burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Stonôžky

Stonôžky (lat. "Chilopoda") je trieda podkmeňa hryzadlovcov, viacnôžok ("Myriapoda").
Opis.
Stonôžky majú štíhle, vždy viac-menej sploštené telo, ktoré sa skladá z hlavy a takmer rovnakých somitov trupu (ich počet sa pohybuje od 15 do 177). Kutikula nikdy neobsahuje väčší podiel CaCO3 a je pomerne mäkká. 
Na hlave sú nitkovité tykadlá, oči (ktoré môžu chýbať), mandibuly a dva páry maxíl. Na spracúvaní potravy sa podieľa "nôžka" maxily - je to vlastne skrátený endopodit príslušnej končatiny hlavy, homologický s hmatadlom (palpus) u "Hexapoda". Súčasťou ústneho ústrojenstva sú aj klieštikovité maxillipedy prvého‚ hrudného somitu, ktorý väčšinou zrastá s hlavou (v odbornej literatúre môžu byť nazývané aj forcipuly). Maxillipedy majú jedovú žľazu - stonôžky sú predátormi, i keď mnohé druhy sú skôr saprofágne.
‚Hrudná' a ‚brušková' časť trupu nie je odlíšená nikdy ani v náznakoch. Všetky ostatné somity majú po jednom páre skoro rovnakých kráčavých nôh. Výnimkou sú posledné dva somity: "propygidium" (genitálny segment) a pygidium s anusom. Na propygidiu sú kratučké kopulačné nôžky, ktoré môžu byť len rudimentálne, bradavičkovité, alebo úplne redukované ("Scolopendromorpha"). 
Posledný pár normálne vyvinutých nôh sú obyčajne nohy vlečné. Vzdušnice tvoria dosť rozvetvený a integrovaný systém, ktorý už pripomína vzdušnice hmyzu. Stavba jednotlivých orgánových sústav v podstate zodpovedá všeobecnej charakteristike "Tracheata" a "Arthropoda". 
Vývin je typická anaméria alebo epiméria.
Taxonómia.
Trieda má štyri rady s vyše 2 800 druhmi, u nás ich žije asi 80. Je to málo preskúmaná trieda, čo platí pre všetky viacnôžky ("Myriapoda").
Forssa

Forssa je mesto vo Fínsku v provincii Južné Fínsko a kraji Kanta-Häme.
Nachádza sa v centre pomyselného trojuholníka tvoreného troma najväčšími mestami Fínska (Helsinki, Turku a Tampere). Počet obyvateľov je 17 916 (2007) a rozloha (chotár) mesta je 254,7 km² z čoho je 5,3 km² vodných plôch. Priemerný počet obyvateľov na km² je 73.
Viliam Schrojf

Viliam Schrojf (* 2. august 1931, Praha – † 1. september 2007, Bratislava) bol slovenský futbalový brankár hrajúci za tímy Křídla vlasti Olomouc, Slovan Bratislava a Lokomotíva Košice. Hrával aj za Česko-Slovensko, s ktorým získal na Majstrovstvách sveta v Čile v roku 1962 druhé miesto. Práve vďaka jeho výkonu sa česko-slovenské mužstvo dostalo až do finále a Schrojf sa stal najlepším brankárom šampionátu.
Klubová kariéra.
Vildo Schrojf sa narodil v Prahe, kde začal hrať medzi dospelými v klube Admira Praha XIII. (1949 - 1952). Po vojenskej základnej službe, ktorú absolvoval ako brankár v Křídlach vlasti Olomouc, hral od roku 1955 desať sezón v Slovane Bratislava. Do Slovanu prišiel v čase, kedy tréner Leopold Šťastný budoval nové mužstvo, ktoré malo nadviazať na úspechy tímu z konca štyridsiatych rokov. Schrojf bol desať rokov prvým brankárom mužstva a ešte roku 1955 dopomohol klubu k zisku majstrovského titulu. Svoju poslednú sezónou na Slovensku absolvoval v Lokomotíve Košice. Schrojf odohral celkom 240 ligových zápasov a ako zaslúžilému reprezentantovi mu umožnili v roku 1967 odchod do zahraničia, kde hral v Austrálii za Sláviu Melbourne a neskôr od roku 1973 do 1977 pôsobil ako hrajúci tréner v ASV Kittsee.
Reprezentácia.
Debutoval 4. októbra 1953 v Prahe v nešťastnom zápase proti Maďarsku, keď na druhý polčas vystriedal Imricha Stacha. Dostal len jeden gól. Česko-Slovensko nakoniec prehralo 1-4.
Svoj vrchol zažil na MS v Čile v tíme vedenom Rudolfom Vytlačilom, kedy sa Česko-Slovensko ako najúspešnejšie európske mužstvo dostalo prekvapivo až do finále práve vďaka Schrojfovmu výkonu. Ani španielske, maďarské či brazílske hviezdy ho nedokázali prekonať a v semifinále proti Juhoslávii inkasoval len raz. Pamätný zostal najmä štvrťfinálový zápas so skvelým maďarským tímom, po ktorom ho vďační spoluhráči vyniesli na rukách z ihriska. Tento "futbalový Verdun," v ktorom "šesťruký" Vildo podal v skutku neuveriteľný výkon a zaslúžil si uznanie i obdiv celého sveta, skončil pre česko-slovenský tím najtesnejším víťazstvom 1-0. Vratké športové šťastie sa mu však postavilo chrbtom vo finále, kedy Česko-Slovensko dva razy inkasovalo po chybe brankára. Napriek tomu však Schrojf celkom zaslúžene získal ocenenie najlepšieho brankára majstrovstiev. Schrojf sa tiež podieľal na úspechu česko-slovenského národného mužstva na prvých ME v roku 1960, kde skončilo tretie, a s reprezentáciou sa rozlúčil kvalifikáciou na MS 1966.
Celkovo reprezentoval svoju krajinu na troch majstrovstvách sveta, čo žiaden iný česko-slovenský brankár nezopakoval.
Valenčný kvark

Tri kvarky ktoré určujú kvantové čísla nukleónov sa nazývajú valenčnými. Avšak okrem týchto kvarkov v nukleóne existujú ešte aj morské kvarky a virtuálne páry kvarkov a antikvarkov. Ich efektívne kvantové čísla dosahujú priemer nula a preto nevplývajú na hodnotu kvantových čísiel nukleónu. Napriek tomu sú kvôli svojmu elektrickému náboju "viditeľné" v hlboko-nepružnom rozptyle. Nesú len veľmi malé časti hybnosti nukleónu.
Filippo Raciti

Filippo Raciti (* 17. január 1967, Catania - † 2. február 2007, Catania) bol taliansky policajt, ktorý zomrel 2. februára 2007 po futbalovom zápase medzi Cataniou a Palermom. 
Raciti vstúpil do policajného zboru v roku 1986, žil v meste Acireale so svojou ženou a dvoma deťmi (15 a 9-ročný).
Smrť.
Zomrel po futbalovom zápase sicílskeho derby medzi Cataniou a Palermom po tom, čo ho jeden z fanúšikov zasiahol kusom z umývadla. Raciti pokračoval vo svojej práci a 45 minút na to skolaboval, keď v jeho blízkosti vybuchla malá bomba. Pôvodným stanoviskom smrti bol práve výbuch malej bomby, ale pitva preukázala, že zomrel po zásahu umývadlom.
Dôsledky.
Dôsledkom týchto nepokojov bolo suspendácia všetkých zápasov v Taliansku vrátanie reprezentácie na jeden týždeň a jeho smrť vyvolala silné emócie v celom štáte a solidaritu voči talianskym policajtom. 17. februára 2007 sa mestská rada mesta Quarrata v Toskánsku rozhodla pomenovať mestský futbalový štadión po ňom. 11. marca 2007 mu udelená medaila "Medaglia d'oro al valor civile alla memoria" in memoriam.
112 (telefónne číslo)

Linka 112 je zjednotené celoeurópske tiesňové telefónne číslo. S účinnosťou od 1. januára 2018 je toto číslo na území Slovenska dostupné občanom so zdravotným postihnutím za rovnakých podmienok, pričom aj naďalej slúži na privolanie zložiek integrovaného záchranného systému v prípadoch ohrozenia života alebo zdravia jednotlivca alebo verejnosti, ich bezpečnosti alebo majetku, životného prostredia alebo v inom stave, kedy je postihnutý subjekt odkázaný na cudziu pomoc.
Linka 112 v Európskej únii.
Vytvorenie jednotného čísla pre tiesňové volania prináša niekoľko výhod. V prvom rade uľahčuje situáciu cudzincom, ktorí sa vďaka nemu dostanú k pomoci v tiesni ľahšie bez toho, aby si pamätali národné tiesňové čísla. 
Právne predpisy Európskej Únie prikazujú od roku 2003 všetkým členským štátom sprístupniť volania na linku 112 bezplatne z ktorejkoľvek pevnej linky, mobilného telefónu (aj bez SIM karty alebo zadania PIN kódu), alebo verejného telefónu. Tiesňová linka je dostupná 24 hodín denne. Jednotné tiesňové telefónne číslo sa začalo používať v roku 1991, dnes existuje v celej Európskej Únii, aj v niekoľkých krajinách mimo nej.
Linka 112 na Slovensku.
Zjednotenie čísiel pre tiesňové volania do linky 112 je treba použiť pri každom ohrození života, majetku alebo životného prostredia, operátor vyhodnotí situáciu a rozhodne, ktoré záchranné zložky na miesto nehody pošle. Národné čísla tiesňového volania 150, 155 a 158 sú však platné aj naďalej.
Splnomocnencom vlády SR pre integrovaný záchranný systém je Jozef Buček.
Európskou ambasádorkou pre linku 112 je europoslankyňa Monika Flašíková-Beňová a europoslankyňa Jana Žitňanská. Jej úlohou je venovať sa v Europarlamente problematike rozvoja integrovaného záchranného systému a funkčnosti tiesňovej linky 112. Konkrétne by mala podporovať šírenie informácií, výmenu skúseností a sieťovanie zamerané na ďalší rozvoj služieb pre ľudí v tiesni, ako aj iniciovať konkrétne kroky v prospech pozdvihnutia slovenskej 112-tky na úroveň európskeho štandardu.
Správne použitie linky 112.
Na linku 112 treba volať v prípade:
Na linku 112 sa nesmie volať v prípade:
Zneužitie linky 112.
Zneužitie linky 112 sa trestá finančnou pokutou až do výšky 1659 €, v prípade šírenia poplašnej správy hrozí trest odňatia slobody na 1 až 5 rokov. Na Slovensku bolo do zavedenia pokuty za zneužitie linky až 90% hovorov na linku 112 neoprávnených. To má za následok preťaženie liniek a operátorov, čím klesá šanca na záchranu života pre tých, ktorí pomoc skutočne potrebujú.
Počas rozhovoru s operátorom treba odpovedať na niekoľko otázok, ktoré operátorovi pomáhajú čo najefektívnejšie zareagovať. V prvom rade treba uviesť čo sa stalo, kde sa to stalo a komu sa to stalo. Volajúci by mal takisto uviesť svoje meno, priezvisko a číslo, z ktorého telefonuje, aby sa s ním operátor vedel v prípade potreby opäť skontaktovať. Ak volajúca osoba presne nevie kde sa nachádza, pomôže operátorovi lokalizácia tiesňového volania.
Salak

Salak je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Jáva. Vrchol vysokého vulkánu je ukončený dvoma krátermi so silne poškodenými stenami. Sopka bola naposledy aktívna v januári roku 1938 – išlo o menšiu freatickú erupciu z parazitického krátera na západnom svahu, podobne ako aj predchádzajúce erupcie v 20. storočí. V súčasnosti sa v tejto oblasti nachádzajú aktívne fumaroly a okolie vulkánu je miestom geotermálneho prieskumu.
Roald Dahl

Roald Dahl (* 13. september 1916, Llandaff, Spojené kráľovstvo – † 23. november 1990, Oxford) bol britský spisovateľ a stíhací pilot, známy hlavne od roku 1940 tvorbou pre deti i dospelých. K jeho najznámejším dielam patrí "Charlie a továreň na čokoládu", "Matilda", "Čarodejnice" a "Jakub a obrovská broskyňa".
Životopis.
Narodil sa nórskym rodičom Haraldovi Dahlovi a Sofie Magdalene Dahl Hesselbergovej. V roku 1916 sa celá rodina presťahovala do Cardiffu. Meno dostal podľa polárneho bádateľa Roald Amundsena, vtedajšieho nórskeho národného hrdinu. 
V roku 1920 zomrela jeho sestra Astri na zápal slepého čreva. O rok neskôr zomrel aj jeho otec (na zápal pľúc). Jeho matka sa rozhodla zostať naďalej vo Walese, pretože si jej manžel želal, aby jeho deti študovali v anglických školách. Prvá škola, na ktorú začal ako 7-ročný chodiť, bola The Cathedral School v Llandaffe. Neskôr (keď mal 9 rokov) prestúpil do internátnej školy Saint Peter's vo Weston-super-Mare. Cítil sa tu veľmi osamelo a bol často šikanovaný. V trinástich rokoch začal navštevovať Repton School v Derbyshire.
Po dokončení školy nastúpil do firmy Shell a stal sa jedným z obchodných zástupcov pre oblasť východnej Afriky. Počas druhej svetovej vojny slúžil v Britskom kráľovskom letectve. Po krátkej dobe havaroval, čo mu neskôr znemožnilo pokračovať v letectve. Do konca vojny potom pracoval ako Asistent Air Attache v USA. 
V roku 1953 sa oženil s filmovou herečkou Patriciou Neal, nositeľkou Oscara za rolu vo filme "Hud". Mali spolu päť detí, z ktorých jedno nešťastne zomrelo v roku 1962. Patriciu postihla mŕtvica, a po jej zotavení sa v roku 1983 nakoniec rozviedli. Neskôr sa oženil s Felicity Croslandovou.
Zomrel na leukémiu vo veku 74 rokov.
Fatih Terim

Fatih Terim prezývaný aj "Imperátor" (* 4. september 1953, Adana) je bývalý turecký futbalový reprezentant a v súčasnosti pôsobí ako futbalový tréner Turecka.
Obklad (terapia)

Obklad je zabalenie častí tela do vlhkého ľanového plátna a potom do suchej vlnenej
látky. Obklad pôsobí miestne na kožu aj na vnútorné orgány príslušnej oblasti.
K obkladom patria aj zábaly, na ktoré možno použiť bahno, hlinu, melasu, čím
sa prekrví pokožka a vyvoláva potenie. Potom sa telo osprchuje.
Edward Lorenz

Edward Norton Lorenz (* 23. máj 1917, West Hartford, Connecticut, USA – † 16. apríl 2008, Cambridge, Massachusetts) bol americký matematik a meteorológ venujúci sa teórii chaosu, zaviedol termín podivný atraktor. Je spojený s fenoménom známym ako motýlí efekt.
Životopis.
Narodil sa v západnom Hartforde v štáte Connecticut, diplom z matematiky získal na Univerzite Dartmouth v roku 1938, na Harvarde v roku 1940 a diplom z meteorológie na MIT v rokoch 1943 a 1948. Keď v druhej svetovej vojne slúžil ako predpovedajúci meteorológ, rozhodol sa tento odbor študovať. 
"Ako chlapec som sa vždy zaujímal o čísla a fascinovali ma zmeny počasia," napísal Lorenz vo svojej autobiografii. V roku 1960 prišiel na to, že aj malé rozdiely v dynamicky fungujúcom systéme môžu byť pôvodcom veľmi veľkých zmien, čo je dnes známe ako motýlí efekt. V roku 1972 zverejnil štúdiu s názvom "Predvídateľnosť: Môže trepot motýlích krídel v Brazílii spôsobiť tornádo v Texase?" Ukázal, že niektoré deterministické systémy majú formálne hranice predvídateľnosti, Lorenz v podstate zneplatnil teóriu karteziánskeho vesmíru a podnietil to, čo niektorí označujú ako tretiu vedeckú revolúciu v 20. storočí, po relativite a kvantovej fyzike.
Edward Lorenz v stredu 16. apríla 2008 vo veku 90 rokov podľahol rakovine. Zanechal po sebe tri deti a štyri vnúčatá.
Obraz (filozofia)

Obraz je vo filozofii je materiálny alebo ideálny výtvor zobrazovacej alebo obrazotvornej činnosti v najširšom zmysle slova. V dejinách sa vytvorili rôzne predstavy o obraze alebo pojmy obrazu, pričom tieto významové útvary možno deliť podľa rôznych kritérií, napr. podľa toho, či vznikli v špeciálnovednej alebo filozofickej oblasti (na jednej strane napr. optický pojem obrazu, literárnovevdný pojem obrazu, matematický pojem obrazu a pod., na druej strane napr. gnozeologický pojem obrazu, estetický pojem obrazu a pod.), podľa toho, v ktorej filozofickej disciplíne vznikli, ktorý filozofický smer alebo filozof vytvoril pojem obrazu (napr. Platónov pojem obrazu, Demokritov pojem obrazu, marxistický pojem obrazu, naivorealistický pojem obrazu atď.), podľa toho, o obraz čoho ide (napr. obraz sveta, obraz človeka) a pod.
Názory na obraz.
Obraz je podľa Kanta výtvor empirickej schopnosti produktívnej obrazotvornosti.
Obraz je podľa Platona všetko, čo je prístupné zmyslovému vnímaniu, "videný rod" súcien proti rodu "pomyselnému". Napr. tiene, odrazy na lesklých plochách, hmotné predmety prirodné (zvieratá, rastliny, nebeské telesá), umelé (geometrické modely a kresby), stavy a konania, ktorými sa prejavuje istá idea (napr. spravodlivé konanie je viditeľným obrazom idez spravodlivosti). Sám svet je obrazom boha pomyselného. Obraz veci je jednou zo základnych podmienok, prostriedkov poznania veci.
Zemetrasenie v Indickom oceáne 26. decembra 2004

Zemetrasenie v Indickom oceáne alebo Sumatransko-andamanské zemetrasenie, ktoré sa udialo o 00:58:53 svetového času 26. decembra 2004, bolo podmorské tektonické zemetrasenie subdukčného pôvodu, ktorého epicentrum sa nachádzalo západne od Sumatry v Indonézii. Bolo jedným z najväčších zemetrasení za posledných 100 rokov. Zemetrasenie spôsobilo sériu ničivých cunami pozdĺž priľahlého pobrežia Indického oceánu, ktoré zasiahli 11 krajín, kde zahynulo viac než 225 000 ľudí. Prívalové vlny dosahovali výšku . Medzi najviac postihnuté krajiny patrila Indonézia, Srí Lanka, India a Thajsko.
S momentovým magnitúdom hlavného ostrasu dosahujúcim hodnoty od 9,1 do 9,3 je radené medzi najsilnejšie zemetrasenia zaznamenané seizmografmi. Najsilnejšie dotrasy mali hodnotu magnitúda 7,1. Pri tomto zemetrasení bol tiež zaznamenaný zatiaľ najdlhší čas pohybu pozdĺž zlomovej plochy, ktorý trval 8,3 až 10 minút. Spôsobilo silné vibrácie celej planéty a horizontálny pohyb morského dna o .
Zemetrasenie malo neobyčajne veľký geografický dosah. Presun blokov pozdĺž dlhej zlomovej plochy sa odhaduje na približne smerom do subdukčnej zóny, kde sa Indická platňa podsúva pod Barmskú platňu. Pohyb nebol priebežný, ale prebiehal v postupných skokoch a trval 8,3 až 10 minút. Seizmografické a akustické merania potvrdzujú, že počas prvej fázy pohybu došlo k vzniku asi dlhej a zlomovej zóny, nachádzajúcej sa asi pod povrchom morského dna. Išlo o najväčšiu dosiaľ zaznamenanú zlomovú poruchu spôsobenú zemetrasením. Porucha sa zväčšovala rýchlosťou /s čo je asi /h, pri pobreží indonézskej provincie Aceh smerom na severozápad po dobu asi 100 sekúnd. Po asi 100 sekundovej prestávke opäť pokračovala k Andamanským a Nikobarským ostrovom. Severná časť zlomu vznikala pomalšie ako južná časť, rýchlosťou /s teda /h a pokračovala na sever ešte 5 minút, až kým nenarazila na rozhranie, kde sa subdukčná zóna mení na smerný posun, kde sa dve platne pohybujú pozdĺž seba. Tu bol objem presunutej vody menší a preto ani cunami, ktoré zasiiahli priľahlé časti pobrežia v severnej časti Indického oceánu neboli také vysoké.
Obrovské škody, ktoré zemetrasenie spôsobilo na mnohých miestach, ako aj prítomnosť veľkého množstva turistov zo západných krajín, urýchlili dodávky humanitárnej pomoci do postihnutých oblastí. Svetová verejnosť prispela postihnutým krajinám pomocou vo výške 7 miliárd amerických dolárov.
Commodianus

Commodianus bol kresťanský rímsky básnik, ktorého doba pôsobenia nie je celkom jasná. Podľa niektorých mohla jeho tvorba spadať až do 5. storočia, iní ho posúvajú do polovice 3. storočia. Aj oblasť jeho pôvodu a literárnej činnosti zostáva bez presného určenia. Zdá sa, že Commodianus mohol pochádzať z palestínskej Gazy, ale v istom období, pravdepodobne v dôsledku prenasledovania, sa vysťahoval do Afriky (na pobyt v Afrike poukazujú určité styčné body s africkými apologétmi a metrické zvláštnosti typické pre túto časť impéria). Iní kladú jeho pôsobisko do Ríma alebo do Galie.
Básnika spomínajú dva antické zdroje - "De scriptoribus ecclesiasticis" Gennadia z Massilie (koniec 5. storočia) a "De libris recipiendis et non recipiendis" (Knihy prijaté a neprijaté) pripisované pápežovi Gelázovi (koniec 5. storočia), ktorý Commodianove verše uvádza ako "apocryphi" (apokryf) na základe niektorých heterodoxných stanovísk autora.
Život.
Z Commodianovej tvorby o básnikovi vieme, že patril pôvodne k pohanom, ale obrátil sa na kresťanskú vieru v pokročilom veku a pocítil povolanie poučiť o tomto náboženstve ďalších. Napísal dve rozsiahle latinské básne, "Instructiones" (Inštrukcie) v 2 knihách a "Carmen apologeticum" (Apologetická báseň) o niečo vyše 1000 hexametroch.
Dielo.
"Instructiones" pozostávajú z asi 80 básní písané akrostichmi (s výnimkou básne 60, v ktorej úvodné písmená veršov zodpovedajú poradiu znakov v abecede). Prvé písmená veršov v básni 80 pri čítaní odzadu tvoria spojenie "Commodianus Mendicus Christi" (Commodianus, žobrák Kristov). Prvá kniha poézie je namierená proti Židom a pohanom, druhá je určená kresťanom a má ich varovať pred hriechom.
V "Carmen Apologeticum" sa akrostichy už nevyskytujú a hoci rukopis obsahujúci toto dielo nie je podpísaný, nepochybuje sa o Commodianovom autorstve. Báseň, ktorej pôvodný titul mohol znieť "Carmen adversus Iudaeos et Graecos" (Báseň namierená proti Židom a Grékom) alebo "Carmen de duobus populis" (Báseň o dvojakom ľude), pojednáva o dejinách sveta od čias Starého zákona cez dejiny Rímskej ríše až po milleniaristické očakávania ústiace v apokalypsu. Commodianovo kresťanstvo vykazuje známky nekonvenčných východných kresťanských prúdov, ktorými musel byť ovplyvnený (napríklad sa domnieva, že pohania sú potomkami smrteľných žien a anjelov). Jeho kresťanstvo sa približuje silne spoločensky nabitému systému Tertulliana, cítiť v ňom rozhorčenosť namierenú proti klasickým hodnotám, ktoré Commodianus úplne odvrhuje. Jeho verše sú plné zúrivých útokov proti všetkému nekresťanskému a revolučných milleniaristických očakávaní.
Commodianova básnická tvorba je významná i po metrickej stránke, keďže sa v nej začína prejavovať odklon od časovej prozódie typickej pre klasickú latinčinu na úkor prízvučnej prozódie, ktorá sa presadí v románskych jazykoch. Básnikove dielka sú síce písané v hexametroch, tie ale nie sú striedaním krátkych a dlhých slabík, ale prízvučných a neprízvučných dôb. Posun, ku ktorému muselo v jazyku dochádzať za Commodianovej doby, dokladajú i početné nepravidelnosti v morfológii, syntaxe a lexiku jazyka, ktorý už smeruje k vulgárnej latinčine.
Reposianus

Reposianus bol rímsky básnik, autor skladby "De concubitu Martis et Veneris" (O súloži Marsa a Venuše) dochovanej v zborníku neskoršej antickej poézie "Anthologia Latina". Pôsobenie autora zaraďujú niektorí do 3. storočia, iní do 4. alebo 5. storočia.
Reposianova báseň sa zaoberá látkou, ktorá je podrobne vyložená už v 6. knihe Homérovej "Odysseie" - báje o cudzoložstve Venuše a Marsa, ktorú Venušin manžel Vulkán odhalí, milencov prichytí pri čine a spúta ich zázračnou sieťou, z ktorej sa nemôžu vyslobodiť. Reposianova verzia príbehu je zaujímavá manierizmom (popisy miest, na ktorých sa dej mýtu odohráva). Erotický námet skladby do istej miery napodobuje mimické predstavenia, ktoré sa tešili počas celého cisárstva veľkej obľube.
Terentianus Maurus

Terentianus nazývaný Maurus (teda z Mauritánie) bol rímsky gramatik, autor veršovaného diela o metrike a gramatike. Pôsobil pravdepodobne na konci 2. storočia, najneskôr na konci 3. storočia. V jeho tvorbe je patrný vplyv hnutia poetae novelli.
Terentianus zložil tri básnické skladby dochované v spoločnom zväzku – De litteris (O písmenách), De syllabis (O slabikách) a De metris (O metre). Posledné dielo sa nedochovalo úplne. Metrická skladba vychádza z teórie básnika Caesia Bassa, podľa ktorej sú všetky typy metier variáciami dvoch základných foriem, hexametru a jambického trimetru.
Niektorí odborníci stotožňujú Terentia Maura so správcom mesta Syene (dnes Asuán), o ktorom sa zmieňuje epigramatik Martialis, čím by bol Terentianus posunutý do 1. storočia.
Orebić

Orebić () je obec v Chorvátsku v Dubrovnícko-neretvianskej župe, ktorá leží na polostrove Pelješac.
Polohopis.
Orebić je situovaný na juhozápade polostrova Pelješac, pod vysokým vrchom Sveti Ilija. Nachádza sa pri Pelješackom kanále oproti Korčule, s ktorou má pravidelné trajektové spojenie.
Členenie obce.
Obec Orebić sa člení na 14 častí "(naselja)": Donja Banda "(Banda Inferiore)", Kućište "(Queschio)", Kuna Pelješka "(San Paolo di Monte)", Lovište "(Capo Gomena)", Nakovanj "(Naccovano)", Orebić "(Sabbioncello)", Oskorušno "(Sòrbola)", Pijavičino "(Magnadore)", Podgorje "(Sottomonte)", Podobuće "(Abbuccia)", Potomje "(San Tommaso dei Sorgo)", Stankovići "(Stancòvici)", Trstenik "(Trestenico)" a Viganj "(Rosario)".
Obyvateľstvo.
V roku 2001 žilo v Orebići 4165 obyvateľov, z toho bolo 93 % Chorvátov, 1 % Srbov, 1 % Albáncov, 1 % Židov a 4 % obyvateľov inej alebo nezistenej národnosti.
Septimius Serenus

Septimius Serenus bol rímsky básnik patriaci k hnutiu "poetae novelli", avantgarde, ktorá pôsobila na konci 2. a počas 3. storočia. Údajne skladal básne s bukolickou tematikou, a to neobvyklým jambickým dimterom. Z jeho tvorby sa nič nedochovalo.
Publius Rutilius Lupus

Publius Rutilius Lupus bol rímsky rečník pôsobiaci za vlády cisára Tiberia, autor pojednania "De figuris sententiarum et elocutionis" (O figúrach a výrokoch). "De figuris" je skrátenou verziou staršej práce podobného razenia, ktorú vytvoril grécky rečník Gorgias (nie sofista Gorgias). Dochovaná podoba nie je úplná, ako to dosvedčujú aj zmienky o Lupovi u Quintiliana. Lupova práca je významná predovšetkým ako zdroj úryvkov z diel nedochovaných gréckych rečníkov.
Lupus je spomínaný aj v Ovídiovom zozname básnikov. Mohol byť synom Publia Rutilia Lupa, ktorý je spomínaný ako vyhranený prívrženec Pompeia
Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska

Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska (skr. AOSS) vznikla v roku 1990 ako strešná organizácia viacerých spisovateľských organizácií, ktoré vznikali po roku 1989. Jej vznik si vyžiadalo ministerstvo kultúry pre zjednodušenie komunikácie. Po čase z AOSS vystúpil Spolok slovenských spisovateľov (SSS). AOSS je do dnešných dní organizáciou organizácií a nemá vlastnú členskú základňu. 
AOSS je vydavateľom časopisu "Romboid", organizuje súťaž v poézii "Wolkrova Polianka", udeľuje literárnu "Cenu AOSS" a cenu pre zahraničných prekladateľov slovenskej literatúry - "Cenu P. O. Hviezdoslava". Predsedom AOSS je od 16.11.2021 prozaik a publicista Peter Juščák.
Madhouse

MADHOUSE Inc. (jap.: 株式会社 マッドハウス, "Kabušiki gaiša Maddohausu") je japonská spoločnosť zaoberajúca sa animáciou a výrobou animovaných seriálov a filmov, teda anime.
Letisko Đồng Hới

Letisko Dong Hoi () je letisko sídliace na západe Đồng Hớia, v mestskej časti Quảng Bình, Vietnam.
Jantárová ulica

Jantárová ulica je ulica:
Marcus Aurelius Olympius Nemesianus

Marcus Aurelius Olympius Nemesianus (koniec 3. storočia) bol rímsky básnik pôvodom z afrického Kartága. Pôsobil ako dvorský básnik za vlády cisárov Carina (283 – 285) a Numeriana (283 – 284), ktorým venoval svoje najvýznamnejšie dielo – básnickú skladbu "Cynegetica" (O love).
Nemesianus napísal viacero dlhších skladieb didaktického charakteru. Popri diele "Cynegetica" to boli ešte "Halieutica" (O rybolove) a "Nautica" (O moreplavbe). Zo všetkých troch skladieb sa nám dochovalo iba 325 úvodných hexametrov z jeho loveckej básne, v ktorých sa objavuje typický básnický motív, "recusatio" (odmietnutie), teda vyznanie, že básnik nie je schopný väčších básnických počinov, ako zmienené dielo. Rukopis, v ktorom sa Nemesianove "Cynegetica" dochovali, pôvodne školská pomôcka z 9. storočia, je s výnimkou úvodnej časti žiaľ príliš poškodený, aby bolo možné rekonštruovať zvyšok básne.
Nemesianovi sa tiež pripisujú štyri eklogy, pôvodne spojené s Titom Calpurniom Siculom. Uvažuje sa tiež o tom, že "Laus Herculis" (Chvála Herkula) pripisovaná Claudianovi je tiež Nemesianovým dielom.
Aemilius Papinianus

Aemilius Papinianus (142 – 212) bol rímsky právnik a v rokoch 205 – 212 i veliteľ prétoriánskej gardy.
Život.
Papinianus bol blízkym priateľom cisára Septimia Severa a sprevádzal ho aj na jeho výprave do Británie. Predpokladá sa, že mohol byť, tak ako Severova druhá manželka, Julia Domna, pôvodom zo Sýrie. Podľa jednej pasáže z "Historia Augusta" študoval právo spolu s cisárom u Quinta Cervidia Scaevolu. Pred svojou smrťou zveril Septimius Severus výchovu svojich dvoch synov, Caracallu a Getu práve Papinianovi. Papinius sa pokúšal medzi bratmi udržať dobré vzťahy, ale to sa mu iba vypomstilo. Po zavraždení Getu roku 212 sa Caracalla obrátil proti jeho prívržencom. Medzi nimi bol zabitý aj Papinianus.
Dielo.
Papinianus je autorom dvoch významných prác z oblasti teórie práva – 37 kníh kazuistiky "Quaestiones" (Otázky) a 19 kníh "Responsa" (Odpovede). Spolu s Gaiom, Paulom, Modestinom a Ulpianom patril Papinianus k pätici najvýznamnejších právnikov, ktorých výroky boli v neskorej antike považované za rozhodujúce. Obe diela veľkého právnika sa stali prameňom pre "Codex Theodosianus" a neskôr pre "Codex Iustinianus".
Index podlažných plôch

Index podlažných plôch, alebo Index podlažnej plochy (IPP) vyjadruje intenzitu využitia územia a je definovaný ako pomer hrubej podlažnej plochy (m2) k celkovej výmere konkrétneho územia, resp. parcely a vyjadruje intenzitu využitia územia.
Za hrubú podlažnú plochu sa pritom považuje pôdorysná plocha všetkých plných nadzemných podlaží stavieb vrátane konštrukcií a vnútorných otvorov, okrem podkroví. Za podkrovie sa ráta podlažie, ktoré má len strešné či vikierové okná (okrem schodišťových, ktoré môžu byť aj v obvodovom plášti) a ktoré má nad plochou min. 33% podlažnej plochy šikmý strop a jeho steny naväzujúce na šikmý strop sú max. vysoké. Za podzemné podlažie sa ráta také, ktoré má úroveň podlahy nižšie ako pod úrovňou upraveného priľahlého terénu.
Aelius Donatus

Aelius Donatus (4. storočie) bol rímsky gramatik a učiteľ rečníctva, autor niekoľkých významných literárno-teoretických diel. O jeho živote vieme iba toľko, že bol učiteľom Hieronyma.
Dielo.
Až do 19. storočia bol Aelius Donatus mylne stotožňovaný s Tiberiom Claudiom Donatom, iným autorom komentárov k Vergíliovi ("Interpretationes Vergilianae"), ktoré sa celé dochovali.
Šľachtický titul

Tradičné šľachtické tituly v Európe majú korene v neskorej antike a v stredoveku. Hoci sa líšia časovo a aj geografickými regiónmi (napríklad knieža v jednom regióne sa môže rovnať veľkovojvodovi v inom regióne), nasledovný zoznam poskytuje informácie o tituloch a špecifických rozdieloch. 
Všeobecná tabuľka "prekladov" medzi jazykmi.
Nasledujúca tabuľka porovnáva názvy kráľovských a šľachtických titulov v rôznych európskych krajinách.
Token

Token môže byť:
Bezpečnostný token

Bezpečnostný token alebo hardvérový token alebo skrátene iba token je fyzické hardvérové zariadenie určené na autorizáciu v informačnom systéme. Tento termín môže znamenať aj softvérový token.
Tieto zariadenia sú obyčajne dostatočne malé na to, aby mohli byť uschované vo vrecku alebo v peňaženke a bývajú navrhované tak, aby na ne bolo možné pripevniť klasické kľúče. Niektoré môžu obsahovať kryptografické kľúče, ako napríklad digitálny podpis alebo biometrické dáta, napríklad odtlačok prsta. Niektoré prevedenia sú v teplo odolnom puzdre, iné môžu mať malé tlačidlá na zadanie PIN kódu.
Fungujú na princípe neustále sa meniaceho kódu, ktorý sa zobrazuje na displeji tokenu a ktorý slúži ako autentifikačný kód na vstup do informačného systému spolu s identifikačnými údajmi držiteľa. Každý kód má časovo obmedzenú platnosť a používateľ je informovaný aj o tom, ako dlho ešte bude daný kód platný. Po vypršaní času platnosti sa automaticky kód zmení.
Tokeny sa používajú predovšetkým v aplikáciách, kde je vyžadovaná vysoká bezpečnosť, napríklad v systémoch internetového bankovníctva.
Ensemble Studios

Ensemble Studios je herné vývojárske štúdio vlastnené spoločnosťou Microsoft. Ensemble Studios sa dostali do povedomia hráčov najmä vďaka úspešnej sérií strategických počítačových hier Age of Empires.
29. januára 2009 štúdio zaniklo a riaditeľ Tony Goodman založil nové nezávislé štúdio Robot Entertainment a časť zamestnancov prešla do nového študia.
Martin Jakubko

Martin Jakubko (* 26. február 1980, Chminianska Nová Ves) je slovenský futbalový reprezentant. Hral za Slovenské národné futbalové mužstvo na Majstrovstvách sveta 2010 v Južnej Afrike. Nastúpil v 88. minúte osemfinále turnaja, proti Holandsku a vybojoval pokutový kop. Za Slovenské národné futbalové mužstvo odohral doteraz 41 stretnutí a strelil 9 gólov.
Martin Jakubko hráva na pozícii útočníka a momentálne pôsobí v MFK Ružomberok.
Klubová kariéra.
Začiatky.
S futbalom začínal za futbalový oddiel OŠK Sokol v rodnej Chminianskej Novej Vsi. Pokračoval v mládežníckych mužstvách Sabinova a Lipian. Jakubkov prestup do prvoligového klubu Tatran Prešov sa uskutočnil 1. februára 2000. Za prešovský klub nastúpil premiérovo v najvyššej futbalovej súťaži v sezóne 1999/2000. Od 23. augusta 2001 až do 30. júna 2002 bol dvakrát na hosťovaní z Tatrana v druholigovom klube Bukocel Vranov. V roku 2003 bol Martin Jakubko na skúške v druholigovom čínskom klube Guang Žhou, k prestupu však nakoniec nedošlo. V sezóne 2003/2004 bol s 13 gólmi najlepším strelcom jesennej časti druhej najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. Aj vďaka tomu, nenaplnil kontrakt v Prešove platný do leta 2004, ale dohodol sa s jesenným majstrom Corgoň ligy Duklou Banská Bystrica. Dohodu podpísal vtedy dvadsaťtriročný útočník v utorok 13.januára.
Dukla Banská Bystrica.
Oficiálne sa Martin Jakubko stal hráčom Banskej Bystrice 22. januára 2004. V Dukle nastal jeho výkonnostný vzostup. Banská Bystrica s tandemom Róbert Semeník a Martin Jakubko v útoku, siahala v sezóne 2003/2004 po titule. Nakoniec skončila o skóre druhá, za MŠK Žilina s rovnakým počtom bodov. Počas sezóny 2004/2005, sa stal oporou tímu. So 14. gólmi, bol najlepším strelcom mužstva pred Róbertom Semeníkom, ktorý mal na svojom účte 12. presných zásahov. Dukla obsadila v konečnej tabuľke najvyššej súťaže tretie miesto a na rovnakej pozícií, skončil aj Jakubko v tabuľke strelcov Corgoň ligy.
Jakubko sa predstavil s Duklou v 1. kole hlavnej súťaže Pohára UEFA 2004/2005. Futbalisti Dukly Banská Bystrica postúpili do hlavnej súťaže cez azerbajdžanský FC Karabach a švajčiarsky FC Wil 1900. Bystrica napokon v 1.kole dvakrát podľahla Benfike Lisabon (0:3, 0:2). O rok neskôr nastúpil za Bystricu v 2. predkole Pohára UEFA 2005/2006 aj proti poľskému tímu Groclin Grodzisk, ktorý Duklu vyradil po vysokom víťazstve 4:1. 
Martin Jakubko strelil v Pohári UEFA v bystrickom drese jediný gól, a to v nadstavenom čase domáceho zápasu proti FC Wil 1900, upravoval na konečných 3:1.
Youri Djorkaeff

Youri Djorkaeff (* 9. marec 1968, Lyon, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalový reprezentant, ktorý hrával ako profesionál 22 rokov.
Djorkaeff bol členom tímu Francúzska na na Euro 96, kde vypadli v semifinále. O dva roky neskôr, sa stal majstrom sveta. V roku 2000 bolo Francúzsko na Euro 2000 prvé.
Environmentálna geológia

Environmentálna geológia je veda zaoberajúca sa geologickými podmienkami existencie a rozvoja ľudskej spoločnosti a jej spätných vplyvoch na geologické prostredie. Patrí medzi aplikované geologické vedy. Má interdisciplinálne postavenie na rozhraní viacerých geologických odborov ako je inžinierska a ložisková geológia ale tiež environmentalistiky. Súvisí tiež podstatnou mierou s ďalšími prírodnými, technickými a socioekonomickými vedami. Jej úlohou je podieľať sa na starostlivosti o racionálne využívanie geologického prostredia v súlade s koncepciou trvalo udržateľného rozvoja. Environmentálno-geologický pohľad by mal byť dôležitý pri posudzovaní využívania geopotenciálov a prevencii geobariér.
Joachim Löw

Joachim Löw [joʔaˈxiːm løːf] prezývaný aj "Jogi" (* 3. február 1960, Schönau, Nemecko) je bývalý nemecký futbalista. Od roku 2006 do roku 2021 bol futbalovým trénerom Nemecka.
Kariéra.
Reprezentačná.
Trénerom Nemecka sa stal po odchode Jürgena Klinsmanna. Dovtedy pôsobil ako jeho asistent. V zápase Eura 2008 v zápase skupiny B medzi Rakúskom a Nemeckom bol vylúčený spolu s trénerom Rakúska Josefom Hickersbergerom.
V októbri 2008 ho Michael Ballack kritizoval za to, že v nemeckej reprezentácii nie je úcta k starším hráčom. Ballack sa mu ospravedlnil. Keďže Torsten Frings súhlasil s Ballackovým názorom, uvažoval o konci reprezentačnej kariéry. Podľa Löwa by sa mu za to mal Frings ospravedlniť.
Gaius Iulius Victor

Gaius Iulius Victor (4. storočie) bol rímsky rečník a autor učebnice rétoriky "Ars rhetorica". Sám pochádzal veľmi pravdepodobne z Galie a odvoláva sa na iného autora rečníckej literatúry menom Marcomannus, ktorého meno poukazuje na germánsky pôvod. Iulius Victor je dôležitým dokladom, ako rímska kultúra prenikala do nerímskeho prostredia a ako tu bola prijímaná.
"Ars rhetorica" je v mnohom dlžná Quintilianovej textovej kritike.
Rutilius Taurus Aemilianus Palladius

Rutilius Taurus Aemilianus Palladius (4. storočie) bol rímsky spisovateľ, autor diela "Opus agriculturae" (Poľnohospodárske práce) označovaného tiež názvom "De Re Rustica" (O poľnohospodárstve). Pohľad, ktorý prevláda v 14-dielnej knihe, prezrádza, že autor diela patril k bohatej veľkostatkárskej aristokracii v západnej časti Rímskej ríše, konzervatívnej vrstve veľkých pozemkových vlastníkov, ktorá sa bránila prechodu k novým technológiám a následným spoločenským zmenám.
Knihy II-XIII "Opus agriculturae" sa mesiac po mesiaci zaoberajú poľnohospodárskymi prácami určenými na každý mesiac v roku. Posledná kniha XIV, označená vlastným názvom "De Insitione" (O ovocných stromoch) je zložená v elegickom distichu. Ide o odkaz klasického rímskeho spisovateľa náučnej prózy o poľnohospodárstve, Palladiovho predchodcu Iunia Moderata Columellu. Palladius mimo neho čerpal i z diel Catona Staršieho a encyklopedistu Varrona.
BitComet

BitComet je torrentový klient pre platformu Windows, napísaný v programovacom jazyku C++. V súčasnosti (jún 2008) patrí medzi najrozšírenejšieho klienta pre siete P2P. BitComet obsahuje reklamu, avšak od verzie 0.89 môže byť užívateľom vypnutá.
Publilius Optatianus Porfyrius

Publilius Optatianus Porfyrius bol rímsky básnik pôsobiaci za vlády cisára Konštantína. 
Optatianus pochádzal pravdepodobne z Afriky. Býva stotožňovaný s Publiliom Optatianom, ktorý zastával úrad mestského prefekta ("praefectus urbi") v rokoch 329 a 333. Keď upadol pred cisárom do nemilosti, podarilo sa mu získať priazeň zväzkom oslavných básní. Hoci sám Optatianus bol príslušníkom pohanskej senátorskej šľachty, niektoré z jeho básní obsahujú kresťanské motívy.
Pod Optatianovým menom sa dochovalo 28 básní, z ktorých 20 tvorilo súbor oslavných skladieb cisárovi. Po obsahovej stránke sú verše pomerne chabé, o to zaujímavejšia je ale ich forma. Niektoré z básní sú napríklad písane v štvorci a tvoria báseň pri čítaní zľava doprava aj zhora nadol. V iných básňach sú farebným atramentom vyznačené z písmen rôzne predmety, pričom písmená, ktoré ich tvoria, dávajú dokopy vtipné heslá alebo ďalšie verše. Jedna z básní môže byť čítaná odpredu i odzadu, pričom v oboch prípadoch dáva zmysel a udržuje si aj metrum. K dielu je priložený aj list vyjadrujúci obdiv nad básnikovým majstrovstvom od cisára a ďakovná odpoveď Optatiana.
Marius Plotius Sacerdos

Marius Plotius Sacerdos (3. alebo 4. storočie) bol rímsky gramatik a autor spisu "De metris" (O metre).
Beran (priezvisko)

Beran je české priezvisko s významom baran. Najrozšírenejšie je v Prahe a Plzni. Na Slovensku je najčastejšie v Považskej Bystrici, Veľkom Rovnom (okres Bytča) a Bratislave. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Beran.
Formalizmus (literatúra)

Formalizmus je v histórii literárnej vedy hnutie v ruskej literárnej vede, ktorá pred revolúciou 1917 vzišlo z Moskovského lingvistického krúžku.
Slavomíra Sľúková

Slavomíra Sľúková (* 18. november 1981, Príbelce) je bývalá slovenská atlétka venujúca sa skoku o žrdi. V tejto disciplíne je aj slovenskou rekordérkou. Tento výkon sa jej podarilo skočiť dvakrát. 2. februára 2008 na halovom mítingu v Budapešti a 24. mája 2008 v Španielsku na mítingu vonku. Je sestrou futbalistu Mariána Sľúku a členkou klubu AK Spartak Dubnica nad Váhom.
Lejateľnosť

Lejateľnosť je komplexná vlastnosť ktorú majú kovy určené na liatie. Zahŕňa nasledovné vlastnosti:
Skúška lejateľnosti sa vykonáva liatím do špirálovej drážky skúšobnej formy, pokiaľ sa nezaplní vtok. Po vychladnutí sa zisťuje pokiaľ sa kov v drážke dostal, a premeraním rozmerov sa zisťuje nakoľko sa kov zmrštil.
Braňo Hochel

Doc. PhDr. Braňo Hochel, CSc. (* 22. júl 1951, Bratislava – † 11. apríl 2015, tamtiež) bol slovenský spisovateľ, literárny vedec, translatológ, sociálny dialektológ, prekladateľ, publicista, politik a vysokoškolský pedagóg.
Učil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského a od roku 2001 bol šéfredaktorom Revue aktuálnej kultúry RAK. Bol autorom niekoľkých básnických zbierok, knihy poviedok a odborných publikácií.
Ako politik zastával funkciu poslanca za bratislavskú mestskú časť Petržalka a neskôr funkciu 1. námestníka primátora Bratislavy, obnovil Demokratickú stranu po jej pohltení SDKÚ.
Prvá ulica

Prvá ulica je ulica:
Druhá ulica

Druhá ulica je ulica:
Tretia ulica

Tretia ulica je ulica:
Štvrtá ulica

Štvrtá ulica je ulica:
Piata ulica

Piata ulica je ulica:
Bratislavská ulica

Bratislavská ulica je ulica:
Brusnicová ulica

Brusnicová ulica je ulica:
Varšavská ulica

Varšavská ulica je ulica:
Pražská ulica

Pražská ulica je ulica:
Brnianska ulica

Brnianska ulica je ulica:
Bukureštská ulica

Bukureštská ulica je ulica:
Belehradská ulica

Belehradská ulica je ulica:
Maďarská ulica

Maďarská ulica je ulica:
Severný Mále

Severný Mále ("Mále Atolu Uturuburi" doslova "Severný atol Mále", angl. prepis "Maale Atholhu Uthuruburi") je prírodný atol na Maldivách v Indickom oceáne. Je súčasťou administratívneho atolu Káfu. Nachádza sa na ňom 51 ostrovov, 13 obývaných z toho 7 stálo, a jeden (Hululé) na ktorom je zriadené letisko, zvyšné ostrovy sú neobývané. Na tomto atole sa nachádza hlavné mesto Maldív Male. Niekedy sa za súčasť Mále Atolu Uturuburi považuje aj atol Gáfaru, severnejšie, oddelený prielivom Gáfaru Kandu.
Mále Atolu Uturuburi sa nachádza na východnej časti Maldív. Od Južného Malé ho oddeľuje prieliv Vádú Kandu (ang. Vaadhoo Kandu), široký . juhozápadne sa nachádza zemepisný atol Ari. Na atole sa sústreďuje väčšina obyvateľstva Maldív, a to hlavne vďaka hlavnému mestu Male.
Atol je dlhý asi (severojužným smerom) a asi široký (východo-západným smerom). Je oválneho tvaru s vyčnievajúcim "nosom" na východnej strane. Na atole je okolo 40 plytčín, z ktorých najväčšia je Diffusi dlhá až .
Obývané atoly: Diffusi, Gáfaru, Himmafusi, Hurá, Kásidú, Tulusdú a hlavné mesto Malé
Externé odkazy.
Stránka Oceandots + obrázok atola z vesmíru
Banskobystrická ulica

Banskobystrická ulica je ulica:
Prešovská ulica

Prešovská ulica je ulica:
Púchovská ulica

Púchovská ulica je ulica:
Popradská ulica

Popradská ulica je ulica:
Nitrianska ulica

Nitrianska ulica je ulica:
Peter Horák

Peter Horák (* 7. december 1983, Bratislava) je slovenský atlét venujúci sa skoku do výšky. Je členom klubu VŠC Dukla Banská Bystrica.
Ümit Korkmaz

Ümit Korkmaz (* 17. december 1985, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky futbalista hrajúci za klub Eintracht Frankfurt, do ktorého prestúpil z Rapidu Viedeň. Reprezentuje Rakúsko a bol členom tímu na Euro 2008.
Gökhan İnler

Gökhan İnler (* 27. jún 1984, Olten) je švajčiarsky futbalový stredopoliar tureckého pôvodu, v súčasnosti hrajúci za Leicester City FC v Premier League. Je členom švajčiarskej reprezentácie, v ktorej odohral 89 zápasov a strelil 7 gólov.
Reprezentácia.
Za tureckú reprezentáciu do 21 rokov odohral 1 zápas.
Vo švajčiarskej seniorskej reprezentácii debutoval 2. septembra 2006 v zápase proti Venezuele. Premiérový gól strelil 23. marca 2007 Jamajke. Bol členom Švajčiarska na Euro 2008.
Atila (prvé meno)

Atila je slovenské mužské meno odvodené od maďarského mena Attila. Vzniklo podľa Attilu, vodcu Hunov (406 – 453).
Attila

Attila alebo Atila môže byť:
Huni prispeli ku koncu Západorímskej ríše a vyčistením stredovýchodnej Európy od Germánov ju vlastne otvorili migrácii Slovanov. Po Attilovej smrti v roku 453 sa Hunska ríša rozpadla a Huni sa asimilovali do iných národov.
Attila môže byť:
Igor Vladimirovič Akinfejev

Igor Vladimirovič Akinfejev (* 8. apríl 1986, Vidnoye, Moskovská oblasť) je ruský futbalový brankár, v súčasnosti hrajúci za ruský klub CSKA Moskva, v ktorom má zmluvu do roku 2011. Je členom ruskej reprezentácie, v ktorej odohral 35 zápasov. Bol v nominácií Ruska pre Euro 2004, ale neodohral ani jeden zápas a na Euro 2008 bol už brankárskou jednotkou.
Kariéra.
CSKA Moskva.
Akinfejev debutoval v drese CSKA v roku 2002 v sedemnástich rokoch. Od tej doby je jednotkou v klube. Z CSKA dokázal vyhrať Pohár UEFA v roku 2005. Zúčastnil sa trikrát ligy majstrov, a získal trofej Zvezda, pre najlepšieho hráča z bývalého sovietskeho zväzu. Je taktiež kapitánom CSKA. Jeho druhé vystúpenie v lige majstrov bolo najlepšie. Držal 362 minút bez inkasovaného gólu, inkasoval až piatom zápase proti FC Porto. V sezóne 2009/2010 sa oň ho zaujíma anglický klub Manchester United.
Reprezentačná kariéra.
Akinfejevov debutoval v ruskom národnom tíme 28. apríla 2004 v zápase proti Nórsku. Keď nastúpil na zápas mal len 18 rokov a 20 dní čím sa stal najmladším ruským hráčom v histórii. Na EURO 2004 cestoval ako tretí brankár. Ale významnejší debut prežil v zápase kvalifikácii na majstrovstvá sveta 2006 proti Estónsku 30. marca 2005. Po tomto zápase bol odporúčaný na brankársku jednotku na majstrovstvá sveta, lebo Malafejev bol dlhodobo zranený. Ale Rusi na záverečný turnaj nepostúpili. No 6. mája 2007 utrpel zranenie kolena v ligovom zápase proti tímu FC Rostov. Doba liečenia bola štyri mesiace. Následok zranenia bola strata pozícii v reprezentácii. Na EURO 2008 dostal dôveru od trénera Guusa Hiddinka a odchytal celý turnaj. S tímom získal bronzovú medailu.
RGB

RGB je aditívny farebný model, pri ktorom svetlo želanej farby vzniká zmiešaním červeného, zeleného a modrého svetla vhodnej intenzity. Používa sa vo farebnej fotografii, osvetľovacej a zobrazovacej technike (farebné monitory, projektory).
"Základné" alebo "primárne" farebné zložky sú: červená (R z angl. "Red"), zelená (G z angl. "Green") a modrá (B z angl. Blue). Pre tieto farby je charakteristické, že ľudské oko má najlepšiu citlivosť práve pre ich vlnové dĺžky (630, 530 a 450 nm). Všetky viditeľné farby sú vlastne kombináciou týchto troch základných farebných zložiek. Miešanie farieb je založené na aditívnom spôsobe, čiže sčítaním (pridávaním farby k farbe).
V prípade najbežnejšej 8-bitovej kvantizácie, umožňujúcej 256 diskrétnych hodnôt, môžu jednotlivé farebné zložky nadobúdať celočíselné hodnoty z intervalu &lt;0,255&gt; (&lt;00,FF&gt; v šestnástkovej sústave). Čierna farba má v modeli RGB hodnotu 0 – 0 – 0, teda žiadna zo základných farieb nie je zastúpená. Naopak v bielej farbe sú zastúpené všetky základné farby v ich maximálnych hodnotách, čiže je zapísaná ako 255 – 255 – 255. Číselná hodnota vyjadruje množstvo základnej farby, ktorá sa nachádza vo výslednej farbe. Napríklad červená farba sa zapisuje ako 255 – 0 – 0, zelená ako 0 – 255 – 0 a modrá ako 0 – 0 – 255.
Roman Anatolievič Pavľučenko

Roman Anatolievič Pavľučenko, rus. Роман Анатольевич Павлюченко (* 15. december 1981, Mostovskoj, Krasnodarský kraj), je ruský futbalový útočník hrajúci v tíme Tottenham Hotspur.V roku 2000 prestúpil z Dynama Stavropol do Spartaku Moskva. V Spartaku odohral 136 zápasov a dal 67 gólov. V roku 2006 bol najlepším strelcom ruskej ligy s 18 gólmi. Na začiatku sezóny 2008/09 prestúpil do premierleagového klubu Tottenham Hotspur za 14 miliónov libier.
Reprezentácia.
Pavľučenko reprezentoval Rusko v mládežníckych kategóriach a od roku 2005 je členom seniorskej reprezentácie Ruska. Hral na Euro 2008, kde strelil 3 góly - Španielsku, Švédsku a Holandsku.
Reprezentoval Rusko na Majstrovstvách Európy 2012 v Poľsku a na Ukrajine. V prvom zápase strelil jeden gól pri víťazstve 4:1 nad Českom.
Dúhovec

Dúhovec ("Apatura") je rod motýľov z čeľade babôčkovité (Nymphalidae). Rod opísal v roku 1807 Johann Christian Fabricius v časopise "Magazin für Insektenkunde" (Illiger), v čísle 6, na strane 280. 
Zo slovenských druhov sem patria nasledujúce:
Česká

Česká môže byť:
Moravská ulica

Moravská ulica je ulica:
Poľská ulica

Poľská ulica je ulica:
Slovenská ulica

Slovenská ulica je ulica:
Východná

Východná môže byť:
Severná ulica

Severná ulica je ulica:
Bystrická ulica

Bystrická ulica je ulica:
Banská ulica

Banská ulica je ulica:
Banská cesta

Banská cesta je ulica:
Rožňavská ulica

Rožňavská ulica je ulica:
Ostravská ulica

Ostravská ulica je ulica:
Nobelova ulica

Nobelova ulica je ulica:
Dúbravská ulica

Dúbravská ulica je ulica:
Dúbravská cesta

Dúbravská cesta je ulica:
Devínska ulica

Devínska ulica je ulica:
Devínska cesta

Devínska cesta je ulica:
Záhorácka ulica

Záhorácka ulica je ulica:
Biskupická ulica

Biskupická ulica je ulica:
Zámocká ulica

Zámocká ulica je ulica:
Žižkova ulica

Žižkova ulica je ulica:
Prievidzská ulica

Prievidzská ulica je ulica: