burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hunga Tonga-Hunga Ha’apai

Hunga Tonga-Hunga Ha'apai je názov podmorskej kaldery vulkanického pôvodu, nachádzajúcej sa medzi tongskými ostrovmi Hunga Tonga a Hunga Ha'apai. Ostrovy sú tvorené prevažne andezitovými lávami a tefrou a predstavujú vyzdvihnutý severný, resp. západný okraj kaldery.
Kaldera je pomerne aktívny vulkanický systém, v 20. a 21. storočí bolo zaznamenaných niekoľko erupcií, posledná začiatkom jari roku 2009. Počas tejto erupcie sa na ostrove Hunga Ha'apai vytvorila trhlina, eruptujúca do okolia pary, dym, popol a pemzu, ktorá pokryla takmer celý ostrov čiernym popolom a zničila všetku vegetáciu a faunu. Druhá erupčná zóna sa vytvorila na plytčine približne 100 m od pobrežia ostrova.
Svetelný tok

Svetelný tok je fotometrická fyzikálna veličina, ktorá označuje svetelnú energiu, ktorú zdroj vyžiari za časovú jednotku, v tomto prípade za 1 sekundu. Je to však energia posudzovaná z hľadiska citlivosti oka na rôzne vlnové dĺžky svetla.
Police Academy (seriál)

Police Academy je americký kreslený seriál o „takej normálnej rodinke“, ktorú vymyslel Warner Bros. e Ruby-Spears. Prvý diel sa odvysielal v televízii 10. september 1988, a 2. septembra 1989 má 2 série a vyše 64 epizód.
Dabing.
V originálnom znení sú:
Lipa kráľa Mateja

Lipa kráľa Mateja alebo aj Bojnická lipa je lipa veľkolistá ("Tilia platyphyllos"), ktorá rastie v parku Bojnického zámku. Má viac ako 700 rokov. Obvod kmeňa je 11 m, výška stromu 9 m a priemer koruny 5 m. Jej obvod pri pni je 12,5 m. Lipa kráľa Mateja je vzácnym pamiatkovým i botanicky dôležitým stromom a je štátom chránená. 
Od roku 1962 je vyhlásená za chránený prírodný výtvor.
Historická povesť.
Podľa historickej povesti lipu zasadil Matúš Čák Trenčiansky v roku 1301 keď zomrel Ondrej III., posledný kráľ z rodu Arpádovcov. Počas svojho pobytu na Bojnickom zámku držiaval pod ňou kráľ Matej kráľovské snemovanie.
Fonuafo’ou

Fonuafo'ou je názov v súčasnosti neaktívneho podmorského vulkánu, nachádzajúceho sa v Tichom oceáne v centrálnej časti tongského súostrovia. Vrchol sopky sa nachádza v hĺbke 17 m pod hladinou, no ešte v roku 1933 bol vo výške 145 m nad hladinou mora. Po poslednej erupcii v roku 1936 erózia postupne znížila vulkán až do dnešného stavu.
Kaplnka svätého Jána Nepomuckého (Bojnice)

 
Kaplnka svätého Jána Nepomuckého v Bojniciach vznikla v roku 1732 prestavbou pôvodnej renesančnej dvojpodlažnej brány cintorína, ktorý sa nachádzal v okolí kostola. 
Kaplnka s bohatým zastúpením barokových prvkov na fasáde patrí k významným umelecko-historickým objektom v Starom meste.Vnútri sa nachádza kľačiaca kamenná socha sv. Jana Nepomuckého, pripisovaná sochárovi baroka 18. storočia - Dionýzovi Stanettimu (pôvodom z Kremnice), ktorý umelecky pracoval v Bojniciach pre rod Pálfiovcov.
Kamperova kúria

Kamperova kúria je kultúrna pamiatka v Bratislave na Žižkovej ulici 12, pochádzajúca zo 16. storočia. Pamiatkovo obnovená bola v roku 1992, odkedy tu sídli Archeologické múzeum SNM.
Postavená bola okolo roku 1601 na mieste starších domov. Má jedno poschodie, 4 krídla, 8 osí, strieľne, je to renesančná budova.
Suňalova kúria

Suňalova kúria alebo staršie Sunyalova kúria je budova v Bratislave na Žižkovej ulici 14, v bývalej štvrti Zuckermandel.
Pôvodne to bol prízemný jednoizbový stredoveký dom, ktorý bol koncom 15. storočia rozšírený o krytý prejazd. V 17. storočí pristavali dvorné krídlo a do hradnej skaly vyhĺbili pivnicu. Z tohto obdobia pochádza aj názov. V polovici 18. storočia bola prestavaná v barokovom štýle, v 19. storočí bola urobená empírová úprava a pristavané druhé poschodie.
Budova bola pamiatkovo obnovená koncom 20. storočia a sídli tu Múzeum kultúry Karpatských Nemcov SNM.
Súdny proces o HIV v Líbyi

Súdny proces so šiestimi zahraničnými zdravotníkmi v Líbyi obvinenými z úmyselného nakazenia viac ako 400 detí v líbyjskej nemocnici El-Fatih v druhom najväčšom líbyjskom meste Benghází vírusom HIV, známy aj ako prípad bulharských sestričiek, začal v roku 1998 vypuknutím epidémie AIDS v detskej nemocnici v Líbyi , pokračoval obvinením zdravotníkov, roky trvajúcimi súdnymi procesmi, ich odsúdením na smrť až po záverečné prepustenie v júli 2007. 
Súdne procesy.
Palestínsky lekár a päť bulharských sestričiek, ktorí v nemocnici v 90-tych rokoch pracovali, boli obvinení z rozšírenia nákazy HIV a zatknutí v roku 1999. Sestričky Snežana Dimitrovová, Nasia Nenovová, Vaľa Červeňašková, Valentína Siropulová a Kristiana Valčevová, a lekár Ašraf Džuma al-Hadžúdž svoju vinu popreli a zahraniční vedci dospeli k záveru, že epidémia AIDS bola pravdepodobne spôsobená zlými hygienickými podmienkami v nemocnici. V roku 2004 boli šiesti zdravotnícki pracovníci prvýkrát odsúdení na smrť.
Po spŕške medzinárodnej kritiky nariadil Najvyšší súd v Líbyi nový proces, ktorý však skončil v decembri 2006 s tým istým výsledkom napriek vedeckej štúdii, ktorá sa objavila pár týždňov pred rozsudkom a potvrdila, že HIV sa rozšírilo v nemocnici pred tým, ako v nej šiesti zdravotníci začali pracovať. Viacero sestričiek vypovedalo, že ich priznania boli vynútené násilím - že ich mučili a znásilňovali. Po tretíkrát boli zdravotnícki pracovníci odsúdení na smrť 11. júla 2007. V júli 2007 Najvyššia súdna rada v Líbyi zmenila ich rozsudok na doživotné väzenie.
Prepustenie.
Po dosiahnutí dohody s Európskou úniou boli zdravotnícki pracovníci 24. júla 2007 vydaní do Bulharska, aby si tam odpykali svoj doživotný trest. V tom čase už mali za sebou 2755 dní strávených vo väzení. Krátko po prílete zdravotníkov domov im bulharský prezident Georgi Parvanov udelil milosť. Dohodu o ich oslobodení sa podarilo dosiahnuť až po mnohých rokoch intenzívneho medzinárodného tlaku, hlavne zo strany Európskej únie. "Bez neho by sme dnes neboli slobodní," povedala Valčevová v rozhovore počas návštevy Európskeho parlamentu v roku 2007. Medzinárodná kampaň na oslobodenie zdravotníkov vždy zdôrazňovala, že sa stali obetným baránkom zlyhaní líbyjského zdravotníckeho systému. "Návrat zdravotníkov je priamym dôsledkom bulharského členstva v Európskej únii, solidarity, ktorú EÚ preukázala Bulharsku," povedal bulharský premiér Sergej Stanišev po prepustení zdravotníkov.
Syn líbyjského vodcu Saif al-Islam Kaddáfí v auguste 2007 pripustil, že priznania zdravotníkov boli vynútené týraním elektrickými šokmi a vyhrážkami ich rodinám a potvrdil, že niektoré z detí boli nakazené už pred príchodom zdravotníkov do nemocnice.
Povedal tiež, že rozsudok o vine zdravotníkov bol založený na protirečiacich si odborných správach a: "Je tam zanedbanie, aj katastrofa, ktorá sa stala, je tam tragédia, ale nebolo to plánované."
Loxodróma

Loxodróma je krivka na povrchu Zeme, ktorá pretína všetky poludníky pod rovnakým azimutom. 
Pri navigácii podľa kompasu podľa pevného magnetického kurzu prebieha dráha práve po loxodróme. Výhodou takejto trasy je jednoduchá navigácia. So vzrastajúcou zemepisnou šírkou a dĺžkou trasy je však trasa po loxodróme dlhšia a zakrivenejšia, než priama trasa po veľkej kružnici (ortodróma).
Paul Walker

Paul William Walker IV (* 12. september 1973, Glendale, Kalifornia, USA – † 30. november 2013, Santa Clarita, Kalifornia, USA) bol americký herec. Slávnym sa stal vďaka úlohe vo filme "Varsity Blues" z roku 1999 a hlavne ako Brian O'Connor vo filmovej sérii "Rýchlo a zbesilo". Je tiež známy z filmov "Osem statočných", "Projekt LAZAR", "Do hlbiny", "Divoký útek", "Jazda do pekiel", "Také jednoduché dievča" a "Gangstri".
Mladosť.
Walker sa narodil ako syn modelky Chreyl Crabtree a podnikateľovi Paulovi Williamovi Walkerovi III v Glendale v Kalifornii.Jeho starý otec po otcovej strane bol profesionálny boxer. Ako najstarší z piatich súrodencov vyrastal hlavne v obci Sunland pri Los Angeles, pričom navštevoval strednú školu v San Fernando Valley a v roku 1991 maturoval na Village Christian School v Sun Valley. Bol vychovaný vo viere Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní. Po ukončení strednej školy študoval morskú biológiu na University of California.
Kariéra.
Naplno rozbehol svoju kariéru až v roku 1998, keď sa objavil vo filmoch "Blázni v parku" a "". Ďalej účinkoval vo filmovej sérii "Rýchlo a zbesilo", alebo vo filme "Jazda do pekiel". Naposledy účinkoval v pokračovaní série "Rýchlo a zbesilo" pod názvom "Rýchlo a zbesilo7".
Osobný život.
Žil v meste Santa Barbara v Kalifornii. V roku 1998 sa mu narodila dcéra Meadow. Jej matkou bola vtedajšia Walkerova priateľka Rebecca.
Venoval sa surfovaniu a morskej biológii. Tiež bol držiteľom hnedého pásu v brazílskom džiu-džicu. Miloval preteky automobilov a sám pretekal v pretekoch Redline Time Attack, s automobilom BMW M3 E92 tímu AE Performance. Tiež vlastnil Nissan Skyline R34 GT-R V-Spec II, ktorý sa objavil vo filme "Rýchlo a zbesilo 2". Pre filmovanie série "Rýchlo a zbesilo" podstúpil rad vodičských a pretekárskych kurzov, pričom mnoho kaskadérskych scén natočil sám.
Venoval sa aj charite, v ktorej sa rozhodol pomáhať obetiam zemetrasenia v Čile a na Haiti v roku 2010.
Smrť.
Dňa 30. novembra 2013 o približne 03:30 PST, sa Walker a jeho blízky priateľ Roger Rodas vracali z charitatívnej akcie Reach Out Worldwide pre obete Tajfúnu Haiyan na červenom Porsche Carrera GT. Po odchode z akcie automobil havaroval do lampy pouličného osvetlenia a stromu na ulici Hercules Street. Hneď po náraze automobil vzbĺkol. Vyšetrovatelia potvrdili dve obete nehody a domnievajú sa, že automobil bezprostredne pred nehodou išiel rýchlosťou 90 mph (~ 145 km/h), pričom maximálna povolená rýchlosť na tomto mieste bola 45 mph (~ 72 km/h).
Filmografia.
Filmy.
Rýchlo a zbesilo 8
Sedlo Medziholie

Sedlo Medziholie () je sedlo na začiatku hlavného hrebeňa Krivánskej Malej Fatry. Na východnom svahu sedla pramení potok Biela. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
V minulosti sa tu nachádzala Chata pod Rozsutcom.
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška sedla 
Turistika.
Sedlo sa nachádza na križovatke viacerých turistických trás. O úroveň nižšie sa nachádzajú ďalšie križovatky Pod Medziholím a Pod Rozsutcom.
Povídali, že mu hráli

Povídali, že mu hráli je sólový štúdiový album, ktorý nahral v rokoch 1986-1988 spoluzakladateľ českej rockovej skupiny Pražský výběr, Michael Kocáb. Album v roku 1988 vydalo hudobné vydavateľstvo Panton.
Obsahovo a hudobným štýlom je tento album podobný ako projekty skupiny Pražský výběr. Jedným z výraznejších rozdielov je Kocábova spolupráca s renomovaným českým textárom Michalom Horáčkom, ktorý je známy svojimi projektami s Hanou Hegerovou a Petrom Hapkom.
Zoznam skladieb.
Aranžmány: Michael Kocáb (1,4-8,10,11), Michal Pavlíček (2,3,9).
Michal Horáček

Michal Horáček (* 23. júl 1952, Praha) je český publicista, textár a podnikateľ.
Maturoval na strednej všeobecne vzdelávacej škole, nedokončil štúdium Fakulty sociálnych vied a publicistiky Karlovej univerzity. Od roku 1986 bol redaktorom časopisu Mladý svět. V lete 1989 založil spolu s Michaelom Kocábom iniciatívu MOST, ktorá sa snažila dosiahnuť komunikáciu medzi komunistickou vládou a predstaviteľmi disentu. 
V roku 1990 založil akciovú spoločnosť Fortuna, ktorá vybudovala významnú českú stávkovú kanceláriu s pobočkami na Slovensku a v Poľsku. Firmu predal v roku 2004. V roku 1997 bol zvolený za predsedu "Rady Akademie populární hudby", z ktorej v roku 2001 odišiel. Svoje názory a postrehy publikuje vo viacerých českých periodikách, napr. v Lidových novinách, Hospodářskych novinách. 
Verejnosti je známy hlavne ako textár populárnej hudby, spolupracoval najmä so skladateľom Petrom Hapkom.
Stettiner Entomologische Zeitung

Stettiner Entomologische Zeitung bol entomologický časopis, ktorý bol vydávaný v rokoch 1840 až 1944. Spočiatku vychádzal pod názvom: "Jahresbericht des Entomologischen Vereins zu Stettin", potom ako: "Entomologische Zeitung". Ku koncu svojho vydávania bol najdlhšie vydávaný pod názvom: "Stettiner Entomologische Zeitung". Časopis bol oficiálnym časopisom spolku Entomologischer Verein zu Stettin.
Žigraiova kúria

