burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Felix Baumgartner

Felix Baumgartner (* 20. apríl 1969, Salzburg, Rakúsko) je rakúsky parašutista a BASE jumper. Je známy predovšetkým extrémnym skokom s padákom zo stratosféry, keď z kapsuly balóna vyskočil z rekordnej výšky 38 969,4 m. Počas tohto zoskoku sa stal prvým človekom, ktorý voľným pádom prekonal rýchlosť zvuku.
Kariéra.
Parašutizmu sa začal venovať vo svojich šestnástich rokoch, svoje zručnosti potom zdokonaľoval v rakúskej armáde. V roku 1988 začal spolupracovať so spoločnosťou Red Bull, vyrábajúcou energetický nápoj rovnakého mena. Po roku 1990 sa začal okrem klasických zoskokov venovať aj BASE jumpingu, pri ktorom sa skáče z rôznych objektov – napríklad budov či útesov. V roku 1999 prekonal svetový rekord v skoku z výškovej budovy, keď zoskočil z mrakodrapu Petronas Towers v Kuala Lumpur. Dokázal bezpečne zoskočiť s padákom z ruky sochy Ježiša Krista v brazílskom Rio de Janeiro. 12. decembra 2007 zoskočil z 91. poschodia v tom čase najvyššej dokončenej stavby sveta - Taipei 101 v Taiwane.
V roku 2010 začal spolupracovať so spoločnosťou Red Bull na projekte Red Bull Stratos, ktorého cieľom bolo prekonanie výškového rekordu v zoskoku padákom. Štart bol naplánovaný na 9. októbra 2012, problémy s vetrom ho odsunuli na 14. októbra 2012, kedy sa tiež celý zoskok nakoniec úspešne uskutočnil. Prekonal tri rekordy: najvyššiu dosiahnutú výšku balóna s ľudskou posádkou, skok z najvyššej výšky nad zemským povrchom a najvyššiu dosiahnutú rýchlosť pri voľnom páde (1 357,6 km/h). Padák však otvoril skôr a preto oproti plánom neutvoril štvrtý rekord – v dĺžke voľného pádu. V svojej kariére absolvoval celkovo 2300 zoskokov.
Michael Trevino

Michael Anthony Trevino (* 25. január 1985, Montebello, Kalifornia, USA) je americký herec. Preslávila ho rola Tylera Lockwooda v seriáli "Upírske denníky" "(The Vampire Diaries)".
Životopis.
Vyrastal v Montebello a neskôr vo Valencii v Kalifornii. Jeho matka pochádza zo Zacatecas v Mexiku, jeho otec sa narodil v meste Fresno v Kalifornii do rodiny mexických imigrantov.
Kariéra.
Zahral si rolu Jacksona Meada, dediča Meade Milk, v pôvodnom filme od Disney Channel "Aha – Krásky od kráv". Tiež hosťoval v seriáloch "Bez stopy", "Odložený prípad", "Kosti" a "Prvá prezidentka". Objavil sa v malej úlohe vo filme "Bulšit" a seriáli "Čarodejnice" (v epizóde ôsmej série „Malice in Wonderland“ ako Alastair).
Mal vedľajšiu rolu v seriáli "The Riches", kde si v prvej sérii zahral študenta Brenta a objavil sa aj v tretej epizóde druhej série. Zahral si postavu Jaimeho Vegy v TV seriáli "Cane".
Na štyri epizódy sa objavil aj v seriáli "90210: Nová generácia", kde hral Ozzieho, ikonu Naomininho záujmu na týždeň.
Od septembra 2009 stvárňoval postavu Tylera Lockwooda v seriáli TV stanice The CW, "Upírske denníky". V apríli 2015 oznámil, že seriál po šiestej sérii opustí – rovnako, ako jeho herecká kolegyňa Nina Dobrev.
Matthew Davis

Matthew W. Davis (* 8. máj 1978, Salt Lake City, Utah, Spojené štáty), tiež profesionálne známy ako Matt Davis, je americký herec. Preslávila ho postava Adama Hillmana v komédii stanice ABC, "What About Brian" a tiež postava Alarica Saltzmana v seriáli "Upírske denníky", "The Originals" a "Legacies".
Osobný život.
Narodil sa v Salt Lake City v Utahu. Navštevoval Woods Cross High School a The University of Utah. V roku 2008 bol krátko ženatý s herečkou Leelee Sobieski. 
Kariéra.
Matt je známy ako Warner Huntington III., priateľ Elle Woodsovej v komédii "Pravá blondínka". Ďalšie známe filmy v ktorých účinkoval sú "Blue Crush" (2002), "Tigerland" (2000) a "BloodRayne" (2005).
V seriáli "Upírske denníky" hral stredoškolského učiteľa a lovca upírov Alarica Saltzmana a v dramatickom seriáli "What About Brian" rolu Adama Hillmana.
Malý Děd

Malý Děd () je šiesty najvyšší vrch Hrubého Jeseníku, pohoria na severnej Morave. 
Masív s rozsiahlou vrcholovou plošinou sa nachádza v hlavnom hrebeni Pradědskej hornatiny, severne od Praděda () a juhozápadne od sedla Vidly (). 
Na západnom úbočí stojí horská chata "Švýcárna". Vrch sa nachádza v NPR Praděd a z dôvodu ochrany prírody je pohyb mimo značených trás zakázaný.
Adam de la Halle

Adam de la Halle, známy aj ako Adam le Bossu (* cca 1240, Arras – † 12851288, Neapol) bol francúzsky básnik, hudobný skladateľ a dramatik. K jeho najvýznamnejším dielam patria komediálna psychologická dráma "Jeu de la feuillée" (Hra pod korunami stromov) a predchodkyňa komickej opery "Jeu de Robin et Marion" (Hra o Robinovi a Marion). Je autorom pomerne rozsiahlej básnickej i piesňovej tvorby.
Argeus z Argosu

Ageus (starogr. Ἀγεύς – "Ageus") bol v roku 328 pred Kr. víťaz starovekých olympijských hier vo vytrvalostnom behu dolichos (dolichos, po grécky „dlhý beh").
Ageus z Argu zvíťazil na 113. starovekých olympijských hrách v dolichu, vytrvalostnom behu, ktorý zaviedli už na 15. hrách v roku 720 pred Kr. Pôvodne sa dolichos bežal na vzdialenosť sedem stadií (jeden stadion bol približne 192 m), neskôr ho predĺžili na dvanásť a napokon na dvadsaťštyri stadií (4615 m), takže to bol náročný beh. Argeus po korunovácii olympijským vencom, čo znamenalo pre každého atléta vrcholný okamih života, bežal oznámiť túto radostnú správu svojim rodákom do Argu a oznámil ju údajne ešte v ten istý deň, prekonal vzdialenosť dlhšiu ako sto kilometrov a v ceste mu pritom stáli aj dve horstvá. Tento nadľudský výkon prekonal v staroveku, podľa antických autorov, len legendárny Feidippides, ktorý ešte pred svojim slávnym maratónskym behom, bežal z Atén do Sparty, žiadať o vojenskú pomoc a potom sa vrátil späť.
Do histórie týchto hier sa zapísal aj Hérodóros z Megary, ktorý vyhral v súťaži trubačov a následne vyhral aj na deviatich po sebe idúcich hrách. Pri svojom prvom vystúpení ohlásil víťazstvo boxera Satyra z Élidy, pri poslednom víťaza štvorzáprahu Télemacha z Élidy.
Národný park Lu-šan

