burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Poštové smerovacie čísla v Spojenom kráľovstve

Poštové smerovacie čísla ('Postcodes') boli v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zavedené v období medzi rokmi 1959 a 1974.
Vo svojej dnešnej podobe, poštový kód pozostáva z tzv. "vonkajšej časti", ktorá je medzerou oddelená od tzv. "vnútornej časti".
Vonkajšia časť pozostáva z jedného alebo dvoch písmen (ktoré určujú tzv. poštovú oblasť) nasledovaných jednou alebo dvoma číslicami (ktoré určujú tzv. poštový okres). Vo výnimočných prípadoch (husto zaľudnené okresy v centre Londýna) za poslednou číslicou nasleduje ešte jedno písmeno.
Vnútorná časť pozostáva z číslice, za ktorou nasledujú dve písmená.
Jedno poštové smerovacie číslo typicky zodpovedá niekoľkým za sebou nasledujúcim domom na jednej strane ulice, v prípade malých ulíc môže mať aj celá ulica jeden poštový kód. Naopak, v prípade veľkého domu s mnohými úradmi rozličných firiem môže byť jeden alebo niekoľko rozličných poštových kódov vyhradených pre jeden dom. 
Britská Kráľovská pošta udáva, že jeden poštový kód v priemere zodpovedá 15 "doručovacím bodom" (adresám).
V zásade platí, že britská adresa je jednoznačne určená poštovým kódom a číslom (alebo názvom) domu.
Poštové smerovacie číslo veľmi presne určuje zemepisnú polohu adresy, preto sa typicky používa v navigačných systémoch. Výnimkou sú tzv. "negeografické kódy" začínajúce napríklad písmenami "BX", používané veľkými organizáciami, ktoré si chcú zachovať možnosť zmeniť miesto určenia svojich zásielok bez nutnosti meniť poštový kód.
Poštový kód vo vnútroštátnych zásielkách umiestňujeme za názov poštového mesta (a prípadne poštového grófstva, ktoré je však dnes vďaka používaniu poštových kódov v adresách nadbytočné), alebo ešte lepšie na samostatný riadok, ktorý je posledným riadkom adresy, napr.
 Westminster
 LONDON SW1A 1AA
alebo
 Walthamstow
 LONDON
 E17 6AB
alebo
 WEMBLEY, Middx.
 HA9 6AB
alebo
 WEMBLEY
 Middlesex
 HA9 6AB
Na zásielkách zo zahraničia je možné poštové smerovacie číslo uvádzať na samostatnom riadku nad názvom krajiny alebo na poslednom riadku za názvom krajiny, napr.
 WEMBLEY
 HA9 6AB
 Veľká Británia
alebo
 WEMBLEY, Middx.
 Veľká Británia HA9 6AB
Externé odkazy.
http://www.royalmail.com/
Peter Hlinka

Peter Hlinka (* 5. december 1978, Prešov) je futbalový tréner a bývalý slovenský futbalista a reprezentant. Hrával na poste defenzívneho stredopoliara alebo obrancu. 
Životopis.
Klubová kariéra.
Od roku 2000 pôsobil v Rakúsku, jedinou výnimkou bola sezóna 2007-08, kedy hral v druhej nemeckej bundeslige za FC Augsburg. Od roku 2008 do roku 2010 bol opäť hráčom rakúskeho klubu SK Sturm Graz. V roku 2010 podpísal dvojročný kontrakt s opciou na ďalšiu sezónu s Austriou Viedeň. Roku 2012 prestúpil do klubu SC Wiener Neustadt, kde pôsobil až do júla 2014. Od februára 2015 v kariére pokračoval v tíme druhej najvyššej rakúskej súťaže FC Wacker Innsbruck. V júli 2015 sa vrátil do Rapidu Viedeň, kde pôsobil už v rokoch 2004 - 2007, tentokrát ale hrával za rezervný tím pôsobiaci v amatérskej regionálnej lige.
Reprezentačná kariéra.
Reprezentačnú kariéru začal v reprezentácii do 21 rokov, pričom sa pričinil o postup slovenskej reprezentácie na majstrovstvá Európy v roku 2000. Na európskom šampionáte hráčov do 21 rokov bol veľkou oporou Slovenska a výraznou mierou sa podieľal na štvrtom mieste. Slovensko reprezentoval na Olympijských hrách v roku 2000 v Sydney. Za seniorskú reprezentáciu Slovenska odohral 28 zápasov.
Funkcionárska a trénerská kariéra.
V septembri 2016 sa stal členom predstavenstva Dukly Praha. 
Od roku 2017 pôsobil ako asistent trénera v klube Wiener Neustadt. Následne od júna 2018 trénoval mužstvo piatej rakúskej ligy First Vienna. V júna 2021 prijal ponuku AS Trenčín a stal sa hlavným trénerom. Na lavičke AS ale skončil už decembri toho roku na vlastnú žiadosť. V decembri roku 2022 podpísal dvojročnú zmluvu s českým druholigovým futbalovým klubom SFC Opava. Koncom apríla 2023 v tíme skončil. V júni 2023 sa stal trénerom Tatrana Prešov.
Bol aj televíznym futbalovým expertom.
Hugo Almeida

Hugo Almeida (* 23. máj 1984) je bývalý portugalský futbalový útočník. Väčšinu svojej kariéry odohral v nemeckej Bundeslige za Werder Brémy a v Turecku za Beşiktaş JK.
V portugalskej najvyššej súťaži debutoval v drese FC Porto 21. septembra 2003 v zápase proti Benfice. Následne mal tri hosťovania v kluboch União Leiria, Boavista a Werder Brémy. S odchodom Miroslava Kloseho do Bayernu dostával viac príležitostí v základnej zostave Werderu, ktorého kmeňovým hráčom sa stal v roku 2006.
Krst Krista (Leonardo da Vinci)

Krst Krista (tal. "Battesimo di Cristo") je názov doskovej maľby, na ktorej sa autorsky podieľali renesanční umelci Andrea del Verrocchio a jeho žiak Leonardo da Vinci.
Andrea del Verrocchio bol florentským maliarom, no predovšetkým sochárom druhej polovice 15. storočia. Jeho umelecká dielňa bola kultúrnym centrom, poskytujúcim výchovu mladým umelcom nielen v umení, ale i v humanistickým princípoch, myslení, ba dokonca v matematike. "Krst Krista", najvýznamnejšie Verrocchiovo maliarske dielo, je spojené s menom jeho najtalentovanejšieho žiaka Leonarda da Vinci, ktorý obraz dokončil.
Maľba bola pôvodne určená pre kostol San Salvi vo Florencii. Dielo zachytáva všeobecne známu scénu, opísanú v Novom zákone (Mt 3, 13 – 17). 
Podľa dochovaných Vasariho záznamov, talent mladého Leonarda urobil na Verrocchia, od ktorého existuje iba málo bezpečne doložených diel, taký dojem, že sa vzdal dokončenia obrazu a prenechal ho svojmu žiakovi. Na základe ikonografického rozboru diela možno určiť, ktorú časť maľby namaľoval ktorý umelec. Pozadie so skalami a palma ako i postavy sv. Jána Krstiteľa a Ježiša Krista nesú rukopis Verrocchia, no postava ľavého anjela dáva tušiť leonardovské „sfumato“. Podľa mienky niektorých odborníkov sa, na základe štýlových rozdielov, na realizácii diela (konkrétne postavy Krista), podieľal i tretí umelec (zrejme ide o ďalšieho Verrocchiovho žiaka Lorenza di Credi).
Obraz, patriaci medzi Leonardove prvotiny, je dokladom toho, že Leonardo už ako mladý umelec dokázal nielen nadviazať na umelecký odkaz svojho učiteľa, ale ho naplno rozvinúť svojským podaním, ktoré ho napokon vynieslo na piedestál jedného z najväčších maliarov všetkých čias.
Megalopoli

