burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pusté nivy

Pusté nivy bola prírodná pamiatka ev. č. 1962 neďaleko obce Kunín v okrese Nový Jičín. Oblasť spravovala AOPK ČR Správa CHKO Poodří.
Predmetom ochrany bol zvyšok lužného lesa s mohutnými trsmi lipy malolistej, zaplavované tône. 
Ochrana územia bola zrušená ku dňu 22. septembru 2014 rozhodnutím Spravy chránenej krajinnej oblasti Poodří.
Extraliga hádzanárov 1999/00

Extraliga hádzanárov v sezóne 1999/00 bol 7. ročník najvyššej hádzanárskej ligy mužov, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Jej špecifikom bolo, že sa prvých 6 tímov kvalifikovalo do novovytvorenej spoločnej česko-slovenskej súťaže (HIL) a extraliga sa na 5 rokov prerušila. Novým majstrom Slovenska sa stalo družstvo ŠKP Sečovce, ktoré vo finále vyhralo nad víťazom základnej aj nadstavbovej časti1. MHK Košice.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa skladala z troch častí - základnej, nadstavbovej a z play-off. Základná časť pozostávala z 14 kôl a každý s každým sa v nej stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá nerozdelili do dvoch výkonnostných skupín ako v predchádzajúcich sezónach, ale do dvoch rovnocenných skupín A a B, v ktorých sa započítavali aj výsledky zo základnej časti. Nadstavbová časť pozostávala zo 6 kôl, v ktorej sa každý s každým doma a vonku stretol raz. Umiestnenie v tejto časti rozhodlo o semifinálových dvojiciach play-off. Po nich nasledovali zápasy o 3. miesto a finále, ktoré určilo majstra. Družstvá na 3. a 4. mieste v nadstavbových skupinách hrali play-off o konečné umiestnenie. Všetky duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy. Najlepších 6 družstiev postúpilo v nasledujúcej sezóne do novovytvorenej Česko-slovenskej hádzanárskej interligy (HIL). Zvyšné 2 družstvá zostúpili do 1. ligy.
Lenka Krobotová

Lenka Krobotová (* 10. marec 1977, Plzeň) je česká herečka, dcéra herca a režiséra Miroslava Krobota a herečky Hany Doulovej.
Životopis.
Vyštudovala činoherné herectvo na DAMU.
V roku 2000 sa stala členkou súboru "Dejvického divadla". Okrem tohto divadla pôsobí i ako filmová a rozhlasová herečka. V roku 2020 načítala audioknihu Mona (vydala Audiotéka).
Je vydatá, jej manželom je Václav Havelka, majú spolu dvoch synov, Šimona a Eliáša.
Kryštof Hádek

Kryštof Hádek (* 10. marec 1982, Praha) je český herec, má dvoch starších bratov, herca Matěja a lekára Ondřeja.
Životopis.
Jeho matka Jana Hádková je filmová režisérka a publicistka. Herectvu sa venuje od detstva, keď pôsobil v Dismanovom detskom rozhlasovom súbore. Štúdium herectva na Pražskom konzervatóriu nedokončil. Rok a pol herectvo študoval na londýnskej škole Academy Of Music And Drama Art. Pravidelne hrá v Mestských divadlách pražských, hosťuje aj v smíchovskom Švandovom divadle. Okrem svojej divadelnej a filmovej práce pôsobí aj v dabingu.
Medzi jeho najznámejšie filmové úlohy patria čatár Vojtíšek z filmu "Tmavomodrý svět" z roku 2001 režiséra Jana Svěráka. Hlavnú rolu stvárnil vo filme "3 sezóny v pekle" režiséra Tomáša Mašína z roku 2009. Za túto úlohu obdržal ocenenie Český lev za mužský herecký výkon v hlavnej úlohe. Účinkoval aj vo filmoch "Signál" a "Bobule" 1 a 2.
V roku 2010 bol zaradený Európskou organizáciou pre propagáciu a export filmov European Film Promotion (EFP) do zoznamu Shooting Stars 2010.
V roku 2017 načítal audioknihu Velký sešit (vydala Audiotéka).
Na Čermence

Na Čermence je prírodná pamiatka ev. č. 1339 asi 2 km západne od dediny Kamenka, jednej z miestnych častí mesta Odry v okrese Nový Jičín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je významné prirodzené hniezdisko mnohých druhov vtáctva v starej bučine s prímesou lipy, jedle, javora a smreku na svahoch úbočí dvoch ľavostranných prítokov riečky Čermná.
Kyzylkum

Kyzylkum (, ) je piesočnatá púšť v Ázii; šestnásta najväčšia púšť na Zemi. Jej meno v turkických jazykoch znamená "červená púšť". Nachádza sa v strednej Ázii medzi riekami Amudarja a Syrdarja; zväčša na území Uzbekistanu, no časť z nej leží aj v Kazachstane a Turkménsku. Jej rozloha je cca .
Geografia.
Územie je zväčša rovné s maximálnou nadmorskou výškou a s menším počtom vyvýšenín. Väčšina územia je pokrytá piesočnými dunami, severozápad púšte viac-menej takyrmi (soľné planiny); nachádza sa tu aj zopár oáz. Poľnohospodárstvo je rozvinuté hlavne pri riekach (Amudarja, Syrdarja) a v oázach. Teplota môže v letných mesiacoch (od polovice mája po polovicu septembra) stúpnuť na extrémne hodnoty. V Atamurate, meste položenom pri rieke Amudarja, namerali v júli 1983 rekordných 51,7 °C.
Fauna.
Púštna fauna zahrňuje korytnačku stepnú a varana púštneho, ktorý môže dosiahnuť dĺžky 1,6 m. Sajgy občas migrujú cez severnú časť púšte.
Na území púšte v Bucharskej provincii bola v roku 1971 založená prírodná rezervácia s rozlohou . V tejto rezervácii sa prirodzene vyskytujú jelene lesné bucharské (poddruh jeleňa lesného), diviaky, bažanty a orly skalné.
Ďalšia rezervácia sa nachádza cca 40 km južne od Buchary; je to chovná stanica pre ohrozené druhy, ako sú niektoré druhy gaziel, Kôň Przewalského a i. Bola založená v roku 1977 a jej rozloha je .
Ekonómia a ťažba.
Miestni obyvatelia využívajú toto územie ako pasienky pre svoj dobytok (najmä ovce, ťavy a dromedáre).
Kyzylkum je veľmi dobre známy pre svoje ložiská zlata, uránu, medi, hliníku, striebra, zemného plynu a ropy. Zlatá horúčka začala v 70. rokoch pri meste Muruntau. Centrá ťažby a hutníctva sú Navoi, Zarafšan a Uchkuduk. Centrá plynárenského priemyslu sú Gazli a Mubarek.
Panamerické majstrovstvá v bejzbale žien 2009

Panamerické majstrovstvá v bejzbale žien 2009 boli 1. Panamerické majstrovstvá v bejzbale žien, ktoré organizuje Panamerická bejzbalová konfederácia (COPABE). Konali sa od 15.20. novembra 2009 vo Valencii, vo Venezuele, za účasti 4 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť až 6 tímov, okrem zúčastnených aj Kolumbia a Brazília. Zápasy sa hrali na štadióne Estadio de Beisbol Alejandro Sevilla. Titul získalo domáce družstvo .
Majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia amerických družstiev na Majstrovstvá sveta 2010. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Bralová skala