Žigraiova kúria alebo staršie Zsigrayova kúria je neskororenesančná budova v Bratislave na Židovskej ulici 17.
Postaviť ju dal Zsigray (Žigrai), úradník grófa Pálfiho zo Stupavy v polovici 17. storočia. V 19. storočí bola poškodená požiarom podhradia. Neskôr bolo nadstavené tretie poschodie a zadné balkónové časti.
V roku 1993 bola pamiatkovo obnovená a odvtedy tu sídli Múzeum židovskej kultúry.
Cirkevná provincia

Cirkevná provincia je vysoká jurisdikčná jednotka cirkevnej správy (zvyčajne územne vymedzená). Existuje v rámci rímskokatolíckej cirkvi, v ostatných cirkvách uznávajúcich autoritu pápeža, v pravoslávnych a anglikánskych cirkvách. Toto usporiadanie sa zrodilo v raných storočiach existencie cirkvi, kedy prvé veľké komunity kresťanov s tradíciou mali určité nadradené a otcovské postavenie voči tým, ktoré založili ich kazatelia a misionári inde. Existujú i rádové provincie, na ktoré sa členia veľké rády.
Označenie provincia je prevzaté z označenia územných celkov Rímskej ríše. Dodnes sa používa na označenie
územno-správnych celkov niektorých štátov.
Rímskokatolícka cirkev.
Rímskokatolícka cirkev je vo väčšine sveta rozčlenená do provincií, ktoré pozostávajú zvyčajne z metropolitnej arcidiecézy a niekoľkých pričlenených (sufragánnych) diecéz (resp. iných tzv. miestnych cirkví ako najčastejšie územné prelatúry). Ako sufragánne môžu byť podriadené aj niektoré eparchie východného obradu pod metropolitu západného obradu. Hranice provincií zvyčajne sledujú historické či súčasné politické hranice. 
Na čele provincie je obvykle arcibiskup-metropolita, ktorému su podriadení tzv. sufragánni biskupi. V staroveku a stredoveku malo toto rozdelenie veľký význam, pretože metropolita mal nad ostatnými biskupmi provincie významnú moc. V súčasnosti sa jeho právomoci presunuli buď na pápeža, alebo na biskupov na čele diecéz.
V súčasnosti je arcibiskup-metropolita stále hlavou cirkevnej provincie, ale je to z väčšej časti len formálne a prestížne postavenie, a aj sufragánne diecézy sú vo väčšine vecí podriadené len pápežovi. Len málo z pozostatkov postavenia metropolitu predstavuje jeho právo menovať dočasného administrátora sufragánnej diecézy ak biskup zomrel, evidentne zlyhali diecézne mechanizmy určujúce osobu tohto administrátora a pápež nemenoval apoštolského administrátora.
Rádové provincie.
Na provincie sa územne či organizačne člení aj mnoho katolíckych rádov. Platí to najmä pre väčšinu väčších rádov a kongregácií, ktoré vznikli po roku 1000 (napr. dominikáni, jezuiti či saleziáni). Na čele rádovej provincie je provinciál (provinciál superior).
Partikulárna cirkev

Partikulárna cirkev alebo miestna cirkev (latinsky "ecclesia particularis") je pojem z oblasti katolíckej teológie a kánonického práva.
Súčasné používanie.
Aktuálne sa ním označuje v Kódexe kánonického práva Latinskej cirkvi akékoľvek samostatne konštituované cirkevné spoločenstvo, ktoré je súčasťou katolíckej cirkvi. Zvyčajne je definovaná na základe určitého územného rozsahu, vplyv môže mať však aj určitá tradícia či rítus. V Kódexe kánonického práva Latinskej cirkvi sa partikulárnymi cirkvami zaoberajú kánony 368374. 
Podľa kánonu 373 patrí v Latinskej cirkvi právo zriaďovať miestne cirkvi len rímskemu pápežovi.
V minulosti.
V dokumentoch Druhého vatikánskeho koncilu sa pojem "partikulárna cirkev" a "miestna cirkev" používal aj na označenie toho, čo sa dnes v Katolíckej cirkvi označuje pojmom cirkev sui iuris. Prvá časť dekrétu Orientalium Ecclesiarum s nadpisom „Partikulárne cirkvi alebo obrady“ definuje partikulárnu cirkev nasledovne:
Communio

Communio (zriedkavo písané "komunio"; lat. "communio" = spoločenstvo, vzájomné prijímanie, zdieľanie, spoluúčasť; gr. κοινωνία - koinonia) alebo spoločenstvo je v kresťanskej teológii vzájomný vzťah kresťanov, jednotlivcov alebo cirkví, s Bohom a ostatnými kresťanmi a cirkvami, špecificky:
Communio môže byť aj:
Francúzsky park

Francúzsky park je park, ktorý je upravený a vybudovaný s geometrickou presnosťou a symetriou. Sú tu rovné cesty vysypané pieskom, zostrihané kríky, fontány, kvetinové záhony a iné.
Začiatok francúzskych parkov sa datuje do 16. storočia v Taliansku, napríklad pri paláci Pitti vo Florencii, odkiaľ sa preniesli do Francúzska. Vrcholom tvorby francúzskych parkov bol park pri zámku Versailles, ktorý pre Ľudovíta XIV. vytvoril krajinný architekt André Le Nôtre. V 18. storočí sa začal objavovať naopak anglický park, ktorý upustil od presného rozvrhnutia a je skôr udržovaným výsekom pôvodnej krajiny.
Na Slovensku sa najkrajšie príklady francúzskej krajinnej záhrady (parku) nachádzajú pri kaštieli Markušovce na Spiši, pri kaštieli Betliar v okrese Rožňava a pri Bojnickom zámku.
Koloman Kolomi Geraldini

Koloman Kolomi Geraldini (* 24. október 1908, Terchová, Slovensko – † 27. október 1994, Miramar, Argentína) bol slovenský básnik, literárny kritik a prekladateľ.
V rokoch 1937 až 1945 pôsobil v Matici slovenskej ako blízky spolupracovník jej správcu Jozefa Cígera Hronského a tajomníkov Jozefa Cincíka, Františka Hrušovského a Stanislava Mečiara. Podieľal sa na založení tlačiarne Neografia.
Bol okresným veliteľom Hlinkovej gardy a členom Prezidentskej stráže Jozefa Tisa. Udalosti v čase SNP ho donútili, aby v roku 1945 odišiel do exilu a od roku 1948 žil v Argentíne. Je pochovaný na Národnom cintoríne v Martine.
Sebastian Giovinco

Sebastian Giovinco (* 26. január 1987, Turín) je taliansky futbalista, ktorý hrá v saudskej profesionálnej lige za Al Hilal. Je ofenzívnym stredopoliarom a je považovaný za jeden z najväčších talentov talianskeho futbalu a za nástupcu Alessandra Del Piera.
Klubová kariéra.
Napriek tomu, že sa narodil v Turíne, bol fanúšikom AC Miláno. V roku 2001 si ho ako 14 ročného vybral Juventus do svojho mládežníckeho systému.
Debut v prvom tíme.
Giovinco sa postupne prepracoval mládežníckymi družstvami a 12. mája 2007 odohral svoj prvý zápas za seniorský tím. Nastúpil ako striedajúci hráč proti Bologna F.C. a hneď v prvom zápase prihral na gól Davidovi Trezeguetovi.
Hosťovanie v Empoli.
4. júla 2007 odišiel na hosťovanie do Empoli F.C. Záujem médií si získal 4. novembra 2007, keď strelil vyrovnávajúci gól z priameho kopu z diaľky proti AS Rím, ktorým preľstil brankára a zabezpečil svojmu tímu remízu.
Návrat do Juventusu.
26. júna 2008 sa Giovinco vrátil do Juventusu, kde okúsil atmosféru Ligy majstrov.
Lukáš Latinák

