burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kyselina octová

Kyselina octová (systematický názov kyselina etánová) je chemická zlúčenina známa svojou kyslou chuťou a štipľavou vôňou. Jej sumárny vzorec je CH3COOH. Jej vodný roztok v koncentrácii od 5 do 10 % sa predáva pod názvom ocot. Takisto sa používa ako prídavná látka v potravinárstve, kde má označenie E 260. Jej konjugovanou kyselinou je octan alebo acetát.
Vlastnosti.
Kyselina octová je druhou najjednoduchšou karboxylovou kyselinou, po kyseline mravčej. Je to slabá kyselina, jej p"K"a je 4,76 (25 °C).
Čistá nehydratovaná kyselina octová ("ľadová kyselina octová") je bezfarebná hygroskopická kvapalina, ktorá zamŕza pri teplote pod 16,7 °C na bezfarebnú kryštalickú tuhú látku.
Výroba.
Zriedený vodný roztok kyseliny octovej sa získava biologickou oxidáciou etanolu podľa celkovej rovnice:
Pri jej biotechnologickej výrobe sú príslušné mikroorganizmy (octové baktérie, predovšetkým rodu "Acetobacter") imobilizované prirodzenou priliehavosťou na bukových hoblinách, ktoré sú pokropené roztokom etanolu a odspodu prebublávané vzduchom. Vyššie koncentrácie možno potom dosiahnuť následnou destiláciou. Podobnú oxidáciu možno síce robiť i čisto chemickou cestou, ale tá sa k výrobe kyselina octovej nepoužíva.
Iný spôsob prípravy spočíva v hydrogenácii oxidu uhoľnatého za prítomnosti katalyzátorov:
Môže byť pripravená tiež reakciou oxidu uhoľnatého s metanolom, napríklad pomocou Cativa procesu:
Použitie.
Kyselina octová je jednou z najvýznamnejších priemyslových organických surovín. Ročne sa na svete vyrobí vyše 5 miliónov ton.
Používa sa v laboratóriu aj v chemickom priemysle ako významné rozpúšťadlo pri príprave čistých chemických zlúčenín.
Priamo ako chemická surovina slúži k výrobe rady ďalších organických zlúčenín. Najvýznamnejším produktom je vinylacetát, ktorý následne slúži ako surovina (monomér) pre prípravu polyvinylacetátu.
Derivát kyseliny octovej, acetanhydrid, je používaný ako silné acylačné činidlo, najmä pri výrobe acetylcelulózy, ktorá v minulosti slúžila ako k výrobe syntetických vlákien (acetátový hodváb), tak pre prípravu podložiek pre fotografické negativné materiály a pre kinofilm. Je taktiež jednou zo surovin pre výrobu kyseliny acetylsalicylovej, ktorá je hlavnou zložkou najrozšírenejších liekov proti horúčkam a zápalom (Acylpyrín, Aspirín, Anopyrín a iných).
Toxicita.
Kyselina octová je leptavá a jej pary spôsobujú podráždenie očí, poleptanie sliznice, bolesť v krku a upchanie pľúc.
Riziko kyseliny octovej závisí aj na jej koncentrácii. V nasledujúcej tabuľke je uvedená EÚ klasifikácia kyseliny octovej:
Forcalquier

Forcalquier je obec na juhu Francúzska v departemente Alpes-de-Haute-Provence a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Nachádza sa asi severne od Marseille a neďaleko benediktínskeho kláštora Ganagobie. Miestny cintorín je na zozname historického dedičstva. Dominantou obce je osemboká kaplnka.
Polohopis.
Forcalquier má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod .
Obyvateľstvo.
Forcalquier má 4640 obyvateľov (2009).
Graf populácie:
Inhibítor (chémia)

Inhibítor je látka, ktorá zastavuje alebo výrazne spomaľuje chemické reakcie alebo procesy. Opakom inhibítora je katalyzátor, ktorý reakciu zrýchľuje.
Štátny znak Švédska

Znak Švédskeho kráľovstva tvorí štít, ktorý podopierajú dva zlaté levy po stranách štítu.
Symbolika štátneho znaku.
Trojitá korunka symbolizuje „Troch mudrcov“ – švédsky emblém od roku 1336.
Štátny znak Fínska

Štátny znak Fínskej republiky nadväzuje na historický erb fínskeho veľkovojvodstva, známy už roku 1557.
Na červenom štíte je žltý lev v skoku s korunou, držiaci v pravej tlape, biely meč. Lev stojí na zakrivenej šabli, ktorá ako orientálna sečná zbraň predstavovala nebezpečenstvo hroziace krajine od Tatárov, Švédov a iných nepriateľov. Deväť bielych ruží symbolizuje deväť historických gubernií Fínska.
Štátny znak Poľska

Na štátnom znaku Poľska je tradične zobrazovaný biely orol na červenom poli. Tento emblém zostal viac-menej nedotknutý, hoci malo Poľsko búrlivú históriu. Tento erb sa používal až do pádu poľského kráľovstva v roku 1795 a znovu ho zaviedli po skončení prvej svetovej vojny a vyhlásení novej republiky. Vtedy pribudol okraj a koruna, ktoré neskôr komunistická vláda zrušila. Súčasná podoba štátneho znaku Poľskej republiky bola prijatá 9. februára 1990, kedy bola na hlavu orlice opäť pridaná zlatá koruna.
Historický vývoj znaku.
Orlica sa na minciach objavuje už za vlády Boleslava I. Odvtedy prešla mnohými zmenami až do dnešnej podoby. Poslednou úpravou bol návrat zlatej koruny na hlavu orlice.
Oskar Werner

Oskar Werner (* 13. november 1922, Viedeň, Rakúsko – † 23. október 1984, Marburg, Nemecko) (do roku 1946 Oskar Josef Bschließmayer) bol rakúsky filmový a divadelný herec, recitátor a režisér.
Truman Show

Truman Show je americký film z roku 1998. Film obsahuje prvky bizarnosti, drámy s komickými, či satirickými prvkami.
Dej filmu pojednáva o moci médií a stále menšou hranicou medzi realitou a mediálnym obrazom reálneho života. Truman Burbank (v hlavnej úlohe Jim Carrey) bol ako dieťa prvým človekom, ktorého adoptovala filmová spoločnosť a vôbec netuší, že jeho život je dopredu naplánovaný tvorcom megaúspešného seriálu Christofom (hrá Ed Harris), ktorého je hlavnou postavou. Truman totiž žije v obrovských filmových ateliéroch a všetci ľudia naokolo sú hercami. Hlavný dej filmu sa odohráva v čase, keď má Truman asi 30 rokov a pracuje v poisťovni. Postupne si začne všímať zvláštnosti, ktoré sa okolo neho dejú, presne naplánovné stereotypy a jeho zvedavosť ho núti sledovať tieto zvláštnosti. Zisťuje, že vždy, keď sa pokúsi dostať z mesta, mu niečo skríži cestu, až sa nakoniec dozvedá pravdu. Seriál, ktorého je Truman hlavnou postavou je vysielaný nonstop a nie je nikdy prerušovaný reklamami, preto sú reklamy na výrobky, či služby nepriame, tvorené hercami priamo v samotnom deji.
Film prináša pre typicky komerčné snímky málo vídaný záver a to dilemu. Truman sa musí rozhodnúť, či zotrvá v dokonalom a bezpečnom svete alebo sa rozhodne pre realitu.
EMI

