za určitú mzdu alebo za náhradu v naturáliách obsluhovali svojho zamestnávateľa. Niektorí zámožnejší sedliaci mali podľa príkladu šoltýsov na svojej osadlosti takisto želiarov.
Postavenie a povinnosti želiarov upravovali rôzne zákony. Napr. podľa Tereziánskeho urbára komorníci odvádzali ročne zemepánovi 1 zlatý domovej dane a 18 dní ručnej práce a podludníci odvádzali len 12 dní ručnej práce do roka. Do 17. storočia sa od podželiarov robota nevyžadovala.
Na zmluvných želiarov sa nevzťahoval zákon o zrušení poddanstva z roku 1848 ani urbársky patent z roku 1853, vykúpenie z ich služobných povinností umožnil až zákon z roku 1896.
Z vrstvy želiarov vznikla v druhej polovici 19. storočia vrstva deputátnikov - pozri deputátnici.
Deputátnik

Deputátnik (iné názvy: hofier, hofer, bíreš, konvencionalista, sluha, želiar) boli na Slovensku od druhej polovice 19. storočia (od zrušenia poddanstva) poľnohospodárski robotníci, spravidla nádenníci na veľkostatkoch alebo u bohatých gazdov. Pracovali v pracovnom pomere na základe dohody a odmenu dostávali prevažne v naturáliách (odtiaľ aj názov deputátnik).
Bíreš

Bíreš môže byť:
Konvencionalista

Konvencionalista môže byť:
Statok

Statok môže byť:
Záhradník

Záhradník môže byť:
Komorník

Komorník môže byť v minulosti:
Luehdorfia japonica

Luehdorfia japonica Leech, 1889 je motýľ z čeľade vidlochvostovité
("Papilionidae"). Luehdorfia japonica je endemit Japonska. Zaraďuje sa do tribu "Zerynthiini" Grote, 1899.
Hostiteľské rastliny.
Húsenica tohto druhu sa vyskytuje podľa viacerých autorov na nasledujúcich druhoch živných rastlín z rodu: "Asarum" (fam.: Aristolochiaceae) (Makita "et al"., 2000):
Taxonómia.
V rámci tohto druhu motýľa bolo opísaných viacero poddruhov, ktoré sa vyskytujú v rôznych oblastiach svojho výskytu. Nominálna rasa sa označuje ako: "Luehdorfia japonica ssp. japonica" Leech, 1889.
Jazdec na drevenom koni

Jazdec na drevenom koni je básnická zbierka z roku 1967, ktorú napísal gruzínsky básnik Moris Pocchišvili. Na Slovensku vyšla v roku 1972. V zbierke je aj báseň, ktorú autor napísal v Bratislave a ďalšia, ktorú napísal v Banskej Bystrici, počas pobytu na Slovensku.
Cesta II. triedy 514 (Slovensko)

Cesta II. triedy 514 ("II/514") je cesta II. triedy na Slovensku, ktorá prechádza cez okresy Hlohovec a Topoľčany v Trnavskom a Nitrianskom kraji. Svojou dĺžkou 30,424 km spája Hlohovec a Nemčice.
Priebeh.
Začiatok II/514 sa nachádza v Hlohovci na križovatke s cestou II/507, pokračuje na severovýchod križovatkami s III/1676 a III/1325 do obce Merašice, kde sa križuje s III/1326.
II/514 následne prechádza do okresu Topoľčany a Nitrianskeho kraja. Vo Veľkých Ripňanoch sa križuje s III/1737, III/1678, III/1706 a III/1735 a pokračuje križovatkou s III/1719 do obce Horné Štitáre, kde sa križuje s III/1736. V nasledujúcej obci Urmince sa križuje s III/1708 a končí v Nemčiciach na križovatke s II/499.
Allancastria

Allancastria (Bryk, 1934), po slovensky niekedy pestroň, je rod motýľov zo skupiny (tribu) Zerynthiini, podčeľade jasone (Parnassiinae) a čeľade vidlochvostovitých (Papilionidae). Ide o palearktické druhy motýľov.
Vyšný Žabí štít