Megalopoli (novogr. Μεγαλόπολη – Megalopoli; v stredoveku a novoveku do 19. storočia "Sinano") resp. v staroveku Megalopolis (starogr. Μεγαλόπολις – Megalopolis) je mesto v Grécku, v peloponézskom kraji Arkádia. Žije tu 8 657 obyvateľov.
Dejiny.
Mesto bolo založené v roku 370 pred Kr. s cieľom urbanizovať prevažne vidiecku Arkádiu. V novom meste sa usadilo miestne vidiecke obyvateľstvo, ale aj helóti, ktorí ušli zo Sparty. Bolo tu postavené divadlo, ktoré malo kapacitu 20 000 ľudí a existuje dodnes. V roku 331 pred Kr. Megalopolis dobyli Sparťania. Neskôr sa mesto spojilo s Macedóniou, ktorí mesto oslobodili, no už v roku 223 pred Kr. Megalopolis dobyl spartský kráľ Kleomenes III. V ďalšom storočí už Grécko ovládli Rimania. Mesto bolo zničené v 3. – 6. storočí Gótmi a Hunmi a Slovanmi. V Byzantskej ríši sa Megalopolis premenoval na "Σινάνο" – Sinano. Sinano však nebolo veľké mesto. V 19. stor., po oslobodení Grécka spod tureckej nadvlády, sa Sinano spätne premenovalo na Megalopoli.
M4 (linka budapeštianskeho metra)

M4 (doslovne Délnyugat-kelet metró (), alebo aj Zöld metró ("Zelené metro") je štvrtou linkou budapeštianskeho metra. Do prevádzky bola uvedená 28. marca 2014. Spája juhozápadnú časť mesta s východnou od Kelenföld vasútállomás na budínskej strane mesta po Keleti pályaudvar (doslova „Budapešť Východná železničná stanica“) na peštianskej strane mesta. Tento úsek má zatiaľ dĺžku a 10 staníc. Neskôr je v pláne linku predĺžiť až do stanice Bosnyák tér a ďalej na východ na východnej strane a do stanice Madárhegy na západnej strane. 
História.
Prvé plány na štvrtú linku metra v Budapešti boli spracované už v roku 1972, ale trať a zoznam staníc bola dokončená až v roku 1996. Po niekoľkých omeškaniach sa stavebné práce na tomto úseku linky začali až v roku 2004. Linka M4 má dva prestupné body na staniciach Kálvin tér na linke M3 a Keleti pályaudvar na linke M2.
Otvorenie sekcií budovania linky M4
Vozový park.
Na linke premávajú vozne typu Alstom Metropolis.
Heligónka

Heligónka je diatonická gombíková ťahacia harmonika (melodeón) doplnená o zosilnenú basovú časť, tzv. „heligonové basy“. Silný zvuk basových tónov je dosiahnutý spravidla dvomi cestami: posunutím jednotlivých hláskov tvoriacich basový tón o oktávu nižšie ako je bežné u ostatných druhov harmoník a ďalej umiestnením robustnej platne s hláskami do dreveného zvukovodu. Charakteristické trumpetky v basovej časti sa čiastočne tiež podieľajú na výstupe silného basového tónu; ich význam je však skôr dekoračný.
Označenie "heligónka" je odvodené od názvu dychového basového nástroja heligónu, ktorého zvuk „heligónové basy“ svojou hlbokou polohou vzdialene pripomínajú.
Warburgova hypotéza

Warburgova hypotéza bola postulovaná laureátom Nobelovej ceny Ottom Heinrich Warburgom v roku 1924. Predpokladal, že rakovinu spôsobuje to, ako nádorové bunky získavajú energiu. Zistil, že v porovnaní so zdravými bunkami, rakovinové bunky obsahujú vyšší podiel kyseliny mliečnej, ktorá je v procese glykolýzy produktom anaeróbneho rozkladu glukózy, z čoho vyplýva, že rakovinové bunky získavajú energiu predovšetkým týmto spôsobom. Zdravé bunky vytvárajú energiu hlavne z oxidačného rozkladu pyruvátu v tzv. Krebsovom cykle. Pyruvát je koncovým produktom glykolýzy (za prístupu kyslíka) a je oxidovaný vo vnútri mitochondrií. Z tohto dôvodu, podľa Warburga, rakovina by mala byť interpretovaná ako mitochondriálna dysfunkcia. Zásadný rozdiel medzi normálnymi a rakovinovými bunkami je teda v pomere glykolýzy voči aeróbnemu spôsobu získavania energie, čo sa označuje ako Warburgov efekt.
Dnes je známe, že rakovina je spôsobená mutáciami alebo zvýšenou expresiou onkogénu v procese nazývanom malígna transformácia, čo vedie k nekontrolovanému rastu buniek. Podľa ortodoxnej onkológie sú metabolické rozdiely pozorované Warburgom adaptáciou rakovinových buniek na hypoxické podmienky (kyslíkový deficit) vo vnútri solídnych nádorov a preto nie sú príčinou, ako tvrdil, ale len dôsledkom rakoviny. Na druhej strane však normálna aerobická bunková respirácia produkuje energiu vo forme ATP na neustále opravy génu, rovnako ako na riadenie génovej expresie. Podľa Warburgovej hypotézy má teda bunka oslabenú schopnosť opravy DNA a expresie proteínov. 
Warburg svoju hypotézu vyložil v článku "The Prime Cause and Prevention of Cancer" (Hlavná príčina rakoviny a jej prevencia). Odprezentoval ho na prednáške v Lindau, (Bodamské jazero), Nemecko na stretnutí laureátov Nobelovej ceny 30. júna 1966. V tomto prejave, Warburg prezentoval dôkazy na podporu tvrdení, že anaerobióza je primárnou príčinou vzniku rakovinových buniek. Podľa jeho vlastných slov, "„hlavnou príčinou rakoviny je nahradenie dýchania kyslíka v tele normálnych buniek kvasením cukru.“"
V posledných rokoch získala Warburgova hypotéza znovu pozornosť a to vďaka niekoľkým objavom, ktoré spájajú poškodenie funkcie mitochondrií a respirácie s rastom nádorových buniek. 
V roku 1999 skupina vedcov z univerzity v Salzburgu a Košíc potvrdila rakovinovú hypotézu O. Warburga v experimente na VA13 bunkách s lekárskym kyslíkom obohateným pikodávkou pozitívne ionizovaného kyslíka.
Následné práce ukázali, že Warburgov efekt skutočne môže viesť k sľubnému prístupu pri liečbe solídnych nádorov. Bolo preukázané, že dichlóroctová kyselina (DCA), ktorá podporuje dýchanie a činnosť mitochondrií, zabíja rakovinové bunky in vitro a v niektorých experimentoch na zvieratách. Organizmus môže odstraňovať poškodené bunky tzv. apoptózou. Tohto procesu sa zúčastňujú mitochondrie; v nádorových bunkách však tento mechanizmus zlyháva, pretože mitochondrie sú nefunkčné. Opätovná aktivácia mitochondrií v nádorových bunkách reštartuje apoptózu.
Rum (Tirolsko)

