Romantizmus v slovenskej literatúre

Slovenská romantická literatúra je obsahom i formou národná, spätá s ľudom. Spisovatelia vo svojich dielach uplatňovali estetiku romantizmu. Ich vzorom už nebola antická literatúra, ale ľudová slovesnosť. Z ľudovej slovesnosti prevzali rým (združený a striedavý), prozódiu (sylabický verš), reč, štylistické prostriedky, tematiku, žánre.
Postavy si vyberali z ľudu. Často ich idealizovali a využívali také témy, kde mohli vyjadriť svoje túžby a ideály. Takýmito témami boli: ľudový odboj, revolučné nálady, idea vlastenectva, boj za slobodu.
Hlavným literárnym druhom bola lyrika a veršová epika, rozvíjala sa však próza zo súčasného života.
Romantizmus uprednostňoval city, nálady, obrazotvornosť, idealizmus, intuíciu a fantáziu.
Spoločensko-historický kontext.
Európa.
Romantizmus bol výrazne podmienený zmenami v spoločenskom a politickom živote počas buržoáznych revolúcií v Európe. Proklamovali sa rovnosť všetkých ľudí, právo jednotlivca na slobodný, úspešný život. Tým sa odlišoval od predchádzajúceho umeleckého smeru – klasicizmu, ktorý podriaďoval osobné šťastie človeka povinnosti rešpektovať „vyššie“ zákony. Európou sa hnala vlna nespokojnosti so spoločenským zriadením, objavovali sa idey vzbury, revolty, slobody a rovnosti. Vyvrcholili v rokoch 1848 – 1849. Silný individualizmus jednotlivcov (jeden zo znakov romantickej literatúry) sa mohol prejaviť v rozhodnom čine. Mnohí spisovatelia sa osobne zúčastnili revolúcií (napríklad lord Byron bojoval na strane Grékov, keď sa snažili získať nezávislosť od Osmanskej ríše, Samo Chalupka sa zúčastnil poľského povstania ešte v roku 1831). Ideály individualistov však narážali na bezútešnú spoločenskú realitu (ďalší zo znakov romantizmu) a nemožnosť zmeniť spoločenské systémy a normy.
Habsburská monarchia.
Už v období osvietenstva, prostredníctvom reforiem, začína snaha o zlepšenie hospodárskej a vzdelanostnej úrovne obyvateľstva Habsburskej monarchie. Politike počas prvej polovice 19. storočia  udával kurz kancelár Klemens Metternich, ktorý pomocou konzervatívnej politiky, cenzúry a policajného režimu hasil akékoľvek pokusy o zmenu (na základe zlej skúsenosti s francúzskou revolúciou). Veľkú úlohu v národnom obrodení Slovákov a v ich kultúrno-politickom živote zohrala evanjelická a katolícka cirkev (dostatok vzdelaných predstaviteľov), ktorý sa združovali na evanjelických lýceách (Bratislava, Levoča, Kežmarok), katolíckych teologických školách (Trnava) a v rôznych spolkoch (Spoločnosť českoslovanská, Spolok milovníkov reči a literatúry slovenskej v Budíne).
V uhorskej časti monarchie si nárokoval maďarský národ na dominantné postavenie (uhorský chápal ako maďarský) a nebral ohľad na národnú a etnickú pestrosť Uhorska. Proti silnejúcemu útlaku z maďarskej strany Slováci vystúpili v roku 1842 "Slovenským prestolným prosbopisom," adresovaným panovníkovi Ferdinandovi V., v ktorom reagovali na masívne zavádzanie maďarčiny ako úradného jazyka. Téme politických a hospodárskych problémov svojho národa sa na stránkach "Slovenských národných novín" venoval Ľudovít Štúr. Svoju činnosť rozšíril aj na oblasť politiky, keď na uhorskom sneme predniesol slovenské požiadavky v sociálnej oblasti. Po vypuknutí revolúcie sa Slováci viacerými spôsobmi snažili o zlepšenie svojho postavenia, ale ani "Žiadosti slovenského národa," založenie "Slovenskej národnej rady", dobrovoľnícke výpravy na podporu Viedne proti maďarskej revolúcii a ani marcový prosbopis, adresovaný novému panovníkovi Františkovi Jozefovi I., nepriniesli želané výsledky. 
