burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Stanislav Zvolenský

Mons. ICDr. Stanislav Zvolenský, PhD. (* 19. november 1958, Trnava) je rímskokatolícky arcibiskup metropolita Bratislavskej arcidiecézy.
Životopis a činnosť.
Štúdia a kňazstvo.
Po štúdiu teológie na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave a príprave na kňazstvo v Kňazskom seminári sv. Cyrila a Metoda v Bratislave, bol dňa 13. júna 1982 v Dóme sv. Martina v Bratislave vysvätený za kňaza apoštolským administrátorom Trnavskej arcidiecézy, biskupom Mons. Júliusom Gábrišom. Pôsobil ako kaplán v Galante a v Hlohovci. V rokoch 1990 až 1992 pôsobil ako farár vo farnosti Bratislava-Vajnory. 
V roku 1992 nastúpil na postgraduálne štúdiá teológie v Innsbrucku. Neskôr študoval na Gregoriánskej univerzite v Ríme, kde v roku 1998 dosiahol doktorát cirkevného práva. Po návrate na Slovensko bol menovaný za diecézneho sudcu a odborného asistenta Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského, v roku 2001 za prodekana RKCMBF UK a 27. septembra 2001 za súdneho vikára Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy. 
Pomocný biskup.
Za pomocného biskupa Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy ho vymenoval pápež sv. Ján Pavol II. dňa 2. apríla 2004 a zveril mu titulárne sídlo Nova Sinna. Vysvätený za biskupa bol 2. mája 2004 v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Trnave spolu s novým pomocným biskupom Mons. Ján Oroschom. Hlavným svätiteľom bol Mons. Ján Sokol, bratislavsko-trnavský arcibiskup metropolita a spolusvätiteľom Mons. Dominik Tóth, emeritný bratislavsko-trnavský pomocný biskup a Mons. Henryk Józef Nowacki, apoštolský nuncius na Slovensku. Ako biskup si zvolil heslo "Fiat voluntas Tua" ("Buď vôľa Tvoja [Bože]").
Dňa 1. august 2006 bol Mons. Jánom Sokolom, bratislavsko-trnavským arcibiskupom menovaný za riaditeľa Správy majetku Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy a 1. septembra 2006 bol menovaný za opäť sudcu cirkevného súdu Arcibiskupského úradu v Trnave, ako aj menovaný za súdneho vikára arcidiecézy.
Arcibiskup.
Dňa 14. februára 2008 na slávnosť sv. Cyrila a Metoda, spolupatrónov Európy, ho pápež Benedikt XVI. menoval za arcibiskupa novovzniknutej Bratislavskej arcidiecézy a metropolitu Západnej cirkevnej provincie so sufragánnymi diecézami: Trnavskou arcidiecézou, Banskobystrickou diecézou, Nitrianskou diecézou a novovzniknutou Žilinskou diecézou. Dňa 8. marca 2008 ho do úradu uviedol v Katedrále sv. Martina v Bratislave pápežský legát Mons. Jozef kardinál Tomko. Dňa 29. júna 2008 na slávnosť sv. Petra a Pavla, mu pápež Benedikt XVI. vo Vatikáne odovzdal arcibiskupské pálium, ktoré má právo nosiť ako metropolita na území Západnej cirkevnej provincie.
Modlitbové stretnutie Lectio divina.
Arcibiskup Mons. Stanislav Zvolenský vedie každú prvú stredu v mesiaci o 20:00 hod. v Katedrále sv. Martina v Bratislave modlitbové stretnutie formu "Lectio Divina":
Udelené biskupské svätenia, inaugurácie biskupov a pohreby biskupov.
"Hlavný svätiteľ"
"Spolusvätiteľ"
"Inaugurácie"
"Pohreby"
Július Filo

Dr.h.c. prof. ThDr. Július Filo (* 17. december 1950, Palúdzka, dnes súčasť mesta Liptovský Mikuláš) je slovenský evanjelický kňaz a emeritný generálny biskup Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku (1994-2006), pedagóg, spisovateľ, v rokoch 1996 – 2003 viceprezident Svetového luteránskeho zväzu pre strednú a východnú Európu.
Je ženatý, otec troch detí. Vo svojom voľnom čase sa venuje včelárstvu. V roku 2005 boli zverejnené informácie, podľa ktorých bol evidovaný ako agent komunistickej Štátnej bezpečnosti (ŠtB) pod krycím menom Správca, resp. Julo. Zaradenie do tejto kategórie predpokladalo vedomú spoluprácu so ŠtB.
Publikácie.
Horizonty obnovy, kompendiá, mnohé články, prednášky, odborné štúdie a state uverejnené v domácich i zahraničných publikáciách.
Homaranizmus

Homaranizmus je ideologická platforma, spájajúca na báze porozumenia a tolerancie všetky náboženstvá a svetonázory. Podľa základnej doktríny homaranizmu má "každý človek vidieť v druhom človeku predovšetkým človeka a brata"; prakticky to znamená stavať príslušnosť k ľudstvu ako celku nad príslušnosť k národu, rase, náboženstvu či ideológii. Slovo "homaranizmus" začal používať L. L. Zamenhof a pochádza z esperanta ("homo" – človek; "homaro" – ľudstvo; "ano" – člen, príslušník; "ismo" – ideológia).
Homaranizmus sa predtým nazýval aj hilelizmus, podľa rabína Hillela.
Deklarácia homaranizmu (Zamenhof, 1913):
Patrím k ľudstvu(/Som homarán): to znamená, že sa vo svojom živote riadim týmito princípmi:
Pôvod sveta

 Pôvod sveta (po fr. "L'Origine du monde") je škandalózny, veľmi realistický obraz Gustava Courbeta z roku 1866. Dnes visí v Musée d’Orsay v Paríži (olej na plátne, 55 x 46 cm). 
Opis obrazu.
Obraz zobrazuje detailný pohľad na genitálie nahej ženy, ktorá leží na posteli s mierne roztiahnutými nohami. Výrez je zvolený tak, že zvyšok tela nie je vidno, s výnimkou brucha a časti erigovanej prsnej bradavky.
Dejiny obrazu.
Courbet obraz zhotovil údajne na objednávku tureckého diplomata Khalil-Beya, ktorý si obraz objednal do svojej súkromnej zbierky erotických obrazov.
Keď Khalil-Bey zbankrotoval, svoju zbierku predal. Najprv sa roku 1868 dostala k obchodníkovi so starožitnosťami menom Antoine de la Narde. Edmond de Goncourt obraz videl v jeho obchode v roku 1889 schovaný za dreveným krytom, ktorý bol ozdobený obrazom krajinky. Baron Francois de Havatny obraz kúpil roku 1910 pre Galériu Bernheim-Jeune a priniesol ho do Budapešti. Tento maďarský zberateľ obraz vlastnil až do konca druhej svetovej vojny.
Posledným majiteľom obrazu bol psychoanalytik Jacques Lacan. On a jeho žena, herečka Sylvia Bataille, ho kúpili v roku 1955 a zavesili ho v jednej vidieckej vile v Giutancourt. Lacan sa spýtal svojho nevlastného brata André Massona, či by nemohol skonštruovať dvojitý rám, ktorý by vpredu ukazoval inú maľbu. Masson namaľoval „surrealist version of L'Origine du monde“ (surrealistickú verziu Pôvodu sveta). Verejnosť New Yorku mala roku 1988 prvý raz možnosť uvidieť obraz v Brooklynskom múzeu. Po Lacanovej smrti v roku 1981 sa obraz dostal do Francúzska a od roku 1995 ho vystavuje Musée d’Orsay v Paríži.
Polemiky.
Obraz vyvolal nespočetné polemiky a často sa označuje ako pornografia. Realistické a neskryté podanie aj dnes ešte vyvoláva prudké reakcie verejnosti. V Musée d’Orsay preto jedného strážcu poverili špeciálne permanentným strážením len tohto umeleckého diela.
Predseda vlády

