Fear of a Blank Planet

Fear of a Blank Planet je deviaty štúdiový album britskej progresívnej kapely Porcupine Tree, ktorý prvýkrát vyšiel 16. apríla 2007 v Európe, v USA 24. a v Japonsku 25. apríla 2007. V Kanade ho vydavateľstvo Warner Music Group dalo na trh 1. mája toho istého roku. Tento album sa rýchlo stal najpredávanejším albumom kapely, až kým ho neprekonal nasledujúci projekt s názvom "The Incident".
Charakteristiky.
Príprava albumu.
Wilson začal tento album komponovať v Tel Avive na začiatku roku 2006, keď nahrával druhý album projektu Blackfield. Medzitým Richard Barbieri napísal väčšinu piesne „My Ashes“, skladba „Cheating The Polygraph“ vznikla zo spolupráce Harrisona s Wilsonom. Piesne „Way Out Of Here“, „What Happens Now?“ a „Nil Recurring“ sú spoločným dielom celej skupiny. Potom ako bol v jún album Blackfield hotový, Wilson odcestoval do Londýna aby sa stretol so skupinou na príprave materiálu pre album Porcupine Tree. Medzi júlom a augustom spolu spracovali všetko, z čoho bolo možné vybrať materiál na šesť skladieb albumu. Nahrávanie albumu skončilo v decembri 2006. Spolupracoval na ňom aj Robert Fripp, gitarista kapely King Crimson, a gitarista kanadskej kapely Rush, Alex Lifeson. V januári 2007 bolo povedané, že sa album bude volať "Fear of a Blank Planet".
Téma.
Steven Wilson sa zmieňuje, že názov albumu je istou parafrázou na titul "Fear of a Black Planet" od kapely Public Enemy. Rozdiel medzi myšlienkami je v tom, že pokiaľ sa pôvodný album zaoberal rasovou neznášanlivosťou, jeho projekt sa zaoberá tým, čo s planétou robia technológie 21. storočia.
Konceptom albumu bola inšpirácia románom "Lunar Park" od spivovateľa Bret Easton Ellisa. Román vypovedá z pohľadu otca, ktorý je nositeľom deja, zatiaľ čo v albume ide o pohľad syna, ktorým je jedenásťročný Robby. Veľa textu piesní albumu pochádza priamo z knihy, napríklad skladba „My Ashes“, ktorá je poctou jej poslednej kapitole, v ktorej je popol z urny otca rozptyľovaný a spolu s ním unikajú aj spomienky na jeho život.
Texty sa zaoberajú typickými prejavmi neurotických porúch, ktoré ovplyvňujú mládež 21. storočia: sú nimi bipolárna porucha a porucha pozornosti. Spoločenskou tendenciou v správaní mladých je ich únik z reality, brani drôg, sociálne odcudzenie, ktoré spôsobujú aj technológie, pocit prázdnoty z informačného preťaženia médiami. V rozhovore pre časopis "Revolver" Wilson opisuje hlavnú postavu príbehu ako „druh smrteľne znudeného dieťaťa, kdekoľvek medzi 10. až 15. rokom života, ktoré trávi dennú dobu v izbe so zatiahnutými oknami, hrá na svojom PlayStation, počúva svoj iPod, komunikuje s priateľom cez textové správy v mobile, pozerá pritom tvrdú pornografiu na internete, sťahuje hudbu, filmy, pozerá správy, násilie...“
Vydanie albumu.
Iba niekoľko dní po mixovaní a nahrávaní albumu bola pripravená verzia vo filmovom zvuku 5.1. Predbežné prehrávanie vyrobeného hudobného materiálu sa konalo v New Yorku v Legacy Studios, a v londýnskych Abbey Road Studios. Tu boli vybraté oficiálne skladby pre finálny album. Tretie prehrávanie organizované vydavateľom Roadrunner Records bez prítomnosti Wilsona sa konalo ešte raz neskôr 14. apríla v klube Phoenix v Brisbane. Vzorku so zmesou hudby "Fear of a Blank Planet" na svoju stránku na MySpace dala kapela 21. februára, 6. marca bola titulná skladba k dispozícii na iTunes ako bonusová k albumu "Blackfield II". Už štyri dni pred oficiálnou edíciou sa album v niektorých krajinách Európy dostal na internet.
Odozvy na album.
Odozvy na album boli vo všeobecnosti pozitívne. Internetový agregátor recenzií hudobných albumov Metacritic mu udelil 82%. Allmusic aj napriek tomu, že album nemal oficiálnu podporu singlom mu pridelil 4,5 bodu. Vzletne sa na adresu albumu "Fear of a Blank Planet" vyjadrovali kritici v renomovaných periodikách ako "Rolling Stone", či "Chicago Tribune". Časopis "Sound and Vision" popri chválach tento album zvolil na tretie miesto albumov roka 2007.
Aj komerčne bol na tom projekt veľmi dobre. V rebríčku Billboard 200 sa dostal album "Fear of a Blank Planet" na 59. pozíciu. Bola aj na 21. pozícii rebríčka European Top 100 Albums, úspechy mal dobré výsledky v Top 40 Spojeného kráľovstva, Nemecka, Holandska, Talianska, Fínska, Nórska, Švédska a Poľska. Špeciálna edícia albumu, ktorej počet bol limitovaný na 10 000 kusov bola predaná v deň jej vydania. The album has sold 250,000 copies worldwide.
Ocenenia a nominácie.
"Fear of a Blank Planet" sa stal podľa časopisu "Classic Rock" albumom roka 2007. Zopakoval sa tak úspech skupiny po vydaní predošlého albumu "Deadwing" v roku 2005. Webzin Metal Storm priradil albumu 14. pozíciu Top 20 albumov roky 2007. Dňa 12. decembra 2007 album získal nomináciu na cenu Grammy v kategórii „Best Surround Sound Album“.