burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Stefan Hell

Stefan Walter Hell (* 23. december 1962, Arad, Rumunsko) je nemecký fyzik, ktorý v roku 2014 získal za rozvoj mikroskopie s veľmi vysokým rozlíšením Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Ericom Betzigom a Williamom Moernerom.
Narodil sa v Rumunsku v rodine patriacej k tamojšej nemeckej menšine. Doktorát z fyziky získal na univerzite v Heidelbergu roku 1990. V rokoch 1991 až 1993 pracoval v molekulárnom laboratóriu v Heidelbergu, kde realizoval princípy 4Pi mikroskopie. Preukázal tým, že je možné výrazne zlepšiť rozlišovacie schopnosti fluorescenčného mikroskopu. Spolu s vedcami z Inštitútu Maxa Plancka vyvinul mikroskop, ktorý dokáže získať a zaznamenať obrázky z mozgu živých zvierat s predtým nedosiahnuteľným rozlíšením menej ako 70 nanometrov. V rokoch 1993 až 1996 pôsobil na univerzite v Turku. Od októbra 2002 je jedným z riaditeľov Inštitútu Maxa Plancka v nemeckom Göttingene. V roku 2006 dostal Nemeckú cenu budúcnosti.
Queen Elizabeth II Bridge (Newcastle upon Tyne)

Queen Elizabeth II Bridge je priehradový most preklenujúci rieku Tyne medzi mestami Gateshead a Newcastle upon Tyne v severnom Anglicku. 
Po moste prechádzajú obe linky Newcastleského metra a nachádza sa medzi stanicami "Central Station" na newcastleskej strane a "Gateshead" na gatesheadskej strane. Výstavba mosta sa začala v roku 1976 a dokončený bol 1. augusta 1978. Otvorený bol 6. novembra 1981 Kráľovnou Alžbetou II., po ktorej je aj pomenovaný. Celková dĺžka mosta je , hlavné rozpätie je dlhé. Šírka mosta je . Výstavba mosta stála 6 miliónov libier. 
Podobný, ale skorší most Ballachulish Bridge v blízkosti škótskej obce Glencoe bol dokončený v roku 1974 a rovnako, ako aj Queen Elizabeth II Bridge, tento most bol taktiež navrhnutý spoločnosťou W. A. Fairhurst &amp; Partners.
Čierne vlajky

Čierne vlajky () je americký dobrodružno-dramatický televízny seriál, ktorý vysielala stanica Starz od 25. januára 2014 do 2. apríla 2017. Na Slovensku seriál ho vysielala JOJ od 3. januára 2016, neskôr reprízy vysielala Plus. 
Dej.
Seriál je zasadený zhruba dve dekády pred udalosťami na ostrove pokladov počas zlatého veku pirátov, kedy obávaný kapitány Flint príjme na palubu mladého člena posádky, pričom bojujú o prežitie na ostrove New Providence. Prvá séria sa sústredí na lov pokladu španielskej plachetnice Urca de Lima. Na začiatku druhej série poklad uviazol na brehoch Floridy, kde ho chránia španielski vojaci. Ku koncu druhej série padol poklad do rúk Jacka Rackhama a jeho posádky, ktorí ho prinesú na ostrov New Providence.
Gaijin Entertainment

Gaijin Entertainment je ruská vývojárska spoločnosť založená v roku 2002.
Prehľad.
Gaijin Entertainment má viac ako 160 zamestnancov a špecializuje sa na vytváranie hier pre rôzne platformy (Xbox One / PlayStation 4 / Microsoft Windows / iOS). Projekty spoločnosti získali ocenenia, vrátane niekoľkých japonských herných ocenení ako „Najlepší simulátor pre next-gen konzoly“ ( pre Xbox 360 a PlayStation 3), „Najlepšia technológia pre Dagor Engine“, „Najlepší zvuk“ a ďalšie.
Dnešný Gaijin Entertainment je najväčším nezávislým videoherným vývojárom v Rusku a oficiálnym partnerom: Activision, 505 Games, Microsoft, Topware Interactive, SouthPeak Interactive, Sony Computer Entertainment, 1C Company, Apple Inc. a mnohých ďalších.
Recenzie.
Najúspešnejší titul Gaijinu je War Thunder, ktorý dostal 7,2 bodov z 10 bodov od IGN, 8 z 10 od GameSpotu a dostal priemerné ohodnotenie 82/100 na stránke Metacritic.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1949

Majstrovstvá sveta a Európy v ľadovom hokeji 1949 boli v poradí šestnáste Majstrovstvá sveta a dvatsiate siedme Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Uskutočnili sa v hlavnom meste Švédska v Štokholme. Majstrami sveta a Európy sa stali hokejisti .
Hrací systém majstrovstiev.
Desať účastníkov bolo rozdelených do dvoch trojčlenných a jednej štvorčlennej základnenej skupiny. Prví dvaja postúpili do finálovej skupiny, zostávajúce štyri celky hrali o konečné umiestenie na 7. - 10. mieste.
Slovensko-česká interliga hádzanárok 2015/16

Slovensko-česká interliga hádzanárok alebo WHIL v sezóne 2015/16 bol 14. ročník spoločnej slovensko-českej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej a Českým zväzom hádzanej. Počet družstiev sa oproti minulej sezóne zvýšil o jedno družstvo. Titul majstra WHIL obhájilo družstvo IUVENTA Michalovce. To sa následne stalo aj majstrom Slovenska, keď vo finálovej sérii zvíťazilo nad HK Slovan Duslo Šaľa.
Systém súťaže.
Systém súťaže bol rovnaký ako po minulé roky. Hrala sa iba základná časť, ktorá pozostáva z 26 kôl. Každý s každým sa stretol 2-krát, čo znamená, že každý tím odohral 24 zápasov. Po základnej časti nasledovalo národné play-off. Do slovenského postúpili 4 družstvá, v českej nasledovala okrem play-off najlepších 4 tímov aj nadstavbová časť v skupine o 5.8. miesto, z ktorej vzišiel účastník baráže. Zo slovenskej strany nezostúpil nikto. Slovenské play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy.
Rallye Dakar 2016

Rallye Dakar 2016 bol 38. ročník prestížneho podujatia, ktoré sa konalo v Južnej Amerike.
Vytrvalostné preteky začali 2. januára prológom v argentínskom meste Buenos Aires, skončili po 13. etapách 16. januára v meste Rosario. Trať dlhá 9154 km (pre osobné automobily) viedla okrem Argentíny aj územím Bolívie. Súťažili už tradične jazdci motocyklov, štvorkoliek, automobilov a kamiónov. 
Etapy.
Pozn.: * poradie po penalizácii
Slovenskí účastníci.
Slovensko v tomto ročníku reprezentovali:
Pozn.:
Hádzaná na Ázijských hrách 1990

Hádzaná na Ázijských hrách 1990 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1990. Konal sa v Pekingu, v Číne v dňoch od 26. septembra5. októbra 1990, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 3. vydanie, pričom ženský turnaj mal na hrách premiéru. Titul v oboch kategóriách získali družstvá Kórejskej republiky.
William E. Moerner