Rum je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Tirolsko v okrese Innsbruck-vidiek.
Žije tu 8825 obyvateľov (1. 1. 2010).
Symphonie fantastique

Symphonie fantastique – Episode de la vie d’un artiste ("Fantastická symfónia") je významná symfónia francúzskeho skladateľa Hectora Berlioza, kvôli jej inovatívnosti považovaná za jedno z prelomových diel vo vývoji symfonickej hudby. Ide o dielo programovej hudby, ktoré bolo inšpirované skladateľovou neopätovanou láskou k anglickej herečke Harriet Smithson. Program diela vysvetlil sám skladateľ v poznámkach k partitúre. Symfónia bola venovaná ruskému cárovi Mikulášovi I.
Gelsenkirchen

Gelsenkirchen je mesto na západe Nemecka v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko vo vládnom obvode Münster. Leží v severnej časti Porúria. V súčasnosti sa tu uhlie už neťaží a mesto má desaťročia problém s najvyššou nezamestnanosťou v Nemecku. Nachádza sa tu najväčšia solárna elektráreň v Nemecku a uhoľná elektráreň s najvyšším komínom v Nemecku (302 m). Gelsenkirchen je domovské mesto známeho futbalového klubu Schalke 04, ktorý je pomenovaný podľa časti mesta Schalke a futbalový štadión sa nachádza v mestskej časti Erle.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Gelsenkirchene pochádza z roku 1150, ale sídlo ostalo iba malou dedinou až do 19. storočia. S nástupom priemyselnej revolúcie sa celá oblasť rozrástla. V roku 1840 keď začala ťažba uhlia žilo v meste 6 000 obyvateľov, v roku 1900 to už bolo 138 000. Na začiatku 20. storočia patrilo kvôli ťažbe uhlia medzi významné európske mestá. Mesto získalo prezývku „mesto 1000 ohňov“, pretože plyny z ťažby horeli aj počas noci. V roku 1928 sa mesto zlúčilo so susednými mestami Buer a Horst. Mesto tak dostalo nový názov Gelsenkirchen-Buer, ktorý mu ostal až do roku 1930. Počas druhej svetovej vojny bolo mesto centrom produkcie uhlia a ropného priemyslu, preto bolo spojencami bombardované. Počas vojny sa tu nachádzal ženský satelitný tábor koncentračného táboru Buchenwald. 
Administratívne delenie.
Mesto je tvorené z 5 mestských obvodov a tie sa delia na 18 mestských častí:
Rendžu

Rendžu (jap. ) je tradičná abstraktná dosková hra pre dvoch hráčov, ktorá pochádza z Japonska z obdobia Heian. Názov hry vznikol 6. decembra 1899, keď japonský žurnalista Ruikó Kuroiwa pomenoval túto hru ako "rendžu".
Rendžu je upraveným variantom hry gomoku. Tieto úpravy predovšetkým eliminujú výhodu prvého ťahu v gomoku, aby sa tak hra stala vyrovnanejšou.
Pravidlá.
Hracia doska má tvar štvorca a obsahuje 15×15 priesečníkov. Je to rovnaká doska aká sa používa na hru go. Hracie kamene sú bielej a čiernej farby.
Otvorenie hry.
Otvorenie hry zahŕňa unikátnu sekvenciu ťahov.
Priebeh hry.
Hráči striedavo vykonávajú jednotlivé ťahy. V každom ťahu hráč položí jeden hrací kameň svojej farby na hraciu dosku. Pre čieneho (začínajúceho) hráča platí, že nesmie vykonať zakázané útvary:
Cieľ hry.
Hráč môže vyhrať dvomi spôsobmi:
Robert Mundell

Robert A. Mundell (* 24. október 1932, Kingston, Kanada† 4. apríl 2021, Siena, Taliansko) bol kanadský ekonóm a profesor ekonomiky na Columbijskej univerzite. Je považovaný za otca teórie optimálnych menových oblastí a tvorcu ekonómie strany ponuky.
Za „analýzu monetárnej a fiškálnej politiky pri rôznych režimoch menových kurzov a za analýzu optimálnych menových oblastí“ získal v roku 1999 cenu Švédskej ríšskej banky za ekonomické vedy na pamiatku Alfreda Nobela. Vo svojich prácach sa intenzívne venoval histórii medzinárodného menového systému a zohral významnú rolu pri vzniku eura.
Životopis.
Narodil sa v kanadskom Kingstone. Vysokoškolský diplom obhájil v Kanade na University of British Columbia vo Vancouveri, London School of Economics, titul PhD. v ekonómii získal na prestížnej MIT (Massachusetskom technologickom inštitúte)
Od roku 1974 pôsobil ako profesor ekonómie na Kolumbijskej univerzite v New Yorku. Má za sebou dlhoročnú profesorskú prax, učil na svetových univerzitách ako je Stanford University, University of Chicago, či na univerzite v talianskej Bologni. Jeho prednášky mohli vidieť študenti v Európe, Severnej a Južnej Amerike, Ázii, Afrike i Austrálii. Robert A. Mundell pôsobil ako poradca pre niekoľko medzinárodných organizácií a inštitúcií ako napríklad OSN, MMF, Svetovú banku, Radu guvernérov Federálneho rezervného systému, ministerstvo financií USA, kanadskú vládu ako aj iné vlády v Latinskej Amerike a Európe a mnohé iné.
Diela.
Najznámejšie knihy Roberta A. Mundella:
Techstep

Techstep je subštýl drum and bassu, ktorý sa stal populárnym koncom 90-tych rokov.
Štýl.
Je charakterizovaný temnou, sci-fi náladou, exkluzívnym používaním syntéz a samplov. Nápady pochádzali aj z industrialu, techna, ktoré niektorí skladatelia označovali za „klinický zvuk“. Napriek tomu, že je popisovaný akože pôsobí „techno-dojmom“, vzťah s technom by nemal byť preceňovaný. Oba štýly zdieľajú techniky výroby a vysoko energických koláží z abstraktných syntetických ruchov, vrátane samplov, pípaní atď. Za raritu sa pokladá použitie nezefektovaných inštrumentov.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1986

Majstrovstvá sveta vo futbale 1986 boli trináste majstrovstvá sveta v dejinách futbalu. Finálový turnaj sa odohral medzi 31. májom a 29. júnom roku 1986 v Mexiku. Turnaja sa zúčastnilo 24 mužstiev. 
Majstrom sveta sa stala po druhýkrát , keď vo finále porazila na štadióne Azteca 3-2. Maskotom majstrovstiev bola chili paprička "Pique". Najlepším strelcom turnaja bol angličan Gary Lineker a zlatú loptu pre najlepšieho hráča turnaja získal Diego Maradona.
Výsledky bojov v základných skupinách.
V nasledujúcich tabuľkách:
Noisia

