burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Popești

Popești (, ) je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Skladá sa zo 7 dedín: Popești (sídlo obce), Bistra, Bodonoš (), Kuzap (), Varviz, Vărzaľ () a Voivozi ().
Slováci v obci.
Slováci v obci žijú hlavne v dedine Bodonoš (), ktorá je jednou z najväčších slovenských obcí v Rumunsku. Veľa ich je aj v priľahlých obciach Varzaľ () a Voivozi (). V Bodonoši sa nachádza jedna z dvoch slovenských stredných škôl v Rumunsku, Teoretické lýceum Jozefa Kozáčeka.
Bodonoš

Bodonoš () je dedina, miestna časť obce Popești v Bihárskej župe v Rumunsku. Je to jedno z najvýznamnejších slovenských sídel v Rumunsku, nachádza sa tu jedna z dvoch slovenských stredných škôl v Rumunsku, Teoretické lýceum Jozefa Kozáčeka.
Slovenská komunita.
Slováci do dediny prišli v roku 1785, najmä z Oravy, Kysúc a Gemera, aby osídlili toto riedko osídlené územie. Prisťahovalci získavali mnohé výhody od miestnych zemepánov, napríklad boli oslobodení od daní. Bodonoš bol najväčšou slovenskou obcou v Rumunsku, v roku 1930 tu žilo 1016 Slovákov. Pôvodne poľnohospodárske zameranie miestnych obyvateľov zmenili bane, sídliace v susednom Varzari. Tie zapríčinili rozmach miestnych obcí, no v 90. rokoch, kedy došlo Rumunsko do ekonomickej krízy, a bane boli postupne zatvorené. Z oblasti sa stala hladová dolina a obyvatelia sa začali sťahovať do dolín za prácou. Bodonoš je však jedným stále z kultúrnych centier rumunských Slovákov a jedným z najväčších slovenských sídel v Rumunsku.
Kultúrny život.
Každoročne sa v dedine organizuje Vinobranie, na ktoré sa schádzajú Slováci z celého okolia. V dedine funguje od roku 1980 folklórny súbor Lipka.
Exainetos (Akragas)

Exainetos alebo Hexainetos ("Exainetos, Hexainetos") bol v roku 496 pred Kr. olympijský víťaz v zápasení.
Exainetos, syn Empedokla z Akragantu, zvíťazil na 71. olympijských hrách v roku 496 pred Kr. v zápasení. Zápasenie ("palé") sa podobalo dnešnému „"grécko-rímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem tak, že sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom. 
Staroveký historik Diogenes Laertios uvádza, že gramatik Satyros z Kallatidy vo svojom diele "Životopisy mudrcov a filozofov", zaznamenal, že Empedokles, syn Exaineta z Akragantu, mal syna Exaineta, ktorý počas tej istej olymiády, keď on zvíťazil v konských dostihoch, získal víťazstvo v zápase alebo v behu. (V záznamoch Eusebia je na 71. olymp. hrách víťazom v behu na jedno stadion Teisikrates z Krotónu.) Uvádza tiež, že podľa Apollodora z Atén, olympionik Empedokles nebol totožný s Empedoklom, filozofom, ale bol to jeho dedo s rovnakým menom.
Mosfellsbær

Mosfellsbær je siedme najväčšie mesto na Islande. Leží v obci rovnakého názvu. Patrí do aglomerácie Reykjavíku, pričom leží pri pobreží zálivu Faxaflói v Atlantickom oceáne. V roku 2007 tu žilo 8 147 obyvateľov. Zemepisné súradnice sú 64°10' severnej šírky a 21°43' západnej dĺžky.
V meste žil aj zomrel islandský spisovateľ a nositeľ Nobelovej ceny za literatúru Halldór Kiljan Laxness, ktorému je to venované aj múzeum.
Point Me at the Sky

„Point Me at the Sky“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá vyšla ako singel v decembri 1968. Jej autormi sú gitarista David Gilmour a basgitarista Roger Waters, ide o ich prvú spoluprácu na spoločnej skladbe.
Skladba bola nahrávaná 8., 9., 14. a 15. októbra 1968 v EMI Studios pod dohľadom producenta Normana Smitha. Verše spieva Gilmour, v refrénoch a mostíkoch sa Gilmour delí o vokály s Watersom. Text skladby má sci-fi tému, odohráva sa vo vtedajšej budúcnosti v roku 2005, kedy je Zem preľudnená. Muž menom Henry McClean volá svojmu dievčaťu Jean, aby jej ponúkol let v práve dokončenej kozmickej lodi. „Point Me at the Sky“ bol vydaný 17. decembra 1968 ako singel v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8511), na B strane sa nachádzala inštrumentálna skladba „Careful with That Axe, Eugene“. Kvôli komerčnému neúspechu nebol ani vydaný v USA a Pink Floyd sa tak rozhodli nenahrávať žiadne ďalšie single.
Skladba „Point Me at the Sky“ nebola zaradená na žiadny kompilačný album, jediné jej vydanie na CD sa uskutočnilo v rámci bonusového disku "The Early Singles" box setu "Shine On" v roku 1992 (rovnako ako pôvodný singel iba v monofónnej verzii). Jediné doložené live predstavenie tejto skladby prebehlo na dvoch vystúpeniach dňa 2. decembra 1968 v štúdiách BBC, ktoré boli nahrané pre BBC Radio One. Záznamy z týchto vystúpení boli odvysielané 15. decembra 1968 a 19. januára 1969 v programe "Top Gear" Johna Peela. Skupina v novembri 1968 natočila k piesni taktiež videoklip, v ktorom niektorí z členov lietajú na historickom dvojplošníku.
The Nile Song

"The Nile Song" je druhá skladba z albumu skupiny Pink Floyd, "Soundtrack from the Film More". Skladba bola vydaná ako singel v roku 1969 (iba vo Francúzsku, Japonsku a Novom Zélande). Autorom je basgitarista skupiny Roger Waters a hlavné vokály spieva David Gilmour.
One of These Days

„One of These Days“ je úvodná skladba z albumu "Meddle", ktorý vydala anglická rocková skupina Pink Floyd v roku 1971. Ide o inštrumentálnu skladbu (nehľadiac na citát Nicka Masona „One of these days, I’m going to cut you into little pieces“ prenesený „deformovaným“ hlasom). Ďalšími rysmi tejto skladby je dvojstopová basová linka, ktorú hrajú David Gilmour a Roger Waters. Jedna z týchto bás znie voči druhej tlmene a „tupo“. Podľa Davida Gilmoura je to kvôli tomu, že tento nástroj mal staré struny a bedňák, ktorý mal zaobstarať nové, išiel miesto toho navštíviť svoju priateľku.
Live vystúpenia.
Skladba bola súčasťou repertoáru skupiny na ich turné v rokoch 1971 – 1973 a 1987 – 1994. Verzia skladby v ' bola premenovaná na „One of These Days I’m Going to Cut You into Little Pieces“, čo je plná citácia veršu, ktorý „naspieval“ Nick Mason.
Počas "A Momentary Lapse of Reason Tour" (1987 – 1989) a "The Division Bell Tour (1994)", hral David Gilmour na lap steel gitare, Tim Renwick na rytmickej gitare, Guy Pratt na basgitare, Richard Wright a Jon Carin na klávesoch, a Nick Mason spolu s Garymom Wallisom na bicích a perkusiach. Live nahrávka skladby je na týchto diskoch: "Delicate Sound of Thunder" video (1989), CD, LP, kazeta (1988) a "Pulse" album (1995) (kazeta &amp; LP) &amp; video &amp; DVD (1995/2006 respektívne).
25. júna 2016 po prvýkrát od turné "The Division Bell Tour" (1994) zahral túto skladbu David Gilmour na jeho sólovom turné "Rattle That Lock Tour" (2015/2016). Skladba otvárala druhú polovicu playlistu v poľskom Vroclave.
Free Four

"Free Four" je skladba z albumu "Obscured by Clouds" anglickej skupiny Pink Floyd, ktorú napísal a spieva basgitarista skupiny, Roger Waters.
Nahrávanie a text.
Skladba začína rock and roll-ovým odpočítavaním, lenže v tomto prípade sa skupina rozhodla pohrať sa so slovami a nahrať: "One, Two, FREE FOUR!" Pieseň sa zaoberá odrazom jedného života, toho "zla" z nahrávacieho priemyslu. Taktiež sa v nej hovorí aj o otcovi Rogera Watersa, ktorého zabili v druhej svetovej vojne. Hudba začína pozitívnou náladou, zatiaľ čo sa v texte spomína o veľmi cynickom až depresívnom príbehu. Singel "Free Four" bol vydaný v Spojených štátoch v roku 1972, v rebríčkoch sa vôbec neumiestnil.
Dragan Đokanović

Dragan Đokanović (v srbskej cyrilike Драган Ђокановић, * 20. apríl 1958, Sarajevo, Socialistická republika Bosna a Hercegovina, Juhoslávia) je bosniansko-srbský politik, lekár pediater, gymnasta. Žije v Istočnom Sarajeve. Ženatý, má dvoch synov.
Dragan Đokanović je predsedom strany Demokratická strana federalistov (Demokratska stranka federalista).
Vzdelanie.
Đokanović dokončil základnú, strednú školu a lekársku fakultu Univerzity Sarajevo v roku 1984.
Politická činnosť.
Đokanović je jeden (24. október 1991) zo zakladateľov srbského parlamentu, v Bosne a Hercegovine. V rokoch 19911992 bol prezidentom Koordinačného orgánu Dohovoru o Juhoslávii (Konvencija o Jugoslaviji). Je signatár (9. januára 1992) ustanovujúceho aktu Srbskej republiky Bosny a Hercegoviny. V rokoch 19921993 bol poradcom v predsedníctve bosnianskej Republiky Srbskej (Republika Srpska, v srbskej cyrilike Република Српска). Od roku 1993 do roku 1994 bol ministrom vlády Republiky srbskej. V rokoch 2007 bol Dragan Đokanović kandidátom na prezidenta Republiky srbskej.
Istočno Sarajevo

Istočno Sarajevo () je mesto Bosny a Hercegoviny. Je to hlavné mesto autonómnej entity, Republiky srbskej.
Žije v ňom približne 65 000 obyvateľov. Majoritným etnikom sú Srbi.
Pon Pon Pon

"PonPonPon" (štylizovane PON PON PON) je skladba j-pop speváčky Kyary Pamyu Pamyu. Bola vydaná ako hlavný singel jej EP "Moshi Moshi Harajuku" a neskôr zahrnutá na jej debutovom albume "Pamyu Pamyu Revolution". Yasutaka Nakata zo skupiny Capsule skladbu napísal a produkoval. Videoklip, vzdávajúci hold kawaisa a Decora kultúram, bol zverejnený na YouTube 16. júla 2011 a stal sa virálnym hitom. 27. júla 2012 bola znovu vydaná ako limitované vydanie LP s "PON PON PON -extended mix-" na A-strane a "Cherry Bon Bon -extended mix-" na B-strane, exkluzívne pre DJov. Znovu bola vydaná 3. januára 2013. V auguste 2015 mal klip viac než 83 million pozretí na YouTube. Skladba bola zahrnutá v single G-Eazy-ho "Lost in Translation", použitá v remixe hitu Waka Flocka Flame "No Hands" a tiež v časti "Married to the Blob" amerického seriálu Simpsonovci.
Videoklip.
Produkcia.
Videoklip skladby "PonPonPon" natočil Jun Tamukai. Téma videoklipu bola "kawaii", čo v japončine znamená roztomilý. Tamukai považoval Kyary za osobu čo "„ohýba definíciu“" "kawaii" miešaním ju s výstrednosťou. výtvarník Masuda Sebastian zo značky 6%DOKIDOKI začal s náhodnosťou "„izby dievčaťa ktorému nejde upratovať“" a pridal "„príchuť šesťdesiatych a sedemdesiatych rokov“".
Zhrnutie.
Videoklip obsahuje zmienšanú 2D a 3D animáciu. Znázorňuje dva svety: prvý bol vytvorený Masudom Sebastianone a vyzerá ako dievčenská izba; ten druhý Kyaryin mentálny svet kde je jej tvár ružová. Video začína mikrofónom vychádzajúcim z Kyaryinho ucha. Stojan na mikrofón je imitáciou Freddieho Mercuryho.
Kombinácia televízora a videorekordéra do ktorého je vložená kazeta je odkazom na fakt, že analógové vysielanie v Japonsku bolo ukončené 20. júla, ten istý deň ako bola skladba vydaná na iTunes Store.
Kyary nosením fúzov paroduje „Hige dance“ zo zábavného programu "8 Ji Dayo! Zenin Shugo" zo 70. rokov ako aj tanečný pohyb „kamehameha“ z japonskej mangy "Dragon Ball". 
Spolupráca na obálke.
Uvedené na poznámkach k nahrávke:
Prijatie.
Katy Perry, ktorá má podobný umelecký štýl ako Kyary, zatweetovala o videu a Kyary pozitívne zareagovala na jej tweet. Videoklip bol parodovaný v zábavných programoch "SMAP×SMAP" a "Pikaru no Teiri". "Bigger Than the Buzz" na MTV označil videoklip za "„jeden z najšialenejších videoklipov vôbec“".
Externé odkazy.
Na YouTube existujú tri verzie Pon Pon Pon. Prvá z nich bola nahraná 18. júla 2011, druhá 16. júla 2011 a tretia je 30 sekundová skrátená verzia.
Polyktor z Élidy