William Esco Moerner (* 24. jún 1953, Pleasanton, Kalifornia, USA) je americký fyzikálny chemik.
V roku 2014 získal za rozvoj mikroskopie s veľmi vysokým rozlíšením Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Ericom Betzigom a Stefanom Hellom.
Vyštudoval fyziku a matematiku na Washingtonskej univerzite v St. Louis. Doktorát získal v roku 1982 na Cornellovej univerzite. V rokoch 1981 až 1995 bol výskumníkom firmy IBM v San José v Kalifornii. Potom pôsobil tri roky ako profesor na Kalifornskej univerzite. Od roku 1998 je profesorom Stanfordovej univerzity.
Paul Modrich

Paul Lawrence Modrich (* 13. jún 1946, Raton, Nové Mexiko, USA) je americký chemik chorvátskeho pôvodu, ktorý v roku 2015 získal Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Tomasom Lindahlom a Azizom Sancarom za výskum v oblasti oprav deoxyribonukleovej kyseliny (DNA). Paul Modrich popísal mechanizmus, ktorým bunky overujú, že „písmena“ DNA nie sú pri kopírovaní či úprave poprehadzované či nesprávne zapísané.
Paul Modrich študoval na Stanfordovej univerzite a na Massachusettskom technologickom inštitúte, kde roku 1973 získal doktorát. Dnes pôsobí ako profesor biochémie na Dukeovej univerzite a ako výskumník v ústave Howard Hughes Medical Institute.
Anton Döller

Anton Döller - "Döller de Poprádvölgy" (* 5. január 1831, Winica, Poľsko – † 29. september 1912, Kežmarok, Slovensko) bol dôstojník rakúskej armády. Venoval sa národohospodárskej a kultúrnej práci. V hodnosti majora bol pobočníkom arcikniežaťa Jozefa.
Od roku 1867, keď bol penzionovaný, žil v Kežmarku. Propagoval industrializáciu severného Spiša budovanie verejných komunikácií. V roku 1873 bol spoluzakladateľom Uhorského karpatského spolku. Bol jeho dlhoročným funkcionárom. Spolku predsedal v rokoch 18311912. Bol pri zakladaní Tatranského múzea. Spolu s Mórom Déchym a Jánom Stillom uskutočnili prvovýstup Velickou próbou na Gerlachovský štít.
Mal veľké zásluhy na rozvoji tatranskej turistiky. Bol členom "Poľského tovarišstva tatranského". Nemci a Maďari nazývali JV vrchol Malého Soliska "Döllerovym štítom" (Döllerspitze, Dőllercsúcs), Furkotské Solisko "Döllerovou vežou" (Döllerturm, Döllertorony) a Okrúhle pleso "Döllerovým plesom" (Döllersee, Döllertó). Döller uverejnil v regionálnej tlači stovky článkov o Vysokých Tatrách, propagoval ich krásy navrhoval mnohé vylepšenia dotýkajúce sa turistiky a novej výstavby. Bol iniciátorom myšlienky vytvorenia malých knižníc v šiestich tatranských chatách. Zaslúžil sa o vznik odbornej tkáčskej školy v Kežmarku, prvej svojho druhu v Uhorsku. Angažoval sa v dobročinných organizáciách.
13. júna 1887 bol Anton Döller povýšený do šľachtického stavu s prídomkom "de Poprádvölgy". Jeho potomkovia dodnes žijú v Maďarsku, kde sa vysťahovali na začiatku 20. storočia.
Charmides z Élidy

Charmides alebo Charmidés ("Charmides", iný prepis: "Charmidés") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 444 pred Kr.
Charmides z Élidy bol na 84. olympijských hrách v roku 444 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy. 
Charmidovi sa za toto víťazstvo dostalo pocty byť zvečnený v podobe sochy umiestnenej v olympijskej Altide. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý uvádza, že stála pri soche olympionika Pytharcha z Mantineie. Jeho socha sa žiaľ do dnešných dní nedochovala, ale podstavec jeho sochy so stopami nôh a nápisom sa našiel pri vykopávkach pred východným priečelým Diovho chrámu.
Monkwearmouth Railway Bridge

Monkwearmouth Railway Bridge je oblúkový železničný most v severoanglickom meste Sunderland preklenujúci rieku Wear. 
Most bol postavený ako súčasť Monkwearmouth Junction Line, železničnej trate spájajúcej Brandling Junction Railway a Durham &amp; Sunderland Railway. Autorom mosta bol Thomas Elliot Harrison a spolu s celou traťou bol otvorený v roku 1879. Po dokončení sa stal prvým železničným mostom na rieke Wear. V súčasnosti je most využívaný zelenou linkou Newcastleského metra (od roku 2002) a nachádza sa medzi stanicami "St Peter's" na severnej strane a "Sunderland" na južnej strane. Mostom prechádza aj železničná trať Durham Coast Line.
Hlavné oblúkové rozpätie má dĺžku a bočné tehlové rozpätia sú dlhé. Mostovka sa nachádza nad hladinou rieky Wear. Hneď vedľa mosta Monkwearmouth Railway Bridge sa nachádza cestný most Wearmouth Bridge.
Tetanus

Tetanus (strnulosť šije) je nebezpečná choroba spôsobená baktériou "Clostridium tetani", ktorá sa bežne nachádza v pôde, do ktorej sa dostáva z výkalov zvierat. 
Symptómy.
Baktéria sa do tela dostane cez ranu – pichnutie alebo porezanie znečisteným predmetom. Spóry sa množia hlavne v prostredí bez prístupu kyslíka, napríklad pri hlbokej rane pri šliapnutí na klinec. Symptómy sa prejavia 4 až 14 dní po infekcii. Pacienti majú najprv problém s pohybom čeľuste (trizmus) a často majú pevný úsmev (risus sardonicus). Bez liečby toxín postúpi do miechy a rozšíria sa svalové kŕče. Môžu sa objaviť špecifické kŕče chrbtového svalstva, opistotonus.
Tetanus sa prejavuje silnými a bolestivými kŕčmi a stratou koordinácie svalových pohybov (ktorá je spôsobená tým, že toxíny produkované baktériami blokujú uvoľňovanie svalového sťahu). Bez lekárskej pomoci (antibiotiká, sérum) končí spravidla smrťou v dôsledku zastavenia srdca alebo kolapsu dýchacieho systému (kŕč medzirebrových a ďalších svalov znemožní dýchanie). Tetanus nie je nákazlivý medzi ľuďmi.
Formy.
Tetanus má 4 hlavné formy:
Liečba a prevencia.
Najvyššia úmrtnosť je u neočkovaných ľudí a osôb starších ako 60 rokov. Na Slovensku je výskyt tetanu (od roku 1970) zriedkavý ale úmrtnosť a riziko pri ochorení vysoká. Proti tetanu sa na Slovensku aplikuje celoplošné očkovanie, toto očkovanie je povinné. Deti majú tri dávky v prvom roku života, neskoršie v 6. a 13. roku života a dospelý potom každých 10 až 15 rokov.
Novorodenecký tetanus je závažným problémom v chudobných krajinách – napríklad v roku 1998 spôsobil smrť 59 000 novorodencov asi 14 % (215 000) všetkých úmrtí, vo vyspelých krajinách je ale veľmi vzácny. V 40. rokoch 20 storočia bola úmrtnosť v USA na tetanus 90 %, dnes aj napriek intenzívnej liečbe zomiera 5 až 10 % (iný zdroj 11 %).
Uyuni

Uyuni je mesto na juhozápade Bolívie. Má viac ako 18 000 obyvateľov (2012) a nachádza sa v nadmorskej výške .
Mesto je obľúbeným miestom turistov, ktorí navštevujú najmä soľné bane v okolí. Oblasť je veľmi suchá a preto turizmus je jednou z mála zdrojov obživy. Mesto bolo založené v roku 1890 ako obchodná stanica a tak sa stalo vstupnou bránou do krajiny, no i na cesty do neďalekého severného Čile.
Hádzaná na Ázijských hrách 1994

Hádzaná na Ázijských hrách 1994 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1994. Konal sa v Hirošime, v Japonsku v dňoch od 6.14. októbra 1994, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Nováčikom podujatia bolo iba ženského družstvo Kazachstanu. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 4. vydanie. Dejiskom zápasov bol Hiroshima City Higashi Ward Sports Center. Titul v oboch kategóriách obhájili družstvá Kórejskej republiky.
Hádzaná na Ázijských hrách 1998

Hádzaná na Ázijských hrách 1998 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1998. Konal sa v Bangkoku, v Thajsku v dňoch od 7.16. decembra 1998, za účasti 8 mužských a 6 ženských tímov. Pôvodne bolo prihlásených až 12 mužských družstiev, ktoré boli vyžrebované do 3 skupín, ale Bangladéš, Jordánsko, Omán a Saudská Arábia svoju účasť odriekli. Nováčikmi podujatia boli mužské družstvo Kataru a obe družstvá domáceho Thajska. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 5. vydanie. Dejiskom zápasov boli arény univerzít "Thammasat University" a "Srinakharinwirot University". Titul v oboch kategóriách obhájili družstvá Kórejskej republiky. Vo finálovom stretnutí mužského turnaja po výhre nad .
Ženský turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1999, ktoré organizovalo Nórsko. Kvalifikovali sa na 4 najlepšie družstvá.
Stabiae

Stabiae (-lat.; ; slov. aj: Stabie) bolo staroveké rímske mesto. Nachádza sa v tesnej blízkosti moderného mesta Castellammare di Stabia približne 4,5 km juhozápadne od Pompejí v Kampánii.
V roku 89 pred Kr. bolo zničené vo vojne. V roku 79 bolo spolu s ďalšími mestami (Pompeje, Herculaneum) zasypané pri výbuchu Vezuvu. Archeológovia toto mesto objavili ako Herculaneum a Pompeje.
The Fifth Chapter

The Fifth Chapter (tiež štylizovaná ako T5C) je sedemnásty štúdiový album nemeckej hard dance skupiny Scooter. To bol prepustený 26. septembra 2014.
Pozadie.
The Fifth Chapter je prvý album Scooter na nefiguruje produkciu Rick J. Jordan, po jeho odchode na začiatku roka 2014. Jordán bol nahradený Phil Speiser. Je to tiež prvý album, ktorý bol prepustený na Vinyl LP od roku 1996 je Our Happy Hardcore.
Zoznam skladieb.
Všetky skladby produkované Scooter, s výnimkou "Today" a "Radiate" produkoval Scooter a Vassy.
Singel.
Prvý singel bol "Bigroom Blitz", ktorý uvádzal americký rapper Wiz Khalifa. To bol prepustený 23. mája 2014.
Druhý singel "Today" bola vydaná dňa 5. septembra 2014 ako jeden track jednolôžkových a 26. septembra 2014 a maxi-singel.
Tretí singel "Can't Stop Hardcore" bol prepustený dňa 5. decembra 2014.
Štvrtý singel "Radiate" predstavovať Vassy bol prepustený na 29. mája 2015.
Prótolaos z Mantineie

Prótolaos ("Prótolaos") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 464 pred Kr.
Prótolaos, syn Dialka z arkádskej Mantineie, bol na 79. olympijských hrách v roku 464 pred Kr. vyhlásený za víťaza v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy. 
Prótolaovi sa za toto víťazstvo dostalo pocty byť zvečnený v podobe sochy umiestnenej v olympijskej Altide. Túto sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom sochárskeho majstra Pythagora z Rhégia.
Stranícka patronáž

Stranícka patronáž je veľmi starý koncept, ktorému sa venoval už Max Weber ako patronáž úradov. Webber popisuje patronáž ako systém, v ktorom sú významné úrady vždy po voľbách pridelené do rúk stúpencov víťazného kandidáta, respektíve strany. Príklad je možné hľadať aj v našej krajine, aj keď podložené informácie je len ťažko nájsť. Príkladom straníckej patronáže môžeme brať aj uchopenie moci HZDS a jej personálnej politiky kde išlo primárne o stranícku patronáž, teda zvyšovanie kvality života vyvolených straníkov, a nie o zvyšovanie kvality riadenia verejného sektora. Hlavným miestom kde to bolo najviac vidieť boli roky medzi rokmi 19951998. V tomto období prebehla územná reforma verejnej správy, kedy prudko vzrástol počet štátnych zamestnancov miestnej štátnej správy, čo korešpondovalo s nárastom členskej základne HZDS z 28 000 na 70 000. V tomto období bolo na získanie postu prednostu okresných a krajských úradov členstvo v jednej z vládnych strán nevyhnutné. Kandidáti, ktorí sú dosadení do týchto funkcií často nemajú pre výkon v danej funkcii žiadne dostačujúce kvality, sú dosadzovaní do funkcie len z dôvodu preukázať strane dobré služby. Stranícky patronát je vnímaný rôzne. Jeden pohľad uvádza, že stranícka patronáž môže mať podoby korupcie a klientelizmu a to v kontexte osobných odmien a darov alebo o presmerovaní tokov verejných financií. Takže akákoľvek deliaca línia medzi straníckou patronážou a týmito javmi tak zaniká a koncept, ktorý sa nedá odlíšiť od korupcie.
Warner (1997) definoval stranícku patronáž ako použitie verejných zdrojov na získanie hlasov. Usudzoval hlavne z toho, že politické strany a ich lídri majú nekontrolovateľnú moc. Ďalší pohľad na túto tému ponúkol Downs (1957), ktorý sa pozeral na politické strany ako na racionálne správajúce sa tímy ľudí, ktorí sa snažia o kontrolu vládnuceho aparátu získaním verejného úradu v procese volieb. Muller (2000) sa pozeral na patronáž hlavne pre z pohľadu použitia verejných zdrojov na politické ciele, napríklad sa to môže týkať menovania alebo rozhodnutí vo verejnej politike, v neposlednom rade pri prijímaní politík.
Stranícka patronáž nemusí vždy automaticky znamenať klientelizmus alebo korupciu. Daná pozícia môže byť obsadená z najrôznejších dôvodov. Nemusia to byť hlavne dôvody z kupovania daného miesta alebo lojality daného človeka. Často sa stáva, že jedinec je tam dosadený z dôvodu kontroly dodržiavania danej politickej línie, formulovanie politických cieľov alebo aby plnil funkciu akéhosi spravodajcu. Teda hlavným cieľom pre patronáž môže politické strany zvoliť hlavne z dôvodu kontroly. Cieľ je teda jasný strana chce cez menovanie podobne rozmýšľajúceho jedinca kontrolovať politické procesy a smerovať k politickému cieľu, ktorý si strana zadala. Takže tento princíp alebo dôvod sa nedá považovať za klientelizmus alebo korupciu.
Rozdiel medzi korupciou, klientelizmom a patronážou sa dá vymedziť takto. Pri patronáži ide o kontrolu, vplyv alebo snahu odmeniť. Pri klientelizme ide o získanie výhody a pri korupcii zohráva veľkú úlohu finančný zisk aj keď zisk z korupcie môže mať aj nefinančný charakter.
Izba (rozlišovacia stránka)

