burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Glutamát-5-semialdehyd

Glutamát-5-semialdehyd je neproteínogénna aminokyselina, ktorá sa účastní biosyntézy a rozkladu prolínu a arginínu (cez ornitín). Formálne je to aldehydokyselina, pretože obsahuje aldehydovú i karboxylovú skupinu. Okrem iného sa účastní biosyntéze antibiotík, napríklad karbapenémov. 
V roztoku sa nachádza v spontánnej rovnováhe s 1-pyrolín-5-karboxylátom. 
Biochemické premeny.
Glutamát-5-semialdehyd vzniká z ornitínu pôsobením ornitín-δ-aminotransferázy (rozklad arginínu) alebo z pyrolín-5-karboxylátu spontánnou hydrolýzou (rozklad prolínu):
Pôsobením glutamát-5-semialdehyddehydrogenázy sa premieňa na glutamát:
Smej sa duša moja

Smej sa duša moja je štvrtý štúdiový album Simony Martausovej. V roku 2016 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Joma.
Einar Selvik

Einar Selvik (* 18. november 1979, Bergen, Nórsko), známy aj pod umeleckým menom Kvitrafn ("Biely havran"), je nórsky hudobník, v rokoch 2000 - 2004 bubeník skupiny "Gorgoroth" a zakladateľ a frontman skupiny "Wardruna", ktorá je zameraná na severský folk. 
"Wardrunu" Selvik založil v roku 2002 a jej členom bol aj bývalý spevák skupiny "Gorgoroth", Gaahl. Do širšieho povedomia sa "Wardruna" dostala vďaka spolupráci s "History Channel" na projekte Vikings, kde sa Einar objavil ako herec.
13. júla 2022 "Wardruna" vystúpila na Slovensku v rámci turné "NORDIC NIGHT OPEN AIR TOUR 2022", kde ako jej predskokan hrala Hudobná skupina Kalandra. Koncert sa uskutočnil na hrade Devín.
Einar Selvik spoločne s "Wardrunou" spolupracoval s hudobníkmi a kapelami ako Eivør Pálsdóttir, "Det Hedenske Folk", "Bak de Syv Fjell", "Jotunspor", "Sahg", "Dead to this World" a "Faun". Známy je tiež spoločný koncert so speváčkou Aurorou, ktorý má na platforme Youtube niekoľko miliónov vzhliadnutí.
Okrem iného pracoval na soundtracku k videohre "Assassin's Creed Valhalla" a s "Riot Games" na tématickej skladbe "Volibear" pre postavu z počítačovej hry "League of Legends".
Hrá na mnoho hudobných nástrojoch ako aú tagelharpa, bukkehorn, vikingský lur, lýra, bicie a iné.
Osobný život.
V rozhovore pre "Heavymetal.dk" sa vyjadril, že si nemyslí, že korene každého človeka sú nejakým spôsobom dôležité, len pre ten fakt že je to koreň toho daného človeka. Verí v moderné pohanstvo, pretože si nemyslí, že uctievať starodávne tradície a nasilu žiť podľa pradávnych tradícií je v modernom svete to správne. Svet sa vyvíja a preto je dôležité aby sme sa vyvíjali s ním. Podľa Einara by sme sa mali z minulosti poučiť a byť lepšími.
Jeho vzťah k prírode je veľmi silný a aj albumy skupiny "Wardruna" prirovnáva k prírodným javom a ku koreňom stromov, kde prvý album označuje za zasievanie semien do zeme a ďalšie albumy ako upevňovanie koreňov Wardruny, rast stromu, neskôr k spáleniu, uľahnutiu popola a následnému silnejšiemu rastu vďaka popolu.
Ako člen skupiny "Gorgoroth" necítil žiadne osobné spojenie s tematikou a vystupovaním kapely, taktiež nepociťoval žiadnu vášeň pre tvorbu tohto žánru, resp. štýlu a tak sa rozhodol pre odchod z tejto hudobnej skupiny. Pre odchod z kapely sa rozhodol aj z dôvodu, že potreboval tvoriť hudbu, ktorá pre neho niečo znamená a je s ňou stotožnený. Aj po rokoch hovorí o tom, že by pre neho bolo nemožné aby neopustil túto kapelu.
Už ako násťročný mal predstavu o tom ako vytvorí projekt Wardruna.
Acylácia

Acylácia alebo niekedy alkanoylácia je proces v organickej chémii, v ktorom dochádza k naviazaniu acylovej skupiny (zvyšku od karboxylovej kyseliny) na inú zlúčeninu. Látka, ktorá poskytuje acylovú skupinu, sa nazýva acylačné činidlo.
Acylhalogenidy sa bežne používajú ako acylačné činidlá, pretože pri pôsobení kovových katalyzátorov tvoria silné elektrofily. Friedel-Craftsova acylácia napríklad využíva acetylchlorid (etanoylchlorid), CH3COCl, ako acylačné činidlo a chlorid hlinitý, AlCl3, ako kovový katalyzátor na naviazanie etanoylovej (acetylovej) skupiny na benzén:
Mechanizmus tejto reakcie je elektrofilná aromatická substitúcia.
Acylhalogenidy a anhydridy karboxylových kyselín sa takisto bežne používajú ako acylačné činidlá. V niektorých prípadoch majú i aktivované estery porovnateľnú reaktivitu. Všetky tieto látky reagujú s amínmi za vzniku amidov a s alkoholmi za vzniku esterov. Tieto reakcie prebiehajú ako nukleofilná acylová substitúcia
Acyláciu je možné využiť na predídenie prešmykom, ktoré bežne prebiehajú pri alkylácii. Pri takomto použití sa využije acylačná reakcia a karbonyl sa potom odstráni pomocou Clemmensenovej redukcie alebo obdobného procesu.
Acylácia v biológii.
Acylácia bielkovín je posttranslačná úprava bielkovín, pri ktorej sa na bielkoviny viažu funkčné skupiny cez acylové skupiny. Proteinová acylácia predstavuje mechanizmus, ktorým sa riadi biologická signalizácia. Jeden z dôležitých druhov je acylácia mastnými kyselinami, pri ktore dochádza k naviazaniu mastných kyselín na konkrétne aminokyseliny (procesy ako myristoylácia, palmitoylácia, palmitoleoylácia a iné). Rôzne druhy mastných kyselín sa účastnia acylácie bielkovín. Palmitoleoylácia je druh acylácie, kde dochádza ku kovalentnému naviazaniu jedenkrát nenasýtenej kyseliny palmitoleovej na serín alebo treonín v proteínoch. Táto úprava má zjavne dôležitú úlohu v presúvaní a cielení bielkovín a takisto vo funkcii Wnt proteínov.
Kalandra (hudobná skupina)

Kalandra je alternatívna severská kapela na čele s nórsko-švédskymi hudobníkmi.
Kalandra v minulosti spolupracovala s hudobníkmi a kapelami ako Gåte, Seigmen, Eivør a Wardruna s ktorou v roku 2022 absolvovala "NORDIC NIGHT OPEN AIR TOUR 2022", toto turné zahŕňalo aj návštevu Slovenska 13. júla 2022 na hrade Devín.
Jednou z najznámejších skladieb skupiny Kalandra je cover na skladbu "Helvegen" od skupiny Wardruna. Video na platforme YouTube dosiahlo vyše 4 miliónov videní. Vďaka tomuto coveru sa dostali do povedomia vydavateľstva "By Norse Music", ktoré s nimi podpísalo zmluvu.
Pre televízny sériál "Beforeigners" od HBO zložili dva soundtracky do prvej série a neskôr prispeli hudobnou tvorbou aj v piatej a šiestej sérií.
Ich debutovým albumom bol album s názvom "The Line".
Neskôr po zmiernení pandemickej situácie kapela vydala album "Kingdom Two Crowns: Norse Lands Soundtrack (Extended)" z oficiálnej videohry "Kingdom Two Crowns: Norse Lands" pre ktorú kapela zložila celú partitúru. Skupina pri tvorbe spolupracovala s miestnymi nórskymi folkovými hudobníkmi Johnom Stenersenom a Kennethom Lienom pomocou starých nástrojov ako hurdy-gurdy, goathorn, dvoyanka, nyckelharpa a moraharpa.
Speváčka Katrine Stenbekk je aj občasnou členkou skupiny Warduna.
Užľabský kanál

Užľabský kanál je kanál v regióne Dolný Zemplín na území obce Čierne Pole v okrese Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina. Ústi do kanála Ortov. Má dĺžku . 
Začiatok.
Začína sa v severovýchodnej časti územia obce Čierne Pole na juhovýchodnom okraji trvalého trávneho porastu "Šibenský grúň" v poľnohospodárskom extraviláne v , centrum "Šibenského grúňa" leží na území susednej obce Pavlovce nad Uhom. "Užľabský kanál" patrí do okresu Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina v geomorfologickom podcelku Kapušianske pláňavy.
Opis toku.
Od začiatku tečie absolútne priamym tokom juhovýchodojužným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Čierne Pole, posledných 60 m svojho toku sa stáča do juhovýchodného smeru, ústi v do kanála Ortov ako jeho pravostranný prítok. Začína sa, preteká a ústi na území obce Čierne Pole..
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Užľabský kanál" má pôvod v charakteristickom výskyte topografického objektu "úžľab, úžľabie, úžľabina" s významom "objekt lokalizovaný pri podlhovastej priehlbni, pri podlhovastom koryte často značnej dĺžky slúžiacom na odvádzanie vody" a to v priestore alebo v blízkosti priestoru kde vodný tok preteká. Z tohto slovného základu kombináciou s formantom "-ský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom kanál s významom "umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Užľabský kanál" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.. V roku 1990 štandardizovaná podoba hydronyma s krátkou predponou "U-" na začiatku názvu v tvare "Užľabský kanál" je výsledkom nedôslednosti a nepozornosti v štandardizačnom procese, kde sa žiadala systémovo zdôvodnená, korektná podoba hydronyma "Úžľabský kanál" s dlhou predponou "Ú-", porovnaj aj apelatíva "úžľab, úžľabie, úžľabina". Tento postup vyústil do stavu, keď súčasná aplikačná prax používa striedavo jednu alebo druhú z týchto dvoch podôb názvu. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum "Užľabský kanál" je jedinečným hydronymom (júl 2022). 
Referencie.
Doidalses

Doidalses alebo Doidalsas () môže byť:
Crux 92

Crux 92 je logická arkáda z roku 1992 . Vytvoril ju český autor Marek Trefný a vydala slovenská spoločnosť Ultrasoft . Hra bola určená pre ZX Spectrum a bola vytvorená v programe OCP Editora a Assembler. Grafika potom vznikla s pomocou OCP Art Studio a Artist 2.
Dej je zasadený do súhvezdia Crux. V súhvezdí má kozmická loď IKERI nájsť nové náleziská Filia, ktoré je hlavným nerastom 23. storočia. Problém nastane, keď loď potrebuje doplniť zásoby. Na tieto účely sú na menších planétach postavené stavby upravujúce atmosféru, a to takým spôsobom, aby bola podobná tej na Zemi. Tieto stavby sú obsluhované robotmi nízkej inteligencie, ktorí sú podriadení hlavnému robotovi. Na jednej z planét sa však hlavný robot vzbúril a postavil si obrovský ochranný komplex dosahujúci výšku až šesťdesiat poschodí. Aby loď IKERI mohla pristáť na tejto planéte a doplniť zásoby, musí hlavný hrdina zničiť hlavného robota a aktivovať deštrukčný systém na každom poschodí.
Každý level je jedným poschodím rozdeleným na 14x10 štvorcov. Hráč musí naviesť robotov, ktorí sa pohybujú v kruhu, na jednu z mín. To môže dosiahnuť menením dráhy pomocou červených pohyblivých objektov. Po zničení robotov hráč ešte musí aktivovať deštrukčný systém, aby mohol postúpiť do ďalšieho levelu.
Ján Došek

Ján Došek može byť:
Ján Došek (technik)

Ján Došek, je slovenský zvukový koncertný a štúdiový nahrávací technik. Jeho meno je v kreditných zoznamoch stoviek rôznych zvukových nosičov projektov v rozličných žánroch českých a slovenských hudobníkov ako sú skupiny Elán, Collegium musicum, Lucie, Tublatanka, Vidiek, IMT Smile, Shalom, Hex, Le Payaco, Aya, alebo hudobníkom ako je Pavol Habera, Pavol Hammel, Jana Kirschner, Richard Müller, Beáta Dubasová, Ján Berky-Mrenica, Martin Babjak a mnohých iných. Od roku 1995 produkuje v nahrávacom štúdiu Ivory okrem realizácie hudobných projektov aj výrobu a dizajn zvukových stôp do rôznych filmových produkcií, alebo DVD.
Pusté

Pusté () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Iľanovom, približne južne od Liptovského Mikuláša. 
Poloha.
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Iľanovo (Liptovský Mikuláš) a Demänovská Dolina. Najbližšími sídlami sú juhozápadne ležiaca Demänovská Dolina a severným smerom situované obce Závažná Poruba a Iľanovo. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Pusté je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Krakovej hole (), situovanej v bočnom hrebeni. Ten vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni severným smerom. Západným smerom sa nachádza vrch Na jame (), Siná () a Bôr (), južným Chopok (), Konské () a Krakova hoľa, východným Ohnište (), Škopovo () a Kopa ( a severným Kúpeľ (), Poludnica () a Magura (). Masív patrí do povodia Váhu; z južných a západných svahov vodu odvádzajú prítoky Demänovky, z východných a severných potok Iľanovianka. Masív je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Demänovská dolina. Vrcholom vedie značený turistický chodník od Demänovskej jaskyne slobody.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú Fatru.
Acetyljodid

Acetyljodid je organojódna zlúčenina, ktorej vzorec je CH3COI. Je to bezfarebná tekutina. Formálne je to acylhalogenid odvodený od kyseliny octovej nahradením hydroxylovej skupiny za atóm jódu.
Výroba.
Aj keď v laboratóriách je vzácny v porovnaní s príbuznými acetylbromidom a acetylchloridom, acetyljodid je produkovaný (aspoň prechodne) v ďaleko väčšom merítku než akýkoľvek iný acylhalogenid. Konkrétne vzniká karbonyláciou metyljodidu v Cativa alebo Monsanto procese, ktoré sa používajú na priemyselnú syntézu kyseliny octovej. Je to takisto intermediát v tvorbe acetanhydridu z metylacetátu.
Reakcie.
Acetyljodid nevykazuje pri reakciách s karboxylovými kyselinami reakcie typické pre acylhalogenidy, na rozdiel od napríklad acetylchloridu. Acetyljodid namiesto toho podstupuje s väčšinou karboxylových kyselín výmenu jodidu za hydroxid:
Cativa proces

Cativa proces je spôsob výroby kyseliny octovej pomocou karbonylácie metanolu. Táto technológia, ktorá je podobná Monsanto procesu, bola vyvinutá spoločnosťou BP Chemicals pod licenciou BP Plc. Tento proces využíva katalyzátor obsahujúci irídium, napríklad komplex [Ir(CO)2I2]− (1).
Katalyzátor.
Cativa a Monstanto procesy sú si dostatočne podobné na to, aby mohli využívať zhodné usporiadanie. Pôvodné štúdie Monsanto ukázali, že irídium je menej aktívne než ródium v karbonylácii metanolu. Neskoršie výskumy včak ukázali, že katalyzátor s irídiom môže byť podporený ruténiom a táto kombinácia vedie ku katalyzátoru, ktorý je lepší než tie založené na ródiu. Zmena z ródia na irídium takisto umožňuje využívať menej vody v reakčnej zmesy. To umožňuje použiť menej kolón na vysúšanie, znižuje tvorbu vedľajších produktov (napríklad kyseliny propiónovej) a potlačuje reakciu vody s oxidom uhoľnatým.
Princíp.
Katalytický cyklus Cativa procesu začína reakciou metyljodidu so štvorcovo planárnym aktívnym katalyzátorom (1), čím vzniká oktaédrický komplex s IrIII (2), konkrétne "fac"-izomér [Ir(CO)2(CH3)I3]−. Táto oxidatívna adícia formálne spočíva vo vložení IrI centra medzi metylovú skupinu a atóm jódu v metyljodide, na miesto väzby uhlík-jód. Po výmene ligandov (jódu za oxid uhoľnatý) prebieha presun jednej molekuly oxidu uhoľnatého na miesto väzby irídium-uhlík, (3) a (4), čím vzniká štvorcovo pyramidálny komplex, v ktorého vrchole je viazaná acetylová skupina. Redukčnou elimináciou acetyljodidu dochádza k obnoveniu katalyzátoru (1). Acetyljodid sa potom hydrolyzuje, čím vzniká kyselina octová - koncový produkt. Počas toho vzniká jodovodík, ktorý sa potom využíva na premenu vstupného reaktantu (metanolu) na metyljodid, ktorý vstupuje do katalytického cyklu.
Hlava má sedem otvorov

Hlava má sedem otvorov je siedmy štúdiový album skupiny IMT Smile. Tento album vydalo v roku 2008 hudobné vydavateľstvo Universal Music. Okrem CD nosiča so štúdiovým albumom skupiny IMT Smile s trinástimi novými piesňami, je súčasťou edície bonusové DVD na ktorom je záznam dvanástich skladieb z koncertu z Bratislavy, ktorý sa konal počas zimného turné skupiny a päť videoklipov.
Terry Fox

Terrance Stanley „Terry“ Fox (* 28. júl 1958, Winnipeg – † 28. jún 1981, New Westminster) bol kanadský aktivista.
Životopis.
Skorší život a diagnóza.
Terry Fox sa narodil vo Winnipegu. Jeho rodičia boli Betty and Rolly Fox, mali štyri deti. Vo veku 10 rokov sa s rodinou presunul do mesta Port Coquitlam v Britskej Komunbii.
V roku 1976 prvý krát pocítil bolesť v kolene. Pôvodne si myslel, že je dôsledkom dopravnej nehody, neskôr, že ju spôsobilo nadmerné hranie basketebalu. Na jar 1977 mu bol diagnostikovaný osteosarkóm a 9. marca 1977 Foxovi amputovali pravú nohu. V deň pred amputáciou mu Terri Fleming, tréner basketbalu z Foxovej strednej školy, ukázal článok o Dickovi Traumovi, ktorý po amputácii odbehol maratón v New Yorku. Fox sa rozhodol, že sa pokúsi o podobný výkon. V čase diagnózy bol študentom na Simon Fraser University. Po amputácii Fox absolvoval chemoterapiu.
V lete roku 1977 dostal ponuku stať sa členom tímu vozíčkového basketbalu Cable Cars. Členom bol až do roku 1980, vyhral s nimi národné majstrovstvá v roku 1978 a 1979. V roku 1979 už Fox s umelou nohou behával maratóny a rozhodol sa uskutočniť beh naprieč celou Kanadou na podporu výskumu rakoviny. Pred začiatkom tohto behu nabehal viac než 5000 kilometrov tréningových behov.
Maratón nádeje.
Maratón nádeje Fox začal 12. apríla 1980 v St. John’s, Newfoundland a Labrador ponorením svojej umelej nohy do Atlantického oceánu. Začiatkom behu Fox nedostával veľa pozornosti a podpory, čo sa však postupne menilo. Pri dosiahnutí Ontária bol už známy a podporovali ho davy ľudí, v tejto provincii ho pri behu sprevádzala provinčná polícia. Fox bežal 7 dní v týždni.
Krátko pred mestom Thunder Bay musel 1. septembra svoj beh prerušiť pretože rakovina sa vrátila a napadla Foxove pľúca. Dovtedy ubehol . Počas 143 dní behu vyzbieral 1,7 milióna dolárov. V behu chcel pokračovať.
Po Maratóne nádeje.
Začiatkom roku 1981 Maratón nádeje presiahol 24 mil. dolárov, Foxov cieľ získať jeden dolár od každého obyvateľa Kanady. V septembri 1981 sa stal najmladším členom Radu Kanady v hodnosti "Companion".
Fox zomrel 28. júna 1981.
Dopad.
Nadácia Terry Fox Foundation od Foxovej smrti vyzbierala 850 mil. dolárov na podporu výskumu rakoviny. Od roku 1981 sa organizuje Terry Fox Run (Beh Terryho Foxa).
Aktivovaný ester

Ako aktivovaný ester sa v organickej chémii označuje ester, ktorý je veľmi náchylný k nukleofilnému ataku. Aktivácia väčšinou spočíva v úpravách acylovej alebo alkoxy skupiny bežného esteru, napríklad etylacetátu. Typické modifikácie zahŕňajú elektronegatívne substituenty. Aktivované estery sa vyskytujú v syntetickej chémii i biochémii.
Reaktivita.
Aktivované estery sa používajú predovšetkým ako acylačné činidlá. Podstupujú tie isté reakcie, ako ich neaktivované analógy, ale výrazne rýchlejšie. Sú napríklad viac náchylné na hydrolýzu. Veľmi zaujímavou je aj zvýšená reaktivita aktivovaných esterov voči amínom, čím vznikajú amidy.
Príklady.
Tioestery sú prominentné aktivované estery. Typickým príkladom sú estery koenzýmu A.
V syntetickej chémii patria medzi aktivované estery deriváty nitrofenolu a pentafluorofenolu. Aktivované estery sa bežne používají v syntéze peptidov, napríklad N-hydroxysukcinimid alebo hydroxybenzotriazol. Aktivované estery kyseliny akrylovej sú prekurzory pre polyméry s reaktívnymi bočnými reťazcami.
Koncept aktivovaných esterov sa dá rozšíriť aj na kyseliny fosforečnú a sírovú. Príkladom je dimetylsulfát, ktorý sa používa ako silné metylačné činidlo.
Metyllyzín

Metyllyzín je derivát aminokyseliny lyzínu, v ktorom je jeho aminoskupina postranného reťazca metylovaná aspoň jedenkrát.
Biosyntéza.
Metylácia lyzínu je katalyzovaná lyzínovými metyltransferázami (PKMT). Tieto enzýmy využívajú SAM ako donor metylovej skupiny. Premeny metyllyzínu na lyzín je katalyzovaná lyzínovými demetylázami (PKMD).
Biochemický význam.
Takto metylovaný lyzín má dôležitú úlohu v epigenetike. Metylácia konkrétnych lyzínových reziduí v niektorých histónoch v nukleozóme mení viazanie okolitej DNA na dané históny, čo mení expresiu daných génov v DNA. Táto zmena mení viazania DNA, pretože metyllyzín má väčší efektívny polomer kladného náboja na bočnom reťazci než má lyzín (metylové skupiny sú väčšie než vodíky, ktoré nahradzujú). Tým sa znižuje najsilnejšia potenciálová elektrostatická príťažlivosť so záporne nabitou DNA.
Predpokladá sa, že metylácia lyzínu (a arginínu) na histónoch neovplyvňuje priamo ich viazanie na DNA. Namiesto toho tieto metylové zvyšky priťahujú iné bielkoviny, ktoré upravujú štruktúru chromatínov.
V Protein Data Bank je metylovaný lyzín označený trojpísmenovou skratkou "MLZ" (jedenkrát metylovaný), "MLY" (dvakrát metylovaný) alebo "M3L" (trikrát metylovaný).
Kurence (vrch v Nízkych Tatrách)

Kurence () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Iľanovom, približne južne od Liptovského Mikuláša. 
Poloha.
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Iľanovo (Liptovský Mikuláš) a Demänovská Dolina. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Pavčina Lehota a mestské časti Demänová a Iľanovo, južne sa nachádza Demänovská Dolina. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Kurence sú súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Krakovej hole (), situovanej v bočnom hrebeni. Ten vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni severným smerom na Poludnicu (). Západným smerom sa nachádza vrch Pálenica (), Na jame () a Siná (), južným Ostredok (), Magura (), Pusté () a Krakova hoľa, východným Kopa (), Kúpeľ (), Poludnica () a Končitý vrch () a severným Bodová () a Demänovská hora (). Masív patrí do povodia Váhu; východnú časť hrebeňa odvodňuje potok Iľanovianka, voda zo západných odteká riečkou Demänovkou. Vrcholom prechádza hranica Národnej prírodnej rezervácie Demänovská dolina. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Veľkú a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a vzhľadom na stupeň ochrany je tak prístup naň nežiadúci. Žltá značka však vrchol travrzuje západným a juhozápadným úbočím.
Voyo

Voyo je slovenská platená video on demand služba poskytujúca filmy, seriály a televízne programy z vysielania staníc skupiny Markíza. Projekt bol spustený v auguste 2011 ako bezplatný archív programov z produkcie TV Markíza a platforma pre živé vysielanie pôvodnej tvorby a športových prenosov. Postupne sa však pretransformovala na platenú službu po vzore amerického Netflixu. Ponuka dostupných programov je pravidelne rozširovaná. Podľa samotného prevádzkovateľa ide o viac než 2 000 filmov a seriálov. Všetky uvádzané tituly sú buďto slovenské a české, alebo úplne či čiastočne lokalizované. Služba ďalej poskytuje živé vysielanie televíznych staníc Markíza, Doma, Dajto, Markíza KRIMI, Nova International a prémiových športových kanálov Nova Sport 1 a Nova Sport 2. Voyo tiež predplatiteľom umožňuje sledovať vybrané programy exkluzívne až o týždeň skôr než v TV. Na základe prieskumu nezávislej agentúry 2muse bolo Voyo v júli 2022 najznámejšou streamovacou službou na Slovensku, pričom z hľadiska poznateľnosti značky predstihlo aj celosvetových gigantov.
Obsahová ponuka.
Streamovacia služba Voyo za mesačný poplatok 5,99 eur ponúka televízny archív úplne bez reklám a knižnicu plnú československých filmov aj svetových kinohitov. Najúspešnejšie tituly skupiny Markíza či obľúbené turecké seriály je dokonca možné sledovať ešte pred ich televíznou premiérou. 
Voyo sa v novembri 2020 dočkalo obnovy, vďaka prechodu na novú technologickú platformu je modernejšie, svižnejšie a prehľadnejšie. Predplatiteľom ponúka príjemnejšie užívateľské prostredie, vylepšenú navigáciu a množstvo nového obsahu. Odvtedy počet predplatiteľov služby rastie, na jar 2022 malo Voyo na Slovensku a v Česku súhrnne viac než 350 000 platiacich zákazníkov. V septembri 2022 už 400 000. 
Voyo Originál.
Od roku 2021 vychádzajú na Voyo originálne seriály a minisérie, ktoré sú dostupné exkluzívne iba na tejto platforme. Prvou z nich bola v novembri 2021 miniséria Prípad Roubal.
Halogenovodík

Halogenovodíky sú dvojatómové anorganické zlúčeniny, ktoré fungujú ako Arrheniove kyseliny. Skladajú sa z atómu vodíka viazaného na atóm halogénu. Ich vzorec je HX, kde X je halogén (fluór, chlór, bróm, jód, astát alebo tenés). Všetky známe halogenovodíky sú pri štandarnej teplote a tlaku plyny. Vo vodnom roztoku z nich vznikajú halogenovodíkové kyseliny. 
Halogenovodíkové kyseliny.
V plynnom stave halogenovodíky zvyčajne neionizujú (i keď kvapalný fluorovodík je polárne rozpúšťadlo podobné vode). V chémii sa teda rozlišujú halogenovodíky od halogenovodíkových kyselín. Halogenovodíky sú plyny pri izbovej teplote, ktoré reagujú s vodou (respektíve sa v nej rozpúšťajú) za vzniku halogenovodíkových kyselín. Po vytvorení kyseliny sa diatómová molekula regeneruje len veľmi ťažko, bežnou destiláciou to nie je možné. Názvy a vzorce nie sú jasne rozlíšené a v bežnom použití (napr. v laboratóriu) sa pod HCl myslí kyselina chlorovodíková a nie plynný chlorovodík.
Výskyt.
Chlorovodík je v podobe kyseliny chlorovodíkovej hlavnou zložkou žalúdočnej kyseliny.
Fluorovodík, chlorovodík a bromovodík sú súčasťou vulkanických plynov.
Syntéza.
Fluorovodík a chlorovodík je možné pripraviť priamou reakciou vodíka s fluórom a chlórom. Tieto plyny sa však priemyselne vyrábajú pôsobením kyseliny sírovej na soli halogenidov. Bromovodík vzniká z vodíka a brómu pri vysokých teplotách v prítomnosti platinového katalyzátora. Najmenej stabilný halogenovodík, jodovodík, sa pripravuje nepriamo, a to reakciou jódu so sulfánom a hydrazínom. 
Fyzické vlastnosti.
Halogenovodíky sú pri štandardných podmienkach bezfarebné plyny. Fluorovodík vrie pri 19 °C. Fluorovodík ako jediný halogenovodík tvorí vodíkové väzby medzi molekulami, takže má najvyššie teploty varu a topenia spomedzi halogenovodíkov. Bod varu rastie od HCl k HI. Tento trend sa pripisuje rastúcej sile intermolekulárnych van der Waalsových síl, ktoré korelujú s počtom elektrónov v molekulách. Koncentrované roztoky halogenovodíkových kyselín vypúšťajú viditeľné biele výpary.
Reakcie.
Po rozpustení vo vode, čo je veľmi exotermická reakcia, vznikajú príslúšné halogenovodíkové kyseliny. Tieto kyseliny sú veľmi silné, čo odráža ich schopnosť ionizovať vo vodných roztokoch za vzniku hydrónia (H3O+). S výnimkou kyseliny fluorovodíkovej sú to silné kyseliny, ktorých sila sa zvyšuje s rastúcim protónových číslom. Popis správania kyseliny fluorovodíkovej je zložitejší a závisí na jej koncentrácií, pretože dochádza k homoasociácii. V nevodných roztokoch, napríklad v acetonitrile, sú halogenovodíky len mierne silné kyseliny.
Halogenovodíky reagujú s amoniakom, čím vznikajú amónne halogenidy:
Halogenovodíky reagujú aj s inými zásadami, čím dochádza k neutralizácii.
V organickej chémii sa používa hydrohalogenácia na prípravu ogranohalogenidov. Napríklad chlóretán sa pripravuje hydrochloráciou etylénu:
Tour de France 2022

Tour de France 2022 bol 109. ročník prestížnych cyklistických pretekov Grand Tour Tour de France. Štart pretekov bol 1. júla v dánskej Kodani, cieľ bol 24. júla v Paríži. Pretekári absolvovali 21 etáp a .
Tímy.
Na štart nastúpilo 18 UCI World Tour tímov, ktoré doplnili 4 prokontinentálne tímy.
Zoznam častí seriálu Mythic Quest

Toto je zoznam častí amerického seriálu Mythic Quest. Seriál mal premiéru 7. február 2020 na Apple TV+.
Časti.
3. séria (2022).
21. októbra 2021 Apple predĺžil seriál o tretiu a štvrtú sériu.
4. séria.
21. októbra 2021 Apple predĺžil seriál o tretiu a štvrtú sériu.
Židovský dom Šalom Alejchem

Židovský dom „Šalom Alejchem“ (), alebo len „Šalom Alejchem“ (), prípadne aj Židovský kultúrny dom () je budova kultúrneho centra židovskej komunity z prvej polovice 20. storočia ležiaca v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Poloha.
Budova sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „Christo G. Danov“ (, doslova "ulica Christa G. Danova") v blízkosti plovdivského bábkového divadla. 
Charakteristika.
Ide o veľkú verejnú budovu postavenú podľa projektu architekta Kamena Petkova. Budova slúži ako kultúrne a osvetové centrum predovšetkým pre plovdivskú židovskú komunitu. Súčasné centrum uspelo so zachovaním a pokračovaním tradícií pôvodného kultúrneho centra z roku 1945. Konajú sa v nej aj autorské stretnutia so spisovateľmi, predstavovanie nových kníh, koncerty a výstavy. Miestna knižnica má vo svojej zbierke viac ako 18 000 zväzkov. V centre je pre obyvateľov dostupný bezplatný internet a konajú sa v nej aj začiatočnícke kurzy výpočtovej techniky. Z jazykových kurzov sa konajú kurzy hebrejčiny, angličtiny, nemčiny a bulharčiny pre cudzincov. Z hudobných kurzov sú to kurzy hry na klavír, gitaru, husle ako aj kurzy spevu. Nachádza sa tu aj klub pre hendikepovaných obyvateľov, literárny a tanečný klub. V budove sídlia aj miestne pobočky organizácií B’nai B’rith a Women’s International Zionist Organization. Okrem kultúrnych akcií sa centrum venuje aj dobročinným účelom a to vareniu jedál pre chudobných a doručovaniu tohto jedla a iných zásielok pre židovských obyvateľov mesta v pokročilom veku.
Dejiny.
Budova bola postavená v rokoch 19231924. Finančné prostriedky na výstavbu pochádzali z darov výrobcov, obchodníkov, lekárov a ďalších členov organizácie B’nai B’rith a spočiatku mali vstup do budovy povolený len členovia tejto organizácie. Pre verejnosť bola budova otvorená po 9. septembri 1944. V priebehu roku 1945 ohlásila plovdivská židovská komunita zámer vybudovať kultúrne centrum „Šalom Alejchem“, hneď ako budú zabezpečené finančné prostriedky na túto iniciatívu. K samotnému otvoreniu kultúrneho centra došlo 13. septembra 1945. Malo ísť predovšetkým o kultúrno-osvetové centrum pre židovskú komunitu v meste. V rámci strediska bol otvorený aj šachový klub pre deti a dramaticko-divadelný spolok. organizovali sa tu rôzne večierky, pričom financie vyzbierané zo vstupného na tieto večierky sa používali na nákup kníh pre kultúrne centrum a na dobročinné účely. Neskôr bol v rámci centra otvorený aj pevecký zbor a strunový orchester, začali sa tiež organizovať kurzy hebrejčiny a francúzštiny. V priebehu roku 1948 bolo zastavené formovanie kultúrnych a iných skupín na základe etnickej príslušnosti, v dôsledku čoho sa centrum stalo prístupné širokej verejnosti. V roku 1954 v budove vznikla detská hudobná škola so 40 členným huslovým strunovým orchestrom a jazyková škola s kurzami francúzštiny, nemčiny, angličtiny, španielčiny a ruštiny pre deti aj dospelých. Dnes v budove sídli kultúrne centrum „Šalom Alejchem-1945“, ktoré je priamym nástupcom a pokračovateľom kultúrneho centra „Šalom Alejchem“ z roku 1945.
Mary Simonová

Mary Simonová (neprechýlene: Mary Simon; * 21. august 1947, Kangiqsualujjuaq) je bývalá kanadská diplomatka, rádio osobnosť a od júla 2021 súčasná generálna guvernérka Kanady.
Životopis.
Narodila sa ako Mary Jeannie Mayová. Jej inuitské meno je Ningiukudluk. Podľa vlastných slov ju rodičia vychovali v obocho svetoch: tradičnom inuitskom spôsobe života ale učila sa aj od „bieleho“ otca, ktorý pochádzal z Manitoby. V 70. rokoch pracovala v rozhlase CBC. Neskôr pracovala pre inuitské organizácie. V roku 1982 sa podieľala na dohovoroch ohľadne repatriácii kanadskej ústavy, reprezentovala tam hlas Inuitov. V roku 1975 vyjednala „James Bay and Northern Quebec Agreement“, dohodu v oblasti Jamesovej zátoky medzi Inuitmi, Cree, provinčnou vládou Québecu a energetickou spoločnosťou Hydro Québec. Od roku 1986 viedla Inuit Circumpolar Conference, skupinu reprezentujúcu Inuitov každej arktickej krajiny.
V rokoch 1994 až 2003 bola veľvyslankyňou Kanady pre polárne záležitosti čím sa stala prvou Inuitkou vo funkcii veľvyslanca, v tejto roli vyjednala vytvorenie Arktickej rady. V rokoch 1999 až 2001 bola zároveň veľvyslankyňa Kanady v Dánsku. Od roku 2006 predsedala inuitskej organizácii Inuit Tapiriit Kanatami a predsedala tiež Národnej komisii pre inuitské vzdelávanie.
Generálna guvernérka Kanady.
Predseda vlády Justin Trudeau 6. júla 2021 oznámil, že kráľovná Alžbeta II. schválila Mary Simonovú do funkcie generálnej guvernérky, 30. osobnosti v tejto funkcii. Funkciu prevzala 26. júla 2021 ceremóniou v kanadskom senáte.
Stala sa tiež prvou generálnou guvernérkou s pôvodom z pôvodných obyvateľov Kanady (prvé národy). Ako svoje priority uviedla globálne otepľovanie, duševné zdravie a prácu na zmierení.
The End, So Far

The End, So Far je v poradí siedmym albumom americkej metalovej skupiny Slipknot. Bol vydaný 30. septembra 2022 pod hlavičkou hudobného vydavateľstva Roadrunner Records. Album je prvým albumom skupiny, na ktorom hrá perkusionista Michael Pfaff, ktorý sa ku kapele pripojil v roku 2019, a je posledným albumom kapely, ktorý vyšiel cez Roadrunner, s ktorým kapela podpísala zmluvu v roku 1998.[1][2]
Album The End, So Far predstavuje podľa Coreyho Taylora pomyselný návrat k nu metalovým koreňom spájajúc prvky ich albumu . Zatiaľ čo prvá polovica albumu je čistým nu metalom, v druhej dochádza k väčšiemu experimentovaniu a je z hudobného hľadiska rôznorodejšia.
Pozadie.
19. mája 2021 člen kapely Shawn Crahan uviedol, že skupina v súčasnosti robí „božiu hudbu“.[3] V článku, ktorý zverejnil Loudwire 9. júna 2021, Crahan prezradil, že nový album Slipknot „snáď“ vyjde v roku 2021.[4] Dodal tiež, že po vydaní albumu sa kapela rozíde s Roadrunner Records.[4]
V novembri 2021 začala skupina trénovať nový materiál na novej doméne thechapeltownrag.com.[5] Na webovej stránke bolo zobrazených niekoľko úryvkov piesne, čo viedlo k špekuláciám o novom singli, ktorý by skupina neskôr potvrdila 4. novembra, pričom singel s názvom „The Chapeltown Rag“ by mal byť vydaný nasledujúci deň spolu s jeho živým debutom na Knotfest Roadshow. v Los Angeles v Kalifornii 5. novembra 2021.[6] V decembri 2021 Taylor prezradil, že skupina plánuje v januári zmixovať svoj siedmy štúdiový album a dúfala, že ho vydajú do apríla 2022.[7] Tiež uviedol, že uprednostňuje materiál na ich pripravovanom siedmom štúdiovom albume pred materiálom na albume We Are Not Your Kind.[7]
Vo februári 2022 hlavný spevák Corey Taylor v rozhovore s Eddiem Trunkom oznámil, že nahrávanie albumu sa skončilo a že je v procese mixovania. Nahrávku opísal ako „ťažšiu verziu“ ich albumu Vol. 3: The Subliminal Verses z roku 2004.[8]
19. júla 2022 skupina oznámila album spolu s druhým singlom albumu „The Dying Song (Time to Sing)“.[9][10] 5. augusta 2022 skupina vydala tretí singel „Yen“.[11] Album vyjde 30. septembra 2022.[9][10][11]
22. augusta 2022 skupina oznámila, že bude vydaných deväť špeciálnych edícií albumu, pričom každá bude obsahovať obrázok jedného z členov kapely na obale.[12]
Demänovská hora

Demänovská hora () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Pavčinou Lehotou, približne južne od Liptovského Mikuláša. 
Poloha.
Nachádza sa na severe strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obce Ploštín (Liptovský Mikuláš) a Demänovská Dolina. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Pavčina Lehota a severne ležiace mestské časti Demänová, Ploštín a Iľanovo, južne sa nachádza Demänovská Dolina. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Demänovská hora je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej severozápadným smerom z Krakovej hole (), situovanej v bočnom hrebeni. Ten vybieha z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni severným smerom na Poludnicu (). Západným smerom sa nachádza vrch Pálenica (), južným leží vrch Na jame (), Ostredok (), Magura () a Kurence (), východným susedí Kúpeľ (), Poludnica () a Končitý vrch () a severným Kalište (). Masív patrí do povodia Váhu; východnú časť masívu odvodňuje potok Iľanovianka, voda zo západných odteká riečkou Demänovkou. Na predvrchol vedie značený turistický chodník z Pavčinej Lehoty.
Výhľady.
Vrchol i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké i Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru a Malú i Veľkú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no značená trasa vedie na predvrchol, nazývaný Demänovská Poludnica. Chodník ďalej vrchol travrzuje juhozápadným úbočím.
Astatovodík

Astatovodík je chemická zlúčenina, ktorej vzorec je HAt. Skladá sa z atómu astátu kovalentne viazaného na atóm vodíka. Je to teda halogenovodík.
Táto zlúčenina sa rozpúšťa vo vode za vzniku kyseliny astatovodíkovej, ktorá má podobné vlastnosti ako ostatné halogenovodíkové kyseliny a je z nich najsilnejšia. Má však obmedzené použitie, pretože sa rozkladá na elementárny vodík a astát, ako aj kvôli krátkym polčasom rozpadu izotopov astátu. Keďže jeho atómy majú podobnú elektronegativitu a keďže bol pozorovaný katión At+, disociácia môže viesť k rozkladu na vodík so záporným nábojom (hydrid). Astatovodík teda môže podliehať reakcii 
čo vedie k plynnému vodíku a zrazenine astátu. Astatovodík takisto pokračuje v trende platiacom pre ostatné halogenovodíky, ktorých entalpia vzniku je menej záporná so zvyšujúcim sa protónových číslom. Zatiaľ čo roztoky kyseliny jodovodovíkovej sú stabilné, roztoky s hydróniom a astatidom (aniónom astátu) sú výrazne menej stabilné než zmesi voda-vodík-astát. Okrem toho môže väzbu H–At rozložiť i rádiolýza.
Okrem toho astát nemá žiadne stabilné izotopy. Najstabilnejší je astát-210, ktorého polčas života je asi 8,1 hodiny, čo znamená, že práca s jeho zlúčeninami je veľmi náročná, keďže sa rýchlo rozkladá na iné prvky.
Príprava.
Astatovodík sa dá pripraviť reakciou astátu s uhľovodíkmi (napríklad etánom):
Hydrid

Hydrid môže byť:
Slavistický ústav Jána Stanislava Slovenskej akadémie vied

Slavistický ústav Jána Stanislava SAV, v.v.i. (skrátene SÚJS SAV) je slovenská verejná výskumná inštitúcia, interdisciplinárne slavistické výskumné centrum, ktoré sa venuje nielen jazykovednému výskumu, ale zúčastňuje sa aj na historických, národopisných, umenovedných a kulturologických výskumoch. Zameriava sa na základný výskum vzťahov slovenského jazyka a kultúry s inými slovanskými jazykmi a kultúrami i na výskum slovensko-latinských, slovensko-cirkevnoslovanských, slovensko-maďarských a slovensko-nemeckých vzťahov najstaršieho obdobia; venuje sa aj výskumu iných slovanských jazykov a kultúr. Zakladateľ a prvý riaditeľ ústavu bol v rokoch 1995 - 2006 prof. PhDr. Ján Doruľa, DrSc., a v rokoch 2006 - 2019 prof. PhDr. Peter Žeňuch, DrSc. Od roku 2019 je na poste riaditeľa ústavu Šimon Marinčák. 
Dejiny.
Vedeckovýskumné slavistické pracovisko v rámci Slovenskej akadémie vied ako koordinačné centrum slavistických výskumov na Slovensku začalo svoju činnosť dňa 1. marca 1995 na základe uznesenia Predsedníctva SAV z 20. decembra 1994. V roku 2005 sa Slavistický kabinet SAV uznesením Predsedníctva Slovenskej akadémie vied zo dňa 16. 12. 2004 s platnosťou od 1. januára 2005 premenoval na Slavistický ústav Jána Stanislava Slovenskej akadémie vied.
Súčasnosť.
Slavistický ústav Jána Stanislava SAV plní aj úlohu koordinačného centra slavistických výskumov na Slovensku; táto jeho funkcia vyplýva zo spolupráce so Slovenským komitétom slavistov. Z tejto spolupráce vyplývajú úlohy aj pri organizovaní pravidelných medzinárodných zjazdov slavistov a ďalších medzinárodných a národných interdisciplinárnych vedeckých podujatí. V spolupráci s domácimi i zahraničnými slavistickými výskumnými pracoviskami sa stará o organizáciu domácich a medzinárodných slavistických výskumov. Pri koordinácii slavistických výskumov na Slovensku spolupracuje najmä so Slovenským komitétom slavistov, vydáva interdisciplinárny slavistický časopis Slavica Slovaca, ktorý je evidovaný vo viacerých medzinárodných databázach (Elsevier: Scopus, CEJSH, ERIH PLUS, CEEOL, OAJI). Slavistický ústav Jána Stanislava SAV, v.v.i., sa stará o edičnú prípravu a vydávanie medzinárodnej vedeckej série Monumenta byzantino-slavica et latina Slovaciae a spolupracuje aj pri vydávaní bulletinu Slavistická folkloristika, informačného periodika Medzinárodnej komisie slovanského folklóru pri Medzinárodnom komitéte slavistov.
Hydrid (anión)

Vodíkový anión (H−) je záporne nabitý ión vodíka, teda atóm vodíka s jedným elektrónom naviac. Vodíkový anión je dôležitou zložkou atmosfér hviezd, ako napríklad Slnka. Jeho chemický názov je hydrid alebo hydridový anión. Tento ión má dva elektróny, ktoré sú viazané elektromagnetickou silou k jadru s jedným protónom.
Väzbová energia H− sa rovná väzbovej energii elektrónu naviac k vodíkovému atómu, čo sa nazýva elektrónová afinita vodíka. Jej hodnota bola zmeraná ako 0,754195(19) eV alebo 0,0277161(62) hartree. Celková energia základného stavu je teda −14,359888 eV.
História.
Prvýkrát bola existencia hydridového aniónu teoreticky dokázaná Hansom Bethem v roku 1929. H− je nezvyčajný, pretožo vo voľnom stave nemá žiadne viazané excitované stavy, čo bolo konečne dokázané v roku 1977. Experimentálne bol tento ión študovaný pomocou urýchlovačoch častíc.
Chemické vlastnosti.
Hydridový anión má záporný náboj a nesie formálne oxidačné číslo -1.
Názov hydrid sa bežne používa pre označenie zlúčenín vodíka, kde má vodík oxidačné číslo -1. Vo väčšine týchto zlúčenín má väzba kovalentný charakter. Príkladom takejto zlúčeniny je borohydridový anión (tetrahydroboritan), (−). Okrem toho sa však tento názov používa i pre zlúčeniny vodíka, kde má vodík v skutočnosti formálny kladný náboj, napríklad amoniak alebo sulfán, alebo v zlúčenínach s väzbou na atóm s porovnateľnou elektronegativiou, napríklad fosfán či arzán.
V biochémii sa vodík zvyčajne vyskytuje ako vodíkový katión. Jednou z výnimiek je však redukovaná podoba nikotínamidadeníndinukleotidfosfátu (NADH), ktorá je využívaná ako kofaktor a dvojelektrónové redukčné činidlo. NADH prenáša vodík v podobe hydridového aniónu (vo viazanej podobe ako NADH), teda ako protón a dva elektróny. Počas readukcie dochádza k reakcii
kde "R" je redukovaná látka.
Výskyt.
Vodíkový anión je hlavný zdroj opacity spôsobenej ionizáciou pri infračervenom a viditeľnom svetle v atmosférach hviezd ako sú Slnko alebo chladnejšie hviezdy. Jeho význam bol poprvé zmienený v 30. rokoch 20. storočia. Tento ión absorbuje fotóny s energiami 0,75–4,0 eV, čo sú vlnové dĺžky odpovedajúce infračervenému až viditeľnému svetlu. Väčšina elektrónov v záporných iónoch pochádza z ionizácie kovov s nízkymi prvými ionizačnými potenciálmi, ako sú alkalické kovy alebo kovy alkalických zemín. V procese dochádza k oddeleniu elektrónu z iónu, preto by sa proces mal nazývať "fotooddelenie" namiesto "fotoionizácie", pretože vzniká neutrálne nabitý atóm (namiesto iónu) a voľný elektrón. 
H− sa takisto vyskytuje v ionosfére Zeme a dá sa vytvoriť v urýchlovačoch častíc.
Best of IMT Smile

Best of IMT Smile je názov druhého oficiálneho výberového albumu skupiny IMT Smile. Tento album vydalo v roku 2009 hudobné vydavateľstvo Universal Music. Album pozostáva z dvoch kompaktných diskov a jedného DVD. Na dvoch CD je spolu 29 nahrávok skladieb a jeden bonus, pieseň s názvom „O cestách“. Na DVD je zbierka 20 hudobných videoklipov skupiny IMT Smile. Z albumu, pri ktorom je 80-stranový booklet, bol vydaný limitovaný počet 2000 kusov, ktoré boli ručne číslované a podpísané Ivanom Táslerom.
Roman Turek

Roman Turek (* 21. máj 1970, Strakonice, Česko-Slovensko) je bývalý český hokejový brankár, ktorý s tímom Dallas Stars získal v roku 1999 Stanleyho pohár. Preslávil sa najmä pôsobením v tíme St. Louis Blues v National Hockey League, kde v rokoch 1999 až 2001 zastával pozíciu prvého brankára. Aktuálne pôsobí ako prezident klubu HC České Budějovice.
V roku 2000 bol nominovaný na Vezina Trophy pre najlepšieho brankára sezóny v NHL. V roku 1999 získal spolu s Edom Belfourom William M. Jennings Trophy za najnižší priemer inkasovaných gólov na zápas a túto trofej obhájil v roku 2000 spolu s Jamiem McLennanom. Jedenkrát bol súčasťou All-Star Teamu NHL (2000). 
V Českej hokejovej extralige bol v roku 2008 vyhlásený za najužitočnejšieho hráča sezóny 07/08 a v roku 1994 za najlepšieho českého hokejistu roka. 
V roku 1996 sa stal najlepším brankárom Majstrovstviev sveta v ľadovom hokeji. Celkovo v reprezentačnom hokeji získal jednu zlatú a jednu bronzovú medailu z Majstrovstiev sveta (1993,1996), dve bronzové medaile z Majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov (ešte s výberom Česko-Slovenska, 1989, 1990) a jednu zlatú medailu z Majstrovstiev sveta do 18 rokov (taktiež s výberom Česko-Slovenska, 1988). Zúčastnil sa Zimných olympijských hier v rokoch 1994 a 2002.
Steve Shields

Steve Shields (* 19. júl, 1972, Toronto, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár, ktorý sa preslávil najmä pôsobením v tíme San Jose Sharks v National Hockey League. Aktuálne pôsobí ako tréner hokejového tímu Univerzity v Michigane.
Medzi jeho najväčšie úspechy patrí zisk Calder Cupu v roku 1996 s tímom Rochester Americans v American Hockey League. V roku 1993 sa stal najlepším brankárom univerzitnej ligy NCAA, o rok neskôr bol súčasťou prvého All-Star Teamu ligy.
V NHL odchytal 246 zápasov, z ktorých 80 vyhral, 104 prehral a 40 remízoval. V priebehu kariéry si udržal priemer inkasovaného gólu na zápas 2,67 a % úspešnosť zákrokov 90,7. 
Kariéra.
Steve Shields štýlovo patril k brankárom 90-tych rokov. Bol veľmi ohybný, rýchly, chytal v stoji a nemal stabilnú výkonnosť. Odchovanec univerzitného hokeja bol draftovaný v roku 1991 Buffalom Sabres v 5. kole (celkovo 101.).
Jeho cesta do NHL viedla najskôr cez doštudovanie na univerzite, neskôr pôsobenie v AHL a ECHL, keď v roku 1996 získal Calder Cup ako víťaz AHL s tímom Rochester Americans. 
Buffalo Shieldsa považovalo za potenciálneho brankára a sporadicky dostával šance v prvom tíme. Tie naplno využil v sezóne 96/97, kedy zaznamenal 91,4% úspešnosť zákrokov.V sezóne 97/98 sa stal stabilnou súčasťou tímu Sabres a osvedčil sa ako poctivá dvojka za Dominikom Haškom. V roku 1998 bol vymenený do San Jose Sharks, kde zažil najväčší vrchol svojej kariéry a v sezóne 99/00 sa stal prvým brankárom tímu. V tom istom ročníku Sharks priviedol do finále konferencie. 
Avšak ruský brankár Jevgenij Nabokov prevzal úlohu hlavného brankára Sharks a Shields bol vymenený do Mighty Ducks of Anaheim spolu s Jeffor Fraiserom a 2. výberom v Drafte 2003 za Teemu Selänneho, ktorý tak na niekoľko sezón opustil Anaheim. 
V Anaheime mal Shields zotrvať niekoľko sezón ako skúsený náhradník profilujúceho sa Jeana-Sebastiena Giguera. V skutočnosti bol však skôr poistkou, keby Giguerov vzostup bol narušený zranením alebo poklesom výkonnosti. 
V sezóne 01/02, jeho jedinej v drese Anaheimu, si počínal solídne a v 33 zápasoch si pripísal 90,7% úspešnosť zákrokov. Giguere sa však osvedčil a organizácia Ducks si od neho sľubovala svetlú budúcnosť. Navyše medzi brankárskymi prospektami tímu sa už črtali Martin Gerber a Ilja Brygalov.
Steve Shields nemal pre Ducks využitie a bol vymenený do Bostonu Bruins za 3. výber v Drafte 03. 
V NHL zotrval ešte tri sezóny (Boston, Atlanta, Florida) až kariéru zakončil v roku 2007 v drese tímu Houston Aeros v AHL.