burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Sýrska ortodoxná cirkev

Sýrska antiochijská ortodoxná cirkev (iné názvy: Sýrska antiochijská pravoslávna cirkev, Sýrska pravoslávna cirkev, Sýrsko-pravoslávna cirkev) je jedna z autokefálnych orientálnych pravoslávnych cirkví. Označuje sa za miafyzitskú cirkev. Jej najvyšším predstaviteľom je antiochijský patriarcha.
Cirkev pôsobí na území Sýrie a v zahraničí. Má okolo 7 miliónov veriacich. Jej autonómnou súčasťou je "Jakobitská sýrska kresťanská cirkev" v Indii.
Šírenie kresťanskej cirkvi na teritóriu Sýrie sa spája s pôsobením apoštola Petra v Antiochii. Antiochia sa stala jedným z centier kresťanstva. Antiochia bola jedným z prvých piatich patriarchátov kresťanstva (od r. 325).
Nezhody okolo Chalcedónskeho koncilu spôsobili, že sýrska cirkev v antiochijskom patriarcháte sa osamostatnila. Základy súčasnej štruktúry položil Jakobos Baradai. Podľa neho sa cirkev nazýva niekedy ako "jakobitská". Sídlo patriarchu sa z rôznych príčin menilo a v súčasnosti je v Damasku.
Pracovný pohovor (zamestnanie)

Pracovný pohovor (iné názvy: pracovné interview, prijímací/-ie pohovor/rozhovor/interview (pri prijímaní do zamestnania), výberový/-é pohovor/rozhovor/interview (pri prijímaní do zamestnania), osobný/-é pohovor/rozhovor/interview (pri prijímaní do zamestnania), (prijímací/osobný/výberový) pohovor do zamestnania, pohovor/rozhovor/interview s uchádzačom o zamestnanie, pohovor, interview) je rozhovor, ktorým si zamestnávateľ vyberá nových zamestnancov. Prebieha verbálne formou otázok a odpovedí zo strany zamestnávateľa (resp. jeho predstaviteľa) a/alebo potenciálneho zamestnanca. 
Pracovným pohovorom hodnotí zamestnávateľ alebo jeho predstaviteľovi zamestnanca, ktorý sa uchádza o pracovné miesto v podniku či organizácii. Pre uchádzačov je pritom veľmi dôležité jeho vystupovanie a image. V súčasnosti sa firmy snažia pred prijatím zamestnanca dobre spoznať, pretože vynaložené náklady na administratívu a zacvičenie sa stále zvyšujú. Navyše má vysoká fluktuácia personálu negatívny vplyv na jeho morálku a produktivitu podniku.
Je to najčastejšia metóda výberu pracovníkov v malých a stredných podnikoch alebo na menej dôležité pozície.
Členenie procesu na jednotlivé fázy:
Brigáda (krátkodobá práca)

Brigáda - je krátkodobá práca zvyčajne trvajúca pár hodín alebo pracovných dní, ktorú využívajú študenti, nezamestnaní, zamestnaní a dôchodcovia na prilepšenie k svojmu osobnému alebo rodinnému rozpočtu. Brigáda sa vykonáva na základe podpísania zmlúv a to Dohoda o brigádnickej práci študentov, Dohoda o vykonaní práce alebo Dohoda o pracovnej činnosti.
Umelec (film)

Umelec je francúzska romantická komédia/dráma z roku 2011, ktorú režíroval Michel Hazanavicius. V hlavných úlohách boli obsadení Jean Dujardin a Bérénice Bejová. Dej filmu sa odohráva v Hollywoode v rozmedzí rokov 1927 a 1932 a zobrazuje upadajúcu mužskú hviezdu a zrod novej ženskej hviezdy na pozadí filmu so zvukom, ktorý preberá miesto nemého filmu. Sám film je nemý a je urobený čiernobielo, a aj vďaka tomu získal množstvo uznaní od kritikov. Dujardin získal za rolu v tomto filme ocenenie za najlepšieho herca na Filmovom festivale v Cannes a film bol nominovaný na 10 Oscarov, medzi inými aj na Oscara za najlepší film.
Dej.
V Hollywoode v roku 1927 je George Valentin (Jean Dujardin) veľmi známym hercom. Po jeho boku hrá Peppy Miller (Bérénice Bejová) mladú figurantku. Príchod hovoreného filmu rozvráti ich životy. On, kedysi skutočná hviezda, upadne do zabudnutia, zatiaľ čo ona sa stane rozkvitajúcou hviezdou hovoreného filmu. Ich príbeh lásky sa teda stretne s mnohými prekážkami.
Oosterzele

Oosterzele je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Východné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Obec má približne 13 334 obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Oosterzele pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Sint-Gillis-Waas

Sint-Gillis-Waas je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Východné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Obec má približne 18 501 obyvateľov (2010). 
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Sint-Gillis-Waas pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Sint-Laureins

Sint-Laureins je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Východné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Obec má približne 6 604 obyvateľov (2010).
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Sint-Laureins pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Kyselina jablčná

Kyselina jablčná, (C2H4O(COOH)2) je dikarboxylová kyselina, ktorú vyrábajú všetky živé organizmy, prispieva k príjemnej kyslej chuti ovocia, a je používaná ako prídavná látka v potravinách. Soli a estery kyseliny jablčnej sa nazývajú jablčnany (maláty).
Vlastnosti.
Kyselina L-jablčná je prirodzene sa vyskytujúca forma, kým zmes L- a D- kyseliny jablčnej sa vyrába synteticky.
Kyselina hrá dôležitú úlohu v biochémii. V Hatchov-Slackovom cykle je malát zdrojom CO2 v Calvinovom cykle. V citrátovom cykle je (S)-jablčnan intermediát tvorený pridaním –OH. 
Je tiež systemizovaná karboxyláciou s fosfoenolpyruvátom v strážnych bunkách listov rastlín. Jablčnan, ako dvojitý anión, často sprevádza draslíkové katióny pri príjme rozpustených látok do bunky, aby bola zachovaná rovnováha elektrolytov v bunkách.
História.
Kyselina jablčná bola prvýkrát izolovaná z jablčnej šťavy Carlom Wilhelmom Scheeleom v roku 1785. Kyselina jablčná prispieva ku kyslosti zeleného jablka. Je prítomná v hrozne a vo väčšine vín s koncentráciou niekedy až 5 g/l. Vytvára kyslastú chuť vína, aj keď jej obsah s rastúcou zrelosťou ovocia klesá. Proces jablčno – mliečneho kvasenia, premieňa na kyselinu jablčnú oveľa slabšiu kyselinu mliečnu.
Použitie.
V potravinárstve.
Kyselina jablčná sa používa v potravinárskom priemysle (býva označovaná ako prídavná látka E296) na dochucovanie. Je zdrojom extrémnej kyslosti cukroviniek, vyrábaných v USA, tzv. extrémnych cukroviniek. Je tiež používaná s menej kyslou kyselinou citrónovou v kyslých cukríkoch, ktoré sú niekedy označované upozornením, že nadmerná konzumácia môže spôsobiť podráždenie úst.
Výroba a hlavné reakcie.
Kyselina jablčná je produkovaná priemyselne, je vyrábaná dvojitou hydratáciou maleínanhydridu. Bola dôležitá pri objave Waldenovej inverzie a Waldenovho cyklu.
AIM-9 Sidewinder