Lukáš Latinák (* 28. február 1977, Brezno) je slovenský herec a glosátor.
Jeho rodičia pochádzajú z Heľpy, rané detstvo prežil rovnako v Heľpe, neskôr v Hriňovej. Vyučil sa za sklára, potom vyštudoval herectvo na VŠMU spoločne s Róbertom Jakabom, Jurajom Kemkom a Mariánom Miezgom. Je členom hereckého súboru divadla Astorka Korzo '90. Hosťuje aj v SND. Zahral si niekoľko hlavných a vedľajších epizódnych postáv v českých a slovenských filmoch.
Do povedomia širšej slovenskej verejnosti sa Lukáš Latinák spolu s hercom Ľubošom Kostelným dostal vďaka pôsobeniu v reklamných spotoch na jeden bankový subjekt a stvárnením seriálových postáv v TV JOJ, hlavne postavou Karola Hurku v seriáli Profesionáli. V marci sa herci Lukáš Latinák a Róbert Jakab objavili ako hlavní protagonisti nového seriálu TV JOJ s názvom Rádio Hijó. Dlhú dobu hral aj v divadelno-televíznej show Partička. V roku 2014 vystupoval v televíznej show TV JOJ s názvom Kukátko.
V súčasnosti vyučuje aj hereckú tvorbu na Divadelnej fakulte VŠMU v Bratislave.
Saaremaa (ostrov)

Saaremaa (nem. "Ösel", švéd. "Ösel") je ostrov v Baltskom mori patriaci k Estónsku. Ostrov Saaremaa má rozlohu a patrí do Západoestónskeho súostrovia. Hlavné mesto ostrova je Kuressaare.
Miloslav Francisci

MUDr. Miloslav Francisci (*30. apríl 1854, Debrecín, Rakúske cisárstvo, † 29. január 1926, Cleveland, Ohio, USA) bol slovenský lekár a hudobný skladateľ. 
Miloslav Francisci bol synom Jána Francisciho-Rimavského. Po vyštudovaní gymnázia v Revúcej, Bratislave a Šoproni absolvoval štúdium medicíny vo Viedni. Po ukončení štúdia emigroval do Spojených štátov. 
Miloslav Francisci je zakladateľom spevokolu "Kriváň". Zbieral, harmonizoval a upravoval ľudové piesne. Je autorom prvých slovenských operiet: "Bohatieri veselej družiny", "Astra", "V cigánskom tábore", "Ženská bula", opery "Rhea Sylvia" a skladby pre klavír: „Slovenská rapsódia“.
Dharma a Greg

Dharma a Greg (Dharma &amp; Greg) je americký televízny sitkom z dielne producenta Chucka Lorra. Hlavnými postavami sú Dharma (Jenna Elfman) a Greg (Thomas Gibson), dvojica ktorá sa zosobášila hneď na prvom rande napriek tomu, že sú úplne odlišní.
"Dharma Freedom (Sloboda) Montgomeryová", rodená Finkelsteinová je dieťa kvetov, plná energie a veľmi výstredná, ale je aj súcitná a dokáže odpustiť viacej ako iní ľudia. Dharma nabáda Grega, aby hľadal šťastie namiesto starania sa o konkrétne problémy ako sú peniaze alebo práca. Dharma nechodila do školy, ale učili ju doma jej rodičia a preto dobre nerozumie západnej kultúre a je veľmi naivná keď príde na dôveru cudzím ľuďom. Je pomenovaná podľa konceptu dharmy v indickej filozofii.
"Gregory "Greg" Clifford Montgomery" je právnik s dobre rozbehnutou praxou, slušný, bezúhonný, trochu "suchar" aj keď niekedy je prekvapivo spontánny a otvorený novým nápadom. Gregov život bol beznádejne všedný predtým ako stretol Dharmu a oženil sa s ňou po prvom rande. Aj keď ich manželstvo prechádzalo občas ťažkými chvíľami, Greg nikdy neľutoval, že sa s Dharmou oženil. Gregovi rodičia sú z vyššej spoločnosti a mali problém s prijatím Dharmy a najmä jej nezosobášených, voľnomyšlienkárskych rodičov.
Nominácie a ocenenia.
Jenna Elfman vyhrala Zlatý Glóbus v kategórii "Heračka v hlavnej úlohe v komediálnom seriáli" v roku 1999 a v rokoch 1998 a 2000 bola nominovaná. Na Cenu Emmy bola Elfman nominovaná v rokoch 1998, 1999 a 2000. 
Thomas Gibson bol nominovaný na Zlatý Glóbus v rokoch 1999 a 2000.
Seriál bol nominovaný na Cenu Emmy v rokoch 1998 a 2000 a na Zlatý Glóbus bol nominovaný v rokoch 1999 a 2000. Okrem toho herci aj samotný seriál získal nominácie a ocenenia v množstve ďalších súťaží, ako napr. "People's Choice Awards", "Satellite Awards", "TV Guide Awards", "Teen Choice Awards" a iné.
Kanban

Kanban je japonský systém dielenského riadenia výroby, ktorý využíva kanban karty (systém pre jednoduchšie riadenie a zásobovanie výroby). Kanban znamená v japončine karta, štítok alebo lístok.
Právna istota

Právna istota je jasnosť, určitosť a stálosť štátnych rozhodnutí, ako aj riešenie sporných právnych otázok alebo pomerov v primeranom čase.
Je dôležitým pilierom ochrany práva. Zjednodušene možno povedať, že to je stav, keď sa človek môže spoľahnúť na právo, teda keď je právo predvídateľné. Predpoklady takejto dôvery sa vzťahujú na obsahovú i formálnu kvalitu práva, na tvorbu, na kvalitu jeho aplikácie a realizácie, ktoré potom zabezpečia že právo bude zachované. 
Patrí sem aj ochrana dôvery občanov v právny poriadok, súčasťou čoho je aj zákaz retroaktívneho pôsobenia právnych predpisov. V štáte, kde vládnu zákony a nie subjektívne predstavy ľudí, z požiadavky právnej istoty jednoznačne vyplýva záver, že právne predpisy pôsobia do budúcnosti a nie do minulosti. V prípade spätného pôsobenia by sa vážne narušila požiadavka na ich bezrozpornosť. Znamenalo by to, že jednotlivé subjekty práva by nemali istotu, či ich konanie podľa platného práva v dobe, kedy došlo k nemu, nebude neskoršie posudzované ako protiprávne.
Prúdnica

Prúdnica alebo prúdová čiara je myslená čiara, ktorej dotyčnica v ľubovoľnom bode určuje smer rýchlosti pohybujúcej sa časti tekutiny alebo plynu v tomto bode. Prúdnice sa nemôžu navzájom pretínať. Jedným bodom prúdiacej tekutiny môže v jednom čase prechádzať iba jedna prúdnica. Vo všeobecnom prípade prúdenia sa tvar prúdnice mení s časom a nie je zhodný s trajektóriou prúdiacej častice. Pri ustálenom prúdení sa v bodoch prúdnice rýchlosť nemení s časom, prúdnice nemenia svoj tvar a sú totožné s dráhou prúdiacich častíc.
Matematickým vyjadrením prúdnice je vektorová krivka.
Menová sústava

Menová sústava (iné názvy: menový systém, monetárna sústava, monetárny systém, peňažná sústava, peňažný systém) môže byť:
Peňažná sústava alebo peňažný systém môže byť aj:
Monetárny systém alebo monetárna sústava môže byť aj:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 1994

Majstrovstvá sveta 1994 A skupiny sa konali v Taliansku v mestách Miláno, Bolzano a v Canazei. MS prebiehali od 25. apríla do 8. mája 1994.
Majstrovstvá sveta skupina C1.
Majstrovstvá sa konali v dňoch 18. marec 1994 - 27. marec 1994 v Poprade a Spišskej Novej Vsi. Tím KĽDR do súťaže nenastúpil.
Majstrovstvá sveta skupina C2.
Skupina B.
Krpeľany (vodná nádrž)

