Bábkarstvo

Bábkarstvo je forma divadelného umenia, v ktorej je sprostredkovateľom deja namiesto živej osoby herca, neživá bábka. Je to všestranná umelecká činnosť. Z umeleckých smerov spolupracuje s výtvarným umením, literatúrou a s ľudovým umením. Z vedeckých odborov má úzky vzťah k fyzike, chémii, matematike, psychológii a pedagogike.
História bábkarstva.
História bábkarstva siaha až do doby najstarších a najväčších kultúr ako India, Indonézia, Egypt, Čína. Prvotným tvarom bábky bola socha. Najprv bábkarstvo súviselo s náboženstvom a vierou, bábkarské hry sa týkali príbehov o bohoch. Primitívne národy používali bábkarstvo pri liturgických obradoch. Obyčajne spracovávali tématiku boja medzi dobrom a zlom. 
V Česku a Slovensku bola najviac rozšírená marioneta. Na území dnešného Slovenska sa začalo rozvíjať bábkarstvo v 17. storočí na vidieku. Prvé boli zjednodušené hry Faust a Don Juan a nešlo o rozprávky. V tomto období vznikol významný bábkarský hrdina Gašparko, ktorý bol postavou znázorňujúcou snahu o oslobodenie národa spod rakúskej moci.
Bábkarstvo má úzky vzťah k remeslám. Bábky a scény vyžadujú rozsiahle znalosti remesiel, ako napríklad krajčírske, obuvnícke, kožušnícke, stolárske a ďalšie. Bábkoherci využívajú niektoré náradia a činnosti týchto remesiel.
Psychologický a výchovný význam.
Bábkarstvo ako vizuálne umenie dnes určené najmä deťom rozvíja mentálny vývin, vývin hodnotových systémov, slovnú zásobu, správne používanie výslovnosti, schopnosť vyjadriť sa, motiváciu. Z hľadiska pedagogickej psychológie je vhodné na rozvíjanie osobnosti, vytvorenie správneho, reálneho obrazu okolitého sveta i miesta dieťaťa v ňom, je vhodné aj na jeho psychické uvoľnenie. Okrem toho rozširuje vedomosti a poznatky dieťaťa. Bábkarstvo dosahuje vytýčené ciele tým, že vyvoláva silný emocionálny zážitok, a takto sa poznatky dlhodobo uložia v pamäti dieťaťa. Terapia prostredníctvom bábok má dôležité postavenie v liečebnej pedagogike, v sociálnej pedagogike a v psychológii. Využíva sa pri riešení rôznych problémov ako poruchy spánku, pomočovanie, brblavosť, školské problémy alebo rozvod rodičov. Úspešne sa využíva v detských domovov a v domovoch pre dôchodcov.
Bábkarstvo je vhodným prostriedkom v mnohých oblastiach výchovy. Zahŕňa v sebe prostriedky pre realizáciu cieľov a úloh výchovy. Existujú však aj také oblasti výchovy, pri ktorých nie je vhodné použiť bábky. Neustále používanie bábok môže po istom čase pôsobiť nudne.
Bábky sú jednou z vhodných pomôcok pre pedagóga. Keďže na prvom stupni vyučuje len jeden učiteľ, prostredníctvom bábok by sa dalo dosiahnuť zníženie dĺžky osvojenia učebnej látky. Podľa E. Halászikovej (2006) bábky sa môžu používať v nasledovných výchovných oblastiach:
Rozumová výchova.
Pod rozumovou výchovou sa rozumie rozvíjanie celkovej poznávacej činnosti jednotlivca. Pri príprave na bábkové divadlo je možné rozvíjať viacero oblastí. Dieťa si musí predstaviť hlavného hrdinu a miesto činu. Potom nasleduje dlhý proces, pri ktorom si zrealizuje svoje predstavy, čo vyžaduje pozornosť a sústredenie.
Mravná výchova.
Obsahuje spoločnosťou uznávané mravné pravidlá a normy správania. Pri hre s bábkami si ich dieťa osvojuje. Dôsledkom silnej emocionality bábkového divadla sa deti radi stotožňujú s hlavným hrdinom, osvojujú si jeho normy správania.
Rečová výchova.
Bábkové divadlo vyžaduje peknú, čistú, zrozumiteľnú reč. Pri bábkovej hre sa dieťa stretne s viacerými novými výrazmi. Tieto slová by sa mali podávať takou formou, aby na ich význam dieťa prišlo samo. Pri bábkarstve sa tak rozvíja slovná zásoba dieťaťa. 
Literárna výchova.
Pri bábkarstve je vhodné používať detskú literatúru, lebo to je dieťaťu blízke. Možno znázorniť básničku alebo rozprávku. Napriek tomu, že rozprávka prebieha vo fantazijnom svete, pomáha dieťaťu orientovať sa v živote. Rozprávka sprostredkuje mnoho takých poznatkov, ktorá sú pre dieťa užitočné. Nie sú vhodné rozprávky s direktívnym výchovným cieľom, lebo dieťa to vycíti a tak rozprávka nespĺňa svoju výchovnú funkciu.
Estetická výchova.
Hlavným cieľom estetickej výchovy je usmerniť pozornosť dieťaťa na krásu v živote, v prírode a umení. Je potrebné, aby bábky boli vytvorené esteticky. Bábkarstvo skrýva v sebe estetickú hodnotu, preto je vhodné aj pre vizuálnu výchovu. Pri výrobe bábok môžeme zvýšiť záujem dieťaťa o výtvarnú činnosť.
Hudobná výchova.
Na hodine hudobnej výchovy bábka slúži predovšetkým ako znázorňujúci prostriedok. Prostredníctvom bábky možno naznačiť silu, výšku, farbu hlasu. Aj osvojiť si text pesničky je ľahšie ak prebieha pomocou bábky.
Telesná výchova.
Bábku je možné úspešne využiť na hodine telesnej výchovy. Je vhodná pri hrách, ale nie pri cvičení, lebo nie je schopná robiť také isté pohyby ako človek. Bábka má byť iba znázorňujúcim prostriedkom, vlastné pohyby robí učiteľka. Je vhodné ju využiť aj pri vytváraní hygienických návykov a osvojení si správneho životného štýlu.
Selekcia a využitie.
Nie každé dielo je vhodné pre bábkové divadlo. Úlohou pedagóga je selekcia týchto diel. Dielo je vhodné vtedy ak obsahuje bohatý dej, je ľahko prepracovateľné na dialógy, postavy opačného charakteru stoja proti sebe (bojujú so sebou), ak je dej zábavný a humorný. 
Bábkarstvo je vhodné využívať v materských školách, v pedagogickej práci na prvom stupni, ale aj na druhom stupni v rámci záujmových krúžkov. Bábkové divadlo je veľmi vďačný výchovný prostriedok.