burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pareatidae

Pareatidae alebo (podľa niektorých názorov správnejšie ) Pareidae je čeľaď hadov z taxónu Caenophidia.
Staršie sa tento taxón často zaraďoval ako podčeľaď Pare(at)inae do čeľade užovkovité - pozri staršie systémy uvedené v článku užovkovité.
Charakteristika.
Žijú v juhovýchodnej Ázii, na stromoch alebo na zemi. Živia sa skoro výlučne slimákmi (ulitníkmi), iba rod Aplopeltura je jašterice. Sú vajcorodé. Nie sú jedovaté. 
Systematika.
Pare(at)idae:
Pajácov osud

Pajácov osud bol nemý slovenský film nakrútený v roku 1923 košickým hercom a zástupcom požičovne SlovenskoFilm Ottom Kováčom. Účinkovali v ňom košický divadelný herci a priatelia Otta Kováča, ktorý ho režíroval aj v ňom hral hlavnú úlohu. Bola to adaptácia Leoncavallovej hry Komedianti (I Pagliacci). Kameramanom bol Ervín Gajdica. Premiéra bola v Prahe 8. októbra 1925. Film sa nezachoval.
Kliment (prvé meno)

Kliment je mužské krstné meno. Pôvod má v latinskom slove "clemens" s významom „prívetivý“. Meniny na Slovensku má 23. novembra.
Staršie podoby: Klementín, Klement. Domácka podoba mena Kliment je Klimek, Klimko, Klimo, Klima.
Xenodermatidae

Xenodermatidae alebo (podľa niektorých názorov správnejšie ) Xenordermidae je čeľaď hadov z taxónu Caenophidia.
Staršie sa tento taxón často zaraďoval ako podčeľaď Xenoderm(at)inae do čeľade užovkovité - pozri staršie systémy uvedené v článku užovkovité.
Charakteristika.
Tieto hady sa vyskytujú v južnej a juhovýchodnej Ázii. Charakteristické je pre ne, že šupiny majú celé splynuté s kožou (kým iné hady majú šupiny spojené s kožou len v jednom bode) a miestami majú medzi šupinami oblasti s obyčajnou kožou. Inak málo preskúmané. Živia sa žabami a možno rybami. Sú živorodé. 
Systematika.
Xenoderm(at)idae:
Staršie sa sem niekedy zaraďoval aj rod Oxyrhabdium, ktorý sa od roku 2017 zaraďuje do Lamprophiidae .
Kliment

Kliment môže byť:
Šťastie pána Slávika (1923)

Šťastie pána Slávika bol krátky hraný reklamný film vyrobený v roku 1923 pre stávkovú kanceláriu a záložňu Salomon Ungár. Účinkovali v ňom Ján Pogány, Irma Zelenková, František Bišovský a ďalší. Film natočil kameraman Imrich Darányi a Ladislav Ladáni .
Taboo (seriál z roku 2017)

Taboo je britsko-americký dramatický televizný seriál, produkovaný produkčnými spoločnosťami "Scott Free London" a "Hardy Son &amp; Baker". Seriál mal premiéru v Spojenom Kráľovstve 7. januára 2017 na stanici BBC One a v USA 10. januára 2017 na stanici FX. Druhá séria bola oznámena v marci 2017. 
Seriál bol vytvorený Stevenom Knightom, Tomom Hardym a jeho otcom Edwardom "Chipsom" Hardym a je založený na príbehu, ktorý napísali Tom a Chips Hardy. Osemdielna séria, odohrávajúca sa v roku 1814, začína návratom Jamesa Keziaha Delaneyho (Tomom Hardym) do Anglicka po dvanástich rokoch v Afrike so štrnástimi ukradnutými diamantmi po smrti svojho otca a na konci vojny so Spojenými štátmi. 
Kristoffer Nyholm a Anders Engström režírovali každý štyri epizódy prvej série. Hudba bola zložená Maxom Richterom. Seriál získal všeobecne priaznivé hodnotenia, pričom kritici chválili Hardyho výkon. V pláne sú ďalšie dve série.
Na Slovensku mal seriál premiéru 7. apríla 2018 na Dvojke.
Produkcia.
Seriál "Taboo" bol vytvorený Stevenom Knightom, Tomom Hardym a jeho otcom Edwardom "Chipsom" Hardym a je založený na príbehu, ktorý napísali Tom a Chips Hardy. Knight a Tom Hardy v minulosti spolupracovali na filme "Locke" z roku 2013 a na seriáli "Peaky Blinders," ktorý mal premiéru v roku 2013. Prvá séria bola režírovaná Kristofferom Nyholmom a Andersom Engströmom. Hudba bola zložená Maxom Richterom. Steven Knight plánuje ďalšie dve série. Seriál "Taboo" bol v marci 2017 obnovený pre druhú sériu.
Dorykleidas

Dorykleidas () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. 
Sochár Dorykleidas pochádzal zo Sparty. Činný bol v 6. storočí pred Kr. Staroveký cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom sochy bohyne Themidy nachádzajúcej sa medzi inými umeleckými dielami v chráme bohyne Héry v Olympii: „"V chráme bohyne Héry je Diova socha, socha Héry sedí na tróne; stojí vedľa nej (socha Dia), má bradu a prilbu na hlave, sú to prosté umelecké diela. Hóry, ktoré sedia vedľa seba na tróne, vytvoril aiginsky Smilis; vedľa nich stojí socha Themidy, matky Hór, dielo Dorykleida, rodom Lakedaimončana, žiaka Dipoina a Skyllida."“ V tomto chráme stála aj socha bohyne Atény, ktorú zhotovil Dorykleidov brat Medón. 
V Olympii sa v blízkosti chrámu bohyne Héry našla obrovská ženská hlava z vápenca v archaickom slohu. Medzi dvomi vnútornými stĺpmi bol objavený podstavec trónu.
Taboo

Taboo môže byť:
Manínska vrchovina

Manínska vrchovina sú geomorfologický podcelok Súľovských vrchov. Nachádza sa v západnej časti pohoria a najvyšším vrcholom je Veľký Manín ().
Vymedzenie.
Podcelok sa nachádza na západe a severe pohoria a ohraničuje ho na západe Podmanínska pahorkatina a Bytčianska kotlina (podcelky Považského podolia), na severovýchode Nízke Javorníky (podcelok Javorníkov) a Žilinská pahorkatina (podcelok Žilinskej kotliny) a východným smerom pokračujú Súľovské vrchy podcelkom Súľovské skaly. Súčasťou územia je geomorfologická časť Maníny. Územie odvodňujú prítoky Váhu.
Chránené územia.
V tejto časti pohoria sa nachádzajú:
Oslianska kotlina

Oslianska kotlina je geomorfologický podcelok Hornonitrianskej kotliny na strednom Slovensku. Nachádza sa v povodí rieky Nitry v južnej časti okresu Prievidza a na severnom okraji okresu Partizánske. 
Vymedzenie.
Oslianska kotlina je najjužnejšou z Hornonitrianských kotlín a v južnej časti nadväzuje na Podunajskú pahorkatinu. Obklopujú ju zo severu Nitrické vrchy, podcelok Strážovských vrchov a Rudnianska kotlina, na severovýchode Prievidzská kotlina (obe podcelky Hornonitrianskej kotliny), na juhovýchode Vysoký Vtáčnik (podcelok Vtáčnika) a juhu Rázdiel, podcelok pohoria Tribeč. Na západe rovinaté územie prechádza do Nitrianskej nivy, podcelku Podunajskej pahorkatiny.
Osídlenie.
Oslianska kotlina patrí medzi menšie územia a z veľkej časti je poľnohospodársky využívané. Nachádzajú sa tu len stredne veľké obce Oslany, Čereňany, Bystričany a Horná Ves.
Doprava.
Centrálnou časťou kotliny vedie dôležitá dopravná tepna Hornej Nitry, cesta I/64. V južnej časti sa pripája cesta II/512 zo Žarnovice. Veľký význam pre osobnú i nákladnú dopravu zastáva železničná trať Nové Zámky – Prievidza.
Jozef Paslavský