Predseda vlády (iné názvy: premiér, ministerský predseda; v niektorých krajinách kancelár; v slovenčine v minulosti aj prvý minister) sú označenia (skutočného či len formálneho) vedúceho člena vrcholného výkonného orgánu štátu, čiže spravidla vlády krajiny.
V parlamentných demokraciách spravidla ide o predsedu víťaznej strany v parlamentných voľbách.
Označenia.
Označenia funkcie sa vo svete rôznia. Napríklad:
V mnohých krajinách sú bežné označenia Predseda Rady ministrov, či Predseda Výkonnej rady a podobne. 
V mnohých krajinách s tzv. prezidentským systémom predseda vlády neexistuje, pretože jeho funkcie vykonáva prezident (napr. v USA).
Gustave Courbet

Jean Desiré Gustave Courbet (* 10. jún 1819 Ornans, Francúzsko – † 31. december 1877 La Tour-de-Peilz, Švajčiarsko) bol francúzsky maliar a jeden z hlavných predstaviteľov realizmu v 19. storočí. 
Je maliarom skutočnosti, akýkoľvek motív podáva poeticky a veľkoryso. Charakteristický je realistickými a zároveň nekonvenčnými námetmi. Jeho dielo ostro kritizovali a oficiálne neuznávali, pretože sa snažil narušiť akademické kánony. Jeho dielo veľmi ovplyvnilo maliarstvo 19. storočia a jeho základný prínos ďalej rozvíjal impresionizmus.
Život.
Maliarom sa stal ako samouk, sám aj uznával len školu života a prírody. V Louvri študoval obrazy starých známych maliarov (hlavne španielskych a holandských realistov). 
Bol odporcom bonapartizmu a mal socialistické zmýšľanie, preto sa aktívne zúčastnil na Parížskej komúne. Po jej porážke bol uväznený a neskôr roku 1873 utiekol do Švajčiarska, kde aj zomrel.
Dielo.
Na svojich najlepších dielach maľuje bohato sfarbené akty, zátišia a krajinky, všetky rozochvené vzrušením, ktoré zabraňuje, aby sa stali obyčajnou fotografiou.
V obrazoch "Štrkári" (1849) a "Osievačky obilia" (1853-54) oslavuje jednoduché gestá práce, čo je v protiklade k „veľkolepým“ témam romantizmu či klasicizmu.
Obrovské nekonvenčné plátna "Pohreb v Ornanse" (1850, 7x3 m) a "Ateliér" (1855, 6x3,5 m) namaľoval, aby dokázal, že jeho realizmus je rovnocenný s veľkolepými historickými a náboženskými maľbami. Prvý obraz zobrazuje smútočný obrad s množstvom postáv v životnej veľkosti. Druhý zobrazuje maľujúceho Courbeta s nahým modelom obklopeného postavami zo všetkých vtedajších spoločenských vrstiev. 
Známy je aj obraz "Dobrý deň, pán Courbet".
Nahá žena je zobrazená napríklad na obraze Raňajky v tráve. Ku koncu 1860-tych rokov namaľoval viacero aktov. Je napríklad autorom škandalózneho obrazu na objednávku Pôvod sveta (1866), ktorý bol v tých časoch označovaný ako pornografia.
Jeho krajinomaľby (napr. "Potok") fungujú ako spojovací článok medzi romantizmom a impresionizmom. Romantické („veľkolepé“) sú len jeho obrazy mora.
Vytvoril aj niekoľko sôch: portrétne medailóny, bustu "Helvetie", "Chlapec loviaci ryby" a pod.
Doména (TCP/IP)

Doména (ak ide o internet, tak aj internetová doména) je v komunikačných sieťach založených na TCP/IP (t. j. napríklad na internete) spojená skupina počítačov a prístrojov, ktoré podľa adresy IP (ktorá môže byť nahradená menom) patria do rovnakej časti siete. Meno pridelené doméne sa volá meno domény alebo názov domény (po ). Ak meno domény obsahuje aj všetky vyššie mená domény (a teda jednoznačne označuje daný uzol doménového stromu), nazýva sa aj presne stanovené meno domény (). Ako meno domény/názov domény/doménové meno v užšom zmysle () sa často označuje presne stanovené meno domény len na úrovni zobrazenej na web stránke. Napríklad na web stránke http://www.example.org/domains/example je meno domény v užšom zmysle www.example.org.
Príklad (http://www.example.org):
Systém názvov domén (domain name system, skr. DNS) je distribuovaná databáza, ktorá obsahuje korešpondencie medzi menom hostiteľa (t. j. menom domény v užšom zmysle) a prislúchajúcou adresou IP. Príslušný server, ktorý priraďuje meno hostiteľa k IP adrese (alebo naopak), sa nazýva server názvov domén (domain name server, skr. takisto DNS). Služba priraďovanie mena hostiteľa () k IP adrese hostiteľa (aj naopak) sa nazýva služba názvov domén (domain name service, skr. takisto DNS).
Národnú doménu najvyššej úrovne pre Slovensko .sk spravuje spoločnosť SK-NIC. Tá umožňuje zaregistrovať (a zaplatiť) si doménu druhej úrovne na Slovensku. Zvyčajne však túto službu spolu s inými (napr. webhosting) sprostredkujú poskytovatelia internetového pripojenia (). Doménu alebo domény tretej úrovne vytvára majiteľ (správca) domény druhej úrovne.
Hypertextový značkový jazyk