Noisia, štylizované ako NOISIΛ ('VISION' otočené o 180°) je holandská drum and bassová skupina, ktorej členmi sú Nik Roos, Martijn van Sonderen a Thijs de Vlieger z Gronigenu v Holandsku. Momentálne okrem drum and bassu produkujú široké spektrum hudby, vrátane dubstepu, housu a breakbeatu. Noisia vystupuje po celom svete a vlastní tri nahrávacie značky - Vision, Division a Invisible Recordings. Skupina na produkciu hudby používa Steinberg Cubase.
Biografia.
Martijn, ktorý bol úzko spätý s hudbou už dlhšiu dobu (hip-hop, klasický klavír), úspešne spolupracoval s Nikom a Thijsom na spoločných hudobných projektoch, po ktorých vytvorili formáciu Noisia. Po čase zistili, že Internet je skvelý nástroj na získanie hudobných a producentských znalostí a v neposlenom rade aj na získanie kritiky od verejnosti. Prvá skladba Noisie sa objavila na Mayhemovom fóre Shadow Law Recordings a získala veľké ohlasy, čo bolo veľkou motiváciou pre zlepšenie zvuku Noisie. Investícia do štúdiového vybavenia a oddanosť zvuku, mixovaniu pohli vecami a vo februári 2003 uzrela svetlo sveta prvá platňa s trackom „“Tomahawk (Noisia &amp; Mayhem) na Nerve Recordings. Na druhej strane bol track Silicon, ktorý bol vytvorený v opileckých stavoch po dňoch, kedy Mayhem navštívil Noisiu v Holandsku.
Däa 5. apríla 2010 vydala skupina Noisia svoj debutový album "Split the Atom". Prvý singel z albumu „Machine Gun“, bol vydaný dňa 8. marca 2010. Druhý singel z albumu, „Split the Atom“, bol vydaný dňa 25. júla 2010.
Poikilotermia

Poikilotermia (studenokrvnosť, ektotermia) je neschopnosť živého organizmu udržať si pomerne stálu telesnú teplotu. U živočíchov býva často nazývaná termínom studenokrvnosť, čo ale nevystihuje podstatu pretože veľa poikilotermných živočíchov krv vôbec nemá. Jej opakom je homoiotermia (teplokrvnosť).
Poikilotermné sú všetky ríše živých organizmov ako napr. huby, rastliny, baktérie a tiež prevažná väčšina živočíchov: všetky bezstavovce a fylogeneticky staršie triedy stavovcov, čiže drsnokožce ("Chondrichthyes"), ryby ("Osteichthyes"), obojživelníky ("Amphibia") a tiež všetky recentné plazy ("Reptilia"). U vyhynutej triedy dinosaurov ("Dinosauria") sa však uvažuje o teplokrvnosti. Len dve vývojovo najpokročilejšie triedy živočíchov nie sú poikilotermné: vtáky ("Aves") a cicavce ("Mammalia"). 
U poikilotermných živočíchov napriek tomu existuje schopnosť obmedzene regulovať svoju teplotu a to hlavne tvarom, povrchom a stavbou tela a správaním (živočích vyjde na slnkom vyhriate miesto, keď je teplota jeho tela príliš nízka – a naopak, pri hrozbe prehriatia sa ukryje do tieňa). Iné poikilotermné živočíchy sú zase schopné meniť napríklad svoje sfarbenie, čím ovplyvňujú absorpciu slnečného žiarenia kožou. Zmenu sfarbenia umožňuje melanoforový hormón (MSH).
Mönchengladbach

Mönchengladbach je mesto na západe Nemecka v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko vo vládnom obvode Düsseldorf. Je domovom futbalového klubu Borussia Mönchengladbach. Narodili sa tu piloti F1 Nick Heidfeld a Heinz-Harald Frentzen, filozof Hans Jonas a astronaut Reinhold Ewald.
Dejiny.
Mesto bolo pôvodne opátstvo založené v roku 974. Bolo pomenované podľa úzkeho potoka, ktorý dnes tečie pod zemou. V 14. storočí sa opátstvo a jemu blízke dediny stali mestom. Neskôr sa k mestu pripojilo aj mesto Rheydt. Pôvodne malo mesto názov Gladbach, ktorý sa často používa aj v súčasnosti. Aby sa rozlíšilo od mesta s rovnakým názvom (dnešný Bergisch Gladbach) bolo v roku 1888 premenované na München-Gladbach. Takto označené mesto zavádzalo ľudí k myšlienke, že mesto je iba časť Mníchova ("München"). Názov bol preto v roku 1950 zmenený na Mönchen Gladbach a v 1960 na Mönchengladbach.
Magdeburg

Magdeburg je mesto v Nemecku a hlavné mesto spolkovej krajiny Sasko-Anhaltsko. Je situované na rieke Labe a bolo jedno z najdôležitejších stredovekých miest v Európe. Je sídlom protestantského a katolíckeho biskupa a dvoch vysokých škôl.
Dejiny.
Otto I. cisár rímskonemeckej ríše, žil počas svojej vlády prevažne v Magdeburgu a bol pochovaný v miestnej katedrále. V meste sa počas tejto vlády vytvorilo mestské právo, na základe ktorého vznikol súbor nemeckých mestských práv známy ako Magdeburgské práva. Tieto stredoveké mestské práva sa šírili cez Strednú a Východnú Európu. Mesto je známe aj pre Magdeburskú svadbu z roku 1631, ktorá označuje masaker a dobytie protestantského mesta Magdeburg počas tridsaťročnej vojny.
Partnerské mestá.
Magdeburg spolupracuje s týmito mestami:
Katedrála svätého Petra (Beauvais)

Katedrála svätého Petra v Beauvais () je nedokončená katedrála v meste Beauvais v departemente Oise, zaklenutá najvyššou gotickou klenbou na svete. 
Dejiny.
Počiatky kostola sa datujú do 10. storočia. Po požiari roku 1225 sa začala v nasledujúcom roku výstavba novej katedrály. Mesto Beauvais v tej dobe patrilo k najbohatším francúzskym mestám a miestna katedrála mala byť jednou z najveľkolepejších stavieb svojej doby. Okolo polovice 13. storočia došlo počas stavebných prác k zmene plánov, stavba chóru bola zavŕšená extrémne pretiahnutými oknami a klenbou v rekordnej výške cez 48 metrov. Chór bol dokončený v roku 1272, ale už v roku 1284 sa zrútil. Dôvodom zrútenia nebola výška stavby, ale chyby v opornom systéme. Pri oprave bol zdvojený počet pilierov a tým sa oporný systém posilnil (napriek tomu nie je katedrála dodnes úplne v poriadku a sú potrebné nákladné podporné opatrenia). 
Po oprave stavba pokračovala budovaním priečnej lode a následne mohutnej veže nad krížením. To sa ukázalo byť chybou, pretože sa veža krátko po dokončení v roku 1573 zrútila a poškodila katedrálu. Klenba bola druhýkrát opravená v roku 1575, k úplnej dostavbe však už nedošlo. 
Katedrála bola budovaná súčasne s katedrálou v Amiens, takže je dnes ťažké určiť, ktorá z nich je vzorom pre druhú; ďalšie inšpiráciou bola stavba katedrály v Bourges. 
V katedrále sú zachované vitráže zo 14., 15. a 16. storočia.
Rádio Zet

Rádio Zet bola súkromná komerčná rozhlasová stanica, ktorá vysielala zo Žiliny.
Toto regionálne rádio vysielalo na frekvencii 94,5 MHz od 12. augusta 2002 do 15. marca 2012 ako nástupca Rádia Žilina, primárne pre región severozápadného Slovenska. Signál sa šíril z vlastného vysielača na Veľkej lúke (1475,5 m) na asi 1/3 územia Slovenska.
Kvôli vlastníckemu prevodu bez odobrenia RVR bola rádiu na zasadaní dňa 7. februára 2012 odobratá licencia. Po obdržaní právoplatného rozhodnutia 15. marca ukončilo vysielanie. Vlastník rádia (spoločnosť RM Progres) napadol rozhodnutie Rady na Najvyššom súde, ktorý rozhodnutie potvrdil.
Rádio Frontinus

Rádio Frontinus je súkromná komerčná rozhlasová stanica, ktorá vysiela od 23. novembra 1993 zo Žiliny.
Dlhé roky lokálne rádio sa presadzuje i v regióne Kysúc a Turca. Signál je možné prijímať v okolí Žiliny na frekvencii 104,6 MHz, Čadce na 96,1 MHz a Martina na 96,2 MHz.
Pôvodné štúdio sa nachádzalo v budove Vúral-u (Výskumný ústav valivých ložísk), na ktorého streche bola aj vysielacia anténa. Pokrytie zasahovalo územie mesta a najbližšie okolie. Neskôr sa rádio presťahovalo na "Dolné Rudiny" 3 a v roku 1995 presunulo i vysielač na kótu Straník, čím sa rozšírilo pokrytie na celú Žilinskú kotlinu. Neskôr pribudli 2 ďalšie vysielače, čím sa Frontinus zmenil z lokálneho na regionálne médium.
Rádio vysielalo naživo politickú reláciu „Debata na telefón“, do ktorej boli pozývaní politici, zástupcovia politických strán, NRSR či samosprávy, ktorým mohli poslucháči položiť otázku.
Rada pre vysielanie a retransmisiu vo februári 2004 uložila rádiu sankciu – upozornenie na porušenie zákona za porušenie zákona, ktorý zakazuje vysielanie politickej reklamy. V apríli 2017 dostalo pokutu 15-tisíc eur za debatu s Mazurekom z Kotlebovej ĽSNS. 
Počúvanosť.
Rádio Frontinus je s počúvanosťou 0,4% šestnástou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou na Slovensku a treťou najpočúvanejšou regionálnou stanicou podľa prieskumu Market &amp; Media &amp; Lifestyle spoločnosti Median SK (2+3Q/2015).
Peter Grajciar

Peter Grajciar (* 17. september 1983, Zvolen) je slovenský futbalový reprezentant. Hráva na pozícií stredopoliara. Od roku 2008 bol hráčom českého klubu Slavia Praha, s ktorým získal majstrovský titul. V drese debutoval 16. októbra 2007 v zápase proti . 17. novembra 2010 dal svoj 1. reprezentačný gól v zápase proti Bosne a Hercegovine ktorý Slovensko prehralo 3:2.
Papaflessas

Papaflessas (gr. Παπαφλέσσας, vlastným menom Grigorios Dikaios (Γρηγόριος Δικαίος, * 1788, Poliani, Grécko - † 20. máj 1825, Maniaki) bol grécky pop a generál v Gréckej vojne za nezávislosť.
Životopis.
Narodil sa na Peloponéze v meste Poliani v kraji Mesinia, jeho otec bol Dimitrios Flessas a patril do známej rodiny "Flessas", matka bola Konstantina Andronaiou z Dimitsany.
V Dimitsane Papaflessas študoval. Vstúpil do kláštora v meste Kalamata, neskôr pôsobil v Konštantinopole a na ostrove Zakynthos. Vstúpil do tajného gréckeho spolku Filiki Eteria, ktorý sa pripravoval na povstanie proti Turkom. Keď grécky šlachtic Alexandros Ypsilanti povstal proti Turkom v Moldavsku, Papaflessas bol vyslaný vzbúriť aj Grékov na Peloponéze. Peloponézania sa vzbúrili a Papaflessas sa pridal ku gréckym generálom ako bol Theodoros Kolokotronis či Petros Mauromichalis a bojoval v mnohých bitkách aj v slávnej bitke pri Dervenakií, kde Gréci porazili turecké vojská Dramaliho Pašu. Podieľal sa aj na oslobodení Kalamaty.
Turci však v roku 1825 prešli do ofenzívy a na Peloponéz povolali z Egypta vojská Ibrahima Pašu.
Papaflessas sa proti Ibrahimovi postavil pri meste Maniaki. Grékov bolo iba 1 000, Ibrahim mal 6 000 mužov, no Gréci bojovali statočne a všetci, aj Papaflessas padli.
Po smrti sa stal Papaflessas národným hrdinom a mnohí zahraniční filheléni ho prirovnávali k Periklovi na ktorého sa aj podobal.
Štadión SNP

Atletický Štadión SNP DUKLA je atletický a futbalový štadión nachádzajúci sa v Banskej Bystrici, na ktorom hrá svoje domáce zápasy FK Dukla Banská Bystrica. Má kapacitu 7 381 divákov, pričom od rekonštrukcie ukončenej v roku 2021 sú všetky miesta na sedenie. Nachádza sa na okraji sídliska Fončorda blízko kúpaliska, bazénu a športovej haly. 
Podľa svojej lokality sa štadión nazýva aj Štiavničky. Je vo vlastníctve Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, spravuje ho Vojenské športové centrum Dukla Banská Bystrica, ktoré ho prenajíma mestu. Otvorený bol 22. augusta 1959 pri 15. výročí SNP.
Rekonštrukcia.
12. decembra 2018 vláda schválila rekonštrukciu štadión za 12 974 676 eur, ktorá bude financovaná ako kapitálový výdavok Ministerstva obrany SR. Práce na štadióne by mali byť ukončené najneskôr na jar roku 2021. Po rekonštrukcii bude štadión spĺňať podmienky pre certifikáciu UEFA štadión kategórie 2 a IAAF Construction Category I a Competition Category 3 až 5. V správe Ministerstva obrany sa o rekonštrukcii píše: „"V zmysle spracovaného stavebného zámeru bude vykonaná modernizácia športových plôch vrátane ich vybavenia technologickými zariadeniami – napríklad vyhrievanie a automatické zavlažovanie prírodného trávnatého ihriska, umelé LED osvetlenie hlavného aj tréningového štadióna a v rámci rekonštrukcie sa uskutoční modernizácia sociálneho zázemia pri tréningovom štadióne pre športovcov aj divákov. Vedľa tréningového štadiónu bude umiestnené multifunkčné ihrisko. Súčasťou vybavenia hlavného štadióna bude aj nové ozvučenie, svetelné tabule, kamerový systém a turnikety pri vstupe na štadión"“.
V sobotu 5. októbra 2019 sa Banská Bystrica rozlúčila so starým Štadiónom SNP na Štiavničkách. Zápas proti FK Dubnica nad Váhom (3:3) bol posledným zápasom na starom štadióne, ktorý čaká rekonštrukcia a premena na národný atletický štadión.
Zrekonštruovaný štadión bol otvorený 5. októbra 2021. Nový štadión obsahuje viac ako 7 000 sedačiek (miesto plánovaných 4000), vrátane 30 miest pre imobilné osoby. Rekonštrukcia stála celkovo 14 106 287,60 eur.
Jason Williams

Jason Williams môže byť:
Dutohlávka sobia

Dutohlávka sobia ("Cladonia rangiferina") je svetlo sfarbený, krovitý lišajník z čeľade dutohlávkovité. Rastie v teplých aj chladných oblastiach na suchých otvorených stanovištiach predovšetkým vo vyšších polohách – prevažne na alpínskej tundre.
Amazónia

Amazónia (, ) môže byť:
Žilinský večerník

Žilinský večerník je týždenník, monitorujúci udalosti a dianie v regióne Žilinského kraja. 
Periodikum vychádza od roku 1991 (prvé číslo s nákladom 5 000 výtlačkov vyšlo 27. februára
) a v súčasnosti je s predajom 6 650 kusov najčítanejším regionálnym týždenníkom na Slovensku. Svojim čitateľom ponúka spravodajstvo a publicistiku zo všetkých oblastí hospodárskeho a spoločenského života, zaoberá sa otázkami samospráv v regióne, štátnej správy, informuje o udalostiach v kultúre a športe. 
Online produkt.
Žilinský diár je online produkt Žilinského večerníka, dostupný na jeho webstránkach. Ponúka prehľadný výber kultúrnych a športových podujatí, koncertov a zábavy, vzdelávacích aktivít, akcií pre deti a pod.
MY Žilinské noviny