AIM-9 Sidewinder je teplom navádzaná raketa vzduch-vzduch s krátkym dosahom nesená väčšinou bojovými stíhacími lietadlami a v poslednom čase aj niektorými útočnými vrtuľníkmi. Raketa vstúpila do služby v United States Air Force uprostred 50. rokov 20. toročia, pričom jej varianty a nové upravené verzie zostali v aktívnej službe v mnohých vzdušných silách aj po piatich desaťročiach. V čase, keď bola raketu Sidewinder zavádzali, piloti NATO používali skrátený kód Fox Two v rádiovej komunikácii, ktorý používali pre všetky typy rakiet „navádzaných na teplo“. 
Charakteristika.
Vývoj rakety zadalo United States Navy začiatkom 50. rokov. Raketa vtedy bola určená pre palubné stíhacie lietadlá. Prvý zásah cvičného cieľa dosiahol prototyp AIM-9A v roku 1953. V roku 1955 sa začala sériová výroba verzie AIM–9B, ktorá sa zaviedla v nasledujúcom roku do výzbroje amerického námorníctva. Prvý zostrel strelou AIM-9B sa dosiahol 24. septembra 1958, keď ňou stíhacie lietadlo Taiwanu F-86F Sabre zostrelilo čínsku stíhačku MiG-15. 
Rakety AIM-9 sa široko používali počas vietnamskej vojny, kde nimi zostrelili 82 lietadiel nepriateľa. Naopak variant AIM-9L nasadili v roku 1982 s veľkým úspechom v Royal Navy vo vojne o Falklandy. Od 80. rokov až dodnes je štandardný Sidewinder verzia AIM-9M. Vo vývoji je zatiaľ najnovší variant AIM-9X.
Fanipaľ

Fanipaľ (, ) je mesto v Bielorusku. Nachádza sa v Minskej oblasti.
Sainte-Chapelle (Paríž)

Sainte-Chapelle je gotická kaplnka postavená v rokoch 1243 – 1248 Ľudovítom IX. vo vnútri komplexu Justičného paláca na ostrove Île de la Cité v Paríži.
Dejiny.
Pôvodným účelom výstavby Sainte-Chapelle bolo postaviť vhodné miesto na prechovávanie vzácnych relikvií, predovšetkým Tŕňovej koruny, jednej z najvýznamnejších relikvií katolíckej cirkvi. 
Tŕňová koruna patrila chudobnému kráľovi Balduinovi, ktorý ju francúzskemu panovníkovi ponúkol na predaj. Medzitým sa však vzácna relikvia dostala do zástavy benátskych kupcov, odkiaľ sa ju podarilo Ľudovítovi vykúpiť. 
Do Paríža sa artefakt dostal v roku 1241 a roku 1248 bola kaplnka v podobe relikviára dokončená. Niekoľko posvätných tŕňov Ľudovít daroval vtedajším európskym vládcom. Jedným z obdarovaných bol aj český kráľ Přemysl Otakar II., ktorého dar inšpiroval k stavbe cisterciánskeho kláštora Zlatá Koruna (Sancta Corona).
Music Sounds Better with You

„Music Sounds Better with You“ je skladba francúzskej house skupiny Stardust. Vokály v skladbe naspieval Benjamin Diamond. Skladba obsahuje prvky zo skladby „Fate“ of Chaka Khan. Je to tiež jeden z najpredávanejších singlov v roku 1998 v Spojenom kráľovstve, pričom tu debutoval na 2. mieste v auguste 1998 a túto pozíciu si udržal 2 týždne. V tom istom mesiaci sa skladba udržala po dobu 2 týždňov na 1. mieste rebríčka Hot Dance Music/Club Play. Je to jediný singel skupiny Stardust.
Skladba „Music Sounds Better with You“ bola zahrnutá do zoznamu The Top 200 Tracks of the 1990s internetovej hudobnej publikácie Pitchfork Media na 46. miesto. V roku 2001 v britskom časopise Mixmag sa skladba umiestnila na 11. mieste v zozname 100 Greatest Dance Songs of All Time.
T-50

T-50 môže byť:
Steinmetz

Steinmetz môže byť:
Argó (mytologická loď)

Argó alebo Argo (starogr. Ἀργώ – Argó, „"rýchla"“) je v gréckej mytológii názov lode Argonautov, s ktorou sa plavili po zlaté rúno do Kolchidy.
Staviteľom lode bol Argos, syn hrdinu Arestora. Loď sprevádzala a potom chránila na cestách bohyňa Aténa. Hovorilo sa tiež, že vľúdny morský boh Glaukos postavil loď Argó a riadil ju pri plavbe Argonautov. Vodcom výpravy bol Iasón, právoplatný nástupca trónu v Iólku, ktorý sa však naplnenia týchto práv nikdy nedočkal.
V prístavisku sa stavala obrovská loď, jej stavbu riadil majster Argos. Bola to loď dosiaľ nevídaná, s päťdesiatimi veslami a pritom tak ľahká, že ju plavci mohli niesť na pleciach.
Posádku lode tvorilo päťdesiat najlepších mužov z celého Grécka, samí známi hrdinovia, medzi nimi Herakles, Théseus, Péleus, Meleagros, najmenej dvaja veštci a mnohí ďalší. Kormidelníkom lode bol silný Tifys, loď navigoval bystrozraký Lynkeus, ktorý videl nielen pod vodu, ale aj cez skaly, slávny spevák Orfeus veslárom udával takt hrou na lýre a piesňou. Miesta pri veslách si posádka vyžrebovala, Herakles ale musel sedieť uprostred, pretože kamkoľvek prešiel, loď sa hneď nakláňala na tú stranu. 
Keď sa loď spúšťala na vodu, posádka obetovala bohom s prosbami k Apollónovi o úspech výpravy a šťastný návrat. Pri vyplávaní sledovali obrovskú loď zástupy ľudí a obdivovali jej krásu a trblietavú výzbroj posádky.
Miesto, kde Argó prvýkrát pristála na prenocovanie, bolo na jej počesť pomenované Argos.
Na svojej púti zvládla a prečkala loď Argó mnohé nebezpečenstvá:
Dlhá cesta lode Argó skončila tam, kde začala, v slávnom meste Iólkos, kde bola slávnostne privítaná. Loď aj posádka si dobyla ohlas a slávu, báj o Argonautoch a zlatom rúne sa stala jednou z najznámejších v gréckej mytológii.
Kedysi najslávnejšia loď Argó nakoniec skončila vytiahnutá na brehu pri Isthme, kde potom počas dlhých rokov spráchnivela. Tam ju náhodou našiel nešťastný Iasón, ktorý sa na svojej životnej púti stal vyhnancom. Keď si ľahol do jej tieňa, aby si oddýchol, spadla na neho počas spánku spráchnivená korma a pochovala ho. Taký neslávny bol koniec lode Argó a tiež jej kapitána.
Ulster