Izba môže byť:
Cínová hora

Cínová hora je prírodná pamiatka ev. č. 2020, ktorá sa nachádza v Národnom parku Podyjí v okrese Znojmo na západnom okraji mesta Znojmo. Na severnej časti oblasti sa nachádza chatová oblasť, na juhu potom železničná trať a Gránický potok. Oblasť spravuje AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú teplomilné rasttlinné spoločenstvá a vzácne druhy rastlín a živočíchov.
Kostol svätého Ladislava (Nitra)

Kostol svätého Ladislava tvorí komplex objektov na Piaristickej ulici v Nitre. Komplex pozostáva z kostola, kolégia a gymnázia. Kostol sa zaraďuje medzi jednu z najvýraznejších architektonických dominánt mesta a zároveň je aj najväčším kostolom v Nitre a okolí.
História.
Základný kameň položili členovia rehole piaristov k stavbe 9. júna 1701. Výstavba komplexu napredovala pomaly, keďže sa stavba realizovala počas stavovského povstania Františka II. Rákociho a tiež bola výstavba poznačená požiarmi. Iba konvikt (obytnú časť) sa podarilo postaviť do roku 1714. Takmer hotový kláštorný kostol bol zničený požiarom v roku 1716. Nový dvojvežový kostol sa začal budovať v rokoch 1742 - 1748 podľa projektu Kristiána Morvaya. K jeho vysväteniu došlo v roku 1789.
Architektúra.
Chrámová loď rozdeľuje vnútorné nádvorie kláštora na dve časti. Nachádzajú sa tu kaplnky otvorené do priestoru lode. V južnej veži kostola sú umiestnené štyri zvony.
V interiéri sa nachádza oltár baldachýnového typu. Za výzdobu oltára je zodpovedný rakúsky sochár Martin Vögerle. V kostole je ešte okrem hlavného oltára ďalších šesť párových bočných oltárov. Piaristickí umelci tu zanechali stopu v podobe pruských klenieb, ktoré nesú neskorobarokové nástenné maľby. Neskôr boli doplnené o ďalšiu freskovú výzdobu s motívmi z dejín mesta Nitra. Z nástenných malieb tu môžete ešte vidieť príchod sv. Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu, vyobrazenie Pribinovho kostola a vysviacku prvých troch slovenských biskupov v Nitre.
Aziz Sancar

Aziz Sancar (* 8. september 1946, Savur, Turecko) je turecko-americký biochemik.
V roku 2015 získal Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Tomasom Lindahlom a Paulom Modrichom za výskum v oblasti opráv deoxyribonukleovej kyseliny (DNA). Aziz Sancar opísal, ako sa bunky zbavujú genetického materiálu poškodeného napríklad ultrafialovým žiarením alebo karcinogénmi v tabakovom dyme, a to najprv u baktérií a potom u buniek cicavcov.
Narodil sa v juhovýchodnom Turecku ako siedme z ôsmich detí v arabsky hovoriacej rodine, patriacej k nižšej strednej triede. Sám však je tureckým nacionalistom. Jeho rodičia síce boli negramotní, uvedomovali si však význam vzdelania. Aziz Sancar vyštudoval Istanbulskú univerzitu a doktorát získal na Texaskej univerzite v Dallase. Pôsobí ako profesor biochémie na Severokarolínskej univerzite v Chapel Hill.
Hádzaná na Ázijských hrách 2002

Hádzaná na Ázijských hrách 2002 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2002. Konal sa v Čchangwone, v Kórejskej republike v dňoch od 30. septembra13. októbra 2002, za účasti 9 mužských a 5 ženských tímov. Pôvodne sa do mužského turnaja prihlásil aj Uzbekistan. Nováčikmi podujatia boli mužské družstvá Mongolska a Taiwanu. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 6. vydanie. Dejiskom zápasov bola aréna Changwon Gymnasium s kapacitou 6 000 divákov. Titul v oboch kategóriách obhájili družstvá Kórejskej republiky. Vo finálovom stretnutí mužského turnaja opäť po výhre nad .
Walton Bridge

Walton Bridge je cestný oblúkový most medzi obcami Walton-on-Thames a Shepperton v blízkosti Londýna. Je posledným mostom na rieke Temža pred jej vstupom do Veľkého Londýna.
Prvý most, ktorý sa nachádzal na mieste dnešného, mal drevenú konštrukciu a bol dielom britského inžiniera a architekta Williama Etheridgea, známeho najmä pre návrh cambridgeského mosta Mathematical Bridge. Výstavba prebiehala medzi rokom 1748 a augustom 1750 a s dĺžkou hlavného rozpätia bol do roku 1756 mostom s najdlhším rozpätím vo Veľkej Británii. Tento most bol kvôli hnitiu drevenej konštrukcie v roku 1783 rozobratý. Dnes je prvý most známy ako Old Walton Bridge. 
Druhý most bol kamenný a bol dokončený v roku 1788. Jeho autorom bol James Paine. V roku 1859 sa časť mosta zrútila a do dokončenia tretieho mosta existovala medzi brehmi kompa. Tretí most bol postavený v rokoch 1863 – 1864 podľa návrhu architekta E. T. Murraya a čiastočne bol poškodený v druhej svetovej vojne. Od dokončenia štvrtého mosta až do roku 1985, kedy bol tretí most zničený, bol využívaný chodcami a cyklistami. Štvrtý most bol postavený vedľa tretieho v roku 1953 a jeho architektom bol A. M. Hamilton. V roku 1999 bol postavený piaty most na mieste tretieho. Otvorený bol v decembri toho roku. Po jeho dokončení slúžil štvrtý most len pre chodcov a cyklistov.
Na mieste štvrtého a piateho mosta, ktoré boli neskôr zničené, bol medzi 9. januárom 2012 a 22. júlom 2013 postavený dnešný oblúkový most. Jeho výstavba stála 32,4 milióna libier. Na rozdiel od predošlých mostov, kvôli lodnej doprave na Temži šiesty most nemá žiadne piliere v rieke. Jeho mostovka sa nachádza nad hladinou Temže.
Giulio Natta