EMI môže byť skratka pre:
Thalna

V etruskej mytológii bola Thalna bohyňou plodnosti a ženou alebo milenkou Tinia. V umení sa zobrazovala ako mladá, nedospelá žena.
Olšanské hřbitovy

Olšanské hřbitovy (doslova "Olšanské cintoríny") je s rozlohou 50,17 ha najväčší cintorín v Prahe. Počas jeho existencie na ňom bolo pochovaných približne 2 000 000 mŕtvych. Je miestom posledného odpočinku mnohých významných osobností. Súčasťou cintorína je aj pohrebisko vojakov z prvej a druhej svetovej vojny.
Ovum

Ovum môže byť:
Zoznam geografických článkov/2

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
2..
2. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/3

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
3..
3. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/4

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
4..
4. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/5

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
5..
5. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/6

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
6..
6. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/7

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
7..
7. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/8

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
8..
8. mája (Bratislava)8. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/9

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
9..
9. ulica (Bratislava)
Zoznam geografických článkov/Ç

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ça.
Çanakkale (mesto)
ço.
Çorovodë
Vostok (nosná raketa)

Vostok (, po slovensky "Východ") bola nosná raketa odvodená zo sovietskej balistickej rakety R-7 a navrhnutá pre pilotované lety programu Vostok, ale neskôr používaná aj na vynesenie umelých družíc.
Pri prvých troch letoch družíc Sputnik 1-3 bol použitý variant dvojstupňovej rakety Vostok označený ako Sputnik. Prvý stupeň tvorili štyri jednotky s výškou 19 m a prierezom 3 m, rozložené symetricky okolo nádrže 2. stupňa, ktorá mala výšku 28 m a priemer 2,95 m. Hmotnosť tohto variantu pri štarte je 310 000 kg, celková výška 30 m, max. rozpätie 10,3 m a max. užitočné zaťaženie 1 500 kg. Neskôr sa pridal 3. stupeň pri letoch programu Vostok a pri testovacích letoch kabín určených pre kozmonautov. Odvtedy sa táto nosná raketa označuje ako Vostok s hmotnosťou pri štarte 325 000 kg, výškou 38 m, maximálnym rozpätím 10,3 m. Postupne sa Vostok zdokonaľoval a jeho modifikácie mali obyčajne názov programu, pri ktorom sa použili (Voschod, Sojuz, Luna). Najdôležitejšie boli štvorstupňové modifikácie pri letoch kozmických sond Luna, Mars a Venera. 
Hlavné verzie rakety boli:
Karboxyhemoglobín

Karboxyhemoglobín (skratka COHb) je krvné farbivo hemoglobín s naviazaným oxidom uhoľnatým. Nie je schopný prenášať kyslík a jeho zvýšené množstvo môže viesť k smrti (v lekárstve známe ako "karboxyhemoglobinémia" alebo otrava oxidom uhoľnatým). Avšak malé množstvo karboxyhemoglogínu vedie k nedostatku kyslíka a k následne zapríčinenej únave, závratom a bezvedomiu. Vzniká pri metabolizme a v ľudskej krvi je ho málo. Vyššie percento však majú fajčiari.
Polčas rozpadu karboxyhemoglobínu v krvi je od 4 do 6 hodín. COHb zvyšuje riziko krvných zrazenín.
Eurocities

Eurocities je medzinárodná organizácia európskych miest, ktorá bola založená v roku 1986. Založili ju starostovia šiestich veľkých európskych miest:
V roku 2007 sieť obsahovala viac ako 130 miest z 30 rôznych krajín.
Členom sa môže stať mesto, kde žije 250-tisíc obyvateľov. Krajiny európskeho spoločenstva sa stávajú plnými členmi, ostatné mestá asociovanými členmi.
Oxid železitý

Oxid železitý (Fe2O3) je amfotérny oxid železa hnedočervenej farby, v prírode sa vyskytuje ako minerál hematit (rombická sústava - najdôležitejšia ruda železa), prípadne maghemit (kubická sústava).
Použitie.
Oxid železitý sa používa ako magnetická vrstva v záznamových médiách (magnetické pásky, diskety), v kozmetike ako červený pigment a v laboratóriu ako surovina (v zmesi s hliníkom) na prípravu čistého železa, prípadne ako prísada do termitu. Reakcia prebieha podľa rovnice:
Mulat

Mulat je miešanec belošských a černošských rodičov. Sfarbenie pokožky mulata je veľmi variabilné v závislosti od intenzity vplyvu génov daného rodiča. Priemerne je však farba pokožky mulata svetlejšia ako černošského rodiča. Najväčší výskyt mulatov je v Severnej Amerike, najmä USA.
Zambo

Zambo je zmiešaná forma obyvateľstva, ktorá vzniká kombináciou génov černošského a indiánskeho rodiča.
Helsingborg

Helsingborg je švédske prístavné mesto, ktoré sa nachádza na južnej časti krajiny a má 91 457 obyvateľov. Je to centrum regiónu Skåne a najbližší švédsky bod k Dánsku. Helsingborg je tiež dôležitým regionálnym centrom obchodu a dopravy. Pôsobí tu futbalový klub Helsingborgs IF, ktorý hrá svoje domáce zápasy na štadióne Olympia.
Administratívne rozdelenie.
Mesto Helsingborg je rozdelené na 32 okresov.
Škorica

Škorica alebo cinamón je korenina – očistená sušená mladá vnútorná kôra druhov stromov z rodu škoricovník (zahŕňa vyše 100 druhov).
Najlepšia škorica je z druhu škoricovník cejlónsky ("Cinnamomum verum" alebo "Cinnamomum zeylanicum") - tzv. pravá škorica alebo cejlónska škorica, ale najčastejšie sa dováža škorica z druhu škoricovník čínsky ("Cinnamomum cassia" alebo "Cinnamomum aromaticum") – tzv. čínska škorica alebo kasiová škorica. Ďalej je známa škorica z druhov "Cinnamomum tamala" a škoricovník Burmanov ("Cinnamomum burmani").
Tzv. biela škorica nie je škorica v pravom slova zmysle, ale korenie z druhu kanela škoricová ("Canella winterana").
Škorica má korenisto sladkastú chuť a charakteristickú vôňu. Zvyšuje chuť do jedla a osviežuje a podporuje trávenie. Zároveň má aj liečivé účinky, znižuje poruchy dýchania, vyrábajú sa z nej silice a tinktúry.
Malý veľký muž