Bralová skala () je vrch na západnom okraji Kremnických vrchov. Leží nad obcou Sklené, približne severovýchodne od Handlovej. Vrcholom prechádza značená turistická magistrála Cesta hrdinov SNP.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Kunešovská hornatina. Vrch leží na hranici Žilinského a Trenčianskeho kraja a okresov Turčianske Teplice a Prievidza a zasahuje na katastrálne územia obcí Sklené a Ráztočno. Je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od juhu z Vysokej a pokračuje severozápadným smerom už pohorím Žiar. 
Opis.
Bralová skala nevyniká výraznou nadmorskou výškou, no je rozpoznateľná podľa vysielača na vrchole. Skalnatý vrchol je obľúbeným cieľom turistov a ponúka zaujímavý výhľad na mesto Handlová a široké okolie. Masívom prechádza Bralský tunel, ktorý je súčasťou železničnej trate Prievidza – Horná Štubňa. Na južnom úpätí sa nachádza rekreačné stredisko Remata. Západným susedom je Veľký vrch (), severozápadne sa nachádza Horeňovo (), východne vrch Klobučník () a južne Vysoká (). Juhozápadnú časť hrebeňa a teda i svahy Bralovej skaly odvodňujú prítoky Hraničného potoka do Handlovky v povodí Nitry. Voda z východnej časti odteká menšími potokmi do rieky Turiec. Najbližším sídlom je južne situovaná osada Remata, patriaca obci Ráztočno a severne ležiace Sklené, juhozápadne sa nachádza Handlová a juhovýchodne obec Kunešov.
Výhľady.
Nesúvislým porastom pokrytý vrchol a skalné bralo ponúkajú veľmi dobrý výhľad na okolie. Vidieť tak blízku Handlovskú a Turčiansku kotlinu, no tiež okolité Kremnické vrchy, pohorie Žiar, Strážovské vrchy, Vtáčnik, Veľkú a Malú Fatru.
Vysielač Bralová skala.
Na vrchu sa nachádza vysielač rozhlasu, televízie a GSM signálu, ktorý je určený pre pokrytie Handlovskej kotliny a horného Turca signálom DVB-T. V FM pásme je vysielaný signál Rádia Lumen na 98,1 MHz. 
Vysielač.
Vysielač šíri digitálny signál verejnoprávnej televízie a druhého multiplexu zo stožiara vysokého 35 m.
DreamWorks Records

DreamWorks Records (tiež SKG Music alebo SKG Music Group a Spielberg Music Group) bolo americké hudobné vydavateľstvo. Spoločnosť bola založená v roku 1996 Davidom Geffenom, Stevenom Spielbergom a Jeffreym Katzenbergom ako dcérska spoločnosť DreamWorks SKG. Vydavateľstvo bolo prevádzkované do roku 2005, kedy zaniklo.
Ecce Homo

Ecce Homo môže byť
Karpathia

Karpathia bola slovenská black metalová skupina, ktorá vznikla v roku 2006 a svoju činnosť ukončila v roku 2012.
Josef Polášek

Josef Polášek môže byť:
Hrajme sa na Petra

Hrajme sa na Petra je album detských piesní, ktorý nahral s detskými interpretmi Peter Nagy. Album vydalo hudobné vydavateľstvo Opus v roku 1990 na vinylovej platni a v roku 1995 na CD. V roku 2006 vydalo vydavateľstvo Opus tento album spolu s albumom "Peter, Vašo a Beáta deťom" na 2-CD. Na albume spievajú Michaela Pašteková, Tomáš Kalivoda, Ľuboš Kostelný, Ján Bocko a iní. 
Album získal zlatú platňu.
Referencie.
2. http://sk.emelvi.eu/opus-100-peter-nagy-pesnicky-pre-deti-peter-vaso-a-beata-detom-hrajme-sa-na-petra
My všichni školou povinní

My všichni školou povinní je úspešný český televízny seriál režiséra Ludvíka Rážu. Hlavnú postavu hrá český herec Miroslav Vladyka v postave Michala Karfíka, no neprehliadnuteľné sú aj postavy Jirku Olivy (Milan Šimáček), Jany Vychodilovej (Veronika Žilková), Jitky Povejšovej (Jana Janatová) či obľúbeného učiteľa Lamača (Jiří Sovák).
Príbehy sa odohrávajú v školskom prostredí, kde sa stretávajú 3 generácie: skúsený Lamač odchádzajúci do dôchodku, nastupujúci Michal a školou povinné deti. Okrem bežných i menej častých situácii riešia protagonisti i komplikované rodinné vzťahy, lásku nevynímajúc.
Riso Kagaku

Riso Kagaku Corporation (transkripciou: "Risó kagaku kógjó kabušiki gaiša"), , je japonská firma, ktorú v roku 1946 založil jej súčasný prezident Noboru Hajama.
V súčasnosti spoločnosť vyrába digitálne tlačové stroje Risograph, ktoré svojím výkonom i ďalšími parametrami prevyšujú štandardné kopírovacie stroje. Firma je priekopníkom v oblasti risografie a je zároveň aj najväčším svetovým výrobcom digitálnych tlačových strojov, pracujúcich na tomto princípe. Ich výrobky pokrývajú viac než 60% svetového trhu.
Apollodoros z Damasku

Apollodoros z Damasku bol a grécky staviteľ, architekt, dizajnér a sochár, ktorý tvoril počas 2. storočia. Pochádzal z Damasku, ktorý bol v tom čase súčasťou rímskej provincie Sýria.
Bol obľúbencom cisára Trajána, ktorého sprevádzal na ťažení do Dácie. Postavil Trajánov most cez Dunaj, ktorý zabezpečoval dopravu a zásobovanie pri ťažení do Dácie v rokoch 105 – 106. Okrem menších projektov postavil aj významné Trajánovo fórum (Forum Trajanum, 106 – 112) a Trajánov stĺp (113) v Ríme. Navrhol aj víťazný Trajánov oblúk v mestách Beneventum a Ancona. Je mu pripisovaná aj stavba Panteónu v Ríme (126) a stavba mosta Alconétar v Španielsku. V roku 106 postavil alebo zrekonštruoval odeón v rímskej štvrti Campus Martius, ktorý začal budovať cisár Domicián.
Trajánov stĺp v strede fóra je prvý triumfálny monument svojho druhu. Po nástupe Hadriána k moci, Apollodoros kritizoval niektoré cisárove architektonické návrhy a bol uvrhnutý do nemilosti a krátko na to obvinený z fiktívnych zločinov a popravený . Pre Hadriána napísal aj spis o obliehacích strojoch ("Πολιορκητικά").
Útok na Baalbek

Útok na mesto Baalbek (známy aj ako Operácia Ostrý a hladký) ležiace v údolí Bikaa na území Libanonu sa odohral v noci z 1. na 2. augusta 2006 počas vojny medzi hnutím Hizballáh a Izraelom. Cieľom operácie izraelských špeciálnych jednotiek bolo zajať predstaviteľov hnutia Hizballáh a získať spravodajské informácie.
Útok.
Skupina zhruba dvesto (podľa niektorých odhadov je toto číslo nadhodnotené) vojakov na palubách helikoptér sa k cieľu priblížila letom ponad Stredozemné more kde letka dotankovala. Krátko pred samotným vysadením vojakov zaútočilo izraelské letectvo na ciele v okolí cieľovej budovy. Vojaci zapojení do operácie pochádzali z dvoch izraelských špeciálnych jednotiek – Šaldag (izraelské letectvo) a Sajeret Matkal (Aman – rozviedka izraelskej armády).
Cieľom útoku bola budova nemocnice Dar al-Hikma. Podľa informácií rozviedky ju využíval Hizballáh a mali v nej pôsobiť aj príslušníci iránskych Revolučných gárd. Podľa predstaviteľov Hizballáhu padli vojaci do pasce a boli obkľúčení, ale keďže všetci izraelskí vojaci sa bezpečne dostali po splnení misie domov dá sa predpokladať, že toto vyhlásenie sa nezakladalo na pravde.
Príslušníkom Sajeret Matkal sa podarilo zajať niekoľko osôb. Medzitým sa jednotka Šaldag dostala do prestrelky zhruba tri kilometre od nemocnice, no neutrpela žiadne straty. Celá operácia prebehla rýchlo. Vojaci boli vysadení 1. augusta o 22:32 a oblasť opustili okolo tretej ráno nasledujúceho dňa, takže na mieste zotrvali len okolo štyri a pol hodiny. Okrem zajatých osôb so sebou izraelskí vojaci odniesli nájdené dokumenty a zbrane.
Dohra.
Izrael tvrdil, že zajaté osoby boli členmi libanonského Hizballáhu. Ten ale toto vyjadrenie dementoval a tvrdil, že ide o nevinných civilistov. Neskôr boli zadržané osoby prepustené. Podľa izraelskej armády stratil Hizballáh v boji 19 mužov, ale ten toto vyhlásenie taktiež odmieta.
Trajánov most

Trajánov most bol rímsky segmentový oblúkový most a prvý most postavený na dolnom toku Dunaja. Viac ako tisíc rokov bol najdlhším oblúkovým na svete a to v celkovej dĺžke aj v rozpätí oblúka. Most postavil starogrécky architekt Apollodoros z Damasku, na príkaz cisára Trajána, aby bolo zabezpečené zásobovanie rímskeho vojska pri ťažení do Dácie v roku 105.
Most sa nachádzal východne od Železných vrát, blízko dnešného mesta Drobeta-Turnu Severin (Rumunsko) a Kladovo (Srbsko). Jeho dĺžka bola 1 135 metrov (šírka Dunaja v tomto úseku je 1 071 m), šírka 15 m a výška od hladiny rieky 19 m. Na každom konci bol okolo vstupu na most postavený rímsky vojenský tábor "kastrum". Konštrukciu tvorili drevené oblúky na 20 kamenných pilieroch (z kameňa, malty a puzolánového cementu), ktoré boli od seba vzdialené 38 metrov.. Most bol postavený za veľmi krátky čas od roku 103 do 105, čo sa pravdepodobne podarilo odklonením toku rieky.
Po ústupe rímskych vojsk bol most zničený. V roku 1856, keď bola hladina Dunaja rekordne nízko, bolo viditeľných všetkých 20 pilierov. V roku 1906 boli dva piliere zničené aby neobmedzovali lodnú dopravu. V roku 1932 bolo 16 pilierov pod vodou a v roku 1982 ich bolo archeológmi zmapovaných iba 12 (zvyšné boli pravdepodobne odplavené). V súčasnosti sú viditeľné iba piliere na oboch brehoch Dunaja.
Trajánovo fórum

Trajánovo fórum () je chronologicky posledným z cisárskych fór (Fori Imperiali). Jeho autorom bol starogrécky architekt Apollodoros z Damasku.
Fórum bolo postavené na príkaz cisára Trajána a financované zo zisku z dobytia Dácie, ktoré skončilo v roku 106. Fórum bolo dokončené v roku 112 Trajánov stĺp o rok neskôr. Pre takýto rozsiahly komplex boli nutné rozsiahle základy. Boli upravené svahy kopcov Quirinale a Campidoglio, ktoré ohraničovali údolie kde sa rozkladal Campus Martius. Je pravdepodobné, že základy boli pripravované na príkaz cisára Domiciána, pričom celý projekt bol prisúdený Apollodorosovi z Damasku, ktorý sprevádzal Trajána na výprave do Dácie.
Stavba sa skladala z veľkého stĺporadia obkolesujúceho piazzu pôdorysu 200 x s exedrami na dvoch stranách. Hlavný vchod je na južnej strane a tvorí ho víťazný oblúk so sochou Trajána na koči so šesť záprahom. Na severe piazzy ležala Bazilika Ulpia, ktorá bola dláždená trojuholníkovou dlažbou z bieleho mramora a dekorovaná veľkou jazdeckou sochou Trajána.
Na sever od baziliky bola menšia piazza s chrámom zasväteným božskému Trajánovi. Priamo na sever od Baziliky Ulpia boli na každej strane fóra dve knižnice. V jednej boli latinské dokumenty a v druhej grécke. Medzi knižnicami bol vysoký Trajánov stĺp.
Makruk

Makruk (thaj. หมากรุก) alebo thajský šach je abstraktná dosková hra, podobná šachu, odvodená zo staršej indickej hry Čaturanga. Je považovaná za hru, ktorá je zo všetkých šachových hier najviac podobná svojmu predchodcovi.
Hra Makruk je veľmi populárna v Thajsku a Kambodži. V týchto krajinách je populárnejšia ako šach. Približne dva milióny obyvateľov Thajska vie hrať Makruk, z toho približne 5000 vie hrať aj šach.
Jonas Quinn

"Tento článok sa týka televízneho seriálu Stargate SG-1."
Jonas Quinn je jedna z hlavných postáv v seriáli Stargate SG-1. Postavu vytvorili Brad Wright a Robert C. Cooper.
Účinkovanie postavy.
Piata séria.
Jonas Quinn, ktorého postavu stvárnil Corin Nemec, sa objavil na konci 5. série Stargate SG-1. Geniálny vedec s veľkou schopnosťou učiť sa sa spolupodielal na vytvorení bomby zo vzácnej a jedinečnej suroviny – naquadrie. Nepovažoval za správne vytváranie bomby, no veril, že nie je iná možnosť, ako docieliť mier. Plukovník Jack O’Neill mu však ponúkol novú možnosť, využiť naquardiu na iné účely, napríklad na vytvorenie obranných štítov. Po tom, čo Jonas priniesol vzorku tejto suroviny do veliteľstva hviezdnej brány, sa stal na svojej planéte zradcom.
Pri testovaní účinkov naquadrie došlo k nešťastiu, ktoré spôsobilo masívny únik radiácie z laboratória. Jonas neurobil nič, len žasol nad odvahou Daniela Jacksona, ktorý zariadenie emitujúce radiáciu vypol, no sám dostal smrteľnú dávku radiácie. Jonas Quinn nadviazal na prácu a výskum Daniela Jacksona, ktorý zomiera v rovnakej epizóde (Meridian), v ktorej sa Jonas prvýkrát predstavuje. Snaží sa plnohodnotne Daniela nahradiť, a to z veľkej časti aj preto, že Dr. Jackson zachránil jeho planétu pred katastrofou. Opakovane tvrdil, že mal konať on, a smrteľná dávka rádioaktivity mala radšej zabiť jeho.
Šiesta séria.
Počas šiestej série sa stal riadnym členom elitného tímu SG-1, a to napriek tomu, že nepochádzal zo Zeme. Jeho spojitosť s Teal’com, ďalšej postavy pôvodne z inej planéty, je rozoberaná počas celej série. Jonas sa stal obeťou pokusov Goa’ulda Nirrti, ktoré spôsobili vízie predpovedajúce budúcnosť na konci šiestej série. Jeho schopnosť učiť sa a komunikovať bola ukázaná v epizóde Frozen, kde dokázal komunikovať so ženou z roku Antikov. Pri predstavovaní tejto postavy sa taktiež ukazuje potreba byť dôležitý, niečim iným ako len hlavou. Aj keď sa fyzickou zručnosťou nemohol porovnávať s ostatnými členmi tímu, niekoľkokrát tým aj celú planétu zachránil.
Siedma séria.
S tímom SG-1 sa lúči po návrate Daniela Jacksona, ktorého bolo možné nájsť vďaka jeho jazykovedným znalostiam. Pri útoku na na Anubisovu vesmírnu loď bol zajatý a Anubis sa dozvedel cenné informácie o jeho planéte. Chcel bojovať proti Goa’uldom a pomôcť poraziť ich, no nechtiac ich doviedol priamo na svoju rodnú planétu. Naposledy sa táto postava objavuje na konci 7. série, kde informuje o skazonosných účinkoch použitia bomby a snaží sa spolu s ďalšími členmi SG-1 a jedným Goa’uldom zachrániť planétu pred implóziou.
Todd Mohney