Jozef Paslavský (iný zápis priezviska: Paszlavszky; ; * 2. február 1846, Drahňov – † 21. september 1919, Budapešť) bol uhorský zoológ a pedagóg.
Životopis.
Narodil sa v Drahňove v Zemplínskej župe v rodine Jozefa Paslavského a jeho manželky Márie rod. Sivkovej. Základnú a strednú školu navštevoval v Slovenskom Novom Meste a v Užhorode. Krátko študoval teológiu v Košiciach, následne v rokoch 18681872 prírodné vedy na univerzite v Budapešti, kde zároveň pracoval v Maďarskom národnom múzeu (18701873). V roku 1872 získal kvalifikáciu stredoškolského profesora, v rokoch 18731874 pôsobil ako asistent na katedre zoológie, v rokoch 18741911 ako profesor prírodopisu na vyššej reálnej škole v Budapešti, kde v rokoch 18961911 zároveň pôsobil ako riaditeľ. V roku 1911 odišiel na dôchodok. Zomrel 21. septembra 1919 v Budapešti.
Vedecká činnosť.
Bol zástancom a propagátorom darwinizmu. Vo svojich vedeckých prácach sa zaoberal výskumu rýb, vtákov a zoocecídií tvorených blanokrídlovcami. Vydal faunistické, ekologické i vedecko-popularizačné práce a ako pedagóg tiež vypracoval učebné osnovy, školské predpisy a učebnice zoológie a zemepisu. Od roku 1877 pôsobil ako redaktor vedeckého časopisu "Természettudományi Közlöny" („Prírodovedné noviny“), v rokoch 18991900 ako zostavovateľ syntézy "Fauna Regni Hungariae" („Fauna Kráľovstva uhorského“). Od roku 1888 bol členom korešpondentom Uhorskej akadémie vied. Zaslúžil sa o rozvoj činnosti Uhorskej prírodovedeckej spoločnosti, ktorej bol v rokoch 18971906 prvým tajomníkom.
Ms. Jackson

„Ms. Jackson“ je skladba americkej alternatívnej hip-hopovej skupiny OutKast. Vydaná bola dňa 3. februára 2001, ako druhý singel z ich štvrtého štúdiového albumu "Stankonia". Singel obsadil 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a v roku 2002 vyhral cenu Grammy v kategórii Best Rap Performance by a Duo or Group. V októbri 2011 ho časopis "NME" zaradil na 81. miesto vo svojom zozname "150 Best Tracks of the Past 15 Years" a časopis "Rolling Stone" ho zaradil na 55. miesto v zozname "100 Best Songs of the 2000s".
Gemerská pahorkatina

Gemerská pahorkatina je geomorfologický podcelok Bodvianskej pahorkatiny. Leží na rozhraní stredného a východného Slovenska v okresoch Rimavská Sobota a Rožňava.
Polohopis.
Gemerská pahorkatina tvorí jednu z dvojice samostatných častí Bodvianskej pahorkatiny, oddelených Slovenským krasom. Juhovýchodný okraj vymedzuje štátna hranica s Maďarskom, severozápadne sa nachádza Rimavská kotlina, podcelok Juhoslovenskej kotliny a na východe nadväzuje Silická planina, patriaca do Slovenského krasu.
AMX-10 RC

AMX-10RC je francúzske ľahké kolesové obrnené prieskumné vozidlo a stíhač tankov. Bol postavený firmou GIAT. Okolo 300 je v službe vo francúzskej armáde. 108 ich predali Maroku a 12 Kataru. RC znamená Roues-Canon, čo v preklade znamená kolesové delo. AMX-10RC je väčšinou používané na prieskumné misie v nebezpečných podmienkach alebo ako palebná podpora.
Dizajn a vlastnosti.
V 60. rokoch 20. storočia si francúzska armáda definovala požiadavky na nové obrnené vozidlo, ktoré malo mať výkonný kanón, moderný systém riadenia paľby, dobré jazdné vlastnosti aj v náročnom teréne a ktoré malo byť plne obojživelné. Počiatočná práca na AMX-10RC začala v roku 1970, výroba začala v roku 1976 a prvé vozidlá boli doručené v roku 1981 2. husárskemu pluku v Sourdone. Výroba prebiehala v Atelier de Construction Roanne. Vozidlo má veľmi silný kanón GIAT so systémom palebnej podpory COTAC. Vozidlo je vybavené centrálnym dofukovacím systémom pre pneumatiky. Je ďalej vybavené aj ochranným systémom NBC (nuclear/biological/chemical, ochrana proti nukleárnym, biologickým a chemickým zbraniam). AMX-10RC môže robiť prieskum aj v rádioaktívnom prostredí. AMX-10RC má dva základné nedostatky: Je drahšie ako niektoré bojové tanky a príliš zložité pre niektorých potenciálnych užívateľov. Z týchto dôvodov znížila francúzska armáda svoju pôvodnú objednávku na 337 vozidiel. Výroba tohto vozidla už skončila.
Konštrukcia.
Korba a veža AMX-10RC sú zvarené z hliníkových pancierov. Pracovisko vodiča je vpredu naľavo, veža je uložená v prostrednej časti korby, vzadu je priestor pre motor a prevodovku. Zvláštnosťou podvozku 6x6 je možnosť prispôsobiť svetlú výšku charakteru terénu a dokonca z miesta vodiča nastaviť bočný sklon vozidla. Rad súčastí poháňacej sústavy, vrátane motora a prevodovky sa taktiež využívali v pásovom prieskumnom vozidle AMX-10P.
Vozidlo je plne obojživelné, vo vode ho poháňajú dve lodné skrutky, upevnené v zadnej časti korby. Lodné skrutky dokážu vozidlu udeliť rýchlosť až 7,/h.
Veliteľ a strelec majú svoje miesto na pravej strane veže, sedadlo nabíjača je na ľavej strane. Hlavnú výzbroj vozidla predstavuje kanón a s ním súoso upevnený guľomet. Vo vozidle je zásoba 40 nábojov pre kanón a 4000 nábojov pre guľomet. Na oboch stranách veže sú umiestnené dva elektricky ovládané vrhače dymových granátov, ktoré strieľajú smerom dopredu.
Súčasťou systému riadenia paľby je laserový diaľkomer, počítač a systém nočného videnia a zosilňovačom zvyškového svetla. Systém riadenia paľby umožňuje účinne strieľať na statické aj pohyblivé ciele cez deň aj v noci. kanón používa podkaliberné, kumulatívne a trieštivé strely vyrobené špeciálne pre tento kanón.
Modernizácia AMX-10RCR.
V roku 2010, DCMAT (Direction Centrale du Matériel de l'Armée de Terre) dokončila modernizáciu 256 AMX-10RC na AMX-10RCR (Rénové), program, ktorý zahŕňal integráciu mnohých systémov, dodatočného panciera, systém aktívnej ochrany od firmy Sagem, LIRE, bojový systém SIT (Système d'Information Terminal) V1, systém dymových granátov Galix, zmeny v systéme NBC a vylepšenia podvozku.
EBRC Jaguar.
AMX 10 RC nahradí EBRC Jaguar.
Zoznam slovenských futbalistov v Eredivisie