Krpeľany je vodná nádrž na rieke Váh, pod jeho sútokom s riekou Oravou, pri obci Krpeľany. Je súčasťou systému priehrad Vážskej kaskády. Bola vybudovaná v rokoch 1952-1957. Pred nádržou (proti smeru toku) sa Váh kľukatí a vytvára Kraľoviansky meander. Na brehoch vodnej nádrže pri obci Šútovo sa nachádza Šútovská epigenéza. Účelom vodnej stavby Krpeľany je akumulácia vody pre špičkovú prevádzku celej kaskády, denné vyrovnávanie prietokov a výroba elektriny vo Vodnej elektrárni Krpeľany.
Elektráreň.
Súčasťou nádrže je aj vodná elektráreň, ktorá bola uvedená do prevádzky v roku 1957. Elektráreň má nainštalované tri Kaplanove turbíny s celkovým výkonom 24,75 MW(3 x 8,25 MW). Tvorí prvý stupeň derivačného kanálu a priemerne vyrobí 59,4 GWh ročne.
Vzdúva vodu rieky Váh do výšky približne 10 m na 422,2 - 425,7 m n. m., čím vzniká nádrž s objemom približne 8,3 mil. m3 so zatopenou plochou 1,26 km2. Výstavba si vyžiadala 1,6 mil. m3 výkopov a 1,3 mil. m3 násypov. Pri výstavbe bolo zabudovaných 160 tis. m3 betónu.
Vodné elektrárne KrpeľanySučanyLipovec tvoria v smere toku Váhu v poradí prvú, najvyššie položenú kaskádu vodných elektrární. Od vodnej elektrárne Krpeľany sa voda vedie umelým derivačným kanálom k elektrárni Sučany. Od elektrárne Sučany sa voda vedie odpadným kanálom k elektrárni Lipovec a odtiaľ späť do rieky Váh.
Atlas lesného hmyzu

Atlas lesného hmyzu je menšia knižná publikácia, ktorou sa autor snažil vytvoriť vreckový obrazový kľúč škodlivého a užitočného hmyzu slovenských lesov. V dobe svojho vydania bol prvým dielom svojho druhu v našej odbornej lesníckej a entomologickej literatúre.
Autorom atlas (atlasu je Jan Loužil. Vydaný bol v rámci Lesníckej knižnice v edícii Malé lesnícke atlasy v roku 1961. Návrh obálky, predsádky a titulného listu vyhotovil Jiří Rathouský. Ide o prvé vydanie, ktoré vyšlo v Bratislave v Slovenskom vydavateľstve pôdohospodárskej literatúry a v Státním zemědelském nakladatelství v Prahe. Náklad bol 4000 kusov pre SVPL Bratislava a 7000 kusov pre SZN Praha. Knihu vytlačili Tlačiarne Slovenského národného povstania, n. p., Martin. Vyšla pod číslom publikácie 1402. 
Kniha má 188 strán: textová časť má 80 strán (str. 3 – 82) a obrazová časť 78 strán (str. 86 – 164). Je doplnená: 
Práca slúžila v svojej dobe ako orientačná príručka pre študentov lesníctva a začiatočníkov z radov mládeže.
Tepelný odpor

Tepelný odpor (zn. "Rth" alebo "R") je veličina charakterizujúca prestup tepla na stenách alebo pri prechode cez steny (prípadne iné konštrukcie- strop, strecha, podlaha na teréne...). V prípade prechodu cez stenu udáva, aký je teplotný rozdiel medzi stranami steny, ak sa cez stenu vedie tepelný výkon 1 watt. Všeobecne je definovaný analógiou k elektrickému odporu a jeho vzorec znie:
alebo alternatívne:
Jednotka tepelného odporu je formula_8.
Tepelný odpor je teda priamo závislý od hrúbky sledovanej konštrukcie a nepriamo závislý od súčiniteľa tepelnej vodivosti. Väčšia hodnota R sa dá dosiahnuť zvýšením hrúbky konštrukcie alebo voľbou jednotlivých materiálov konštrukcie s čo najnižšou hodnotou súčiniteľa tepelnej vodivosti.
Nina Perssonová

Nina Elisabet Perssonová (; * 6. september, 1974, Örebro, Švédsko) je speváčka a textárka švédskej popovej skupiny The Cardigans. 
Má za sebou aj sólovú kariéru, vydala dva hudobné albumy, ktoré vyšli v rámci projektu "A Camp". Spolupracovala aj s rockovou skupinou Sparklehorse a s formáciou The Cake Sale ktorá s ňou vydala v roku 2006 svoj eponymný album. V roku 2006 Nina Persson debutovala aj vo filme "Om Gud vill". Naspievala aj duet s Jameson Deanom Bradfieldom (Manic Street Preachers) v piesni „Your Love Alone Is Not Enough“ (album "Send Away the Tigers").
Dátový sklad

Dátový sklad (angl. "data warehouse") je centrálny systém, ktorý v pravidelných intervaloch zhromažďuje údaje z rôznych interných a externých zdrojov, spracováva ich a vytvára medzi nimi vzťahy a tým pôsobí ako databanka pre systémy riadenia. 
Dátový sklad môže poskytnúť len také informácie, ktoré získal zo svojich zdrojov a závisí od kvality jednotlivých údajov a ich zdrojov a nie od použitých prostriedkov. Vytvára sa individuálne na báze existujúcich informačných systémov a dôležitých informácií. Zdroje dátového skladu sa môžu nachádzať na rôznych oddeleniach firmy a nemusia byť nevyhnutne v jednej lokalite. 
Koncom 80. rokov William Inmon (považovaný za otca dátových skladov) definoval dátový sklad nasledovne: "Dátový sklad je predmetovo orientovaný, integrovaný, v čase organizovaný a trvale uložený súhrn dát, slúžiacich na podporu rozhodovania."
Vermikulit

Vermikulit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave patriaci do skupiny sľúd, chemicky hydratovaný hlinitokremičitan horčíka, železa - (Mg,Fe2+,Al)3(Al,Si)4O10(OH)2·4H2O.
Pomenovaný je podľa gréckeho slova vermicus - červík.
Vznik.
Vermilulit vzniká hlavne alteráciou biotitu.
Vlastnosti.
Je to fylosilikát so štruktúrou podobnou mastencu. Okrem striedania vrstiev t-o-t má v medzivrstevných priestoroch iné molekuly.
Použitie.
Vermikulit má hlavné využitie v stavebníctve, napr pri výrobe izolačných omietok.
Tofua

Tofua je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Pacifiku, v centrálnej časti súostrovia Tonga. Jeho rozmery sú 5 × , najvyšší bod je nad hladinou mora. Na ostrove žije trvalo približne 50 ľudí.
Ostrov objavil kapitán James Cook v roku 1774, no prvým európanom, ktorý vstúpil na pôdu ostrova, bol William Bligh, bývalý kapitán na Bounty, ktorý sa na ostrove vylodil v roku 1789 spolu s 18 vernými námorníkmi potom, ako boli vysadení do člna vzbúrencami z Bounty.
Geologická stavba.
Prakticky celý ostrov je tvorený kalderou s jazierkom na jej dne a troma postkalderovými dómami v severnej časti kalderového dna, z ktorých dóm "Lofia" bol centrom aktivity v minulosti a v súčasnosti sa v jeho kráteri nachádzajú aktívne fumaroly. V horninovom zložení ostrova prevládajú bazaltické andezity až dacity so zvýšeným obsahom pyroxénov z predkalderového štádia vulkanizmu. Postkalderové štádium predstavujú andezitové lávové prúdy.
Veliš

