burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rímska diecéza

Rímska diecéza (; ) je cirkevná správna jednotka pod priamou jurisdikciou pápeža, ktorý je rímskym biskupom a patriarchom a najvyšším pontifikom a vodcom celosvetovej katolíckej cirkvi. Pápežstvo je ako Svätá stolica zvrchovaným subjektom s diplomatickými vzťahmi [3] a občianskou jurisdikciou nad mestským štátom Vatikán, ktorý sa nachádza geograficky v Ríme. Rímska diecéza zaberá územia Vatikánu a centrálne časti Rímu. Je metropolitnou diecézou Rímskej provincie, jednej zo 16 cirkevných provincií v Taliansku. Prvým rímskym biskupom bol v prvom storočí svätý Peter. Úradujúcim biskupom je od 13. marca 2013 pápež František.
Historicky slúžilo v úrade rímskych biskupov (t.j. rímskych pápežov) veľa rodených Rimanov alebo Talianov. Od roku 1900 bol však jediný rímsky biskup – Riman, Pius XII. (v rokoch 1939–1958). Od roku 1978, keď bol zvolený pápežom Ján Pavol II., pôsobia v diecéze netalianski rímski biskupi.
Diecéza je metropolitnou arcidiecézou Rímskej cirkevnej provincie a primaciálnou stolicou Talianska. Sídelná katedrála diecézy je arcibazilika svätého Jána v Lateráne. Prímasom Talianska je pápež, ktorý má prednosť pred talianskymi stolicami a tiež prednosť v jurisdikcii nad všetkými ostatnými biskupskými stolicami sveta podľa katolíckej tradície.
Tanečnica (vrch vo Veľkej Fatre)

Tanečnica () je vrch Veľkej Fatry. Leží v liptovskej vetve jej hlavného hrebeňa, medzi Rakytovom a Skalnou Alpou, približne juhozápadne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v tzv. liptovskej rázsoche. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a zasahuje na katastrálne územia obcí Liptovské Revúce a Ľubochňa. Tanečnica sa nachádza na hrebeňovke, ktorá vedie z Ružomberka na Ploskú a traverzuje vrchol západným svahom. Najbližším sídlom sú približne východne ležiace Liptovské Revúce. Susednými vrchmi sú severne ležiaca Skalná Alpa () a juhozápadne ležiaci Rakytov (). Vrch je súčasťou národného parku a národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa. 
Opis.
Vrch je súčasťou liptovského hrebeňa v centrálnej časti Veľkej Fatry a je severným susedom mohutného Rakytova. Vypína sa nad obcami Liptovské Revúce a Liptovská Osada, ležiacimi v Revúckej doline na východ a juhovýchod od hrebeňa, kam do rieky Revúca steká i prebytková voda. Západné svahy klesajú do Ľubochnianskej doliny, kam smerujú vodné toky zo západnej časti Tanečnice. Vrch je na východných svahoch výrazne menej zalesnený, než na opačnej, západnej časti hrebeňa. Vrchol však poskytuje kruhový výhľad.
Výhľady.
Hôľnatý vrchol bez vyššieho porastu a značná nadmorská výška umožňuje ďaleký rozhľad. Časť horizontu zatieňujú okolité velikány Veľkej Fatry, no pri vhodných podmienkach je veľmi dobre viditeľná Malá Fatra a časť Nízkych Tatier, no nezriedka sa na horizonte ukážu Vysoké Tatry, Poľana, Veľký Choč, hrebeň Oravskej Magury a Moravsko-sliezskych Beskýd.
Prístup.
Vrchol je prístupný odbočením zo značenej trasy:
Diakonikon

Diakonikon (, , , ) je postranná miestnosť spravidla pripojená k južnej strane apsidy kresťanského chrámu v ranokresťanskej, byzantskej a ruskej architektúre. Táto miestnosť slúžila ako šatňa pre obradné potreby (rúcha, knihy a antipendia použité pri bohoslužbách) diakonov podľa čoho je pomenovaná. Plnila funkciu neskoršej sakristie, kde sa vítal biskup, obliekali sa kňazi, diakoni a primalí sa dary. Symetricky zo severnej strane bol k apside pripojený prothesis (žertveník), kde boli uchované liturgické predmety. 
Diakonikon bol spolu s prothesis označovaný za pastorórium, ktoré v Starom zákone označoval pokladnicu alebo kňazskú časť v Šalamúnovom chráme. Pastofória sa prvýkrát písomne spomínajú v 4. storočí, ako schránky pozostávajúca z dvoch častí umiestnených vo východnej časti chrámu. Zvyčajne lemujú apsidu a niekedy s ňou tvoria trojapsidu (sanktuárium) typický prvok byzantskej architektúry. Vyskytuje sa v sýrskych, afrických, ruských chrámoch a často dokonca aj v iných regiónov. Pravdepodobne má toto usporiadanie pôvod v severnej Sýrii, kde majú obdĺžnikový tvar. Niekedy sa objavuje ako samostatne stojaca stavba. Za vlády Justína II. (565574) sa v dôsledku zmeny liturgie diakonikon a prothesis umiestnili do samostatných miestností po stranách apsidy. Pred tou to zmenou existovala iba samotná apsida. Názov diakonikon sa začal obmedzovať na zodpovedajúcu sakristiu južne od apsidy, ktorá sa niekedy používala na rôzne účely. Uličkami diakonikon komunikoval priamo s apsidou, svätyňou a bemou.
Saúd

Saúd (iné prepisy: Suúd, Su’úd, Sa’úd; nepresný prepis alebo poslovenčený názov: Saud) môže byť:
Oliva (sieť čerpacích staníc)

Oliva bola značka slovenskej siete čerpacích staníc, ktorú prevádzkovala spoločnosť Oliva group s.r.o.. Spoločnosť Oliva group s.r.o. bola založená 7. júna 2012. Sieť disponovala 26 čerpacími stanicami, ktoré od októbra 2022 sa volajú ORLEN express, ktorú prevádzkuje poľská spoločnosť ORLEN.
Koncept čerpacích staníc Oliva bol navrhnutý tak, aby zapadol do okolitého prostredia. Aby nebola plocha čerpacej stanice veľká, nie je na predaj doplnkový tovar. Pre zákazníkov je k dispozícii tankovanie samoobslužnou a bezkontaktnou formou. Čerpacie stanice fungujú nonstop 24 hodín. Vo vybraných hodinách je na čerpacích staniciach k dispozícii aj obsluha. 
Sieť čerpacích staníc Oliva je členom Slovenskej asociácie petrolejárskeho priemyslu a obchodu (SAPPO).
Pozitívna diskriminácia

Pozitívna diskriminácia (anglicky: reverse discrimination) je nevhodnosť alebo prehnanosť afirmatívnej akcie, čím vzniká diskriminácia opačná (diskriminuje naopak tú časť, na ktorú sa kompenzačné opatrenie nevzťahuje, tým, že ju relatívne znevýhodňuje voči kompenzovanej skupine).
Kategórie ľudí pre účely diskriminácie sú určené zákonom (užší pojem diskriminácie): pohlavie, náboženské vyznanie alebo viera, rasa, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, zdravotné postihnutie, vek, sexuálna orientácia, manželský stav a rodinný stav, farba pleti, jazyk, politické alebo iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, majetok, rod alebo iné postavenie alebo oznámenie kriminality alebo inej protispoločenskej činnosti. V iných štátoch môžu byť definované iné skupiny, je možné jednotlivo uvažovať aj o iných kategóriách, či riešiť diskrimináciu zvierat alebo vecí (širší pojem diskriminácie).
Kompenzácia môže byť nevhodná z dôvodu použitého spôsobu (často sa použijú peniaze alebo fyzických prostriedkov na kompenzovanie všemožných nehmotných rozdielov) alebo môže byť prehnaná (napr. kompenzácia platu, pričom sa nevyžaduje rovnaký pracovný výkon).
Samotná existencia necitlivého kompenzovania priťahuje určitých ľudí zaradiť sa do menšinovej skupiny, aby sa dostali k výhodám kompenzácie, a tým vytvárajú ďalší podtyp pozitívnej diskriminácie. Napr. žobrák môže na vhodnom mieste vyzbierať väčšiu sumu ako zamestnanec, čo láka podvodníkov. Podobne výhody ŤZP lákajú podvodníkov, aby získali status ŤZP. Zneužiť je možné všetky kategórie, krátkodobo alebo aj trvalo.
Pozri tiež Afirmatívna akcia.
Eben

Eben môže byť:
Ben

Ben môže byť:
Zoznam prezidentov Maďarska

Toto je zoznam prezidentov Maďarska.
Maďarská republika rád (1919).
Politické strany:
Prvá maďarská republika (19191920).
Politické strany:
Maďarské kráľovstvo (19201946).
Politické strany:
Druhá maďarská republika (19461949).
Politické strany:
Maďarská ľudová republika (19491989).
Politické strany:
Maďarsko (od 1989).
Politické strany:
Alejandro Rejón Huchin

Wilberth Alejandro Rejón Huchin (* 18. máj 1997, Mérida, Mexiko) je mexický básnik, kultúrny manažér a novinár. Zakladajúci riaditeľ medzinárodného festivalu poézie v Tecoh. Časť jeho diela bola preložená do arabčiny, taliančiny, rumunčiny. Za svoju literárnu a kultúrnu tvorbu získal rôzne ocenenia.
Ústredná knižnica Slovákov v Chorvátskej republike

Ústredná knižnica Slovákov v Chorvátskej republike () je hlavná vedecká, kultúrna, informačná a vzdelávacia knižnica Slovákov v Chorvátsku. Nachádza sa v meste Našice v Chorvátsku a bola založená v roku 1998. Fondy a zbierky knižnica obsahujú 3 712 knižničných jednotiek.
Cnosti teologické

Cnosti teologické alebo Tri hlavné cnosti (tal. "Virtù Cardinali e Teologali") je lunetová freska talianskeho renesančného maliara Raffaela Santiho z roku 1511 v miestnosti nazvanej "Stanza della Segnatura" v Apoštolskom paláci vo Vatikáne.
Úplný názov maľby "Kardinálske a teologické cnosti" poukazuje na mravné zásady, ktoré by mali charakterizovať každého duchovného - Statočnosť, Prezieravosť a Zdržanlivosť.
Vznik maľby.
Monumentálna maľba, zaberajúca priestor lunety južnej steny, je súčasťou Raffaelovho cyklu fresiek, ktorých vytvorením umelca poveril pápež Július II.. Vznikla ako posledná v tejto miestosti (po freskách "Aténska škola", "Dišputa o Sviatosti oltárnej" a "Parnas").
Opis fresky.
Plochu lunety vypĺňa maľba, na ktorej umelec zachytil tri ženské postavy a päť postáv putti v jednoduchej krajine. Postavy žien personifikujú hlavné kardinálske (ľudské) cnosti; putti zasa predstavujú tri hlavné teologické (Božské) cnosti: Charitu, Nádej a Vieru.
Ženská postava v brnení úplne vľavo predstavuje Udatnosť (lat. "Fortitudo"). Ľavou rukou hladi leva a pravou sa pridržiava kmeňa čierneho duba. Dub symbolizuje silu; súčasne je odkazom na rodinu Della Rovere, z ktorej pochádzal Július II. Putti zľava predstavujúci Charitu odtrháva žalude z dubovej vetvičky.
Do stredu maľby Raffael umiestnil na podstavci sediacu postavu ženy v šatách s okrídlenou hlavou Gorgony na hrudi. Žena personifikujúca Prezieravosť ("Prudentia") pohľad upiera do zrkadla, ktoré drží v pravej ruke. Z nej na ňu hľadí tvár predstavujúca rímskeho boha Janusa. Rimania ho zobrazovali s dvoma tvárami, lebo podľa ich predstáv videl dopredu i dozadu (alegorizoval minulosť i budúcnosť, múdrosť i poznanie súčasne; tvár starého muža pozerá do minulosti, z ktorej čerpá skúsenosti, mladá tvár hľadí do budúcnosti v očakávaní nových poznatkov). Putti s horiacou pochodňou predstavuje cnosť Nádej.
Vpravo sedí Striedmosť ("Temperantia"). Drží uzdu Zdržanlivosti a sprevádza ju putti predstavujúci Vieru, ktorý pravou rukou ukazuje hore do neba.
Podľa starogréckeho filozofa Platóna okrem Udatnosti, Prezieravosti a Striedmosti existovala štvrtá kardinálska cnosť - Spravodlivosť ("Iustitia"). Tú však Raffael do tejto scény nezahrnul. Spravodlivosť, ktorá je z hierarchického hľadiska považovaná za vyššiu ako ostatné cnosti, namaľoval osobitne v jednom z medailónov klenby. Odkazuje na ňu ženská postava držiaca váhy a meč priamo nad lunetou. 
Výmaľba steny.
Pod maľbou "Cnosti" je stena pri okne miestnosti pokrytá dvoma ďalšími freskami. Na maľbe vľavo, navrhnutej Raffaelom no prevedenej jeho maliarskou školou, vidíme byzantského cisára Justiniána ako z rúk právnika Flavia Triboniana berie knihu obsahujúcu spis "Digesta" (ide o jeden zo spisov cisárovho občianskeho zákonníka známeho ako "Corpus iuris civilis"). Pendantom tejto maľby je na pravej strane okna freska (autorom bol sám Raffael), na ktorej pápež Gregor IX. (s portrétnymi črtami Júliusa II.) prijíma od Raimunda de Peñafort, dominikánskeho mnícha, kódex kanonického práva známy ako "Liber extra".
Peter Žeňuch

