burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mesogastropoda

Mesogastropoda je rad predožiabrých ulitníkov. Ich schránka má zreteľné vrstvy a vždy operculum, prevažne z CaCO3. Chiastoneuria i redukcia párových orgánov je vždy typicky vyvinutá. Patria sem prevažne morské, ale aj sladkovodné a výnimočne i suchozemské ulitníky.
Systematika.
rad Mesogastropoda:
Kráľovnina krajková šatka

Kráľovnina krajková šatka (Das Spitzentuch der Königin) je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss ml. Premiéra sa konala 1. októbra 1880 v Theater an der Wien. Libreto napísal riaditeľ Bratislavského divadla Heinrich Bohrmann-Riegen, a na hudobnú scénu ho prispôsobil Richard Genée. Pôvodne chcel Bohrman-Riegen svoje libreto odovzdať Franzovi von Suppé, ten však práve pracoval na operete Donna Juanita a o ďalšie nemal v tej chvíli záujem. Ponúkol ho teda Straussovi. Na libreto pomerne slabej kvality zložil Johann Strauss veľmi dobrú hudbu, ktorej dominujú valčíkové melódie a veľmi pôsobivé je 2. finále. Vďaka kvalitnej hudbe sa opereta dočkala veľmi slušného úspechu.
Obsah.
Fiktívny dej sa odhráva v roku 1580 na portugalskom kráľovskom dvore. Vládne kráľ Sebastián I., ale vyžíva sa len v ľúbostných dobrodružstvách a skutočnú moc má v rukách jeho minister. Sebastiánova manželka naňho hľadí s nevôľou a bola by rada, keby sa ujal vlády. Pošle mu teda krajkovú šatku s nápisom: „Kráľovná ťa miluje, ale Ty nie si kráľ“. Šatku stratí a tá sa dostane k básnikovi Cervantesovi. O šatke sa dozvie kráľ a myslí si, že nápis na nej je určený Cervantesovi a preto ho pošle pred súd. Súd básnika uzná za nešťastného blázna a pošle ho do vyhnanstva. Dobrosrdečný básnik skôr než odíde, dokáže kráľovský pár zmieriť a priviesť kráľa k tomu, aby sa vyhlásil za plnoletého a ujal sa konečne vlády.
Močiarkovité

Močiarkovité ("Viviparidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Mesogastropoda. Ich ulita je obyčajne stredne veľká, hnedo sfarbená, pravidelne kužeľovito vajcovitá, s okrúhlym ústím aj viečkom. Pravé tykadlo samcov je zhrubnuté a slúži ako kopulačný orgán. Vajíčka prekonávajú časť embryogenézy v pohlavnom trakte samice, takže jej telo opúšťajú už mláďatá s ulitkou. 
Na území Slovenska sa vyskytujú 2 druhy, v stojatých vodách na južnom Slovensku sa lokálne vyskytuje močiarka dunajská ("Viviparus acerosus") so 4 – 5 cm vysokou ulitou. Je to endemit rieky Dunaj a jeho prítokov. Druhým druhom je močiarka nafúknutá ("Viviparus contectus") s výraznými, „nafúknutými“, závitmi.
Hydróbiovité

Hydróbiovité (lat. "Hydrobiidae") je čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Mesogastropoda. Majú menšiu, svetlejšie sfarbenú ulitu s oválnym až vajcovitým ústím i viečkom. 
Donedávna sa do tejto čeľade veľmi často zaraďoval ako podčeľaď aj taxón, ktorý sa dnes zvyčajne klasifikuje ako samostatná čeľaď bitýniovité (staršie: bityniovité; lat. Bithyniidae), z ktorého sa na Slovensku vyskytuje napr. bitýnia bahenná (staršie: bitynia bahenná; lat. "Bithynia tentaculata"). 
Na Slovensku žije 6 druhov z čeľade hydróbiovité (bez zahrnutia taxónu bitýniovité):
Strombovité

Strombovité alebo krídlatcovité ("Strombidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Mesogastropoda. Rody z tejto čeľade, pokiaľ vôbec majú slovenské meno, sa volajú strombus.
Sú to veľké mäkkýše s ťažkými hrubostennými ulitami s krídlovito rozšíreným ústím. Žijú v (sub)tropických moriach. Známym druhom je strombus obrovský/krídlatec veľký ("Strombus gigas") z Indického oceánu, ktorý má ulitu veľkú až 30 cm.
Systematika.
čeľaď: strombovité ("Strombidae"):
Porcelánovcovité

Porcelánovcovité ("Cypraeidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Mesogastropoda. Majú hrubostennú, podlhovasto vajcovitú ulitu s nápadne lesklým povrchom. Ústie je škárovité, opatrené výrazným vrúbkovaním. Žijú hlavne v tropických moriach; napr. "Cypraea tigris". V Stredomorí možno uvidieť asi 12 mm veľký druh "Trivia europaea".
Ihlankovité

Ihlankovité alebo staršie ihlovkovité ("Cerithiidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Mesogastropoda. Majú vysokú kužeľovitú ulitu (konvergencia so suchozemskými "Clausiliidae"). Na európskych pobrežiach je hojný druh ihlanka obyčajná ("Cerithium vulgatum"). Ďalej od brehu nájdeme "Turritella communis".
Neogastropoda

 Neogastropoda je rad predožiabrých ulitníkov. Je to odvodená a špecializovaná skupina ulitníkov, žijú iba v mori. Schránka je bez perleťovej vrstvy, operculum tvorí skoro výhradne organický materiál (chitín). Sú to predátory, ktoré sa často živia inými mäkkýšmi. 
Systematika.
rad Neogastropoda:
Ostrankovité

Ostrankovité ("Muricidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Neogastropoda. Majú pomerne hrubostenné ulity, pretiahnuté v smere columelly, nápadné bizarnými tŕňovitými výrastkami. Väčšina druhov žije v tropických moriach, v Stredozemnom mori túto čeľaď zastupujú napr. "Murex brandaris a "Murex trunculus".
Homôlkovité

Homôlkovité (lat. Conidae) sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Neogastropoda. Majú hrubostenné ulity homolovitého tvaru so štrbinovitým ústím. Homôlky sa veľmi dobre prispôsobili dravému spôsobu života – majú komorové oči a jedovú žľazu. Jed sa dostáva do tela koristi pomocou vyliačiteľného chobota s dutým jedovým tŕňom. Tŕne, ktoré vznikli modifikáciou radulárnych zúbkov, sa po poškodení obnovujú zo zvláštneho vačku. Jed homôlok je mimoriadne silný – na neopatrnú manipuláciu so živými mäkkýšmi už doplatilo životom viacero ľudí. Z tropických druhov je najznámejší "Conus marmoreus" z Indického oceána. V Stredomorí sa vyskytuje iba "Conus mediterraneus", no jeho jed nie je nebezpečný.
Surmovkovité

Surmovkovité ("Buccinidae") sú čeľaď predožiabrých ulitníkov radu Neogastropoda. Sú to stredne veľké až veľké ulitníky prevažne teplých morí. Ulita je asi dvakrát vyššia než široká, často pestro sfarbená, s lýrovito prehnutým ústím. Na pobreží Atlantiku sa miestami vyskytuje "Buccinum undulatum".
HD

HD môže znamenať:
Harley-Davidson

Harley-Davidson Motor Company je americký výrobca motocyklov so sídlom v Milwaukee v štáte Wisconsin. Je jedným z dvoch pretrvávajúcich amerických výrobcov motocyklov (spolu s Victory Motorcycles). Spoločnosť sa zameriava na ťažké motocykle navrhnuté pre dlhé a pomalé jazdy a známe pre ich špecifický výfukový zvuk a dizajn choper.
Zoznam ruských spisovateľov

Toto je zoznam ruských spisovateľov.
Silmarillion

Silmarillion je kniha J. R. R. Tolkiena zaoberajúca sa dejinami fantasy sveta Ardy. Sám autor ju počas svojho života nedokončil. Bola vydaná až v roku 1977 po doplnení a úprave jeho synom, Christopherom Tolkienom.
Toboľsk

Toboľsk je mesto v Rusku, administratívne centrum Toboľského rajónu Ťumenskej oblasti. Leží severovýchodne od oblastného mesta Ťumeň na sútoku riek Tobol a Irtyš.
Počet obyvateľstva je podľa oficiálnych podkladov federálnych štatistických orgánov 92 900 ľudí (podľa sčítania v roku 2002). Miestna štatistika na celom teritóriu, ktoré je podriadené mestu, napočítala 115 000 až 117 000 ľudí. Okrem toho je vo sfére vplyvu mesta niekoľko osád (napríklad Sumkino s asi 5000 obyvateľmi), ekonomicky spojených s mestom. Celá urbanizovaná zóna s mestským jadrom v centre má teda okolo 130140 tisíc obyvateľov.
Známe osobnosti
John Dolmayan

John Dolmayan (arm. Ջոն Դոլմայան) (* 15. júl 1973, Bejrút, Libanon) je bubeník arménsko-americkej metalovej kapely System of a Down. John momentálne žije v Las Vegas v Nevade.
System of a Down.
John je súčasným bubeníkom kapely System of a Down, na tejto pozícii vystriedal svojho predchodcu Andyho Khachaturiana. Jeho štýl hry na bicie ovplyvnil novú generáciu bubeníkov a prilákal veľkú časť fanúšikov kapely. John je známy pre svoje výrazy v tvári, vďaka ktorým vyzerá neustále nahnevane. Hlavný spevák Serj Tankian povedal pre magazín Kerrang, že sa vždycky snažil prinútiť Johna, aby sa na pódiu usmieval. Na to mu ale John odpovedal, že na toto nemá dostatok energie, ktorú musí vynaložiť na udržanie sa v rytme.
1. novembra 2007 John otvoril svoj internetový obchod s komiksami Torpedo Comics. John je totiž od svojich 12 rokov nadšeným zberateľom Marvelových komiksov. Povedal, že komiksy a hudba boli jeho obľúbenými vecami jeho detstva. Vlastní tiež bicie pomaľované komiksovými motívmy od známych komiksových maliarov. Sklad obchodu Torpedocomics sa nachádza v Las Vegas a disponuje množstvom kusov tovaru s komiksovou tématikou (knihy, hračky, obrázkové príbehy, figúrky akčných hrdinov...).
Počas pauzy System of a Down spolupracuje na projekte Scars on Broadway a pomohol nahrať niekoľko piesní na album Elect the Dead od Serje Tankiana.
Dolmayan vyhral cenu bubeníka roku 2006 magazínu „DRUM!“.
Serj Tankian

Serj Tankian (* 21. august 1967, Bejrút) je hudobník a spevák kapely System of a Down.
V súčasnosti sa venuje vedľajším projektom medzi ktoré napríklad patrí Serart – projekt dvoch ľudí, ktorý zahŕňa experimentálnu hudbu.
Serj najprv pri zložení počiatočnej formácie (jej názov bol Soil podľa Serjovej básne) začínal len ako klávesák, spevák bol gitarista Daron. Až neskôr sa stal hlavným spevákom a frontmanom. Napísal väčšinu textov pre System of a down (SOAD) príp. aj hudbu. jeho texty sú väčšinou protipolitické a protivojnové. Počas neobmedzenej prestávky SOADu Serj vydal sólový album "Elect the Dead" ktorý oficiálne vyšiel v októbri 2007 a v septembri roku 2010 vydal nový album s názvom "Imperfect Harmonies". Koncom roku 2009 sa oženil s fittneskou Angelou Madatyan, ktorá je tiež arménskeho pôvodu.
Monštrancia

