Friedrich Spee

Friedrich Spee von Langenfeld (* 25. február 1591, Kaiserswerth, Nemecko – † 7. august 1635, Trier) bol nemecký jezuita, ktorý je považovaný za význačného morálneho teológa, najväčšieho lyrika raného baroka a duchovného spisovateľa. Rozhodujúcim spôsobom prispel k ukončeniu honov na čarodejnice.
Život.
Friedrich Spee sa narodil v šľachtickej rodine, jeho otec bol vysokým mestským úradníkom v Kolíne nad Rýnom. Dostal dobré vzdelanie a roku 1610 proti vôli svojich rodičov vstúpil do noviciátu jezuitov v Trevíre. Kvôli moru bol preložený do Fuldy, kde zložil svoje rehoľné sľuby. Po trojročnom štúdiu filozofie vo Würzburgu absolvoval dvojročné teologické štúdium v Mohuči. Po kňazskom vysvätení a zakončení štúdia začal vyučovať na jezuitskej univerzite v Paderborne.
Roku 1628 dostal za úlohu zúčastniť sa katolíckej reformácie. Sociálne sa angažoval v Peine, napriek tomu však narazil a v apríli 1629 bol na neho spáchaný atentát, pri ktorom bol nebezpečne zranený. Neskôr sa venoval výuke morálnej teológie v Paderborne. Počas besniacich honov na čarodejnice slúžil domnelým čarodejniciam ako spovedník. Odmietal čarodejnícke procesy a v máji 1631 proti nim anonymne publikoval svoje "Cautio criminalis". Jeho autorstvo však nezostalo v cirkevných kruhoch utajené a za spis bol dočasne prepustený z rádu jezuitov. Podľa novších skúmaní sa zdá, že druhé vydanie "Cautio" (1632) bolo vydané na podnet provinciála jezuitov. Kvôli veľkému tlaku kritiky proti tomuto spisu bol poslaný ako profesor kazuistiky a spovedník uväznených a chorých do Trevíru. Neskôr bol rehabilitovaný. Nakazil sa pri ošetrovaní zranených vojakov, ktorí boli nakazení morom a 7. augusta 1635 zomrel v Trevíre vo veku 44 rokov. Bol pochovaný v krypte jezuitského kostola pri kňazskom seminári.
Spee a hon na čarodejnice.
Friedrich Spee mal veľký vplyv v boji proti honom na čarodejnice. Vo svojej dobe, kedy tieto procesy besneli v najväčšej miere, sa odvážil postaviť sa im vo svojich prednáškach a v knihe "Cautio criminalis, seu de processibus contra Sagas Liber". Argumentoval tým, že človek môže byť obvinený z akéhokoľvek, aj monštruózne pripraveného zločinu a počas mučenia sa dá získať priznanie a to ho dovedie na hranicu. Ako spovedník mnohých obetí čarodejníckych procesov bol presvedčený o ich nevine a vedel o ukrutnostiach procesov tej doby. Jeho "Cautio criminalis" bolo preložené do mnohých jazykov a vybrúsenou argumentáciou a rétorikou nakoniec pomohlo ukončiť v novovekej Európe tieto procesy. Kniha sa stala tiež pre rímsku inkvizíciu dôležitým argumentom, prečo prenasledovanie domnelých čarodejníc ukončiť. V knihe Spee pokladá niektoré zo základov moderného európskeho práva, napríklad zásadu: „Človek nesmie nikoho odsúdiť, koho vina nie je bezpodmienečne preukázaná.“
Lyrik a duchovný spisovateľ.
Speerove lyrické hlavné dielo je zbierkou duchovných piesní a má názov "Trutznachtigall" (Vzdoroslavík). Spee sa v tomto diele predstavuje ako vynikajúci a originálny barokový básnik. Zbierka sa stala predlohou poprednej lyrickej zbierky českého baroka, "Zdoroslavíčka" jezuitu Felixa Kadlinského. Okrem tejto zbierky je Spee autorom mnohých kostolných piesní, ktoré možno dodnes nájsť v kancionáloch viacerých vyznaní.
Na nátlak predstavenej jedného rehoľného spoločenstva zložil Friedrich Spee pomôcku k modlitbe a rozjímaniu na každý týždeň roku. Tieto texty sú známe ako "Güldenes Tugend-Buch" (Zlatá kniha cnosti). Nie sú to len zbožné texty, ale aj návody na konania, ktoré majú vyrastať z troch božských cností – viery, nádeje a lásky. Túto knihu si zvlášť obľúbil Gottfried Wilhelm von Leibniz, ktorý k jej francúzskemu vydaniu napísal predhovor.