Zoznam slovenských futbalistov v Eredivisie sumarizuje prehľad slovenských futbalistov, ktorí hrali v holandskej najvyššej futbalovej súťaži.
História.
Prvý Slovák v Eredivisie Ivan Mráz, strieborný medailista z OH 1964 v Tokiu hral v rokoch 1968-1972 za MVV Maastricht, dodnes je s 31 gólmi najlepším slovenským strelcom v „krajine tulipánov“.
Prvý veľký prestup slovenského futbalistu ešte pred pádom železnej opony sa uskutočnil v decembri 1988. Jozef Chovanec, rodák z Dolných Kočkoviec pri Púchove, dlhoročný kapitán Sparty Praha prestúpil do PSV Eindhoven, čerstvého víťaza Pohára európskych majstrov. V mužstve plnom hviezd sa presadzoval ťažko, za necelé tri sezóny odohral 33 ligových zápasov, v ktorých dal 4 góly, prispel však k zisku dvoch titulov.
Z pražskej Sparty do Eredivisie viedla cesta aj pre ďalšieho Slováka Stanislava Grigu, v drese Feyenoordu Rotterdam sa podieľal na dvoch triumfoch v Holandskom pohári, zahral si aj v semifinále Pohár víťazov pohárov 1992.
Miroslav Stoch sa pričinil o historický prvý titul pre Twente Enschede v sezóne 2009/2010, členom kádra bol aj Andrej Rendla, pre zranenie odohral len dva zápasy ako striedajúci hráč. 
Prehľad Slovákov v Eredivisie.
Poznámka: hráči označení hviezdičkou sú stále aktívni v Eredivisie
Toryská pahorkatina

Toryská pahorkatina je geomorfologický podcelok Košickej kotliny. Leží v jej východnej časti a zaberá územie Toryskej nížiny medzi Prešovom, Košicami a Slanskými vrchmi, až po hranicu s Maďarskom.
Polohopis.
Územie zaberá mierne zvlnenú východnú a severnú časť kotliny v povodí riek Hornád, Torysa a Oľšava. Na západe nadväzuje Košická rovina, málo zvlnená časť Košickej kotliny, severnejšie potom Hornádske predhorie a Sopotnické vrchy, patriace do Čiernej hory a Šarišská vrchovina. Na severe nadväzujú podcelky Spišsko-šarišského medzihoria Šarišské podolie a Stráže, na severovýchode na kratšom úseku Záhradnianska brázda, ktorá je súčasťou Beskydského predhoria. Východne vystupujú Slanské vrchy a ich podcelky Šimonka, Makovica, Mošník, Bogota a Milič.
Chránené územia.
Toryská pahorkatina patrí medzi stredne husto osídlené oblasti a najmä v okolí miest Košice a Prešov je krajina výrazne poznačená následkami ľudskej činnosti. Najmä centrálna rovinatá časť pahorkatiny je intenzívne poľnohospodársky využívaná, zachovaných prírodných území je teda aj tu pomerne málo. Chránené územia sa nachádzajú najmä na okraji pahorkatiny. V strednej časti je národná prírodná rezervácia Gýmešský jarok a prírodná rezervácia Mirkovská kosatcová lúka, v strednej časti leží chránený areál Nižnočajská pieskovňa a národná prírodná pamiatka Herliansky gejzír.
Doprava.
Pahorkatina patrí medzi dopravne najvýznamnejšie oblasti regiónu, nakoľko ňou vedú severojužné i západovýchodné tranzitné koridory. V Košiciach i Prešove sa križujú významné cestné komunikácie európskeho významu s cestami nadregionálneho významu. Metropolami vedie diaľnica D1, okrajovo tiež rýchlostná cesta R4. Zo západu na východ vedú medzinárodné cesty E 50 a E 58, zo severu na juh E 71 a E 371. Územím vedú i hlavné železničné trate zo Žiliny, z Poľska, z Maďarska i z Ukrajiny, na ktoré sa napájajú lokálne trate. Špecifickú úlohu zohráva širokorozchodná železničná trať Užhorod – Haniska, ktorá je využívaná na zásobovanie železiarní.
Košická rovina

Košická rovina je geomorfologický podcelok Košickej kotliny. Leží južne a juhozápadne od Košíc.
Polohopis.
Územie zaberá rovinatú, málo zvlnenú časť kotliny v povodí riek Hornád a Bodva s Idou. Na západe susedí s podcelkami Slovenského krasu, Dolný vrch, Turnianska kotlina, Zádielska planina a Jasovská planina, severne nadväzuje Medzevská pahorkatina a na území Košíc aj Hornádske predhorie, podcelok Čiernej hory. Východným smerom pokračuje Košická kotlina Toryskou pahorkatinou a na juhu sa z krajiny dvíha Abovská pahorkatina.
Chránené územia.
Košická rovina patrí medzi stredne husto osídlené oblasti, no krajina je i vďaka rozsiahlemu komplexu železiarňam či intenzívnej poľnohospodárskej činnosti, značne poznačená. Zachovaných prírodných území je minimum a jediným chráneným územím sú Perínske rybníky.
Doprava.
Táto časť Košickej kotliny patrí medzi dopravne najvýznamnejšie oblasti regiónu. V Košiciach sa križujú komunikácie zo severu (od Prešova), z východu (od Michaloviec), z juhu (od Miškovca) i zo západu (od Rožňavy). Južnou časťou vedie európska cesta 58 v koridore cesty I/16 (Rožňava – Košice), na juhovýchode potom európska cesta 71 v koridore cesty I/68 a rýchlostnej cesty R4. Zo západného smeru vedie rovinatým územím aj železničná trať Zvolen – Košice, južným smerom železničná trať Košice – Hidasnémeti. Špecifickú úlohu zohráva širokorozchodná železničná trať Užhorod – Haniska, ktorá je využívaná na zásobovaní železiarní. Vo východnej časti sa nachádza medzinárodné letisko Košice.
Hviezdna loď Galactica

Hviezdna loď Galactica (orig. "Battlestar Galactica") môže byť:
Anna Klimeková

PhDr. Anna Klimeková CSc. (* 1949) je slovenská filozofka, vysokoškolská pedagogička a spisovateľka.
Život a dielo.
Po ukončení stredoskolskeho vzdelania v Nitre študovala filozofie a anglický jazyk v Bratislave na Filozofickú fakultu Univerzity Komenského. Po ukončení štúdia na vysokej škole v roku 1972 nastúpila pracovať v Prešove na Filozofickú fakultu Univerzity Pavla Jozefa Šafárika (dnes Prešovská univerzita (PU). Tamtiež získala akademický titul doktor filozofie (PhDr.).
Pracuje na Fakulte humanitarnych a prírodnych vied Prešovskej univerzity (FHPV PU) ako vysokoškolská učiteľka na Katedre etickej a občianskej výchovy. Pedagogicky sa orientuje na discipliny dejiny etických teórii, filozofická antropológía, etika a mravná výchova. Pôsobí aj ako vysokoškolská pedagogička na Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Louie