Národný park Lu-šan (, ) je rozsiahly národný park v čínskej provincii Ťiang-si. 
V minulosti tu bolo centrum buddhistickej a taoistickej vzdelanosti. Bolo tu postavených veľké množstvo kláštorov i chrámov, z ktorých väčšina stojí dodnes a sú unikátnou ukážkou čínskej kultúry. 
V roku 1996 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Villanova

Villanova môže byť:
Mechon Weizmann le-mada

Mechon Weizmann le-mada (מכון ויצמן למדע, dosl. "Weizmannov inštitút pre vedu"; "Weizmann Institute of Science; WIS") je špičkové vedecké pracovisko, jedno z desiatich najprestížnejších vedeckých pracovísk na svete a univerzita v meste Rechovot v Izraeli. Od ostatných izraelských univerzít sa odlišuje tým, že poskytuje len postgraduálne vzdelanie. Inštitút zamestnáva okolo 2400 vedcov a na izraelskej vedeckej produkcii sa podieľa 25 %. V roku 2011 označil časopis "The Scientist" tento inštitút za najlepšie miesto na prácu v akademickom prostredí mimo Spojených štátov.
História.
Inštitút založil roku 1934 Chaim Weizmann (neskôr prvý izraelský prezident) ako Daniel Sieff Research Institute a od 2. novembera 1949 je na jeho počesť pomenovaný po ňom. Kým sa Weizmann stal prezidentom, pôsobil v laboratóriách tohto inštitútu ako vedec zaoberajúci sa organickou chémiou. V súčasnosti študuje v inštitúte približne 2 500 študentov a možno tu získať tituly M.Sc. a Ph.D. v odboroch: matematika, počítačové vedy, fyzika, chémia, biochémia a biológia, rovnako ako aj v mnohých medziodborových programoch.
Ceny.
V oblasti informatiky získali dvaja vedci Weizmannovho vedeckého inštitútu prestížnu Turingovu cena, v roku 1996 Amir Pnueli za prínos v oblasti temporálnej logiky, overovania programov a systémov; a v roku 2002 Adi Šamir za prínos v oblasti šifrovania s verejným kľúčom.
Wu-ling-jüan

Wu-ling-jüan je prírodná krajina v prefektúre Čang-ťia-ťie v provincii Chu-nan v Číne. Lokalita je známa najmä vďaka množstvu kvarcitových a pieskovcových krasových útvarov, z ktorých niektoré dosahujú výšku až 200 m. 
Pre svoju jedinečnosť bola celá oblasť v roku 1992 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Claire Holtová

Claire Rhiannon Holt (* 11. jún 1988, Brisbane, Austrália) je austrálska herečka. Preslávila ju postava Emmy Gilbertovej zo seriálu a Rebeky Mikaelsonovej zo seriálov "Upírske denníky" a "The Originals".
Osobný život.
Claire sa narodila v Brisbane v Austrálii. Venuje sa rada športu: pláva, hrá volejbal, vodné pólo a v bojovom umení Taekwondo má čierny pás. Keď bola mladšia, spievala v školskom zbore. Na konci roku 2005 absolvovala školu Stuartholme v Toowongu.
Kariéra.
V roku 2006 získala rolu Emmy Gilbertovej v Network Ten detskej televíznej sérii, "". Tento seriál získal ocenenia "Logie Award" a "Nickelodeon Australia Kids' Choice Award". Boli natočené dve série a začalo sa uvažovať o tretej, v ktorej ale Claire už nehrala, pretože podpísala zmluvu na filmovanie "Messengers 2: The Scarecrow". Filmovanie začalo v Sofii v roku 2008 a 21. júla 2009 bol film vydaný v Austrálii na DVD. V auguste 2011 Claire získala rolu Rebeky Mikaelsonovej v seriáli "Upírske denníky". V januári 2013 bol oznámený spin-off seriál k "Upírskym denníkom" s názvom "The Originals", kde si tiež zahrala postavu pôvodnej upírky Rebeky Mikaelsonovej.
Okrem hrania vo filmoch a seriáloch natočila aj niekoľko reklám pre "Dreamworld, Sizzler" a"Queensland Lifesaving." BuddyTV ju označila ako 55. najsexy ženu pre rok 2011.
Medvědí vrch

Medvědí vrch () je najvyšší vrch Medvědskej hornatiny, geomorfologického podcelku Hrubého Jeseníku, pohoria na severnej Morave. 
Vrch sa nachádza na východnom okraji centrálnej časti Medvědskej hornatiny, západne od Vrbna pod Pradědem, na území CHKO Jeseníky.
Wu-tang

Wu-tang je malé pohorie v čínskej provincii Chu-pej. 
Nachádza sa tu veľký počet taoistických chrámov, ktoré boli v minulosti centrom vzdelanosti. Chrámy a paláce tu boli budované v priebehu mnohých storočí a dnes tvoria unikátnu ukážku čínskej architektúry i kultúry.
V roku 1994 boli miestne chrámy zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Petrovy kameny

Petrovy kameny () je tretí najvyšší vrch Hrubého Jeseníka, pohoria na severnej Morave. Leží na území NPR Praděd a z dôvodu ochrany prírody je zakázaný prístup na vrchol, ktorý tvorí trojica 7 m vysokých skál.
Vrch sa nachádza v hlavnom hrebeni Pradědskej hornatiny, medzi Pradědom () a Vysokou hoľou (), v centrálnej, najvyššej časti pohoria. 
Na východných svahoch sa nachádza horské rekreačno–turistické stredisko "Ovčárna".
Rozpor (hudobná skupina)

Rozpor (štylizovaná ako RozpoR alebo ЯozpoR) je hudobná skupina z Bratislavy, hrajúca oi! a hardcore/punk, známa antifašistickými, ale i inými postojmi.
História.
Kapela vznikla v máji 1999. V roku 2000 na vlastné náklady vydala demo "„Nezabudneme!“", album "„Ilegálna spravodlivosť“" v roku 2002 a neskôr ďalšie. Ich nahrávky vychádzajú pod hlavičkou „Žiadna značka – No Label“, kapela sa drží princípu - "Urob si sám".
Kapela sa dostala do povedomia aj kvôli originálnej pódiovej šou, ako aj v dôsledku výtržností, sprevádzajúcich jej vystúpenia a násilnej odvahe niektorých fanúšikov.
Mravenečník (Hrubý Jeseník)

Mravenečník () je vrch Hrubého Jeseníku, pohoria na severnej Morave. Leží v západnej časti masívu Dlouhých strání, východne od obce 
Loučná nad Desnou. 
Vrch sa nachádza v západnej časti Pradědskej hornatiny, v rázsoche, vybiehajúcej z hlavného hrebeňa. Východne sa nachádza vrchol Dlouhých strání () s hornou nádržou prečerpávacej vodnej elektrárne.
Dlouhé stráně

Dlouhé stráně () je vrch Hrubého Jeseníku, pohoria na severnej Morave. Leží v západnej časti Pradědskej hornatiny, v časti "Desenská hornatina", východne od obce Loučná nad Desnou. 
Vrch sa nachádza v západnej časti Pradědskej hornatiny, v rázsoche, vybiehajúcej z hlavného hrebeňa. Je charakteristický oválnou vodnou nádržou prečerpávacej vodnej elektrárne, spustenej do prevádzky v roku 1996. Plochý vrchol bol zrezaný, no na južnom okraji bola zachovaná malá časť s pôvodnou nadmorskou výškou.
Kayla Ewellová

Kayla Noelle Ewellová (* 27. august 1985, Long Beach, Kalifornia, USA) je americká seriálová herečka. Je najviac známa ako Caitlin Ramirez z americkej soap-opery "Bohatí a pekní", ako Mauren Sampson z "Freeks and Greeks" a v neposlednom rade ako Vicky Donovan z "Upírskych denníkov".
Životopis.
Kayla sa narodila v Long Beach v Kalifornii a vyrastala na Seal Beach. Študovala spev a tanec na Orange County Song &amp; Dance Company vo Westminsteri. V roku 1999 si ju cez hodinu herectva všimol hľadač talentov a požiadal ju, aby prišla na konkurz. V roku 2003 absolvovala Los Alamitos High School.
Kariéra.
Jej prvá TV rola bola Mauren Sampson vo "Freeks and Greeks" v epizóde "Carded and Discarded" ktorú režíroval Judd Apatow. V rokoch 2004-2005 hrala v seriáli "Bohatí a pekní" a hosťovala v seriáloch "O.C. California", "Boston Public", "Veronika Marsová", "V tieni zločinu" a "Entourage". V roku 2006 dostala malú rolu vo filme "Len trochu šťastia" z Lindsey Lohan a hlavnú úlohu vo filme "Miliónové kočky" s Hilary a Haylie Duff. Hrala hlavnú rolu vo filme "Divoká žúrka".
V roku 2009 hrala v prvých siedmich epizódach seriálu "Upírske denníky". Svoju postavu Vicky Donovan popísala ako veľmi neslušnú študentku a problematické dievča. Vicky bola prvá postava v seriáli, ktorá bola premenená na upíra. Kaylinu postavu nakoniec zabil Stefan (Paul Weslay) ktorý jej vrazil kôl do srdca, aby pred ňou ochránil Elenu v epizóde "Haunted." V novembri 2009 naznačila, že jej zmluva pre tento seriál je stále platná a že by sa doň mohla vrátiť. V novembri toho istého roku scenárista Kevin Williamson povedal, že ju do seriálu vrátiť neplánuje, ale Kayla sa objavila v poslednej epizóde druhej série a v niekoľkých epizódach tretej série.
Zahrala si detskú módnu návrhárku vo filme "Keeping Up With The Randalls".
Osobný život.
Od roku 2009 žije v Los Angeles v Kalifornii. V rozhovore pre magazín Sophisticate povedala, že vo voľnom čase rada maľuje a lezie po skalách. Tiež ako svoj koníček uviedla rafting. 22. augusta 2009 bola zatknutá za výtržníctvo v Smarr v Goergii spolu s Candice Accola, Sara Canning a Nina Dobrev. neskôr bola pustená na kauciu.
Nový letný palác (Peking)

Nový letný palác alebo Letný palác (v zozname UNESCO je zapísaný ako Letný palác, cisárska záhrada v Pekingu) je palác v čínskom Pekingu. Bol postavený v polovici 18. storočia, no približne o sto rokov neskôr bol celý zničený a potom znovu postavený. Nachádza sa na návrší obmývanom jazerom. Patrí k nemu i rozsiahla záhrada.
V roku 1998 bol palác so záhradou zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Si-ti

Si-ti je dedina v čínskej provincii An-chuej postavená za dynastie Sung (960-1279). Do súčasnosti sa dochovala v relatívne zachovalom stave a obsahuje rad pamiatok často vyhľadávaných turistami. 
Pre svoju historickú hodnotu bola Si-ti spoločne s Chung-cchun v roku 2000 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Chung-cchun

Chung-cchun je dedina v čínskej provincii An-chuej ktorej začiatky siahajú do doby dynastie Ming a Čching. V dedine sa nachádza 150 dobre zachovaných stavieb, ktoré sú v súčasnosti vyhľadávanou turistickou destináciou.
Pre svoju historickú hodnotu bola Chung-cchun spoločne so Si-ti v roku 2000 zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Rozpor

Rozpor môže byť:
Wu-i

Wu-i je pohorie na severnej hranici čínskej provincie Fu-ťien s provinciou Ťiang-si. Pokrýva plochu okolo 60 km². Celá oblasť okolo pohoria je unikátna svojimi zachovanými subtropickými lesmi. 
Nachádza sa tu i rad archeologických lokalít, preto bolo pohorie v roku 1999 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO ako prírodná i kultúrna pamiatka.
San-ťiang-ping-liou

San-ťiang-ping-liou ( - doslova: "tri súbežné rieky") je kaňon v čínskej provincii Jün-nan. Kaňon zahŕňa hneď tri toky veľkých ázijských riek Jang-c’-ťiang, Mekong a Salwin. Kaňon sa nachádza asi 60 km severne od mesta Li-ťiang. 
Pre svoju unikátnosť bol v roku 2003 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Letný palác

Letný palác môže byť:
Letný palác alebo Nový letný palác môže byť:
Letný palác alebo Letnij dvorec môže byť:
Letný palác alebo Sommerpalais môže byť:
Letný palác alebo Pałac Letni alebo Letni Pałac môže byť:
O obrátení Bavorov a Korutáncov

O obrátení Bavorov a Korutáncov (iné názvy: O obrátení Bavorov a Korutáncov na vieru, Spis o obrátení Bavorov a Korutáncov, Obrátenie Bavorov a Korutáncov; po latinsky Conversio Bagoariorum et Carantanorum, Libellus de conversione Bagoariorum et Carantanorum, De conversione Bagoariorum et Carantanorum libellus; skrátene Konverzia, Conversio) je franská kronika z 9. storočia v ktorej bližšie neznámy soľnohradský kňaz opisuje misionárske aktivity Soľnohradského arcibiskupstva v Karantánii, Panónii a Nitriansku od obdobia biskupa Ruperta na začiatku 8. storočia (t. j. okolo roku 700) po rok 870.
Rok vzniku.
Napísaná bola v roku 871, alebo niekedy v rokoch 871872 (podľa Kroniky Slovenska na začiatku 80. rokov 9. storočia).
Ako argument pre rok 871 sa o. i. uvádza, že autor Conversio napísal "podľa datovania v závere svojho diela 75 rokov po pridelení panónskeho územia k Salzburskej diecéze: 796 + 75 = 871".
Účel.
Vznikla asi v Salzburgu ako obranný spis, ktorý mal dokázať nárok salzburgského arcibiskupa Adalwina na prinavrátenie územia Panónie do jeho jurisdikcie, potom ako bola Panónia okolo roku 870 pridelená Metodovi. Zároveň je myslená ako útok proti celej byzantskej misijnej činnosti a proti slovanskej liturgii.
Časti.
Má tieto časti:
Význam pre historiografiu.
Je významným zdrojom na dejiny celého východoalpského priestoru.
Zo slovenských dejín je významným zdrojom informácií o Pribinovi a Koceľovi. Predstavuje jediný súdobý doklad o postavení kostola v Nitre. Informuje aj o vzniku Veľkej Moravy spojením Moravského a Nitrianskeho kniežatstva vyhnaním Pribinu Mojmírom z Nitry.
Konverzia