Štúrovci.
Slovenskí romantici (3. generácia slovenského národného obrodenia) sa okrem literárnej oblasti aktivizovali aj na politickom, kultúrnom a spoločenskom poli. Aktívne sa zúčastnili revolučných bojov (1848 – 1849, zakladali spolky miernosti (varovali pred škodlivosťou alkoholu), vydávali noviny, časopisy a almanachy. Nacvičovali ochotnícke divadelné predstavenia a prednášali o literatúre. V spolku Tatrín vydávali pôvodnú slovenskú a prekladovú svetovú literatúru.    
Samo Chalupka (1812 – 1883).
Chalupka je tvorcom historickej epiky, historického spevu. Upútala ho jánošíkovská tematika, téma protitureckých bojov a motívy dávnej minulosti Slovákov.
Téma protitureckých bojov.
„Verne národ svoj ľúbil som.“
Motív dávnej minulosti Slovákov.
„A ty, mor ho! – hoj, mor ho! Detvo môjho rodu,
Kto kradmou rukou siahne na tvoju slobodu.
A čo i tam dušu dáš v tom boji divokom.
Mor ty len, a voľ nebyť, ako byť otrokom.“
Janko Kráľ (1822 – 1876).
Piesne a balady.
"Zakliata panna vo Váhu a divný Janko" – dedina i najbližší nechápu Janíka, ktorý je divný a ukrutný. Pre nepochopenie vyhľadáva samotu a prírodu. Janko sa raz v noci vybral z domu. Uvidel zakliatu pannu uprostred Váhu a išiel ju zachrániť. Ráno prináša pastierik novinu o Jankovej smrti – Janko sa utopil. Janko hynie pre rozpor medzi snom a skutočnosťou. Je typicky romantický hrdina. Túži po plnosti života, ale v zápase o uskutočnenie svojho sna hynie.
Alegorické obrazy:
Ján Botto (1829 – 1881).
Písal alegorické básne, revolučné piesne, balady, veršované rozprávky a povesti, rozsiahlejšie básnické skladby. Hlavným zdrojom jeho tvorby bola ľudová slovesnosť. 
Alegorický ráz má:
" Margita a Besná" – mladá vdova sa chcela znova vydať, ale ženíchom sa viacej páčila jej nevlastná dcéra. Preto ju macocha sotila do vody z vysokej skaly. Neskôr sa však pomiatla a na druhej strane rieky skočila do Váhu.
"Žltá ľalia" – rozpráva o Adamovi a Eve, ktorí si sľúbili lásku až za hrob. Eva sa chce rok po manželovej smrti znovu vydať. Mŕtvy Adam o polnoci prichádza po svoju nevernú ženu, ktorá od strachu zomiera. Na jej hrobe rastie žltá ľalia, ktorú páli, dusí tŕnie a chrastie. Preto stále počuť žalostný nárek ľalie – Evky.
" Smrť Jánošíkova" – námetom sú predsmrtné vízie, jeho uväznenie, smrť a žiaľ jeho družiny. Skladba je rozdelená do 9-tich spevov, ku ktorým je pripojený aj lyrický predspev.
Úvod – použil alegóriu matky a detí, svoje verše posiela po Slovensku. Bojí sa, že je to zaklatia krajina a nenájdu ozvenu. Stretnú sa však s hôrnymi chlapcami, spoznajú sa a spolu „idú po zboji“, aby ukázali „cestu ku slnku slobody“. Úvod je obranou hôrnych chlapcov a oslavou slobodného života.