Louie môže byť:
Prekambrium (rozlišovacia stránka)

Pre(d)kambrium alebo predprvohory môže byť:
Diviacka pahorkatina

Diviacka pahorkatina je geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Leží v jej južnej časti a zo západu, juhu i východu ju obklopujú pohoria. Jediným mestom na jej území sú Turčianske Teplice.
Vymedzenie.
Pahorkatina zaberá prevažnú časť Horného Turca v širšom okolí Turčianskych Teplíc. Najmä v centrálnej časti len mierne zvlnenú krajinu odvodňuje rieka Turiec a jej prítoky. Severným smerom pokračuje Turčianska kotlina podcelkami Valčianska pahorkatina, Turčianske nivy a Mošovská pahorkatina. Veniec hôr začína na východe Veľká Fatra podcelkom Bralná Fatra, nasledujú na juhovýchode a juhu Kremnické vrchy s podcelkami Flochovský chrbát a Kunešovská hornatina a na západe vystupuje pohorie Žiar s podcelkami Horeňovo a Vyšehrad.
Doprava.
Turcom vedie hlavná tepna, cesta I/65 z Martina do Kremnice, z ktorej odbočuje cesta do Banskej Bystrice. Západným okrajom pahorkatiny vedie cesta z Hornej Nitry. Nezastupiteľnú úlohu zohráva i železnica, ktorá týmto územím prechádza na trase Zvolen – Vrútky. Odbočkami možno cestovať do Zvolena cez Kremnicu i Prievidze cez Handlovú.
Ochrana prírody.
Východný okraj územia patrí do ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra, vodný tok Turiec chráni rovnomenná národná prírodná rezervácia. Plošne menšie sú chránené areály Žarnovica, Diviacke kruhy, Jazernické jazierko a Ivančinské močiare, ako aj NPR Rakšianske rašelinisko.
Eozoikum

Eozoikum môže byť:
Azoikum

Azoikum môže byť:
Lukáš Klimek

Lukáš Klimek (* 14. november 1986, Ostrava) je český hokejista, ktorý hrá v českej Tipsport extralige.
Kariéra.
Lukáš Klimek prvýkrát hrá vo svojom rodnom meste v juniorskom hokejovom tíme HC Vítkovice Steel. V roku 2002 sa presťahoval do juniorského tímu HC Sareza Ostrava (dnes HC RT Torax Poruba), kde hral od roku 2002 do roku 2004 v sekcii U18 a U20. V rokoch 2005 až 2006 pokračoval v tomto tíme.
V sezóne 2005/2006 hral za Indiana Ice v americkej hokejovej lige United States Hockey League (USHL) v Indianapolise v Indiane. V roku 2006 prešiel do HC Vítkovice Steel, kde hral až do apríla 2013. Od mája 2013 hrá v HC Sparta Praha.
Valčianska pahorkatina

Valčianska pahorkatina je geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Leží v jej západnej časti a tvorí pás na podhorí Malej Fatry. Severným okrajom zasahuje na územie mesta Martin.
Vymedzenie.
Pahorkatina zasahuje pás mierne zvlneného územia na pomedzí rovinatej riečnej nivy a hornatej Malej Fatry. Z hôr pritekajú do kotliny horské potoky, vytvárajúce priečne údolia. Na severozápade vystupuje Malá Fatra podcelkom Lúčanská Fatra, východný okraj plynule prechádza do Turčianskych nív a na juhu nadväzuje Diviacka pahorkatina, oba podcelky Turčianskej kotliny. Juhozápadný okraj vymedzuje pohorie Žiar s podcelkami Vyšehrad a Sokol.
Doprava.
Okrajom pahorkatiny vedie cesta z Hornej Nitry, na ktorú sú napojené cesty nižšej kategórie, obsluhujúce obce.
Proterozoikum (rozlišovacia stránka)

Proterozoikum môže byť:
Turčianske nivy

Turčianske nivy sú geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Zaberá riečne nivy riek Turiec a Váh. Na tomto území sú mestá Martin, Vrútky a Turany.
Vymedzenie.
Podcelok zaberá strednú a severnú časť Turčianskej kotliny v blízkosti najväčších vodných tokov regiónu, Turiec a Váh. Má rovinatý charakter a tvar písmena „Y“. Nivy ohraničujú najmä podcelky kotliny, menovite Valčianska pahorkatina na západe, Diviacka pahorkatina na juhu, Mošovská pahorkatina a Sklabinské podhorie na východe a Šútovské podhorie na severe. Na severovýchode sa nív dotýka Veľká Fatra podcelkami Šípska Fatra a Lysec, na severozápade je to Lúčanská a Krivánska časť Malej Fatry.
Doprava.
Turcom vedú dopravné koridory medzinárodného významu a najmä západo-východný smer je v rámci Slovenska nezastupiteľný. Od Vrútok na Turany vedie v trase diaľnice D1 medzinárodná cesta E 50, súbežne prechádza mestami a obcami cesta I/18 zo Žiliny do Ružomberka. Severo-južným smerom na Banskú Bystricu a Kremnicu vedie čiastočne nivou Turca cesta I/65. Železničná stanica Vrútky je významný železničný uzol, kde sa križujú trate Žilina – Košice a Vrútky – Zvolen.
Ochrana prírody.
Vodný tok Turiec chráni rovnomenná národná prírodná rezervácia.
David Klímek

David Klímek (* 11. september 1992, Vsetín) je český hokejista.
Kariéra.
V roku 2007 hral v juniorskom hokejovom tíme Vsetínská hokejová a.s. (dnes VHK Vsetín), 2008 hral za Valašský hokejový klub (dnes VHK Vsetín). V roku 2011 prestúpil do juniorského tímu HC Vítkovice Steel, kde odohral tri zápasy.
V sezóne 2013/2014 hral David Klímek za klub „Chiefs“ vo Fort Saskatchewan v Kanade, tíme kanadské hokejovej ligy Chinook Hockey League v Alberte. Od októbra 2014 mal zmluvu v HK Skalica, mužstve Tipsport ligy.
Od roku 2016 hrá v meste Épinal v hokejovom tíme Dauphins d'Épinal, mužstve francúzskej ligy Ligue Magnus.
Paleozoikum (rozlišovacia stránka)

Paleozoikum môže byť:
Prvohory (rozlišovacia stránka)

Prvohory (nevžitý tvar: "prvovršie" ) alebo starovek Zeme môže byť:
Prvohory môžu byť zastarano aj: kambrium + prekambrium
Terciér (rozlišovacia stránka)

Terciér môže byť:
Novovek Zeme

Novovek Zeme môže znamenať:
Kenozoikum (rozlišovacia stránka)

Kenozoikum alebo kaenozoikum môže byť:
It’s My Life (Dr. Alban)

„It’s My Life“ je skladba nigérijsko-švédskeho hudobníka Dr. Albana. Vydaná bola v apríli 1992 ako prvý singel z jeho druhého štúdiového albumu "One Love". Skladba sa stala hitom vo väčšine európskych krajín, pričom dosiahla 1. miesto vo Švédsku, Rakúsku, Nemecku, Taliansku, Holandsku a Belgicku. Vo Francúzsku sa celkovo predalo viac ako 91 tisíc kópií singlu.
Hoplofóbia