Hypertextový značkovací jazyk (HyperText Markup Language; HTML) je značkovací jazyk určený na vytváranie webových stránok a iných informácií zobraziteľných vo webovom prehliadači. HTML kladie dôraz skôr na "prezentáciu informácií" (odseky, fonty, váha písma, tabuľky atď.) ako na "sémantiku" (význam slov).
Pôvodne bol určený ako veľmi zjednodušená podmnožina jazyka SGML, ktorý sa používa v organizáciách s komplexnými publikačnými požiadavkami, ale neskôr sa stal samostatným štandardom (ISO/IEC 15445:2000). Špecifikáciu jazyka HTML udržiava World Wide Web Consortium (W3C).
Do príchodu HTML5 W3C plánovalo nahradiť HTML jazykom XHTML, implementáciou jazyka XML, ktorá mala zjednodušiť prácu prehliadačov aj tvorcov web stránok.
Úvod.
Jazyk HTML umožňuje vytvárať dokumenty obsahujúce text, hypertextové odkazy, multimediálny a iný obsah, formuláre, skripty a metainformácie prehliadateľné v tzv. webovom prehliadači.
Jazyk HTML je textový; umožňuje čítanie a upravovanie priamo v textovom editore.
Existujú aj špecializované programy na grafické WYSIWYG editovanie stránok HTML, napríklad Macromedia Dreamweaver alebo Microsoft FrontPage.
Jazyk HTML sa zvykne používať aj v elektronickej pošte. O takomto použití sa vedú diskusie.
Rôzne verzie jazyka HTML.
Oficiálna špecifikácia HTML 1.0 neexistuje, pretože sa v tom čase používali rôzne neformálne štandardy.
Prvá formálna špecifikácia bola označená číslom 2.0, aby sa zdôraznil rozdiel oproti predchádzajúcim neoficiálnym verziám.
Štandard HTML 3.0 vytvorilo novozaložené W3C v marci 1995. Obsahovalo mnoho nových možností ako podpora tabuliek, obtekanie textu, a zobrazovanie matematických výrazov. V tom čase ho nepodporili webové prehliadače. Ďalšia navrhovaná verzia, HTML 3.2, väčšinu nových prvkov vynechala a namiesto toho prijala prvky, ktoré medzičasom vytvorili webové prehliadače Netscape a Mosaic. Plánovaná podpora matematiky z verzie HTML 3.0 sa neskôr stala samostatným štandardom MathML.
Verzia HTML 4.0 takisto prijala mnohé prvky a vlastnosti z jednotlivých prehliadačov, ale zároveň sa pokúšala vyčistiť štandard tak, že niektoré prvky označila ako zastarané.
Aktuálna verzia je HTML5.
Prvky.
V značkách jazyka HTML existujú štyri druhy prvkov:
Oddelenie obsahu a výzoru.
Nový spôsob vytvárania webových dokumentov, zdôraznený v jazyku XHTML, oddeľuje štruktúru dokumentu (nadpisy, odseky, citáty, tabuľky, a podobne) od jeho výzoru (písmo, farba, a podobne).
Značky určené na popisovanie výzoru boli zo štandardov HTML 4.01 Strict a XHTML 1.0 Strict vynechané; má ich nahradiť CSS.
Deklarácia typu dokumentu (DTD).
Každý dokument HTML by mal začínať tzv. deklaráciou typu dokumentu (angl. Document Type Declaration = DTD). Napríklad:
To znamená, že dokument je v súlade s definíciou Strict DTD jazyka HTML 4.01.
Definícia typu určuje množinu značiek, ktoré môžu byť použité v dokumente, ale v dnešnej dobe sa používa už iba pre udržanie spätnej kompatibility, pretože spôsobuje prepínanie vykresľovacieho režimu.
Deklarácia pre HTML 5:
XHTML

XHTML () je značkovací jazyk podobný HTML, ale s prísnejšou syntaxou.
Zatiaľ čo HTML je aplikáciou SGML, veľmi pružného značkovacieho jazyka, XHTML je aplikáciou XML, obmedzenej podmnožiny SGML. XHTML 1.0 sa stalo odporúčaním W3C 26. januára 2000 a XHTML 1.1 zas 23. novembra 2010. XHTML podporujú všetky moderné prehliadače.
Rozdiely medzi HTML a XHTML.
XHTML 1.0 sa oproti HTML 4.01 nelíši. Oba obsahujú tri typy DTD - Strict, Transitional a Frameset. XHTML neobsahuje menej elementov ani menej atribútov. Až v XHTML 1.1 boli úplne odstránené niektoré elementy, ktoré sme mohli nájsť v Transitional a Frameset verziách (X)HTML. Jednotlivé prvky, ktoré spolu tematicky súvisia, boli v jazyku XHTML 1.1 zaradené do modulov. Bola pridaná možnosť rozšíriť XHTML 1.1 o jazyk MathML 2.0.
Budúcnosť jazyka XHTML.
W3C neskôr začalo pracovať na XHTML2, na tento účel vytvorili pracovné skupiny v marci 2007. Hlavnými rozdielmi je odstránenie všetkých atribútov upravujúcich vzhľad, rozmery a pozíciu prvkov jazyka. Jednotlivé moduly jazyka budú vyvíjané samostatne. Niektoré z nich sú už dokonca štandardizované (XForms, XLink, XPoint). XHTML2 nebolo nikdy vydané, pretože W3C ho už nepovažovali za nový štandard. Pracovná skupina bola rozpustená ku koncu roka 2009 a práca na XHTML2 ukončená. Prednosť dostal projekt pracujúci na vývoji HTML5. 
Rozdiely v zápise medzi HTML a XHTML.
Keďže XHTML je implementáciou XML, oproti HTML má niektoré dodatočné požiadavky, ktoré zjednodušujú jeho parsovanie a uľahčuje zapamätanie pravidiel človekom.
Značky musia byť písané malými písmenami.
Párové značky musia byť ukončené.
Nepárové značky musia obsahovať koncovú lomku.
Vlastnosti musia byť uvedené v úvodzovkách alebo apostrofoch.
Vlastnosti musia mať vždy uvedenú hodnotu.
Aby prehliadač vedel v XML dokumente rozlíšiť XHTML od iných značkovacích jazykov (SVG, MathML), musí mať koreňový element (&lt;html&gt;) uvedený menný priestor.
Peritoneálna dialýza

Peritoneálna dialýza je druh dialýzy. Presnejšie ide o takú dialýzu, pri ktorej sa ako polopriepustná membrána používa pobrušnica a cievy jej stien. Výhoda peritoneálnej dialýzy je, že pacient nemusí navštevovať nemocnicu a môže si výmenu dialyzačnej tekutiny vykonať sám.
Metóda je využívaná predovšetkým u novorodencov a v poslednom čase sa rozširuje stále viac na pôvodne hemodialyzovaných pacientov.
Opis.
Pri peritoneálnej dialýze sa do brucha implantuje (jednorazový alebo permanentný) špeciálny katéter (jeden koniec má v bruchu, druhý vonku na koži) a potom sa cez neho vpustí sterilný dialyzát (dialyzačný roztok) do brušnej dutiny. Dialyzát tam určitý čas ostane (minimálne 30 minút, ale často aj hodiny), aby cez pobrušnicovú membránu vstrebal odpadové látky z krvi. Potom sa dialyzát znova vypustí. Tento proces sa zvykne opakovať niekoľkokrát denne. 
Druhy.
Rozlišuje sa:
Význam.
Dialyzačný proces je pri peritoneálnej dialýze menej efektívny ako pri hemodialýze (v užšom zmysle), ale je to pomalší a miernejší proces, ktorý sa realizuje v domácom prostredí. To umožňuje väčšie pohodlie než dialýza, ktorú musí pacient podstúpiť v nemocnici alebo na klinike. S náležitou starostlivosťou a hygienou peritoneálna dialýza môže prebiehať v stanovenom čase u pacienta doma, čo je v mnohých prípadoch užitočné pre pacienta, pretože si môže dopriať lepšiu stravu. Okrem toho je pre pacienta výhodou ostať doma, pretože môže ísť na prechádzku, porozprávať sa s inými ľuďmi, čo mu umožní na chvíľku zabudnúť na chorobu. Je potvrdené, že pacienti, ktorí podstupujú peritoneálnu dialýzu môžu žiť až o 10 rokov dlhšie, ak sa to ešte skombinuje s výživovými doplnkami, napr. vitamínom Diabion, a udržiavaním režimu stanoveného lekárom.
DocBook