Vyšný Žabí štít (; ) je vrch v Tatrách na slovensko-poľskej hranici. Leží v závere Žabej Bielovodskej doliny, južne od obce Tatranská Javorina, približne severozápadne od Popradu. Často býva nepresne označovaný ako "Veľký Žabí štít".
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva. Severná a východná časť hrebeňa zasahuje do okresu Poprad a katastra obce Tatranská Javorina, juhozápadná prináleží do Powiatu tatrzańského a gminy Tatranská Bukovina. Najbližším sídlom je severne situovaná Tatranská Javorina, severovýchodne sa nachádza Ždiar, južne Vyšné Hágy a Štrbské Pleso a severozápadne mesto Zakopané. Štít sa nachádza v Tatranskom národnom parku a národnej prírodnej rezervácii Bielovodská dolina, na poľskom území sa nachádza Tatrzański Park Narodowy.
Opis.
Vyšný Žabí štít je výrazný pohraničný uzlový štít v severnej rázsoche, vybiehajúcej z Rysov v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier a oddeľujúcej Bielovodskú dolinu od poľskej Doliny Rybieho potoka. Cez vrchol prechádza aj hranica oblasti zákazu horolezectva, týkajúca sa aj jeho 500 – metrovej trojuholníkovej severnej steny. "Žabia Bielovodská dolina," do ktorej stena spadá, je rezerváciou s najvyšším stupňom ochrany. Južnú hranicu oblasti zákazu tvorí spojnica Veľký Žabí štít – "Ťažké (České) pleso". Od Malých Rysov ho oddeľuje "Česká štrbina," od Mlynára na SV zasa "Mlynárovo sedlo". Druhá, pohraničná vetva na SZ pokračuje cez "Vyšné Bielovodské sedlo" na "Žabí Mních, Malý Žabí štít" a "Sedem Granátov". Z nich hranica zbieha do potoka "Biela voda (Bialka)".
Severne sa v Žabej Bielovodskej doline nachádza Vyšné a Nižné Bielovodské Žabie pleso, ktorými voda z tejto časti odteká Žabím potokom do Bielej vody v povodí Dunajca. Juhovýchodne leží Spádová dolinka, čoby odnož Ťažkej doliny, ktorými vodu z južných svahov odvádza Ťažký potok. Na západnom úpätí sa v Doline Rybiego Potoku nachádza Czarny Staw pod Rysami a severnejšie aj Morské oko, ktorými vodu do Bielej vody odvádza Rybí potok.
Severne sa nachádza Opalony wierch (), Wielki Woloszyn (), Skrajny Woloszyn (), Nižný Žabí štít (), Malý Mlynár () a Zámky (), východne sa vypína Široká (), Mlynár (), Žabí vrch (), Svišťový štít () a Hrubá veža (), južne Kačacia veža (), Gánok (), Rysy () a Žabia veža () a západne Hincova veža (), Veľký Mengusovský štít (), Čubrina (), Hrubý štít (), Mních () a Miedziane (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Vzhľadom na nadmorskú výšku a okolitý terén sú viditeľné blízke doliny a okolité vrcholy Vysokých Tatier, časť hrebeňa Belianskych Tatier a podhorie v poľskej časti.
Prístup.
Vrch je súčasťou národnej prírodnej rezervácie a Tatranského národného parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Výstup naň je možný len s horským vodcom.
Horolezecké výstupy.
Horolezecky najzaujímavejšia bola práve 500-metrová severná stena s ťažkými cestami, napr. Orlowski – Źulawski VI, alebo cesta bratov Krížovcov.
INAP

INAP ("Intelligent Network Application Part") alebo aplikačná časť Inteligentnej siete znamená signálny protokol používaný v architektúre inteligentných sieti. Je to časť sady protokolu SS7 (Signaling System 7). Môže byť tiež terminovaná ako logika pre kontrólovanie telekomunikačných servisov migrovaných z tradičných switch bodov do počítača na základe nezávislej platformy.
Medzinárodná Telekomunikačná Únia (ITU) definuje niekoľko “kvalifikačných levelov” pre INAP protokol, počínajúc CS-1 (Capability Set). Typická aplikácia pre inteligentné siete je servis číselného prekladu. Napríklad Slovenská republika , 00421 telefónna predvoľba je preložená do geografického čísla používajúceho platformu inteligentnej siete. Telefónna ústredňa dekóduje predvoľbu do spínača IN a do ústredne napojenej na inteligentnú sieť IN.
Firn

Firn alebo srež je starý zrnitý sneh na horách meniaci sa na ľad. Pribúdajúce vrstvy snehu stláčajú staré vrstvy snehu, vytláčajú z nich vzduch a menia ich na zrnitú masu, z ktorého postupne vzniká modrastý ľadovcový ľad.
Firnové oblasti sú kľúčovou zložkou miest, kde sa tvorí nový horský ľadovec a pevninský ľadovec. V Európe je možné takéto oblasti nájsť v Alpách a na Škandinávskom polostrove.
Filip III. (Burgundsko)

Filip III. Dobrý (* 31. júl 1396, Dijon, Burgundsko – † 15. júl 1467, Bruggy) bol burgundský, brabantský a luxemburský vojvoda, gróf flámsky, burgundský, holandský a zélandský a zakladateľ Rádu Zlatého rúna. Pochádzal z mladšej vetvy rodu Valois.
Životopis.
Narodil sa ako štvrté z ôsmich detí grófa Jána z Nevers a Margaréty Bavorskej.
V roku 1404 sa jeho otec stal burgundským vojvodom ako Ján I. Nebojácny a v roku 1405 bol Filipovi udelený titul grófa zo Charolais. 
Po zavraždení svojho otca v roku 1419 sa Filip stal vojvodom burgundským. Z otcovej smrti obvinil svojho švagra dauphina Karola a postavil sa na stranu Henricha V. Anglického v tretej etape Storočnej vojny. V roku 1430 zajalo Filipove vojsko Johanku z Arku a odovzdalo ju Angličanom, o päť rokov neskôr však Filip uzavrel spojenectvo so svojim bývalým protivníkom, teraz už kráľom Karolom VII. Ani táto aliancia ale nevydržala dlho a roku 1440 Filip podporil Karolovho syna a následníka Ľudovíta v jeho povstaní proti otcovi.
Filip počas svojej vlády razantne rozšíril burgundské panstvo kúpou Namuru a Luxemburska, zdedením Brabantska a Limburska, ako i ziskom Henegavska, Holandska, Fríska a Zélandu.
Manželstvá a deti.
Okrem legitímnych detí mal deväť nemanželských detí.
Allancastria louristana

$
Allancastria louristana je palearktický druh motýľa z čeľade vidlochvostovité ("Papilionidae"). Patrí do tribu Zerynthiini. Opísal ho v roku 1908 francúzsky entomológ Ferdinand Le Cerf (1881 - 1945).
Je to endemit západného Iránu. Na areáli jeho výskytu boli popísané zatiaľ dva poddruhy tohto druhu motýľa.
Ložisko (geológia)

Ložisko nerastnej suroviny alebo nerastný zdroj je anomálne prírodné nahromadenie nerastnej suroviny, ktorú je v súčasnosti alebo budúcnosti možné technicky ťažiť so ziskom. Na to aby boli akumulácie nerastných surovín považované za ložiská, musia mať požadovanú kvalitu, technologické vlastnosti a dostatočné množstvo zásob. Ložisko musí mať tiež vhodnú pozíciu v geologickom prostredí, ktorá umožňuje jeho rentabilnú ťažbu vzhľadom na dosiahnutý stupeň technologického rozvoja.
Podľa slovenskej legislatívy je ložiskom nerastov aj základka v hlbinnej bani, opustený odval, výsypka alebo odkalisko, ktoré vznikli banskou činnosťou a obsahujú nerasty. Väčšina nerastných surovín na Slovensku s výnimkou stavebného kameňa, štrkopieskov a tehliarskych surovín sú považované za tzv. výhradné ložiská, ktoré sú podľa slovenskej ústavy vlastníctvom Slovenskej republiky.
Zásoby.
Pre určenie veľkosti zásob ložiska (tzv. výpočet zásob) je potrebný zber, spracovanie a vyhodnocovanie údajov o geologickej pozícii, kvantite a kvalite úžitkových nerastov v ich prirodzenom alebo antropogénnom uložení, umožňujúci rozhodnúť o ich ďalšom využití. Je to záverečný krok v zložitom postupe rôznych odborných úkonov, ktoré zahŕňajú spracovanie množstva geologickej, technickej a inej potrebnej dokumentácie do podoby záverečnej správy. Takáto správa by mala obsahovať všetky potrebné informácie o ložisku, najmä opis jeho stavby, petrografických a mineralogických charakteristík a iné. Údaje o ložisku by tiež mali obsahovať geologické mapy, schémy či náčrty. Jedným z najdôležitejších informácií by mali byť tabuľky výpočtu zásob, vrátane jeho množstva a kvality, zostavené na základe priložených výsledkov rozborovov. 
Ložiská nespĺňajúce kritériá na ťažbu (napr. pre svoju nízku kvalitu) sa označujú ako nebilančné ložiská. V dôsledku rozvoja technologických postupov alebo nárastu potreby alebo cien surovín sa však môžu stať bilančnými ložiskami aj akumulácie, ktoré sa predtým za ložiská nepovažovali. Bežný je aj opačný proces, pri vyťažení alebo zmene geologických podmienok v ložisku.
Bilančné ložiská sú také, ktoré je možné v súčasnosti využiť. Podľa preskúmanosti, úložných pomerov, kvality a bansko-technických podmienok sa klasifikujú na:
Podľa možnosti dobývania, podmienenej technológiou dobývania, bezpečnosťou prevádzky a určenými ochrannými piliermi sa zásoby klasifikujú na :
Zeman (rozlišovacia stránka)

Zeman môže byť:
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 1999/2000

Ročník 1999/2000 bol tretím ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 49 tímov z 29 krajín. Trval od 24. septembra do 28. decembra 1999.
1. kolo.
1. kolo sa hralo v šiestich skupinách v dňoch 24. až 26. septembra 1999.
2. kolo.
V zápasoch druhého kola sa predstavili okrem nasadených tímov a hostiteľských celkov aj víťazi skupin z prvého kola. Zápasy sa hrali od 22. do 24. októbra 1999. 
3. kolo.
O postup do finále bojovali v troch skupinách po dva víťazné tímy z druhého kola a dva nasadené (z toho jeden hostiteľský). termán zápasov bol 26. - 28. november 1999.
Finále (Berlín, Nemecko).
Traja víťazi skupín z tretieho kola a domáci Eisbären Berlín odohrali finálový turnaj 26. až 28. decembra 1999.
Konečná tabuľka.
Tím HC Ambri-Piotta sa stal druhýkrát po sebe víťazom Kontinentálneho pohára.
Ľudovít II.

Ľudovít II. môže byť:
Frederico Gil

Frederico Gil (* 24. marec 1985) je súčasný portugalský profesionálny tenista.
Grigor Dimitrov

Grigor Dimitrov (* 16. máj 1991, Chaskovo, Bulharsko) súčasný bulharský profesionálny tenista. Víťaz turnaja majstrov vo dvojhre z roku 2017. Na okruhu ATP získal 9 titulov. Vo svetovom rebríčku vo dvojhre bol najvyššie na 3. mieste. Bývalá juniorská svetová jednotka a tiež víťaz juniorskej dvojhry vo Wimbledone a na US Open v roku 2008.
Todd Widom

Todd Widom (* 24. apríl 1983) je bývalý americký tenista.
María Ventová-Kabchiová

María Alejandra Ventová-Kabchiová (* 24. máj 1974, Caracas, Venezuela) je bývalá venezuelská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 4 turnaje WTA vo štvorhre.