King’s Lynn

King's Lynn je prístavné mesto v anglickom Norfolku. V minulosti bolo nazývané aj Bishop's Lynn a Lynn Regis. Miestnym obyvateľstvom je často používané jednoduché Lynn, čo je keltský výraz pre "jazero". 
King's Lynn je tretie najväčšie sídlo v Norfolku po mestách Norwich a Great Yarmouth. Vo vzdialenosti 9,7 km severozápadne sa nachádza Sandringham House, norfolkská rezidencia britskej kráľovskej rodiny. King’s Lynn je známy ako rodisko kapitána Georgea Vancouvera, dôstojníka Kráľovského námorníctva, ktorý bol prvým novodobým objaviteľom tichomorského pobrežia kanadskej provincie Britská Kolumbia, amerických štátov Aljaška, Washington a Oregon a juhozápadného pobrežia Austrálie. King’s Lynn je tiež miestom prvej školskej dochádzky Diany, princeznej z Walesu.
Dejiny.
Rané dejiny.
Predpokladá sa, že prvé osídlenie na území King’s Lynnu možno datovať do doby pred viac ako tisíc rokmi. V každom prípade skôr, než v roku 1101 založil biskup Herbert de Losing kostol sv. Margaréty. Správa o tejto udalosti je prvou písomnou zmienkou o meste. To bolo pôvodne nazývané Llyn, podľa brythonského (keltského) výrazu pre 'jazero'. Neskôr získalo prídomok 'Bishop's', keď bolo mesto v 12. storočí majetkom biskupa z Norwichu.
Počas 14. storočia sa mesto stalo tretím prístavom Anglicka a v stredoveku bolo považované za rovnako dôležité ako Liverpool počas priemyselnej revolúcie. Dodnes sa zachovali dve skladové budovy Hanzového spolku slúžiace od 15. do 17. storočia. Sú jedinými pozostatkami staviteľstva Hanzového spolku v Anglicku.
Keď Henrich VIII. v roku 1538 rušil anglické kláštory, stalo sa mesto a statok kráľovským majetkom. Následkom bolo premenovanie na King’s Lynn a Lynn Regis. Mesto začalo prosperovať od 17. storočia vďaka vývozu pšenice; architektonicky cenná a nevšedná budova colnice z roku 1683 je dielom miestneho architekta Henryho Bella. V roku 1708 boli v King’s Lynnu usvedčení 11-ročné dievča a jej 7-ročný brat z krádeže bochníka chleba, za čo boli odsúdení na smrť obesením. Rozsudok bol vykonaný verejne na mestskej Južnej bráne pre výstrahu ostatným. V dobe, kedy došlo k tejto udalosti, bol členom parlamentu za King’s Lynn Sir Robert Walpole, ktorý sa v roku 1721 stal prvým britským premiérom.
Novovek.
Po období prosperity však mesto začalo upadať a z letargie ho vyviedol až pomerne neskorý príchod železnice v roku 1847, ktorej prevádzku zaisťovala najmä spoločnosť Great Eastern Railway (neskôr London and North Eastern Railway) so svojimi predchodcami a tiež spoločnosť Midland and Great Northern Joint Railway, ktorá mala svoje riaditeľstvo v meste na Austin Street a dôležité nádražie South Lynn (už zrušené), ktoré bolo zároveň operačnou kontrolnou centrálou. King’s Lynn bol jedným z prvých britských miest bombardovaných zo vzduchu Zeppelinom v roku 1915. Savageovy oceliarne ("Savage's Iron Works"), kde sa vyrábali súčasti lietadiel, boli cieľom útoku. Mesto drží v rámci Spojeného kráľovstva aj prvenstvo v zavedení verejného kamerového systému.
Povojnový vývoj.
Po druhej svetovej vojne bol King’s Lynn určený ako mesto slúžiace k rozvoju Londýna ("London Expansion Town"), čo viedlo takmer k zdvojnásobeniu miestnej populácie o prisťahovalcov z hlavného mesta.
V roku 2006 sa King’s Lynn stal za Veľkú Britániu prvým členom Die Hanse – modernej obdoby Hanzového spolku.