DocBook je značkovací jazyk pôvodne určený na tvorbu technickej dokumentácie, ale možno ho použiť aj na tvorbu iných dokumentov. Udržiava ho a štandardizuje technická komisia DocBook v rámci OASIS.
DocBook má verzie SGML a XML. Pôvodne vzniklo ako aplikácia SGML, ale neskôr sa pridala aj ekvivalentná aplikácia XML, ktorá sa dnes už používa častejšie. (Aplikácia XML vznikla zároveň s verziou 4 aplikácie SGML, má rovnaké číslovanie verzií.)
V minulosti využívala DocBook najmä komunita open source. Príkladom použitia je Linux Documentation Project, referencie API GNOME a GTK+, a dokumentácia jadra Linuxu. V posledných rokoch sa však rozšíril a čoraz viac organizácií používa DocBook na dokumentovanie všetkého svojho softvéru. Na základe DocBook XML vzniklo aj niekoľko komerčných dokumentačných nástrojov.
Norman Walsh a vývojový tím DocBook Open Repository udržiavajú množinu štýlov DSSSL a XSL na generovanie výstupov vo formátoch HTML, FO/PDF, RTF, manuálových stránok a HTML Help. Walsh je aj hlavným autorom knihy "DocBook: The Definitive Guide", oficiálnej dokumentácie jazyka DocBook. Táto kniha je dostupná pod licenciou GNU FDL a v tlačenej podobe.
V skratke o čo ide.
Zjednodušene povedané (ako bude vidieť na nasledujúcom príklade), pri písaní dokumentu sa pisateľ vôbec nestará, ba dokonca ani nemôže, ako bude výsledný dokument typograficky vyzerať. Pri písaní ho zaujíma iba logická stavba dokumentu. Výsledný formát sa získava pri transformácii, pri ktorej sa podľa určenej formy prekladajú štruktúry z DocBook-u do výsledného formátu (napr.: PDF, manual page, HTML, TeX, ...).
Príklad.
 &lt;book id="kniha1"&gt;
 &lt;title&gt;Jednoduchá kniha&lt;/title&gt;
 &lt;chapter id="kapitola1"&gt;
 &lt;title&gt;Kapitola 1&lt;/title&gt;
 &lt;para&gt;Čaute všetci!&lt;/para&gt;
 &lt;para&gt;
 Čo takto ešte jeden odsek? Ako bude asi odsadený? Netrápime sa,
 to bude riešiť &lt;glossterm&gt;procesor&lt;/glossterm&gt;&lt;footnote&gt;&lt;para&gt;rieši preklad xml
 DocBook dokumentu do iných formátov, ako PDF a podobne.&lt;/para&gt;&lt;/footnote&gt;
 &lt;/para&gt;
 &lt;para&gt;
 V predchadzajucom odseku je slovo procesor "otagované" pre odloženie
 do slovníku a zároveň je k nemu pridelená i poznámka pod čiarou. Klasický preklad
 na PDF ho štandardne označí indexom a vysvetľujúci text vloží pod čiaru.
 &lt;/para&gt;
 &lt;/chapter&gt;
 &lt;/book&gt;
DNS

DNS môže byť:
Katharine Hepburnová

Katharine Houghton Hepburnová (* 12. máj 1907, Hartford, Connecticut, USA – † 29. jún 2003, Old Saybrook, Connecticut) bola hviezda amerického filmu a divadla, známa svojím dôvtipom, novoanglickou vznešenosťou a divokou nezávislosťou.
Táto legenda filmového plátna je držiteľkou najväčšieho počtu Oscarov za najlepší ženský herecký výkon a to štyroch. Celkovo bola nominovaná na túto cenu dvanásťkrát, čo bolo najviac až do roku 2003, keď Meryl Streepová bola nominovaná po trinásty raz za film "Adaptácia". Hepburnová získala v roku 1975 cenu Emmy za hlavnú úlohu v televíznom filme "Love Among the Ruins" a počas svojej hereckej kariéry bola nominovaná na ďalšie štyri Emmy. V roku 1999 ju Americký filmový inštitút označil za najväčšiu americkú herečku všetkých čias.
Jej dlhoročným osobným i pracovným partnerom bol americký herec Spencer Tracy.
Má hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Cima da Conegliano

Cima da Conegliano, vlastným menom Giovanni Battista Cima (* 1459/1460, Conegliano – † 1517/1518, tamže) bol taliansky renesančný maliar.
Ladislav Záborský

Ladislav Záborský (* 22. január 1921, Tisovec† 31. december 2016,Martin) bol slovenský maliar.
Život.
Ladislav Záborský študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na oddelení kreslenia a maľovania SVŠT v Bratislave u profesorov Mudrocha, Mallého a Benku. Pôsobil ako profesor kreslenia a deskriptívnej geometrie na gymnáziu v Martine. V rokoch 19531957 bol odsúdený a uväznený za náboženskú aktivitu. V rokoch 19681969 bol na študijnom pobyte vo Francúzsku. Žil a pracoval v Martine.
Dielo.
Podstatou tvorby Ladislava Záborského sú zážitky vnútorného života. Každý Záborského obraz je objavovaním Boha a dialógom s Večnosťou. Nie je náboženským maliarom v pravom zmysle tohto slova, ale je maliarom duchovného svetla. Svetlo jeho obrazov vyviera zvnútra. On sám o svojich dielach hovorí: „"Podstata mojej tvorby je zážitok srdca o skutočnosti Boha"”. Podľa Záborského: „"Umenie, ktoré hľadá pravdu a krásu, je predtuchou večnosti."” Práve absencia pravdy v kráse je jedným z nedostatkov, ktoré Záborský vyčíta abstraktnému umeniu.
Ladislav Záborský sa musel po dlhé desaťročia zaobísť bez oficiálneho uznania. V časoch diktatúry komunistickej strany jednoducho nebolo možné jeho tvorbu oficiálne oceniť. Jeho umeniu však táto periférna existencia neublížila. Dovidel ďalej ako tí, ktorých postavili na piedestály. Neoslepovali ho reflektory, zato mu bolo dopriate vidieť Svetlo, v ktorom sa rodia všetky farby.
Jeho obrazy pripomínajú priam stromoradie svetiel, ktoré maliar jedno po druhom zažíha, aby sme videli nie na neho, ale na cestu, po ktorej prešiel aj kvôli nám.
Ladislav Záborský vytvoril okrem obrazov aj farebné a leptané vitráže pre 25 kostolov na Slovensku. Je tiež autorom 21 krížových ciest v rôznych technikách. Je autorom nástenných malieb v kostoloch na Slovensku aj v Paríži.
Vystavuje od roku 1943, posledná jubilejná výstava sa uskutočnila v Martine na jeseň roku 1991.
Kultúra