Hoplofóbia (angl. "hoplophobia", z angl. "hopl(o)-" – zbraň &lt; starogr. ὅπλον "hóplon" – zbraň, časť brnenia + angl. "-phobia" – strach; odpor &lt; starogr. -φοβία "-phobia" &lt; φόβος "phóbos" – strach) je neologizmus zavedený plukovníkom Námornej pechoty Spojených štátov vo výslužbe Jeffom Cooperom v roku 1962 na označenie iracionálneho odporu voči zbraniam. Termín sa v medicínskej oblasti uplatnil na pomenovanie fóbie zo zbraní, ktorá sa zaraďuje do širšej kategórie špecifických fóbií.
V politickom diskurze sa výraz používa aj na označenie strachu z ozbrojených občanov, čo sa v americkom kontexte chápe najmä ako odpor voči druhému dodatku Ústavy Spojených štátov, ktorý zaručuje občanom právo držať a nosiť zbrane a vytvárať domobranu. V Spojených štátoch ho niektorí zástancovia druhého dodatku používajú ako pejoratívum voči proponentom zrušenia druhého dodatku ústavy a teda zákazu držby a nosenia zbraní, príp. sprísneniu terajšej legislatívy o zbraniach. Hoci výraz nevstúpil do širšieho používania, Cooper ho pokladal za vhodnejší než slangové výrazy ako "gun grabbers" („habači/konfiškátori zbraní“) či "anti-gun nuts" („protizbraňoví blázni“), pretože podľa neho vystihoval, že u hoplofóbov nejde o politické presvedčenie založené na logike, racionalite alebo pravdivých argumentoch, ale o iracionálny strach, podobne ako pri iných fóbiách. Podľa Coopera je najčastejším prejavom hoplofóbie "„myšlienka, že nástroje majú vlastnú vôľu, nezávislú od vôle svojho používateľa“". Tým zrejme tiež naráža na častý argument, že zbrane (samy o sebe) ľudí nezabíjajú, ľudí zabíjajú ľudia.
Archeozoikum

Archeozoikum môže byť:
Archaikum (rozlišovacia stránka)

Archaikum (staršie: "archea") alebo prahory (nevžitý tvar: "pravršie") môže byť:
Archaikum môže byť aj:
Prahory môžu byť (pred koncom 19. stor., čiže pred vznikom termínu archaikum) aj: zhruba prekambrium v dnešnom ponímaní (príp. vrátane kambria), a to buď ako ekvivalent pojmu kryptozoikum (eozoikum) alebo ako ekvivalent Wernerovho pojmu Urgebirge , synonymá: prvohory [podľa staršej, teda Preslovej definície] , pravrchy , pozri prekambrium
Šútovské podhorie

Šútovské podhorie je geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Leží v jej severovýchodnej časti a lemuje južný okraj Malej Fatry medzi Šútovom a Lipovcom.
Vymedzenie.
Podhorie pokrýva prechodný pás územia medzi rovinatou nivou Váhu a horským pásmom Malej Fatry. Južným okrajom nadväzuje na Turčiansku kotlinu a jej podcelok Turčianske nivy, severne leží Krivánska časť Malej Fatry a na východe nadväzuje Šípska Fatra, podcelok Veľkej Fatry.
Ochrana prírody.
Veľká časť územia je súčasťou ochranného pásma Národného parku Malá Fatra a nachádzajú sa tu maloplošné chránené územia Šútovská epigenéza, Goľove mláky a Hrabinka.
Sklabinské podhorie

Sklabinské podhorie je geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Leží v jej východnej časti a lemuje západný okraj Veľkej Fatry medzi Nolčovom a Sklabiňou.
Vymedzenie.
Výraznejšie zvlnené územie vytvára prechod medzi rovinatou riečnou nivou a horským pásmom Veľkej Fatry. Susednými podcelkami sú v rámci vlastnej Turčianskej kotliny na severe a západe Turčianske nivy a na juhozápade Mošovská pahorkatina. Juhovýchodným smerom terén nadväzuje na strmo stúpajúci Lysec, podcelok Veľkej Fatry.
Turizmus.
Východný okraj Turčianskej kotliny je turisticky atraktívnou časťou regiónu. Okrem prírodných krás podhoria a možností turistiky údoliami blízkej Veľkej Fatry, je dostupná dvojica hradných zrúcanín. Prvou je ľahko dostupný Sklabinský hrad, druhou, nad obcou Podhradie ležiaci Sučiansky hrad. Pre milovníkov lyžovania je k dispozícii lyžiarske stredisko v blízkej Jasenskej doline. Turistické chodníky vedú Sklabinským podhorím zväčša do Veľkej Fatry.
Docker

Docker je v informatike názov pre otvorený softvér (open source projekt), ktorého cieľom je poskytnúť jednotné rozhranie pre izoláciu aplikácií do kontajnerov v prostredí Linuxu i Windows ("odľahčená virtualizácia").
Charakteristika.
Kontajner obsahuje iba požadované aplikácie a pre nich špecifické súbory, ale neobsahuje (virtualizovaný) operačný systém. Tým je výrazne znížená réžia na rozdiel od klasických virtuálnych strojov. Výhodou Dockeru je preto oveľa menšia veľkosť, väčšia flexibilita a tým nižšie náklady na prevádzku. Nevýhodou je naopak zviazanosť s hosťujúcim operačným systémom, ktorý je priamo využívaný pre beh aplikácií v kontajneroch.
Linux.
V Linuxe využíva Docker existujúce virtualizačné a izolačné funkcie dostupné v jadre Linuxu (predovšetkým cgroups a namespaces).
Komponety Dockeru.
Docker sa skladá z troch hlavných súčastí: klienta, démona a repozitára.
Hynek Klimek

Hynek Klimek (* 28. júl 1945, Praha) je český novinár a spisovateľ knih pre deti a mládež. Jeho brat Antonín Klimek bol historik. Syn Tomáš je historik a prekladateľ.
Životopis.
Vyučil sa ako inštalatér-kúrenár a následne navštevoval Strednú priemyselnú školu (SPŠ) v Prahe. Študoval právo päť semestrov na Karlovej univerzite. Do roku 1977 žil a pracoval ako stavebný technik v Prahe.
Po svadbe sa s manželkou Danou presťahovali v roku 1978 do Českých Budějovíc. Od januára 1990 pracoval ako novinár pätnásť rokov. V roku 1990 prispieval do časopisu "Hlas svědomí" alebo bol krátko šéfredaktorom týždenníka "Nový život" a v roku 1992 bol vedúcim redaktorom "Jihočesky pošti". V rokoch 1997 až 1998 bol šéfredaktorom časopisu "Českobudějovické listy".
Potom sa rozhodol pre slobodné povolania ako spisovateľ a publicista. Od roku 1978 žil v Českých Budějoviciach a po roku 2006 prevažne na Šumave, kde žije od roku 2012 natrvalo. Je dlhoročným členom Jihočeského klubu Obce spisovatelů a Syndikátu novinářů České republiky.
Druhohory (rozlišovacia stránka)