Todd Mohney je americký gitarista, ktorý hral na gitaru v začiatkoch melodic hardcorovej skupiny Rise Against. Pochádza z mestečka Joliet v Illinois v USA, ale v súčasnosti žije v Los Angeles. Bol aktívny v bočnom projekte s názvom The Killing Tree skupiny Rise Against so spevákom Timom McIlrathom.
Todd Mohney napríklad účinkoval a môže byť videný vo videoklipe ku skladbe „Heaven Knows“ z albumu "Revolutions per Minute".
Régis Debray

Jules Régis Debray (* 2. september 1940, Paríž, Francúzsko) je francúzsky spisovateľ, novinár, ľavicovo orientovaný filozof a politický aktivista. Je známy aj tým, že sa v 60. rokoch spolu s Che Guevarom podieľal na partizánskej vojne v Bolívii, kvôli čomu tam bol niekoľko rokov väznený.
Narodil sa v r. 1940 v Paríži, študoval na prestížnej univerzite "École Normale Supérieure" a v r. 1965 získal titul profesora filozofie. Krátko na to odišiel na Kubu, kde sa stal profesorom na "Havanskej univerzite". Bol blízkym priateľom Fidela Castra a Ernesta Guevaru. V rokoch 1966 až 1967 sa spolu s Che Guevarom zúčastnil príprav partizánskej vojny v Bolívii, no 20. apríla 1967 ho chytila bolívijská armáda. Debray bol mučený a kvôli tomu pravdepodobne prezradil viacero informácii, ktoré neskôr napomohli k Che Guevarovmu zadržaniu. Debraya 17. novembra 1967 odsúdila bolívijská vojenská junta na 30 rokov väzenia, čo však viedlo k rozsiahlej medzinárodnej kampani za jeho prepustenie (vedenej napr. Jean-Paul Sartreom, André Malrauxom či pápežom Pavlom VI.). V decembri 1970 ho novozvolený bolívijský prezident Juan José Torres amnestoval. Po prepustení strávil Debray nejaký čas v Čile, odkiaľ sa do Francúzska vrátil po Pinochetovom prevrate v r. 1973. Neskôr sa venoval hlavne publikačnej činnosti, sociologickému výskumu a politickému aktivizmu.
V rokoch 1981 až 1985 pracoval pre prezidenta François Mitterranda ako poradca pre zahraničné záležitosti, neskôr do polovice 90. rokov zastával viacero funkcii v rôznych vládnych inštitúciách.
Od r. 1999 pôsobí ako profesor sociológie na "Univerzite Jeana Moulina" v Lyone, pokračuje v publikačnej činnosti a sociálno-politickom aktivizme. Je ženatý so známou venezuelskou antropologičkou Elisabeth Burgos-Debrayovou.
Debray napísal niekoľko desiatok kníh a esejí, vo viacerých sa zaoberá Che Guevarom a jeho partizánskymi aktivitami v Južnej Amerike (v slovenčine a češtine vyšli "Horí sneh" (1980) a "Revoluce v Revoluci" (1970)), v mnohých ďalších zas robí analýzy spoločenských a politických problémov. Je jedným zo zakladateľov a hlavných predstaviteľov sociologického výskumného smeru, tzv. mediológie.
Rise Against 7″

Rise Against 7″ je rovnomenná 7″ vinylová limitovaná edícia EP americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against, ktorá vyšla 12. mája 2009 pod vydavateľstvom Fat Wreck Chords.
Skupina tvrdí, že toto EP bolo vydané ako výsledok stávky, ktorú Rise Against prehrala s frontmanom skupiny NOFX Fat Mikom.
Pieseň „Grammatizator“ bola vydaná ako iTunes digitálny singel dňa 20. októbra 2009 nahrávacou spoločnosťou DGC Records / Interscope Records a 7″ vinylový singel bol vydaný vydavateľstvom Fat Wreck Chords.
Kristin Cashorová

Kristin Cashorová (; * 1976) je americká spisovateľka fantasy, ktorej debutový román, "Výnimočná" (), bol vydaný v októbri 2008. Kniha bola nominovaná na ceny Andre Nortona a Williama C. Morrisa. Jej druhá kniha, "Ohnivá", vyšla v októbri 2009, a opisuje príbeh, ktorý sa odohráva skôr ako príbeh jej prvej knihy "Výnimočná".V súčasnosti už vyšla tretia kniha, Bitterblue (slov. Iskrivá)
MHC Mountfield Martin

MHC Martin bol slovenský hokejový klub s bohatou históriou a dlhoročný účastník najvyššej mužskej hokejovej súťaže, ktorý vinou krachu zanikol po sezóne 2016/17. Tradíciu klubového hokeja v meste tak prevzal novovytvorený klub HK Martin, ktorý vznikol po sezóne 2017/18, v ktorej sa seniorský súťažný hokej v Martine hral pod záštitou ženského hokejového klubu MHK Martin.
História oddielu.
Klub vznikol v roku 1932 pod názvom Slávia Martin. 
Neskôr hral aj pod názvami Sokol, ŠK, ZŤS, Hutník, Martimex. Od roku 2000 
mál názov MHC Martin. Klub hral najprv v krajských majstrovstvách od roku 1970 v 1. slovenskej národnej hokejovej lige. 
V sezóne 1992/93 klub postúpil do Slovenskej hokejovej extraligy a MHC Martin odohral v najvyššej slovenskej hokejovej lige všetky sezóny okrem sezón 1999/00 a 2004/05, ktoré strávil v prvej lige. Vždy sa však už v nasledujúcej sezóne vrátil do extraligy. Jeden z najväčších úspechov klub dosiahol hneď v prvom ročníku Extraligy, kde dosiahol tretie miesto. Tento úspech sa zopakoval v sezóne 2009/10. Po období úspechov a dobrých umiestnení nastali v klube veľké finančné problémy. V sezóne 2012/13 skončil klub na poslednom mieste Extraligy. V baráži s Bardejovom si zachoval extraligovú príslušnosť. 
Od sezóny 2013/14.
Po štyroch rokoch sa klub prebojoval do vyraďovacej fázy súťaže ale,v sérii s víťazom základnej časti HC Košice vypadol 4:0 na víťazné zápasy. Novinkou pre klub bolo organizovanie MOUNTFIELD CUP-u 2013 kde sa zúčastnili tímy z Českej Extraligy: BK Mladá Boleslav, Hradec Králové HK a domáci MHC Martin s ŠHK 37 Piešťany. Turnaj sa opakoval aj nasledujúcu sezónu. V sezóne 2014/2015 skončil Martin na 7. priečke ktorá, zaručuje účasť v play-off. Martin vypadol v sérii s Nitrou 4:1 na zápasy. Pred sezónou 2015/2016 sa v klube zmenilo vedenie a tím sa začal budovať pár týždňov pred začiatkom sezóny. V kádri bolo veľa mladých hráčov a odchovancov klubu. Novým trénerom mužstva sa stal Ivan Dornič. Napriek finančným problémom a záväzkom sa klub začal stabilizovať a do sezóny klub nastúpil. Cieľom nového vedenia bolo zachránenie TIPSPORT LIGY v Martine. MHC Martin napriek všetkým problémom klub skončil na 8. mieste. Na začiatku sezóny bol klubu vypomôcť Rastislav Špirko, ktorý si nenašiel angažmán v nadnárodnej KHL. Za MHC Martin odohral 9 zápasov.
Umiestnenia v jednotlivých sezónach.
Česko-Slovensko.
 1. slovenská národná hokejová liga - 21 ročníkov
 2. slovenská národná hokejová liga - 3 ročníky
Slovensko.
 Slovnaft extraliga - 20. ročníkov
 1. hokejová liga SR - 2 ročníky
88 Fingers Louie

88 Fingers Louie bola skupina pochádzajúca z Chicaga z Illinois v USA, ktorá bola založená v roku 1993. Hrali žánre ako hardcore punk, melodic hardcore a punk rock. V roku 1993 vydali svoj debutový 7" vinyl s názvom "Go Away". Po rozpade v roku 1999 členovia Joe Principe a Dan Wleklinski pokračovali v tvorbe punk rocku a vytvorili skupinu Rise Against.
Baxter

Baxter (niekedy aj .baxter. na obaloch albumov) bola skupina pochádzajúca z Chicaga v Illinois, ktorá hrala prevažne post-hardcore. Najznámejší členovia skupiny boli Tim McIlrath (neskôr Rise Against, The Killing Tree a The Honor System) a Neil Hennessy (neskôr The Lawrence Arms, The Killing Tree, The Falcon a Colossal).
Slovnaft extraliga 2010/2011

Slovnaft extraliga 2010/2011 bola 18. sezónou slovenskej hokejovej extraligy. V základnej časti vytvorili hokejisti HC Košice nový rekord súťaže so ziskom 137 bodov. Víťazom sa stalo družstvo HC Košice, ktoré porazilo družstvo HK ŠKP Poprad 4:1 na zápasy v sérii hranej na štyri víťazné stretnutia. Družstvo MsHK Žilina zostúpilo do baráže. Po víťazstve 4:0 na zápasy s družstvom ŠHK 37 Piešťany si zachovalo extraligovú príslušnosť aj v nasledujúcej sezóne.
Výnimočná

Výnimočná () je fantasy román pre mládež od americkej spisovateľky Kristin Cashorovej. Je to jej debutová kniha. Rozpráva príbeh mladej bojovníčky Katsy, jej putovanie a sebaobjavovanie. Kniha bola označená za jednu z kníh roka 2008 pre mládež podľa "Amazon.com" a mala vo všeobecnosti priaznivé recenzie. Dejovo jej predchádza kniha "Ohnivá", ktorá však vyšla o rok neskôr.
Vytie

Vytie () je básnická zbierka autora Allena Ginsberga vydaná v roku 1957 vo vydavateľstve "City Lights", ktorého spolumajiteľom je Lawrence Ferlinghetti. Básnická zbierka odštartovala aféru so súdnym procesom, v ktorom sa súdili dve vydavateľstvá (City lights). Lawrence Ferlinghetti vzdoroval úspešne obvineniu iného vydavateľa za urážku mravnosti a verejného vkusu. Tento vyhraný spor priniesol publikácii skvelú reklamu, ktorá spôsobila nebývalý obchodný úspech pri vydávaní poézie v USA. "Vytie" dosiahlo 50-tisícový náklad a stalo sa manifestom nového poetického, sociálneho a filozofického hnutia Beat generation. Navyše spor bol precedensom v prospech všetkých budúcich vydaných diel a slobody umeleckej tvorby. 
Vytie je súbor poém v žánri báseň v próze. Tematicky čerpá z ciest po súdobej Amerike, nevyhýba sa sociálnemu pohľadu ale bez moralizovania. Cieľom Vytia je ukázať pravdivú Ameriku bez zastierania a afektovania. 
Ginsbergove básne v próze majú výrazný znak subjektívneho pohľadu a autobiografie. Básne sú litániami, výpočtom protichodných javov, súborom anafor a paralel. Ginsberg sa vo svojich básňach z 50-tych a 60-tych rokov staval do pozície proroka až mesiáša, napríklad básne "Hymnus" a "Amerika".
Patrick Nasmyth

Patrick Nasmyth (* 7. január 1787, Edinburgh – † 17. august 1831, Londýn) bol škótsky maliar. Bol najstarším synom slávneho umelca Alexandra Nasmytha. Jeho mladší brat, James bol inžinier, ktorý získal slávu ako vynálezca parného kladiva.
Životopis.
Nasmyth sa narodil v Edinburghu a bol pomenovaný po patrónovi jeho otca, Patrickovi Millerovi. Blízky vzťah k umeniu si vyvinul už v ranom veku a jeho otec mal veľký záujem na rozvoji talentu svojho syna. Ako teenager Nasmyth po úraze stratil možnosť použitia pravej ruky a to ho nútilo naučiť sa maľovať ľavou rukou. Väčšiu časť zo svojho bol ťažko chorý.
Veľa z Nasmythovej práce, ktorá nie je presne datovaná, sa týka jeho rodného Škótska. V maľovaní pokračoval aj po presťahovaní do Londýna v roku 1810. Rovnako ako otca aj jeho ovplyvnili práce holandských majstrov zo 17. storočia, najmä Meindert Hobbema a Jacob van Ruysdael (veľké množstvo diel oboch majstrov bolo vystavených v galériách v Londýne počas celého Nasmythovho života). Nasmyth zomrel na chorobu, ktorá mala symptómy ako zápal pľúc.
Šatrandž

Šatrandž je dosková hra pochádzajúca z Perzie, kde vznikla približne v 7. storočí zo staršej indickej hry čaturanga. Je starou formou šachu, ktorý sa z nej postupne vyvinul. 
Dejiny.
Predchodcom šatrandžu je staršia indická hra čaturanga. V Perzii boli pravidlá čaturangy modifikované a názov hry bol upravený zo sankrtského slova čaturanga, t. j. "štyri druhy vojska", prispôsobením perzskej výslovnosti na čatrandž. Štyri druhy vojska predstavovali pechotu, jazdectvo, bojové slony a bojové vozy.
Potom čo bola Perzia v polovici siedmeho storočia dobytá moslimami, sa hra dostala do celého moslimského sveta a jej názov bol prispôsobený arabskej výslovnosti na šatrandž. Z arabských krajín sa šatrandž postupne dostal do Európy. 
Najstarší európsky text o šatrandži je latinská báseň Versus de scachis z roku 997. V tejto básni je hra už označovaná ako šach, ale pravidlá moderného šachu vznikli v neskoršom období (13. - 15. storočie).
Ciprian Foias

Ciprian Ilie Foias (* 20. júl 1933, Reşiţa, Rumunsko)† 22. marec 2020, Tempe, Arizona, USA) bol rumunský matematik pôsobiaci v USA. 
Je známy predovšetkým vďaka svojej práci v teórii operátorov, matematickej analýze a dynamických systémoch. Jeho prínos v týchto oblastiach má širokú škálu aplikácií, najmä v teórii riadenia, geofyzike a ekonómii. V roku 1995 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Reșița

Reșița (, , , ) je mesto v Rumunsku v oblasti Banátu, hlavné mesto župy Caraș-Severin. Podľa údaja z roku 2006 má mesto 86 383 obyvateľov. Je významným priemyselným centrom, známy je predovšetkým hutnícky, strojársky a chemický priemysel.
Arthur Winfree