Giulio Natta (* 26. február 1903, Imperia – † 2. máj 1979, Bergamo) bol taliansky chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1963. Získal ju spolu s Karlom Zieglerom za objavy v oblasti chémie a technológie vysokých polymérov.
Vyštudoval Milánsku polytechniku a niekoľko rokov tu učil. Roku 1933 sa stal profesorom a riaditeľom Ústavu všeobecnej chémie pri Univerzite v Pavii. Roku 1935 sa stal profesorom fyzikálnej chémie na Univerzite La Sapienza v Ríme a toho istého roku sa jeho manželkou stala Rosita Beatiová, s ktorou mal dvoch synov. V rokoch 1936 až 1938 pôsobil ako profesor a riaditeľ Ústavu priemyselnej chémie na Polytechnike Turín. Roku 1938 sa stal vedúcim Katedry chemického inžinierstva Milánskej polytechniky; to prebehlo za kontroverzných okolností, pretože jeho predchodca Mario Giacomo Levi bol nútený ako Žid odstúpiť kvôli tomu, že fašistické Taliansko zaviedlo protižidovské zákony. Roku 1956 u Nattu prepukla Parkinsonova choroba.
Tangensová veta

Tangensová veta alebo tangentová veta je v trigonometrii tvrdenie o rovinných trojuholníkoch.
Pre každý trojuholník ABC s vnútornými uhlami α, β, γ a stranami "a", "b", "c" platí:
Žilinská pahorkatina

Žilinská pahorkatina je geomorfologický podcelok Žilinskej kotliny.
Vymedzenie.
Rozkladá sa v centrálnej časti Žilinskej kotliny a zaberá oblasť mesta Žilina a mierne zvlnenú krajinu západným, južným a východným smerom. Na severe hraničí s podcelkom Kysucké bradlá, patriacim do Kysuckej vrchoviny, západnejšie na krátkom úseku s Nízkymi Javorníkmi, ktoré sú súčasťou Javorníkov. Západ ohraničujú Súľovské vrchy s podcelkami Manínska vrchovina, Súľovské skaly a Skalky, južným smerom pokračuje Žilinská kotlina podcelkom Rajecká kotlina. Juhovýchodný okraj vymedzuje výrazný okraj Malej Fatry, konkrétne podcelku Lúčanská Fatra a na východe nadväzuje Varínske podolie. 
Vodstvo.
Východo-západným smerom preteká rieka Váh, do ktorej v Žiline ústí rieka Kysuca a Rajčanka. Vo východnej časti pahorkatiny je vybudované Vodné dielo Žilina s rastúcim rekreačným využitím. 
Osídlenie.
Územie pahorkatiny je osídlené už od doby kamennej, čo dokladá množstvo nálezov na území Žiliny i v okolitých obciach. Nachádza sa tu Žilinská aglomerácia, v ktorej žije okolo 110 tisíc obyvateľov. 
Pamiatky.
Husto urbanizované územie ponúka množstvo atraktívnych lokalít, medzi nimi Lietavský, Budatínsky a Strečniansky hrad, Kostol svätého Štefana Kráľa v Žiline, drevený Kostol svätého Juraja v Trnovom, či Katedrála Najsvätejšej Trojice v Žiline. 
Doprava.
Žilina na križovatke ciest z východu, severu, západu i juhu bola oddávna významným dopravným uzlom. Po vybudovaní ciest údoliami riek v stredoveku a neskôr i železnice sa tieto komunikácie križovali práve v Žiline. Súčasné koridory nadnárodného významu obchádzajú centrum mesta. Južným okrajom pahorkatiny sa buduje diaľnica D1 (Bratislava – Trenčín – Žilina – Ružomberok – Košice), na severozápade vedie diaľnica D3 na Kysuce a do Poľska. Mestom vedú medzinárodné cesty E 50, E 75 a E 442 a križujú sa tu cesty I/11, I/18, I/60, I/61 a I/64. V železničnej stanici Žilina sa križujú trate z Bratislavy, Rajca, Ostravy a Košíc.
Hádzaná na Ázijských hrách 2006

Hádzaná na Ázijských hrách 2006 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2006. Konal sa v Dauhe, v Katare v dňoch od 3.14. decembra 2006, za účasti rekordných 15 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi podujatia boli mužské družstvá Libanonu, Macaa, Sýrie a Uzbekistanu a ženské družstvá Indie a Uzbekistanu. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 7. vydanie. Dejiskom zápasov bola aréna Al-Gharafa Indoor Hall s kapacitou 3 000 divákov. 
Vo finálovom stretnutí mužského turnaja zvíťazil nad domácim . Titul v ženskej kategórii obhájila , ktorá vo finále vyhrala nad .
Pytharchos z Mantineie

Pytharchos ("Pytharchos") bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 464 pred Kr.
Pytharchos z arkádskej Mantineie bol na 79. olympijských hrách v roku 464 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion. V Olympii sa táto disciplína zaviedla v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Polyneikes z Élidy.
Za toto víťazstvo sa Pytharchovi dostalo veľkej pocty, keď mu v olympijskej Altide postavili sochu. Túto sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že stála neďaleko sôch slávnych rodských zápasníkov, Diagora a jeho rodu.
Charron, Girardot et Voigt 1902

Charron, Girardot et Voigt 1902 bolo prvé francúzske obrnené vozidlo. Pre ruskú cársku armádu ho navrhol Michail Nakašidze; v Rusku v tom čase totiž neexistovala firma, ktorá by bola schopná takéto vozidlo vyrobiť.
Firma Charron, Girardot et Voigt vyrobila prototyp 3 tony vážiaceho vozidla, ktoré malo otvorené a nechránené miesto pre vodiča a spolujazdca, za ktorých chrbtom sa nachádzal valcovitý priestor chránený 7 mm pancierom, v ktorom bol umiestnený guľomet Hotchkiss 1901 kalibru 6,5 mm. Auto poháňal benzínový motor s výkonom 40 koní.
Prototyp bol predstavený na bruselskom veľtrhu 8. marca 1902, k jeho sériovej výrobe však nakoniec nikdy nedošlo.
Hádzaná na Ázijských hrách 2010

Hádzaná na Ázijských hrách 2010 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2010. Konal sa v Kantone, v Číne v dňoch od 13.26. novembra 2010, za účasti 11 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom podujatia bolo iba ženské družstvo Kataru. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 8. vydanie. Dejiskom zápasov boli arény Huashi Gymnasium a Guanggong Gymnasium. 
Vo finálovom stretnutí mužského turnaja zvíťazila nad . Titul v ženskej kategórii získala domáca , ktorá vo finále vyhrala nad .
Max Perutz

Max Ferdinand Perutz, FRS, OM, CBE (* 19. máj 1914, Viedeň – † 6. február 2002, Cambridge) bol britský molekulárny biológ narodený v Rakúsku, ktorý v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu za „výskumy v oblasti stanovenia štruktúry globulárnych bielkovín“. V roku 1979 potom získal Copleyovu medailu.
V roku 1936 odišiel po štúdiu na Viedenskej univerzite na Cambridgeskú univerzitu, kde sa pod vedením Johna Desmonda Bernala venoval kryštalografii. Ph.D. získal pod vedením Williama Lawrence Bragga. Na Cambridgei sa začal venovať výskumu hemoglobínu, v čom pokračoval väčšinu svojho profesionálneho života.
Kvôli svojmu židovskému pôvodu bol pred druhou svetovou vojnou vyhostený z Rakúska. Po začiatku vojny bol na príkaz Winstona Churchilla spolu s ďalšími Nemcami a Rakúšanmi vyslaný do Kanady. Počas vojny pracoval na tajnom projekte ľadovcovej plošiny uprostred Atlantiku, ktorá mala byť využívaná na doplňovanie paliva lietadiel. Po vojne sa ku glaciológii na chvíľu vrátil a prišiel na dôvod, prečo ľadovce plávajú na vode.
V roku 1953 vynašiel metódu využívajúcu röntgenové žiarenie, ktorou možno určovať molekulárnu štruktúru bielkovín. V roku 1959 objavil molekulárnu štruktúru hemoglobínu. Za to v roku 1962 spolu s Johnom Kendrewom získal Nobelovu cenu za chémiu.
V roku 1942 si vzal Gisele Peiserovú. Mali spolu dcéru Vivien a syna Robina.
Longue durée

Longue durée (výslovnosť IPA [lɔ͂g dyʀe]; doslova z  „dlhé trvanie“; , ) je koncepcia, ktorá uprednostňuje pozornosť na dlhodobé, pomalé a permanentné historické procesy a štrukturálne zmeny pred krátkodobými, tzv. udalostnými dejinami ("histoire événementielle"). Do historiografie bol tento termín uvedený Fernandom Braudelom v článku „Histoire et sciences sociales: La longue durée“ (1958) publikovanom vo vedeckom časopise "Annales". Charakterizoval ho ako "„čas spomalený, niekedy takmer sa nepohybujúci“".
Predstavitelia školy Annales totiž vnímajú historický čas – na rozdiel od fyzikálneho času, ktorý možno rozdeliť na rovnaké časti (hodiny, dni atď.) – vo viacerých, spravidla troch úrovniach – krátkodobý, udalostný čas ("histoire événementielle"), cyklický čas ("court durée") a čas dlhého trvania ("longue durée"), pričom práve posledný menovaný pokladajú za hierarchicky najdôležitejší pre výklad historických procesov. Udalostný historický čas tvoria jednotlivé udalosti, ktoré sú momentálne a samotné majú krátkodobý dopad. Sú stredobodom záujmu kronikára a žurnalistu. Pritom ide o udalosti vo všetkých sférach ľudského života – politickej (napr. voľby, vojna), ekonomickej (napr. náhly prepad cien na burze), sociálnej (napr. krádež), umeleckej (napr. divadelná premiéra), inštitucionálnej, náboženskej a dokonca i geografickej (napr. búrka). Cyklický čas sa týka strednodobých procesov, ekonomických a sociálnych cyklov ako vzrast a pokles cien (napr. zanedbajúc krátkodobé odchýlky, v období rokov 17911817 došlo v Európe k vzrastu cien, v nasledovnom období rokov 18171852 k ich poklesu). "Longue durée" sa týka ešte dlhodobejších procesov, vytvárajúcich „štruktúry“, ktoré pôsobia na spoločnosť ako „piliere“ a „medze“ zároveň. F. Braudel k tomu uvádza:
F. Braudel uplatnil tento prístup vo svojej práci "La Méditerranée et le Monde Méditerranéen à l'Epoque de Philippe II" („Stredozemie a jeho svet v dobe Filipa II.“, 1941), kde v prípade veľmi dlhých časových úsekov píše o „takmer nehybnej histórii“ ("une histoire quasi immobile") a o zmenách v priebehu len jedného alebo dvoch storočí ako o „pomaly sa rytmizujúcej histórii“ ("une histoire lentement rythmée").
Anyási

Anyási alebo anyiasi (výslovnosť: [aňáši]; z ) bolo označenie štátnych príslušníkov Maďarska, ktorí sa na územie južného Slovenska prisťahovali po 2. novembri 1938 (t. j. po prvej viedenskej arbitráži), používané v povojnovej Česko-slovenskej republike. Išlo o sociálne rôznorodú vrstvu obyvateľstva, predovšetkým o úradníkov, žandárov a iných štátnych zamestnancov okupačnej moci. Povojnová slovenská politická reprezentácia ich vnímala ako symbol pomaďarčovania juhu Slovenska, územných zmien a požiadaviek voči Slovensku zo strany Maďarska.
Podľa čl. 2 Dohody o prímerí s Maďarskom z 20. januára 1945, ktorú za Spojencov podpísal sovietsky maršal Kliment Jefremovič Vorošilov, sa Maďarsko zaviazalo evakuovať všetkých svojich vojakov a úradníkov za štátne hranice Maďarska z 31. decembra 1937. Ich odsun z územia ČSR bol nariadený okresným výborom a okresným správnym komisiám Povereníctvom vnútra Slovenskej národnej rady v máji 1945 a podľa archívnych prameňov bolo do 1. júla 1945 takto odsunutých 31 780 Maďarov, pričom išlo o jednostranný odsun celej skupiny obyvateľstva (až na malé výnimky, konkrétne podľa údajov z roku 1948 bolo na území ČSR 539 osôb ktorí nemali priznané československé občianstvo). Ich hmotný a nehmotný majetok, ktorý si zväčša ani nemohli zobrať so sebou, bol skonfiškovaný a daný pod národnú správu.
V. Clementis v uvedenom prejave poznamenal, že tzv. anyási (ako aj Nemci v rovnakom postavení) mohli byť súdení ľudovými súdmi na základe § 1 (ako "„fašistickí okupanti“") nariadenia Slovenskej národnej rady (SNR) č. 33/1945 Zb. n. SNR z 15. mája 1945 o potrestaní fašistických zločincov, okupantov, zradcov a kolaborantov a odsúdení na trest smrti (odsúdenie mohlo byť zmiernené podľa § 6 na trest odňatia slobody na 30 rokov). V poslednej vete úryvku avizuje ďalšie opatrenia voči nemeckej a maďarskej menšine, ktoré už ale boli iného rázu, keďže sa týkali Maďarov s česko-slovenským štátnym občianstvom.
Alkainetos z Leprea