Polyktor alebo Polyktór ("Polyktor", iný prepis: "Polyktór") bol v roku 12 pred Kr. olympijský víťaz v zápasení dorastencov.
Polyktora, syna Damonika z Élidy, korunovali vencom na 192. olympijských hrách v roku 12 pred Kr. za víťazstvo v zápasení dorastencov. V Olympii sa zápasenie dorastencov zaradilo do programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. Zápasenie ("palé") sa podobalo dnešnému „"grécko-rímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem tak, že sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal prípad uplatkárstva na olympijských hrách, ktorý sa týkal otca olympionika Polyktora. Pausanias o tom uvádza: „"Skutočne sa zdá prekvapujúce, ako môže niekto nemať ani trochu v úcte boha v Olympii a prijímať alebo dávať dary za zápas, ale ešte viac sa musím diviť, keď sa toho dopustil niekto zo samotných Éliďanov. Hovorí sa, že sa toho drzo odvážil Éliďan Damanikos počas stodeväťdesiatej druhej olympiády. O veniec mal zvádzať boj jeho syn Polyktor a Sósandros rodák zo Smyrny, rovnakého mena so svojim otcom. Tu vraj Damanikos dal peniaze otcovi Sósandra, pretože veľmi túžil, aby syn zvíťazil. Keď tento skutok vyšiel najavo, uložili hellanodikovia pokutu, ale neuložili ju synom, ale svoj hnev obrátili proti otcom; oni sa totiž previnili. Z tejto pokuty sa potom dali zhotoviť sochy: jedna zaujíma miesto v élidskom gymnasiu, druhá v Altide pred stĺporadím zvaným Pestré (Poikilé), pretože tam kedysi boli maľby na stenách. Názov tohto stĺporadia spájajú niektorí aj s menom Ozveny. Keď tam niekto zakričí, ozve sa hlas ozveny sedemkrát, ba ešte viackrát.“"
Protitankový ježko

Protitankový ježko je účinná statická oceľová protitanková prekážka vyvinutá v 30. rokoch 20. storočia. Je známa aj pod názvom "Český ježko" (napríklad v nemčine "Tschechenigel", v angličtine "Czech hedgehog") a bola počas druhej svetovej vojny používaná armádami väčšiny štátov oboch bojujúcich strán. V českej vojenskej terminológii je nazývaná "Rozsocháč". Protitankový ježko je efektívna protitanková prekážka, ktorá spôsobí po nájazde naň zdvihnutie prednej časti tanku a tým stratu záberu pásov, čo znemožní jej prejdenie alebo odstránenie. Svoju funkciu si zachováva aj po prevrátení (napríklad explóziou v jej blízkosti). Odoláva aj dlhodobému pôsobeniu pechotných zbraní. V spojení s ostnatým drôtom poskytoval aj obranu pred útočiacou pechotou, tej však po priblížení poskytol čiastočné krytie pred paľbou obrancov. Vznikol zdokonalením a vývojom drôtenej prekážky nazývanej "Španielsky jazdec", používanej už v stredoveku. Inou známou protitankovou prekážkou je protitankový ihlan (tvoriaci vo väčšom množstve vedľa seba takzvané "dračie zuby").
Protitankoví ježkovia boli vo veľkom rozsahu použití v ČSR pri budovaní česko-slovenského opevnenia. Priemyselne vyrábaný typ bol armádou vybraný na základe mnohých skúšok. Po Mníchovskej dohode a obsadení Československa opevnenia bez boja zabral nemecký Wehrmacht a ukoristení českí protitankoví ježkovia boli použití pre nemecké opevnenia a vo veľkom počte boli vyrábané nové. Nemci ich použili i na zabezpečenie ich "Atlantického valu", napríklad aj na pláži "Omaha", na ktorej sa Američania vylodili 6. júna 1944.
Protitankoví ježkovia boli využívaní počas druhej svetovej vojny aj v Sovietskom zväze. Tu boli vyrábaný zo všetkého dostupného masívneho kovového materiálu, napríklad z koľajníc, niekedy dokonca aj z dreva. Pri bojoch v uliciach miest bolo ich použitie efektívne – jediný protitankový ježko mohol blokovať celú ulicu. Neskôr bol tento druh protitankové prekážky použitý aj na hraniciach NDR a Berlínskom múre. Existovala aj železobetónová alternatíva.
Technické údaje typov vyrábaných v ČSR.
Ide o tri rovnoramenné uholníky s rozmermi 140 × 140 × 13 milimetrov a dĺžkou spojené do trojramenného kríža tvoriaceho osi osemstenu (všetky navzájom zvierajú pravý uhol). Uholníky boli spojené pomocou spojovacích plechov, skrutiek a nitov. Prvé dva uholníky boli spojené do kríža a tretí naprieč bol na hrubý spojovací plech priskrutkovaný metrickými skrutkami M 20. Dôvodom bola ľahšia doprava, skladovanie a manipulácia takto rozloženej prekážky. Existovali aj zvárané verzie alebo boli zvárané priamo na mieste (namiesto použitia skrutkovania). Na koncoch všetkých ramien boli navarené hrubostennej pätky chrániace ježka proti zaboreniu do pôdy a tiež zárez, ktorý slúžil na uchytenie ostnatého drôtu. Ak bol podkladom betón, prvky k nemu mohli byť ukotvené cez otvory s priemerom v pätkách. Hmotnosť celej konštrukcie bola 198 kg. Ramená neskoršej (väčšej) varianty boli dlhšie o 300 milimetrov a hmotnosť tejto verzie sa zvýšila na . Sú používané a vyrábané dodnes.
Viktóriin ostrov (Nunavut)

Viktóriin ostrov (, fr.) leží v západnej časti súostrovia Arktických ostrovov. Je to druhý najväčší ostrov Kanady a deviaty najväčší ostrov na Zemi (). Severozápadná tretina ostrova je súčasťou Severozápadných teritórií, ostatné dve tretiny patria k Nunavutu. Pri sčítaní obyvateľstva z roku 2001 žilo v nunavutskej časti 1 309 obyvateľov a v severoteritoriálnej 398. Ostrov bol pomenovaný po britskej kráľovnej Viktórii.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1980

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1980 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1980. Konal sa v Moskve, v Sovietskom zväze v dňoch od 20.31. júla 1980, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 14. vydanie, pričom ženský turnaj mal na hrách premiéru. Nováčikmi olympijského turnaja boli 3 mužské družstvá: Kuba, Tanzánia a domáci Sovietsky zväz. Zápasy sa hrali na štadiónoch Dinamo maloj arena s kapacitou pre 10 000 divákov a Stadion Junych pionerov pre 5 000 divákov. Kvôli bojkotovaniu hier niektorými krajinami sa viacero družstiev, ktoré sa na hry kvalifikovalo, odhlásilo.
Družstvo mužov získalo olympijský titul po finálovom víťazstve nad domácim . V ženskom turnaji zvíťazilo , keď sa v skupine umiestnilo pred a domácim .
Agis z Élidy

Agis ("Agis") bol v roku 572 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Agis z Élidy bol na 52. olympijských hrách v roku 572 pred Kr. korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. V Olympii sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. Táto olympijská disciplína sa na hrách považovala za hlavné preteky a aj po zaradení ďalších súťažných disciplín sa menom víťaza týchto pretekov označovala celá olympiáda.
Doktor Martin

Doktor Martin bol seriál Českej televízie a RTVS, v hlavnej roli s Miroslavom Donutilom. Seriál sa vysielal na ČT1 od 4. septembra 2015 a na Jednotke od 30. augusta 2015. Ide o adaptáciu pôvodného britského seriálu Doc Martin. Nakrúcanie seriálu bolo v Zlínskom a Stredočeskom kraji, prevažne pri hranici Česka a Slovenska, v obci Veľké Karlovice. 24. septembra 2015 RTVS potvrdila výrobu ďalších 16 častí pre druhú sériu, ktorá sa vysielala od 28. augusta do 4. decembra 2016. Dej seriálu vyvrcholil celovečerným filmom v kinách s názvom "Doktor Martin: Záhada v Beskydách". Kinopremiéra v Česku a na Slovensku bola 6. decembra 2018. V televizii sa odvysielal 4. januára 2019. Úspech dal vzniknúť aj spin-offu Strážmajster Topinka, odvodeným od jednej z postáv seriálu Doktor Martin.
Dej.
Do malej dedinky pod Beskydami prichádza nový obvodný lekár. Volá sa Martin Elinger. Až do tej doby pracoval ako špičkový chirurg na špecializovanom pracovisku v Prahe. Teraz ho čaká prax obvodného lekára a vidiek so všetkými svojimi charakteristickými znakmi. Arogantný a ironický doktor síce profesijne zvláda aj tie najzložitejšie prípady, v bežnej komunikácii s ľuďmi je ale ako slon v porceláne. Medzi svojich nových spoluobčanov nezapadne a často si svojím pričinením komplikuje aj tie najjednoduchšie životné situácie.
Cyril Jeruzalemský

Svätý Cyril Jeruzalemský (gr. Κύριλλος Α΄ Ἱεροσολύμων, lat. Cyrillus Hierosolymitanus; * 315† 386) bol teológ, jeruzalemský biskup a významný cirkevný otec 4. storočia. Jeruzalemským biskupom sa stal v roku 350. Bol významným zástancom Prvého nicejcského koncilu (325) a vynaložil veľa úsilia v zápase s arianizmom.
Z jeho diela sú najvýznamnejšie a najznámejšie "Katechézy pre katechumenov" a "Mystagogické katechézy".
Sviatok sv. Cyrila Jeruzalemského sa v gréckokatolíckej cirkvi slávi 18. marca.
František Pojdl

František Pojdl (* 22. marec 1928 – † 18. august 2015) bol český televízny režisér, ktorý sa zaoberal najmä televíznym stvárnením športu.
Kariéra.
V roku 1965 zrealizoval priamy prenos z horolezeckého výstupu na vrchol Kapelníku v Prachovských skalách. V roku 1967 bolo toto dielo ocenené druhou cenou v kategórii priama športová reportáž na filmovom festivalu v Cannes.
Vďaka svojmu úspechu dostal možnosť trojmesačnej stáži vo Švajčiarsku. Krátko po jej skončení došlo k augustovej okupácii, Pojdl i iba zobral doma svoju rodinu a spoločne emigrovali do Švajčiarska. Aj v novej krajine ostal u svojho povolania a režíroval napr. prenosy z prestížnych atletických pretekov Weltklasse v Zürichu alebo z hokejového Spengler Cupu. Postupne si vybudoval k Švajčiarsku silný vzťah, aj tak sa ale po roku 1990 opäť vrátil do Československa.
Aj ďalej sa venoval najviac priamym prenosom z ľadového hokeja, ale aj z Veľkej pardubickej. V televíznej réžii postupne uprednostňoval jednoduchosť.
Pôsobil aj ako porotca festivalu filmov so športovou tematikou Sportfilm v Liberci.
Candy and a Currant Bun

„Candy and a Currant Bun“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorú napísal vtedajší líder, gitarista a spevák skupiny, Syd Barrett. Po prvýkrát vyšla v marci 1967 ako „B strana“ singlu „Arnold Layne“. 
Pôvodný názov piesne bol „Let's Roll Another One“ (slovensky: "Ubaľ mi ďalšieho", rozumej jointa) a jej text pojednáva o drogách. Kvôli oficiálnemu nahrávaniu, ktoré prebehlo 29. januára 1967 v londýnskych Sound Techniques Studios pod dohľadom producenta Joea Boyda, musel Barrett text a názov skladby zmeniť. Dňa 1. januára 1967 podpísala skupina zmluvu s vydavateľstvom EMI, ktoré si presadilo svojho producenta Normana Smitha. Ten chcel nahrať v EMI Studios nové verzie oboch piesní, k čomu ale nedošlo, takže na singli, ktorý vyšiel 10. marca 1967, boli použité pôvodné verzie skladieb.
Prvý doložený koncert, kde skupina Pink Floyd odohrala vtedy ešte pieseň „Let's Roll Another One“, sa konal 14. októbra 1966 v londýnskom kostole "Všetkých svätých". Šlo o benefičný koncert pre London Free School. Posledné doložené vystúpenie so skladbou „Candy and a Currant Bun“ prebehlo 1. októbra 1967 v londýnskom Saville Theatre. 
Okrem B strany singlu „Arnold Layne“ vyšla táto skladba taktiež na kompiláciách "The Best of the Pink Floyd" (1970) a "" (1997), ako aj na bonusovom CD "The Early Singles" box setu "Shine On" (1992), či na treťom bonusovom CD reedície albumu "The Piper at the Gates of Dawn" z roku 2007.
V roku 2008 nahrala skupina The Mars Volta coververziu piesne „Candy and a Currant Bun“ a vydala ju ako singel k albumu "The Bedlam in Goliath".
Čierne Javorové pleso

Čierne Javorové pleso, Čierne pleso, Čierne pleso javorové, Čierne javorové pleso, Čierne pleso javorinské (, , ) je najtypickejšie morénové pleso vo Vysokých Tatrách na Slovensku.
Poloha.
Nachádza sa v nadmorskej výške na dolnom stupni Čiernej doliny v komplexe Javorovej doliny. Pleso bolo kedysi asi trikrát väčšie ako v súčasnosti, zabralo aj trávnatú plošinku na východ od svojho dnešného koryta.
Pleso pomaly zarastá kosodrevinou a zasypávajú ho zlomiská z okolitých štítov. Zem je podmáčaná vodou Čierného potoka, ktorý zberá vody v najvyšších častiach Čiernej doliny. Do plesa vteká krátkym podzemným úsekom. Vyteká z neho povrchovým odtokom cez Čierny les až do Javorinky. Juhozápadná strana plesa je veľmi plytká a jej väčšia časť zarastá trávou. Nad severným brehom plesa je malý prameň, blízko ktorého stál pred prvou svetovou vojnou domček lesnej stráže grófa Christiana Hohenlohe.
Názov.
Názov dostalo od jeho čierneho bahnitého dna. Pôvodný ľudový názov je len krátko Čierne pleso.
Turistika.
Nevedie k nemu žiaden turistický chodník.
Richard van Dülmen