Malý veľký muž je filmovým spracovaním rovnomenného románu Thomasa Bergera z roku 1964. 
Obsah diala.
Film je postavený na rozprávaní staručkého, 121-ročného Jacka Crabba, ktorý prešiel búrlivými dejinami Divokého západu, bol u niekoľkých kľúčových historických udalostí, vrátane bitky pri Little Big Horn, kde padol slávny generál Custer, a stretol sa s významnými postavami Divokého západu (napr. Divoký Bill Hickok, Buffalo Bill atď.). Ocitol sa uprostred vojny bielych prisťahovalcov a Indiánov, keď neustále prebiehal z jednej strany na druhú, chvíľu bol Indiánom, chvíľu belochom.
Demýtizácia westernu.
Film Malý veľký muž sa radí do žánru western a jeho podžánru antiwestern, ktorý začal prekvitať so snímkami Sergio Leoneho (ktorý točil tzv. "spaghetti-westerny") a s americkou novou vlnou. Antiwestern je výsledok takzvanej demýtizácie westernu, ktorá si kládla za cieľ napraviť idealizovaný svet Divokého západu na správnu mieru. Už bolo dosť Johna Waynea a jeho superkladných hrdinov a superzáporných zločincov, ktorí vždy hrali podľa vopred daných pravidiel. Bolo na čase ukázať Divoký západ taký, aký bol: drsný a bez pravidiel.
Na konci 60. rokov 20. storočia sa v americkom filme začínajú objavovať prvky naturalizmu, neštandardná osnova rozprávania a tzv. antihrdinovia (čiže v hlavnej roli sú postavy, s ktorými divák sympatizuje, avšak z morálneho hľadiska sú odsúdenia hodné, napríklad zlodeji, trestanci, a podobne). To všetko sa dostáva i do westernu.
Malý veľký muž je akýmsi manifestom antiwesternu. Všetko, čo bolo v klasickom westerne nutnosťou, sa tu porušuje. Indiáni už nevystupujú ako zosobnené zlo, naopak, mnohí sú veľmi priateľskí (nápadná podobnosť v obliekaní a správaní sa s generáciou hippies), strieľajú sa do chrbta, vojaci kavalérie bez milosti strieľajú ženy i deti, a veľký hrdina generál Custer tu je prezentovaný ako arogantný egocentrický šialenec (ktorým pravdepodobne i bol).
Režisér Arthur Penn tu bravúrne kombinuje humor s maximálne dramatickými prvkami, čo je pre jeho tvorbu typické. Zasmejeme sa prvému stretnutiu Jacka s Divokým Billom Hickcokom, aby sme o niekoľko desiatok minút neskôr trnuli hrôzou z desivej scény prepadnutia zimného indiánskeho útočiska kavalériou generála Custera, pri ktorom Jack príde o ženu a deti. Rozpráva silný príbeh, od ktorého nemožno odtrhnúť oči. Používa životopisný štýl, ktorý v roku 1995 využil i Robert Zemeckis pre film Forrest Gump, ktorý sa Malému veľkému mužovi veľmi podobá.
Ocenenia.
Dan George bol za stvárnenie náčelníka Starej Stanovej Kože nominovaný na niekoľko ocenení (nominácia na "Oscara" a "Zlatý Glóbus" v kategórii "Najlepší herec vo vedľajšej úlohe") a získal niekoľko čestných ocenení ("Producers Guild of America Award" , "National Society of Film Critics Award" , "York Film Critics Circle Award" ). Medzi ocenených patrili tiež Dustin Hoffman a scenárista Calder Willingham.
Bitka pri Alameine

Bitka pri Alameine alebo bitka pri El Alameine môže byť:
Chloroplast

Chloroplast je bunková organela. Je to fotosynteticky aktívny zelený plastid nachádzajúci sa v zelených častiach rastlín, niektorých prvokov a rias. Najviac sú zastúpené v asimilačnom pletive rastlinných listov. Obsahujú chlorofyl a prebieha v nich fotosyntéza.
Chloroplasty sa časom môžu zmeniť na fotosynteticky neaktívne chromoplasty, ale ich spätná premena na chloroplasty už nie je možná. Strata chloroplastu je nevratná. Nachádzajú sa iba v eukaryotických bunkách, zriedkavo (u niektorých rias) iba jeden chloroplast v každej bunke, častejšie je ich však v jednej bunke niekoľko. V priemernom liste sa nachádza 70 miliónov buniek obsahujúcich 5.109 chloroplastov. 
To, že fotosyntéza prebieha práve v chloroplastoch, zistil v roku 1882 Theodor Engelmann. Pozoroval malé baktérie pohybujúce sa za zdrojom kyslíka. Na povrchu riasy rodu "Spirogyra" sa zhlukovali práve nad osvetlenými chloroplastmi, pretože vedľajším produktom fotosyntézy je kyslík.
Predpokladá sa, že chloroplasty vznikli v procese evolúcie endosymbiózou sinice s inou bunkou. 
Tvar a zloženie.
Chloroplasty vyšších rastlín majú šošovkovitý tvar s dĺžkou 4 až 8 mikrometrov a šírkou 2 až 5 mikrometrov. Od okolitého prostredia ich oddeľuje dvojitá membrána, ktorá je hladká a bez povrchových štruktúr. Vnútorná membrána odškrcuje vačky ("tylakoidy"), ktoré obsahujú chlorofyl. Tylakoidy vytvárajú tzv. lamelovú štruktúru. Zhluky tylakoidov sa nazývajú graná. Vnútro chloroplastu vypĺňa základná hmota - "stróma". Fotosyntetická asimilácia je viazaná predovšetkým na vonkajšiu membránu chloroplastu. Chloroplasty obsahujú plastidovú DNA, ktorá na rozdiel od jadrovej DNA neobsahuje históny. Keďže majú vlastnú DNA, vznikajú nezávisle od jadra delením už existujúcich chloroplastov. Hovoríme, že chloroplasty sú semiautonómne organely - majú určitý stupeň samostatnosti, podobne ako mitochondrie. 
Chloroplasty možno v bunke pozorovať už svetelným mikroskopom. 
Schéma chloroplastu
Delenie chloroplastov.
Podľa morfológie membránového systému a fyziológie delíme chloroplasty na 2 základné typy:
Joseph Brodsky

Joseph Brodsky, rodným menom Iosif Alexandrovič Brodskij, rus. Ио́сиф Алекса́ндрович Бро́дский (* 24. máj 1940, Petrohrad – † 28. január 1996, New York) bol ruský básnik a neskôr americký esejista a literárny kritik, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1987.
Život.
Narodil sa v židovskej rodine ako syn fotografa sovietskeho námorníctva. V skorom detstve prežil boje o Leningrad. Keď mal pätnásť rokov odišiel zo školy a snažil sa dostať na školu pre ponorkový výcvik (школа подводников), ale márne. Našiel si prácu ako operátor frézy (фрезеровщик) v továrni. Neskôr sa rozhodol stať sa lekárom a pracoval v márnici. Neskôr pracoval na viacerých postoch v nemocnici, na lodi a na geologickej expedícii.
V tom istom čase sa Brodsky zapojil do programu samovzdelávania a učil sa angličtinu a poľštinu (aby mohol prekladať básne od Czesława Miłosza, jeho obľúbeného básnika a kamaráta). Svoje vlastné básne a literárne preklady začal publikovať približne v roku 1957. Písal apoliticky a bol ovplyvnený ruskou spisovateľkou Annou Andrejevnou Achmatovovou.
V roku 1964 ho ruské úrady obvinili z "parazitizmu". Ruská novinárka Frida Vigdorova "prepašovala" na západ odpis z tohto procesu.
Bol odsúdený na päť rokov nútených prác. V roku 1965 mu bol trest odpustený po protestoch sovietskych a zahraničných prominentných literátov ako Jevgenij Jevtušenko a Jean-Paul Sartre. 4. júna 1972 bol Brodsky vyhnaný zo Sovietskeho zväzu a v roku 1980 sa stal občanom USA. Zomrel na srdcový infarkt vo svojom apartmáne v New Yorku. Pochovaný je v talianskych Benátkach.
Menrva

