Malokarpatské múzeum v Pezinku

Malokarpatské múzeum v Pezinku je regionálnym múzeom. Ako také sa zameriava na históriu vinohradníctva v Malokarpatskej vinohradníckej oblasti a históriu vína, ktoré predurčili a ovplyvnili dejinný vývoj a životy ľudí v tomto regióne. Víno, vinohradníctvo a ľudia sú preto hlavným ideovým námetom expozície Malokarpatského múzea, v ktorej sa nachádza okrem iného najväčšia zbierka lisov v strednej Európe.
Ponuka.
Malokarpatské múzeum v Pezinku ponúka návštevníkom od r. 2013 prehliadku dvoch expozícii – Príbeh vína a Dejiny vinohradníctva a vinárstva pod Malými Karpatami. Obe expozície ponúkajú interaktívne prvky ako napr. premietanie na reliéfnej mape, virtuálna realita, holografia, simulátory opilosti, dotykové monitory, arómabar, zátkovačku fliaš a pod. Okrem toho poskytujú informácie o význame vinohradníctva a vinárstva pre Malokarpatskú
oblasť prostredníctvom archeologických nálezov, výpovedí informátorov, historických listín. Zaujímavosťou sú aj dva otvorené depozitáre, do ktorých môže návštevník nahliadnuť.
Múzeum spravuje najväčšiu zbierku vinohradníckych lisov v strednej Európe. Pre záujemcov múzeum ponúka možnosť degustácie miestnych vín, s malým občerstvením a odborným výkladom vlastného someliéra. Malokarpatské múzeum v Pezinku sa popri výstavnej činnosti taktiež venuje archeologickému výskumu, či vzdelávacím a pedagogickým aktivitám. Súčasne sa podieľa na viacerých projektoch a podujatiach prebiehajúcich v meste Pezinok, či v celom Malokarpatskom regióne. Súčasťou - resp. vysunutým pracoviskom múzea je i Literárne a vlastivedné múzeum vo Svätom Jure a Múzeum Ferdiša Kostku v Stupave.
História.
Počiatky pezinského múzejníctva siahajú do prelomu 19. - 20. storočia, kedy miestny lekárnik a člen mestskej rady František Meissl založil mestské múzeum. Nešlo pri tom o samostatnú inštitúciu, ale skôr o pamätnú izbu prístupnú občasným návštevníkom. Pri zriaďovaní tohto prvého pezinského múzejníckeho počinu pomáhal Františkovi Meisslovi v tej dobe študent Fedor Jamnický, ktorý po skončení vysokoškolských štúdií pracoval ako chemický inžinier v zahraničí. Po návrate na Slovensko a do Pezinka v roku 1947 zistil, že mestské múzeum v Pezinku už takmer neexistovalo. Preto aj vďaka jeho úsiliu a intervenciám bol v roku 1958 Fedor Jamnický poverený zriadením nového múzea v Pezinku. Za budovu múzea bol určený tzv. Kaviakov dom, kde sídli Malokarpatské múzeum v Pezinku až do dnešných čias. Je to dvojpodlažná renesančná budova a pôdorysom v tvare U.
Formálne bolo múzeum založené uznesením Rady MsNV v Pezinku, dňa 17. októbra 1960 pod názvom Mestské historické múzeum Pezinok. Po neúspešných návrhoch určiť konkrétnu špecializáciu múzea, bolo toto po krátkom sprístupnení verejnosti v čase osláv vinobrania v roku 1961 opätovne zatvorené, aj keď príležitostne sa v jeho priestoroch konávali putovné výstavy a podujatia. Tento stav pretrval až do roku 1967, kedy sa pri opäť príležitosti vinobrania otvorilo verejnosti. V tom istom roku sa múzeum zaradilo do siete múzeí na Slovensku ako špecializované vinohradnícke múzeum s oblastnou pôsobnosťou a s názvom Malokarpatské vinohradnícke múzeum. V roku 1972 získalo múzeum časť budovy Slovenskej štátnej sporiteľne v Pezinku, ktorej pivnice boli použité na rozšírenie expozície a sprístupnené verejnosti pri príležitosti osláv malokarpatského vinobrania v roku 1979. Ďalšia zmena nastala 1. júla 1982, kedy bolo múzeum premenované na Malokarpatské múzeum. Po trojročných rekonštrukčných prácach sa v roku 1984 múzeum opäť sprístupnilo verejnosti s dvoma stálymi expozíciami: Pezinok, mesto a okolie a Vinohradníctvo a vinárstvo pod Malými Karpatmi. Takto fungovalo do septembra 2006, kedy bolo v dôsledku rozsiahlej rekonštrukcie zatvorené.
Po dvoch rokoch úprav bolo Malokarpatské múzeum v Pezinku novembra 2008 slávnostne otvorené a sprístupnené verejnosti.