Alkainetos ("Alkainetos") bol dvojnásobný olympijský víťaz v boxe v 5. stor. pred Kr.
Alkaineta, syna Theanta z élidskeho Leprea, korunovali v Olympii na 81. hrách v roku 456 pred Kr. olivovým vencom za víťazstvo v boxe medzi dorastencami a neskôr na 84. hrách v roku 444 pred Kr. za víťazstvo v boxe mužov. Za tieto víťazstvá sa Alkainetovi dostalo veľkej pocty, keď mu v olympijskej Altide postavili sochu. Túto sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: „"Rovnako leprejský Alkainetos, syn Theantov, a jeho synovia získali olympijské víťazstvá. Sám Alkainetos zvíťazil v pästnom zápase medzi mužmi a ešte predtým medzi chlapcami. Hellanikovi, synovi Alkaineta, sa podarilo, že bol za pästný zápas vyhlásený víťazom chlapcov počas osemdesiatej deviatej olympiády (424 pred Kr.), Theantovi pri nasledujúcich (420 pred Kr.). Aj oni všetci majú v Olympii sochy."" 
Víťazstvo olympionika Alkaineta na 81. olympijských hrách je zaznamenané aj na papyruse (P. Oxy. 222) objaveného v roku 1897 britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Alkainetos je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v trinástom riadku vpravo. Posledné štyri písmená jeho mena a názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýbajú (Ἀλκαίν[ετος]... - Alkain[etos]...).
V Olympii sa box (pygmé) zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a box dorastencov (pygmé paidón) na 41. hrách v roku 616 pred Kr.
Hádzaná na Ázijských hrách 1982

Hádzaná na Ázijských hrách 1982 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1982. Konal sa v Naí Dillí, v Indii v dňoch od 23.30. novembra 1982, za účasti 8 mužských tímov. Bol to prvý hádzanársky turnaj, ktorý sa uskutočnil na Ázijských hrách a organizoval sa iba v mužskej kategórii. Titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Hádzaná na Ázijských hrách 1986

Hádzaná na Ázijských hrách 1986 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1986. Konal sa v Soule, v Kórejskej republike v dňoch od 23.28. septembra 1986, za účasti 6 mužských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Hongkongu a Iránu. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizuje od roku 1982 a toto bolo jeho 2. vydanie. Titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred obhajcom titulu z a .
Causey Arch

Causey Arch je oblúkový železničný most v blízkosti anglickej obce Stanley. Je najstarším dodnes existujúcim železničným mostom na svete.
Causey Arch bol postavený v rokoch 1725 – 1726 ako súčasť železnice Tanfield Railway, ktorá je známa ako najstaršia dodnes fungujúca železničná trať na svete. Výstavba mosta stála 12 tisíc libier. Hlavné rozpätie s dĺžkou bolo do dokončenia waleského mosta Old Bridge najdlhšie v krajine. Význam mosta Causey Arch klesol v roku 1739, kedy bola zničená baňa Tanfield Colliery. Na konci 18. storočia bol most viackrát poškodený zosuvmi svahu. Do súčasného stavu bol most obnovovaný v rokoch 1978 – 1981. 
Šírka mosta je približne , výška nad potokom Causey Burn je .
Robert Burns Woodward

Robert Burns Woodward (* 10. apríl 1917, Boston, USA – † 8. júl 1979, Cambridge, USA) bol americký organický chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1965. Jeho najdôležitejším prínosom je syntéza mnohých zložitých prirodzených zlúčenín a stanovenie ich molekulárnej štruktúry. Vedľa toho spolu s Roaldom Hoffmannom pracoval na teórii chemickej reakcie.
Obsidian Entertainment

Obsidian Entertainment je americká spoločnosť zaoberajúca sa vývojom videohier so sídlom v Irvine v americkom štáte Kalifornia. V roku 2003 ju založili bývalí manažéri spoločnosti Black Isle Studios, ktorá bola majetkom firmy Interplay Entertainment.
Robert Mulliken

Robert Sanderson Mulliken (* 7. jún 1896, Newburyport, USA – † 31. október 1986, Arlington, USA) bol americký chemik. Roku 1966 získal Nobelovu cenu za chémiu za základné výskumy v oblasti chemických väzieb a elektrónových štruktúr molekúl za použitia metódy molekulových orbitálov.
Životopis.
R. S. Mulliken študoval na technike v Massachusetts a na chicagskej univerzite, kde tiež promoval. Profesoroval na univerzitách v Chicagu, v New Yorku a Cambridgi. Na chicagskej univerzite sa stal dokonca riaditeľom laboratória pre výskum molekulových štruktúr a spektier.
Jeho výskum.
Problémami molekulových spektier a štruktúr sa začal zaoberať Mulliken roku 1923, kedy skúmal zvláštny typ chemickej väzby, ktorej sa zúčastňujú dva atómy majúce spoločný pár elektrónov. Vďaka spoločnému páru elektrónov pribúda k ich existujúcemu kmitaniu nová oscilácia a elektróny vďaka tomu vytvárajú spoločné elektrónové vlnenie. Mulliken študoval tiež štruktúru a funkciu mikromolekúl. Závery Mullikenovho skúmania prehĺbili naše vedomosti o chemických väzbách prvkov, a tým obohatili celú oblasť chémie.
Cigánstvo

Cigánstvo môže byť:
Petrovy skály

Petrovy skály sú prírodná pamiatka ev. č. 5930, ktorá sa nachádza juhovýchodne od obce Chvalatice v okrese Znojmo na brehu Vranovskej priehrady. Oblasť spravuje AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú nízke xerofilné kroviny a rastlinné spoločenstvá a vzácne druhy rastlín a živočíchov.
Z rastlín je predmetom ochrany jarabina podunajská "(Sorbus danubialis)", z hmyzu, kriticky ohrozený jasoň chochlačkový "(Parnassius mnemosyne)", roháč veľký "(Lucanus cervus)" a fuzáč veľký "(Cerambyx cerdo)", z vtáčich druhov výr skalný (Bubo bubo).
Kláštor a Kostol svätých Petra a Pavla (Nitra, Horné Mesto)

Kostol a kláštor svätých Petra a Pavla sa nachádza v bezprostrednej blízkosti Nitrianskej galérie. Komplex tvorí súvislú zástavbu ohraničujúcu priestranné námestie Horného mesta. 
Architektúra.
Pôvodne renesančný jednoloďový kostol zasvätili sv. Petrovi a Pavlovi. Veža v barokovom slohu bola pristavaná až v roku 1732, keďže v tom období kostoly žobravých rádov nemali vežu. Výška veže aj s krížom je 40 metrov. Zo západnej strany kostola dal pristavať nitriansky biskup Juraj Selepčéni 4 kaplnky. Nad kaplnky postavili oratórium, ktoré je prepojené s chórom. Neskôr bol kostol upravený na barokový štýl. Steny kostola a kaplniek zdobí 33 reliéfnych vypuklých plastík z dubového dreva znázorňujúcich ucelený cyklus výjavov zo života zakladateľa rádu sv. Františka
. Tvorcom umeleckého diela bol František Xaver Seegen. Hlavný oltár znázorňuje obraz apoštolov sv. Petra a Pavla. Kamenný reliéf apoštolov Petra a Pavla zamurovali do vonkajšej fasády. Kláštor prilieha ku kostolu zo severovýchodnej strany a je s ním spojený krížovou chodbou.
Rehoľa menších bratov.
Po vysvätení kostola nitrianskym biskupom Jakubom odovzdal ho do užívania rehole menších bratov - známi ako františkáni. Po požiaroch a viacerých útokoch sa rozhodli františkáni kostol aj kláštor opustiť a odišli do Bratislavy. Františkánov pritiahol späť do mesta biskup Ján Telegdy, aby mu pomohli vyhnať z mesta kalvínov a protestantov. Biskup im dal postaviť v meste kláštor a kostol. Kostol sa zmenil počas tureckej okupácie na moslimskú modlitebňu, ktorá niesla meno sultánovej matky. Po opätovnom vypálení františkánskeho kláštorného komplexu a ďalších domov tureckými vojskami tentoraz mnísi neopustili mesto a kláštor. Mnísi sa spolupodielali na jeho obnove, ktorá trvala až do 18. storočia.
Entertainment Weekly

Entertainment Weekly je americký týždenník, ktorý sa zaoberá mnohými kultúrnymi témami (film, televízia, hudba, počítačové hry, divadlo, knihy).
Časopis založil v roku 1990 David Morris, ktorý ho aj do roku 2007 vydával. V súčasnosti ho vydáva spoločnosť Time Inc. Koncept časopisu vytvoril Jeff Jarvis.
Časopis tiež každoročne udeľuje cenu "Entertainer of the Year". Ako prvý ju v roku 1990 získal Bart Simpson a v neskorších rokoch potom napríklad Tom Hanks (1994), Nicole Kidmanová (2001), alebo Daniel Radcliffe (2011).
Elektra Records

Elektra Records je americké hudobné vydavateľstvo, ktoré vlastní Warner Music Group. 
Vydavateľstvo založili v roku 1950 Jac Holzman a Paul Rickholt. Názov "Elektra" dal vydavateľstvu Holzman, ktorý ho pomenoval po postave z gréckej mytológie menom Elektra (v angličtine Electra), ktorý o tom neskôr vyhlásil, že dal názvu vydavateľstvo "K", ktoré jemu v mene chýba. 
Medzi najvýznamnejších hudobných interpretov vydavateľstva patria Metallica, Bruno Mars, AC/DC, Mötley Crüe, Björk, Bread, Dream Theater, The Cure, Pantera, The Doors, Bob Dylan, Third Eye Blind, Queen, The Prodigy, Tom Waits, The Stooges, Beach Boys a John Zorn.
Polydor Records

Polydor Records je britské hudobné vydavateľstvo patriace do rodiny Universal Music Group, divízia A&amp;M Records. 
Firma bola založená roku 1924 v Nemecku ako nezávislá gramofónová nahrávacia spoločnosť. Po prvej svetovej vojne došlo k rozdeleniu na britskú a nemeckú časť, v súčasnej dobe existuje aj americká divízia. 
Medzi najvýznamnejších hudobných interpretov vydavateľstva patria Kaiser Chiefs, Klaxons, 50 Cent, Take That, Lana Del Rey, Bee Gees, The Beatles, ABBA, Blind Faith, Sarah Brightmanová, James Brown či Ian Brown
Golden State Warriors

Golden State Warriors je basketbalový klub, hrajúci severoamerickú basketbalovú ligu National Basketball Association. Patrí do Pacifickej divízie Západnej konferencie NBA.
Tím bol založený v roku 1946 pod názvom Philadelphia Warriors, postupne mal tieto názvy:
Počas svojej existencie dokázali Warriors celkom 9 krát vyhrať play-off svojej konferencie, z toho 6 krát následne aj finále celej NBA:
Iné projekty.
go go go ogogoogog
Hellanikos

Hellanikos ("Hellanikos") môže byť:
Peter Osgood

Peter Leslie Osgood (* 20. február 1947, Windsor – † 1. marec 2006, Slough) bol profesionálny anglický futbalový útočník, najznámejší vďaka svojmu angažmánu v Chelsea FC a Southamptone.
Hráčska kariéra.
Chelsea.
Za Chelsea debutoval 16. decembra 1964 v 17 rokoch v Ligovom pohári proti Workingtonu a strelil oba dva góly zápasu (výhra 2:0). Po skvelých výkonoch v akadémii (30 gólov v 20 zápasoch) bol povolaný do A-tímu. Na konci sezóny 1964/65 mal na konte 12 gólov za 8 odohraných zápasov. S Chelsea vyhral v sezóne 1969/70 FA Cup, pričom sa stal jedným z deviatich hráčov, ktorí dokázali skórovať v každom kole tejto súťaže. Ďalšiu sezónu vyhral s Chelsea Pohár víťazov pohárov proti Realu Madrid (1:1 a 2:1, Peter strelil gól v oboch zápasoch).
Po nezhodách s manažérom Davom Saxtonom bolo niekoľko hráčov predaných a Osgood v marci 1974 zamieril do Southamptonu za vtedy rekordných 275 000 libier. Za Chelsea odohral 279 ligových zápasov a strelil 103 gólov.
Southampton, Norwich, Philadelphia Fury.
So Southamptonom vyhral v sezóne 1975/76 znova FA Cup pri výhre 1:0 nad Manchestrom United. Za Southampton strelil 23 gólov v 279 zápasoch, potom bol poslaný na hosťovanie do Norwich City. Pred návratom do Chelsea ešte hral za Philadelphia Fury, kde sa však trafil len raz v 22 zápasoch.
Návrat do Chelsea.
V decembri 1978 sa vrátil do Chelsea, aby tímu pomohol dostať sa späť do prvej ligy. Hneď v prvom zápase strelil gól, napriek tomu to nestačilo a Chelsea podľahla Middlesbroughu vysoko 2:7. Za Chelsea odohral ešte ďalších 9 zápasov, počas ktorých už neskóroval. V decembri 1979 ukončil kariéru.
Smrť.
1. marca 2006 zomrel vo veku 59 rokov na srdcový infarkt. Jeho popol bol uložený pod značku pokutového kopu pri tribúne Shed End na Stamford Bridge. O 4 roky neskôr, v septembri 2010, bola pred West Stand na Stamford Bridge Petrovi postavená socha.
Pitchfork Media

Pitchfork Media (skrátene: Pitchfork, P4K) je vplyvný americký hudobný server, reflektujúci predovšetkým súčasnú angloamerickú nezávislú scénu.
PopMatters

PopMatters je pôvodne americký internetový časopis venujúci sa kultúre (hudbe, televízii, filmu, viodeohrám, športu, divadlu, umeniu). Publikuje rôzne recenzie, rozhovory i obsiahlejšie články. Založila ho v roku 1999 Sarah Zupko. Od roku 2006 publikuje články pre "McClatchy-Tribune News Service".