Slovenské Okolie

Slovenské Okolie alebo Okolie alebo Hornouhorské slovenské Okolie, nem. "Oberungarischer slowakischer Distrikt", bol slovenský politický projekt samostatnej územnosprávnej jednotky v rámci Uhorského kráľovstva z roku 1861.
Vznik Okolia.
Ak by Okolie existovalo ako oficiálne uznaná právna jednotka v rámci Uhorska, znamenalo by to teritoriálne vymedzenie autonómneho slovenského územia už v druhej polovici 19. storočia. Požiadavku Okolia sformuloval Š. M. Daxner najprv vo svojom prejave na memorandovom zhromaždení, v zápätí bola zakotvená v Memorande národa slovenského. Neskôr bola požiadavka Okolia hlavným obsahom návrhu Privilegiálnej listiny, predloženej 12. decembra 1861 cisárovi Františkovi Jozefovi I. v prílohe k viedenskému memorandu. Hoci podľa 7. a 9. titulu druhej časti Tripartita panovník privilegiálnym aktom mohol koncepciu potvrdiť, neurobil tak a naopak návrh posunul Uhorskému miestodržiteľstvu, ktoré ho ako protiústavný zavrhlo.
Okolie malo zahrnúť územia vtedajších stolíc Liptovskej, Oravskej, Trenčianskej, Turčianskej, Zvolenskej a zväčša slovenských častí Abovskej, Tekovskej a Turnianskej župy (stolice). V projekte nebola zhrnutá Zemplínska stolica. Stolice sa mali pretvoriť na 16 okresov. Okolie malo byť integrálnou súčasťou Uhorska, ale malo mať aj vlastný národný zastupiteľský orgán a vlastné správne a súdne orgány nižších stupňov. Hlavným mestom Okolia mala byť Banská Bystrica, správnym, úradným a súdnym jazykom slovenčina. Maďarčina mala byť diplomatickým jazykom. Projekt v nových politických okolnostiach nadväzoval na ešte neurčitú predstavu z konceptu Marcového prosbopisu štúrovcov z roku 1849 o tzv. Slovenskom veľkokniežatstve a návrhu Jána Kollára o tzv. Slovenskej korunnej krajine.
V súvislosti s požiadavkou Okolia sa sformovali dve krídla vtedajšej slovenskej politiky, tzv. Stará škola slovenská a Nová škola slovenská. Projekt a požiadavka slovenského Okolia vytvorili zárodočnú predstavu Slovenska ako samostatného národného štátu.
Historické pramene.
Memorandum slovenského národa k Okoliu (úryvky, citované podľa gramatiky v prameňoch):
"My teda z ohľadu odstránenia krivdy tejto žiadame:"...
"II. Osobnosť našu národniu uznať v priestore tom, ktorý ona jako súvislá nepretržitá masa skutočne zaujíma, pod menom horňo-uhorského slovenského Okolia, so zaokrúhlením stolíc podľa národnosti...Ohradiť sa ďalej musíme oproti možnej námietke tej, ako by snahy po jednom slovenskom Okolí proti historickým právam a zákonmi pozitívnymi zabezpečenej jednoty a celosti Uhorska smerovali..."
"III. Jestliže rovnosť je ona miera, ktorou sloboda a právo miliónov občanov v živote občianskom skutočným sa stávajú a všetkých údov obce v jeden harmonický celok, v jednu slobodnú obec spojujú, tým vätšia potreba je, v jednej vlasti, ktorá harmonickým celkom národov v nej žijúcich byť má, práva národnie a práva reči mierou touto rozmerať."
"Podľa zásady tejto žiadame, aby v Okolí národ náš zosobňujúcom:"
"Toto sú teda žiadosti naše, ktoré z ohľadu prevedenia rovnoprávnosti národnej snemu nášmu prednášame. Bez uznania osobnosti našej národnej, bez vyznačenia Okolia toho, v ktorom osobnosť tá obsažená je, bez rovného práva rečiam a národnosťam v jich osobitných národopisných medzách pre nás opravdivej rovnoprávnosti niet... Heslo naše je: jedna, slobodná, konštitucionálna vlasť, a v nej sloboda rovnosť a braterstvo národov!"