Konverzia môže byť:
Konverzia meny

Konverzia meny alebo menová konverzia môže byť:
Moldavčania

Moldavčania alebo Moldavci (po moldavsky/po rumunsky "Moldoveni"; v azbuke používanej v Podnestersku Молдовень) môžu byť:
Národ žijúci najmä v súčasnom Moldavsku.
Moldavci žijú v Moldavskej republike a de facto nezávislom Podnestersku. Moldavci žijú aj na Ukrajine, v Rusku a Kazachstane. Odhadovaný počet Moldavcov je vyše 3 000 000.
Moldavci hovoria po moldavsky resp. po rumunsky (označenie jazyka je sporné, a to aj v samotnom štáte Moldavsko). Moldavčina/rumunčina patrí medzi románske jazyky. Väčšina z Moldavcov sú pravoslávni kresťania.
Románski obyvatelia súčasného Moldavska a Podnesterska nemajú svoju vlastnú národnú príslušnosť ujednotenú. Časť z nich sa považuje za Moldavcov, časť za Rumunov. Rumuni z Rumunska väčšinou nerozlišujú rumunský a moldavský národ. 
Obyvatelia historického Moldavska.
Územie historického Moldavska je v súčasnosti rozdelené medzi Rumunsko (42 %), Ukrajinu (24 %, vrátane Severnej Bukoviny, mesta Gerca, Severnej Besarábie a Budžaku), a súčasné Moldavsko (34 %).
Nathaniel Buzolic

Nathaniel Buzolic (* 4. august 1983, Sydney, Austrália) je austrálsky herec. Bol moderátorom programu "The Mint" a mal vedľajšiu rolu v seriáli "Out of the Blue" (2008). Tiež bol spolumoderátorom programu "Weather Ed." Zahral si postavu Kola Mikaelsona v seriáloch "Upírske denníky" a "The Originals".
Životopis.
Jeho rodina je pôvodom z Chorvátska. V roku 2004 absolvoval Screenwise Acting School for Film and Television.Hosťoval v programe "Disney Channel's afternoon kids show" a "Studio Disney" (2005). Objavil sa tiež v "All Saints" (2003), "Domov v zálive" (2002) a v "Policajti z prístavu" (2001). Jeho prvá hlavná úloha bola vo filme "Offing David" (2008). Predtým mal menšie úlohy v "My Greatest Day Ever" (2007) a "Nebezpečná štvanica" (2007).
V roku 2011 bol potvrdený pre rolu Kola Mikealsona v seriáli "Upírske denníky," neskôr hral aj v spin-off seriáli "The Originals."
Nathaniel sa objavil aj v populárnom seriáli stanice ABC Family, "Pretty Little Liars (Roztomilé mrchy)", kde si zahral chlapíka menom Dean v epizódach Cover For Me (4.22) a Unbridled (4.23).
V roku 2014 bol potvrdený do nového projektu CW, Supernatural: Tribes, ktorý je spin-off pre seriál Supernatural. Nathaniel si v seriáli zahrá postavu Davida Haydena.
Viking metal

Viking metal je subžáner black metalu, medzi ktorého typické črty možno zaradiť chaotický a hlasitý zvuk, pomalé tempá, používanie klávesov, temnú a násilnú symboliku, a motívy textov inšpirované nórskou mytológiou, nórskymi pohanskými náboženskými predstavami a obdobím Vikingov. Vyvinul sa v priebehu 80. rokov a v prvej polovici 90. rokov 20. storočia a odmietal satanizmus a okultizmus, namiesto toho staval do opozície voči kresťanstvu tematiku Vikingov a pohanstva. Inšpiráciu čerpá zo severskej ľudovej hudby a býva považovaný za druh folk metalu, avšak ide o samostatnú odnož tohto štýlu, keďže medzi Viking metalom a folk metalom existujú značné rozdiely. Ďalšou črtou štýlu je, že takmer všetky kapely vyhlasujú, že majú vikingských predkov.
Účtovný softvér

Účtovný program je softvér, ktorý pre svoje vedenie účtovníctva využívajú ako podnikajúci jednotlivci a malé firmy s minimálnym počtom zamestnancov, tak aj väčšie spoločnosti. Softvér nie je odborovo vyhranený a môžu ho využívať podnikatelia, ľudia so živnostenským listom, či príspevkové organizácie a mimovládne nezisková organizácie. Výhodou programu je jeho variabilita a jednoduché a funkčné využitie pre rôzne požiadavky účtujúceho subjektu.
Štruktúra účtovného systému.
Systém účtovného softvéru vychádza z troch základných súčastí účtovného systému (pozri nižšie), avšak využívajú sa tu komputačné techniky, takže je vedenie účtovníctva pre užívateľa veľmi zjednodušené - hlavná agenda je vedená v PC.
Účtovný systém sa skladá z troch dôležitých oblastí:
Prechod z manuálnych účtovných záznamov na počítačom spracovávané procesy zaznamenávame od 80. rokov 20. storočia. K hlavnému rozvoju týchto techník došlo v rokoch deväťdesiatych, čo všeobecne súvisí s rozvojom počítačov a softvéru všeobecne. Dnes sú účtovné programy prepojené napr. s eshopmi, takže firmy majú dokonalý prehľad o žiadanom aj vydanom tovare, niektoré z programov dokážu prejsť na rozhranie homebankingu a užívateľ tak nepotrebuje ani navštíviť stránku svojej banky. Zaznamenávame čoraz väčšiu snahu o zlučovanie funkcií softvéru a ich vzájomnú kooperáciu.
Funkcia.
Základné funkcie účtovného programu, akými sú napr. vedenie administratívy, vystavovanie pokladničných dokladov, daňová evidencia, príprava miezd, evidencia financií, domáce bankovníctvo atď. možno rozšíriť tzv. modulmi. Jedná sa napríklad o:
Každý účtovný program má svoje špecifiká a vo svojej základnej výbave sa zameriava na iné priority v závislosti na cieľovej skupine svojich potencionálnych zákazníkov (napr. veľkosť firmy, počet zamestnancov, platca alebo neplatca DPH, atď.).
Mackenzie Foyová

Mackenzie Christine Foyová (* 10. november 2000, Los Angeles, Kalifornia, USA) je herečka a modelka. Najviac je známa ako Renesmee, dcéra Belly a Edwarda Cullenovcov vo filme "". Zahrala si aj v hororovom filme V zajatí démonov malú Cynthiu, dcéru Perronovcov.
Kariéra.
S modelingom začala už ako 4-ročná. V tlačených reklamách pracovala pre "Garnet Hill, Polo Ralph Lauren" a "Guess (Kids)". Potom pracovala ako modelka pre spoločnosti "The Walt Disney Company", "Mattel", "Target Corporation", "Monnalisa", "Talbots" a "Gap". Objavila sa vo veľa TV reklamách vrátane "Burger King", "Kohl's", "BlackBerry", "Comcast" a "Pantene." Ako hosť sa objavila v niekoľkých TV seriáloch, napríklad "V dobrom aj v zlom", "Hawaii 5.0" a "FlashForward". Mackenzie hrala hlavnú úlohu vo filme "R.L. Stine's The Haunting Hour" čo bola jej prvá televízna hlavná rola.
Mackenzie nedávno dokončila dva filmy, indický "Plastic Jesus" a "V zajatí démonov" (The Conjuring) kde hrala jednu z Perronových sestier. Od 10. októbra 2012 začala natáčať "Wish You Well", filmovú adaptáciu podľa knihy od Davida Baldacciho, kde hrá hlavnú úlohu.
Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012

Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012 boli 1. majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov. Organizovala ich Medzinárodná nohejbalová únia (UNIF). Konali sa od 3.4. novembra 2012 v Brne, v Česku, za účasti 9 ženských a 11 juniorských tímov. Všetky zápasy sa hrali v jedinej aréneSportovní hala Technické univerzity, ktorá patrí univerzite Vysoké učení technické v Brně, a v ktorej sa hrali zápasy na 3 ihriskách.
Pod povrchom (seriál)

Pod povrchom je seriál Andyho Krausa. Seriál od tvorcov úspešných Susedov. Seriál sa vysielal na TV JOJ v utorky a štvrtky po Paneláku od 20. augusta 2012 do 21. februára 2013.
Železničná stanica Kúty