Richard van Dülmen (* 3. máj 1937, Cloppenburg, Nemecko – † 18. január 2004, Erfurt, Nemecko) bol nemecký historik, ktorý sa chronologicky venoval najmä obdobiu tzv. raného novoveku (16. – 18. storočie) a tematicky najmä sociálnym dejinám (teda dejinám sociálnych vzťahov). Je pokladaný za jedného zo zakladateľov smeru tzv. historickej antropológie, špecifickej odnože moderných sociálno-kultúrnych dejín.
Život.
Richard van Dülmen študoval históriu, filozofiu a dejiny náboženstva na univerzitách v Münsteri, Würzburgu a v Mníchove. Doktorát získal v roku 1968, od roku 1973 pôsobil ako súkromný docent (nem. Privatdozent) v Mníchove. Od roku 1980 pôsobil na univerzite v v Saarbrückene, Sársko, od roku 1982 ako profesor dejín raného novoveku so zvláštnym dôrazom na regionálne dejiny. Ako hosťujúci profesor pôsobil tiež v Berlíne, Prahe a Berne. 
Zaoberal sa kultúrnymi a sociálnymi dejinami 16. až 18. storočia, s orientáciou najmä na dejiny každodenného života jednotlivých spoločenských vrstiev (sedliakov, mešťanov, šľachty, okrajových spoločenských skupín). Venoval sa však aj výskumu dejín náboženstva, najmä nemeckej reformácie, skúmaniu prejavov ľudovej zbožnosti a mysticko-okultných spolkov (ilumináti), otázkam kriminality v ranom novoveku a jej potlačovania. V neskoršom období ho zaujal problém individualizácie ľudských bytostí, vyvárania vedomostnej spoločnosti a kultúrno-historické témy (ideológia a estetika romantizmu). 
Spolu s historikom Michaelom Mitterauerom, ďalším významným bádateľom ranonovovekých dejín (venoval sa najmä dejinám rodiny, problematike nemanželských detí, otázke dospievania detí a ich výchovy), založil Richard van Dülmen v roku 1993 časopis "Historische Anthropologie : Kultur - Gesellschaft – Alltag" (teda: Historická antropológia : Kultúra - Spoločnosť - Každodennosť), v ktorom boli publikované zásadné štúdie vytvorené na základe metodiky historickej antropológie. 
Richard van Dülmen bol ženatý a mal tri deti.
Dielo.
Richard van Dülmen bol autorom mnohých monografických prác, z ktorých viaceré vyšli aj v českom preklade. 
Z pôvodných nemeckých diel:
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1984

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1984 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1984. Konal sa v Monterey Park (16 km od Los Angeles), v Spojených štátoch v dňoch od 29. júla11. augusta 1984, za účasti 12 mužských a 6 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 15. vydanie. Nováčikmi olympijského turnaja bolo všetkých 6 družstiev ženského turnaja. Zápasy sa hrali na štadióne Weingart Stadium s kapacitou pre 22 000 divákov. 
Družstvo mužov získalo svoj tretí olympijský titul po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji, ktorý sa skladal iba z jednej šesťčlennej skupiny, zvíťazilo , keď sa v skupine umiestnilo pred a domácim .
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1988

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1988 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1988. Konal sa v meste Seongnam (metropolitná časť Soulu), v Kórejskej republi v dňoch od 18. septembra1. októbra 1988, za účasti 12 mužských a 8 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 16. vydanie. Nováčikmi olympijského turnaja boli mužské družstvo domácej Kórejskej republiky a ženské družstvá Argentíny, Spojeného kráľovstva a Kórejskej republiky. Zápasy sa hrali na štadióne Seongnam stadium s kapacitou 21 000 miest na sedenie. 
Družstvo mužov získalo olympijský titul po 68 rokoch po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji zvíťazila , keď vo finále vyhrala nad domácou .
Euagoras zo Sparty

Euagoras ("Euagoras") bol trojnásobný olympijský víťaz v tethrippe v 6. stor. pred Kr.
Euagoras zo Sparty sa na 58., na 59. a na 60. olympijských hrách v rokoch 548, 544 a v roku 540 pred Kr. stal víťazom v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom). V Olympii sa tethrippon zaradil do programu na 25. hrách v roku 680 pred Kr.. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza.
Podľa starovekého autora Pausania sa v olympijskej "Altide" nachádzalo sochárske dielo voza, ktoré bolo darom olympionika Euagora zo Sparty. Pausanias o tom uvádza: „"Dary aténskeho Miltiada a lakónskeho Euagora tiež predstavujú vozy, ale sám Euagoras na voze nestojí."" Historik Herodotos zaznamenal, že na olympijských víťazstvách Euagora mali veľkú zásluhu jeho kobyly, ktorých výkon nikdy iné neprekonali.
Borievka netatová

Borievka netatová (iné názvy: netata; staršie: borievka netata, kláštorská chvojka [u Bernoláka "klášterská chvojka"], kláštorná chvojka, chvojka, kláštorská borievka; ľudovo (prípadne staršie): "netáta", "netátal", "retáta", "sabína", "senesové drevo", "klokoč"; lat. "Juniperus sabina" L.) je ihličnatý ker z čeľade cyprusovitých.
Opis.
Borievka netatová je ihličnatý krík dosahujúci výšku max. . Kríky majú rozložitý tvar.
Použitie.
Pestuje sa ako okrasný pôdopokryvný ihličnan, časom bolo vyšľachtených veľa rôznych kultivarov.
Ako liečivá rastlina bola bežne pestovaná na kláštorných stredovekých záhradách – tekutý alkoholový extrakt zo šišiek sa používal pri kŕčoch, plynatosti, reumatických záchvatoch a zápalu močového mechúra, aj keď pre jeho jedovatosť tu vždy bola snaha používať ho čo najmenej.
Nežiaduce účinky sú: podráždenie kože a pľuzgiere pri vonkajšom podaní, pri vnútornom potom a pri väčších dávkach otrava zasahujúca najmä obličky (ľuďom s chorými obličkami sa jalovcový extrakt nesmie podávať ani v tých najmenších dávkach). U tehotných žien požitie silnejšej dávky spôsobuje interrupciu, čo bolo v minulosti taktiež hojne využívané – rad žien na to doplatila doživotnými následkami alebo aj smrťou. Kvôli použitiu pri potratoch sa borievke netatovej posmešne hovorilo "palma starých panien". Dlhodobým užívaním dochádza k poškodzovaniu kapilárnych cievok v koži, čím vznikajú vredy, nazývané „Sacer Ignus“ ("Svätý Oheň").
Čierny potok (prítok Javorinky)

Čierny potok je tatranský potok v severnej časti Východných Tatier, v Javorovej doline. 
Zberá vody už v najvyšších častiach Čiernej doliny Javorovej a stáva sa vodným tokom nad Čiernymi spádmi. Valí sa cez nich Čiernym vodopádom do Čierneho Javorového plesa. Pleso dosahuje krátkym podzemným úsekom a z neho vyteká cez Čierny les do Javorinky.
Ústie.
Do Javorinky sa vlieva po veľmi krátkej ceste pod Konským žľabom.
Hľadá sa Nemo

Hľadá sa Nemo () je japonsko-americký animovaný film z roku 2003, vytvorený štúdiom Pixar a Walt Disney.
Film dostal veľmi pozitívne recenzie a vyhral cenu akadémie za najlepší animovaný film. Uspel aj po komerčnej stránke, keďže sa z neho predalo 40 miliónov kópií na DVD a celosvetovo zarobil cez 864 miliónov dolárov. V roku 2008 ho Americký filmový inštitút zaradil medzi 10 najlepších animovaných filmov na svete. Pokračovanie filmu s názvom "Hľadá sa Dory" (angl. "Finding Dory") mal premiéru 17. júna 2016. 
Dej.
Príbeh začína spomienkou na udalosť, ku ktorej došlo pri narodení malého Nema. Vtedy prišla o život Nemova matka i všetci jeho súrodenci. Nemo ako jediný prežil a jeho otec ho vychovával sám, no strata zvyšku rodiny veľmi poznačila jeho spôsob výchovy. Stal sa veľmi opatrný a prirodzene nedovoľoval Nemovi podstupovať akýkoľvek risk. To však dospievajúceho Nema veľmi hnevalo, pretože si bol istý, že zvládne všetko aj sám. Príbeh naberá na dramatickosti nástupom Nema do školy, ktorý sa zmení v drámu. Nemo sa ocitá v moci potápača a Marlin so zábudlivou Dory putujú oceánom, aby Nema zachránili.
Hudba.
Hudba k filmu pochádza od Thomasa Newmana, brata Rendyho Newmana, „dvorného“ skladateľa hudby k filmom od štúdia Pixar. Práve Randy prišiel s nápadom použiť pieseň naspievanú nejakým známym interpretom. Titulnú skladbu "Beyond The Sea" tak naspieval Robbie Williams.
Venovanie.
"Venované pamiatke Glenna McQuinna"; tvorcovia sa rozhodli film venovať pamiatke animátora, ktorý sa podieľal na filme, no zomrel na rakovinu len niekoľko dní po jeho dokončení. Na jeho pamiatku bolo jeho menom pomenované fiktívne auto "Blesk McQueenn". 
Produkcia.
Film produkoval John Lasseter, ktorý napísal a zrežíroval aj film z roku 1995 "Toy Story".
Pokračovanie.
V júni 2016 bolo uvedené do kín pokračovanie filmu s názvom "Hľadá sa Dory". Uvedený bol rovnako ako prvý diel v 3D, ktorý bol v roku 2012 v predaji na Blu-ray.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1992

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1992 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1992. Konal sa v meste Terrassa (20 km od Barcelony), v Španielsku v dňoch od 18. septembra1. októbra 1992, za účasti 12 mužských a 8 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 17. vydanie. Nováčikmi olympijského turnaja boli mužské družstvo Egypta a ženské družstvo domáceho Španielska. Zápasy sa hrali na štadióne Estadi Olímpic de Terrassa s kapacitou 11 500 miest na sedenie. 
Družstvo mužov získalo olympijský titul po 20 rokoch po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji zvíťazilo domáce , keď vo finále vyhralo nad .
Us and Them

„Us and Them“ je skladba z albumu "The Dark Side of the Moon", ktorú vydala skupina Pink Floyd v roku 1973. Skladbu napísali hráč na klávesové nástroje Richard Wright a basgitarista Roger Waters. Spev je v podaní gitaristu skupiny Davida Gilmoura a vokály v podaní Wrighta. Skladba je dlhá 7 minút a 51 sekúnd. Je to najdlhšia skladba na albume "The Dark Side of the Moon". Skladba vyšla aj ako singel s B-stranou "Time".
Kompozícia.
"Us and Them" je tichšia skladba, čo sa tónu a dynamiky týka. Refrén je o niečo hlasitejší ako ostatné verše. Pieseň obsahuje dve saxofónové sóla, prvé je na začiatku a ďalšie na konci. Richard Wright na začiatku piesne začína harmóniami jeho Hammondového organa a pridáva klavírový riff spolu s krátkym pianovým sólom. Hudba bola pôvodne napísaná Wrightom iba pre klavír do filmu "Zabriskie Point" ešte v roku 1969. V tom čase sa nazývala "The Violent Sequence".
Euagoras z Élidy

Euagoras ("Euagoras") bol v roku 408 pred Kr. olympijský víťaz pretekov synóris.
Na 93. olympijských hrách v roku 408 pred Kr. zaradili do programu hier jazdeckú disciplínu "synóris", „"dvojzáprah (koní)"". Prvým víťazom tejto jazdeckej disciplíny bol Euagoras z Élidy.
Synóris boli preteky dvojkolesových vozov ťahaných párom koní na vzdialenosť ôsmich okruhov hippodromu (cca 9 km). Táto disciplína sa v Olympii na 128. hrách zdvojila, keď k nej pripojili aj paralelné preteky so žrebcami (póloi). Nie je isté, či sa tieto preteky konali počas celého trvania olympijských hier, lebo z posledného obdobia hier chýbajú o nich správy.
Register dlžníkov

Register dlžníkov je evidencia fyzických a právnických osôb, ktoré boli alebo ešte stále sú dlžníkmi subjektov poskytujúcich pôžičky. Spoločnosti, ktoré poskytujú pôžičky nahliadajú do týchto registrov, a tak získavajú prehľad o splátkach dlžníka, predmetoch ručenia a taktiež informácie o jeho spoluúčastníkoch.
V registri dlžníkov môžete:
Podla oznamenia NBS sa jedna o podvodnu stranku.
Time (Pink Floyd)

"Time" je v poradí štvrtá skladba z albumu "The Dark Side of the Moon", ktorý vydala anglická progresívna skupina Pink Floyd v roku 1973. Je to jediná skladba z albumu, na ktorej sú autorsky podpísaný všetci štyria členovia skupiny, ale text napísal Roger Waters. Ide o poslednú skladbu, kde sú spoluautormi všetci členovia skupiny. Pieseň je o tom, ako môže čas letieť a ľudia si to nevšímajú, a keď si to napokon všimnú, tak je neskoro. Jej poznávacím znakom je dlhšie intro, kde je pasáž s tikotom hodín a bzučaním budíkov. Táto časť skladby bola pôvodne nahraná ako quadrofonický test Alanom Parsonsonom.
Kompozícia.
Každý jeden budík zo skladby bol nahraný samostatne v obchode so starožitnosťami. Potom nasleduje dvoj-minútové sólo Nicka Masona, ktorý hrá na rototomoch a v pozadí je počuť "tik-tak" zvuk vytvorený Rogerom Watersom. Tento zvuk hrá na dvoch tlmených basových strunách. David Gilmour spieva verše a Richard Wright spieva mostíky spolu s vokalistkou, v tejto časti má Gilmour tiež vokály.
Breathe (Reprise).
"Breathe (Reprise)" je nasledujúca "skladba" (rozumej časť) skladby  Time. Je to opakovanie piesne "Breathe", lenže s iným textom. Počas nahrávania ju skupina nazývala "Home Again".
Posledná nota "Breathe (Reprise)" je začiatkom nasledujúcej skladby "The Great Gig in the Sky".
Počas stretnutia najúspešnejšej zostavy Pink Floyd na koncerte Live 8 skombinovali "Breathe" s "Breathe (Reprise)", niečo, čo ešte nikdy predtým neurobili.
Obsadenie.
spolu s:
Filostratos

Filostratos ("Filostratos") môže byť:
Kolové pleso

Kolové pleso (, , ) sa nachádza v Javorovej doline v Tatrách, presnejšie v Kolovej doline pod jej vyšným rozvetvením.
Názov.
Meno je odvodené od okrúhlastého tvaru, ktorý má. Sekundárne ho prepožičalo Kolovému potoku a Kolovej doline, v ktorej leží i ďalším objektom na okolitých hrebeňoch. O plese sa zmieňuje Dávid Fröhlich v knižke z roku 1644. Spomína nejaký Stampsee. Odborníci to zatiaľ nevedeli identifikovať. Niektorí to považujú za Kolové pleso. Kolovému plesu patrí aj označenie "mer du bétail" (dobytčie pleso) v Townsonovom cestopise "Cesta po Uhorsku" (Travels in Hungary, 1799).
Poloha a rozmery.
Kolové pleso má nepravidelný podlhovastý tvar. Ako napovedá jeho názov v minulosti malo zaoblený tvar. Pleso je plytké, jeho hĺbka sa pohybuje okolo 1 metra. Pleso je v nadmorskej výške , plocha: , objem: , hĺbka: . Z plesa vyteká Kolový potok, ktorý smeruje do Javorinky.
Turistika.
K plesu nevedie turistický chodník. Je v prísne chránenej prírodnej rezervácii.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1996

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1996 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1996. Konal sa v Atlante, v Spojených štátoch v dňoch od 20. júla2. augusta 1996, za účasti 12 mužských a 8 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 18. vydanie. Nováčikom olympijského turnaja bolo iba mužské družstvo Južnej Afriky. Zápasy sa hrali na 2 štadiónoch: Herndon Stadium a Panther Stadium. 
Družstvo mužov získalo olympijský titul po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji zvíťazila druhýkrát , keď vo finále vyhrala nad . Obhajca titulu z roku 1992 zo skončil na poslednom mieste.
Kreón z Keu

Kreón alebo Leókreón ("Kreón, Λεωκρέων") bol v roku 540 pred Kr. olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Podľa starovekého autora Flavia Filostrata bol Kreón z Keu na 60. olympijských hrách v roku 540 pred Kr. vyhlásený za víťaza v boxe dorastencov. V záznamoch Pausania a Eusebia olympijský víťaz Kreón chýba.
V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr. Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa pre jedného z nich neskončil víťazstvom.
Malé Žabie Javorové pleso

Malé Žabie Javorové pleso, alebo Malé Žabie pleso javorové, alebo Javorové Malé Žabie pleso (, , ) je pleso tesne nad vysokým a strmým prahom Žabej Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Má tvar polmesiaca. Postupne ho zasypávajú skalné lavíny a zmenšuje sa. Z plesa vyteká Žabí potok, ktorý spadá strmým 180 metrov vysokým dolinným prahom do Javorovej doliny, kde sa v asi v nadmorskej výške spája s Javorinkou.
Rozmery.
Nadmorská výška: , rozloha: , hĺbka: 
Názov.
Prívlastok "malé" dostalo od vzájomného porovnávania plochy tohto plesa s plochou Žabieho plesa Javorového.
Turistika.
K plesu nevedie turistický chodník. Je chránenej prírodnej rezervácii.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 2000

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 2000 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2000. Konal sa v Sydney, v Austrálii v dňoch od 16.30. septembra 2000, za účasti 12 mužských a 10 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 19. vydanie. Nováčikmi olympijského turnaja boli ženské družstvá Číny a Južnej Afriky. Zápasy sa hrali na štadióne Sydney Olympic Park Hockey Centre s dočasne zvýšenou kapacitou 15 000 miest. 
Družstvo mužov obhájilo olympijský titul po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji zvíťazila tretíkrát , keď vo finále vyhrala nad .
Nižné Žabie pleso

Nižné Žabie pleso, aj nevhodne Dolné Žabie pleso, Dolné Žabie pleso javorové, Nižné Žabie pleso javorové (, , ) je trochu na juhozápad od sútoku Žabieho potoka javorového s Javorinkou. Je vo výške .
Názov.
Historický názov plesa je od zlatokopov. O jeho okolie sa v 18. storočí živo zaujímali hľadači pokladov z Rakús a zo Strání pod Tatrami. V ich povestiach hrali žaby, často aj ropuchy, dôležitú úlohu. Strážili poklady, dovolili z nich vziať len primeranú množstvo len tomu, kto potreboval zahnať núdzu.
Have a Cigar

„Have a Cigar“ je v poradí tretia skladba z albumu "Wish You Were Here", ktorý vydala anglická progresívna skupina Pink Floyd v roku 1975. Pieseň nasleduje po skladbe "Welcome to the Machine" a na originálnom LP otvára druhú stranu. V niektorých obchodoch bola skladba vydaná ako singel.
Skladbu spieva anglický pesničkár Roy Harper, čo je jedna z dvoch výnimiek, kde nespieva žiadny člen skupiny. Druhá výnimka je "The Great Gig In the Sky".
Kompozícia a nahrávanie.
Hudbu a aj text napísal Roger Waters ako kritiku na pokrytectvo a nenásytnosť v hudobnom priemysle. Pieseň je sama o sebe viac rockovo orientovaná než zvyšok albumu; začína zvláštnym riffom na gitaru a basu, ďalej je doplnená ďalšou gitarou, elektrickým pianom a syntetizátorom. Skladbu mal pôvodne spievať Roger Waters, ale potom, čo si natiahol hlasivky v skladbe "Shine On You Crazy Diamond", tak pieseň naspieval hosť Roy Harper, ktorý vo vedľajšom štúdiu nahrával svoj album "HQ." David Gilmour skladbu "Have a Cigar" odmietol spievať.
Live verzie.
Skupina Pink Floyd spolu s Royom Harperom túto skladbu performovala iba raz, a to na festivale Knebworth Festival počas ich periódy albumu "Wish You Were Here" v roku 1975.
Skladbu hrala skupina počas ich turné 1975 North American tours, kedy bola vsunutá do multi-časťovej skladby "Shine On You Crazy Diamond", kde Gilmour a Waters spievali hlavné vokály. Naposledy ju zahrali na turné z roku 1977 s názvom "In the Flesh/Animals Tour" ako časť setu "Wish You Were Here," kde Waters spieval hlavné vokály, Gilmour spieval vedľajšie vokály a hral rytmickú sekciu na gitare a Snowy White zahral na gitare sóla.
Waters hral túto skladbu na väčšine je sólových turné (jedinou výnimkou bolo turné z rokov 1999 – 2002 s názvom In the Flesh tour).
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 2004

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 2004 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2004. Konal sa v Aténach, v Grécku v dňoch od 14.27. augusta 2004, za účasti 12 mužských a 10 ženských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 20. vydanie. Nováčikom olympijského turnaja bolo iba ženské družstvo Japonska. Zápasy sa hrali na 2 ihriskách štadióna Hellinikon Olympic Hockey Centre, na ktorom sa odohrali aj paralympijské súťaže vo futbale. 
Družstvo mužov získalo olympijský titul po finálovom víťazstve nad . V ženskom turnaji zvíťazilo , keď vo finále vyhralo nad . 
Kvalifikácia.
Pozn: ako hostiteľské družstvo sa nekvalifikovalo priamo. FIH aj MOV sa kvôli slabšej úrovni gréckeho hokejové družstva dohodli, že sa Grécko musí kvalifikovať na LOH buď z Majstrovstiev Európy 2003 (Grécko sa na ne ale ani nekvalifikovalo), alebo z baráže proti Kanade hranej na 2 víťazné zápasy. Ak by Grécko v baráži uspelo, z olympijskej kvalifikácie by postúpilo iba 6 družstiev, pričom Kanada by v nej ďalej účinkovala. Grécko po prehrách s Kanadou a na LOH nakoniec nepostúpilo. V prípade ženského družstva bola situácia podobná. Grécko sa buď muselo kvalifikovať z Majstrovstiev Európy 2003 (Grécko sa na ne ale ani nekvalifikovalo), alebo z baráže proti Rusku hranej na 2 víťazné zápasy. Grécko ale kvôli finančným problémom na barážové zápasy s Ruskom ani nenastúpilo.
Polyméstor z Milétu

Polyméstor (iné názvy: Polyméstór, Polymnestor; "Polyméstor", iný prepis: "Polyméstór") bol v roku 596 pred Kr. olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion.
Polyméstor z Milétu zvíťazil v Olympii na 46. hrách v roku 596 pred Kr. v behu dorastencov na jedno stadion. Túto disciplínu zaradili do programu hier v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Polyneikes z Élidy.
Od starovekých autorov sa zachovala legenda, že Polyméstor bol vraj pastier kôz, ktorý raz dobehol a chytil zajaca. Keď to uvidel jeho pán, zaobstaral mu miesto na lodi s milétskou výpravou do Olympie, odkiaľ sa vrátil ako olympijský víťaz.
Polyméstor (rozlišovacia stránka)

Polyméstor (iné názvy: Polyméstór, Polymnestor; "Polyméstor", iný prepis: "Polyméstór") môže byť:
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2003

Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2003 boli v poradí 9. majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov a žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Prvýkrát sa organizovali v mužskej i ženskej kategórii zároveň. Konali sa v dňoch od 1.13. septembra 2003 v Barcelone, v Španielsku, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba ženské družstvo Azerbajdžanu. Zápasy sa hrali na dvoch ihriskách štadióna Estadio Pau Negre s kapacitou 7 000 divákov. Tituly v mužskej kategórii získalo štvrtýkrát za sebou , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim . Tretí titul v rade získalo v ženskej kategórii po finálovom víťazstve rovnako nad .
Po tomto turnaji sa súťaž majstrovstiev Európy rozdelila do niekoľkých výkonnostných divízií, pričom sa už viac nehrala kvalifikácia. Prvých 8 družstiev sa predstavilo aj na ďalších ME v roku 2005, posledné 4 družstvá zostúpili do II. divízie. 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako jedno z kvalifikačných podujatí európskych družstiev na Letné olympijské hry 2004, ktoré hostili Atény, a tiež Majstrovstvá sveta 2006. Na obe podujatia sa kvalifikovali iba víťazné družstvá z oboch kategórií.
Imám Šamiľ

Imám Šamiľ (* 26. jún (17. júl) 1797, Girmi, Dagestan, dnes Rusko† 4. február (16. február) 1871, Medina, Saudská Arábia) bol politický a náboženský vodca moslimských horských kmeňov Severného Kaukazu (Dagestanci, Čečeni a Čerkezi) avarského pôvodu. Vodca protiruského odporu v kaukazskej vojne a tretí imám teokratického štátu Severokaukazský imamát (1834 - 1859). Zomrel počas púte do Mekky a je pochovaný v Medine.
William Alves de Oliveira

William Alves de Oliveira (* 7. december 1991, Juiz de Fora, Minas Gerais, Brazília) je brazílsky futbalový útočník, od roku 2016 pôsobiaci v klube Kayserispor. Pred príchodom na Slovensko hral v Brazílii za juniorov Friburguense Atlético Clube a za juniorov a seniorov v klube Botafogo.
Klubová kariéra.
Svoju futbalovú kariéru začal v Friburguense. V roku 2010 prestúpil do Botafoga, kde najprv nastupoval za mládež a neskôr za prvé mužstvo. V zimnom prestupovom období sezóny 2012/13 zamieril na svoje prvé zahraničné angažmán do slovenského FK AS Trenčín, kde rok hosťoval.
V januári 2014 sa dohodol na trojročnom kontrakte s MŠK Žilina.
Osobný život.
Na Slovensku nadviazal osobný vzťah s partnerkou Luciou.
Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2007

Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2007 boli v poradí 11. majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji mužov a žien. Bolo to najvyššie kontinentálne podujatie v roku 2007, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Druhýkrát sa organizovalo v mužskej i ženskej kategórii zároveň. Konalo sa v dňoch od 18.26. augusta 2007 v Manchesteri, v Anglicku, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba mužské družstvo Česka. Anglicko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, predtým hostilo ženské majstrovstvá Európy v roku 1987, v Londýne. Zápasy sa hrali na štadióne Belle Vue Regional Hockey Centre.
Po 20-tich rokoch získalo titul v mužskej kategórii , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Bronzové sa stalo iba šiestou európskou krajinou, ktorá získala nejakú medailu. Titul v ženskej kategórii získalo po finálovom víťazstve nad . Posledné 2 družstvá zostúpili do II. divízie v roku 2009. 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako jedno z kvalifikačných podujatí európskych družstiev na Letné olympijské hry 2008, ktoré hostil Peking. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií. Všetky ostatné družstvá postúpili do svetovej olympijskej kvalifikácie.