Aspremontovci

Aspremontovci (Aspremont) alebo staršie Apremontovci (Apremont) je rod pochádzajúci z územia dnešného Belgicka, pričom okolo roku 1200 časť rodu prešla do Lotrinska a ako grófi tam vlastnili panstvo. 
Kniežacia línia de Amblisse (dol. 1323) vymrela začiatkom 15. storočia. Prvá zmienka o rode siaha do 12. storočia. Spomína sa tam istý Gobert d'Aspremont ako svetský svedok v listine z roku 1131. Do Uhorska sa rod dostal v 60. rokoch 17. storočia vo vojenskej službe a neskôr manželským zväzkom cisárskeho generála Ferdinanda Goberta a Julianou Barborou Rákociovou. 
Dejiny rodu.
Vznik rodu sa datuje do 12. storočia kde sa darovacej listine cisteriánského opáta Christophe Buntken z roku 1131 sa spomína Gobert d'Aspremont ako svetský svedok. Gobert V. d'Aspremont bol menovaný kráľom Ľudovítom IX. (známym aj ako Svätý Ľudovít) do barónského stavu a jeho potomkovia neskôr niesli titul grófov z Aspremontu a Amblise et Dun. Hrad Apremont bol v 12. storočí prestavaný pánom Aspremont-Briey na izolovanej hore neďaleko mesta Commercy, bol hlavným mestom barónie, ktoré patrilo do jurisdikcie biskupstva Metzu. Toto ovládané územie Aspremontovcami zahrňovalo asi 280 miest a dedín.
Dňa 24. marca 1354 bol postavený zámok v barónstve d'Aspremont cisárom Karol IV. ktorý mu udelil určité množstvo kráľovských práv. V roku 1357 mu zase udelil niekoľko zvrchovaných práv, vrátane práva na legitimizáciu bastardov, razenie mincí a vytváranie tabelácií.
Rod sa v čase tridsaťročnej vojny dostal do Čiech, odkiaľ sa premiestila do Uhorska línia Aspremont–Linden, ktorá sa vyčlenila z rodu Aspremont – Reckheim. Manželským zväzkom cisárskeho generála Ferdinanda Goberta (* okolo 1645† 1708) s Julianou Barborou Rákociovou (* 1669† 1717), sestrou Františka II. Rákociho získali časť skonfiškovaných rákociovských majetkov, panstvo Makovica a Veľký Šariš. V roku 1687 sa stal plukovníkom bratislavského pluku. Za zásluhy a vernosť mu Leopold I. udelil 29.11.1694 indigenát. O rok neskôr sa stal kráľovským radcom a komorníkom a v roku 1696 zemplínskym županom. Syn Karol Gobert (manž. kň. Terézia Eszterházy) mal troch synov, v Uhorsku zostal iba Ján Nepomuk Gobert, ktorý získal v roku 1765 indigenát a panstvo Lednické Rovne. Roku 1769 odkúpil gróf Ján Nepomuk Gobert I. (* 1732† 1805) erdödiovský park (dnešná Medická záhrada) v Bratislave a dal v ňom postaviť pavilónový palác v barokovom štýle (dnes sídlo dekanátu Lekárskej fakulty UK). Bol kráľovským radcom a od roku 1807 komandérom rádu Maltézskych rytierov. Ján udržal aj veľké rodové majetky v Trenčianskej, Gemerskej, Boršodskej a Turnianskej stolici. V Boršode a Gemeri mu patrilo po 15 obcí a Turnianskej stolici až 25. Posledným mužským členom rodu bol Ján Nepomuk Gobert II. (* 1757† 1819). Jánom Nepomukom Gobertom uhorská línia rodu vymrela po meči.
Erb rodu.
Za najstaršiu podobu erbu sa považuje zlatý kríž v červenom doprava naklonenom štíte. Klenotom je červený šesťhranný vankúš so zlatým krížom v korune. Na cípoch je po zelenom pávom pere. Prikrývadlá sú zlato-červené po oboch stranách. Barónsky erb je takmer zhodný. V červenom štíte sa nachádza zlatý kríž, v jeho strede je modrý štít s pravou striebornou orlicou. Klenotom je šesťhranný červený vankúš so zlatým lemom, na cípoch je po zelenom pávom pere. Prikrývadlá sú strieborno-červené po oboch stranách. Grófskym ríšskym variantom je v modrom korunovanom štíte pravá strieborná orlica s červeným štítkom so zlatým krížom. Štítonosičmi sú lesní muži s kyjakmi a bedernými rúškami z lístia. Kráľovský hermelínovo-purpurový stan s ríšskymi čiernymi orlicami na purpure má dve prilby, pravým klenotom je privrátená strieborná vyrastajúca orlica, ľavým na korune sediaci privrátený čierny pes. Ferdinand Gobert odtlačil v roku 1686 pečať so štvrteným štítom so srdcovým štítkom. V prvom a štvrtom červenom poli sa nachádza zlatý kríž so stredovou linkou, v druhom a treťom zlatom červený lev. V srdcovom štítku je strieborná pravá orlica. Na štíte je listová korunka, štít je v hermelínovom stane, po bokoch má po tri ľavé a tri pravé orlice. Pečať Juliany Barbory, manželky Ferdinanda Goberta, je aliančná. Štít manžela je identický s jeho pečaťou, vľavo je štít s Rákoczyovským erbom. Medzi štítmi sa hore nachádza puti a nad ním je na korune zavesený hermelínový plášť. Erb má tri klenoty: v prvom v korune stojí ľavá strieborná orlica, druhým je sediaci čierny pes so strieborným obojkom (niektoré línie zlatý), tretím z koruny vyskakujúci červený lev. Prikrývadlá sú strieborno-modré po oboch stranách, zlato-červené a zlato-červené.