Monštrancia (monstrare = ukázať) alebo ostenzórium je strieborná pozlátená nádoba alebo nádoba z ušľachtilého kovu, užívaná od stredoveku v rímsko-katolíckej liturgii na verejné vystavenie Oltárnej sviatosti.
História.
Monštrancia pre hostie sa začala používať od počiatku 14. storočia. Pôvodne asi od 12. storočia slúžila na vystavenie relikvií svätých, a nazývala sa ostensórium.
Typy.
Základné typy sú dva:
Uprostred monštrancie je zasklená schránka, medzi sklom vložená zlatá lunula (polmesiačik), do ktorej sa vkladá konsekrovaná Hostia. Materiál: sviatočné nedeľné monštrancie sa vyrábali zo zlateného striebra so zlatou lunulou, niekedy sú posádzané drahokamami. Všedné monštrancie sú medené, mosadzné alebo bronzové, so sklenenými imitáciami drahokamov.
Používanie.
Monštrancia sa používa v rímsko-katolíckých chrámoch pri slávnostných príležitostiach, najmä pri celodennej poklone a procesiách. Kladie sa zvyčajne na oltár, alebo na nejaký podstavec kvôli lepšej viditeľnosti. Monštrancia sa nesie pri procesiách. Najznámejšie sú procesie na sviatok Božieho Tela a na slávnosť Vzkriesenia, večer na Bielu Sobotu.
Liturgické predpisy.
Vystavenie monštrancie na verejnú poklonu, alebo procesiu musí spĺňať relatívne prísne liturgické predpisy
Ikonografia.
Vo výtvarnom umení je monštrancia atribútom svätej Kláry aj svätého Norberta.
Letecké predpisy

Letecké predpisy sú tvorené súborom predpisov, metodík, príručiek, atď., ktoré upravujú spôsob pohybu vo vzdušnom priestore tak, aby bola zabezpečená maximálna bezpečnosť a efektívnosť využitia vzdušného priestoru.
Škoda Holding

Škoda Holding a. s. je česká strojárska firma s dlhou tradíciou, sídliaca prevažne v Plzni.
Vyrába najmä zariadenia pre dopravu (rušne, električky), energetiku (turbíny) a iné stroje.
Dejiny.
V roku 1859 založil gróf Valdštejn v Plzni pobočku svojej zlievárne a strojárne. Vyrábali sa tu zariadenia pre pivovary, cukrovary, bane, parné stroje, kotle, oceľové mostné konštrukcie, zariadenia pre železnice. V roku 1869 továreň odkúpil jej hlavný inžinier (od roku 1866) Emil Škoda, ktorého meno neskôr firma niesla (ako tzv. Škodovy závody). V roku 1899 sa firma transformovala na akciovú spoločnosť a orientovala sa predovšetkým na výrobu zbraní. V tej dobe bola najväčším priemyselným podnikom Rakúsko-Uhorska. Po vzniku Česko-Slovenska v roku 1918 firma rozšírila svoj záber o výrobu rušňov, automobilov, lietadiel, lodí atď. V tej dobe pracovalo v Škodovke viac ako 35 000 zamestnancov. V roku 1925 bola začlenená firma Laurin &amp; Klement.
Počas druhej svetovej vojny bol podnik súčasťou nacistickej vojenskej výroby a pri nálete spojeneckých bombardérov v apríli 1945 bolo zničených viac ako 70 % továrne. Po vojne bol koncern zoštátnený a boli od neho oddelené niektoré časti (napr. automobilka v Mladej Boleslavi, letecká továreň v Prahe). Podnik sa zameriaval hlavne na ťažké a dopravné strojárstvo, hlavne pre trhy krajín východného bloku. Len do Sovietskeho zväzu bolo v období rokov 1957 až 1989 vyvezených viac ako 2 400 elektrických rušňov. V rokoch 1951 – 1953 niesol podnik meno „Závody V. I. Lenina“.
Po roku 1989 prebehla privatizácia bez spojenia so zahraničným partnerom, minoritným vlastníkom Škody a generálnym riaditeľom sa stal podnikateľ Lubomír Soudek. Pod jeho vedením začala Škoda rozširovať svoje výrobné aktivity (napr. nákupom automobiliek Tatra a LIAZ, výstavbou továrne na výrobu nápojových plechoviek z hliníkových zliatin). Táto expanzia skončila kumulovanou stratou 13 miliárd korún. Situácia Škody bola tak vážna, že jej dokonca hrozil bankrot. Soudek bol súdený pre podozrenie z nelegálneho obohatenia.
V roku 1999 sa podarilo uzavrieť dohodu s veriteľskými bankami a spoločnosť stabilizovať. V apríli 2000 bola založená akciová spoločnosť "Škoda Holding", ktorá jednotlivé dcérske spoločnosti zastrešovala. V roku 2003 získala stopercentný podiel v holdingu holandská skupina Appian Group, ktorá zahájila ďalšiu reštrukturalizáciu s cieľom zamerať sa na dva hlavné výrobné odbory – klasickú energetiku a dopravné strojárstvo. Vlastnícka štruktúra Appian Group je neznáma. Dnes má Škoda približne 3 800 zamestnancov.
V roku 2009 spoločnosť Škoda Holding predala za 11,5 mld. Kč 100% podiel vo svojej divízii Škoda Power juhokórejskej firme Doosan Heavy Industries &amp; Construction.
20. septembra 2010 bolo oznámené, že podnik Škoda Transportation (pod ktorý patrí i Škoda Electric, ostravská Škoda Vagonka, šumperská Pars nova a plzenské MOVO) predala skupina Appian štyrom fyzickým osobám: dvom manažérom spoločnosti Appian (Marek Čmela a Jiří Diviš) a dvom manažérom Škody Holding (Tomáš Krsek a Michal Korecký). Noví vlastníci oznámili, že uvažujú o uvedení akcií spoločnosti na burzu.
Deň Zeme

Deň Zeme je deň venovaný Zemi, ktorý sa každoročne koná 22. apríla. Tento sviatok je ovplyvnený pôvodným dňom Zeme, ktorý sa konal počas osláv jarnej rovnodennosti, 21. marca a oslavoval príchod jari. V modernom poňatí ide o ekologicky motivovaný sviatok, upozorňujúci ľudí na vplyv ničenia životného prostredia, a rozvíjajúcu sa diskusiu o možných riešeniach zabrániť znečisteniu. V poslednom čase bola niekoľkokrát vyslovená myšlienka, že by sviatok bolo lepšie posunúť na letný slnovrat, lebo by pekné počasie prilákalo viacej ľudí. No nezdá sa byť pravdepodobné, že by sa našla vôľa zmeniť už zabehnutý dátum.
História.
História vyhlásenia tohto dňa siaha do roku 1969, keď predovšetkým John McConnell začal volať po vzniku medzinárodného dňa Zeme a v rámci týchto snáh vytvoril i vlajku Dňa Zeme. Prvý Deň Zeme bol oslávený v San Franciscu. Táto oslava bola pravdepodobne myslená nielen ako ekologicky zameraný sviatok, ale aj ako ľavicovo orientovaný happening bojovníkov proti vojne vo Vietname. Kampaň s týmto sviatkom spojená, si kládla za cieľ preniesť otázku ekológie do politických kruhov. Cieľom bolo zvýšiť energetickú účinnosť, recyklovať odpadky a hľadať obnoviteľné zdroje energie. Táto akcia mala veľký ohlas práve medzi študentmi. Pre prvú oslavu dňa 22. apríla 1970 bol, zrejme nevedome, vybraný deň 100. narodenín Vladimíra Iľjiča Lenina.
OSN začala tento sviatok sláviť o rok neskôr (1971). V roku 1990 sa k Amerike pripojil aj zvyšok sveta a 22. apríl sa stal Medzinárodným dňom Zeme.
10. storočie

10. storočie je storočie, ktoré trvalo od roku 901 do roku 1000.
11. storočie

11. storočie je storočie, ktoré trvalo od roku 1001 do roku 1100.
22. storočie

22. storočie je storočie, ktoré podľa gregoriánskeho kalendára bude trvať od roku 2101 a do roku 2200.
Vo fikcii.
V 22. storočí sa odohráva dej viacerých, prevažne vedecko-fantastických literárnych a filmových diel, ako aj videohier. Príkladom je poviedka Isaaca Asimova It’s Such a Beautiful Day (v roku 2117) publikovanej v zbierke "Star Science Fiction Stories No.3" (1955).
9. storočie

9. storočie je storočie, ktoré trvalo od roku 801 do roku 900.
Zadožiabrovce

Zadožiabrovce (iné názvy: zadnožiabrovce, staršie: zadožiabre; lat. Opisthobranchia, Opistobranchia) sú podtrieda ulitníkov. Vnútornostný vak majú posunutý viac dozadu, ktenídium je za srdcom. U zadnožiabrovcov pozorujeme výraznú tendenciu k redukcii ulity i k spätnému otočeniu vnútornostného vaku, takže chiastoneuria je potlačená. Je pritom zaujímavé, že k zmnoženiu pôvodne párových orgánov nedochádza – majú len jednu metanefrídiu, srdcovú predsieň, gonádu aj ktenídium. Noha je často rozšírená v plutvovité laloky, ktoré umožňujú plávanie.
Zadnožiabrovce žijú pelagicky v moriach, jedinou výnimkou je reliktný druh "Ancylodoris baicalensis" z Bajkalského jazera. V Stredozemnom mori možno najskôr vidieť "Umbraculum mediterraneum" (má ešte naznačenú terčovitú schránku v zadnej časti nohy), alebo "Aplisia depilans" – je dlhý asi 30 cm, úplne bez schránky; nazývaný podľa uchovitých výrastkov na hlave často „morský zajac“. Niekoľko druhov z nepočetného rodu "Spiratella" zo studených morí má ešte ľahkú tenkostennú priehľadnú schránku, ktorá im dovoľuje neobratné plávanie. Pri pobreží Severnej Ameriky sa vyskytuje nápadný pomarančový druh "Tritonia diomedea"
Systematika.
podtrieda zadožiabrovce (Opisthobranchia):
Boeing 767

Boeing 767 je osobné dopravné lietadlo vyrábané spoločnosťou Boeing Commercial Airplanes. Boeing 767 bol predstavený verejnosti približne v tom istom čase ako jeho užší súrodenec Boeing 757. Kabína modelov 757 a 767 je veľmi podobná, a preto piloti s oprávnením lietať na Boeingoch 757 môžu lietať aj s modelom Boeing 767 bez preškoľovania.
Najnovší model Boeing 787 sa stal nástupcom práve modelu Boeing 767.
V júli 2016 mal Boeing Commercial Airplanes spolu 1 170 objednávok na tento model a 1 089 z nich bolo dodaných.
Varianty.
767-200 je prvý model z rodiny Boeing 767. Výroba tohto modelu sa začala v roku 1978 a používal sa v rokoch 1981 až 1994. Tento model nemá priameho nástupcu, ale je nahradený modelom Boeing 787-3.
767-200ER je verzia Boeingu 767-200 s dlhším doletom používaná od roku 1994. Stal sa prvým modelom Boeingu 767, ktorý uskutočnil celý transatlantický let. Počas svojej existencie prekonal niekoľko diaľkových letov pre dvojmotorové lietadlá. Táto verzia je nahradená modelom Boeing 787-8.
767-300 je predĺžená verzia Boeingu 767 vyrobená pre Japan Airlines. Prvý let absolvoval 14. januára 1986.
767-300ER je predĺžená verzia modelu 767-300. V roku 1995 Boeing 767-300ER absolvoval ako prvý Boeing 767 transpacifický let.
767-300F je nákladná verzia modelu Boeing 767-300ER vyrobená pre United Parcel Service.
767-400ER je ďalšia verzia s dlhým doletom, ktorá vyplnila medzeru na trhu a v spoločnostiach Delta Air Lines a Continental Airlines nahradila flotilu lietadiel Lockheed L-1011 a McDonnell Douglas DC-10.
KC-767 Tanker Transport je model lietadla Boeing 767 určený na dopĺňanie a prepravu paliva vo vzduchu. Tento model používajú Japan Self-Defense Forces a Italian Air Force.
Lietadlo čínskeho prezidenta.
V roku 2000 kúpila čínska vláda Boeing 767-300ER ako lietadlo pre prezidenta. Lietadlo bolo pôvodne vyrobené pre americkú spoločnosť Delta Air Lines, neskôr ho kúpila spoločnosť China United Airlines. Po dodávke pre vládu bolo lietadlo prerobené pre potreby prezidenta v San Antoniu v Texase.
Nehody.
Lietadlá typu Boeing 767 mali počas existencie 6 nehôd s 568 obeťami a dve bez obetí. Boeing 767 sa päťkrát stal obeťou únosu s 282 obeťami.
26. mája 1991 sa po vzlete z Thajského Bankoku zrútil Boeing 767-300ER Lauda Air 004, kde zomrelo 223 ľudí. Príčinou bolo že sa počas letu otvoril ľavý obracač ťahu, vďaka skratu v bezpečnostnom systéme obracača.
Zaujímavosti.
S lietadlom Boeing 767 boli spáchané teroristické útoky 11. septembra 2001. Let č. 11 spoločnosti American Airlines, Boeing 767-223ER havaroval do severnej veže, let č. 175 spoločnosti United Airlines, Boeing 767-222 havaroval do južnej veže WTC.
Pľúcnatce

Pľúcnatce alebo staršie pľúcnaté (lat. Pulmonata) sú podtrieda ulitníkov. Sú to suchozemské ulitníky, niektoré sa však druhotne vrátili do sladkej, výnimočne do morskej vody. Majú 1 – 2 páry tykadiel, ktoré sú často zatiahnuteľné. Noha je vždy bez viečka, no za sucha alebo pred hibernáciou kožné žľazy vylučujú nepravé viečko (epifragma), ktoré je blanité, často inkrustované CaCO3. Epifragma nesúvisí s telom, pri vyliezaní z ulity odpadá. Dýchacím orgánom je pľúcny vak, ktorý vznikol z prednej časti plášťovej dutiny. Má prekrvené steny a obyčajne uzatvárateľný otvor. Chiastoneuria je vyvinutá, ale menej zreteľná, pretože gangliá sú druhotne presunuté do prednej časti tela. 
Rozmnožovanie a vývin.
Pľúcnaté ulitníky sú hermafrodity s dosť zložitým reprodukčným aparátom: Gonáda (ovitestes) je v plášťovej dutine vzadu, sčasti obalená hepatopankreasom. Gonodukt smeruje dopredu, ako slepý lalok je naň napojená bielková žľaza a ďalšie akcesorické žľazy, ktoré produkujú rôsolovitý alebo blanitý obal vajíčka. Vyústenie pohlavných orgánov je na pravej strane pri hlave: nachádza sa tu penis a obyčajne aj zvláštny orgán, tzv. šípový vak (bursa telae). Šípový vak obsahuje tenké ostré vápnité šípy, z ktorých jeden sa pri kopulácii zabodáva do tela partnera. Predpokladá sa, že účelom tohto zariadenia je vzájomné dráždenie. Pri kopulácii si jedince vlastne vymieňajú spermie. 
Systematika.
podtrieda pľúcnatce (Pulmonata):
Vodniaky

Vodniaky alebo spodnooké (lat. Basommatophora) sú rad pľucnatých ulitníkov. Majú 1 pár nezatiahnuteľných tykadiel, pri ich báze sú oči. Sú sladkovodné, len ojedinele brakické a morské druhy. 
Systematika.
rad vodniaky/spodnooké (Basommatophora):
Čiapočkovité

Čiapočkovité ("Ancylidae") sú čeľaď vodniakov, radu pľucnatých ulitníkov. Sú to malé druhy s čiapočkovitou ulitou bez závitov. Dýchajú druhotnými žiabrami na okraji plášťovej dutiny. V čistejších potokoch žije čiapočka potočná ("Ancylus fluviatilis"), dlhá 5 – . Ďalšie čeľade majú ulitu vždy výrazne vinutú.
Vodniakovité

Vodniakovité ("Lymnaeidae") sú čeľaď vodniakov, radu pľucnatých ulitníkov. Sú to menšie až stredne veľké druhy so špicatou, mierne až výrazne vysokou
pravotočivou ulitou. Mnohé sú medzihostiteľmi rôznych druhov motolíc. Medzi zástupcov patria napr. vodniak malý ("Lymnaea (= Galba) truncatula"), vodniak vysoký ("Lymnaea stagnalis"), vodniak premenlivý ("Lymnaea peregra").
Kotúľkovité

Kotúľkovité ("Planorbidae") sú čeľaď vodniakov, radu pľucnatých ulitníkov. Majú diskovitú ulitu so závitmi točenými takmer v jednej rovine, takže
columella je silne redukovaná a väčšinou úplne chýba. Medzi zástupcov patria napr. kotúľka veľká ("Planorbarius corneus"), kotúľka obrúbená ("Planorbis planorbis"). Nápadne sploštenú, asi širokú ulitu má "Anisus vortex".
Zoznam hudobných článkov/CH

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 106 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cha.
Chad KroegerChampagne ShowersChanged the Way You Kiss MeChangesChangingChant de RalliementChant Down BabylonChaos by DesignCharged GBHCharitatívny singelCharles AznavourCharles GounodCharleston (tanec)Charlie ClouserCharlie Harper (spevák)Charlie HuhnCharlie ParkerCharlie PuthCharlie SimpsonCharlie WattsCharlotte GainsbourgováCharlotte RamplingováCharlyChas HodgesChasapikoChase &amp; StatusChasing CarsChavela Vargas
chc.
Chcem byť sám
che.
Cheek to Cheek (2014)Cheers (Drink to That)Cher (speváčka)Cher LloydováCherie CurrieCherub RockCheryl LynnováChesney HawkesChester BenningtonChet BakerChevelle
chi.
ChibiChicChicago (hudobná skupina)Chick CoreaChickenfootChiki liki tu-aChildrenChildren of BodomChillin (album)ChillwaveChina Anne McClainováChina GirlChinaskiChinatown (Thin Lizzy)Chinatown, My ChinatownChinese DemocracyChip Taylor
chl.
Chlapčenská hudobná skupinaChlapčenský úsmevChlapec z uliceChloe Bennet
cho.
Chocolate Starfish and the Hotdog Flavored WaterChodci svetaChoďte sa hrať pred vlastný vchodChop Suey!ChorálChorus ComenianusChorus Seraphicus
chr.
Chráň svoje bláznovstváChris AndrewsChris BarronChris CornellChris FarloweChris FehnChris MartinChris NormanChris PitmanChris ReaChris ShiflettChris SpeddingChris WillisChristian BurnsChristian ComaChristian Nørgaard (gitarista)Christian VanderChristina Aguilera (album)Christina AguilerováChristina ApplegatováChristina GrimmieChristina MilianChristina PerriováChristmas Time (František Griglák)Christoph BrüxChristoph DemantiusChristoph Willibald GluckChristopher AmottChristopher UckermannChristopher WolstenholmeChromaticsChrystyna Ivanivna Solovijová
chu.
Chuck BerryChuck E. WeissChuck GarricChumbawambaChurch of Anthrax
chý.
Chýbaš mi...
Slimáky

Slimáky alebo st"o"pkatooké alebo koncooké (lat. Stylommatophora) sú rad pľucnatých ulitníkov. Majú dva páry tykadiel, zatiahnuteľných pomocou svalových retraktorov; oči sú na konci druhého, dlhšieho páru. Vajíčka majú blanitý obal, ktorý môže byť čiastočne inkrustovaný CaCO3. Schránka môže byť čiastočne alebo aj úplne redukovaná, vnútornostný vak sa v tom prípade sťahuje do nohy. Sú to suchozemské až semiakvatické druhy. V našej prírode žije do 200 druhov v asi 15 čeľadiach.
Systematika.
rad slimáky/stopkatooké/koncooké (Stylomatophora):
Slizovcovité

Slizovcovité ("Arionidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich telo je vždy bez ulity, dosť zavalité, noha je vzadu zaoblená, bez chrbtového kýlu, dýchací otvor je v prednej časti „štítu“.
Pri potokoch, na lúkach a v záhradách je hojný farebne variabilný slizovec hrdzavý ("Arion rufus"). V lesoch, najmä na hubách, žije slizovec hnedý ("Arion subfuscus"). Na presné určenie niektorých druhov je potrebná pitva.
Slizniačikovité

Slizniačikovité alebo slizniakovité ("Agriolimacidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich telo je vždy bez ulity, štíhlejšie, noha je vzadu viac-menej špicatá a má chrbtový kýl, dýchací otvor je v zadnej časti štítu. Telo je sivé, žltkasté až (tmavo) hnedé, niekedy s drobnými škvrnkami až sieťkou, bez pozdĺžnych pruhov, veľkosť 25 – .
V strednej Európe žije viac ťažšie určiteľných druhov rodu "Deroceras". Za endemický druh pre Slovensko býva považovaný "Deroceras fatrense", žijúci sporadicky v horských lesoch. Na mokrých miestach v lesoch žije slizniačik mokradný ("Deroceras laeve").
Slizniakovité

Slizniakovité (Limacidae) sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich telo je vždy bez ulity, štíhlejšie, noha je vzadu viac-menej špicatá a má chrbtový kýl, dýchací otvor je v zadnej časti štítu. Telo je žltkasté, sivé, modré až tmavohnedé, často s pozdĺžnymi pruhmi alebo „tigrovanou“ kresbou, veľké 60 –  (ak je menej ako , je citrónovo žlté).
V lesoch žijú slizniak pásavý ("Limax cinereo-niger") a slizniak karpatský ("Bielzia coerulans"), ktorý je typický pre horské lesy Karpát. Naopak, intravilán preferuje slizniak veľký ("Limax maximus") so škvrnitou „tigrovanou“ kresbou. Menší druh slizniak žltý ("Malacolimax tenellus") je nápadný svojou farbou.
Rody.
Medzi rody tejto čeľade patria (zoznam nie je úplný):
Vretienkovité

Vretienkovité môžu byť:
Vretienkovité (slimáky)

Vretienkovité alebo cihovité ("Clausiliidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ulita je ľavotočivá vysoká – vretenovitého tvaru (± ) alebo vajcovitá, no vtedy veľmi drobná (výška : šírka od 6 : 1 – 8 : 1).
V lesoch na kmeňoch a skalách, ale i v starších parkoch a tienistých záhradách žijú vretienka premenlivá ("Clausilia dubia"), vretienka obyčajná (slimák) ("Alinda biplicata") a i. Endemitom Slovenského krasu je "Alopia clathrata". Presné určenie druhov tejto čeľade vyžaduje silnú lupu.
Vertiginidae

Vertiginidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je ľavotočivá vajcovitá a veľmi drobná (max. 2,5 mm).
Vo vlhkých lesoch a na močaristých biotopoch žije asi 9 drobných druhov z rodu "Vertigo"; niektoré z nich sú vzácne a chránené. Vo Vysokých Tatrách žije boreoalpínsky relikt "Vertigo arctica".
Daudebardiidae

Daudebardiidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita tenkostenná, sklovito priehľadná, vždy širšia ako vyššia (± plochá), s jednoduchým ostrým ústím, je malá (takmer rudimentálna), neumožňuje úplné zatiahnutie slimáka. Táto uchovitá ulitka je posunutá do zadnej časti nohy (posledný závit tvorí aspoň 2/3 ulity).
Vo vlhkých lesoch, najmä na sutiach, sa vyskytuje "Daudebardia rufa". Tento lezúci mäkkýš má asi 2 cm. Je to dravec, živí sa malými obrúčkavcami, no i inými ulitníkmi.
Vitrinidae

Vitrinidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita tenkostenná, sklovito priehľadná, vždy širšia ako vyššia (± plochá), s jednoduchým ostrým ústím, je malá (takmer rudimentálna), neumožňuje úplné zatiahnutie slimáka. Táto oválna až vajcovitá ulitka leží asi uprostred chrbtovej strany tela.
Na jeseň sa na vlhkých miestach v lesoch i záhradách hojne vyskytuje "Vitrina pellucida".
Jantárovkovité

Jantárovkovité ("Succineidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Výška ich ulity výrazne presahuje šírku (pomer je 3,5 : 1 – 2 : 1). Prvý závit medovožltej, polopriehľadnej ulity je nápadne mohutný, predstavuje 4/5 – 6/7 veľkosti ulity. Slimák má len 1 pár tykadiel.
Na močiarnej vegetácii žije jantárovka veľká ("Succinea putris"). V stavbe ulity badať istú konvergenciu k akvatickým "Basommatophora".
Bezočkovité

Bezočkovité ("Ferussaciidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je šidlovitá, malá (asi 5 mm), obústie je jednoduché ostré, mäkkýš je bez očí. Prvý závit je normálny, alebo tvorí max. 1/2 veľkosti ulity. Slimáky majú takmer vždy dva páry tykadiel.
V teplých oblastiach žije pomerne lokálne bezočka ihlovitá ("Cecilioides acicula"). Tento malý slepý mäkkýš vedie polosubteránny spôsob života (krtince, nory, zemné dutiny a pod.).
Kochlikopovité

Kochlikopovité () sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita hladká, lesklá, polopriehľadná, medovožltkastá (cca ), obústie je zhrubnuté a bezzubé.
V detrite na vlhkých miestach sa miestami vyskytuje "Cochlicopa lubrica".
Enidae

Enidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je podlhovasto vajcovitá (k vrcholu sa zužuje), veľká okolo 10 mm (až 24 mm u "Zebrina detrita"), ústie bezzubé alebo s 3 dosť silnými zubami približne rovnako ďaleko od seba.
Vo vlhkých lesoch vo vyšších polohách žije "Ena montana". Príbuzný druh "Chondrula tridens" je viazaný na stepné a lesostepné biotopy. Na podobných miestach žije lokálne aj nápadný pomerne veľký druh "Zebrina detrita".
Chondrínovité

Chondrínovité alebo žitovkovité ("Chondrinidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je podlhovasto vajcovitá (zužuje sa trochu viac k vrcholu než k ústiu), veľkos. 6 – 8 mm, ústie so zubami a nápadnými lištami, ktoré pokračujú dovnútra.
Na slnečných skalách v Karpatoch žije "Chondrina tatrica", ktorá býva považovaná za endemický druh slovenskej fauny. Na xerotermných vápencových svahoch sa miestami vyskytuje "Granaria frumentum".
Orculidae

Orculidae je čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je súdkovitá (zužuje sa nezreteľne k vrcholu i k ústiu), veľkosť 5 – , ústie s 2 – 3 malými zúbkami a 1 lištou, pokračujúcou dovnútra.
V tienistých lesoch na vápenci sa miestami vyskytuje "Orcula dolium".
Rebrovčekovité

Rebrovčekovité alebo diskovité (lat. "Discidae", "Endodontidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je plochá až terčovitá, malá (šírka do 7 mm), ústie rovné, ostré, povrch ulity s rebierkovými skulptúrami. Šírka ulity výrazne presahuje výšku alebo je ulita ± izodiametrická.
Na vlhkých miestach v lesoch je hojný druh rebrovček jablčastý ("Discus rotundatus").
Chrám Matky Božej v Paríži

Chrám Matky Božej v Paríži môže byť:
Mauna Loa

Mauna Loa (z hav. "Dlhý vrch") je objemovo najväčšia (má vyše 75 000 km3) činná sopka na svete. Od jej základne na morskom dne až po najvyšší bod meria približne 9 km a zaberá asi polovicu ostrova Havaj. 90% jej povrchu tvoria bazaltové lávy mladšie ako 4 000 rokov. Erupcie sopky sú pokojné, charakterizujú ich neexplozívne výlevy nízkoviskóznych láv, čo sa odráža aj na tvare sopky - svahy s malým sklonom charakteristickým pre štítové sopky. Daný typ erupcie nesie aj pomenovanie - havajská erupcia.
Geologický vývoj.
Vek vulkánu sa odhaduje na 700 000 až 1 000 000 rokov a nad morskú hladinu sa vynoril pred 400 000 rokmi. Pôvodcom vulkanizmu Havajského súostrovia je hotspot v pacifickej platni, kde dochádza k výstupu plášťového materiálu na povrch.
Erupcie.
Sopka má tri erupčné centrá, prvým je vrcholový kráter (alebo kaldera s rozmermi 3 × 5 km, ktorá vznikla približne pred 1 500 rokmi prepadom dna krátera po vyprázdnení magmatického rezervoára po väčšej erupcii), ostatné dve sú rifové zóny, tiahnuce sa severovýchodne a juhozápadne od vrcholu. Percentuálne pripadá na kráter 38 % všetkých erupcií za posledné dve storočia, na severovýchodný rift 31 % a na juhozápadný 25 %. Zvyšné erupcie boli lokalizované severozápadne od vrcholu mimo riftových zón. Zaujímavosťou erupcií sopky sú cykly opakujúce sa v niekoľkostoročných intervaloch, v ktorých sa aktivita presúva z krátera na riftové zóny a naopak. Dva takéto cykly boli zdokumentované za posledných 2 000 rokov.
Pôvodní obyvatelia Havajských ostrovov evidujú záznamy v podobe ústnych podaní za niekoľko storočí, systematické pozorovanie a dokumentácia erupcií sa začalo začiatkom 19. storočia, čo robí zo sopky jednu z najsledovanejších na Zemi.
Od roku 1984 bola sopka neaktívna až do 28. novembra 2022, kedy začala najnovšia aktivita. Od roku 2002 bol pozorovaný nárast seizmickej aktivity, ako je pohyb kalderových stien a dna (steny kaldery sa mierne rozťahujú - asi 5 cm ročne), čo zrejme súviselo s napĺňaním magmatického rezervoára. Napriek tomu však sopečná aktivita za posledných 100 000 rokov utlmuje svoju činnosť a pomaly sa presúva južnejšie.
Vulkanické ohrozenie.
Najčastejšie sa vyskytujúcim typom vulkanického ohrozenia sú lávové prúdy stekajúce po svahoch. Tieto však, až na zopár výnimiek si nevyžiadali žiadne obete na životoch, na druhej strane, dosť často ničia obydlia a infraštruktúru. Omnoho nebezpečnejším faktorom je možný kolaps vrcholu sopky, kedy by došlo k náhlemu uvoľneniu veľkého objemu materiálu a jeho zosuvom po svahoch. Takýto kolaps by mohol byť spustený väčším zemetrasením, príp. erupciou, no jeho výskyt je oveľa menej pravdepodobný.
Observatóriá.
Sopka je v súčasnosti intenzívne monitorovaná Havajským vulkanologickým observatóriom (HVO - Hawaiian Volcanologic Observatory). Na svahoch sopky sa nachádzajú aj observatóriá na pozorovanie atmosféry (konkrétne merania obsahu CO2 v atmosfére) a slnečnej (pre zmenu jeho atmosféry).
NGC 3301

NGC 3301 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 3302

NGC 3302 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. januára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 3303

NGC 3303 (tiež Arp 192) je pár interagujúcich galaxií v súhvezdí Lev, ktorý objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784. Halton Arp ich zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie s tenkými vláknami.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 3304

NGC 3304 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 3305

NGC 3305 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 3306

NGC 3306 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. apríla 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 3307

NGC 3307 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 3308

NGC 3308 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 3309

NGC 3309 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 3310

NGC 3310 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 12. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.
NGC 3311

NGC 3311 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 3312

NGC 3312 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
NGC 3313

NGC 3313 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 3314

NGC 3314 je dvojica vzájomne sa prekrývajúcich špirálových galaxií v súhvezdí Hydra. Objavil ich anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Ich spoločná zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 3315

NGC 3315 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil Edward P. Austin 24. mája 1870.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 3316

NGC 3316 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 3317

NGC 3317 je trojhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil Edward P. Austin 24. mája 1870.
NGC 3318

NGC 3318 je galaxia v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 3319

NGC 3319 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
NGC 3320

NGC 3320 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 1. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 3321

NGC 3321 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 3322

NGC 3322 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 3323

NGC 3323 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 15. marca 1877.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 3324

NGC 3324 je emisná hmlovina v súhvezdí Kýl, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 1. mája 1826.
NGC 3325

NGC 3325 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. marca 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 3326

NGC 3326 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 3327

NGC 3327 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 3328

NGC 3328 je dvojhviezda v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 27. marca 1880.
NGC 3329

NGC 3329 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. septembra 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 3330

NGC 3330 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Plachty, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 29. apríla 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,4.
NGC 3331

NGC 3331 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 3332

NGC 3332 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1796.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 3333

NGC 3333 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 3334

NGC 3334 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 3335

NGC 3335 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Frank Muller v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 3336

NGC 3336 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 3337

NGC 3337 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 3338

NGC 3338 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
NGC 3339

NGC 3339 je hviezda v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. januára 1865.
NGC 3340

NGC 3340 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. januára 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 3341

NGC 3341 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 3342

NGC 3342 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. januára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 3343

NGC 3343 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 3344

NGC 3344 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 6. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,7.
NGC 3345

NGC 3345 je dvojhviezda v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1784.
NGC 3346

NGC 3346 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 3347

NGC 3347 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 3348

NGC 3348 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
NGC 3349

NGC 3349 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
NGC 3350

NGC 3350 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. apríla 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 3352

NGC 3352 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 19. marca 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 3353

NGC 3353 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 18. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 3354

NGC 3354 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 3355

NGC 3355 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil Samuel Pierpont Langley 12. apríla 1866.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 3356

NGC 3356 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 3357

NGC 3357 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 5. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 3358

NGC 3358 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 3359

NGC 3359 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 28. novembra 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
NGC 3360

NGC 3360 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 3361

NGC 3361 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 3362

NGC 3362 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 3363

NGC 3363 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 22. marca 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 3364

NGC 3364 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 3365

NGC 3365 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
NGC 3366

NGC 3366 je galaxia v súhvezdí Plachty, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 3367

NGC 3367 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 3369

NGC 3369 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 3370

NGC 3370 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 3373

NGC 3373 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. marca 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 3374

NGC 3374 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 3375

NGC 3375 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 21. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 3376

NGC 3376 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. februára 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 3377

NGC 3377 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
NGC 3378

NGC 3378 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 3380

NGC 3380 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 3381

NGC 3381 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 3382

NGC 3382 je dvojhviezda v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil írsky astronóm Lawrence Parsons 5. apríla 1874.
NGC 3383

NGC 3383 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 3384

NGC 3384 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,9.
NGC 3385

NGC 3385 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 3386

NGC 3386 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 3387

NGC 3387 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. marca 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
NGC 3388

NGC 3388 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil Andrew Ainslie Common v roku 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 3389

NGC 3389 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 3390

NGC 3390 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 3391

NGC 3391 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 1. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Bliktrovité

Bliktrovité ("Oxychilidae", "Zonitidae") sú čeľaď slimákov, radu pľúcnatých ulitníkov. Ich ulita je tenkostenná, krehká (najmä u dlhší čas deponovaných ulít), sklovito priehľadná, veľkos. ± 10 mm, obústie jednoduché ostré, posledný závit sa rozširuje.
K hojnejším druhom patria bliktra hladká ("Oxychilus glaber") a bliktra tmavá ("Aegopinella minor"), žijú v hrabanke lesov a krovísk.
NGC 3392

NGC 3392 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 3393

NGC 3393 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 3394

NGC 3394 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 3. apríla 1791.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 3395

NGC 3395 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 3396

NGC 3396 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.