Veliš môže byť:
Struhařov

Struhařov môže byť:
Kozmice

Kozmice môžu byť:
Wolfsschanze

Wolfsschanze (; nesprávny preklad "Vlčí brloh") je označenie komplexu budov a bunkrov, nachádzajúceho sa blízko mesta Kętrzyn vo vtedajšom Východnom Prusku (dnes v Poľsku), slúžiaceho ako jeden z hlavných stanov Adolfa Hitlera počas druhej svetovej vojny. Bol miestom posledného pokusu o atentát na Hitlera. Komplex sa nachádzal v husto zalesnenej oblasti a pozostával z niekoľkých bunkrov a opevnených budov, obklopených niekoľkými prstencami zákopov obohnaných ostnatým drôtom. Súčasťou komplexu Wolfsschanze bolo aj letisko.
Wolfsschanze bol daný do užívania v roku 1941 a poslední nemeckí vojaci ho opustili 25. januára 1945 z dôvodu postupu Červenej armády. Nemeckí vojaci komplex čiastočne zničili, nakoľko Hitler ho považoval za príliš hodnotný na to, aby sa dostal do rúk sovietskym vojskám. V súčasnosti je Wolfsschanze celoročne otvorené múzeum.
Ženská štvorhra na Estoril Open 2009

Ženská štvohra na Estoril Open 2009 sa hrala ako súčasť Estoril Open 2009 od 4. do 9. mája 2009. Titul získali Američanky Raquel Kopsová-Jonesová a Abigail Spearsová, ktoré vo finále porazili kanadsko-maďarský pár Sharon Fichmanová, Katalin Marosiová 2-6 6-3 10-5. Pre R. Kopsová-Jonesovú to bol druhý a pre A. Spearsovú štvrtý titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Zoznam piesní Dary Rolins

Toto je zoznam piesní, ktoré naspievala, na ktorých hosťovala, ku ktorým napísala text alebo zložila hudbu speváčka Dara Rolins.
Zoznam.
poz. - pieseň (rok nahratia skladby) - duet - (autor hudby / autor textu piesne) - album – interpret albumu (rok vydania albumu/singla)
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
Poznámky.
Zoznam skladieb, ktoré sa nachádzajú na soundtracku "Darina Rolincová - Téměř růžový příběh", avšak speváčka nie je v kreditoch menovaná:
Richard Adam

Richard Adam (* 14. november 1930, Praha – † 14. október 2017) bol český spevák.
Jedna z niekdajších veľkých hviezd českého swingu 50. rokov 20. storočia, bratranec českej herečky Jaroslavy Adamovej. Najväčšiu slávu a popularitu dosiahol na prelome 50. a 60. rokov 20. storočia. Vystupoval často aj v zahraničí, populárny bol aj v bývalej NDR a v niekdajšom Sovietskom zväze. S nástupom normalizácie po roku 1968 bol režimom perzekvovaný. Na svojom konte mal približne 330 nahratých piesní, z čoho 250 ich bolo pre Československý rozhlas a 80 pre vydavateľský koncern Supraphon. Jeho vôbec najúspešnejšou piesňou sa stala pieseň "„Tina Marie“", ktorej sa na gramofónových platniach len v ZSSR predalo viac ako jeden milión kusov.
Gery Scott

Gery Scott vlastným menom Diana Geraldine Whitburnová (* 5. október 1923 - † 14. december 2005) bola anglická speváčka.
Miroslav Horníček

Miroslav Horníček (* 10. november 1918, Plzeň – † 15. február 2003, Liberec) bol český herec, spisovateľ, dramatik, režisér, výtvarník, humorista, glosátor a divadelný teoretik.
Brouci a motýli ve fotografii

Brouci a motýli ve fotografii je menšia, populárno-náučná knižná publikácia, ktorej autormi sú 
českí entomológovia RNDr. Jiří Pradáč, CSc. a doc. MVDr. Rudolf Hrabák, CSc. 
Autori sa snažili oboznámiť v knihe čitateľov s najčastejšie sa vyskytujúcimi druhmi chrobákov a motýľov v našich lesoch. Úvodná časť knihy podáva informácie o morfológii, vývoji a spôsobu života chrobákov a motýľov, ako aj ich systematike a zemepisnom rozšírení. V ďalšej časti sú uvedené jednotlivé druhy chrobákov a motýľov s uvedením ich stručného popisu a farebnou fotografiou, ktorá zachýtava jedincov hmyzu v ich prirodzenom prostredí. Návrh obálky s použitím fotografií autorov práce navrhol František Adámek. Kniha má 328 strán, 240 farebných fotografií a 9 perokresieb v texte. 
Ide o prvé vydanie, ktoré vyšlo v Státním zemědělském nakladatelství v Prahe v roku 1982. Náklad bol 30 000 kusov. Knihu vytlačila Severografia, n. p., závod Liberec. Vyšla pod číslom publikácie 3479. 
Práca slúžila pre záujemcov o chrobáky a motýle ako pekná publikácia, kde bolo uvedených veľa fotografií i informácií pre rozšírenie vedomostí, hlavne z radov začiatočníkov.
Včielka Maja (seriál z roku 1975)

Včielka Maja () je japonský animovaný seriál (anime) určený pre deti. Vznikol v roku 1975 v koprodukcii Japonska, Rakúska a NSR. Seriál si rýchlo získal popularitu dokonca aj v krajinách Východného bloku a dodnes sa vysiela v mnohých krajinách. Zvučku slovenskej, českej a nemeckej verzie naspieval Karel Gott, hudbu použitú v takmer všetkých jazykových mutáciách (okrem anglickej a japonskej) zložil Karel Svoboda, český text napísal Zdeněk Rytíř. Animovaný seriál voľne nadväzuje na populárnu nemeckú knihu "Včielka Maja a jej príhody", ktorú napísal Waldemar Bonsels v roku 1912.
Seriál mal prvú sériu (1975 – 1976, 52 dielov) a druhú sériu (1982 – 1983, 52 dielov). V druhej sa po prvýkrát predstavil myšiak Alexander.
Príbeh.
Príbeh sa odohráva väčšinu času v lese, v ktorom býva mladá včela Maja, ktorá je veľmi zvedavá a postupne spoznáva vonkajší svet a zvieratá, ktoré v ňom žijú. Sprevádzajú ju trúdik Vilko, ktorý je oproti nej dosť lenivý a lúčny koník Flip, ktorý koná zväčša rozumne a Maju a Vilka učí o nových veciach.
Motýle (kniha)

Motýle je kniha, ktorej autorom je známy slovenský spisovateľ, entomológ a fotograf Jozef Ponec. V roku 1982 to bola v Československu práca, ktorá v najväčšom rozsahu zobrazovala motýle a húsenice vo farebnom prevedení. 
Kniha vyšla vo vydavateľstve Obzor v Bratislave. Má 384 strán, 7 čierno-bielych fotografií a 330 farebných vyobrazení motýľov a húseníc, ktoré sa vyskytujú na území Slovenska. 
Vo všeobecnej časti pojednáva autor o stavbe tela motýľov (Lepidoptera), ich vývoji, ekológii, parazitoch húseníc, mimikry a o pohlavnej a sezónnej dvojtvárnosti. Táto časť je uzatvorená krátkymi kapitolami o hospodárskom význame, zemepisnom rozšírení a systematickom rozdelení motýľov. Každý obrázok motýľa je doplnený textom, kde je uvedený pomerne podrobný popis základných údajov o spôsobe života, ktoré sú uvedené vždy na strane oproti obrázku daného druhu motýľa. Práca je na záver doplnená registrom slovenských českých a vedeckým mien jednotlivých druhov motýľov.
Jaroslav Červenka