Druhohory môžu byť:
Medón zo Sparty

Medón () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. 
Sochár Medón, žiak Dipoina a Skillida, pochádzal zo Sparty. Jeho umeleckú činnosť datujú približne na začiatok 6. storočia pred Kr. Nezachovala sa od neho žiadna socha. Správu o jeho soche nám zanechal jedine grécky cestovateľ Pausanias, ktorý ju videl medzi inými umeleckými dielami v chráme bohyne Héry v Olympii: „"O Aténe s prilbou na hlave, kopijou a štítom hovoria, že je dielo Medóna, že bol Dorykleidov brat a že sa vyučil pri tých istých ľuďoch."“ 
V Olympii sa v blízkosti chrámu bohyne Héry našla obrovská ženská hlava z vápenca v archaickom slohu. Medzi dvomi vnútornými stĺpmi bol objavený podstavec trónu.
Treťohory (rozlišovacia stránka)

Treťohory môžu byť:
Ottawan

Ottawan bola popová hudobná dvojica, ktorá sa stála známa predovšetkým vďaka hitom „D.I.S.C.O.“ a „Hands Up (Give Me Your Heart)“ zo začiatku 80. rokov. Jej členmi boli Jean Patrick Baptiste a Annette Eltice, pričom vystupovali pod vedením francúzskych producentov Daniela Vangarda a Jeana Klugera.
Karol Otočka

Karol Otočka (iný zápis priezviska: Otocska, Ótócska; ; * 9. február 1840, Trnava – † pred rokom 1910) bol uhorský právnik (advokát), redaktor a publicista.
Životopis.
Narodil sa v rodine hospodárskeho úradníka Antona Otočku a jeho manželky Kláry rod. Frankovej. Absolvoval gymnázium v Trnave a následne študoval právo na univerzite vo Viedni a v Budapešti. Pôsobil ako advokátsky koncipient a potom ako advokát s vlastnou praxou v Bratislave. Angažoval sa v stavovských organizáciách a v katolíckych klerikálnych spolkoch – bol predsedom advokátskej komory a členom vedeckého oddelenia Spoločnosti svätého Štefana. Prispieval do odborného právnického časopisu "Jogtudományi Közlöny" („Právnický časopis“) a cirkevného politického denníka "Magyar Állam" („Maďarský štát“) a v rokoch 18751880 redigoval časopis "Recht".
Tomáš Klimek

PhDr. Tomáš Klimek (* 12. apríl 1979 České Budějovice) je český historik, spisovateľ a prekladateľ. Jeho otec Hynek Klimek je novinár a spisovateľ.
Život a dielo.
Tomáš Klimek vyštudoval históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci. Po doktorandskom štúdiu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe získal akademický titul doktor filozofie. Potom bol na polročných vedeckých stážach v New Yorku a Dublinu. V roku 2008 sa stal zamestnancom v Národní knihovně České republiky (NK ČR), kde sa zaoberá obsahovým vývojom miedzinárodný digitální knižnice historických písaných dokumentov Manusciptorium. Ako historik sa orientuje na dejíny stredoveku, zejména dejíny myšlení a mentalit, cestování, vývoj krajiny a dejíny komunikácie.
Rad práce

Rad práce je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951,
ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".
Rad Práce sa udeľoval za významné pracovné výsledky na poli hospodárskom, v štátnej alebo inej verejnej službe, za osobitné úspechy vo vedeckej, výskumnej alebo inej kultúrnej činnosti alebo za technické zlepšenia a vynálezy hospodárskeho významu alebo za zásluhy o zvýšenie obrannej schopnosti armády. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s radom dostal vyznamenaný diplom a radovú knižku ako doklad na nosenie radu.
Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.
Opis radu.
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Radu práce: „"Rad Práce je päťcípa tmavočerveno smaltovaná hviezda priemeru 48 mm, položená na ozubenom kolese priemeru 40 mm. Uprostred hviezdy je nesmaltovaný terč priemeru 18 mm a na ňom nápis „Česť práci", dve lipové ratolesti a za nimi vychádzajúce slnce. Na obvode ozubeného kolesa je plasticky znázornený veniec z klasov. Na rube radu sú uprostred hviezdy na terči, lemovanom vavrínovými ratolesťami, kosák a kladivo, písmená ČSR a matričné číslo. Rad je razený zo striebra. Strieborným závesným krúžkom je zavesený na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je modrá (farby pracovného obleku) s 15 mm širokým svetlomodrým pruhom uprostred. Vyobrazenie je pripojené."“
Autorom výtvarného návrhu je akademický sochár Ladislav Snopek, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.
Požiar nákupného centra v Kemerove

Požiar nákupného centra Zimňaja višňa v ruskom meste Kemerovo sa rozhorel 25. marca 2018 okolo 17. hodiny miestneho času. Požiar zachvátil plochu nákupného centra o rozlohe asi 1 600 m². Pri požiari zahynulo najmenej 64 ľudí, z toho veľká časť detí, ktoré sa nachádzali v kinosálach na premietaní animovaného filmu "Sherlock Gnomes".
Zranených bolo 79 ľudí. Asi dve desiatky osôb boli prvé dni po incidente stále nezvestné.
Priebeh požiaru.
Okolo 16:04 miestneho času zavolali na tiesňovú linku prví svedkovia, ktorí hlásili dym v nákupnom centre. Podľa svedectiev sa však v budove nespustil požiarny alarm.
O 19:12 bol požiar lokalizovaný a o 23:07 bol zlikvidovaný všetok otvorený plameň.
Vyšetrovanie.
Začalo sa vyšetrovanie pre zabitie z nedbanlivosti a porušenie protipožiarnych predpisov. Zistilo sa, že nebol funkčný požiarny alarm. V rámci vyšetrovania zadržali 5 ľudí.
Reakcie.
Pibližne 1 500 obyvateľov požadovalo odstúpenie starostu a gubernátora.
Začala sa celoštátna inšpekcia protipožiarnej bezpečnosti v obchodných domoch.
Gubernátor Kemerovskej oblasti Aman Tulejev 1. apríla rezignoval na svoju funkciu.
Kondolencie.
Prezident vyhlásil deň štátneho smútku na 28. marca. Červený kríž vyzbieral 14 miliónov rubľov pre pozostalých obetí. Na roznych miestach po celom Rusku ľudia kládli kvety k ucteniu obetí.
New Order

New Order je anglická rocková skupina založená v roku 1980 spevákom Bernardom Sumnerom, basgitaristom Petrom Hookom a bubeníkom Stephenom Morrisom. Skupina New Order vznikla po zániku ich predošlej post-punkovej skupiny Joy Division, ktorá sa rozpadla potom, ako spevák Ian Curtis spáchal samovraždu. Neskôr do skupiny prijali klávesistku Gillian Gilbertovú. Ich hudobné spájanie post-punku s elektronickou a tanečnou hudbou z nich urobilo jednu z najkritizovanejších a najvplyvnejších skupín 80. rokov.
Kým prvé roky skupiny boli zatienené odkazom Joy Division, neskôr ich skúsenosti s klubovou scénou v New Yorku podmienili časté včleňovanie tanečných rytmov a elektronických nástrojov do ich tvorby. Ich hit „Blue Monday“ z roku 1983 sa stal najpredávanejším 12" singlom všetkých čias a populárnou klubovou skladbou. Počas 80. rokov vydala skupina viacero úspešných albumov ako "Power, Corruption &amp; Lies" (1983), "Technique" (1989) či kompiláciu singlov "Substance 1987" (1987). V roku 1993 sa skupina rozpadla kvôli sólovým projektom členov. V roku 1998 sa však opäť obnovila, hoci odvtedy prešla mnohými personálnymi zmenami, predovšetkým odchodom Petra Hooka v roku 2007. Posledný štúdiový album s názvom "Music Complete" vydala v roku 2015.
Hudobný štýl a odkaz.
Hudba skupiny New Order v sebe spája prvky rocku a tanečnej hudby. Zakladajúci člen Peter Hook popísal, že "skupina sa odklonila z hrania chladných a temných skladieb okolo roku 1981 k hraniu elektronickorockových skladieb približne od roku 1982, pričom ich tvorbu inšpirovala nemecká skupina Kraftwerk, americká rocková skupina Sparks, ktorá spolupracovala s producentom Giorgiom Moroderom." Takisto ich ovplyvnila spolupráca Morodera a Donny Summer s názvom „I Feel Love“.
Podľa jedného textu portálu Allmusic, je skupina považovaná za "prvú alternative dance" hudobnú skupinu s ich spájaním "chadného a pochmúrneho post-punku so synthpopom podobným tvorbe skupiny Kraftwerk." Označovaná je tiež tvorbou v žánroch synthpop, post-punk, new wave, dance-rock a electronica.
Skupina silne ovplyvnila tvorbu techno, popových a rockových interpretov ako Pet Shop Boys, 808 State, The Chemical Brothers, The Killers, Arcade Fire či Moby. Sami však boli ovplyvnení interpretmi ako David Bowie, Neu!, Kraftwerk, Cabaret Voltaire či Giorgio Moroder.
Japonské vzdušné sily sebaobrany