Ulster () je historická provincia (jedna zo štyroch írskych provincií) na severovýchode Írska. Väčšia časť Ulsteru (šesť historických grófstiev) je ako Severné Írsko súčasťou Spojeného kráľovstva, menšia časť patrí k nezávislému Írsku. Toto rozdelenie Ulsteru pochádza z roku 1920 a od roku 1922 je Ulster rozdelený medzinárodnou hranicou. Napriek tomu väčšina ľudí vraví britskému Severnému Írsku Ulster.
Grófstva.
Z deviatich historických ulsterských grófstiev ich k Severnému Írsku patrí šesť, Antrim ("Aontroim"), Armagh ("Ard Mhacha"), Down ("An Dún"), Fermanagh ("Fear Manáchy"), Londonderry ("Doire") a Tyrone ("Tir Eoghain"). Írski nacionalisti na oboch stranách hranice o nich často hovoria ako o Šiestich grófstvach (Na Sé Condaetha), zatiaľ čo probritskí unionisti dávajú prednosť výrazom Ulster alebo Provincia (the Province). Zostávajúce tri grófstva, Cavan ("An Cabhán"), Donegal ("Dún na nGall / Tir Chonaill") a Monaghan ("Muineachán") sú súčasťou Írska.
Najhustejšie osídlenie je na východe v okolí Belfastu, polovica obyvateľov provincie žije v grófstvach Antrim a Down. Najväčším mestom v Ulsteri je jeho historické centrum Belfast (Beal Feirste).
Jazyk.
Takmer výhradným jazykom bežnej komunikácie v Ulsteri je angličtina, len v odľahlých častiach grófstve Donegal sa stále hovorí po írsky (gaeltacht).
Prírodne pomery.
K prírodným pozoruhodnostiam patrí Lough Neagh, najväčšie jazero Írska a celých Britských ostrovov, morské útesy Slieve League, druhé najvyššie v Európe alebo stĺpovité čadičové útvary Giant’s Causeway, ktoré sú zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Školstvo.
Severné Írsko (Ulster) má dve univerzity. Staršia, založená pod menom Queen's College v roku 1845, sa stala univerzitou v 1908. To znamená, že QUB (Queen 's University Belfast) je druhou najstaršou univerzitou Írskeho ostrova (po Trinity College v Dubline, ktorá bola založená roku 1592). Ulster má tiež jednu z najmladších univerzít University of Ulster, teda Ulsterskou univerzitu. Jej založenie a umiestnenie v blízkosti protestantského mesta Coleraine údajne prispelo k občianskym nepokojom od roku 1968. Katolícka menšina ju chcela umiestniť v druhom najväčšom meste provincie – Derry, kde už existovala Magee College, ktorá sa stala len malou časťou tejto novej univerzity.
Eutektoid

Eutektoid je homogénna zmes pozostávajúca minimálne z dvoch zložiek v tuhej fáze, ktorá vznikne ochladením sústavy pod určitú teplotu bez zmeny skupenstva, čím sa líši od eutektika, kde pri vzniku nastáva prechod z kvapalnej do tuhej fázy. Príkladom eutektoidu je perlit (zmes feritu a cementitu v sústave železo-uhlík), ktorý vzniká z austenitu pri teplote 727 °C pri koncentrácii uhlíka medzi 0,02 % až 6,67 %.
Sentier des Merisiers

Sentier des Merisiers (doslova "cestička vtáčnic") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 12. obvode. Ide o najužšiu ulicu v Paríži, lebo jej šírka nepresahuje jeden meter. V najužšom mieste má iba 87 cm.
Poloha.
Ulica vedie od Boulevard Soult a končí pri Rue du Niger. Z uličky vedú vstupy na záhrady k domom, ktoré sú pre Paríž netypicky postavené z hrázdeného muriva.
Dejiny.
Ulica bola otvorená okolo roku 1857 na území obce Saint-Mandé pri bašte č. 8 parížskych hradieb. Získala svoje meno po čerešniach, ktoré ju v tej dobe lemovali. Táto časť Saint-Mandé bola v roku 1860 pripojená k Parížu.
Sainte-Chapelle

Sainte-Chapelle môže byť:
Pracovný pohovor

Pracovný pohovor môže byť:
Prijímací pohovor

Prijímací pohovor/rozhovor alebo prijímacie interview alebo výberový pohovor/rozhovor alebo výberové interview môže byť:
Osobný pohovor

Osobný pohovor/rozhovor alebo osobné interview môže byť:
Pohovor

Pohovor môže byť:
Interview

Interview (slovenská výslovnosť [intervjú], slovenská výslovnosť genetívu znie [intervjúvu]) môže byť:
Gorila (rozlišovacia stránka)

Gorila môže byť:
Fond národného majetku Slovenskej republiky

Fond národného majetku Slovenskej republiky (FNM SR) je slovenská právnická osoba, ktorej hlavnou činnosťou je prevod majetku štátu určeného na privatizáciu na neštátne subjekty. FNM svoje poslanie ďalej špecifikuje ako "realizáciu privatizačných projektov na základe rozhodnutí o privatizácii. V prípade priameho predaja majetku alebo akcií organizuje fond výberové konania, alebo zabezpečuje prípravu a priebeh verejných obchodných súťaží, pripravuje a uzatvára kúpne zmluvy s nadobúdateľmi privatizovaného majetku. Pri privatizácii uskutočnenej vložením štátneho majetku do akciovej spoločnosti je fond zakladateľom a jediným akcionárom, ktorý následne tieto akcie prevádza na nadobúdateľov v súlade s rozhodnutím o privatizácii." Fond je pod dohľadom Národnej rady SR. K 2. decemberu 2011 vlastnil akcie v hodnote 2,3 miliardy eur v 75 firmách, medzi najväčšie patrí okrem Slovak Telekomu aj Slovenský plynárenský priemysel, Slovenské elektrárne či Slovenská elektrizačná prenosová sústava.. FNM SR bol ku 1.1.2016 zrušený (Zákon č. 375/2015 Z. z.), majetok a záväzky boli prevedené na právnickú osobu určenú Ministerstvom hospodárstva Slovenskej republiky, ktorej jediným akcionárom je štát. 
Kauza Gorila.
Ako reakcia na kauzu Gorila bola k 18. januáru 2012 zo svojej funkcie odvolaná predsedníčka výkonného výboru Anna Bubeníková, nominovaná SDKÚ-DS. Prezident SR Gašparovič proces menovania nového vedenia zastavil s tým, že krátko pred marcovými parlamentnými voľbami nevidí zmysel v tom, aby sa vymenúval nový predseda fondu, a necháva to už na novú vládu. Oklieštené vedenie fondu však prezidenta upozornilo, že fungovanie FNM bez vedenia môže ohroziť vyplácanie dividend v spoločnostiach vo vlastníctve štátu.
Vtáčnica

Vtáčnica môže byť:
Aiétes

Aiétes alebo Aiétés alebo Aietes (starogr. Αἰήτης – Aiétes/iný prepis: Aiétés, ) bol kolchidský kráľ, syn boha slnka Hélia a nymfy Persey.
V gréckej mytológii je významnou postavou rozsiahlej báje o výprave Iasóna a Argonautov na lodi Argó do ďalekej Kolchidy, odkiaľ priviezli zlaté rúno.
Kolchida bola krajina na vzdialenom pobreží Čierneho mora, pod Kaukazom. Tam priniesol na svojom chrbte zlatý baran malého Frixa syna orchomenského kráľa Athamasa a bohyne oblakov Nefelé, aby ho zachránil pred úkladmi jeho zlej macochy Inó. Kráľ Aiétes sa Frixa ujal, neskôr ho dokonca oženil so svojou dcérou Chalkiopé. Barana obetoval bohom a jeho zlatú kožu zavesil na mohutný rozložitý dub a nechal ho strážiť mocným, stále bdiacim drakom. Zlaté rúno sa stalo jeho pýchou, považoval ho za znak svojej moci a preto ho chcel navždy vlastniť.
Po rokoch sa do Kolchidy vypravil hrdina z Iólku odvážny Iasón. Aj jemu išlo o moc – vlády v Iólku sa namiesto jeho otca Aisóna zmocnil zákerný Pelias a ten bol ochotný vzdať sa vlády len pod podmienkou, ak mu Iasón získa zlaté rúno. Túto úlohu v Grécku považovali za nesplniteľnú a Pelias to dobre vedel. Iasón sa ale úlohy nezľakol, povolal 50 gréckych hrdinov, nechal postaviť veľkú loď Argó a doplával do Kolchidy po ceste plnej nebezpečenstiev. Kráľ Aiétes ho prijal, ale vydať rúno nehodlal. Neodvážil sa Iasónovu žiadosť otvorene odmietnuť, preto mu vymyslel úlohu o ktorej bol presvedčený, že ju nemôže splniť. Iasón mal zapriahnuť do železného pluhu dvoch ohnivých býkov, zorať s nimi pole boha Area, osiať ho dračími zubami a bojovníkov, ktorí zo zubov vyrastú pozabíjať. Iasón ale túto úlohu s pomocou bohýň a najmä Aiétovej dcéry Médei splnil. Aiétes však ani potom zlaté rúno nechcel vydať. Iasón sa ho preto rozhodol zmocniť. Médeia v noci pokropila draka čarovnou vodičkou a keď drak zaspal, vzali zlaté rúno, nastúpili na loď a so svojimi druhmi z Kolchidy utiekli.
Aiétes ich dal prenasledovať výpravou, ktorú viedol jeho syn Apsyrtos. Apsyrtos ich pri rieke Istros síce dohonil, ale oni ho v noci úkladne zavraždili a po tejto udalosti Iasón a Médeia svojim prenasledovateľom unikli. O ich ďalších osudoch hovoria mýty ešte mnoho, ale Aiétes sa tam už nespomína.
Polnoc v Paríži

Polnoc v Paríži (v origináli "Midnight in Paris") je americká romantická komédia, ktorú natočil Woody Allen. Film mal svetovú premiéru 11. mája 2011, kedy začal 64. Filmový festival v Cannes.
Dej.
Dvojica mladých Američanov Gil (Owen Wilson) a Inez (Rachel McAdamsová) pripravuje svoju svadbu. Strávia niekoľko dní v Paríži spolu s rodičmi Inez, ktorí idú služobne do Francúzska. Kým Gil podľahne kúzlu francúzskeho hlavného mesta a plánuje sa sem presťahovať, jeho pragmatická snúbenica ani budúci svokor a svokra to vôbec neoceňujú. Nečakané stretnutie s iným americkým párom, ktorého samoľúby a nudný manžel je bývalý milenec Inez, prispeje k postupnému odcudzeniu mladých snúbencov. Gil si prechádza mesto, aby našiel inšpiráciu pre svoj ​​ďalší román. Úderom polnoci je pozvaný nasadnúť do starého Peugeotu, ktorý ho prevezie Parížom 20. rokov 20. storočia. V priebehu noci tak stretáva známe osobnosti tej doby ako Zelda a Francis S. Fitzgerald, Cole Porter, Ernest Hemingway, Juan Belmonte, Gertrude Steinová, Pablo Picasso, T. S. Eliot, Salvador Dalí, Luis Buñuel, Man Ray, Henri Matisse a iných. Postupne sa zamiluje do Adriany (Marion Cotillardová), ktorá bola múzou Picassa a Modiglianiho. Sú to však len sny o dávnom Paríži.
Obsadenie.
Zoznam hercov v poradí, v akom sa vo filme objavili.
Zaujímavosti.
Film bol kompletne natočený v Paríži s výnimkou niekoľkých záberov v obci Giverny a na zámku Vincennes pri Paríži. V epizódnej úlohe sprievodkyne v Rodinovom múzeu sa objavila aj manželka francúzskeho prezidenta Carla Bruni. Plagát k filmu čiastočne pripomína na obraz Vincenta van Gogha "Hviezdne nebo".
Modrý Níl

Modrý Níl (, ) je rieka v Afrike. Spoločne s Bielym Nílom tvorí zdrojnicu rieky Níl. Preteká územím Etiópie a Sudánu a od jazera Tana po sútok s Bielym Nílom meria 1450 km (niektoré zdroje ).
Charakteristika.
Hlavnou zdrojnicou je rieka "Malý Abbaj", ktorá pramení južne od jazera, do ktorého sa vlieva. Z jazera vyteká Modrý Níl, ktorý je miestnymi nazývaný Abbaj a tečie v hlbokom kaňone, širokom iba 100 – . Vytvára veľký oblúk, stáča sa na severozápad a pokračuje územím Sudánu, kde sa už oficiálne nazýva Modrý Níl. V Chartúme sa spája s Bielym Nílom a vytvára rieku Níl. 
Vodný režim.
Prietok vody v rieke ovplyvňujú zrážky a počas roka výrazne kolíše. V ústí sa pohybuje od minimálnych 127 m³/s po maximálnych /s., čo predstavuje priemerný prietok /s. (iné zdroje /s.). Práve vzostupy Modrého Nílu spôsobené zrážkami medzi júlom a septembrom spôsobovali známe záplavy, ktoré zúrodňovali pobrežné oblasti rieky. 
Vodné nádrže a elektrárne.
Na strednom a dolnom toku rieky sa nachádzajú významné vodné elektrárne Roseires a Sennar, ktoré produkujú takmer 80% spotreby elektrickej energie Sudánu. Vodná doprava je možná do vzdialenosti od ústia.
Miniatúra

Miniatúra môže byť:
Napadivka (Lypovecký rajón)

Napadivka () je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Prvá písomná zmienka je z roku 1700. Žije tu 772 obyvateľov.
Zoznam najvyšších stavieb postavených pred 20. storočím

Toto je zoznam najvyšších stavieb postavených pred 20. storočím, resp. najvyššie stavby v roku 1900.
Saldo rozpočtu verejnej správy

Saldo [t.j. schodok/deficit resp. prebytok] rozpočtu verejnej správy (synonymá pozri nižšie) je rozdiel medzi celkovými príjmami (okrem úverových príjmov) a celkovými výdavkami (vrátane úrokovej služby) verejných financií, presnejšie sektora verejnej správy, v danom rozpočtovom období, spravidla za kalendárny rok.
Synonymá.
Synonymá sú: čisté pôžičky prijaté [resp. poskytnuté] (v sektore) verejnej správy , saldo verejnej správy, saldo v sektore verejnej správy (alebo saldo v sektore vláda všeobecne ), saldo verejných financií, saldo verejného sektora, zriedkavo saldo (rozpočtu) všeobecnej vlády, staršie saldo (príjmov a výdavkov) verejných rozpočtov , skrátene verejný deficit/schodok [resp. prebytok]; v širšom zmysle (neoficiálne) aj štátny deficit/schodok [resp. prebytok], vládny deficit/schodok [resp. prebytok]. Vo všetkých prípadoch možno slovo saldo nahradiť slovami deficit/schodok resp. prebytok.
Charakteristika.
Vyjadruje sa v absolútnych menových jednotkách alebo častejšie ako percento hrubého domáceho produktu.
Negatívne číslo označuje situáciu, keď výdavky sektora verejnej správy prevyšujú jeho príjmy – vzniká deficit, pozitívne číslo označuje situáciu, kedy príjmy prevyšujú výdavky – vzniká prebytok. Deficit rozpočtu verejnej správy znamená zvýšenie dlhu verejnej správy.
Podľa ESA 95 sa skladá zo sáld (t.j. deficitov alebo prebytkov) rozpočtov nasledujúcich 4 častí verejnej správy:
Deficit verejných financií na Slovensku.
Podľa údajov Štatistického úradu Európskych spoločenstiev sa deficit verejných financií na Slovensku vyvíjal nasledovne:
The Crips

The Crips je americký gang, ktorého centrom je Los Angeles v Kalifornii. Patrí k najstarším a najznámejším na svete. V súčasnosti združuje okolo 50 000 členov. Charakteristickým znakom gangu je nosenie modrých šatiek a k jeho hlavným aktivitám patria lúpežné prepadnutia, distribúcia drog, vraždy a falšovanie. Gang nemá centralizované vedenie - spadajú sem stovky zoskupení, roztrúsených po celých Spojených štátoch amerických. U Crips sú časté vnútorné mocenské boje.
Vukovar

Vukovar (maďarsky: "Valkóvár") je mesto v najvýchodnejšom cípe Chorvátska, na brehu Dunaja. Má 28 016 obyvateľov a je centrom Vukovarsko-sriemskej župy.
Dejiny.
Vukovar bol osídlený kontinuálne už v dávnych časoch, sídlili tu napríklad Rimania, ktorí na brehu Dunaja budovali tábory, ktorých cieľom bolo zastaviť nájazdy Varvarov na území ríše. Keď sa odtiaľ nakoniec Rím stiahol, stala sa oblasť medzi Dunajom a Sávou kľúčovým miestom, o ktoré sa zvádzali ťažké súboje medzi novo vznikajúcimi stredovekými štátmi. Vtedy sem začalo sťahovanie Slovanov a Avarov. Okolo 10. a 11. storočia sa preukazuje existencia pevnosti Vukov, ktorej názov bol neskôr pomaďarčený na Vukovar. Rozrastajúce sa osídlenie získalo v roku 1231 štatút kráľovského mesta, centra Vukovskej župy, ktorá sa rozkladala v oblasti medzi Dunajom a Sávou.
V roku 1954 sa súčasťou mesta stal v tom období už znárodnený podnik a sídlisko zlínskeho koncernu Baťa, vybudovaného v tridsiatych rokoch dvadsiateho storočia (Borovo Naselje).
Mesto bolo veľmi narušené počas občianskej vojny v Juhoslávii, prebehla tu aj tzv. "Bitka o Vukovar", veľká operácia Juhoslovanskej ľudovej armády. Dodnes sú mnohé stopy vojnových škôd viditeľné.
Štátny deficit

Štátny deficit/schodok resp. štátny prebytok, alebo vládny deficit/schodok resp. vládny prebytok môže byť:
Vládny deficit/schodok resp. prebytok môže byť aj saldo rozpočtu akejkoľvek vlády.
Avenue Foch

Avenue Foch ("Fochova avenue") je ulica v Paríži. Nachádza sa v 16. obvode. So šírkou je to najširšia ulica v Paríži.
Poloha.
Ulica začína na námestí Place Charles-de-Gaulle a končí na námestí "Place du Maréchal-de-Lattre-de-Tassigny" pri križovatke s Boulevard Lannes. Ulica je orientovaná zhruba od východu na západ.
Dejiny.
Ulica bola otvorená v roku 1854 pod názvom "Avenue de l'Impératrice" (avenue Cisárovnej) na počesť Eugénie de Montijo, manželky Napoleona III., neskôr sa nazývala "Avenue du Général-Uhrich" a po páde Druhého cisárstva bola v roku 1875 premenovaná na "Avenue du Bois-de-Boulogne" podľa susedného Bois de Boulogne. Dňa 29. marca 1929 bola avenue pomenovaná na počesť generála a francúzskeho maršala Ferdinanda Focha, ktorý zomrel toho roku. Počas nemeckej okupácie Paríža bola prezývaná "avenue boche," nemecké sily tu totiž zhabali mnoho nehnuteľností ("boche" – hanlivé pomenovanie pre Nemca).
Chirurg

Chirurg je lekár špecialista, s atestáciou v odbore chirurgia, prípadne v jej ďalších pododboroch (hrudná chirurgia, kardiochirurgia, detská chirurgia a ďalšie). V širšom slova zmysle sa pod označením chirurg myslí i lekár inej špecializácie, ktorý vykonáva chirurgické zákroky, napr. gynekológ, urológ, ortopéd a ďalší.
Aiolos (vládca vetrov)

Aiolos (iné názvy: Aeolus, nesprávne(?) Aiólos, zriedkavo Eol; starogr. Αἴολος – Aiolos, lat. Aeolus) je gréckej mytológii vládca vetrov štyroch svetových strán.
Aiolos bol podľa Homéra syn hrdinu Hippota. Sídlil v prekrásnom paláci na ostrove Aiolia, ktorý v staroveku stotožňovali s jedným z Liparských ostrovov. Ako miláčik bohov sa stal vládcom vetrov, ktoré držal pod zámkom v hlbokej jaskyni (vo vreci z volskej kože) a púšťal ich buď na príkaz bohov, alebo podľa svojej ľubovôle. Hlavné vetry, ktoré mu podliehali boli severný vietor Boreas, západný vietor Zefyros, východný vietor Euros a južný Notos. 
Jedného dňa pristal na brehu jeho ostrova ithacký kráľ Odyseus, ktorý už dlhé roky blúdil pri návrate domov z Tróje. Aiolos ho prijal veľmi vľúdne, priateľsky ho pohostil a na ďalšiu cestu mu venoval neobyčajne osožný dar. Tým darom bolo vrece z volskej kože, v ktorom Aiolos väznil vetry. Aiolos, ale ešte skôr ako mu dar dal vypustil z vreca západný vietor Zefyros, ktorý mal hnať Odyseovu loď k brehom Ithaky. Keď už bola loď na dohľad od jeho rodiska, stalo sa nešťastie. Dvaja jeho muži zo zvedavosti potajme rozviazali vrece, lebo si mysleli, že je v ňom zlato. V tej chvíli z vreca vyleteli vetry, ktoré rozpútali strašnú búrku a vrátili Odyseovu loď späť k ostrovu svojho pána. Na ostrove Odysea už tentoraz nečakalo priateľské privítanie. Márne Aiola prosil o odpustenie, že nestrážil dobre jeho dar. Aiolos vyhlásil, že ten kto proti sebe obráti priateľský dar, nemôže byť v priazni bohov a z ostrova ho vyhnal. 
Niektorí antickí autori pripisujú Aiolovi zásluhu o rozvoj moreplavby: údajne vymyslel lodnú plachtu.
Peter Kalmus

Peter Kalmus (* 28. august 1953, Piešťany) je slovenský výtvarník a autodidakt.
Životopis.
Od deviatich rokov žije a tvorí prevažne v Košiciach. V sedemdesiatych rokoch a počas normalizácie bol výraznou súčasťou neoficiálnej undergroundovej umeleckej scény, od roku 1973 členom Jazzové sekce Svazu hudebníků ČSR. V rokoch 19721975 realizoval niekoľko akcií a experimentov (prevažne v undergroundovej sfére), skúmajúcich vzťahy života a umenia. Jeho tvorba sa zaoberá prevažne kresbou, asamblážou, maľbou, objektom, akčným umením, inštaláciou grafiky a performancom (majú často povahu verejného otvoreného a nenásilného protestu). V júni 1989 bol signatár petície Niekoľko viet a v novembri 1989 spoluzakladateľ Občianskeho fóra v Košiciach. Dňa 21. novembra 1989 zorganizoval prvú demonštráciu občanov Košíc na Hlavnej ulici v miestach, kde v roku 1968 zabili sovietski vojaci študenta Michala Hamráka.
V rokoch 19902012 bol členom Spolku C + S, od roku 1992 členom spolku Združenie 1992. Zúčastnil sa na množstve kolektívnych výstav, medzinárodných výstavných sympózií a medzinárodných festivalov akčného umenia. Vo svojom výtvarnom programe má viacero tém, ktorým sa pravidelne, až obsesívne venuje. Od roku 1988 dennodenne rituálne obalil minimálne jeden kameň drôtom za každého deportovaného Žida počas existencie Slovenského štátu. Časť z 80 000 mosadzným drôtom obalených kameňov, sa stali súčasťou monumentálneho pomníka Park ušľachtilých duší, ktorý vznikol vo Zvolene ako pocta všetkým, ktorí riskovali život aby zachránili prenasledovaných Židov. Vo vynovenej synagóge v Lučenci jeho životné monumentálne dielo "Memento", pozostávajúce zo štyroch kamienkami naplnených sklenených tunelov, v Pamätný deň holokaustu a rasového násilia r. 2016 odhalil prezident SR Andrej Kiska. K jeho dlhodobým projektom patrí cyklus Partitúr, či Koróznych grafík. Od 90. rokov vytvára inštalácie, v ktorých ventiluje svoju posadnutosť konzumom a konzumnou spoločnosťou. Ďalšou sférou jeho záujmu je aj akčné umenie, ktorému sa venuje už od druhej polovice sedemdesiatich rokov. Umenie považuje za životný štýl. 
V roku 2013 zorganizoval neúspešnú petičnú akciu, ktorej cieľom bolo zozbierať 15 000 podpisov, za to aby Predseda Národnej rady Slovenskej republiky prijal návrh jeho kandidatúry vo Voľbách prezidenta Slovenskej republiky v roku 2014.
V rodisku signatára Pozývacieho listu komunistického normalizátora Vasiľa Biľaka, v obci Krajná Bystrá dňa 22. februára 2015, spolu s Ľubošom Lorenzom, obliali červenou farbou jeho bustu. Neskôr stratená busta bola súčasťou novoodhaleného pamätníka. Na pylón pamätníka napísali slovo „SVIŇA“. K svojmu počinu sa prostredníctvom sociálnej siete Facebook okamžite prihlásili. KSS ako majiteľ pamätníka sa na Okresnom súde Svidník od nich neúspešne domáhala zaplatenie majetkovej ujmy 3 500€. Krajský súd v Prešove však v novembri 2016 vrátil kauzu späť na Okresný súd Svidník.
Majstrovstvá Európy v pretekoch automobilov do vrchu

Majstrovstvá Európy v pretekoch automobilov do vrchu ("European Hill Climb Championship") je automobilová súťaž pod záštitou FIA, konajúca sa po celej Európe na horských cestách.
Na rozdiel od okruhových pretekov, každý jazdec súťaží sám za seba, pričom štartuje z miesta na úpätí kopca a dosahuje cieľ, ktorý sa nachádza blízko vrcholu. European Championship dovoľuje jednomiestne automobily, športové prototypy s otvorenou kabínou a cestovné automobily s rôznymi stupňami technického vyhotovenia.
Víťazi Majstrovstiev Európy v pretekoch automobilov do vrchu 1957 – 2010.
Tento zoznam obsahuje držiteľov titulov FIA:
30. roky.
Prvý European Hill Climbing Championship sa uskutočnil medzi rokmi 1930 a 1933, pod záštitou Association Internationale des Automobile Clubs Reconnus (AIACR), ktorá bola predchodcom FIA.
Antonio Abondio

Antonio Abondio (* 1538 – † 22. máj 1591, Viedeň, Rakúsko) bol taliansky medailér. Pôsobil na dvore Maximiliána II. vo Viedni a Rudolfa II. v Prahe. Je považovaný za priekopníka reliéfnych portrétnych miniatúr z farbeného vosku.
BFGoodrich

BFGoodrich je americký výrobca pneumatík, ktorý sa v roku 1988 oddelila od spoločnosti Goodrich a momentálne ju vlastní Michelin. Niektoré pretekárske pneumatiky Michelin nesú značku BFGoodrich hlavne kvôli zvýšeniu povedomia o značke.
Spoločnosť založil v roku 1870 Benjamin Franklin Goodrich. V roku 1927 boli použité pneumatiky BFGoodrich na lietadle Ryan NYP Charlesa Lindbergha, ktoré po prvýkrát prekonalo Atlantický oceán bez medzipristátia.
Abortívny

Abortívny (z ) môže byť:
Abortovaný orgán

Abortovaný orgán je orgán, ktorý bol pôvodne v živom organizme prítomný, ale počas vývoja zanikol a v súčasnosti sa už u daného druhu nevyskytuje. Prípady abortovaných orgánov sú známe najmä u flóry.
Katie Piperová

Katie Piperová (* 12. október 1983, Andover, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je britská modelka, televízna hlásateľka a spisovateľka, ktorá účinkovala vo viacerých televíznych programoch. Zároveň je považovaná za vzor odvážnej ženy, ktorá sa nebála vzoprieť svojmu krutému osudu. 
Kariéru mala pred sebou, ale v roku 2008 jej Stefan Sylvestre do tváre vylial kyselinu a spôsobil jej tak na tvári a hrudníku rozsiahle popáleniny. Stefan bol kumpánom Daniela Lyncha, Katiinho priateľa. Daniel Lynch ju pred útokom niekoľko hodín držal, proti jej vôli, na hotelovej izbe, kde ju znásilňoval a fyzicky týral. Za útok kyselinou obaja dostali trest doživotného odňatia slobody. Katie absolvovala množstvo operácií a liečení a momentálne je vo veľmi dobrom stave. 
V spolupráci s Channel 4 bol nakrútený dokument "Katie: My Beautiful Face", ktorý dôkladne odhaľuje všetky skutočnosti tohto prípadu. 
Jej zásluhou vznikla nadácia "Katie Piper Foundation", ktorá pomáha ľudom s podobným osudom. 
Katie ako spisovateľka v knihe "Krásna" opisuje svoj život pred aj po útoku.
Inšpektor Rocca

Inšpektor Rocca je taliansky televízny seriál. Seriál produkuje Solaris Cinematografica a Rai Fiction. V Taliansku ho vysiela televízna stanica Rai 1 a na Slovensku ho v premiére vysiela STV.
Prvýkrát sa vysielal na televíznom kanáli Rai 2 v roku 1996.
RTV

RTV alebo Regionálna televízia Prievidza je slovenská regionálna televízia, šírená v káblových rozvodoch obcí a miest Hornej Nitry. Sídli na ulici Matice slovenskej v Prievidzi.
Externé odkazy.
Domovská stránka
Hello! (Good to Be Back)

„Hello! (Good to Be Back)“ je skladba nemeckej elektronickej skupiny Scooter. Skladba obsahuje prvky refrénu skladby „Hello, Hello, I’m Back Again“ od Garyho Glittera z roku 1973. Bola vydaná v októbri 2005 ako prvý singel z albumu "Who’s Got the Last Laugh Now?".
Los Angeles Times

Los Angeles Times alebo skrátene LA Times je novinový denník, ktorý vychádza od roku 1881 v kalifornskom meste Los Angeles. V roku 2008 boli noviny Los Angeles Times vyhlásené za druhý najväčší denník vydávaný na území USA, ktorého denný náklad v tomto roku bol 773 884 výtlačkov, nedeľný špeciál dosiahol náklad 1 101 981 výtlačkov. Los Angeles Times získali počas svojej existencie niekoľko Pulitzerových cien tak v kategórii reportáž, ako aj v kategórii fotografia. Súčasným vlastníkom denníka je spoločnosť Tribune Company, pričom hlavným šéfredaktorom je Russ Stanton.
Pomsta v mene syna

Pomsta v mene syna (angl. "Urban Justice") je direct-to-video americký akčný film z roku 2007, v hlavnej úlohe so Stevenom Seagalom a Eddiem Griffinom. Film bol v USA uvedený dňa 13. novembra 2007. V Spojenom kráľovstve nesie film názov "Renegade Justice".
Film bol natočený v okolí mesta Albuquerque v Novom Mexiku od novembra do decembra 2006 a režíroval ho Don E. Fauntleroy.
Dej.
Keď sa mladý statočný policajný pochôdzkar Max Ballister (Cory Hart) jedného dňa stane obeťou pouličnej streľby – neznámy útočník ho nemilosrdne zasype guľkami z okoloidúceho auta, polícia tento incident akosi prirýchlo uzavrie ako náhodný násilný čin. To sa však s odstupom času ukáže ako osudová chyba, pretože z otca nebohého policajného dôstojníka Simona Ballistera (Steven Seagal) sa vykľuje bývalý člen špeciálnych jednotiek a pouličnými bitkami zocelený pomstiteľ s nervami z ocele, ktorý pre dosiahnutie spravodlivosti neváha zájsť i do extrémov. Aby našiel a potrestal vraha svojho syna, presťahuje sa Simon do štvrte, kde Max prišiel o život. Krátko nato ho prídu „privítať“ dvaja členovia jedného z miestnych gangov, ktorých riadne prekvapí, keď ich obratom, s rozbitými nosmi a kopou modrín, pošle domov. Simon sa totiž nenechá len tak ľahko zastrašiť a od vypátrania synovho vraha ho nedokáže nič odradiť! Ibaže gangy majú k dispozícii množstvo zabijakov a zbraní, a na svojej strane majú navyše i policajnú ochranu a nebezpečných mladých hazardérov – potenciálnych nových členov. No len do chvíle, keď Simon tieto domnelé tromfy svojich protivníkov využije proti nim.
Hungarosaurus

Hungarosaurus (v preklade "Maďarský jašter") bol rod vtákopanvového obrneného dinosaura. Jediný druh je Hungarosaurus tormai.
Fosílie tohto stredne veľkého obrneného bylinožravca sú známe zo súvrstvia, rozkladajúceho sa na území dnešného západného Maďarska (obec Csehbánya). Starobou sú vrchnokriedové a spadajú do geologického stupňa santón (asi pred 86 – 83 miliónmi rokov). Hungarosaurus bol zavalitý štvornohý bylinožravec so zobákovitými čeľusťami, ktorého telo chránil pancier zo skostnatelých kožných doštičiek (tzv. osteodermov). Celková dĺžka tohto dinosaura sa pohybovala okolo 4 metrov, lebka merala asi 32 – . V súčasnosti je vôbec najlepšie zachovaným ankylosaurom vrchnokriedovej Európy.
Okolnosti nálezu.
"Hungarosaurus tormai" bol objavený v počte štyroch fosílnych jedincov v otvorenom bauxitovom lome neďaleko maďarskej dediny Iharkút. Holotyp nesie označenie MTM Gyn/404 a je uložený v prírodovedeckom múzeu v Budapešti. Celkovo je zachovaných asi 450 skamenelých kostí, vrátane častí lebky. V rovnakej lokalite boli objavené aj fosílie iných dinosaurov, pterosaurov, krokodílov, jašteríc, korytnačiek a kostnatých rýb. Ich výskumom sa dlhodobo zaoberá maďarský paleontológ Attila Ösi.
Klasifikácia.
Kladistická analýza ukázala, že ide o bazálneho (vývojovo primitívneho) zástupcu čeľade Nodosauridae. Bol síce vývojovo pokročilejší než európsky rod Struthiosaurus, ale primitívnejší ako napríklad severoamerické rody Silvisaurus, Sauropelta alebo Pawpawsaurus.
SPRAVODLIVOSŤ

SPRAVODLIVOSŤ (v rokoch 20112023: 99 % - občiansky hlas, často skrátene 99 %) je slovenská ľavicová sociálnedemokratická politická strana založená hnutím (občianskou iniciatívou) 99%. 
Registrovaná je od 6. decembra 2011. Ako štatutárny orgán boli uvedení Milan Mrázik a Ján Sido, ako členovia prípravného výboru Ľuboš Florek, Ján Sido a Peter Cibula.
Lídri, ktorí vystupujú v mene 99% sú Ivan Weiss, Alena Dušatková, Peter Mikletič a Milan Mrázik.
Prevádzkovateľom webového sídla strany je občianske združenie OBČAN V AKCII, ktoré bolo založené v novembri 2011.
99 % - občiansky hlas podľa vlastných slov kritizuje korupciu, rozkrádanie a nesprávne priority počas vlády pravice aj ľavice po roku 1989 a za svoje hlavné priority považuje: rast minimálnej mzdy, platovú rovnosť medzi ženami a mužmi, zníženie daní a odvodov pre nižšie a stredné vrstvy a vznik nových pracovných miest aj mimo Bratislavy.
Voľby 2012.
Volebná kampaň.
Počas volebnej kampane vzniklo podozrenie o neregulérnosti zberu podpisov, ktorých musí nazbierať 10 000 každá strana, ktorá chce byť zaregistrovaná Ministerstvom vnútra. Časť podpisov mala byť sfalšovaná. Proti pravosti hárkov mala svedčiť aj notárska zápisnica z januára 2012. Zaznamenáva výpoveď Seničanky, ktorá mala byť platená za získavanie podpisov, ktoré mohli byť aj od mŕtvych osôb. Podľa SME kandidát a sponzor strany Ivan Weiss tvrdí, že „"s preverovaním sa začalo, až keď prieskumy verejnej mienky dali 99 percentám šancu dostať sa do parlamentu."“ V snahe očistiť meno strany podstúpil aj test na detektore lži, ktorý podľa medializovaných informácií dopadol v prospech 99%. Výsledky vyšetrovaní, ktoré sa rozbehli pre možné porušenia zákonov, prišli až po voľbách. Inšpekcia ministerstva vnútra najskôr skonštatovala porušenie zákona zo strany vtedajšieho policajného prezidenta Spišiaka. Disciplinárne konanie proti nemu nezačalo, pretože z polície už predtým odišiel. Neskôr polícia zastavila vyšetrovanie podpisov skonštatovaním, že pri zbieraní podpisov nebol porušený žiadny zákon.
Volebný výsledok.
Vo voľbách v marci 2012 získala strana 40 488 hlasov, čo s 1,58% nestačilo na účasť v parlamente.
Volebné obdobie 2012 - 2016.
Napriek niektorým predpokladom 99% pokračuje vo svojej činnosti. Na celoslovenskom stretnutí občianskych zástupcov 99% v Banskej Bystrici 28. apríla 2012 za svojho hlavného lídra a hovorcu zvolili Ivana Weissa. „Ideme ďalej vo forme ako sme začali. Ako občianska iniciatíva 99 percent sa chceme zúčastňovať verejného diania a ukazovať, že politika vie byť iná,“ povedal Weiss.
Volebné preferencie.
Volebné preferencie strany v percentách podľa agentúry Focus. 
Hrubo vyznačené preferencie znamenajú prekročenie hranice 5 % potrebnej na vstup do parlamentu.
V prieskume preferencií Focus tesne pred voľbami, vo februári 2012 strana 99% s podporou 6,9% sa po SMERe, KDH a OĽaNO stala štvrtou najpodporovanejšou stranou na Slovensku, toto postavenie však vo voľbách 10. marca nepotvrdila.
99 %

99 % (angl. "99%") alebo 99 percent môže byť:
Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle 2012

Majstrovstvá Ázie vo vodnom póle bol turnaj v rámci 9. plaveckých majstrovstvách Ázie vo vodnom póle mužov a žien, ktoré organizuje Ázijská plavecká federácia (AASF). Konal sa v Dubaji, v Spojených arabských emirátoch v dňoch od 19.25. novembra 2012, za účasti 9 mužských a 7 ženských tímov. Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj kuvajtské družstvo mužov, ale pre zranenie niektorých hráčov pri autonehode v Grécku sa z neho odhlásilo. Všetky zápasy sa hrali v športovom komplexe Hamdan Bin Mohammed Sports Complex. V mužskej i ženskej kategórii zvíťazili reprezentanti Číny.
Turnaj tiež slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 2013, ktoré sa uskutočnili v španielskej Barcelone. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá z oboch kategórií.
Posledné ľúbostné básne

Posledné ľúbostné básne je zbierka poézie francúzskeho spisovateľa Paula Éluarda. V slovenskom jazyku prvýkrát vyšla v roku 1969, prebásnil ju Vladimír Reisel. Básne patria k ľúbostnej poézii a humanistickému myšlienkovému prúdu. Vo všetkých básnických zbierkach autor používa surrealistický voľný verš. Všetko prebásnil Vladimír Reisel, predhovor napísal francúzsky kritik Lucien Scheler.
Kniha obsahuje tieto zbierky veršov:
V básňach sa odráža jeho vzťah k druhej manželke Nusch a tretej manželke Dominique. Zbierku "Nezabudnuteľné telo" venoval priateľke Jacqueline, ktorá ho utešovala po Nuschinej smrti.
Subskripcia

Subskripcia alebo subskribovanie môže byť:
Subskripcia môže byť aj na lekárskom recepte pripísaný údaj informujúci lekárnika o forme, v akej sa má pripraviť liek
Osoba vykonávajúca subskribovanie sa volá subskribent.
Aborigénnosť

Aborigénnosť môže byť:
Kolomenskoje

Kolomenskoje () je múzeum v prírode nachádzajúce sa na juhovýchodnom predmestí Moskvy. Plocha areálu je 390 hektárov.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o dedine Kolomenskoje pochádza z roku 1339. Od 16. storočia si strategické návršie nad riekou Moskvou neďaleko dôležitej cesty do mesta Kolomna (odtiaľ názov) vybrali ruskí cári za letné sídlo. 
V roku 1532 bol na počesť narodenia následníka trónu, známého neskôr ako Ivan Hrozný, vybudovaný unikátny chrám Nanebovstúpenia Krista (ľudovo "Biely stĺp"), ktorý je od roku 1994 na zozname svetového dedičstva UNESCO. 
V Kolomenskom vyrástlo množstvo významných stavieb a bol tiež vybudovaný výstavný lesopark, ale po prenesení hlavného mesta do Petrohradu stratilo sídlo na význame. V roku 1923 bolo miesto vyhlásené za pamiatkovú rezerváciu, kam boli postupne prenesené ukážky historickej architektúry z celého Ruska. V roku 1960 bolo Kolomenskoje pripojené k Moskve. V roku 2010 bol znovuvybudovaný drevený cársky palác, zničený v 18. storočí. Skanzen je obľúbeným cieľom výletov, konajú sa tu rôzne kultúrne a spoločenské akcie, napr. celoruský festival medu.
Protest Gorila

Protest Gorila je spoločný názov pre viaceré občianske protestné zhromaždenia, z ktorých prvé sa konalo 27. januára 2012 v Bratislave. Podľa odhadov sa tohto protestu zúčastnilo 3 000 – 4 000 ľudí. Cieľom protestu bolo domáhať sa o riadne vyšetrenie kauzy Gorila, pri ktorej vzniklo podozrenie z korupcie vo forme provízií, mafiánskych praktík a rozkrádania štátneho majetku za účasti najvyšších politikov a ich finančných priaznivcov. Neskôr časť organizátorov protestov predstavila a prijali Občiansku výzvu 2012.
Priebeh prvého protestu.
Prvý protest sa uskutočnil 27. januára 2012 v Bratislave.
Organizácia.
Organizátormi protestov boli Lucia Gallová, Peter Klinec, Miroslav Hrivík, Ľubica Lehotská, Peter Weisenbacher, Alena Krempaská, Lucia Janovič a Peter Pčolinský. Na zhromaždeniach vystúpil aj novinár a budúci autor knihy o kauze, Tom Nicholson. Protesty boli organizované pomocou sociálnej siete Facebook. Po týždni od ohlásenia prvého protestu potvrdilo svoju účasť viac ako 4 000 účastníkov.
Ciele protestu.
Prvý protest mal nasledovné požiadavky:
Občianska výzva 2012.
Časť organizátorov protestov predstavila 22. februára 2012 v Banskej Bystrici Občiansku výzvu 2012. Hovorca iniciatívy Filip Roháček uzrejmil, že podporujú štyri výzvy politikom, ktoré boli sformulované na predošlej demonštrácii v Banskej Bystrici. „"Nesúhlasíme možno so všetkými krokmi, ktoré organizátori dosiaľ robili, preto sme sa rozhodli pre vlastnú cestu a pripraviť Občiansku výzvu 2012. Touto občianskou výzvou naozaj chceme zistiť možno ten reálny záujem verejnosti o zmenu v tejto krajine,",“ povedal Roháček. Iniciatíva žiada prijať protikorupčné opatrenia minimálne v rozsahu "Protikorupčného minima 2012", ktoré zostavila Transparency International Slovensko. Okrem toho chcú „"zmeniť volebný systém zrušením volebnej kaucie, zvýšením počtu volebných obvodov, oslabením straníckeho výberu kandidátov a posilnením výberu voliča. Ďalej obmedziť trestnoprávnu imunitu poslancov Národnej rady SR len na výroky v parlamente" a iné. Podporu majú údajne od organizátorov protestov z Martina, Zvolena a Žiliny.
Golden Delicious

Golden Delicious je kultivar jablka zo zelenožltou až zlatožltou farbou. Je úzko súvisiaci s odrodou Red Delicious.
Vzhľad a chuť.
Golden Delicious je veľký, do žlta sfarbený kultivar s veľmi sladkou chuťou. Je náchylný na tvorbu modrín a chrást, preto potrebuje opatrné zaobchádzanie a skladovanie. Golden Delicious je obľúbený na šaláty, jablkové pyré a ako jablčné maslo.
História.
Golden Delicious je pravdepodobne kríženec medzi odrodami Grimes Gloden a Golden Reinette. Prvý strom kultivaru vznikol na rodinnej farme Mullins v Clay County, v Západnej Virgínii. Anderson Mullins predal strom a propagačné práva škôlke Stark Brothers, ktorá ho prvýkrát uviedla na trh ako spoločníka svojho Red Deliciousa v roku 1914.
V roku 2010 Talianske výskumné konzorcium oznámilo, že dekódovali kompletný genóm jablka Golden Delicious. Bol to najvyšší počet génov (57 000) z akéhokoľvek rastlinného génomu ktorý skúmali.
Súčasnosť.
V súčasnosti sú rozširované jeho klony "Golden Delicious Smoothe, Reinders, Golden B a iné."