Kultúra môže byť:
Artefakt (archeológia)

Artefakt je označenie pre "umelo vytvorený predmet" nachádzajúci sa v archeologickom kontexte. 
Príkladmi artefaktov sú kamenné, kovové a kostené nátroje a šperky, keramické nádoby, ošatenie, jednoducho všetky výrobky a predmety zmenené ľudským používaním.
Ekofakt

Ekofakt (niekedy biofakt) je označenie pre prírodný výtvor ("predmet") nachádzajúci sa v archeologickom kontexte, ktorý "nebol" nijako "zmenený" ľudským používaním. 
Najčastejšími ekofaktmi sú nálezy rastinných zvyškov - semien a peľu. Časté sú nálezy kameňov - pokiaľ nenesú známky opracovania, ide o ekofakty. V prípade vhodných podmienok sa zachovajú aj prírodné predmenty inak podliehajúce skaze - napríklad drevo. Dendrochronologická analýza takto nájdeného dreva sprevádzajúceho dôležitý nález môže poslúžiť na jeho datovanie. Ak by bolo drevo ale zmenené, vyrezávané či inak opracované, už nejde o ekofakt, ale o artefakt.
Demografia

Demografia (z gréčtiny "demos" = ľud a "grafein" = písať, čiže popis ľudu) alebo populačná veda alebo populacionistika je veda o reprodukcii ľudských populácií. Populácia Slovensku od roku 1848 zahŕňa Demografia Slovenska.
Definícia.
Pre vyčlenenie demografie sú podstatné dva pojmy: 
Demografia hraničí s viacerými vednými odbormi, ktoré tiež skúmajú populácie, ale nie z hľadiska reprodukcie:
Členenie.
Jedno z možných členení demografie:
Iné samostatné oblasti demografie:
Demografické ukazovatele.
Čiastkové ukazovatele.
Demografické ukazovatele sa nemusia merať len pre celú populáciu. Môžu byť špecifické pre časť populácie. Časť populácie sa obvykle vymedzuje podľa niekoľkých základných kritérií:
Čiastkové ukazovatele opisujú len časť populácie. Obvykle sú vymedzené vekom a pohlavím. Diferenčné ukazovatele sú podobné, ale charakterizujú populáciu podľa príslušnosti k skupine, napr. podľa národnosti alebo náboženstva. Prierezové (transverzálne) ukazovatele charakterizujú situáciu v určitom období, obvykle za 1 rok. Longitudinálne (kohortné) ukazovatele sa týkajú určitého ročníka obyvateľstva.
Kultúra (spoločenské vedy)

Kultúra (z lat. "cultura" odvodené od "colere", čo znamená "pestovať") je spravidla definovaná ako súbor zvykov, vzťahov, inštitúcií, umenia a iných čŕt, ktoré charakterizujú spoločnosť alebo sociálnu skupinu.
Vo filozofii slovo kultúra označuje to, čo sa líši od prírody. V sociológii je kultúra užšie definovaná ako to čo je spoločné pre skupinu jednotlivcov a aj ako to čo ju spája, teda tie veci čo sa učia, prenášajú, vytvárajú, získavajú.
Kultúra je časťou sociálnych vzťahov spoločnosti a stojí na rovnakej úrovni ako politický, právny a ekonomický systém. 
Dokument UNESCO z roku 2002 definuje kultúru ako „"komplex špecifických duchovných, materiálnych, intelektuálnych a emocionálnych čŕt spoločnosti alebo sociálnej skupiny, ktorý zahŕňa spolu s umením a literatúrou aj spoločný spôsob života, životný štýl, hodnotový systém, tradície a vieru"“. 
Rozlišuje sa niekoľko základných rozdelení (definícií) kultúry: 
S pojmom kultúry súvisia pojmy:
Archeológovia odlišujú archeologické kultúry, sociológovia odlišujú:
Funkcie kultúry.
Základnými funkciami kultúry sú spoločenská účelnosť, úloha vo vzťahu k sociálne štruktúrecieľ je zachovanie stability a súdržnosti a zabezpečenie osobnej emancipácie individua.
Pod funkcie kultúry vo vzťahu k jednotlivcovi patríseba-reflexia, kreovanie identity a kultúrnych zmyslov, skúsenosť, katarzia, poznanie a hodnotenie. Funkcia kultúry vo vzťahu k spoločnosti je veková, rodová (genderová), profesijná, lokálna a národná. Patrí sem pohľad na obraz sveta (spôsob zamerania na svet), spôsob osvojenia praxe, legimitizácia, kontingencia, pretváranie sveta a výklad sveta (utópiaideál).
Artefakt

Artefakt je termín, ktorý prvýkrát použil Sir Julian Huxley a označuje ľubovoľný objekt alebo proces, ktorý vznikol ľudskou aktivitou. Špecifických významov tohto slova je niekoľko:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2005

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji boli 69. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji, ktoré sa konali vo Viedni a Innsbrucku v Rakúsku od 30. apríla do 15. mája 2005. Bola to medzinárodná súťaž konaná Medzinárodnou hokejovou federáciou ("International Ice Hockey Federation"). Vďaka štrajku v NHL sa tento turnaj stal najdôležitejším profesionálnym turnajom roka. Majstrom sveta sa stalo Česko, ktoré vo finále zdolalo Kanadu 3:0 a vybojovalo si tak piaty majstrovský titul. Kanade sa nepodarilo dokončiť víťazný hetrik, keď v predchádzajúcich dvoch rokoch vo finále zdolala Švédsko. Do prvej divízie prekvapujúco zostúpili Nemecko a usporiadateľské Rakúsko. Slovensko vypadlo s Kanadou vo štvrťfinále a tak do bojov o medaily nezasiahlo.
Štatistiky.
All Star tím podľa novinárov:
I. divízia Majstrovstiev sveta 2005.
Skupina A.
"Skupina A I. divízie sa hrala v Debrecíne v Maďarsku od 17. do 23. apríla"
Skupina B.
"Skupina B I. divízie sa hrala v Eindhovene v Holandsku od 17. do 23. apríla"
"Nórsko a Taliansko postúpili na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006, Čína a Rumunsko zostúpili do II. divízie"
II. divízia Majstrovstiev sveta 2005.
Skupina A.
"Skupina A II. divízie sa hrala v Záhrebe v Chorvátsku od 10. do 16. apríla"
Skupina B.
"Skupina B II. divízie sa hrala v Belehrade v Srbsku a Čiernej Hore od 4. do 10. apríla"
"Izrael a Chorvátsko postúpili do I. divízie, Island a Turecko zostúpili do III. divízie."
III. divízia Majstrovstiev sveta 2005.
"III. divízia sa hrala v Mexiku v Mexiku od 7. do 13. marca"
"Mexiko a Južná Afrika postúpili do II. divízie Majstrovstiev sveta v hokeji 2006."
Rafael

Rafael môže byť:
Raffaello

Raffaello môže byť
World Wide Web Consortium

World Wide Web Consortium (W3C) je konzorcium produkujúce slobodné štandardy -- „odporúčania“, ako ich nazývajú -- pre World Wide Web. Hlavou konzorcia je Tim Berners-Lee, pôvodný autor URL (Uniform Resource Locator), HTTP (Hypertext Transfer Protocol) a HTML (Hypertext Markup Language), principiálnych technológií tvoriacich základ webu.
W3C štandard prechádza niekoľkými fázami. Začína ako "pracovný náčrt" ("Working Draft"), "posledná výzva" ("Last Call"), "kandidát na odporúčanie" ("Candidate Recommendation") a "návrh odporúčania" ("Proposed Recommendation"). Končí ako "odporúčanie" ("Recommendation"). Aktualizácia odporúčania sa deje pomocou zvlášť publikovaného "errata", kým sa nezhromaždí dostatočné množstvo podstatných úprav, kedy sa vydá nová "verzia" ("edition") odporúčania (napr. XML je v súčasnosti v tretej verzii). Niekedy sa odporúčanie stiahne, a znova prechádza celým procesom, ako RDF. W3C tiež publikuje informatívne "poznámky" ("notes"), ktoré nie sú mienené ako štandardy.
Konzorcium necháva dodržiavanie štandardov na výrobcoch. Väčšina štandardov definuje úrovne kompatibility a je na výrobcoch, aby sa ich držali. Ako štandardy iných organizácií, aj štandardy W3C sú niekedy implementované len čiastočne. V poslednej dobe sa však úplnosť implementácií výrazne zlepšila. Odporúčania sú pod licenciou za ktorú sa neplatí, čo dovoľuje každému, aby ich implementoval.
Na rozdiel od ISOC a iných medzinárodných štandardizačných telies nemá W3C certifikačný program. Certifikačný program je proces, ktorý má výhody aj nevýhody. W3C sa nateraz rozhodla, že nie je vhodné začínať takýto program a riskovať viac nevýhod pre komunitu, ako by mohli poskytnúť výhod.
Administrácia konzorcia prebieha z MIT (kancelárie na piatom poschodí Gates Tower v Štátnom centre), ERCIM (Sophia Antipolis, Francúzsko) a univerzity Keio (Japonsko). Má tiež miestne zastupujúce úrady v rôznych krajinách nazývané „úrady W3C“.
Hlavná stránka

&lt;templatestyles src="Šablóna:Hlavná stránka/styles.css" /&gt;
Ak pokladáte Wikipédiu alebo sesterské projekty za užitočné, prosím zvážte poskytnutie daru. Dary sú primárne určené na nákup vybavenia serverov.
Literatúra

Literatúra (z latinčiny "litteratura" = písmo / jazykoveda) :
Delenia.
Podľa funkcie:
Podľa pôvodu: slovenská, nemecká, anglická atď.
Podľa vývinu: stredoveká, romantická, súčasná atď.
Podľa iných kritérií: literatúra faktu, literatúra pre deti a mládež a pod.
Vývoj literatúry.
Sú zmeny literatúry v historickom slede, vývojové premeny v literárnej štruktúre. Ľudia nezačínajú vždy znova od začiatku, ale tak, že nadväzujú (často aj podvedome) na činnosť predchádzajúcich generácií a využívajú ich skúsenosti. Preto aj diela, ktoré sú výsledkom literárnej činnosti, sú vo
vzájomnej súvislosti: buď sa podobajú dielam už vytvoreným alebo sa od nich odlišujú. Zmeny zasahujú všetky zložky literárnej štruktúry, výstavbu tematickú, jazykovú i kompozičnú, a týkajú sa diela ako celku. Premieňajú sa dominanty, na pozadí starých žánrov vznikajú nové. Východiskom pre pochopenie premien v literatúre je človek.
Zoznamy spisovateľov.
"Pozri: Zoznam spisovateľov"
Fyzika

Fyzika (zo starogr. φυσικός (fysikos) = "prirodzený" a φύσις (fysis) = "príroda") je prírodná veda o transformáciách energie v časopriestore a o vlastnostiach jej foriem a prejavov, akými sú napríklad hmota, jej pohyb, náboj a tiež sila, ktorou hmota medzi sebou pôsobí. Predmetom fyziky je látka, pole a fyzikálne javy.
Vo všeobecnosti je úlohou fyziky analýza kauzálnej štruktúry prírody, smerujúca k pochopeniu ako sa svet a vesmír správa. Pojem 'vesmír' je definovaný ako všetko, čo fyzikálne existuje – celý časopriestor, všetky formy energie previazané s jeho štruktúrou, všetky základné prírodné konštanty a prírodné zákony zakódované do jeho štruktúry.
Fyzika je jednou z najstarších akademických disciplín pôsobiacich v ľudskej kultúre. Práva samostatnej vednej disciplíny získala počas vedeckej revolúcie v 16. storočí. Napriek tomu je v mnohých vedných oblastiach (napr. kvantová chémia alebo matematická fyzika) ťažké vymedziť hranice fyziky. 
Fyzikálne zistenia často ústia do novej technológie a korešpondujú s ďalšími vedami, pričom najevidentnejšie je toto prepojenie s matematikou a filozofiou. Vývoj týchto disciplín fyziku tiež spätne ovplyvňuje.
Fyzici sa zaoberajú štúdiom správania a vlastností hmoty v najširšom zmysle slova – od subatomárnych častíc, z ktorých je všetko zložené (fyzika častíc), až po správanie sa vesmíru, ktoré nazývame kozmológia.
Fyziku z hľadiska historického rozdeľujeme na klasickú a modernú fyziku. Z hľadiska spôsobu štúdia prírodných javov potom na experimentálnu fyziku a teoretickú fyziku.
Napriek mnohým objavom v posledných štyroch storočiach, existuje rada nezodpovedaných otázok vo fyzike a veľa ďalších pohľadov k jej výskumu.
Názory filozofov na fyziku.
Albert Veľký.
Fyzika je podľa Alberta Veľkého náuka o pohybe a jeho prvej príčine.
Aristoteles.
Fyzika je podľa Aristotela časť teoretickej filozofie,
ktorá skúma prírodu. Úlohou fyziky je uvádzanie jednotlivých javov pod také všeobecné pojmy a predstavy, ako je pojem nekonečnosti, priestoru, času a pohybu, ktoré možno poznať na základe skúmania podstaty vecí a na tomto základe pochopiť prirodzený beh sveta.
Stoicizmus.
Fyzika podľa stoicizmu je jedna zo základných zložiek filozofie; fyzika je učenie o prírode, ontológia i teológia.
Teória a experiment.
Miera rozlišovania medzi teóriou a experimentom je vo fyzike vyššia než vo väčšine ostatných vied. Teoretickí fyzici pracujú na formulácii konzistentných matematických modelov, ktoré sú v súlade s predchádzajúcimi experimentmi a predpovedajú nové experimentálne overiteľné výsledky, ktoré by za teóriou určených podmienok mali prejavovať te
Zoznam štátov

Toto je zoznam štátov.
Hudba

Hudba sa vo všeobecnosti definuje ako špecifická ľudská aktivita, ktorá sa pomocou v priestore a čase charakteristicky zoskupených tónov a zvukov a na základe spoločenských skúseností usiluje o (hlavne estetickú) komunikáciu. Hudba je konkrétnejší druh umenia, ktorého výrazovými prostriedkami sú tóny a základnými komponentmi harmónia, melódia, rytmus a farba. Podľa Cassiodora je hudba matematická veda.
Členenia.
zdroje
Podľa umeleckého zamerania.
alebo tiež 
Slovenská populárna hudba.
Slovenská populárna hudba, v zmysle pop music, sa začala rozvíjať v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia. Každé obdobie je charakteristické nástupom rôznych generácii či už hudobníkov, skladateľov, alebo textárov.
Hudobná veda.
Hudba je schéma zvukov,ktoré sú vytvorené rôznymi hudobnými nástrojmi.
Taekkyon

Taekkyon (slovenská výslovnosť "thäkkjon, kor. 택견]) je starý kórejský bojový šport v ktorom sú povolené kopy a zametania, ktoré majú za cieľ zraziť protivníka na zem. Turnaje mali často amatérsky charakter a zúčastňovali sa na nich obyčajní ľudia, podobne ako na boxerských súbojoch v starom Anglicku. Často ho trénovali nevzdelaní dedinčania a neraz mal charakter rodovej rivality. Taekkyon bol zakázaný na začiatku 30. rokov 20. storočia japonskými okupačnými zákonodarcami a od tej chvíle začal pomaly zanikať. 
V 50-tych rokoch 20. storočia takmer úplne zmizol. Nažive zostal iba jediný majster - Duk Ki Song. Predpokladá sa, že taekwondo vďačí za svoju súčasnú popularitu práve taekkyonu vďaka podobnému názvu, pretože konkurenčné bojové športy - tangsudo a kongsudo, ktorých názvy majú japonský pôvod, neboli veľmi obľúbené z dôvodu protijaponských nálad. Taekkyon sa koncom 20. storočia v Južnej Kórei opäť obnovil vďaka pôsobeniu Songa, ktorého kórejská vláda poverila zachovať tento šport, ako súčasť národného kultúrneho dedičstva.
Niektorí historici taekwondo zastávajú názor, že tvorcovia tohto športu praktizovali taekkyon, techniky taekkyonu však nemajú veľa spoločného s taekwondom. V taekkyone dominujú techniky slúžiace na to, aby bol súper zbavený rovnováhy, zatiaľ čo v taekwonde prevažujú techniky silných kopancov z výskoku a otočky na horné partie protivníkovho tela.
RTFM

RTFM je skratka v internetovom slangu pre frázu "Read The Fucking Manual" (po slovensky "Prečítaj si ten po***aný manuál"). Používa sa ako reakcia na otázku, na ktorú existuje ľahko dostupná odpoveď v patričnej dokumentácii a naznačuje, že osoba, ktorá ju vyslovila, mrhá čas ostatných ľudí.
Menej pejoratívne varianty.
Namiesto vulgárneho slova "fucking" (slov. "poondiaty), ktoré veľa ľudí považuje za urážajúce, sa niekedy zvykne skratka RTFM vysvetľovať ako "Read The Foolish Manual" (slov. "Prečítaj si ten hlúpy manuál"). Známe sú aj ďalšie slová začínajúce sa na písmeno "F", ktoré nahrádzajú pôvodný vulgarizmus: "friendly" ("priateľský"), "fine" ("výborný") a sú menej pejoratívne. Občas sa písmeno "F" úplne vynecháva a vzniká skratka RTM - "Read The Manual" ("Prečítaj si manuál").
Podobné frázy.
V hackerskom slovníku sa vyskytuje odvodenina RTFS - "Read The Fucking Source" ("Čítaj ten po***aný zdrojový kód") a RTFB - "Read The Fucking Binary" ("Čítaj tú po***anú binárku").
Na serveri Slashdot sa často používa skratka RTFA - "Read The Fucking Article" ("Čítaj si ten po***aný článok"), ktorá sa zvyčajne používa pri účastníkovi diskusie, ktorý pošle diskusný príspevok, z ktorého je jasné, že článok ešte nečítal. Iný variant, po prvý raz zaznamenaný na sieti Usenet v roku 1996, je STFW - "Search The Fucking Web" ("Prehľadaj ten po***aný web"). Konkrétnejšia podoba je UTFG - "Use The Fucking Google" ("Hľadaj na po***anom Google").
Blog

Blog alebo pôvodne weblog (z od "web log" – webový denník) je webové sídlo, ktoré umožňuje registrovaným užívateľom jednoducho publikovať svoje názory, skúsenosti a pod. na webe. Tieto príspevky sú zvyčajne chronologicky zoradené. Autor sa nazýva bloger alebo blogér (z ), skupina blogov a ich vzájomných vzťahov blogosféra (z ).
Dejiny.
Blogovanie sa začalo dostávať do povedomia používateľov internetu koncom 90. rokov 20. storočia. Weblog v tej dobe sa zameriaval na zhromažďovanie odkazov, týkajúcich sa určitej témy a odkazov na nové články, vzťahujúce sa k danej téme. Okrem toho editor weblogu pripojil ku každej uvedenej linke svoj vlastný krátky komentár. Tieto weblogy fungovali ako filter a vyhľadávali www stránky. Historicky weblogom predchádzali internetové katalógy, kroniky, denníky, diskusné skupiny, BBS, mailing listy, žurnály.
Charakteristiky.
Blogovanie ako formu komunikácie možno popísať nasledovnými charakteristikami:
Podľa obsahu tvoria weblogy osobné denníky, spravodajstvá firiem, politické kampane alebo publicistika. Osobný weblog si zakladá jednotlivec a kolaboratívny malá skupina priateľov, alebo široká komunita.
Formálnymi znakmi weblogu je zachovávanie trvalých odkazov URL na jednotlivé príspevky (permalinky), obrátené chronologické radenie príspevkov (najnovšie navrchu), poskytovanie syndikovaného obsahu napr. vo forme RSS, blogroll (zoznam spriaznených stránok) a často možnosť komentovania príspevkov čitateľmi. Rozsah príspevkov je od jediného odkazu na inú webovú stránku až po rozsiahlejšie pôvodné texty a grafiku.
Rozmach weblogov podporuje dostatok možností pre ich založenie: od blogovacích systémov na kľúč, cez rozvinuté blogovacie CMS až po celkové zvyšovanie dostupnosti internetu.
Vývojom sa vykryštalizovali ďalšie formálne varianty weblogov: fotoblogy, videoblogy, podcasty, linklogy, moblogy, tumblelogy. Vo všeobecnosti sa weblogy radia medzi sociálne resp. komunitné média.
Blogovanie na Slovensku.
Ešte pred niekoľkými rokmi sa väčšina blogovania odohrávala na web stránkach klasických printových denníkov alebo na špecializovaných stránkach. Obe riešenia obmedzujú používateľov na uverejňovanie príspevkov bez praktickej možnosti zarábať alebo si umiestniť na blog reklamu podľa vlastného priania. Výhodou týchto riešení sú však nulové náklady a viac návštevníkov, ktorých môžu blogerove príspevky zaujať.
Na Slovensku denník "SME" spojil klasické a online spravodajstvo s blogmi od konca roku 2004 a poskytol tak možnosť svojim čitateľom dostať svoje názory do online aj tlačenej podoby. Klasickú weblogovú službu však prvý založil "Blog.sk" na začiatku roku 2004.
Vďaka technologickému pokroku a redakčným systémom ako WordPress je dnes založenie blogu na vlastnej doméne ľahšie ako kedykoľvek predtým. Na rozdiel od web-stránok printových denníkov a špecializovaných platforiem (ako napríklad Tumblr) má bloger oveľa väčšiu kontrolu nad svojim webom, no väčšinou musí platiť poplatky za doménu a webhosting.
V roku 2015 sa na Slovensku uskutočnila prvá súťaž určená pre slovenských blogerov a blogerky pod názvom Bloger roka.
História

História môže byť:
Biológia

Biológia (grec. "bios", "βιος" – život; "logos", "λογος" – veda) je náuka o živote. Toto všeobecné vyjadrenie zahŕňa viaceré skutočnosti:
Dejiny biológie.
Biológiu ako vedu definovali nezávisle Gottfried Reinhold Treviranus ("Biologie oder Philosophie der lebenden Natur", 1802) a Jean-Baptiste Pierre Antoine de Monet, rytier z Lamarcku ("Hydrogéologie", 1802), ktorý ju uviedol takto:
Zavedenie samotného slova "biológia" sa niekedy spája s menom Karl Friedrich Burdacha a rokom 1800, ale objavuje sa už v názve tretieho zväzku "Philosophiae naturalis sive physicae dogmaticae": "Geologia, biologia, phytologia generalis et dendrologia", publikovanom v roku 1766 Michael Christoph Hanovom.
Hlavné disciplíny.
Vzhľadom na rozsiahly predmet záujmu biológie je nutné rozčleniť ju do jednotlivých disciplín. Organizmy môžeme pozorovať z rôznych hľadísk (času, miesta, morfológie) a triedenie je do značnej miery nejednotné. 
Rozdelenie podľa úrovne organizácie živej hmoty.
Medzi ďalšie disciplíny spojené s biológiou patrí genetika, náuka o dedičnosti. Jedným z kľúčových pojmov biológie je princíp evolúcie. Vývojom organizmov sa zaoberá fylogénia, paleontológia študuje fosílne organizmy za účelom objasnenia ich evolúcie. Všetky biologické disciplíny sa opierajú o taxonómiu (systematiku), ktorej objektom záujmu je pomenúvanie a klasifikácia živých organizmov.
Vybrané biologické a hraničné disciplíny.
Algológia – Anatómia – Antropológia – Aplikovaná biológia – Astrobiológia – Bakteriológia – Behaviorálna biológia – Biofyzika – Biogeografia – Biochémia – Bioinformatika – Bionika – Biotechnológia – Botanika – Cytológia – Ekológia – Envirobiológia – Entomológia – Epidemiológia – Etológia – Evolučná biológia (s Ontogenézou a Fylogenézou) – Farmakobiológia – Fyziológia – Genetika a Epigenetika – Geobotanika – Histológia – Chronobiológia – Imunológia – Kryptobiológia – Lichenológia – Medicína – Mikrobiológia – Molekulárna biológia – Morfológia – Mykológia – Neurobiológia – Oológia – Paleontológia (s paleobotanikou a paleozoológiou) – Parazitológia – Protozoológia – Sociobiológia – teoretická taxonómia – Teoretická biológia – Virológia – Zoológia
Základné delenie organizmov.
Jedno z častých delení v minulosti bolo delenie živých organizmov do piatich ríš:
Dnes je tento systém väčšinou nahradený novým delením na domény a ríše, zohľadňujúcim charakter bunkového jadra (prokaryotické a eukaryotické), bunkových membrán a bunkovej steny:
Existuje ale aj veľa iných delení.
Alan Turing

Alan Mathison Turing (* 23. jún 1912, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 7. jún 1954, Wilmslow, Spojené kráľovstvo) bol britský matematik, logik, kryptograf a vojnový hrdina.
Životopis.
Profesionálnu kariéru začal na Cambridge University. Tam sa v roku 1935 stretol s Johnom von Neumannom. Počas nasledujúcich desiatich rokov nezávisle od seba vytvorili princípy elektronického počítača.
V roku 1936 vydal článok "On Computable Numbers, with an Application to the Entscheidungsproblem", v ktorom definuje abstraktný model číslicového počítača – tzv. Turingov stroj. Tým ponúkol základný teoretický aparát pre vedeckú disciplínu, tzv. teoretickú informatiku (Theoretical Computer Science), ktorá sa zaoberá potenciálnymi možnosťami počítačov, tým, čo počítače môžu niekedy dokázať, čo z princípu nedokážu a v akom čase čo dokážu.
Počas druhej svetovej vojny presadil Turing konštrukciu zariadenia, ktoré vedelo v krátkom čase analyzovať pravdepodobné nastavenia Enigmy, šifry používanej armádou nacistického Nemecka. Podľa mnohých historikov bol Turingov prínos najdôležitejším príspevkom jednotlivca k víťazstvu Spojencov.
Po vojne Turing pracoval na jednom z prvých skutočných digitálnych počítačov. Začal sa zaujímať aj o vzťah medzi počítačmi a prírodou a veril, že stroje môžu imitovať procesy, prebiehajúce v ľudskom mozgu. Preto poslednú časť života strávil bádaním o tom, ako stovky miliárd neurónov v mozgu s pomocou elektrických impulzov spolupracujú počas učenia. Začal študovať komplexné systémy a navrhoval uplatnenie matematických metód aj v biológii. Na základe svojich poznatkov vytvoril Turingov test, ktorý sa považuje za doteraz najlepší spôsob, ako zistiť (ne)prítomnosť inteligencie v stroji.
V roku 1954 ho ako 41-ročného našla správkyňa jeho domu mŕtveho. Je viacero teorií o tom, ako zomrel. Jedna hovorí o tom, že spáchal samovraždu tým, že zjedol jablko, do ktorého si napustil kyanid. Táto teória sa však nedá dokázať, pretože sa nespravil rozbor jablka. Jedným z dôvodov pre samovraždu by ale mohla byť chemická kastrácia, ktorú musel Turing podstúpiť ako trest za svoju homosexualitu. Za tieto perzekúcie sa jeho pamiatke v roku 2009 britský premiér Gordon Brown verejne ospravedlnil. 
Iná teória zas hovorí o tom, že kyanid vdýchol kvôli nesprávnemu skladovaniu tejto chemikálie. Doma ju mal kvôli svojim vlastným pokusom, používal ho na rozpúšťanie zlata. Spomínané jablko tam bolo podľa všetkého náhodou, pretože si rád dal jedno pred spaním a často ho nedojedol. 
Od roku 1966 spoločnosť Intel (súčasnosť Google) udeľuje cenu za prínos v informatike, ktorá nesie jeho meno – Turingova cena. Príbeh Alana Turinga a jeho prácu na lúštení kódu Enigmy vykresľuje film "Kód Enigmy" z roku 2014.
V júni 2021 vstúpila do obehu nová 50-librová bankovka s portrétom Turinga. Stalo sa tak v deň Turingových narodenín a zároveň sa ukončil prechod librových bankoviek z papierových na plastové.