Japonské vzdušné sily sebaobrany () sú leteckou zložkou Japonských síl sebaobrany zodpovednou za obranu vzdušného priestoru Japonska a ostatné letecké operácie. Vzdušné sily uskutočňujú aj hliadkové lety okolo Japonska a zároveň udržujú rozsiahlu sieť pozemných a vzdušných radarových systémov včasného varovania. Letectvo prevádzkuje aj akrobatický tím známy ako Blue Impulse a tiež bolo v poslednom čase zapojené do zabezpečovaní transportu mierových misií OSN.
V roku 2018 v japonských vzdušných silách slúžilo celkovo 49 913 osôb, prevádzkovali 718 lietadiel, z ktorých 352 boli stíhacie, a 58 vrtuľníkov.
Vlastnými podpornými leteckými zložkami disponujú aj námorné a pozemné sily Japonska, ktoré tak v súčasnosti patria na celosvetovo piate miesto čo sa týka počtu prevádzkovaných vojenských lietadiel.
Sľubica (geomorfologický podcelok)

Sľubica je geomorfologický podcelok pohoria Branisko a zaberá jeho južnú polovicu.
Vymedzenie.
Podcelok sa rozkladá južne od sedla Branisko a údolia riečky Svinka. Severne pokračuje Branisko podcelkom Smrekovica, na východe susedí Šarišská vrchovina a Čierna hora s podcelkom Roháčka. Juh a západ pohoria klesá do Hornádskej kotliny, menovite do Hornádskeho podolia na juhu a juhozápade a k severnejšie situovaným Medvedím chrbtom.
Ochrana prírody.
Nachádza sa tu iba chránené územie Rajtopíky.
Doprava.
Pohorie vytvára výraznú prírodnú bariéru a sedlom Branisko ním vedie spojnica Spiša a Šariša. Od roku 2003 vedie naprieč pohorím v trase diaľnice D1 tunel Branisko, ktorý výrazne odľahčil dopravu na ceste I/18 horským sedlom.
Smrekovica (geomorfologický podcelok)

Smrekovica je geomorfologický podcelok pohoria Branisko. Zaberá severnú polovicu a nachádza sa tu najvyšší vrch pohoria, vysoká Smrekovica.
Vymedzenie.
Podcelok je od zvyšku pohoria oddelený sedlom Branisko a údolím riečky Svinka. Tá vymedzuje hranicu s podcelkom Sľubica, ktorá je tak južným susedom Smrekovice. Na juhozápade sa územia dotýkajú Medvedie chrbty, podcelok Hornádskej kotliny, na západe sú to Levočské vrchy s podcelkom Levočské planiny, na severe a východe pohorie Bachureň a juhovýchodne nadväzuje Šarišská vrchovina.
Ochrana prírody.
Nachádzajú sa tu chránené územia Kamenná Baba, Salvátorské lúky a Šindliar.
Doprava.
Pohorie vytvára výraznú prírodnú bariéru a sedlom Branisko ním vedie spojnica Spiša a Šariša. Od roku 2003 vedie naprieč pohorím v trase diaľnice D1 tunel Branisko, ktorý výrazne odľahčil dopravu na ceste I/18 horským sedlom.
Hall &amp; Oates

Hall &amp; Oates je americká hudobná dvojica, ktorej členmi sú Daryl Hall (predovšetkým hlavné vokály) a John Oates (elektrická gitara, sprievodný spev). Dvojica pochádza z mesta Philadelphia. Obaja napísali väčšinu svojich textov, či už spoločne alebo samostatne. Najväčší úspech dosiahli od konca 70. rokov do polovice 80. rokov, a to predovšetkým spájaním rock and rollu s R&amp;B.
Dvojica dodnes predala viac ako 40 miliónov nahrávok, čím sa stali treťou najpredávanejšou hudobnou dvojicou všetkých čias. Najviac známi sú predovšetkým vďaka hitom „Rich Girl“, „Kiss on My List“, „Private Eyes“, „I Can’t Go for That (No Can Do)“, „Maneater“ a „Out of Touch“. Celkovo vydali sedem albumov certifikovaných platinovou platňou a šesť albumov certifikovaných zlatou platňou, ktoré certifikovala americká asociácia RIAA.
Časopis "Billboard" zaradil dvojicu na 15. miesto vo svojom zozname 100 greatest artists of all time a hudobná stanica VH1 ju zaradila na 99. miesto vo svojom zozname 100 greatest artists of all time. V apríli 2014 bola dvojica Hall &amp; Oates uvedená do Rock and Roll Hall of Fame. Dňa 2. septembra 2016 obdržali hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Diskografia.
Albumy
Single
Out of Touch

„Out of Touch“ je skladba americkej dvojice Hall &amp; Oates. Vydaná bola ako hlavný singel dňa 4. októbra 1984 z ich dvanásteho štúdiového albumu "Big Bam Boom" (1984). V decembri 1984 obsadil na dobu dva týždne 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100.
Verzia Uniting Nations.
Skladba „Out of Touch“ bola v roku 2004 prerobená britskou tanečnou skupinou Uniting Nations. táto verzia obsadila 7. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart a 21 týždňov sa udržala v prvej 75 tohto rebríčka. Vokály naspievala štúdiová hudobníčka Jinian Wilde.
Zoznam skladieb.
12" vinyl obsahuje skladby:
Rozšírený CD singel obsahuje skladby:
Formula 1 v roku 1990

Sezóna 1990 Formuly 1 je 41. ročníkom svetového šampionátu jazdcov a 31. ročníkom pohára konštruktérov. Začala sa 11. marca Veľkou cenou USA a skončila 4. novembra po šestnástich pretekoch. Ayrton Senna vyhral titul šampióna jazdcov po druhý krát a tím McLaren vyhral v pohár konštruktérov tretí krát po sebe.
Majstrovstvá sveta jazdcov.
Lenegda:
Pohár konštruktérov.
Lenegda:
Breznianska kotlina

Breznianska kotlina je geomorfologický podcelok Horehronského podolia. Veľkú časť jej územia zaberá mesto Brezno.
Vymedzenie.
Výrazná kotlina je najmä zo severu a z juhu obklopená horskými pásmami, východným i západným smerom pokračuje údolie Hrona. Z troch strán ju obklopujú podcelky Horehronského podolia, konkrétne na západe Lopejská kotlina, na severe Bystrianske podhorie a na severovýchode Heľpianske podolie. Východným smerom vystupuje Fabova hoľa a južne Balocké vrchy, oba podcelky Veporských vrchov.
Doprava.
Územím vedú hlavné komunikácie Horehronia; z Banskej Bystrice na Poprad vedie východným smerom cesta I/66, juhovýchodne do Tisovca smeruje cesta I/72 a severo-južným smerom kotlinu križuje cesta II/529 z Mýta pod Ďumbierom do Hriňovej. Z Banskej Bystrice vedie východným smerom železničná trať do Margecian, v Brezne začína aj trať do Rimavskej Soboty.
Turizmus.
Mesto Brezno je prirodzeným centrom turistiky v regióne Horehronia a tvorí vstupnú bránu do južnej časti Nízkych Tatier a okolitých pohorí. Jedinečnou je ozubnicová železničná trať do Tisovca.
Lopejská kotlina

Lopejská kotlina je geomorfologický podcelok Horehronského podolia.
Vymedzenie.
Kotlina je zo severu a z juhu obklopená horskými pásmami, východným i západným smerom pokračuje údolie Hrona. Na severe ležia Ďumbierske Tatry, na východe podcelky Horehronského podolia Bystrianske podhorie a Breznianska kotlina. Južne vystupujú podcelky Veporských vrchov Čierťaž a Balocké vrchy a na západe nadväzuje Bystrické podolie, patriace do Zvolenskej kotliny.
Ochrana prírody.
Územie je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry. Nachádzajú sa tu chránené územia Mačková a Predajnianska slatina.
Doprava.
Územím Hrona vedú hlavné komunikácie z Banskej Bystrice na Brezno, a to tak cesta I/66, ako aj železničná trať do Margecian. Vo východnej časti vedie Bystrianskou dolinou cesta I/72 do Liptovského Hrádku.
Turizmus.
Takmer každou dolinou vedie z podhorských obcí značkovaná turistická trasa na hlavný hrebeň Nízkych Tatier. Viaceré trasy smerujú i južným smerom do Veporských vrchov.
Bystrianske podhorie

Bystrianske podhorie je geomorfologický podcelok Horehronského podolia. Leží severne od mesta Brezno.
Vymedzenie.
Výraznejšie zvlnené územie vytvára prechod medzi údolím Hrona a horským pásmom Nízkej Tatier. Susednými podcelkami sú v rámci geomorfologického celku Heľpianske podolie na východe, Breznianska kotlina na juhu a Lopejská kotlina na západe. Na severe nadväzujú Ďumbierske a Kráľovohoľské Tatry.
Ochrana prírody.
Územie je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry. Nachádzajú sa tu chránené územia Suchá dolina, Horné lazy a Breznianska skalka. Známou atrakciou je Bystrianska jaskyňa.
Doprava.
Južným okrajom podcelku vedie po severnom nábreží rieky Hron cesta I/66 (Banská Bystrica – Brezno – Poprad), tvoriaci hlavnú dopravnú tepnu Horehronia. Z Podbrezovej vedie cesta I/72 do Liptovského Hrádku cez horské sedlo Čertovica, na ktorú sa v Bystrej pripája cesta II/584 na Trangošku. Z Mýta pod Ďumbierom vedie cesta II/584 do Bujakova, čím sa skracuje cesta na Heľpu.
Turizmus.
V severnej časti územia ležia významné strediská cestovného ruchu Krpáčovo a Tále, ponúkajúce komplex služieb počas celého roka. Lokality prepája červeno značená turistická trasa, ktorú križujú viaceré chodníky na hrebeň Nízkych Tatier. Neďaleko Bystrej sa nachádza atraktívna Bystrianska jaskyňa.
Miroslav Maťaščík

Ing. Miroslav Maťaščík (* 15. február 1949, Kladzany – † 27. marec 2018, Bratislava) bol slovenský stavebný inžinier, projektant mostov.
Životopis.
Miroslav Maťaščík sa narodil 15. februára 1949 v Kladzanoch (dnešný okres Vranov nad Topľou). Strednú školu absolvoval vo Vranove nad Topľou. V štúdiu pokračoval na Stavebnej fakulte SVŠT v Bratislave, odbor inžinierske konštrukcie a dopravné stavby. Diplom stavebného inžiniera získal v roku 1972. V roku 1978 ukončil na rovnakej fakulte aj postgraduálne štúdium „Projektovanie a technológia betónových mostov“.
V rokoch 19722004 pracoval v Dopravoprojekte, ako projektant, hlavný inžinier projektu (HIP), zodpovedný projektant (ZOP) a vedúci oddelenia mostov. Od roku 2004 potom pôsobil v spoločnosti Alfa 04 ako predseda predstavenstva a vedúci Strediska mostov a konštrukcií.
Projektoval približne štyridsať mostov na Slovensku aj v ďalších štátoch – v Česku, Azerbajdžane, Maďarsku. Je autorom projektu Mosta Apollo, rekonštrukcie Starého mosta a podieľal sa aj na projektoch Prístavného mosta a Mosta Lanfranconi v Bratislave. Je tiež autorom diaľničnej estakády ponad Považskú Bystricu a projektantom obnovy Mosta Márie Valérie.
Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu

Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu je česko-slovenské štátne vyznamenanie, založené vládnym nariadením číslo 30/1951 Zb. zo dňa 3. apríla 1951,
ktorým sa zakladajú rady a vyznamenania a upravuje udeľovanie čestného titulu „Hrdina práce".
Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu sa udeľovalo osobám, ktoré svojou vynikajúcou prácou sú prednými bojovníkmi za socialistickú výstavbu, ďalej tým, ktorí sú vzormi úderníckeho využitia technických možností a podstatne prispievajú k zvýšeniu výrobnosti práce, alebo tým, ktorí sa osobitne zaslúžili o rozvoj vedy, kultúry alebo techniky. Udeľoval ho na návrh vlády prezident republiky a zároveň s vyznamenaním dostal vyznamenaný diplom a preukaz ako doklad na nosenie radu.
Zrušené bolo s účinnosťou od 15. októbra 1990 zákonom číslo 404/1990 Zb.
Opis vyznamenania.
Opis vyznamenania je uvedený v Stanovách Vyznamenania Za zásluhy o výstavbu: „"Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu má tvar kruhu priemeru 33 mm. V dolnej časti vystupuje do popredia stavba z kvádrov, na ktorej sú písmená ČSR . Nad stavbou je päťcípa hviezda s kosákom a kladivom a za ňou štyri vlajúce prápory. V pozadí sú po oboch okrajoch dve lipové ratolesti. Na rube vyznamenania je nápis „Za zásluhy o výstavbu", nad ním lipová ratolesť a dole matričné číslo. Vyznamenanie je razené zo striebra. Strieborným závesom vytvoreným dvoma sväzkami klasov je zavesené na stuhe 38 mm širokej a 55 mm dlhej; stuha je tmavočervená s dvoma 3 mm širokými modrými prúžkami uprostred. Vyobrazenie je pripojené."“
Autorom výtvarného návrhu je umelec Jaroslav Brůha, stuhu navrhol umelec Antonín Kybal.