Železničná stanica Kúty je hlavná železničná stanica v Kútoch.
Jozef Viktor Adamec

Jozef Viktor Adamec (; * 13. august 1935, Bannister, Michigan, USA - † 20. marec 2019, Hollidaysburg, Pensylvánia) bol rímskokatolícky americký biskup slovenského pôvodu, organizátor kultúrneho života Slovákov v Spojených štátoch, predseda Združenia slovenských katolíkov USA a člen Svetového kongresu Slovákov. 
Je synom slovenských rodičov, ktorí emigrovali do USA z Trenčianskej Závady na Slovensku. 
Teologické štúdia absolvoval v rokoch 1955-1960 v Ríme na Lateránskej univerzite. Za kňaza bol vysvätený 3. júla 1960. Inkardinovaný do Nitrianskej diecézy. 
Pápež sv. Ján Pavol II. ho dňa 12. marca 1987 vymenoval za biskupa americkej diecézy Altoona-Johnstown v štáte Pennsylvania v USA. Za biskupa ho vysvätil 20. mája 1987 slovenský kardinál Mons. Jozef Tomko, prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Pápež Benedikt XVI. dňa 14. januára 2011 prijal jeho abdikáciu z dôvodu dovŕšenia kánonického 75. roku života. Stal sa emeritným biskupom. 
Dňa 5. júla 2007 bol slávnostným kazateľom a celebrantom na Národnej Cyrilo-metodskej púti v Nitre na pozvanie Mons. Viliama Judáka, nitrianskeho biskupa. 
Zomrel 20. marca 2019.
Pozdišovská keramika

Pozdišovská keramika je druh značkovej keramiky s niekoľko sto ročnou tradíciou výroby na území východného Slovenska v obci Pozdišovce. Je to keramika - hrnčina - vyrábaná z kaolínovej hliny, ktorá sa ťažila v okolí obce Pozdišovce v Ondavskej vrchovine. Jej časť „Pozdišovský chrbát“ obsahuje v hĺbke od 0,5 m do 12 m ložisko kvalitného bieleho, žltého a červeného ílu vhodného na tvorbu tejto keramiky.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o hrnčiaroch z okolia Pozdišoviec (z panstva Pozdišovce) sa datuje na 11. október 1416. Zo začiatku sa vyrábal úžitkový riad. Postupne keramikári začali tvoriť dekoratívnu keramiku, ktorá čerpala vzory z miestnej tradície ornamentu, ale aj z ornamentinky okolitých výrobní (najmä Sárospatak). V histórii tejto keramiky sa vytvárali tri druhy keramického riadu definované podľa úpravy povrchu: 
Najstaršia zachovaná pozdišovská keramika je zo 17. storočia. Na pozdišovských výrobkoch je od r. 1947 charakteristický figurálny vzor na tmavom až čiernom burelovom pozadí. Výrobný keramický závod, používajúci nové technológie, fungoval pod názvom Kermex s r.o. do r. 2006. Vyrábala sa úžitková aj ozdobná keramika. Zo začiatku tu boli dielne zaoberajúce sa výrobou úžitkového riadu. Postupne začali vyrábať dekoratívnu keramiku s využitím ornamentálneho dekoru v ľudovom štýle. Úžitková strojovo vyrábaná keramika sa tu stala hlavnou časťou produkcie.
V Pozdišovciach je len jediná súkromná dielňa majstra keramikára, v ktorej sa tvorí výhradne ručne vyrábaná majolika. Je to dielňa majstra Jána Parikrupu-Šipara (nar. 1942). V jeho rode je tradícia keramikárstva stará 300 rokov.
Pozdišovská keramika a pozdišovská majolika sú výrobky s ochrannou známkou. Originálne ručné keramikárske výrobky z Pozdišoviec sa predávajú len pod touto ochrannou známkou. 
Externé odkazy.
Majstri hliny: Pozdišovské keramické dielne - Google kniha
Niekto to rád horúce

Niekto to rád horúce je americká filmová komédia z roku 1959. 
Scenár k filmu napísal Billy Wilder spoločne s I.A.L. Diamondom. Inšpiráciou bola nemecká fraška "Fanfaren der Liebe" (1951, réžia Kurt Hoffmann).
Film sa preslávil najmä záverečnou vetou:
Film bol nominovaný na Oscara v kategóriách najlepší herec v hlavnej úlohe (Jack Lemmon), kostýmy, výprava, kamera, réžia a najlepší adaptovaný scenár. Oscara získal za kostýmy. Film získal ocenenie Zlatý glóbus, bol nominovaný v kategóriách najlepšia komédia, najlepší muzikálový a komediálny herec (Jack Lemmon) a najlepšia komediálna a muzikálová herečka (Marilyn Monroe). Film získal ceny aj v zahraničí, Jacka Lemmona ocenila BAFTA ako najlepší „nebritský“ herec.
Advekcia

Advekcia je v chémii, inžinierstve a vedách o Zemi transportný mechanizmus prenosu danej veličiny (teploty, vlhkosti atď.) fluidným prúdením média.
Meteorológia.
V meteorológii je advekcia obyčajne prenos tepla alebo vlhkosti prúdením vzduchu - prílev teplého, studeného, vlhkého či suchého vzduchu. Advekcia môže byť v prízemnej vrstve alebo vo vyšších hladinách atmosféry (výšková).
Geológia.
V geológii sa pojmom advekcia označuje pohyb hmôt v hlbších vrstvách zeme spôsobený gravitačnými, resp. teplotnými rozdielmi a diferenciáciou hmôt. Príkladom takýchto pohybov je konvekčné prúdenie v zemskom plášti.
Západoeurópsky čas

Západoeurópsky čas (ZEČ), angl. "Western European Time" ("WET"), je jedným z časových pásiem patriacich do pásma UTC Z. Je to koordinovaný svetový čas. Používa sa v západnej Európe a v západnej časti Afriky.
Čching-čcheng

Čching-čcheng je pohorie v čínskej provincii S'-čchuan. Podľa taoistickej tradície tu pôsobil Žltý cisár, legendárny čínsky panovník. Nachádza sa tu okolo 36 menších vrcholov a veľa chrámov. 
Pohorie bolo v roku 2000 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Zavlažovací systém pri Tu-ťiang-jene

Zavlažovací systém pri Tu-ťiang-jene je rozsiahly systém zavlažovania v čínskej provincii S'-čchuan. 
Jeho začiatky siahajú až do 3. storočia pred Kr. Systém je dodnes funkčný a a tvorí jednu z dôležitých ukážok starobylej čínskej vynaliezavosti a vyspelosti. 
Zavlažovací systém bol spoločne s pohorím Čching-čcheng v roku 2000 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Jün-kang š’-kchu

Jün-kang š’-kchu je jaskynný komplex v čínskej provincii Šan-si v prefektúre Ta-tchung. Jaskyne sú unikátnou ukážkou skalnej architektúry a spolu s jaskyňami Mo-kao a Lung-men tvoria asi najvýznamnejšie pamiatky čínskej jaskynnej architektúry. V desiatkach jaskýň sa nachádzajú stovky malieb a sôch, väčšinou inšpirovaných budhizmom. 
V roku 2001 boli jaskyne zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Jazykový ostrov