Prof. PhDr. Peter Žeňuch, DrSc. (* 8. október 1971, Michalovce) je slovenský slavista, jazykovedec a kulturológ. Venuje sa výskumu cyrilských písomných prameňov, cirkevnej slovančine, byzantsko-slovanskej tradícii a kultúre na Slovensku a v karpatskom priestore. Skúma používanie ľudového, literárneho i sakrálneho jazyka ako identifikátora etnickej a konfesionálnej príslušnosti. Nepoznané cyrilské písomné pramene edične spracúva a sprístupňuje v rámci pramennej edície Monumenta byzantino-slavica et latina Slovaciae, ktorá vznikla zo spolupráce s prof. Cyrilom Vasiľom SJ a Pontificio Istituto Orientale v Ríme, a v rámci supplementa časopisu "Slavica Slovaca".
Je vedúcim vedeckým pracovníkom v Slavistickom ústave Jána Stanislava SAV (riaditeľ v rokoch 20052019), predseda Slovenského komitétu slavistov, člen Medzinárodneho komitétu slavistov, hlavný redaktor časopisu Slavica Slovaca, člen redakčnej rady Krakowsko-Wileńskie Studia Slawistyczne, Славянский альманах, Проглас, zakladateľ a člen redakčnej rady časopisu Culturologica Slovaca. Pôsobil ako člen viacerých univerzitných a fakultných vedeckých rád na Slovensku.
Životopis.
Ako vedecký ašpirant (doktorand) obhájil kandidátsku dizertačnú prácu v odbore jazykoveda konkrétnych jazykových skupín (CSc.) v roku 1998 v Slavistickom ústave Jána Stanislava SAV. V rokoch 20012010 pôsobil ako samostatný vedecký pracovník, od roku 2010 ako vedúci vedecký pracovník. Doktorskú dizertačnú prácu (DrSc.) na tému „Medzi Východom a Západom: cyrilské paraliturgické piesne“ obhájil v roku 2008. Vedecká rada Slovenskej akadémie vied mu v roku 2009 udelila vedeckú hodnosť doktora filologických vied v odbore slovanské jazyky.
V rokoch 20022011 pôsobil v Ústave slavistiky Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne ako docent pre slovanské jazyky a literatúry (habilitácia v odbore slavistika – slovanské literatúry v roku 2005 na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre). V rokoch 20082013 pôsobil ako docent na Katedre kulturológie Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre a ako vysokoškolský profesor v rokoch 20132018 (inaugurácia v odbore kulturológia v roku 2013). Od 1. februára 2018 pôsobí ako vysokoškolský profesor na Katedre slovenského jazyka a literatúry Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.
Absolvoval štipendijný vedeckovýskumný pobyt podporený nadáciou Alexander von Humboldt Stiftung v Patristickej komisii Vestfálskej akadémie vied (Patristische Kommission der Akademie der Wissenschaften von Nordrhein-Westfalen) pod patronátom významného nemeckého slavistu prof. Hansa Rotheho v Bonne v rokoch 20032005 a 2010, Institut for Balkan Studies v Solúne v Grécku v roku 1996, výskumné a prednáškové pobyty v Bulharsku, Rusku, Česku, Srbsku, Poľsku, na Ukrajine.
Žertveník

Žertveník () môže byť:
István Dobi

István Dobi () (* 31. december 1898, Szőny - † 24. november 1968, Budapest) bol maďarský politik a jeden z kľúčových predstaviteľov socialistického režimu v Maďarsku po druhej svetovej vojne. V rokoch 19481952 bol premiérom Maďarska. V rokoch 19521967 bol maďarským prezidentom, tá funkcia sa však od prijatia novej ústavy v roku 1949 nazývala predseda prezídia Maďarskej ľudovej republiky. V rokoch 19491952 bol predsedou Malorolnické strany.
Biografia.
Malorolnická strana bola po roku 1945 v Maďarsku najsilnejšiou stranou a vyhrala prvé povojnové voľby. Ich predseda Ferenc Nagy vytvoril vládu, v ktorej predsedal v rokoch 19461947. V roku 1947 však bola časť vedenia Nezávislej maloroľníckej strany (FKgP) pozatýkaná v rámci procesu s tzv. protištátnym sprisahaním. Ferenc Nagy utiekol do USA a vplyv v strane prevzala ľavicová skupina na čele s Istvánom Dobim, ktorý stranu potom priviedol do Vlasteneckého ľudového frontu (obdoba československého Národného frontu), ktorá vytvárala v ére komunistického režimu jednotnú volebnú kandidátku, už dominovala najskôr Komunistická strana (od roku 1948 po zlúčení so sociálnou demokraciou premenovaná na Maďarskú stranu pracujúcich, od roku 1956 na Maďarskú socialistickú robotnícku stranu). Dobiho ovládnutie populárnej Maloroľníckej strany bolo kľúčovým taktickým manévrom pri nastolovaní režimu sovietskeho typu v povojnovom Maďarsku. Dobi bol za to odmenený funkciou predsedu vlády, v roku 1952 bol však nahradený komunistickým lídrom Mátyásom Rákosim. Dobi potom dostal funkciu prezidenta, tá bola v tej dobe avšak skôr symbolickou. Nakoniec Dobi v roku 1959 vstúpil do Maďarskej socialistickej robotníckej strany a stal sa členom ich ústredného výboru.
Sfax

Sfax () je prístav a druhé najväčšie mesto v Tunisku. Nachádza sa 240 km južne od Tunisu, na pobreží Stredozemného mora. V roku 2014 tu žilo 330 440 obyvateľov. Mesto založené v roku 849 je sídlom rovnomenného guvernorátu o rozlohe 7 545 km² s 945 000 obyvateľmi. V roku 1986 tu bola založená univerzita, ktorá má v súčasnosti 8 fakúlt.
Popis mesta.
Jadro mesta tvorí stará medina vo vnútri hradieb. V roku 1956 v nej žilo okolo 10 600 obyvateľov, v roku 1998 to bolo 3 800. Do mediny sa vstupuje bránou "Bab Diwan" s tromi oblúkmi zo 14. storočia. Počas francúzskeho protektorátu vzniklo vedľa nové mesto s radnicou a vlakovou stanicou. Centrom nového mesta je námestie "Place de la République" kde sa nachádza pomník prezidenta Habib Burgiba a radnica postavená Francúzmi na začiatku 20. storočia. V prízemí radnice je "Archeologické múzeum". V južnej časti mediny je pevnosť - "kasba" z 12. storočia s "Múzeom tradičnej architektúry".
História.
3 km severne od súčasného centra mesta stálo kedysi antické mesto "Taparura". Zachovalo sa z neho veľmi málo, od roku 849 jeho zvyšky slúžili ako stavebný materiál pre novo budovaný Sfax. Z Sfaxu sa stal dôležitý prístav pre vývoz olivového oleja a sušených rýb. V rokoch 1148-1156 mesto obsadil sicílsky kráľ Roger II. Po zriadení francúzskeho protektorátu v roku 1881 bolo pri dobývaní silne poškodené francúzskou armádou. Ďalšie škody utrpelo za druhej svetovej vojny v rokoch 1942-1943 pri bojoch medzi nemeckou armádou a Spojencami. Blízko mesta je vojenský cintorín vojakov z oboch svetových vojen. Z druhej svetovej vojny je tu pochovaných 1 253 zahraničných vojakov, z toho 52 neidentifikovaných.
Doprava.
Sfax je napojený na úzkorozchodnú železničnú sieť. Železnica odtiaľto vedie na sever do Tunisu, na juh do Gabes a na západ do vnútrozemskej Gafsy a Tozeuru. V druhom najväčšom tuniskom prístave kotví okolo 1 300 lodí ročne. Prístav slúži na prepravu priemyselného tovaru a vedie odtiaľto aj lodná linka na 20 km vzdialené ostrovy Kerkennah. V roku 1980 bolo 6 km juhozápadne od mesta vybudované medzinárodné letisko. Jeho súčasná kapacita je okolo 500 000 cestujúcich ročne. Má pravidelné spojenie s Parížom.
Ekonomika.
Ekonomika sfaxského regiónu bola vždy založená na výrobu olivového oleja a rybolovu. Je tu asi 6,1 milióna olivovníkov a 5 miliónov mandľovníkov , čo predstavuje 38,5% tuniskej výroby olivového oleja a 30% mandlí. Po hlavnom meste je najväčšou priemyselnou oblasťou v krajine a obchodným centrom. Turizmus sa sústreďuje skôr na iné tuniské miesta.
Krivánsky potok (prírodná pamiatka)

Krivánsky potok je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Cerová vrchovina.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Podkriváň a Píla, v okresoch Detva a Lučenec v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1999 na rozlohe 10,2341 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany. 
Predmetom ochrany je: "Horný tok Krivánskeho potoka v dĺžke cca 2,65 km s pobrežnou vegetáciou, s výskytom chráneného a ohrozeného druhu flóry - perovníka pštrosieho (Matteuccia struthiopteris). Pozornosť si zasluhuje výskyt nezábudky močiarnej a zubačky žľaznatej."
Zoznam pravoslávnych metropolitov českých krajín a Slovenska

Arcibiskup pražský alebo arcibiskup prešovský, metropolita Pravoslávnej cirkvi v českých krajinách a na Slovensku (, ) je oficiálny titul vedúceho predstaviteľa Pravoslávnej cirkvi v českých krajinách a na Slovensku, jednej z najmladších autokefálnych cirkví. Cirkev funguje od roku 1921.
Sebeș (mesto)

Sebeș je rumunské mesto v župe Alba. Žije tu 27 019 obyvateľov (2011). Administratívne k mestu náležia aj tri okolité dediny.
Abrud

Abrud (, , , sasky "Grissa") je rumunské mesto v župe Alba. V roku 2011 tu žilo 5 072 obyvateľov.
Administratívnou súčasťou mesta sú aj dediny Abrud-Sat, Gura Cornei a Soharu.
Poloha.
Leží 10 km južne od mesta Câmpeni v Sedmohradskom rudohorí.
Významní ľudia.
Narodili sa tu:
Marley Sheltonová

Marley Sheltonová (; * 12. apríl 1974, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka, známa z filmov ako "Pleasentville" (1998), "Sugar and Spice" (2001), "Sin City: Mesto hriechu" (2005), "Planet Terror" (2007), "A Perfect Getaway" (2009), "Vreskot 4" (2011) či Solace (2015).
Detstvo a mladosť.
Sheltonová sa narodila v Los Angeles v Kalifornii ako dcéra učiteľky a bývalej speváčky Carol a režiséra a producenta Christiphera Sheltonovým. Je druhou najstaršou zo štyroch dcér. Vyrastala v Eagle Rock, kde navštevovala aj strednú školu. Neskôr navštevovala Kalifornskú univerzitu, kde vyštudovala film a divadlo.
Kariéra.
Jej prvou väčšou rolou bola Wendy Peffercon v komédii "Sandlot" z roku 1993. V roku 1998 hrala vo filme "Pleasentville", kde stvárnila postavu Margaret, do ktorej sa zaľúbi Tobey Maguire.
V roku 2001 si zahrala hlavnú rolu v čiernej komédii "Sugar and Spice". Vo filme sa predstavila po boku Jamesa Marsdena, Meny Suvari, Marly Sokoloff či Melissy George. Aj napriek zmiešaným recenziám od filmových kritikov, získala Sheltonová pozitívne ohlasy za svoj herecký výkon. V rovnakom roku hrala aj v horore "Valentine" po boku Denise Richards a Davida Boreanaza.
Menšiu rolu získala v romantickej komédii "Uptown Girls", po boku Dakoty Fanning a Brittany Murphy. Film mal premiéru v auguste 2003. V rovnakom roku hrala tiež vo filme "Dallas 362". Film získal cenu filmových kritikov na medzinárodnom filmovom festivale CineVegas 2003 v Las Vegas (Nevada). V rovnakom roku hrala vo filme "Grand Theft Parsons" ktorý získal zmiešané recenzie od filmových kritikov.
V roku 2005 stvárnila menšiu úlohu vo filme Sin-City: Mesto hriechu.
V roku 2007 ju obsadili režiséri Quentin Tarantino a Robert Rodriguez vo filme "Grindhouse", v časti "Planet Terror". Sheltonová stvárnila rolu Dr. Dakoty Block, manželku Jamesa Brolina. Od roku 2008 do roku 2009 účinkovala v televíznom seriály "Eleventh Hour". O rok neskôr (2009) hrala v psychologickom thrilleri "A Perfect Getaway" s Millou Jovovich, Timothym Olyphantom a Chrisom Hemsworthom.
V roku 2011 stvárnila policajtku Judy Hicks vo horore "Vreskot 4", ktorú mala pôvodne hrať Lake Bell. Postavu získala po tom, čo Bellová odmietla účasť vo filme.
Objavila sa tiež v desiatich epizódach televízneho seriálu "Rise", z roku 2018.
V roku 2020 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Manhunt", kde sa objavila v troch epizódach. V septembri 2020 potvrdila, že si zopakuje rolu Judy Hicks v horore "Vreskot."
Súkromný život.
Vo voľnom čase sa rada venuje joge a pilates. Tiež rada cestuje a navštívila niekoľko krajín v Južnej Amerike, Ázii a Afrike.
Počas jej štúdia chodila s Nicholasom Brendonom. Od roku 2001 je jej manželom producent Beau Flynn, s ktorým má dve dcéry.
V máji 2010 bola zatknutá, kvôli šoférovaniu pod vplyvom alkoholu. Bola prepustená na kauciu a musela zaplatiť pokuty a dostala podmienečný trest.
Prothesis (rozlišovacia stránka)

Prothesis (, slovenská výslovnosť [protezis]; niekedy aj protesis) môže byť:
Puškinova ulica (Košice)

Puškinova ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej južný koniec začína na križovatke ulíc Drevný trh a Krmanova. Severný končí na Mlynskej ulici.
Ulica je po celej jej dĺžke dostupná autom. V jej strede sa nachádza Nová ortodoxná synagóga.
Názov ulice.
Puškinova ulica dostala svoje meno podľa ruského básnika Alexandra Sergejevičova Puškina. V minulosti niesla viaceré názvy ako: , a .
Senný trh

Senný trh je ulica:
Senný trh (Košice)

Senný trh je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej západný koniec začína na Námestí osloboditeľov a východný končí na ulici Protifašistických bojovníkov. Do ulice sa napájajú ulice ako: Drevný trh a Bottova.
Celá ulica je jednosmerne dostupná autom a po jej celej dĺžke aj električkovou dopravou. Pri križovatke s ulicou Drevný trh sa tu nachádza Feldov park a busta samotného Ľudovíta Felda. Ďalej sa na ulici nachádza budova Všeobecnej zdravotnej poisťovne a na križovatke s Bottovou Hotel Gloria Palac. Na strane kde vedie električková trať sa nachádza obchodné centrum Aupark a Aupark Tower.
Názov ulice.
Ulica Senný trh dostala svoje meno podľa trhu, ktorý sa tu kedysi nachádzal. Za svoju existenciu vystriedala názvy ako: a Námestie Janka Kráľa.
Syndróm XXX

Syndróm XXX je variácia chromozómov, pri ktorej je u žien jeden nadpočetný chromozóm X v každej bunke. Väčšina žien s týmto variantom chromozómov sa ničím nelíši od žien s bežným variantom XX, a to vrátane plodnosti. Môžu sa ale u nich vyskytnúť problémy s učením, oslabením svalstva a vyšší vzrast. Vyskytuje sa u 1/1000 žien.
Martin Mikovič

Martin Mikovič (* 12. september 1990, Trnava) je slovenský futbalový obranca, hrajúci za slovenský klub Spartak Trnava.
Kariéra.
Debutoval 10. apríla 2010 v zápase Spartak Trnava proti Senici. Neskôr sa stal kapitánom.
28. februára 2017 podpísal trojročný kontrakt s poľským tímom Termalica Nieciecza.
Peter Bebjak

Doc. Mgr. art. Peter Bebjak ArtD. (* 1. september 1970, Partizánske) je slovenský filmový režisér, herec, producent a scenárista. Je držiteľom ceny Slnko v sieti za Najlepšiu réžiu za film "Čiara". Jeho filmy získali spolu 6 cien a 23 nominácií národných filmových cien Slnko v sieti.
Životopis.
Mladosť a štúdium.
Peter Bebjak sa narodil v Partizánskom a vyrastal v Chynoranoch ako najmladší z piatich súrodencov. Jeho otec pracoval v obuvníckej fabrike ZDA Partizánske, mama bola v domácnosti a zomrela, keď mal 12 rokov. Počas štúdií na Strednej priemyselnej škole strojníckej v Partizánskom hrával Bebjak v školskom divadelnom krúžku, spieval v spevokole a tiež neskôr založil s kamarátmi folklórny súbor, v ktorom tancoval.
Po skončení strednej školy sa chcel ísť študovať réžiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Keďže však odbor neotvorili, prihlášku poslal na herectvo. Neprijali ho, avšak neúspešných uchádzačov o štúdium herectva pozvali na konkurz do Krajského bábkového divadla v Banskej Bystrici. Na konkurze Bebjak uspel a v divadle pôsobil jeden rok. Od roku 1989 bol študentom bábkoherectva na VŠMU a v druhom ročníku dostal ponuku prestúpiť na herectvo. Po skončení herectva bol prijatý tiež na filmovú a televíznu réžiu na VŠMÚ, štúdium zavŕšil v roku 1999.
Filmová kariéra.
Medzi prvé Bebjakove autorské počiny patria réžie krátkych filmov "Expetacio", "Miraculus" a absolventský film "Štefan", za ktorý získal Cenu študentskej poroty, na súťaži Igric (študentskú prémiu za hraný film) a v rámci festivalu Áčko cenu za najlepší hraný film a najlepšiu kameru. V roku 2006 režíroval 9 epizód dokumentárneho seriálu Najväčšie kriminálne prípady Slovenska. V roku 2007 natočil krátky tanečný film "Darkroom" a v roku 2010 film s rovnakou tematikou "Voices". 
Jeho celovečerným režisérskym debutom je snímka "Marhuľový ostrov" z roku 2011. "Marhuľový ostrov" získal cenu Grand Prix na filmovom festivale vo francúzskom Rouene. Režíroval tiež celovečerné filmy "Zlo", "Čistič", "Čiara" či "Trhlina". "Čistič" mal v roku 2016 premiéru na festivale Panorama Europe v New Yorku, bol ocenený na festivale v talianskom Lecce za najlepšiu kameru a za strih získal strihač Marek Kráľovský filmovú cenu Slnko v sieti. Rozsiahla je tiež jeho televízna tvorba. V produkčnej spoločnosti DNA Production, ktorú vlastní od roku 2001 spolu s producentom Rastislavom Šestákom, vznikli televízne seriály "Za sklom", "Rex", "Odsúdené", "Dr. Ludsky", "Nevinní" či "Vdova". Pre Českú televíziu Bebjak režíroval seriály "Spravedlnost", "Četníci z Luhačovic" či "Kriminálka Anděl".
Jeho film "Správa" bola slovenskou nomináciu na najlepší medzinárodný film na Academy Awards 2021.
Osobný život.
Peter Bebjak je gej, žije s partnerom, výtvarníkom Andrejom Dúbravským.
Štefánikova ulica (Košice)

Štefánikova ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Ulica je rozdelená do dvoch samostatných ciest. Jej severný koniec začína na ulici Gorkého a Továrenská a južný končí na ulici Protifašistických bojovníkov a Mlynská. Do ulice sa napájajú ulice ako: Podtatranského, Stará baštová, Vodná, Rumanova, Kmeťova a Kasárenské námestie.
Obe časti ulice sú dostupné autom a časť na strane Mestského parku aj mestskou hromadnou dopravou. Ponad ulicu sú vybudované 3 mosty pre peších. Ulica je súčasťou mestského okruhu Košíc číslo 1. Pri križovatke s Mlynskou sa tu nachádza Jakabov palác, Jeneyho palác, Bývalý Hotel Palace a Divadlo Romathan. Ďalej sa pozdĺž ulice nachádzajú aj štátne obytné domy, ktoré sú vyhlásené za národnú kultúrnu pamiatku.
Názov ulice.
Štefánikova ulica dostala svoje meno podľa Milana Rastislava Štefánika. V rámci svojej histórie vystriedala názvy ako: "Hernád sor" (Hornádsky riadok), Hornádsky riadok, "Múzeum utca" (Múzejná ulica), Rašínova ulica (podľa predsedu vlády Československa), "Mátyás király körút" (Okružná kráľa Mateja), Ul. V. Širokého, Ulica Klementa Gottwalda a Gottwaldova ulica.
Covid automat

Covid Automat alebo Covid semafor, celým názvom Covid Automat - Systém pre monitorovanie vývoja epidémie a prijímanie protiepidemických opatrení v závislosti od intenzity šírenia SARS-CoV-2, je monitorovací a signalizačný systém Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky, ktorý slúži na včasné varovanie pred nekontrolovaným šírením nákazy počas pandémie ochorenia COVID-19 a jej stabilizácií a postupnému zlepšeniu. Epidemiologická situácia sa podľa schváleného automatu riadi od pondelka 16. augusta 2021 na okresnej úrovni, ktoré rozdeľuje do piatich stupňov.
Okresy sa na základe epidemiologickej situácie rozdeľujú do piatich stupňov na základe troch faktorov. Prvý faktor je počet prípadov ochorení na COVID-19 za uplynulých sedem dní v prepočte na stotisíc obyvateľov, druhý je zaočkovanosť okresu a tretí je komplexné zhodnotenie epidemiologickej situácie regionálnym hygienikom. Najnižší okresný stupeň je zelený, pri ktorom je okres len monitorovaný, potom nasledujú oranžová, ktorá je v automate označená ako stupeň ostražitosti, červená, bordová a čierna, ktoré sú označené ako stupne ohrozenia. Farba okresu sa môže zmeniť po dvoch týždňoch, ak dva týždne po sebe počet ochorení na COVID-19 v prepočte na stotisíc obyvateľov stúpne alebo klesne najmenej o desať percent. Prechod okresu do horšieho stupňa môže zabrániť miera vakcinácie vo vekovej kategórii nad 50 rokov, ak jej má okres najmenej 65 percent, jeho farba je o jeden stupeň lepšia oproti tomu, akú by mal mať len na základe výskytu nákazy. Ak miera zaočkovanosti u osôb nad 50 rokov je nad 75 percent, farba okresu sa môže zlepšiť až o dva stupne.
Rozhodnutie o opatreniach, ktoré budú platiť v jednotlivých prevádzkach je priamo na ich majiteľoch, ktorý majú na výber z troch režimovplne zaočkovaní, OTP (očkovaní, testovaní, po prekonaní COVID-19) a základ, teda všetci zákazníci bez rozdielu.
Aktuálna situácia.
COVID automat je "pozastavený".
Protifašistických bojovníkov (Košice)

Protifašistických bojovníkov je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej severný koniec začína na ulici Štefánikova a južný končí na Palackého ulici. Do ulice sa napájajú ulice ako: Jantárova, Bajzova, Senný trh, Rooseveltova, Drevný trh a Staničné námestie.
Celá ulica je dostupná autom a mestskou hromadnou dopravou. Pri križovatke s Palackého ulicou sa nachádza obchodné centrum Aupark a Aupark Tower. Ďalej smerom na sever sa pri ulici nachádza Feldov park, Park na Drevnom trhu a Mestská krytá plaváreň. Na mieste kde ulica pokračuje ako Štefánikova sa nachádza sídlo spoločnosti Východoslovenská energetika.
Názov ulice.
Ulica Protifašistických bojovníkov sa viaže k národnooslobodzovaciemu boju počas druhej svetovej vojny. Svoje meno dostala podľa bojovníkov (Slovenský zväz protifašistických bojovníkov), ktorí bojovali proti samotnému fašizmu. Za svoju existenciu vystriedala názvy ako: "Barkóczi utca" (Barkóciho ulica), "Éder Ödön utca" (Ulica Edmunda Édera), Churchillova ulica, Širokého ulica a Ulica Viliama Širokého.
Protifašistických bojovníkov

Protifašistických bojovníkov je ulica:
Llanfair

Llanfair môže byť:
Železničná ulica (Košice)

Železničná ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej severný koniec začína na ulici Strojárenská a južný končí na ulici Hviezdoslavova. Celá ulica je jednosmerne dostupná autom a po jej celej dĺžke vedie aj električková trať.
Názov ulice.
Železničná ulica dostala svoj názov podľa budovy Železníc Slovenskej republiky v ktorej aktuálne sídli Daňový úrad Košice. Na jar v roku 1945 bolo v tejto budove sídlo prvej československej vlády na oslobodenom území. V minulosti mala ulica v maďarskom jazyku názvy ako: "Dohánygyár köz" (K tabakovej továrni) a "Pulszky Ferenc utca" (Ulica Františka Pulszkého).
Súostrovie Kadavu

Súostrovie Kadavu leží južne od Viti Levu, jedného z dvoch hlavných ostrovov Fidži. Súostrovie sa skladá z ostrova Kadavu, štvrtého najväčšieho ostrova Fidži, ďalej z ostrovov Galoa, Ono, a niekoľkých ďalších ostrovov.
Martin Bukata

Martin Bukata (* 2. október 1993, Košice) je slovenský futbalový záložník, hrajúci za slovenský klub Spartak Trnava.
Kariéra.
MFK Košice.
Bukata debutoval v Corgoň lige 11. marca 2012, keď striedal Kamila Kuzmu v 84. minúte. V tomto zápase prehrali 0:1 so Slovanom. Prvý gól za Košice dal 2. marca 2013 proti najväčšiemu rivalovi Prešovu. V tomto zápase Košice vyhrali nad Prešovom 3:0. V sezóne 2013/2014 vyhral s Košicami Slovenský pohár, keď Bukata dal víťazný gól na 2:1 proti Slovanu. Bukata bol vyhlásený za najlepšieho hráča zápasu. Vďaka tomuto víťazstvu hrali FC VSS Košice Európsku ligu. Tam sa stretli v 2. predkole s českým prvoligistom Libercom.
Piast Gliwice.
V januári 2016 prestúpil do Piastu. Zmluvu podpísal na 3 sezóny. V poľskej Ekstraklase debutoval 13. februára 2016 proti Górniku Łęczna. V sezóne 2015/2016 dosiahol historické 2. miesto a prebojovali sa do Európskej ligy. S Piastom sa objavil v 2. predkole Európskej lige proti švédskemu tímu IFK Göteborg. Po prehre 3:0 a remíze 0:0 Piast vypadol.
Benevento.
Bukata 1. augusta 2018 podpísal zmluvu s talianskym druholigistom Beneventom. V tomto tíme neodohral ani jedno stretnutie, keďže bol zranený a neskôr sa nedokázal presadiť do zostavy. Po vzájomnej dohode s Beneventom ukončili spoluprácu 9. januára 2019.
Karviná.
Ako voľný hráč 21. januára 2019 prestúpil do Karvinej. Najskôr nastupoval v základnej zostave, neskôr sa z neho stal náhradník. V júni 2020 sa stal voľným hráčom.
Spartak Trnava.
Bukata 27. júla 2020 uzavrel zmluvu so slovenským prvoligistom Spartakom. A tak sa pripojil ku Dobrivojovi Rusovovi, ktorý je krstným otcom Bukatovho syna. Pripojil sa tiež aj k Erikovi Pačindovi, bývalému spoluhráčovi z Košíc, ktorý len pár dni pred Bukatom podpísal zmluvu s Trnavou. Trnava sa usilovala približne 1 rok o Bukatu.
Zábleskový granát

Zábleskový granát alebo omračujúci granát (po ang. "flashbang", "stun grenade") je typ nesmrtiaceho granátu, ktorý sa používa na omráčenie a paralyzovanie nepriateľa. Prvý krát bol použitý v britskej armádnej jednotke Special Air Service v roku 1970. Zábleskové granáty zvyčajne používajú špeciálne zásahové či protiteroristické policajné jednotky na rýchle zneškodnenie nepriateľa.
Stavba a princíp fungovania granátu.
Zábleskový granát sa skladá z vonkajšej a vnútornej stavby. Vonkajšiu časť tvorí oceľové telo, ktoré aj po aktivácii granátu ostane celé a nepoškodené. Z granátu vyjde silný záblesk bleskového prášku spôsobujúci dočasnú slepotu, ktorý je založený na báze dusičanu amónneho. Ten sa nachádza vo vnútornej časti granátu uzavrený v hliníkovom obale, ktorý je hneď pri rozbuške. Pri odistení granátu sa objaví spomínaný silný záblesk, ktorý automaticky naruší všetky tyčinky a zornice v oku a spôsobí dočasnú, veľmi pomaly ustupujúcu slepotu. Záblesk je sprevádzaný silnou zvukovou ranou dosahujúcou 170-180 decibelov (dB). To naruší tekutinu v uchu, ktorá slúži na rovnováhu. Osoba, ktorá je omráčená zábleskovým granátom teda hneď stráca kontrolu, padá na zem a so zlým zrakom narušeným zábleskom je v priestore dezorientovaná a paralyzovaná.
Rozcestník

Rozcestník je prvok dopravného, turistického alebo iného obdobného značenia, umiestnený na rázcestí, na ktorom sú uvedené jednotlivé dosiahnuteľné ciele, poprípade ich vzdialenosť od rozcestníka. Často má podobu stĺpu.
V prenesenom význame sa rozcestníkom rozumie čokoľvek, čo umožňuje ľahšie nájdenie viacerých cieľov určitého druhu (napríklad rozcestník internetových stránok).
Rázcestie

Rázcestie je konkrétne miesto, kde sa zbiehajú, rozbiehajú alebo križujú rôzne cesty. V prípade kríženia lesných alebo poľných ciest máva takéto rázcestie len obmedzený lokálny význam pre malé množstvo miestnych užívateľov. U turisticky značených ciest obvykle dochádza ku kríženiu alebo súbehu niekoľko turistických značiek rôznych farieb, z praktických dôvodov býva turistické rázcestie opatrené turistickým rozcestníkom.
V prípade ciest, ďiaľnic a ďalších pozemných verejných komunikácií je v dnešnej dobe viac využívaný odborný termín križovatka, termín rázcestie sa v tomto kontexte obvykle používa len pre kríženie miestnych komunikácií alebo ciest nižších tried, ktoré môžu byť (ale nutne nemusia) označené cestným rozcestníkom alebo smerníkom.
Prenesený význam slova.
Slovo má aj svoj prenesený význam všade tam, kde používame v prenesenom význame slovo "cesta", "dráha", "púť" a pod. Rázcestie, kde sa krížia dobré a zlé cesty sa objavuje aj v niektorých rozprávkach a príbehoch pochádzajúcich z oblasti ľudovej slovesnosti.
Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia

Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia (pôvodne T-Systems Slovakia s.r.o.) je spoločnosť, ktorá bola založená spoločenskou zmluvou z 13. januára 2006 a do obchodného registra zapísaná 20. januára 2006. Dňa 1. júla 2020 sa názov spoločnosti zmenil na Deutsche Telekom IT Solutions Slovakia. Cieľom spoločnosti je poskytovať služby outsourcingu informačno-komunikačných riešení pre globálnu korporátnu klientelu koncernu Deutsche Telekom. Spoločnosť od svojho založenia pôsobí výlučne v Košiciach. Vznikla ako dcérska spoločnosť T-Systems International GmbH, ktorá patrí do globálnej skupiny Deutsche Telekom AG. Slovenský Deutsche Telekom IT sídli na Moldavskej Ceste v biznis centre BCT-2, kde časť zamestnancov pôsobí aj v biznis centre BCT-1.
Slovenská firma svoje služby poskytuje formou outsourcingu firemným zákazníkom v Nemecku, Európskej únii, ale aj na globálnej úrovni. Svojou neustálov činnosťou tak Deutsche Telekom IT prispieva k tomu, že celková značka T-Systems ostáva na najvyššom poste na nemeckom trhu a patrí do prvej štvorky poskytovateľov IKT služieb v Európe.
Posledné desaťročie prinieslo očakávaný rast na post druhej najväčšej IT firmy na Slovensku a druhého najväčšieho zamestnávateľa na Východnom Slovensku. Deutsche Telekom IT Solutions ku koncu roka 2018 zamestnávala až 3 860 zamestnancov, čo predstavuje druhé najväčšie centrum zdieľaných služieb na Slovensku a zároveň patrí do prvej pätnástky najväčších zamestnávateľov na Slovensku.
Predmetom činnosti Deutsche Telekom IT Solutions je vlastne vzdialené spravovanie všetkých služieb, ktoré súvisia s IKT. A to napríklad pri vnútrofiremných alebo diaľkových počítačových a komunikačných sieťach, počítačových serverov s rôznymi operačnými systémami, SAP systémov pre podnikové riadenie ale aj špecifických zákazníckych riešení pre výber cla či vzdelávanie a výskum.
Donna Mills

Donna Jean Miller (* 11. december 1940 Chicago, Illinois, USA) známa predovšetkým ako Donna Mills, je americká herečka. 
Detstvo a mladosť.
Millsová sa narodila ako Donna Jean Miller v Chicagu, v štáte Illinois. Má jedného brata Donalda, ktorý je od nej o 10 rokov starší. Millsová vyrastala v Norwood Parku a navštevovala základnú školu Garvy a strednú školu Taft; jedným z jej spolužiakov bol Jim Jacobs, spolutvorca "Pomády", ktorý podľa nej založil postavu Sandy, ktorú vo filme stvárnila Olivia Newton - John.
Kariéra.
Millsová začala svoju hereckú kariéru v televízii v roku 1966. Neskôr sa objavila na Broadwayi v komédii Woodyho Allena "Nepi vodu". Na filmovom plátne debutovala v neonoirovom kriminálnom trileri "Incident" z roku 1967, kde si zahrala po boku Martina Sheena, Beau Bridgesa, Eda McMahona a Thelmy Ritte. Film získal pozitívne recenzie od kritikov a bol úspešný v pokladni. 
V roku 1971 si Millsová zahrala po boku Clinta Eastwooda a Jessicy Walterovej v psychologickom trileri "Zahraj mi tajomne", ktorý Eastwood režíroval pre Universal Pictures. 
V roku 1980 získala Millsová svoju najvýznamnejšiu rolu – Abby Cunningham v dlhotrvajúcej hlavnej seriálovej opere "Knots Landing". Millsová v seriály hrala v rokoch 1980 až 1989. Po "Knots Landing" sa Millsová sústredila na televízne filmy, z ktorých viaceré koprodukovala pod svojou spoločnosťou Donna Mills Productions: "Najstaršia žijúca družička na svete" (1990), "Otec na úteku" (1991), "V mene mojej dcéry" (1992), "Moje meno je Kate" (1994) a iné. Do "Knots Landing" sa vrátila pri poslednej epizóde v roku 1993. 
V posledných rokoch sa Millsová objavuje predovšetkým v epizódnych rolách alebo hosťujúcich v rôznych televíznych seriáloch. 
Súkromný život.
Millsová sa nikdy nevydala. Počas 80. a 90. rokov mala opakovaný s reklamným manažérom Richardom Hollandom. V septembri 1994 si Millsová adoptovala novonarodenú dcéru Chloe. Od roku 2001 je vo vzťahu s Larrym Gilmanom.
Africký pohár národov 2002

Africký pohár národov 2002 bol 23. ročníkom Afrického pohára národov pre národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu.
Turnaj hostilo Mali v dňoch od 19. januára do 10. februára 2002. Titul obhajoval .
Víťazom turnaja sa stal , ktorý vo finále zdolal po penaltovom rozstrele.
Africký pohár národov 1959

Africký pohár národov 1959 bol druhým ročníkom Afrického poháru národov, medzinárodného futbalové turnaja pod hlavičkou CAF. Turnaj sa hral v Zjednotenej arabskej republike v dnešnom Egypte. Zápasy sa hrali v Káhire.
Finálový turnaj.
Víťazom turnaja sa stala Zjednotená arabská republika, dnešný Egypt.
Africký pohár národov 2000

Africký pohár národov 2000 bol 22. ročníkom Afrického pohára národov pre národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu.
Turnaj hostila Ghana a Nigéria v dňoch od 22. januára do 13. februára 2000. Titul obhajoval .
Víťazom turnaja sa stal , ktorý vo finále zdolal Nigériu po penaltovom rozstrele.
Play-off.
Finále.
Majstrom Afriky sa stal Kamerun.
Saint-Jean-sur-Richelieu

Saint-Jean-sur-Richelieu je mesto v kanadskej provincii Québec.
Poloha.
Mesto sa nachádza na rieke Richelieu, približne 40 km juhovýchodne od Montrealu. Nachádza sa na tradičných územiach kmeňov Kanyen’kehà:ka a Abenaki.
Dejiny.
Mesto svoj pôvod odvádza od pevnosti, ktorá tu vznikla za čias francúzskeho režimu v Kanade. Od roku 1836 železnica Champlain and Saint Lawrence Railroad spojila Saint-Jean a La Prairie a v roku 1843 bol dokončený kanál Chambly. Koncom 19. storočia však mesto upadalo kvôli železničnej konkurencii a neschopnosti pritiahnuť priemysel. V 20. storočí sa priemysel vzmohol, od 60. rokov však znovu klesal.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 97 873 obyvateľov, v roku 2016 95 114. V roku 2021 ako prvý oficiálny jazyk uvádza 92 690 francúzštinu, 3 000 angličtinu, 995 oba a 150 ani jeden. 10 ľudí udalo ako etnický pôvod slovenský, 10 český a nikto československý.
Doprava.
Mestom prechádza Diaľnica 35 a provinčné cesty 104 a 133.
Kultúra.
Od roku 1984 v meste prebieha balónový festival.
Vojsko.
V meste sa nachádza vojenská vysoká škola Royal Military College Saint-Jean/Collège militaire royal de Saint-Jean a základňa Kanadských ozbrojených síl kde väčšina regrútov absolvuje svoj základný výcvik. Vojenská škola bola pôvodné založená v roku 1952, v roku 2008 bola znovuzaložená. Ponúka vzdelávanie v oboch oficiálnych jazykoch pre dôstojníckych kadetoch medzi strednou školou a univerzitou.
Emma Meessemanová

Emma Meessemanová (neprechýlene: Emma Meesseman; * 13. máj 1993, Ieper, Belgicko) je belgická profesionálna basketbalistka hrajúca v súčasnosti za klub Fenerbahçe Alagoz Holding v tureckej superlige a v Eurolige. 
Po pôsobení v Belgicku bola draftovaná v roku 2013 v druhom kole do americkej WNBA tímom Washington Mystics. Pôsobila tiež v ruskej extralige. Je oporou belgickej reprezentácie. V roku 2011 bola vyhlásená na najlepšiu mladú hráčku roka v Európe. V roku 2019 získala ocenenie najužitočnejšej hráčky finále play off WNBA. 
Vyštudovala telesnú výchovu na Vrije Universiteit Brussel.
Outaouais

Outaouais môže byť:
Kronika anonymného minoritu

Kronika anonymného minoritu je dielom neznámeho príslušníka františkánskej rehole. Zachytáva historické dianie rokov 13451355 počas panovania kráľa Ľudovíta I. Neúplný text kroniky sa zachoval v kódexe Dubnickej kroniky. Autorstvo sa pripisuje osobe, ktorá pri talianskej Averse držala hlavu zraneného kráľa, minoritovi Jánovi z Kétu, ktorému dal kráľ počas výpravy proti Litovcom koňa, prípadne Dionýzovi Lackfimu, kráľovmu vychovávateľovi a dôverníkovi.
Kronika historických udalostí (výpravy do Talianska, výprava proti Litovcom) je spestrená románovými vsuvkami a anekdotickými podrobnosťami charakteristickými pre františkánske dejepisectvo. Príkladom je opis zázraku sv. Ladislava.
Ján zo Šarišských Sokoloviec

Ján zo Šarišských Sokoloviec (, alebo "Tótsolymosi Apród János Kükülle;" * 1320, Šarišské Sokolovce† 1393) bol katolícky kňaz a kronikár.
Život a dielo.
Ján sa narodil v roku 1320 v zemianskej rodine v slovenskej obci Šarišské Sokolovce pri Sabinove. Jeho otec Mikuláš sa zúčastnil na strane kráľa Karola Róberta v bitke pri Rozhanovciach a za odmenu dostal roku 1314 spomenutý majetok. Na začiatku svojej kariéry bol verejným notárom na rôznych úsekoch kráľovskej kancelárie. Od počiatku 50. rokov 14. storočia zastával aj rôzne cirkevné úrady a obdržal množstvo benefícií, napríklad od roku 1352 bol kanonik lektor v Arade a Jágri, v roku 1353 majiteľ kanónie v Záhrebe i Stoličnom Belehrade a až do svojej smrti sedmohradský kanonik a arcikňaz vtedajšej Malokykulskej župy. Od roku 1358 bol ostrihomský kanonik, potom dvakrát vikár ostrihomského biskupa. Kráľ Ľudovít I. mu udelil mimoriadne vyznamenanie a roku 1358 ho menoval zvláštnym kaplánom a hlavným notárom svojho úradu. V 60. rokoch 14. storočia po presťahovaní na Vyšehrad v 25 kapitolách popísal neapolské výpravy svojho panovníka a po Ľudovítovej smrti napísal 30 kapitol o jeho cnostiach. Životopis kráľa Ľudovíta I. doplnil dielom zaznamenaným pod názvom "Chronicon de Ludovico rege", čo bol prvý svetský životopis v stredovekej uhorskej literatúre. Tento text sa stal neskôr súčasťou Budínskej kroniky, Dubnickej kroniky a kroniky Jána z Turca.
Ďurová

Ďurová () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Beňušom, približne východne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Bacúch. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Polomka a Bacúch, západne leží Beňuš a Brezno, juhozápadne Michalová a Pohronská Polhora a severovýchodne Závadka nad Hronom a Heľpa. Hrebeňom prechádza hranica ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis.
Ďurová leží v severnej časti Veporských vrchov, v hrebeni vedúcom severozápadným smerom z Lešníka () na Bučiny (). Východne sa nachádza Kochlovec (), Kráľovská hora (), Skalka (), Veľká Smrekovica (), Malá Smrekovica (), Javorinka (), Fabova hoľa () a Psica (), južne Lešník (), Bánovo (), Báňova (), Lômik () a Blato (), západne Zrazy () a Michalová () a severne Bučiny (), Brestovec (), Horný kopec () a Polomské očko (), no tiež Oravcová (), Homôľka (), Babina () a Vrchbánsky grúň (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hron, kde voda z východných svahov odteká Malým Zeleným potokom, južné a západné odvodňuje Veľký Zelený potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou možno ojedinele vidieť okolité vrchy Veporských vrchov, Nízke Tatry a Poľanu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný dolinami z obcí Bacúch a Beňuš.
Kronika magistra Jána

Kronika magistra Jána o Ľudovítovi Veľkom ("Chronicon de Ludovico rege") obsahuje zidealizovaný životopis Ľudovíta I. a predstavuje ho ako rytierskeho kráľa. Ide o prvý svetský životopis v stredovekej uhorskej literatúre. Tento text sa stal neskôr súčasťou Budínskej kroniky, Dubnickej kroniky a kroniky Jána z Turca.
Blato

Blato môže byť: