Henrich III. (Francúzsko)

Henrich III. (* 19. september 1551, Fontainebleau, Francúzsko – † 2. august 1589, Saint-Cloud) bol francúzsky kráľ, ktorý vládol od roku 1574 do roku 1589. Tiež nazývaný Henrich z Valois, alebo (do roku 1574) duc d'Anjou. Bol tretím synom kráľa Henricha II. a jeho manželky Kataríny Medicejskej. Bol obľúbeným synom svojej matky, čo zapríčiňovalo nezhody s jeho ostatnými súrodencami. 
Život.
Pod jeho panovaním bola predĺžená kríza náboženských vojen, zhoršená dynastickým súperením. Ním vymrela mužská línia dynastie Valois. Počas toho ako velil kráľovskej armáde v boji proti hugenotom za vlády svojho brata Karola IX., porazil dvoch hugenotských vodcov, princa de Condé (Louis I. de Bourbon) v Jarnacu v marci 1569 a Gasparda de Coligny v Moncontoure v októbri toho istého roku. V roku 1572 ho matka predstavila ako kandidáta na uprázdnený poľský trón, na ktorý bol napokon zvolený v máji 1573. V máji 1574 však jeho brat, francúzsky kráľ Karol IX. zomrel a Henrich opustil Poľsko, aby bol 13. februára 1575 korunovaný v Remeši za francúzskeho kráľa. O dva dni neskôr sa oženil s Louise de Vaudémont, princeznou z rodu Lorraine. 
Náboženské vojny.
Francúzske náboženské vojny (1562 – 98) pokračovali aj počas vlády Henricha III. V máji 1576 súhlasil s mierom Monsieur, pomenovaným podľa štýlu jeho brata Františka, vojvodu d'Alençon, ale jeho ústupok hugenotom v edikte z Beaulieu rozhneval rímskych katolíkov, ktorí vytvorili Svätú ligu na ochranu svojich vlastných záujmov. Henrich obnovil vojnu proti hugenotom, neskôr Bergeracský mier (1577) napätie zmiernil. Hugenoti stratili časť svojich slobôd ediktom z Poitiers a Svätá liga bola rozpustená. V roku 1584 však boli rímskokatolíci znepokojení, keď sa po smrti brata Henricha III. Františka stal následníkom trónu hugenotský vodca Henrich Navarrský (budúci Henrich IV.) a Liga bola obnovená pod vedením Henricha.
Henrich III., postupujúc podľa rád svojej matky, sa pokúsil upokojiť Svätú ligu zrušením minulých ediktov, ktoré poskytovali hugenotom istú mieru tolerancie, no jej členovia ho považovali za vlažného obrancu viery a pokúsili sa ho zosadiť. Povstanie v Paríži, bašte Ligy, dňa 12. mája 1588 spôsobilo, že kráľ musel náhlivo utiecť do Chartres. V decembri 1588 využil stretnutie generálnych stavov v Blois, aby dal zavraždiť vojvodu de Guise a jeho brata Ľudovíta, kardinála Lotrinského. Henrich III. bol nútený spojiť sa s Henrichom Navarrským. Spoločne obliehali Paríž, ale 1. augusta 1589 sa Jacques Clément, fanatický dominikánsky mních, dostal do prítomnosti kráľa a pobodal ho. Pred svojou smrťou Henrich, ktorý nezanechal žiadne potomstvo, uznal Henricha Navarrského za svojho dediča. Henrich III. mal údajne dobrý intelekt, bol láskavý, mal vkus a rečnícky talent, ale nedokázal zachrániť Francúzsko pred občianskou vojnou. Vydal nariadenia určené na nápravu mnohých finančných a súdnych problémov krajiny, ale odmietol vyvinúť úsilie potrebné na ich presadenie. Viac pozornosti venoval nástrahám moci ako jej hlavnej podstate a stratil sympatie vplyvných osobností z radov šľachty a duchovenstva. Podstatnú časť pozornosti venoval svojej skupine obľúbencov ("mignons"), pekných mladých mužov, s ktorými pravdepodobne udržiaval homosexuálne vzťahy. 
Manželstvo.
15. februára 1575 sa stala jeho manželkou Lujza Lotrinská (* 1551 – † 1601). Manželstvo zostalo bezdetné.