Arthur Taylor Winfree (* 15. máj 1942, St. Petersburg, Florida, USA – † 5. november 2002, Tucson, Arizona, USA) bol americký teoretický biológ, ktorý sa zaoberal predovšetkým tvorbou matematických modelov rôznych biologických javov. V roku 2000 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Bergisch Gladbach

Bergisch Gladbach je hlavné a najväčšie mesto krajinského okresu Rheinisch-Bergischer v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko vo vládnom obvode Kolín nad Rýnom. Svojím počtom obyvateľov, ~105 000 sa zaraďuje medzi najmenšie veľkomestá Nemecka (nad 100 000 obyvateľov = veľkomesto).
Dejiny.
Prvé sídlo na mieste dnešného Bergisch Gladbach-u bolo už v 13. storočí, ale mesto bolo oficiálne založené až v roku 1856. Súčasné mesto vzniklo na 1. januára 1975 ako súčasť komunálnej reformy v Severnom Porýni-Vestfálsku. V roku 1977 prekročil počet jeho obyvateľov hranicu 100 000.
Mike Markkula

Armas Clifford „Mike“ Markkula Jr. (* 11. február 1942) je americký podnikateľ, ktorý bol anjelský investor a druhý CEO spoločnosti Apple Computer, Inc.. Poskytol spoločnosti potrebný začiatočný kapitál a manažérsku podporu. So Steveom Jobsom a Steveom Wozniakom sa zoznámil, keď hľadali financie pre výrobu osobného počítača Apple II. Vďaka tomuto financovaniu Apple získalo partnera a a stalo sa firmou.
Životopis.
Markkula zarobil milióny na akciách, ktoré kúpil ako marketingový manažér spoločnosti Fairchild Semiconductor a Intel. Odišiel vo veku 32 rokov.
„Dôchodok“ opustil potom, ako spoznal Steva Jobsa. Odporučili mu ho Regis McKenna a Don Valentine, investori, ktorí nemali záujem financovať Apple. Markkula ho navštívil a Jobs ho presvedčil o trhovom potenciáli počítača Apple II. V roku 1977 Markkula priniesol do firmy svoje skúsenosti z biznisu, 250 000 $ (80 000$ ako investíciu do firmy a 170 000$ ako pôžičku) a stal sa tretinovým vlastníkom a zamestnancom číslo 3. Taktiež priviedol do firmy jej prvého prezidenta, Michaela Scotta, ktorého nahradil v rokoch 1981 až 1983. Markkula bol riaditeľom od 1985 do roku 1997, kedy sa po návrate Jobsa do Apple sformovalo nové vedenie. Wozniak, ktorý vlastnoručne vytvoril prvé dva počítače Apple, pripisuje úspechy Applu viac Markkulovi ako sebe.
Po odchode z Apple Markkula pokračoval vo financovaní ďalších firiem: Echelon Corporation, ACM Aviation, San Jose Jet Center a Rana Creek Habitat Restoration. Založil nadáciu Markkula Center for Applied Ethics v Santa Clara University, kde je v súčasnosti riaditeľom.
Je investorom v spoločnosti Crowd Technologies, ktorá vyvíja webovú aplikáciu Piqqem, využívajúcu múdrosť davov pre predpovedanie vývoja na burze. Je tiež investorom škótskej firmy RunRev.
Osobný život.
Markkulová rodina je z Fínska.
Hniezdo

Hniezdo je príbytok (konkrétne miesto), v ktorom niektoré živočíchy kladú vajíčka, sedia na nich alebo vychovávajú v ňom svoje potomstvo. Príbytok môže byť prirodzeného pôvodu (napríklad trhlina v skale), ktorý si živočích len upraví, môže byť živočíchom cielene vybudované (lastovičie hniezdo), prípadne môže byť prevzaté po inom živočíchovi. Niektoré druhy kladú tajne svoje vajíčka do cudzích hniezd do cudzej znášky, ich rodičia sa tak potom o ich mláďatá starajú (tzv. hniezdny parazitizmus). Najznámejším prípadom sú niektoré kukučky, napríklad kukučka obyčajná.
U druhov (resp. rodov), ktoré si svoje hniezda stavajú samy, možno podľa typu hniezda určiť jeho staviteľa.
Pre vtáky, ktoré hniezdia v dutinách, ľudia niekedy budujú hniezda umelé. Najbežnejším typom je vtáčia búdka.
Hniezda si stavajú nielen vtáky, ale aj cicavce, ryby, plazy a hmyz.
Gerald Beresford Whitham

Gerald Beresford Whitham (* 13. december 1927, Halifax, Spojené kráľovstvo – † 26. január 2014) bol britsko-americký matematik.
Vyštudoval Victoria University of Manchester a v roku 1953 tu získal doktorát pod vedením Jamesa Lighthilla.
Od roku 1962 bol profesorom aplikovanej matematiky na California Institute of Technology.&lt;br&gt;
Bol známy predovšetkým vďaka práci v matematickej fyzike, najmä v oblasti prúdenia tekutín a vlnenia.
Bol členom American Academy of Arts and Sciences od roku 1959 a Kráľovskej spoločnosti od roku 1965.
V roku 1980 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Anomalocaris

Anomalocaris (Whiteaves, 1892) je vyhynutý rod dravých živočíchov, z obdobia kambria. 
Opis.
Dosahoval dĺžku 60 – 90 cm. Mal dve dlhé chápadlá, ktorými si podával korisť k ústam. Mal dve výrazné oči. Na spodnej strane hlavy mal ústny otvor s čeľusťami. Zadnú časť tela tvorili laloky, ktoré mu slúžili na plávanie.
Lovil pravdepodobne drobné článkonožce, ako boli trilobity (na niektorých skamenelinách sa našli známky poškodenia, ktoré mohol zapríčiniť). Fosílne pozostatky tohto tvora boli objavené v burgeských vrstvách (Skalnaté vrchy). Výskyt týchto skamenelín je častý a je to najväčší živočích objavený v tejto lokalite. Neskôr boli nájdené aj ostatné druhy na miestach v Grónsku, Číne aj v Austrálii.
Modrý Kameň (hrad)

Modrý Kameň (historické názvy: 1290 – "Keykkw", 1446 – "Kekkew", , ) je goticko-renesančný hrad pochádzajúci z druhej polovice 13. storočia, ktorý sa nachádza v banskobystrickom kraji v okrese Veľký Krtíš a je postavený nad rovnomenným mestom v nadmorskej výške asi 
Súčasťou hradného komplexu je aj barokový kaštieľ, ktorý bol však postavený až o niekoľko storočí neskôr. V súčasnosti je hrad - zrúcanina spolu s areálom (kam patrí napríklad záhrada, most, hradná kaplnka, hospodárska budova, či priekopa) evidovaný ako národná kultúrna pamiatka.
Dejiny.
Výstavba tohto hradu sa začala pravdepodobne po mongolskom ("tatárskom") vpáde, aj keď pamätná tabuľa datuje vznik hradu už do roku 1237 . Najstaršie písomné zmienky o hrade sa datujú do rokov 1278 a 1290.
V písomnej zmienke z roku 1285 je spomenutý majiteľ a aj predpokladaný stavebník hradu Peter Forró. Po jeho smrti sídlo získali synovia Kazimíra z bíňskej vetvy Huntovcov-Poznanovcov. Ale už v roku 1290 ho dobyli späť Petrovi súrodenci, zakladatelia rodu Balašovcov. Ich držbu hradu prerušil Matúš Čák Trenčiansky, ale po jeho smrti sa vrátil do ich moci.
Hrad bol celé storočia majetkom šľachtickej rodiny Balašovcov (staršie "Balassovcov" ), ktorí ho vlastnili až do 19. storočia.
Výzor hradu bol niekoľkokrát zmenený v dôsledku mnohých rekonštrukcií a prestavieb. Prvá výraznejšia oprava hradu sa konala v rokoch 1609 až 1612 , kedy získal renesančný výzor . Dôvodom bolo to, že v roku 1576 (niektoré pramene uvádzajú rok 1575 ) hrad obsadili Turci, ktorí ho opustili až v roku 1593, pričom hrad zničili. Pri tejto rekonštrukcii hradu vznikli aj delostrelecké plošiny. V čase stavovských povstaní na začiatku 17. storočia sa hradný majiteľ Žigmund Balaša uchádzal o funkciu sedmohradského kniežaťa a za týmto cieľom sa neváhal spojiť aj s Turkami. Preto hrad v roku 1616 dobylo kráľovské vojsko a Žigmund bol uväznený. V rámci koristníckeho vpádu bol hrad opätovne napadnutý Turkami v roku 1659. V roku 1683 hrad dobýjalo povstalecké vojsko Imricha Tököliho a hrad bol značne poškodený. Toto poškodenie už majitelia neobnovovali.
V prvej polovici 18. storočia postavil vtedajší majiteľ Gabriel Balaša na starších zničených základoch rozsiahly barokový kaštieľ, ktorý však bol postavený len na dolnom nádvorí hradu; horná časť hradu sa obnovy nedočkala a tieto priestory sa využili ako záhrada, ktorá tiež patrí medzi národné kultúrne pamiatky. Ku kaštieľu bola neskôr pristavená aj kaplnka svätej Anny.
V 19. a 20. storočí hrad niekoľkokrát zmenil majiteľa; v roku 1813 hrad od rodu Balašovcov získal župan Forgáč z Gýmeša a Haliče, po ňom sa majiteľom hradu stal gróf Károly. Poslednou súkromnou majiteľkou bola Károlyho dcéra Gabriela Almášiová, ktorá ho však v roku 1923 predala štátu , ktorý je jeho vlastníkom až do súčasnosti. Od roku 1991 je v hrade Múzeum bábkarských kultúr a hračiek Slovenského národného múzea.
Satori v Paríži

Satori v Paríži je cestopisná novela od autora Jacka Kerouaca. Je to rozprávanie o jeho ceste do Paríža a Bretónska, kde hľadal svoje rodinné korene. Zistil, že pochádza z francúzskeho šľachtického rodu. V úvode ku knihe si pripisuje svoje meno odvodené od predkov vo forme Jean-Louis Lebris de Kérouac. Jeho predok sa vysťahoval do Kanady a Kerouacovou materčinou bola francúzština, ktorou výhradne hovoril až do ukončenia povinnej školskej dochádzky. „Satori“ (po japonsky "osvietenie") prepadlo Kerouaca v taxíku z letiska a odvtedy sa ho držalo niekoľko rokov. Je to svieže a rýchle rozprávanie o skúsenostiach Francúza s americkým pasom v Paríži a Bretónsku.
Podzemníci

Podzemníci () je novela napísaná v roku 1953 autorom Jackom Kerouacom. Novela nemá klasickú stavbu príbehu. Je to opis života komunity intelektuálov a bohémskych umelcov - novej Beat generation v San Franciscu, ktorej súčasťou sa Kerouac stal. Rozpráva o milostnom vzťahu mladého spisovateľa "Lea" a černošky "Mardou". Spontánna spoveď protagonistu bítnického milieu písaná za zvukov jazzu a v benzedrinovom opojení. Novela je spísaná metódou prúdu vedomia. Sú v nej jasne zistiteľné postavy a vzťahy ku konkrétnym osobnostiam bítnikov (Gregory Corso, Allen Ginsberg, William S. Burroughs a iní).
Novela je autentickým obrazom myšlienkového, hudobného a literárneho hnutia, ktoré naplno ovplyvnilo americkú literatúru až v budúcom desaťročí.
Osamelý pútnik

Osamelý pútnik () je zbierka poviedok autora Jacka Kerouaca. Zbierka obsahuje osem poviedok, ktorých spojivom je cestovanie po USA stopom, vlakom, pešo a tiež cesta do Európy loďou cez Maroko do Francúzska. Je to cestovný denník samotného autora, ktorý v ňom zapisuje svoje subjektívne vnemy a obrazy reality. Spôsob tvorby textu je pre neho typický prúd podvedomia i vedomia. Vynecháva klasickú angličtinu, bez klišé a otvorene spracúva bežiacu realitu. V textoch sa vyskytujú obvyklé postavy bítnikov a postavy bohémy s večne prázdnymi vreckami.
Mucholapka

Mucholapka môže byť:
SVD

SVD môže byť:
Kométy Pásma planétok

Kométy Pásma planétok sú telesá, ktoré obiehajú vo vnútri pásma planétok a prejavujú kometárnu aktivitu počas určitej doby svojho obehu okolo Slnka. Na rozdiel od väčšiny komét, ktorých obežné dráhy sa nachádzajú v približne rovnakej vzdialenosti od Slnka ako Jupiter, kométy pásma planétok sa pohybujú po takmer kruhových obežných dráhach vnútri pásma planétok a ich obežné dráhy sú nerozoznateľné od obežných dráh väčšiny asteroidov. 
Podľa niektorých hypotéz môžu byť kométy pásma asteroidov (ľadové asteroidy) zdrojom vody na Zemi.
Kométy.
V súčasnosti patrí do tejto skupiny 5 identifikovaných komét:
Rodina planétok

Rodina planétok je skupina asteroidov, ktoré majú rovnaké elementy obežnej dráhy ako sú veľká polos, excentricita a inklinácia dráhy. Predpokladá sa, že členovia jednej rodiny sú pozostatkami po zrážke dvoch alebo viacerých asteroidov. Najväčšie rodiny obsahujú niekoľko stoviek známych asteroidov a množstvo zatiaľ nezanalyzovaných alebo neobjavených menších objektov. Menšie rodiny môžu mať len okolo 10 známych členov. V súčasnosti existuje 20 až 30 známych rodín a niekoľko desiatok zatiaľ nepotvrdených. Väčšina z nich sa nachádza v pásme planétok.
Alexandre Chorin

Alexandre Joel Chorin (* 1938, Varšava, Poľsko) je americký aplikovaný matematik a profesor na Kalifornskej univerzite v Berkeley. Zaoberá sa predovšetkým počítačovými modelmi prúdenia tekutín. V roku 2000 dostal Wienerovu cenu za aplikovanú matematiku.
Život.
Alexandre Chorin sa narodil v roku 1938 vo Varšave a vyrastal v Izraeli a vo Švajčiarsku. Neskôr sa usídlil v Spojených štátoch, kde v roku 1966 získal na New Yorkskej univerzite titul PhD., jeho školiteľom bol Peter Lax. Od roku 1971 pôsobí na Kalifornskej univerzite v Berkeley, pričom počas tejto doby ako hosťujúci profesor pôsobil na viacerých významných univerzitách a vedeckých pracoviskách.
Práca.
Alexandre Chorin sa zaoberá predovšetkým aplikovanou matematikou, najmä počítačovými modelmi prúdenia tekutín, ale aj štatistickou mechanikou, teóriou turbulencií a numerickými metódami. V oblasti počítačových modelov prúdenia tekutín je autorom tzv. projekčnej metódy, čo je numerická metóda na riešenie úloh o ikompresibilných tokoch závislých od času, pričom Chorin dokázal aj konvergenciu tejto metódy. Je tiež autorom numerických metód na výpočet Wienerových integrálov.
Halifax (Yorkshire)

Halifax je mesto v Anglicku v metropolitnom grófstve West Yorkshire. Od 15. storočia je známe najmä vďaka manufaktúram a neskôr priemyslu na spracovanie ovčej vlny. Názov mesta pochádza zo staroanglických ekvivalentov pre anglické slová "holy" (svätá) a "face" (tvár). Podľa údaja z roku 2001 má mesto 82 056 obyvateľov.
Prayer of the Refugee

„Prayer of the Refugee“ je druhý singel americkej melodic hardcorovej skupiny Rise Against z ich albumu "The Sufferer &amp; the Witness", a bol celosvetovo vydaný v roku 2006. Pieseň bola pôvodne nazvaná „Diaspora“.
Pieseň je uvedená ako bonusová skladba v hre .
Prehľad grafu.
Pieseň dosiahla #7 v hitparáde "Billboard" Alternative Songs. Je to prvý singel, ktorý sa dostal do Top 10.
Nízky Jeseník

Nízky Jeseník () je vrchovina na severovýchode Česka v Moravsko-sliezskom a Olomouckom kraji. Najvyšším vrcholom je Slunečná ().
Geológia.
Je jedným z najstarších geologických celkov strednej Európy s pozostatkami sopečnej činnosti. Je tvorený najmä prvohornými, kulmskými sedimentovanými horninami, založenými na predchádzajúcich sedimentoch a vulkanitoch, vzniknutých intenzívnou sopečnou činnosťou na dne devónskeho mora. Oblasť Nízkeho Jeseníku bola vždy známa ťažbou farebných a drahých kovov.
Sopečná činnosť.
Počas treťohôr bol v dôsledku horotvorných procesov Nízky Jeseník vyzdvihnutý, zatiaľčo oblasť Hornomoravského úvalu a Kladska sa prepadla. Vzniknuté zlomy zemskej kôry tak umožnili sopečnú činnosť a vytvorili sa tak najmladšie sopky v Česku.
Posledné dve boli činné ešte počas starších štvrtohôr.
Geomorfológia.
Nadmorská výška vrchoviny sa pohybuje iba medzi 400600 metrami, najvyššia západná časť dosahuje 800 metrov. Východná časť klesá až na úroveň Nízky Jeseník nadväzuje na východnú časť Hrubého Jeseníku a obklopuje ho Sliezska nížina, Hornomoravský úval, Moravská brána a Ostravská panva.
Geomorfologické podcelky.
Nízky Jeseník sa skladá z geomorfologických podcelkov Brantická vrchovina, Bruntálská vrchovina, Domašovská vrchovina, Oderské vrchy, Slunečná vrchovina, Stěbořická vrchovina, Vítkovská vrchovina a Tršická pahorkatina.
Futbal na Letných olympijských hrách 1996 – muži

Mužský turnaj vo futbale na Letných olympijských hrách 1996 prebiehal od 20. júla do 3. augusta. Na turnaji sa zúčastnilo 16 mužstiev. Jednotlivé krajiny reprezentovali výbery hráčov do 23 rokov. Každé mužstvo mohlo doplniť súpisku o troch hráčov starších ako 23 rokov.
Bitka o N’Djamenu (2006)

Bitka o N’Djamenu sa odohrala 13. apríla 2006. Boj o hlavné mesto Čadu, N’Djamena, prebiehal medzi vládnymi ozbrojenými silami a povstalcami zo Spojeného frontu za demokratickú zmenu (angl. "United Front for Democratic Change", UFCD). Cieľom útoku bolo zvrhnúť vládu prezidenta Idrissa Débyho.
K bojom došlo len niekoľko mesiacov po podpísaní Tripoliskej dohody, bilaterálnej zmluvy medzi Čadom a Sudánom. Jej cieľom bolo normalizovať napäté vzťahy medzi oboma štátmi. Práve Sudán poskytoval čadským povstalcom podporu. Po útoku nasledovalo opätovné prerušenie vzťahov a vyhostenie sudánskych diplomatov.
Boj.
Hlavným cieľom útoku bolo obsadiť budovu Čadského národného zhromaždenia (parlament), avšak útok bol vládne vojská odrazili. Zahynulo pritom údajne 370 útočníkov, 30 vládnych vojakov a niekoľko civilistov, avšak keďže jediným zdrojom informácií sú čadské médiá je možné, že tieto čísla nie sú presné; 387 ľudí malo byť počas bojov zranených. Nasledujúci deň počas štátneho sviatku sa konal v meste sprievod 271 zajatých povstalcov.
Reakcie.
Prezident Déby ihneď obvinil susedný Sudán z podpory povstalcov. Zároveň sa vyhrážal, že vyhostí z krajiny 200 000 sudánskych utečencov, ktorí utiekli pred násilím zo sudánskej provincie Darfúr. Tento krok ale 17. apríla odvolal. Podľa prezidenta mal útok aj v prípade neúspechu narušiť prezidentské voľby naplánované na 3. mája v ktorých zvíťazil a získal tak svoj tretí mandát. Zároveň ale označil útok za "amatérsky" a údajne ho vopred upozornili, že k nemu dôjde.
Situáciou v Čade sa zaoberala aj Bezpečnostná rada OSN, znepokojenie vyjadril aj generálny tajomník OSN Kofi Annan. Na útok reagovala aj Stredoafrická republika, ktorá uzavrela hranice so Sudánom, keďže práve jej územie mali povstalci využiť na svojej ceste k čadskej metropole.
Hádzaná na Letných olympijských hrách 2012

Hádzaná na Letných olympijských hrách 2012 sa konala od 28. júla do 12. augusta 2012 v londýnskej Handball Arena.
Štyri najlepšie družstvá z každej skupiny (v ženskej i mužskej kategórii) postúpili do štvrťfinále, ostatné boli klasifikované na 9. – 12. priečke celkového hodnotenia turnaja. Víťazné tímy postúpili do semifinále. V mužskom turnaji zvíťazili Francúzi, v ženskom turnaji Nórky.
Saprofág

Saprofág (tiež saprotrof, saprob), je heterotrofný organizmus (predovšetkým živočíchy či huby, iné skupiny sa označujú skôr ako rozkladače), ktorý ale na rozdiel od predátorov získava energiu z organických látok "odumretých" organizmov alebo ich časťami. Takýto spôsob aspoň čiastočnej výživy sa niekedy nazýva hniložijnosť či saprotrofia. Saprofágy sa považujú za konzumenty a za rozkladače (dekompozitory), na rozdiel od zelených producentov s fotosyntetickými farbivami. 
Saprofyt.
Zastaraným termínom saprofyt sa skôr označovali niektoré nezelené vyššie rastliny (napr. Hniezdovka hlístová, rôzne orchideje), o ktorých sa myslelo, že sa vyživujú z odumretých organických látok (viac tiež epifyt). Výraz ss používal všeobecne aj pre huby a niektoré baktérie. Dnes ide o zastaraný termín, pretože sa zistilo, že ss spomínané vyššie rastliny vyživujú vďaka zvláštnej symbiózy (mutualizmu) s hubami (mykoheterotrofia).
Niekedy je termín saprofyt (napr. v mykológii, v lichenológii) stále používaný.
Delenie saprofágov.
Saprofágy sa delia na zdochlinožravce (mršiny), detritofágy – rozkladače (detrity) a koprofágy (výkaly).