Jaroslav „Country“ Červenka (* 26. apríl 1937, Šintava – † 8. august 2006) bol slovenský džezový klarinetista, altsaxofonista, skladateľ, hudobný aranžér a pedagóg.
Jaroslav Červenka po skončení bratislavského konzervatória vyštudoval VŠMU. Po skončení štúdia vyučoval a neskôr sa stal riaditeľom ĽŠU v Seredi. Od roku 1952 spolu s bratom Jánom hrával so seredským Ali Jazz Bandom, ktorý sa od roku 1962 špecializoval na tradičný džez, ovplyvnený anglickou džezovou školou, hlavne hudbou Chrisa Barbera.
V rokoch 19701985 hrával a príležitostne komponoval a aranžoval skladby spolu s Petrom Lipom v Revival Jazz Bande, neskôr s ním pôsobil v Traditional &amp; Revival Jazz Bande Jaroslav Červenka patril medzi špičkových slovenských džezových a swingových hudobníkov, ktorý aktívne hrával až do svojej smrti. Je držiteľom mnohých ocenení, v roku 1993 dostal od Slovenskej jazzovej spoločnosti "Cenu Ladislava Martoníka" za celoživotnú propagáciu jazzu.
Bitka pri Tours

Bitka pri Tours (známa aj ako bitka pri Poitiers) je jedna z najdôležitejších bitiek 8. storočia. 
Odohrala sa v októbri (pravdepodobne niekedy medzi 10. a 25. októbrom 732 neďaleko Tours a Poitiers a vojsko Frankov vedené Karolom Martelom v nej porazilo arabskú armádu emira Abd ar-Rahmána. Zdroje sa rozchádzajú v tom, či šlo o veľkú bitku, ktorá je často heroizovaná, alebo len likvidáciu arabských prieskumných oddielov. Bitka je považovaná za koniec arabskej invázie do Európy.
Kóiči Wakata

Kóiči Wakata ( , * 1. august 1963) je japonský astronaut, zamestnanec japonskej vesmírnej agentúry JAXA. Od roku 1996 sa zúčastnil štyroch kozmických letov, naposledy štartoval 7. novembra 2013 v Sojuze TMA-11M na 187-dňovú misiu (Expedícia 38/39) s návratom 14. mája 2014.
Život.
Študoval na Univerzite Kjúšú (Kyushu University, bakalár 1987, magister 1989). Po skončení štúdia pracoval v Japonských aerolíniách (JAL, Japan Airlines), zaoberal sa otázkami predchádzania korózie a pevnosti konštrukcie lietadiel. 
Kozmonaut.
V apríli 1992 ho vybrali medzi astronautov oddielu Jaxa. Od augusta 1992 prešiel všeobecným výcvikom v Johnsonovom vesmírnom stredisku NASA v Houstone. V auguste 1993 získal kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu. Potom zostal v Houstone vo výpočtovom stredisku oddielu astronautov NASA. 
V decembri 1994 ho určili do posádky letu STS-72. Prvýkrát vzlietol do vesmíru na palube raketoplánu Endeavour. Let STS-72 trval od 11. do 20. januára 1996. Wakata obsluhoval manipulátor RMS (Canadarm, tzv. "kanadskú ruku"), okrem iného ním zachytil japonskou družicu SFU, ktorú raketoplán priviezol späť na Zem. 
V júni 1997 bol vybraný do posádky letu STS-92. Raketoplán Discovery odštartoval 11. októbra, pristál 24. októbra 2000. Programom letu bola dostavba ISS, predovšetkým inštalácia nosníka Z1, Wakata opäť obsluhoval manipulátor RMS (kanadskú ruku). 
Od októbra 2001 sa pripravoval na dlhodobý pobyt na ISS, súčasťou výcviku bola aj stáž v stredisku ESA v Kolíne nad Rýnom od augusta do septembra 2002 a Stredisku prípravy kozmonautov v Hviezdnom mestečku od decembra 2005. V júli 2006 bol veliteľom posádky pobývajúcej sedem dní v podmorskom obydlí NASA pri floridskom pobreží. V auguste 2006 bol predbežne určený do Expedície 16 na ISS a začal v Rusku prípravu na let, ale za mesiac bol z posádky odvolaný. V dňoch 16.27. januára 2007 absolvoval so Saližanom Šaripovom a Sóičim Nogučim výcvik na prežitie v lesoch za Moskvou. 
13. februára 2007 bol určený za člena Expedície 18 na ISS. Odštartoval v raketopláne Discovery 15. marca 2009 (let STS-119). Na ISS vymenil Sandru Magnusovou.
Zatiaľ svoj posledný let absolvoval na palube rakety Sojuz TMA-11M, ktorá odštartovala z kozmodromu Bajkonur 7. novembra 2013. Na palube niesla aj olympijskú pochodeň pre Zimné olympijské hry 2014 v Soči.
Kóiči na tejto misii strávil 187 dní s návratom 14. mája 2014.
Kóiči Wakata je ženatý, manželka je Nemka z Bonnu, majú syna.
Uršuľa (svätica)

Svätá Uršuľa, (), (* 3. storočie ?, Anglicko ? – † 3. storočie / 4. storočie ?, Kolín nad Rýnom) bola anglická svätica, dnes uctievaná ako patrónka uršulíniek. Súčasne je patrónkou Kolína nad Rýnom, mládeže, učiteliek a vychovávateliek.
Legendy.
Z chronologického hľadiska nie je o nej veľa poznatkov. Jej život je známy skôr z legiend. Podľa jednej z nich bola dcérou bližšie neznámeho anglického kráľa, ktorá bola zasnúbená s kresťanským šľachticom (jeho meno malo byť Aetherius). Princ sa mal stať pánom rozsiahleho územia (podľa legendy to malo byť Bretónsko), kde plánoval založiť novú vlasť. Uršuľa s nevestami vojakov ho mali nasledovať. Plavidlo so ženami sa dostalo do búrky, ktorá ho vohnala do ústia rieky Rýn až ku Kolínu. Ten bol obsadený v tom čase Hunmi, ktorí výpravu prepadli, dievčatá týrali a povraždili. Uršuľu pred smrťou zachránil iba záujem hunského kráľa, ktorý sa s krásnou ženou chcel oženiť. Uršuľa však odmietla, za čo bola usmrtená šípom. V tejto legende vystupuje počet panien, ktoré Uršuľu sprevádzali a zahynuli, od čísla jedenásť k neuveriteľným jedenásťtisíc. Ten istý počet nachádzame i pri množstve anjelov, ktorí po tragickej udalosti zostúpili z nebies a zahnali hunských bojovníkov. Obyvatelia Kolína potom mali možnosť postaviť nad hrobmi Uršule a jej družiek kostol.
Iná legenda hovorí o plánovanej svadbe Uršule s pohanským vládcom, kedy si vyžiadala trojročný odklad sobáša, ktorý chcela využiť na cestu do Ríma. Cestou ju sprevádzali družky (opäť jedenásťtisíc). Cesta skončila v Kolíne, kde sa odohral už známy príbeh. Uršuľa vraj vtedy vyhlásila, že radšej zomrie ako by sa mala vydať za hunského kráľa, čo sa aj stalo.
Legendy vo svetle faktov.
Legenda naberá reálnejšiu podobu po roku 1155, kedy sa v Kolíne podarilo objaviť ľudské kostry, ktoré boli prehlásené za ostatky Uršule a jej panien. Dnes nad miestom tohto strašného činu stojí kostol s relikviárovými výklenkami s inými ľudskými ostatkami, ktoré boli nájdené v roku 1106 pri rozširovaní mestských hradieb. Nad údajným Uršuliným hrobom stojí chrám s Uršulinou schránkou, vzácnym umeleckým artefaktom z 12. storočia. Uršuľa je vytesaná z bieleho alabastru a odpočíva v ležiacej polohe na čiernom mramorovom náhrobku. V tzv. „zlatej komore“ chrámu sa na všetkých stenách nachádzajú relikviárové výklenky pre ostatné mučenice a ich ostatky.
Svätica.
Svätá Uršuľa je jednou z najuctievanejších svätíc v kresťanskom náboženstve. Podľa nej bol pomenovaný rád, ktorý v roku 1535 v talianskej Brescii založila Angela Merici. Postava svätej Uršule býva častým námetom umelcov – Tintoretto, P. P. Rubens, Caravaggio, H. Memling a ďalší. Obraz s jej podobizňou visí v takmer každej zo svetových galérií. Ikonograficky býva sv. Uršula zobrazovaná ako ženská postava (v plášti) držiaca anglickú zástavu, šípy (alebo prebodnutá šípom), prípadne plaviaca sa na lodi, či so skupinou svojich družiek. Sviatok sv. Uršule pripadá na 21. október.
Robo Papp

Robo Papp (* 12. január 1982, Šaľa) je slovenský spevák. V roku 2003 naspieval v zoskupení G8 coververziu piesne skupiny Money Factor (pieseň pôvodne naspieval Dodo Dubán) "Vráť trochu lásky medzi nás". G8 tvorili: Igor Timko, Vratko Rohoň, Peter "Kuko" Hrivňák, Miko Hladký, Robo Papp, Rasťo Kopina, Mário „Kuly“ Kollár, Martin Máček.
Cyril Vasiľ

Prof. ICDr. Cyril Vasiľ, SJ, PhD. (* 10. apríl 1965, Košice) je slovenský gréckokatolícky arcibiskup „ad personam“ a eparchiálny biskup Košickej eparchie a od roku 2023 aj pápežský delegát pre Sýrsko-malabarskú cirkev na vyriešenie problémov spojených s implementáciou liturgickej reformy.
Životopis.
Stredoškolské štúdium absolvoval v Košiciach. V roku 1982 nastúpil na RKCMBF v Bratislave, kde absolvoval teologické štúdium, ktoré zakončil v roku 1987. 14. júna 1987 bol v Prešove vysvätený križevackým biskupom Slavomirom Miklovšom pre Prešovskú gréckokatolícku eparchiu. Po tom, čo mu štátne orgány zamietli možnosť legálne vycestovať na ďalšie teologické štúdia do Talianska, v auguste roku 1987 so súhlasom svojho predstaveného ordinára Jána Hirku emigroval. Koncom roku 1989 získal licenciát kánonického práva na Právnickej fakulte Pápežského východného inštitútu ("Pontificio Istituto Orientale"). V roku 1990 vstúpil do noviciátu Spoločnosti Ježišovej v Janove. V roku 1994 získal na Pápežskom východnom inštitúte doktorát z kánonického práva. V rokoch 20022007 bol dekanom Fakulty východného cirkevného práva a v rokoch 2007 až 2009 rektorom Pápežského východného inštitútu. Pôsobil ako profesor aj na Pápežskej Gregorovej univerzite v Ríme a Teologickej fakulte Trnavskej univerzity. Bol konzultorom Kongregácie pre východné cirkvi, Kongregácie pre náuku viery a Pápežskej rady pre pastoráciu presťahovalcov a cestujúcich.
Biskupská vysviacka.
Dňa 7. mája 2009 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za sekretára Kongregácie pre východné cirkvi a súčasne ho vymenoval za arcibiskupa titulárneho sídla Ptolemaida v Líbyi. Biskupskú vysviacku prijal dňa 14. júna 2009 v Bazilike Santa Maria Maggiore v Ríme z rúk križevackého vladyku Slavomíra Miklovša. Spolusvätiteľmi boli prešovský arcibiskup a metropolita vladyka Ján Babjak a košický eparchiálny biskup vladyka Milan Chautur. Jeho biskupské heslo je "Parati semper – Stále pripravení". Dňa 20. januára 2020 bol pápežom Františkom menovaný za apoštolského administrátora sede plena Košickej eparchie. Týmto menovaním ukončil činnosť sekretára Kongregácie pre východné cirkvi v Ríme a vrátil sa pôsobiť na Slovensko. Stal sa aj členom Rady hierarchov Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku a členom Konferencie biskupov Slovenska. Úradu apoštolského administrátora sa ujal v nedeľu 26. januára 2020 v Košiciach.
Pápež František ho 21. júna 2021 vymenoval za člena Najvyššieho tribunálu apoštolskej signatúry.
V stredu, 24. júna 2021 ho pápež František menoval za eparchiálneho biskupa Košickej eparchie, kde vystriedal Milana Chautura, ktorý požiadal o uvoľnenie z úradu. Svätý otec mu zároveň ponechal osobný titul arcibiskupa.
Vasiľ bol 31. júla 2023 menovaný za pápežského delegáta pre Sýrsko-malabarskú cirkev s osobitými právomocami. Jeho úlohou je priniesť riešenia na problémy, ktoré priniesla implementácia liturgickej reformy, najmä v Ernakulam-Angamalskej vyššej archieparchii.
Peter Ďuriš

Peter Ďuriš (* 10. apríla 1981, Slovensko) je bývalý slovenský futbalista, hral na poste stredopoliara.
ICE Aréna

ICE Aréna je zimný štadión v Prešove. Postavili ho v roku 1967. Je domovským štadiónom hokejového klubu HC Prešov. Kapacita hľadiska je 3 440 divákov a obsahuje 4 bufety, ktoré sú funkčné počas zápasov A-mužstva a tak isto aj mládeže. Kapacita ľadovej plochy pre verejné korčuľovanie je 350 osôb.
V rokoch 20052007 niesol názov "Sedlo aréna", pretože je v tvare sedla, neskôr získal zimný štadión názov "ICE aréna". Naposledy prešovská ICE aréna zažila hokejový ošiaľ v roku 1988, keď do Prešova vtedy zavítalo mužstvo z Dubnice. Vtedy na zápase bolo prítomných 7 000 divákov. V roku 1992 sa konal aj medzištátny zápas medzi Slovenskom a USA do 20 rokov. V rokoch 2019 a 2020 prešiel štadión rozsiahlejšou rekonštrukciou, ktorá bola pre túto takmer päťdesiatročnú budovu nevyhnutná. Upravili sa šatne, rolbáreň, pribudli nové svetelné tabule a v poslednej etape došlo k výmene všetkých okien v hľadisku a k inštalovaniu nových LED svietidiel nad ľadovú plochu, ktoré majú polovičnú úsporu v porovnaní s pôvodným osvetlením. Takisto boli doložené aj sedačky v hľadisku. Rekonštrukcia bola veľmi nevyhnutná a teraz ICE aréna spĺňa základné kritéria. V druhej etape rekonštrukcie sa plánuje zateplenie, rekuperácia, odvlhčenie a zníženie energetickej náročnosti štadióna. Taktiež je v budúcnosti naplánovaná nová multimediálna kocka.
Obi (opasok)

Obi je opasok, ktorý sa nosí na kimone v karate. Má farby od bielej až po čiernu, niekedy až červenú. Biely pás je bez skúšok technickej vyspelosti tzv. kyu, všetky ostatné sa väčšinou dostávajú za kata (súbor cvičení), kihon (cvičenie na mieste) a kihon-ido (cvičenie v pohybe).