Jazykový ostrov je označenie pre oblasť, v ktorej sa prevažne používa jeden jazyk a ktorá sa celá nachádza vo vnútri oblasti s prevažne iným jazykom.
Jazykové ostrovy vznikajú migráciou, alebo asimiláciou. Migráciou napríklad vznikol slovenský jazykový ostrov v Békešskej župe.
Príklady.
Na území dnešného Slovenska existovali 3 nemecké jazykové ostrovy: 
V týchto oblastiach ešte doteraz žije niekoľko Karpatských Nemcov s jedinečnými nárečiami. 
Na území dnešného Česka existovali pred odsunom sudetských Nemcov v rámci českej jazykovej oblasti nemecké jazykové ostrovy v okolí týchto miest:
Jin-sü

Jin Sü je archeologická lokalita v čínskej provincii Che-nan, kde sú pozostatky posledného hlavného mesta dynastie Šang (1766 pred Kr. - 1050 pred Kr.). Mesto bolo znovuobjavené až na samom konci 19. storočia a dnes je jednou z najstarších čínskych archeologických lokalít. 
V roku 2006 bolo zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Tchaj-šan

Tchaj-šan alebo Tchaj je vrch na severovýchode Číny v mestskej prefektúre Tchaj-an provincie Šan-tung. Patrí medzi tzv. Päť veľkých vrchov, čo je označenie pre päť vrchov posvätných v taoizme. Miestne vrchy boli osídlované už od staroveku a ľudia, ktorí sa tu usídľovali stavali najrôznejšie stavby. V priebehu storočí bol vrch inšpiratívnym prvkom pre veľa väčšinou čínskych umelcov. Dnes patrí Tchaj-šan k najnavštevovanejším miestam v Číne.
V roku 1987 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Tiao-lou

Tiao-lou sú opevnené veže s niekoľkými podlažiami, väčšinou postavené zo železobetónu. Nachádzajú sa v meste Kchaj-pching v čínskej provincii Kuang-tung. 
Veže sú unikátne svojou architektúrou v ktorej sa prelína hneď niekoľko architektonických smerov. Prvá bola postavená na začiatku dynastie Čching (1644 - 1911) a ďalšie v 20. storočí.
V roku 2007 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Čung-kuo nan-fang kcha-s'-tche

Čung-kuo nan-fang kcha-s'-tche je krasová oblasť v troch čínskych provinciách - Jün-nan, Kuej-čou a Kuang-si. Plocha celej oblasti zaberá okolo pol milióna km2. 
V roku 2001 bola oblasť zapísaná na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Národný park Kévaládév

Národný park Kévaládév je indický národný park v štáte Rádžasthán. Je známy najmä obrovským množstvom najrôznejších druhov vtáctva. To láka turistov i ornitológov z celého sveta.
V roku 1985 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Zittauer Gebirge

Zittauer Gebirge () sú severnou časťou Lužických hôr ležiace na území Nemecka. Bývali súčasťou zemí Koruny českej, dnes patria k Slobodnému štátu Sasko. Na ich území je chránená krajinná oblasť. Centrom oblasti je mesto Zittau.
Stručný opis.
Územie je plošne neveľké, len a býva tak niekedy označované ako najmenšie nemecké pohorie. Jeho južnú časť tvorí Lužický chrbát (spoločný s českou časťou Lužických hôr), severná časť prechádza do Žitavskej panvy "(Zittauer Becken)". Geologická stavba je rovnaká ako pri českej časti Lužických hôr. Sú to pieskovcové vrstvy kriedovej tabule, vzniknuté usadzovaním na morskom dne v období druhohôr. V treťohorách boli sopečnou činnosťou vodorovné dosky rozlámané a medzi nich prenikli vulkanické lávy, ktoré vytvarovali po stuhnutí aj tunajšie vrchy. Stuhnutá láva je zastúpená hlavne znelcom a čadičom. Postupná erózia pieskovcov potom vytvorila zaujímavé útvary, údolia a skalné mestá. Dnešný vzhľad ovplyvnili aj ľadovce, ktoré v ľadovej dobe dosiahli k svahom Zittauer Gebirge.
Osídlenie.
Pôvodne tu žili Lužickí Srbi, od 12. storočia bolo územie osídlené trvalejšie obyvateľstvom živiacim sa poľnohospodárstvom a ťažbou pieskovca. Rozšírilo sa tu pláteníctvo a súkenníctvo. Územie patrilo do Hornej Lužice, ktorá bola dlho súčasťou zemí Koruny českej. Najväčšiemu z miest, Zittau, udelil český panovník Přemysl Otakar II. mestské práva, český kráľ Karol IV. v roku 1365 priviedol na Oybin rád celestínov. Prechádzala tu blízko obce Lückendorf žitavská obchodná cesta. V 17. storočí pripadlo územie Sasku ako léno českých zemí, definitívne sa ho vzdal roku 1815 cisár František II. V rokoch 1945 – 1990 spadali Zittauer Gebirge pod kraj Drážďany vo vtedajšej NDR, po zjednotení Nemecka sú súčasťou nemeckého Slobodného štátu Sasko "(Freistaat Sachsen)."
Najväčším mestom a strediskom oblasti je Zittau s 38 000 obyvateľmi. 
Príroda a jej ochrana.
Skladba porastov je obdobná českej strane pohoria. Je tu väčšie zastúpenie skalných miest, lesy prevažne smrekové, vo vyšších polohách sa zachovali aj bučiny. Pomerne dobre boli udržované kosením tunajšie lúky, vďaka tomu je tu zachovaných mnoho druhov chránených rastlín.
V roku 1958 bola na ploche založená Chránená krajinná oblasť Zittauer Gebirge "(Landschaftschutzgebiet Zittauer Gebirge)," ktorej správa sídli v Zittau. Samotné Zittau na území CHKO nie je. Na území CHKO sú dve prírodné rezervácie – "Luž" a "Jonsdorfské skalné mesto". Je tu evidovaných šesť pamätných stromov.
CHKO Zittauer Gebirge úzko spolupracuje s českou CHKO Lužické hory. Napr. spoločne upravili "Náučný chodník Brazilka" na okraji prírodnej pamiatky Brazilka pri hraniciach, kde sú štyri dvojjazyčné tabule.
Cestovný ruch.
Na tunajšom území je veľmi veľa zaujímavých miest, skalné mestá, náučné chodníky, rozhľadne a skalné vyhliadky, obce a mestečká s radou múzeí a ľudovou architektúrou, kultúrnych, cirkevných pamiatok, hradov či ich zrúcanín. V Zittau je lákadlom turistov Zittauská úzkorozchodná železnica.
Zittauská úzkorozchodná železnica

Zittauská úzkorozchodná železnica () je jednou z niekoľkých zostávajúcich saských úzkorozchodných železníc s rozchodom 750 mm.
Licenciu na stavbu trati získala spoločnosť "Zittau-Oybin-Jonsdorfer Eisenbahn-Gesellschaft" (ZOJE, ľudový výklad tejto skratky je "Zug ohne jede Eile", teda "vlak bez akéhokoľvek náhlenia"), ktorá 26. júna 1889 zahájila výstavbu. K otvoreniu spoločného úseku do Bertsdorfu, nadväzujúceho na 1,65 kilometra na existujúcu trať Zittau – Hermsdorf (Heřmanice), došlo 25. novembra 1890. Uvažovalo sa tiež o predĺžení trate z Jonsdorfu až do českej Mimone.
Na pravidelné spoje sú nasadzované parné lokomotívy rad 99.73-76 (7 ks, z toho 4 prevádzkové) a 99.77-79 (1 ks). Železnica vlastní tiež dieselovú lokomotívu L30H. Od roku 2011 je na pravidelné spoje nasadzovaná tiež dieselová lokomotíva L45H, do ktorej bol v železničných dielňach MaLoWa inštalovaný motor CAT C18 s výkonom 650k.
Trať.
Zittau-Bertsdorf-Oybin
Bertsdorf-Jonsdorf
Klas

Klas ("spica") je jednoduché súkvetie s priamym vretenom, na ktorom v pazuche listeňov prisadajú kvety. Typologicky je vlastne obdobné hroznovitým súkvetím, rozdiel je v skrátených či chýbajúcich kvetných stopkách, čím kvety prisadajú priamo na vreteno.
Toto súkvetie je bežné medzi druhmi z čeľade lipnicovité - trávy.
Zástupcovia:
Otto Adamec

Otto Adamec, DrSc. (* 13. august 1929, Ružomberok) je slovenský biochemik, endokrinológ a fyziológ.
Životopis.
Pracoval vo Výskumnom ústave chovu a šľachtenia hydiny, v roku 1978 získal vedeckú hodnosť DrSc.. Od roku 1980 bol zamestnancom Ústavu biochémie a genetiky živočíchov SAV. Zaoberal sa štúdiom endokrinných chorôb vo vzťahu k steroidným hormónom, neskôr ekologickému zhodnocovaniu biologických odpadov.
Sarma

Sarma (tib. gsar ma) označuje súhrnne všetky školy tibetského budhizmu, ktoré vznikli počas druhej neskoršej vlny šírenia (tib. bstan pa phyi dar) budhizmu v Tibete a vymedzili sa voči staršej škole Ňingma. Hoci sa tieto školy sa označujú ako školy nových prekladov (tib. gsar), Raudsepp vo svojej práci uvádza:
"Najčastejšie sa počiatok neskoršieho šírenia učení budhizmu v Tibete vysvetľuje vo vzťahu k iným udalostiam a nie k prekladateľským aktivitám. Ako sa bežne uvádza, bstan pa phyi dar začalo súbežne v západnom a strednom Tibete a dátumy pre jeho počiatok sa vzťahujú k obnoveniu vinaje v strednom Tibete, na ktorom sa podieľal Lume (tib. Klu mes) a jeho spoločníci. Khäpa Deu (tib. mkhas pa lde’u, stred až druhá polovica 13.storočia) kladie túto udalosť do roku 988."
Charakteristika.
Spoločnou črtou týchto škôl je, že sa opierajú o preklady, ktoré vznikli na etymologickom princípe; na rozdiel od školy Ňingma, ktorej preklady vznikli na významovom a kontextuálnom princípe. Uznávajú štvoraké delenie tantrických textov na rozdiel od šesťdielnej klasifikácie Ňingmy a súhrnne používajú terminológiu odlišnú od Ňingmy. Konkrétne ide o školy a línie: Sakja, Kadam, Šangpa, Kagjü, Džonang, Bulug, Bodong, Židže - Čöjul, Čagzam a Gelug. V rámci rozšíreného delenia na osem línií praxe, ktoré uvádza Džamgön Kongtrul v diele Pokladnica poznania (kniha 8., časť 4) vyzerá zaradenie už uvedených nasledovne:
Žlté a červené čapice.
Toto delenie škôl tibetského budhizmu sa vzťahuje k Congkhapovej reforme školy Kadam a vytvoreniu školy Gelug. Všetky školy tibetského budhizmu, ktoré existovali do vzniku školy Gelug používali pre svojich učiteľov a hierarchov čapice, koruny, klobúky červenej farby. Škola Gelug na znak svojej reformácie začala používať pre svojich učiteľov čapice žltej farby, ktorá symbolizuje cnosť. Školy červených čapíc pripúšťajú, aby učiteľom (tib. bla ma, láma) mohol byť mních aj laická osoba. Škola Gelug vo všeobecnosti umožňuje vo funkcii učiteľa pôsobiť len mníchom a mníškam. V strednom a západnom Tibete bola škola Gelug od nástupu Dalailámu k moci "štátnou cirkvou" a dostávala podporu zo štátnej pokladnice; ostatné školy - školy červených čapíc - štátnu podporu nedostávali.
Plievočka

Plievočka (, ) je špeciálny termín pre dva vonkajšie okvetné lístky zrastené v šupinu (často dvojhrotú) pri kvetoch tráv, teda rastlín z čeľade lipnicovité ("Poaceae"). Takto plievočku hodnotí napr. kniha Květena ČR aj kľúč Kubát et. al. (2002). Iní autori však nepovažujú plievočku za premenené okvetné lístky, ale za listence. Plievočka býva umiestená oproti plevici a spolu s ňou zviera zvyšok kvetu. Jej vlastnosti sú dôležité pri určovaní jednotlivých druhov tráv.
Žitavská panva

Žitavská panva (niekedy aj Liberecká panva) (, ) v Sasku zodpovedá naturraumu Östliche Oberlausitz ("Východná Horná Lužica"), v poľskom systéme geomorfologického členenia zodpovedá mezoregiónu Obniżenie Żytawsko-Zgorzeleckie ("Zittausko-görlitzská zníženina"), je geomorfologický celok v Krkonošskej oblasti Sudet.
Ide o tektonickú zníženinu medzi Lužickými horami a Lužickou nivou na západe, Frýdlantskou pahorkatinou, Jizerskými horami a Krkonošským podhorím na východe a Ještědsko-kozákovským chrbtom na juhozápade.
Celá panva patrí do povodia Lužickej Nisy. Významné mestá sú Liberec, Chrastava, Hrádek nad Nisou, Zittau, Bogatynia a Görlitz.
Bratislavské predmostie

Bratislavské predmostie (, ) je označenie pravobrežnej časti Dunaja, ktorá po prvej svetovej vojne pripadla Česko-Slovensku. Po druhej svetovej vojne bolo predmostie rozšírené o tri pôvodne maďarské obce. Územie je dnes súčasťou Slovenska.
Dejiny.
Trianonskou mierovou zmluvou v roku 1920 bola k územiu novovytvoreného Česko-Slovenska pripojená malá časť územia na pravom brehu Dunaja, ktorá zahŕňala katastrálne územie obce Petržalka (dovtedy , resp. ). V rokoch 1938 až 1945 bolo toto územie zabrané Treťou ríšou.
Na Parížskej mierovej konferencii v rokoch 1946 – 1947 Česko-Slovensko požadovalo rozšírenie predmostia o celkovo päť maďarských obcí (Rusovce, Jarovce, Čunovo, Rajka a Bezenye). Podľa rozhodnutia konferencie boli k ČSR nakoniec pripojené len tri obce: Rusovce, Jarovce a Čunovo. Rajka a Bezenye zostali súčasťou maďarského štátneho územia. Odovzdanie územia s veľkosťou 65 km² sa uskutočnilo 15. októbra 1947. Odovzdané obce sa neskôr stali súčasťou Bratislavy.
Národný park Sundarban

Národný park Sundarban je indický národný park v Západnom Bengálsku na hraniciach s Bangladéšom.
Rozprestierajú sa tu najväčšie mangrovy na svete. Les pokrýva plochu okolo 10 000 km², pričom väčšia časť sa rozprestiera na území Bangladéšu. 
Miestna rezervácia slúžia aj na ochranu tigra indického a patrí k najväčším svojho druhu vôbec. 
V roku 1985 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Ľubietovská keramika

Ľubietovská keramika je názov pre tradičné ľubietovské keramické výrobky s charakteristickými farbami hnedou, bielou, čiernou a zelenou. 
História remesla.
V okolí dnešnej obce Ľubietová sa vyskytuje ložisko kvalitnej hrnčiarskej hliny. Po úpadku stredovekého baníctva a mestských práv Ľubietovej sa začali rozvíjať remeslá, medzi nimi aj hrnčiarstvo. Od prvej polovice 17. storočia je tu už známa aj výroba keramiky. Bola to sezónna činnosť.V zime vyrábali keramiku a na jar ju chodili predávať po okolí na jarmoky, tiež až za hranice na Ukrajinu a do Poľska. Vyrábali približne 50 druhov výrobkov, pričom používali kombinácie farieb hnedú s bielou a hnedú, zelenú a čiernu. Ľubietovský hrnčiarsky cech mával od 15 - 70 členov. Preto aj skladba ich vzoriek na keramike je bohatá. Od roku 1853 je známy klasický ľubietovský vzor - biele geometrické motívy na tmavohnedom podklade. V prvej tretine 20. storočia sú známe krčahy s hnedým a zeleným dekorom na svetlom podklade. Vyrábala sa tu aj nezdobená glazovaná keramika mestského typu hnedej farby bez vzorky.
Ľubietovská keramika v 20. storočí postupne upadala, až kým v polovici storočia jej výroba ustala. Vyrábali ju hrnčiari v obci Ľubietová z hliny, ktorú ťažili v okolí. V súčasnosti (21. storočie) je udržiavateľom hrnčiarskej tradície majster Igor Hudec, ktorý ručne vyrába majoliku. Významným majstrom bol aj Július Filo (keramikár), ktorý tvoril v obci Ľubietová hlavne v 20. storočí. V obci je aj ručná výroba keramických kachlí, ktorú vlastní Martina Štefanovská. Janette Skybová a Mária Benková tvoria keramické riady, šperky a ozdoby.
V Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici sa nachádza asi 50 kusov novodobej ľubietovskej majoliky, ktorá pochádza z dielne založenej v roku 1947 majstrami džbánkarmi Emilom Majnholdom a Júliusom Filom v Ľubietovej. Typické pre ňu sú figurálne motívy a ornamenty. Časť zbierky tvoria keramické plastiky.
Hlaholské listy z Hlohovca

Hlaholské listy z Hlohovca sú jedna z mála pamiatok písaných hlaholikou, ktoré sa fyzicky našli na Slovensku. Napísané boli asi v 13. alebo 14. storočí a pochádzajú zo starej liturgickej knihy. Sú to 2 popísané fólie z väzby iného náboženského traktátu, ktorý bol vytlačený v Benátkach v roku 1642. Nájdené boli v roku 1944 v hlohovskom františkánskom kláštore.
Szabadcsapatok

Szabadcsapatok (niekedy označované aj ako Szabadság csoport, po slovensky "„Slobodné oddiely“", resp. "„Oslobodzovacie oddiely“") boli maďarské polovojenské jednotky aktívne v rokoch 1938 a 1939 vytvorené za účelom destabilizácie situácie na česko-slovenskom pohraničí pomocou ozbrojených vpádov na územie ČSR, sabotáží a diverzie.
Zloženie jednotiek.
Jednotky boli sformované na severe Maďarska v priebehu roku 1938 počas politickej krízy v Česko-Slovensku. Podľa zistení česko-slovenských úradov boli jednotky zaraďované do skupín zložených z približne 250260 mužov. Išlo o dobrovoľníkov, väčšinou z radov inteligencie. Pred zaradením do skupiny bol každý záujemca lekársky prehliadnutý, nakoľko sa prijímali len zdraví a fyzicky zdatní muži. Vyzbrojení boli puškami a guľometmi. Ku každej skupine boli pridelené dve delá.
Pôsobenie.
Prvé nasadenia jednotiek na ozbrojené prepady česko-slovenského územia boli zaznamenané v októbri 1938. V dňoch 6. až 11. októbra sa uskutočnila séria prepadov berehovského okresu na Podkarpatskej Rusi, pri ktorej zahynuli dvaja česko-slovenskí občania. V noci z 13. na 14. októbra maďarskí ozbrojenci prepadli železničnú stanicu v Kráľovskom Chlmci, pričom zastrelili príslušníka finančnej stráže. Jeden četník bol zabitý a ďalší traja zranení pri strete s ozbrojencami unikajúcimi do Poľska pri Serednom dňa 22. októbra Ďalší útok na Podkarpatskej Rusi sa odohral 27. októbra pri Kosine. 1. novembra vpadlo na územie ČSR pri Kuzmiciach 12 ozbrojených osôb.
Po vyhlásení arbitrážneho rozsudku boli jednotky použité na vymáhanie ustanovení arbitráže a na fyzické potláčanie a zastrašovanie slovenského a rusínskeho obyvateľstva. Ozbrojenci Szabadcsapatok vyvíjali záškodnícku činnosť až do rozpadu Česko-Slovenska v marci 1939 nerešpektujúc dohodnutú demarkačnú líniu po Viedenskej arbitráži. Tieto akcie mali vyvolať dojem, že obyvateľstvo Podkarpatskej Rusi sa búri proti česko-slovenskej vláde.
Kortelisy

Kortelisy (, ) je dedina na Ukrajine v Ratnevskom rajóne Volynskej oblasti. V roku 2001 tu žilo asi 1 213 ľudí. Kortelisy sú známe predovšetkým masakrom, pri ktorom nacisti počas druhej svetovej vojny zavraždili 2 892 ľudí.
Dejiny.
V okolí dediny operovali ukrajinské a sovietske partizánske oddiely, ktoré zlikvidovali v okolí obce niekoľko miestnych policajtov a nemeckého vojaka.
23. septembra 1942 nemecká rota 3. práporu 15. policajného pluku pod vedením nadporučíka Glücksa spolu s pomocnými oddielmi ukrajinskej a bieloruskej kolaborantskej polície obkľúčili obec a jej obyvateľom a obyvateľom niekoľkých osád z okolia prikázali zhromaždiť sa v centre Kortelisy. Zhromaždených civilistov postrieľali paľbou z guľometov na 5 rôznych miestach. Najprv nacisti zlikvidovali mladých mužov, ktorí sa mohli postaviť na odpor. Pri následnému vraždení žien a detí preto už odpor nikto nekládol. Zahynulo 2892 ľudí, mužov, žien aj detí, z toho 1650 obyvateľov obce. Ďalších asi 1240 obetí predstavovali obyvatelia blízkych dedín Birka, Zabolotia a Borisovka. Následné bola obec vypálená. Zhorelo 715 domov.
Bhímbétka

Bhímbétka je archeologické nálezisko v Indii v centrálnom štáte Madhjapradéš. 
Nachádza sa tu množstvo skalných úkrytov vyzdobených množstvom nástenných malieb, ktorých pôvod siaha do doby kamennej. Vek malieb je odhadovaný až na 30 000 rokov, čo ich radí k najstarším na svete. 
Od roku 2003 je súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Vimperk (architektúra)

Vimperk je dekoratívny prvok gotickej architektúry. Je to trojuholníkový štít nad gotickým portálom, alebo oknom. Býva vyplnený slepou, alebo prelamovanou kružbou a zdobený krabmi, krížovými kyticami, po stranách niekedy aj malými fialami. Zdôrazňuje vertikálnu tendenciu gotickej architektúry.
Príkladom vimperku je severné a južné priečelie transeptu Katedrály Notre-Dame v Chartres, Francúzsku.
Národný park Ujung Kulon

Národný park Ujung Kulon je národný park v Indonézii. Rozkladá sa na Jáve a jeho rozloha je viac než tisíc štvorcových kilometrov. Park je vysoko cenený najmä vďaka miestnemu výskytu ohrozeného jávskeho nosorožca. 
V roku 1991 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Sedem divov sveta

Sedem divov sveta môže byť: