Batzen

Batzen alebo batz bola grošová minca rozšírená v 15. – 19. storočí na území dnešného Švajčiarska a južných nemeckých štátov.
Etymológia názvu.
Batzen sa prvýkrát objavil v Berne medzi rokmi 1492 a 1850. Za svoj názov vďačí zvieraciemu erbu bernského kantónu, na ktorom je vyobrazený medveď ("der Bär" respektíve "Bätz", ako stálo na zadnej strane mince). Hodnota jedného "bernského batzenu" bola ekvivalentná hodnote štyroch grajciarov ("Kreuzern"). Keďže jeden gulden mal hodnotu 60 grajciarov, potom jeden "bernský batzen" predstavoval necelú desatinu jedného guldenu. Neskôr bol tiež jeden groš ("Grossi, Groschen") menený za 5 "bernských batzenov".
Iné švajčiarske kantóny a niektoré juhonemecké štáty zakrátko nasledovali príklad Bernu. Batzen sa potom na dlhý čas stal uznávanou a rozšírenou menou v Európe, zahŕňajúc veľkú a malú striebornú mincu. "Juhonemecký batzen" rozdielnej kvality, nebol výnosmi ríšskeho snemu z rokov 1522 a 1524 uznaný za oficiálne platidlo. V južnom Nemecku sa však i naďalej objavoval až do roku 1536, ale s novým ríšskym menovým zákonom ("Reichsmünzordnung") bol v roku 1559 definitívne zakázaný.
Historický vývoj z mince na menu.
Batzen sa pôvodne vyrábal v striebornom prevedení, od 17. storočie sa však stal nehodnotnou mincou. Hodnota batzenu nebola počas storočí vôbec stabilná. Na začiatku 18. storočia platil úzus, že jeden batzen má hodnotu 5 grajciarov ("Kreuzern"), čo predstavovalo ( ríšskeho guldenu, "Reichsgulden"), oficiálne mal byť však batzen menený za grajciare v pomere 1:4, zatiaľ čo "bazilejský batzen" ("Basler Batzen") a "zürišský batzen" ("Zürcher Batzen") mal hodnotu guldenu, a "batzen svätého Gallera" ("St. Galler Batzen") zasa guldenu. 
So zavedení jednotnej švajčiarskej meny v rokoch 1798–1803 platiacej až po Helvétsku republiku sa batzen stal neodmysliteľnou súčasťou tohto menového systému. Jeden frank zodpovedal desiatim batzenom, jeden batzen zasa desatim rappenom, pričom 10 švajčiarskych frankov malo hodnotu jedného louis d'or.
Po skončení sa tohto obdobia jednotnej meny sa právo raziť batzeny prinavrátilo do právomoci kantónov, pričom sa zachoval predošlý hodnotový pomer frank-batzen-rappen (v mestách Aargau, Bazilej, Bern, Freiburg, Luzern, Solothurn, Pod, Uri, Waadt, Wallis, Vlak). Len v kantóne Neuenburg sa jeden frank menil za batzenu. Zvyšné kantóny zakladali svoje meny na gulden-šilingovom, respektíve florén-librovom menovom systéme. So zavedením nového švajčiarskeho franku ako jednotnej meny v roku 1850 sa definitívne skončila éra batzenu, pretože táto minca už novému menovému systému viac nevyhovovala. V roku 1850 bol prevodný kurz batzen-švajčiarsky frank stanovený na 7:1. Napriek tomu zostal po dlhú dobu pojem batzen označením mince s "desaťrapennovou" hodnotou ("Zehnrappenstück"). Minca s nominálnou hodnotou dvadsiatich rappenov sa potom tiež ľudovo nazývala "dvojbatzen" ("Zweibätzler"). Popularitu tohto označenia možno dokladovať aj slovami pamätníka:
Súčasnosť.
Dnes sa v nemecky hovoriacich krajinách slovo batzen ešte z času na čas objaví v ľudových slovných zvratoch na označenie bližšie neurčeného obnosu peňazí, ako napr. "starý dobrý batzen" ("ein schöner Batzen Geld") alebo "Gottibatzen", čo je vo Švajčiarsku používaný nepreložiteľný slovný zvrat znamenajúci niečo ako "peniaz krstného otca", alebo "batzen-krstňa". V rôznych častiach Švajčiarska sa dodnes v nárečí označuje každý rappen súčasnej meny ako "batzen" alebo "bätzeli".