V etruskej mytológii bola Menrva bohyňou múdrosti, vojny, umenia, vzdelania a obchodu. Stotožňovali ju s gréckou Aténou a s rímskou Minervou. Rovnako ako Aténa, Menrva sa zrodila z hlavy jej otca, Tinia.
Menrva bola súčasťou svätej trojice s Tiniom a Uni, totožná s rímskou trojicou Jupiter-Juno-Minerva.
Povinné zmluvné poistenie

Povinné zmluvné poistenie je zmluvné poistenie, pri ktorom právny predpis ukladá povinnosť uzavrieť poistnú zmluvu. Opakom povinného zmluvného poistenia je dobrovoľné zmluvné poistenie (a opakom zmluvného poistenia je zákonné poistenie). 
Povinné zmluvné poistenie sa vyskytuje napríklad:
Výraz povinné zmluvné poistenie (a najmä jeho skratka PZP) sa v praxi v rozpore s textom Občianskeho zákonníka často stotožňuje len s povinným zmluvným poistením zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla, možno preto, lebo toto poistenie je z povinných zmluvných poistení najrozšírenejšie a ako jediné má priamo v texte právneho predpisu, ktorý ho predpisuje, explicitne uvedený názov.
Léopold Eyharts

Léopold Eyharts (* 28. apríl 1957, Biarritz, Francúzsko) je brigádny generál Leteckých síl Francúzska a astronaut ESA.
Začiatky kariéry.
Strednú školu vyštudoval vo Villa Pia v Bayonne na lýceu Louis-Barthou. Následne sa v roku 1977 prihlásil na leteckú školu Salon-de-Provence a o dva roky neskôr získal titul v odbore leteckej techniky. V roku 1980 sa stal stíhacím pilotom a bol pridelený k 7. stíhacej peruti Jaguar na základni v Istres-Le Tubé na juhu Francúzska. V roku 1985 sa stal veliteľom letky "SPA 77" eskadry „1/7 Provence“ so sídlom v Saint-Dizier, departement Haute-Marne. 
V roku 1988 absolvoval testy na skúšobného pilota a pracoval v testovacom centre v Brétigny-sur-Orge pri Paríži. Lietal na rôznych typoch civilných aj vojenských lietadiel vrátane Mirage 2000, Alpha Jet, Mirage III, Caravelle, C-160 Transall, pričom jeho hlavnou úlohou bolo testovanie radarového vybavenia lietadiel. 
Celkovo nazbieral 3800 letových hodín na 50-tich rôznych typov lietadiel, vrátane 21 zoskokov padákom a jednej katapultáže.
Lety do vesmíru.
V roku 1990 úspešne absolvoval vstupné testy a kandidatúru na kozmonauta vo francúzskom Národnom centre pre kozmický výskum CNES (Centre National d’Études Spatiales). O dva roky neskôr pomáhal pri programe ruského raketoplánu Buran.
Do plného tréningu bol zaradený v januári 1995 ako člen záložnej posádky pre rusko-francúzsky program „Cassiopeia“.
Prvýkrát do vesmíru na kozmickú vesmírnu stanicu Mir letel v misii „Pégase“ 29. januára 1998 na palube Sojuzu TM-27. Na Mire zotrval tri týždne a návrat absolvoval na palube Sojuzu TM-26 19. februára.
V auguste 1998 bol Európskou vesmírnou agentúrou (ESA) pridelený do amerického vesmírneho programu v Johnsonovom vesmírnom stredisku v Houstone, štát Texas.
Svoj druhý let uskutočnil 7. februára 2008 na palube raketoplánu Atlantis v misii STS-122. Na ISS pomáhal s inštaláciou laboratórneho modulu Columbus. Na Zem sa vrátil raketoplánom Endeavour 27. marca 2008.
Moc

Moc môže byť:
MOC môže byť skratka:
Temná energia

Temná energia (menej vhodné názvy: skrytá energia, tmavá energia) je zatiaľ (nie je exaktne zistená jej podstata) definovaná ako energia, ktorá je zodpovedná za dnešné zrýchľovanie rozpínania sa vesmíru. Toto zrýchľovanie bolo objavené pri meraní červeného posunu v spektrách vzdialených supernov. V roku 2011 bola za objav udelená Nobelova cena pre trojicu fyzikov Saul Perlmutter, Adam Riess a Brian Schmidt. 
Jedným z kandidátov na zdroj temnej energie bola energia vákua. Problémom je, že jej hodnota, nameraná pri mikroskopických experimentoch a vypočítaná z kvantovej teórie poľa, je o 120 rádov väčšia, ako je potrebné pre vysvetlenie prejavov temnej energie nameraných z veľkorozmerných experimentov. Podstata temnej energie je teda zatiaľ neznáma.
Výskum.
Temná energia môže byť zodpovedná za neočakávané výsledky z experimentu XENON1T v Taliansku. Experiment mal pôvodne detegovať temnú hmotu. Častice tmavej energie detegovali zo silných magnetických polí Slnka (tachoklína). Výsledky však vyžadujú ešte ďalšie potvrdenie.
Vajíčko (botanika)

Vajíčko (iné názvy: rastlinné vajíčko, ovulum, ovula, ovum) je pri semenných rastlinách mnohobunkový útvar v kvete (pri krytosemenných rastlinách presnejšie v semenníku), ktorý slúži ako samičí pohlavný orgán. Obsahuje vajcovú bunku. Po oplodnení sa vajíčko mení na semeno. 
Vajíčko vyrastá na plodoliste alebo na sporangiu stonkového pôvodu (megasporangiofóre).
Časti vajíčka u krytosemenných rastlín (tu zoradené zhora nadol v prípade priameho vajíčka) :
Delenie podľa polohy:
RuneScape

RuneScape je MMORPG počítačová hra, zasadená do sveta fantasy a zároveň najúspešnejšia 3D browser hra na svete. Hru je možné spustiť z internetového prehliadača, pre beh je potrebná inštalácia Java Virtual Machine. Hra je dostupná každému záujemcovi, no v neplatenej verzii má hráč sprístupnenú len obmedzenú časť virtuálneho sveta, taktiež nemôže postavu rozvíjať vo viacerých schopnostiach (Skills).
Servery.
Hra pre svoj beh využíva 136 serverov rozmiestnených tak, aby sa väčšina hráčov na svete mohla bez problémov pripojiť. Servery sú umiestnené v 14 krajinách sveta. Každý zo serverov povolí pripojenie 1 500 hráčom zároveň. Maximálna kapacita je 300 000 hráčov. Servery sú rozdelené na tzv. „Free“ a „Member“ servery (teda pre neplatiacich a platiacich hráčov).
Iné jazyky.
Hra pôvodne ako jazyk komunikácie používala angličtinu, 14. februára 2007 vydal Jagex nemeckú verziu prekladu. Momentálne existujú tri nemecké servery. K 11. decembru 2008 bol oficiálne uverejnený preklad do francúzštiny, pričom táto jazyková mutácia má momentálne dva servery. 24. júla 2009 vyšiel preklad do brazílskej portugalčiny.
Zručnosti postavy (Skills).
RuneScape obsahuje 29 zručností postavy:
Combat skill.
Combatom (bojom) sa určuje hlavný (bojový level postavy). Combat netvorí len jeden skill, ale ho tvorí množstvo skillov: Attack, Strength, Defence, Constitution, Ranged, Prayer, Magic, Summoning A Necromancy. Maximálny combat level je pre memberov 152 a pre free 126.
Prvá bitka pri Alamejne

Prvá bitka pri (El) Alamejne (alebo...Alameine, Alamajne) bola bitka na severoafrickom bojisku druhej svetovej vojny, ktorá sa odohrala medzi 1. júlom a 27. júlom 1942 pri Al-Alamajne (El-Alamejne). Spolu s druhou bitkou pri Alamejne znamenala obrat priebehu vojny v severnej Afrike.
Al Alamajn bol jedinou obrannou pozíciou v Egypte, ktorú z geografických dôvodov nebolo možné nijako obísť. V 1. bitke sa nemecko-talianska tanková armáda Afrikakorps maršala Erwina Rommela neúspešne pokúsila prelomiť obranu britskej 8. armády. Briti tým zastavili útok na Káhiru a Alexandriu.
Druhá bitka pri Alamejne

Druhá bitka pri (El) Alamejne (alebo...Alameine, Alamajne) bola bitka na severoafrickom bojisku druhej svetovej vojny, ktorá sa odohrala medzi 23. októbrom – 4. novembrom 1942 pri Al-Alamajne (El-Alamejne). Spolu s prvou bitkou pri Alamejne znamenala obrat priebehu vojny v severnej Afrike.
Na prelome augusta a septembra zhromaždil nový veliteľ britskej 8. armády generál Bernard Montgomery obrovské sily na ofenzívu s krycím názvom "Supercharge" Britské vojská začali útok na pozície Afrikakorpsu 23. októbra 1942. V prvých dňoch sa im nepodarilo preniknúť cez nemecko-taliansku obranu krytú rozsiahlymi mínovými poľami. Prelomili ju až po vyčerpaní nemeckých tankových záloh v prvých novembrových dňoch. Pri poslednom nemeckom zúfalom pokuse o protiútok padol do zajatia i dočasný veliteľ Afrikakorpsu generál von Thoma. Definitívna porážka Rommelovych vojsk predznamenala porážku nemeckej severoafrickej výpravy a bola začiatkom definitívnej likvidácie pozícií vojsk Osi v severnej Afrike.
Električková doprava v Lodži

Električková doprava v Lodži je systém električkovej siete v poľskom meste Lodž.
Elektrické električky sa objavili v uliciach mesta 23. decembra 1898.
Najprv jazdili dve krátke linky obsuhujúce centrum mesta, v roku 1899 boli už štyri. V súčasnosti jazdi 19 mestských liniek, 2 regionálne, 1 turistická a 2 sezónne, čo spolu predstavuje 24 liniek. Rozchod koľají je .
Cilens

Cilens je v etruskej mytológii božstvo (nižší boh) osudu, prináša víťazstvo alebo pohromu, bol aj ochrancom brán.
Rock Me Amadeus

„Rock Me Amadeus“ bol prvý singel z albumu Falco 3 od rakúskeho speváka Falca. Pieseň dosiahla v roku 1986 ako prvá a dosiaľ jediná nemecky spievaná vrchol americkej hitparády.
Ikarus

Ikarus je maďarský výrobca autobusov z Budapešti, člen skupiny Irisbus.
Spoločnosť Ikarus vyrábala autobusy už v 60. rokoch a v 70. a 80. rokoch sa stala hlavným dodávateľom autobusov v rámci RVHP a Východného bloku a mala monopol aj na kĺbové autobusy. Väčšina vtedy prevádzkovaných vozidiel bola založená na koncepcii autobusov MAN, ktorého technológiu spoločnosť získala. Po roku 1990, kedy sa v Maďarsku zmenili pomery, sa továreň Ikarusu na predmestí Budapešti dostala do veľkých problémov, firma stratila svoje trhy a nebola schopná sa prispôsobiť. Na konci 90. rokov bola začlenená do holdingu Irisbus, teda vyrába midibusy.
Iveco Czech Republic

Iveco Czech Republic, a. s. (do 31. decembra 2006 Karosa, a. s., za socializmu Karosa, n. p.) je český podnik (do roku 1993 československý) , najväčší výrobca autobusov v Česku. Závod sa nachádza vo Vysokom Mýte vo východných Čechách.
Dejiny podniku.
V roku 1896 založil Josef Sodomka vo Vysokom Mýte továreň na výrobu kočiarov s názvom „První východočeská výroba kočárů Josefa Sodomky“. V roku 1948 bola spoločnosť znárodnená, jej názov sa zmenil na „Karosa, továrna na karoserie a vozy, národní podnik, se sídlem ve Vysokém Mýtě“, neskôr na „KAROSA, národní podnik Vysoké Mýto“. De facto sa Karosa v tejto dobe stala jediným výrobcom autobusov v Česko-Slovensku, ostatní výrobcovia, ako napríklad Škoda alebo Praga, jej nesmeli konkurovať. Koncom 50. rokov sa začali v továrni Karosa vyrábať prvé z veľmi známych a aj populárnych modelov mestských autobusov, ako napríklad "Škoda 706 RTO" (pri tomto modely však len karosérie), ktoré boli ocenené na mnohých medzinárodných výstavách (napr. EXPO v Bruseli v roku 1958). Nasledovali potom jeho modifikácie pre medzimestskú dopravu a dokonca aj kĺbové verzie, ktorá však zostala len u prototypu. Š RTO vystriedala Karosa ŠM 11 v roku 1966, u ktorej sa uvažovalo aj o modifikáciu na trolejbus, a Karosa B 731 v roku 1981. Od roku 1972 firma používa dnešnú továreň, tá bola ale pred nedávnom zmodernizovaná. V roku 1989, po páde totality, sa spoločensko-ekonomickým zmenám musela prispôsobiť aj Karosa. Jej produkcia, ktorá dosahovala 3 400 vozidiel ročne, sa znížila len na tisícku. Napriek tomu sa jej však podarilo získať späť svoje meno, hlavne vďaka zahraničnému investorovi - francúzskemu Renaultu. Musela byť vykonaná modernizácia výrobného podniku, jej vozidlá sa museli vynoviť a zmodernizovať. Od roku 1999 je podnik súčasťou celoeurópskeho holdingu Irisbus, ktorý založil Renault s talianskou firmou Iveco (Iveco už vlastní celý Irisbus) a predáva autobusy úspešne po celej Európe.
Musaši (provincia)

Provincia Musaši () bola bývalá japonská provincia, ktorá sa skladá z Tokia a časti prefektúry Kanagawa, hlavne Kawasaki a Jokohama. Musaši hraničila s provinciami Kai, Kózuke, Sagami, Šimósa a Šimocuke.
Musaši bola najväčšia provincia v regióne Kantó. Provincia mala starobylé hlavné mesto v súčasnom meste Fučú a jeho provinčný kláštor v súčasnom Kokubundži. V období Sengoku hlavné mesto bolo Edo, ktoré sa stalo dominantným mestom východného Japonska. Edský hrad bol centrálou Iejasua Tokugawu pred bitkou pri Sekigahare a stalo sa dominantným mestom Japonska v období Edo. Počas reformiem Meidži bolo premenované na Tokio.
Provincia dala svoje meno bojovej lodi v druhej svetovej vojne "Musaši".
MAN (podnik)

MAN SE (staršie názvy pozri nižšie) je nemecký výrobca autobusov, nákladných automobilov a motorov. Do roku 2018 sa venoval aj iným oblastiam strojárstva. V súčasnosti patrí do koncernu Volkswagen. 
Obchodné meno.
Vývoj obchodného mena a právnej formy bol takýto:
Vlastníci.
V roku 2019 bolo 94,36 % akcií MAN SE vo vlastníctve koncernu Volkswagen (prostredníctvom spoločnosti Traton SE), zvyšok vlastnia rôzni akcionári.
Dcérske podniky.
Od roku 2019 sú dcérskymi podnikmi spoločnosti MAN SE: 
Na Slovensku má MAN SE v Bánovciach nad Bebravou (areál bývalého závodu Tatry) dcérsku spoločnosť LKW Komponenten s.r.o., ktorú vlastní prostredníctvom rakúskej dcéry podniku MAN Truck &amp; Bus SE.
Do roku 2018 vlastnil MAN aj spoločnosť MAN Energy Solutions SE (staršie: MAN Diesel &amp; Turbo SE; spoločnosť MAN Diesel &amp; Turbo SE vznikla zlúčením bývalých podnikov Man Turbo AG a Man Diesel SE), ktorá vyrábala plynové turbíny (tepelný motor), turbíny pre priemysel a energetiku, vznetové a spaľovacie motory pre lode, lokomotívy, priemyselné stroje a elektrárne. Od roku 2018 patrí inému podniku koncernu Volkswagen. 
Do roku 2018 vlastnil MAN aj väčšinu akcií spoločnosti Renk Aktiengesellschaft, ktorá vyrába prevodovky.
Do roku 2012 vlastnil MAN aj podnik MAN Ferrostaal AG (dnes: Ferrostaal GmbH), ktorý zabezpečoval priemyselné služby, predovšetkým projektovanie, dodávky a montáž oceľových konštrukcií. 
V rokoch 1921 až 1963 existoval aj podnik MAN Ackerdiesel, ktorý vyrábal traktory a poľnohospodárske stroje.
Bratislavské silvestrovské oslavy

Bratislavské silvestrovské oslavy sú kultúrne podujatie, ktoré sa od roku 1999 každoročne koná v bratislavskom historickom centre na Silvestra 31. decembra. Za niekoľko rokov existencie sa stali tradíciou, ktorá do Bratislavy priláka každoročne desaťtisíce návštevníkov, z ktorých veľká časť (v roku 2006 asi pätina) je aj zo zahraničia, z mnohých európskych a iných krajín. V roku 2006 sa na oslavách v historickom centre zúčastnilo približne 100-tisíc návštevníkov, čo je približne rovnaký počet ako na oslavách v Krakove. Oslavy zabezpečuje magistrát Bratislavy a prebiehajú na niekoľkých miestach súčasne. V posledných rokoch sa používa aj reklamné označenie "Partyslava".
Program sa obyčajne začína už vo večerných hodinách, pričom okrem Hlavného námestia, kde je hlavné pódium, prebiehajú aj na vedľajšom Františkánskom námestí, na Hviezdoslavovom námestí, na Michalskej ulici a na nábreží Dunaja medzi Starým mostom a Novým mostom. Vstup je možný len cez niekoľko kontrolovaných prechodov na rôznych uliciach. Na každom stanovisku prebieha nezávislý program, väčšinou ide o živé vystúpenia slovenských hudobných skupín. Na Hviezdoslavovom námestí bolo tradíciou po niekoľko rokov umelé klzisko, ktoré sa od roku 2007 inštaluje na druhom brehu Dunaja, na Tyršovom nábreží v Petržalke. Oslavy vrcholia 15 minút pred polnocou, keď sa začína odpočítavanie posledných minút starého roka, a o polnoci, kedy sa koná 15-minútový ohňostroj (v prvých ročníkoch z hradného vrchu, neskôr nad Dunajom), ktorý je odpaľovaný z petržalského nábrežia Dunaja alebo priamo z lodí na Dunaji.
Počas polnočného ohňostroja býva pre dopravu uzavreté Vajanského nábrežie a Rázusovo nábrežie a lokalita je strážená policajnými hliadkami. Mestská doprava je prerušená približne od polnoci až do skorých ranných hodín.
Christina Fusanová

Christina Fusanová (* 27. november 1980) je súčasná americká profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA vo štvorhre.
Raquel Kopsová-Jonesová

Raquel Kopsová-Jonesová (* 8. december 1982, Fresno, USA) je súčasná americká profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA vo štvorhre.
Stéphanie Duboisová

Stéphanie Duboisová (* 31. október 1986, Laval, Quebec, Kanada) je súčasná kanadská profesionálna tenistka.
Smrtiaci bumerang

Smrtiaci bumerang je americký film z roku 1996. Rozpráva príbeh jednoduchého muža Karla Childersa, ktorého prepustia z psychiatrickej kliniky, v ktorej žil po tom, čo zabil svoju matku a jej milenca ešte ako dvanásťročný chlapec. Hlavnú úlohu vo filme stvárnil Billy Bob Thornton, ktorý je zároveň režisérom aj scenáristom filmu.
Príbeh.
Mentálne zaostalý Karl žije v psychiatrickom ústave od svojich dvanástich rokov, po tom čo zabil svoju matku a jej milenca. Jeho hospitalizácia končí a Karl musí z ústavu odísť a adaptovať sa do normálneho života. Karl je talentovaný v oprave malých motorov, a tak mu riaditeľ ústavu pomôže nájsť prácu a ubytovanie v malom ochode s kosačkami. 
Postupne sa zoznamuje s novými ľuďmi. Zoznámi sa s chlapcom Frankom Wheatleym, ktorý si ho okamžite obľúbi. Frank vidí v Karlovi svojho otca, ktorý spáchal samovraždu. Páči sa mu ako Karl rozpráva. Pre Karla sa Frank stane jeho priateľom a mladším bratom, ktorého nikdy nemal. Nasťahuje sa do garáže Whetleyovcov a spoznáva Frankovu matku a jej hrubého a agresívneho priateľa Doyla, ktorý Franka nemá rád. Frank a jeho matka sa pre Karla stanú jeho novou rodinou, ktorej nesmie nikto ubližovať. 
Karl si uvedomí, že musí Franka a jeho matku chrániť pred Doylovým hnevom a agresiou. Rozhodne sa Doyla zabiť a potom sa prihlási na políciu. 
Ocenenia.
Film získal v roku 1997 Oscara za najlepší adaptovaný scenár a ďalších 11 ocenení a 9 nominácii.
Hrdinovia

Hrdinovia je názov amerického dramatického seriálu, ktorý mal svoju premiéru 25. septembra 2006 na americkej televíznej stanici NBC, na Slovensku sa vysielal od 30. júna 2008 na Markíze. Jeho tvorcom je Tim Kring. Prvý diel sledovalo v USA rekordných 14 miliónov divákov. Už po odvysielaní prvých piatich dielov sa seriálu podarilo dostať na prvé miesto v rebríčku najobľúbenejších amerických seriálov. Druhá séria zaznamenala 15 % pokles sledovanosti (odišlo niekoľko scenáristov a následne vypukol štrajk odborov scenáristov).
O seriáli.
"Bližšie informácie na Zoznam častí seriálu Hrdinovia"
Seriál Hrdinovia rozpráva príbeh rôznych ľudí, ktorí "si mysleli, že sú ako ostatní... až kým sa neprebudili s nadprirodzenými schopnosťami", medzi ktoré patrí telepatia, schopnosť cestovať v čase a priestore, schopnosť lietať a regenerovať zranenia svojho tela (aj smrteľné). Títo ľudia si čoskoro uvedomia, že ich skutočnou úlohou je zabrániť blížiacej sa katastrofe v New Yorku a zachrániť ľudstvo.
Medzi týchto superhrdinov patrí 30 ročný Peter Petrelli, ktorý zisťuje, že dokáže prevziať schopnosti iných, jeho brat Nathan Petrelli, ktorý môže lietať, Isaac Mendez, 28 ročný narkoman, ktorý keď je nadrogovaný má schopnosť namalovať obrazy z budúcnosti, Niki Sandersová, 33 ročná showgirl, ktorá má schizofréniu, počas ktorej ju ovláda osobnosť s menom jej mŕtvej sestry Jessici a má nadľudskú silu, Hiro Nakamura, 24 ročný japonský fanúšik komiksov, ktorý dokáže doslova zastaviť čas a premiestňovať sa v čase a v priestore, D.L. Hawkins, 31 ročný väzeň, ktorý môže prechádzať cez steny, Matt Parkman, policajt so schopnosťou telepatie a Claire Bennetová, 17 ročná roztlieskavačka, ktorá dokáže regenerovať svoje aj smrteľné zranenia, v dôsledku čoho je prakticky nesmrteľná. Títo ľudia a mnohí ďalší časom objavujú nielen svoje superschopnosti, ktoré im boli dané, ale snažia sa aj zistiť odkiaľ ich získali. Neskôr sa viacerí z nich spoja proti nebezpečnému protivníkovi, Sylarovi, ktorý chce využiť ich schopnosti na nekalé účely. Ich konečným osudom nebude nič menšie ako záchrana sveta.
Postavy.
"Bližšie informácie na Zoznam postáv seriálu Hrdinovia"
Soundtrack.
Soundtrack k seriáli bol vydaný 18. marca 2008 vydavateľstvom Artists Addiction Records. Produkcia - Errol Kolosine, Tim Kring a Arkush.
Ocenenia.
Seriál bol ocenený cenou ASCAP Award za rok 2007 pre Lisu Coleman, Wendy Melvoin a Saturn Award za rok 2008 ako najlepší televízny seriál na DVD a najlepší vedľajší herec pre Masi Oku. Takisto získal aj People's Choice Award za rok 2007 ako najobľúbenejšia TV dráma. Bol nominovaný na cenu Emmy (2007, 2008) v rôznych kategóriach.
DVD.
Koncom augusta 2008 sa tento seriál objavil na DVD aj na Slovensku s českým dabingom a titulkami.
Beograđanka

Beograđanka alebo Palata Beograd (srbsky "Београђанка", "Палата Београд") je výšková budova v Belehrade. Nachádza sa medzi ulicami Masarykova a Krále Milana. 101 m vysoká budova má 24 poschodí.
Budova vznikla v období medzi rokmi 1969 a 1974 podľa projektu architekta Branka Pešića; išlo o prvú výškovú stavbu v užšom centre mesta a o ukážku belehradskej architektúry konca 60. rokov 20. storočia. Vo svojej dobe bola najvyššou budovou v meste (neskôr ju prekonala Veža Ušće). Pôvodne sa na najvyššom poschodí nachádzala aj reštaurácia s vyhliadkou na mesto, ktorá bola neskôr uzavretá po tom, ako toto poschodie zakúpila lokálna stanica RTV Studio B. Dnes tu sídli aj televízna spoločnosť Košava TV a niektoré ďalšie významné spoločnosti. Výhľadovo sa plánuje oprava budovy a rekonštrukcia fasády.
Royal Observatory, Greenwich

Royal Observatory, Greenwich (doslova "Kráľovské observatórium, Greenwich") je anglické národné observatórium, umiestené v londýnskom Greenwichi (0°0,0'; +51°28,6'; 47 m).
Pôvodne bolo založené roku 1675 v Greenwichi pri Londýne a podľa medzinárodnej dohody z roku 1884 ním prechádzal nultý poludník; pre zlé pozorovacie podmienky observatórium r. 1957 preložili do zámku Herstmonceux pri Hailshame v Sussexe (+0°20,3'; +50°52,3'; 32 m), ale poloha nultého poludníka ostala nezmenená a zrušené observatórium sa premenilo na múzeum ("Old Royal Greenwich Observatory"). V roku 1990 sa observatórium presunulo do Cambridge, kde bolo v roku 1998 zavreté. Pôvodne miesto observatória v Greenwichi sa teda opäť stalo kráľovským observatóriom, tentokrát s názvom Royal Observatory, Greenwich a je časťou National Maritime Museum.
Zameranie.
Pôvodne bolo zamerané na pozičnú astronómiu s osobitným zreteľom na presné merania polôh Mesiaca a hviezd na navigačné ciele, presné merania času. V súčasnosti je popri astrometrii zamerané na fotometriu, spektroskopiu, teoretickú astrofyziku a fyziku Slnka.
Vybavenie.
Hlavné vybavenie: 250 cm Newtonov reflektor (1967-1979), 93 cm reflektor, dva 76 cm reflektory, 71 cm a 66 cm refraktor, 33 cm astrograf, spektroheliograf. Observatórium má od r. 1980 novú pozorovaciu stanicu Northern Hemisphere Observatory na Kanárskych ostrovoch (La Palma).
Vybavenie: 250 cm reflektor z Herstmonceux s novým zrkadlom, nový 100 cm reflektor, 420 cm reflektor.
Prvá slovenská futbalová liga (ženy)

Prvá slovenská futbalová liga žien je najvyššia futbalová ligová suťaž žien na Slovensku, ktorá je zastrešená Slovenským futbalovým zväzom. V sezóne 2018/19 sa majsterkami Slovenska stali futbalistky ŠK Slovan Bratislava.
Voschod (kozmická loď)

Voschod bola trojmiestna sovietska kozmická loď určená na lety po obežnej dráhe Zeme a použitá v programe Voschod. V roku 1964 vystriedala kozmické lode Vostok a bola predchodkyňou lodí Sojuz.
Voschod 1 štartoval po prvý raz s viacčlennou posádkou, ktorú tvoril letec V. M. Komarov, vedecký pracovník K. P. Feoktistov a lekár B. B. Jegorov. Pri lete Voschod 2 vystúpil A. A. Leonov ako prvý človek z družice do voľného kozmického priestoru. Vzdialil sa od lode pripútaný káblom na (dovedna 20 min). Hmotnosť lode Voschod bola , Voschod 2 vážil , sklon dráhy obidvoch lodí bol 65°.
Opis lode.
Oproti lodi Vostok bola kabína lode Voschod výrazne modifikovaná. Kozmonauti už pristávali priamo v návratovej kapsuli. Vďaka tomu bolo možné z kapsuli odstrániť rozmerné katapultovacie kreslo a nahradiť ho ľahkými anatomickými sedačkami. Tie boli v lodi Voschod 1 celkom 3, ale vnútorný priestor lodi bol tak tesný, že posádka nemohla letieť v ochranných skafandroch a mala oblečené iba ľahký športový odev. V lodi Voschod 2 určenej pre let 2 kozmonautov boli skafandre opäť použité, pretože úlohou letu bolo uskutočniť výstup do voľného kozmického priestoru. Na jeho zabezpečenie bola loď Voschod 2 vybavená nafukovacou prechodovou komorou s hmotnosťou , priemerom a výškou v zloženom stave. Po dosiahnutí obežnej dráhy došlo k nafúknutiu komory na dĺžku , vnútorný priemer a vonkajší priemer .
Pretože sa Voschod oproti Vostoku pohyboval na vyšších dráhach a v prípade poruchy brzdného systému nebolo možné spoliehať sa na samovoľné zbrzdenie v dôsledku trenia kabíny o vrchné vrstvy atmosféry, bola loď doplnená záložným brzdiacim motorom na tuhé pohonné látky. Ten bol umiestnený na predku návratovej kabíny a jeho dĺžka bola , priemer a hmotnosť . K zabezpečeniu návratu kabíny umožňoval uskutočnenie brzdného manévru so zmenou rýchlosti o /s.
Ďalšie rozdiely Voschodu oproti Vostoku spočívali v doplnení rakiet pre mäkké pristátie, ktoré sa zapaľovali vo výške nad zemou. Ďalej bola v rozšírená kapacita systému regenerujúceho atmosféru vo vnútri lode a zvýšenie prietoku klimatizačného systému z 60 l/min na 150 l/min.
Nadžíb Mahfúd

Nadžíb Mahfúd, , tiež aj Nadžíb Mahfúz (* 11. december 1911 – † 30. august 2006) bol egyptský spisovateľ románov.
Zaslúžil sa o modernizáciu arabskej literatúry a v roku 1988 získal Nobelovu cenu za literatúru.
Bernard Tschumi

Bernard Tschumi (* 25. január 1944, Lausanne, Švajčiarsko) patrí medzi najvýznamnejších architektov 20. storočia.
Biografia.
Narodil sa 25. januára 1944 v meste Lusanna vo Švajčiarsku. Jeho otcom bol taktiež architekt Jean Tschumi (1904-1962). Bernard študoval v Paríži a od roku 1969 na Federálnom inštitúte technológie (ETH) v Zürichu. Od 1970 učil deväť rokov na Architectural Association v Londýne a od 1976 štyri roky na Princeton University. V roku 1975 zorganizoval výstavu "A space, A Thousand Words" a "Manhattan Transcripts". V rokoch 1980-1983 bol hosťujúcim profesorom na Hejdukově Cooper Union. V roku 1981 otvoril svoju vlastnú kanceláriu, Bernard Tschumi Architects v Paríži a tiež v New Yorku. Od roku 1988 je dekanom Graduate School of Architecture, Planning and Preservation na Kolumbijskej univerzite v New Yorku.
Tschumi je predstaviteľom dekonštruktivizmu. Je to smer, ktorý odmieta súdržnosť a presnosť, jeho znakmi sú neistota a disharmónia. Architektúra tohto umeleckého štýlu často vzdoruje zákonmi gravitácie. V roku 1988 bola organizovaná výstava pod názvom Dekonštruktívna architektúra, tu boli predstavené práce siedmich architektov, medzi nimi Bernarda Tschumiho.
Diela.
Park de la Villette.
Park de la Villette naprojektoval na 200. výročie Veľkej francúzskej revolúcie. Nie je symbolická ani monumentálna. Mal by byť zábavným parkom, bol dokončený za šesť rokov. V parku je nemenej ako 42 farebných atrakcií, všetky dekonštruktivistické žartíky z dielne Tschumiho s intelektuálnym prispením dobového filozofa Derrida. Atrakcie sú väčšinou natreté jasnou červenou farbou. Pôvodným zámerom bolo, aby vedľa atrakcií mal v parku prebiehať i bohatý kultúrny program, ktorý sa ale nikdy nekonal. Jedna atrakcia slúži ako reštaurácia, druhá ako kaviareň a tretia ako vyhliadka. Sú usporiadaný prísne geometricky, sú vzácnou ukážkou modernej architektúry bez skutočnej či vopred určenej funkcie.
Zoznam divadelných článkov/Y

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ya.
Yahya Abdul-Mateen II
yo.
Young Vic
yv.
Yves MontandYvette GuilbertováYvonne Vavrová
Maska podsiete

Maska podsiete je 32-bitové číslo, ktoré hovorí o tom, akým spôsobom je IPv4 adresa rozdelená na sieťovú a hostiteľskú časť. Popisuje rozdelenie počítačovej siete do podsietí (). Podobne ako samotnú IPv4 adresu, aj masku siete vyjadrujeme kvôli prehľadnosti v decimálnom bodkovom zápise.
Podľa masky podsiete rozlišujeme jednotlivé kategórie/triedy:
Trieda A:
rozsah adries 0.0.0.0 – 127.255.255.255,
maska 255.0.0.0, CIDR prefix /8 – prvých 8 bitov adresy je adresa siete,
126 sietí a v každej 16 777 214 zariadení.
Trieda B:
rozsah adries 128.0.0.0 – 191.255.255.255,
maska 255.255.0.0, CIDR /16,
16 384 sietí a v každej 65 534 zariadení.
Trieda C:
rozsah adries 192.0.0.0 – 223.255.255.255,
maska 255.255.255.0, CIDR /24,
2 097 152 sietí a v každej 254 zariadení.
Maranello

Maranello je mesto v provincii Modena v severnom Taliansku. Sídli tu automobilka Ferrari.