MY Žilinské noviny sú týždenník, ktorý vychádza v regióne Žiliny. Vydáva ich Petit Press ako jedny z 19 regionálnych novín MY.
Periodikum vychádza v náklade 6 000 kusov vždy v pondelok a tvorí priamu konkurenciu Žilinskému večerníku. Niektoré články si je možné prečítať na webovej stránke novín.
Od roku 2014 je ich šéfredaktorkou Andrea Papšová.
Sulioti

Sulioti () bolo grécke obyvateľstvo, hovoriace prevažne po albánsky (v 19. stor. už značne grécizovaní) . V minulosti žili v Epire, v jeho časti Thesprótia. Nezaberali však celú Thesprótiu, ale iba jej malú horskú časť s dedinou Suli (zvané grécky aj Kakosuli=Zlé Suli). Boli to výborní bojovníci, ktorí stále bojovali s Turkami. Často sú spojovaní s Arvanitmi, žijúcimi na juhu Grécka.
Pôvod a dejiny.
Pôvod Suliotov nebol presne ujasnený. Môžu byť potomkovia Albáncov, ktorí sa v 16. storočí pred Turkami utiahli z rovín do horskej oblasti Suli a tu odolávali Turkom. Podľa iných historikov, Sulioti sú potomkovia Grékov, ktorí sa s Albáncami pomiešali keď spolu s nimi osídlili toto územie. Toto tvrdenie vysvetľujú tak, že nie je možné, aby oblasť Suli osídlili iba Albánci, keďže Suli bolo osídlené obyvateľmi z Thesprótie, kde väčšinu obyvateľstva tvorili Gréci, a kresťanských Albáncov tu nežilo veľa. Tento názor zastáva aj Konstantinos Paparrigopoulos. V 19. storočí už boli Sulioti značne pogréčtení, písali iba v gréčtine a sami sa pokladali za Grékov, keďže albánčina nebol písaný jazyk. V 19. storočí, teda v čase ich najväčšej slávy, ich bolo asi 12 000. Zúčastnili sa aj na bojoch v Gréckej vojne za nezávislosť. Známy grécky revolucionár Markos Botsaris bol tiež Suliot. Dnes sú ich dediny opustené a potomkovia Suliotov žijú vo väčších mestách, kde sa však už premiešali s ostatným gréckym obyvateľstvom a tak stratili svoju špecifickú identitu a aj albánsky jazyk.
Raniak obrovský

Raniak obrovský (iné názvy: raniak veľký, netopier veľký; lat. "Nyctalus lasiopterus") je menej známy a najväčší európsky netopier.
Rozšírenie a početnosť.
Žije v západnej Ázii, Európe a na severe Afriky.
Rozšírenie na Slovensku.
Raniak obrovský je najvzácnejšie sa vyskytujúci netopier na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa v letnom a prechodných obdobiach celkovo vyskytol v 10 (2,3% rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach 103 - .
Bionómia.
Živí sa hmyzom. Nepotvrdilo sa, že sa živí spevavými vtákmi. Iné zdroje uvádzajú, že drobné vtáky loví (v Západnej Európe) a môžu tvoriť až 80 % jeho potravy Minimálne v Španielsku netopier hibernuje od decembra do februára.
McDonnell Douglas DC-10

McDonnell Douglas DC-10 je posledné lietadlo z Douglas Commercials (DC). Dňa 29. augusta 1970 odštartoval v Long Beach k prvému letu. Trojmotorový DC-10 vstúpil do prevádzky v auguste 1971. Modelom DC-10 sa McDonnell Douglas zaradil k výrobcom veľkokapacitných dopravných lietadiel. Okrem hlavnej verzie DC-10-10 výrobca ponúkal rôzne ďalšie verzie civilných lietadiel pre prepravu osôb alebo nákladu a vojenských lietadiel. Veľkého úspechu dosiahol predovšetkým verziou lietadla pre dlhé trate DC-10-30. Verzia DC-10-40 bola vybavená novými motormi. V decembri 1988 bola výroba DC-10 po 446 vyrobených kusoch ukončená v prospech MD-11.
Sela

Sela môže byť:
Stanislaw Tillich

Stanislaw Tillich (* 10. apríl 1959, Neudörfel, Nemecko), lužickosrbsky "Stanisław Tilich" je nemecký politik lužickosrbského pôvodu.
Narodil sa v Neudörfeli ( lužickosrbsky "Nowa Wjeska") neďaleko mesta Kamenz. Po skončení lužickosrbského gymnázia vyštudoval technologický inštitút v Drážďanoch. Je členom CDU a bol aj poslancom Európskeho parlamentu (frakcia európskych ľudovcov). Od mája 2008 je ministerským predsedom slobodnej spolkovej krajiny Sasko. Je prvým Lužickým Srbom, ktorý vykonáva túto funkciu.
Je ženatý, má dve deti a vyznáva rímskokatolícke náboženstvo. Okrem lužickosrbského jazyka a nemčiny hovorí aktívne a plynule česky a dobre rozumie poľsky.
Nadácia Tatra banky

Nadácia Tatra banky je nezisková organizácia založená Tatra bankou 18. novembra 2004. Na ministerstve vnútra bola zaregistrovaná 12. decembra 2004 (dátum vzniku).
Nadácia podporuje aktivity v oblasti vzdelávania, zvyšovanie kvality vzdelávacieho procesu, finančne podporuje študentov a inštitúcie grantovými programami.
Každoročne udeľuje "Ceny Nadácie Tatra banky" za umenie, za najlepší študentský biznis plán a za najlepšiu diplomovú prácu v oblasti IT.
Csanád Szegedi

Csanád Szegedi (* 22. september 1982, Miškovec) je maďarský politik a zvolený člen Európskeho parlamentu za stranu JOBBIK.
Známy je svojimi nacionalistickými a protislovenskými vyhláseniami na pôde Európskeho parlamentu. Na ustanovujúce zasadanie EP prišiel oblečený v uniforme Maďarskej gardy. Okrem iného vyhlásil, že Slovensku by malo byť pozastavené členstvo v EÚ. Je židovského pôvodu.
Postupim

Postupim "(nem. Potsdam)" je hlavné mesto nemeckej spolkovej krajiny Brandenbursko vo východnej časti Nemecka. Je súčasťou metropolitnej oblasti Berlín/Brandenbursko. Leží na rieke Havola, juhozápadne od centra hlavného mesta Berlín.
Dejiny.
Mesto bolo až do roku 1918 sídlom pruských kráľov. V okolí mesta sa nachádza niekoľko prepojených jazier a unikátnych kultúrnych pamiatok. Medzi ne patrí aj zámok Sanssouci, ktorý je najväčšou nemeckou pamiatkou zapísanou na zozname Svetového dedičstva UNESCO. V meste sa konala aj významná konferencia po skončení 2. svetovej vojny, nazvaná Postupimská. V severovýchodnej časti mesta s názvom Babelsberg sa pred 2. svetovou vojnou nachádzalo centrum filmovej produkcie. Svoj význam ako centrum európskeho filmu si uchoval až do pádu Berlínskeho múra. Filmové štúdio Babelsberg má aj historickú hodnotu ako jedno z najstarších veľkých filmových štúdii na svete. Produkuje filmy od roku 1911. Od 19. storočia sa Postupim stal centrom vedy v Nemecku. V súčasnosti sa tu nachádzajú viaceré univerzity a viac ako 30 výskumných stredísk.
Poloha.
Územie dnešného mesta bolo formované veľkými morénami po poslednej dobe ľadovej. Mesto tvoria 3 časti zelene a iba jedna zastavaná časť. Najvyšší bod je vrch "Kleiner Ravensberg" s výškou 114,2 m. Postupim je rozdelený na sedem historických častí mesta a deväť nových miestnych častí, ktoré sa k mestu pripojili v roku 2003. Časti mesta na severe a v centre tvoria hlavne historické budovy pričom juhu dominujú veľké plochy s novostavbami.
Národný park Écrins

Národný park Écrins je chránené územie na juhovýchode Francúzska, ktorý zaberá časť pohoria Dauphinské Alpy južne od mesta Grenoble a severne od obce Gap.
Územie parku tvoria vysoké alpské štíty, ľadovcové polia a údolia, alpské lúky, subalpínske lesy a jazerá. Viac ako sto vrcholov v parku je vyšších ako 3000 metrov a štyridsať ľadovcov zahŕňa plochu asi 17 000 hektárov. Hranice parku sa približne rovnajú pohoriu Massif des Écrins, ktoré je ohraničené údoliami riek Drac, Romanche a Durance.
Národný park Réunion

Národný park Réunion je chránené územie vo francúzskom zámorskom departemente na ostrove Réunion v Indickom oceáne. Národný park bol zriadený pre ochranu miestneho vysoko endemického ekosystému v pohorí Les Hauts.
Vytvorenie NP sa plánovalo od roku 1992. Jeho vznikom zanikli dve existujúce prírodné rezervácie "Mare-Longue" a "la Roche Écrite" a stali sa súčasťou parku.
Medzi kriticky ohrozený druh patrí endemický vták "Coracina newtoni".
Pasienok

Pasienok (iné názvy: pastvina, pastva, paša, pastvisko) je pozemok s prevažne bylinným nízkym vegetačným krytom, slúžiaci predovšetkým ako zdroj potravy rôznym druhom bylinožravcov, hlavne na pastvu poľnohospodárskych zvierat, ako sú kravy, ovce, kozy, kone a ďalšie. 
S termínom pasienok sa bežne stretávame skôr v spojení horský pasienok. Ako pasienky slúžia často horské či podhorské lúky (hole), pastva poľnohospodárskych zvierat tu môže prebiehať úplne voľne (v strednej Európe typicky v Alpách v niektorých alpských krajinách), alebo môže ísť o trvale či prechodne ohradený pozemok (napríklad pomocou elektrickej ohrady).
Pred príchodom priemyselného poľnohospodárstva boli pasienky hlavným zdrojom potravy pre vyššie uvedené pasúce sa bylinožravé živočíchy.
Odlesňovanie

Odlesňovanie alebo deforestácia je systematické vyrubovanie lesných porastov ľuďmi s cieľom znížiť lesné plochy na danom území. Môže byť chápané ako lokálne; väčšinou však ide o strategické rozhodnutie v rámci vyšších územných celkov.
Rozsah.
Ročné odlesňovanie v amazonskom dažďovom pralese predstavovalo (od 07/2012 do 07/2013) .
Dôvody odlesňovania.
Úbytok lesov môže byť spôsobený aj bez prispenia človeka:
Pasenie (konzumácia)

Pasenie (iné názvy: pastva, paša) je príjem potravy bylinožravých cicavcov, respektíve bylinožravcov, priamou konzumáciou biomasy pochádzajúcej zo živých tiel vyšších rastlín, resp. cielené dozeranie na (hospodárske) zvieratá pri tejto ich činnosti.
Pri voľne žijúcich zvieratách ide o spontánne prevádzanú fyziologickú aktivitu, ktorá je daná predovšetkým prirodzenými inštinktmi a fyziologickými potrebami zvieraťa. Pri hospodárskych zvieratách zvyčajne ide o ľuďmi viac či menej regulovanú a usmerňovanú aktivitu, ktorá sa uskutočňuje najčastejšie na pastvinách (k tomu pozri články pastierstvo a pastier).
Každá pastva býva ovplyvňovaná a biologicky limitovaná predovšetkým vegetačným obdobím zelených rastlín. 
Z tohto dôvodu máva u väčšiny bylinožravcov svoj sezónny periodický charakter. V období vegetačného pokoja živočíchy požierajú spravidla mŕtve (uschnuté či usušené) tela rastlín (v stredoeurópskych podmienkach obvykle ide o seno alebo o slamu).
Tiger džungľový indočínsky

Tiger džungľový/pásavý/pruhovaný indočínsky alebo tiger indočínsky (lat. "Panthera tigris tigris") je populácia Panthera tigris tigris, ktorá sa vyskytuje v Kambodži, Laose, Mjanmarsku a Thajsku a v minulosti aj v Číne. Časť tigrov žijúcich na malajziskom polostrove o ktorých sa predpokladalo, že sú tigre pásavé indočínske bola klasifikovaná ako nová populácia "Panthera tigris tigris" s tiger džungľový malajský (predtým "Panthera tigris jacksoni").
Srsť má červenkasto hnedú až okrovú farbu. Samce môžu dorastať do dĺžky 255 – , ale samice iba 230-. Hmotnosť samcov je od 170 do , a samíc od 110 do .
Konstantinos Paparrigopulos

 
Konstantinos Paparrigopulos (gr. , * 1815, Konštantínopol † 1891, Atény), bol grécky spisovateľ a historik. Považuje sa za "otca modernej gréckej historiografie" a aj preto je označovaný ako novodobý Herodotos.
Život.
Narodil sa ako syn bankára a významného predstaviteľa gréckej komunity. Jeho rodičia pochádzali z Peloponézu, z mesta Vytina. Študoval v Odese, ktorá mala v tom období významnú grécku komunitu. V štúdiu pokračoval na gréckom ostrove Ejina a v Nemecku a vo Francúzsku. V roku 1851 sa stal profesorom histórie na Národnej kapodistriasovej univerzite v Aténach. 
Diela.
Paparrigopulos zanechal mnoho významných diel. Ako prvý moderný grécky spisovateľ podrobne spísal dejiny gréckeho národa od staroveku až po súčasnosť. Rovnako ako prvý reagoval na tvrdenia nemeckého historika Falmerayera, že moderní obyvatelia Peloponézu nie sú potomkovia antických Grékov, ale Slovanov, ktorí sem prišli v 6 stor. a mali zničiť pôvodné obyvateľstvo. Paparrigopulos tvrdil, že nie je možné, aby Slovania pôvodné obyvateľstvo vyhubili, pretože tak to žiaden z barbarských národov nerobil; argumentoval odvádzaním Slovanov z Grécka byzantskou mocou a jeho znovuosídlením Grékmi a zachovaním pôvodného osídlenia. Jeho teóriu významne podporila až v 21. stor. DNA analýza obyvateľov Grécka, kde sa zistilo že slovanský vplyv na miestnu populáciu nebol veľký. Ako prvý podrobne skúmal novogrécky folklór, kde zistil mnohé kultúrne tradície spojené s antickými koreňmi. Tiež tvrdil, že byzantská kultúra hrala veľmi významnú úlohu v gréckych dejinách a že je základom kresťanskej-novogréckej identity.
Società Entomologica Italiana

Società Entomologica Italiana (doslova "Talianska entomologická spoločnosť") je entomologická spoločnosť založená vo Florencii dňa 31. októbra v roku 1869. Patrí k najstarším a najprestížnejším entomologickým spoločnostiam sveta. Založená bola ako ôsma v poradí na svete v Reale Museo di Storia Naturale vo Florencii (teraz Museo di Storia Naturale dell'Università). 
Prvým prezidentom spoločnosti bol Adolfo Targioni Tozzetti (1823 – 1902). Ďalšími významnými členmi tejto spoločnosti v nasledujúcom období boli napr.: Giovanni Battista Grassi (1854 – 1925), Antonio Berlese (1863 – 1927), Filippo Silvestri (1873 – 1949) a Guido Grandi (1886 – 1970).
Spoločnosť sídli od roku 1922 v Janove v Museo Civico di Storia Naturale "G. Doria". Società Entomologica Italiana je jediná celonárodná spoločnosť, ktorá sa venuje entomológii v Taliansku. Pôsobí ako nezisková vedecká spoločnosť pre podporu entomológie, prírodných vied a kultúry vo všeobecnosti – s cieľom zlepšiť základný a aplikovaný výskum hmyzu.
Hlavnou činnosťou je vydávanie dvoch periodík: "Bollettino della Società Italiana Entomologica", ktorá sa od roku 1869 vydáva trikrát ročne. Obsahuje pôvodné vedecké články, krátke monografie, knižné recenzie a novinky spoločnosti. Ďalším periodikom je "Memorie della Societa Italiana Entomologica", ktorá je vydávaná jedenkrát ročne cca od roku 1922. Obsahuje väčšie monografie a systematické hodnotenia. Tieto dva časopisy sú zasielané všetkým členom spoločnosti (ktorých je takmer 700) a vymieňajú ich za iné podobné časopisy (takmer 400) s inými významnými múzeami a vedeckými inštitúciami v Taliansku, ale aj v zahraničí.
Knižnica spoločnosti sa nachádza v Janove. Vlastní viac ako 400 časopisov, 1100 monografických zväzkov a viac ako 7000 publikácií s rôznou entomologickou tematikou.
Entomologická spoločnosť

Entomologická spoločnosť je (v dnešnej terminológii) občianske združenie, ktorého predmetom štúdia je entomológia. 
Entomologické spoločnosti sa začali vytvárať a konštituovať v 18. storočí a ich vznik pokračoval až do 20. storočia. Prvou inštitúciou tohto charakteru bola spoločnosť, ktorá vznikla na území Anglicka pod názvom: „The Aurelian Society“. Jej prvým predsedom bol významný britský entomológ Moses Harris senior (1731 - 1785). Rok vzniku spoločnosti sa udáva 1745 (niekedy aj 1738). Ďalšou spoločnosťou sveta, ktorá vznikla ako druhá v poradí, bola francúzska entomologická spoločnosť Société entomologique de France. Vznikla 31. januára roku 1832 v Paríži. Treťou entomologickou spoločnosťou sveta sa stal Entomologischer Verein zu Stettin.
Charged GBH

GBH (pôvodne Charged GBH) je anglická punk rocková hudobná skupina založená v roku 1978. Spoločne s kapelami The Exploited a Discharge sa radí medzi hlavných predstaviteľov punkovej odnože známej ako UK 82.
História.
Skupinu založili v roku 1978 spevák Colin Abrahall, gitarista Colin "Jock" Blyth, bubeník Andrew "Wilf" Williams a basgitarista Sean McCarthy. Ten bol obvinený z ťažkého ublíženia na zdraví podľa ktorého sa skupina tiež pomenovala (GBH = Grievous Bodil harm - ťažké ublíženie na zdraví). Iná kapela rovnakého mena už existovala, preto názov dočasne doplnili o slovo Charged (obvinený). Charged GBH podpísali zmluvu s nezávislým vydavateľstvom Clay u ktorého vydali v roku 1982 dôležité LP s názvom "City Baby Attacked by Rats", ktoré sa o 2 roky neskôr dočkalo pokračovania pod názvom "City Baby 's Revenge". Tieto 2 albumy dnes patria ku klasikám tohto žánru. Obe priniesli v porovnaní s prvou vlnou punku rýchlejšie tempo, väčší dôraz na bicie a niektoré elementy prepožičané z hard rocku a britského metalu (napr. Motörhead). Po obsahovej stránke ponúkla skupina témy ako napr. antimilitarizmus (skladby War Dogs, No Survivors, Vietnamese Blues), antifeminizmus (Slut, Fat Women, Womb With a View), ateizmus (Christianised Cannibals, The Prayer of a Realist) a rôzne morbídne témy (Maniac, Passenger on the Menu, City Baby Attacked by Rats).
V roku 1984 kapela definitívne vypustila z názvu slovo "Charged" a ďalej pokračovala len ako GBH. V roku 1986 odišli od vydavateľstva Clay. Tou dobou sa, rovnako ako u ostatných UK 82 kapiel, začal objavovať istý posun smerom k speed metalu a thrash metalu, ktorý sa tiež prejavil nápadným predĺžením skladieb. Zatiaľ čo na albume "City Baby Attacked by Rats" z roku 1982 dosahuje dĺžky pod 3 minúty 18 pesničiek, na albume "From Here to Reality" z roku 1990 sú to už iba 2. Postupne zmizla aj skôr toľko výrazná punková imidž jednotlivých členov. Zlom pre kapelu prišiel po roku 1992. Po dokončení dosky "Church of the Truly wraped" absolvovali GBH takmer dvojročné turné na konci ktorého prepustili svojho manažéra. Ich vydavateľstvo odmietlo podpísať zmluvu na nový album s kapelou bez manažéra, a preto sa rozhodli prejsť pod nemecké vydavateľstvo We Bite, pod ktorým v roku 1996 vydali platňu "Punk Junkies". Tou započali návrat ku svojim punkovým koreňom, ktorý je zrejmý aj na nasledujúcich albumoch "Ha Ha" (2002) a "Perfume and Piss" (2010). V júli 2014 kapela vystúpila na českom hudobnom festivale Mighty Sounds.
Členovia.
Súčasní:
Bývalí:
Diskografia.
Demá
Splity
Štúdiové albumy
EP / single / box sety
DVD &amp; video
Gareth Greenall

Gareth Greenall, viac známy ako Audio, je britský DJ a hudobný producent z Redhillu. V súčasnosti má nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Ram Records, v minulosti vydal štyri albumy pod vydavateľstvom Virus Recordings. Greenall je tiež členom produkčnej skupiny Pixel Fist.
V roku 2014 podpísal zmluvu s Ram Records a následne vydal single „Heads Up“/„Stampede“.
Majstrovstvá Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach 2010

Majstrovstvá Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach 2010 bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev Ázie v hokeji na kolieskových korčuliach, ktoré organizuje Ázijská konfederácia kolieskových športov (CARS). Bol súčasťou 14. "majstrovstiev Ázie v koleskových športoch", konaných v roku 2010. Konal sa v Kao-siungu, na Taiwane v dňoch od 25. do 26. júla 2010, za účasti iba 3 mužských a 3 ženských tímov. Taiwan bol organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 2001, v Tchaj-tungu. Svoj štvrtý titul získalo v kategórii mužov , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien zvíťazil domáci , ktorý vo finále vyhral nad .