burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Club León

Club León je mexický profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste León. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Liga MX. Klub bol založený v roku 1944 a svoje domáce zápasy hrávajú na Estadio León s kapacitou 27 423 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1944, keď sa Selección de Guanajuato zlúčilo s časťou tímu Unión de Curtidores a vznikol klub Unión-León. Neskôr sa klub premenoval na Club León. Tím bol zo začiatku tvorený argentínskymi hráčmi.
Boli súčasťou druhej sezóny Ligy Mayor (súčasná Liga MX) v sezóne 1944/45. O tri sezóny neskôr sa už klub tešil z prvého titulu v mexickej lige.
Club León bolo niekoľko sezón aj súčasťou druhej mexickej ligy. Naposledy v sezóne 2011/12. Na konte majú osem mexických titulov. Päťkrát vyhrali mexický pohár a v roku 2023 sa tešili z triumfu na Pohári majstrov CONCACAF.
Víťazstvo v Pohári majstrov CONCACAF ich dostalo na Majstrovstvá klubov FIFA 2025. Ich účasť je však ohrozená. Majiteľ klubu okrem Clubu León vlastní aj ďalší mexický klub CF Pachuca čo je ďalším účastníkom rozšírených MS klubov.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Hliva buková

Hliva buková (lat. "Pleurotus pulmonarius") je jedlá drevokazná huba z čeľade hlivovité (lat. "Pleurotaceae"). 
Zhruba do konca 60. rokov 20. storočia sa táto huba bežne považovala za súčasť (spravidla varietu alebo formu) druhu hliva ustricová ("Pleurotus ostreatus").
Klobúky sú sploštené, majú ustricovitý nepravidelný tvar a šírku 2 až 10 cm. Povrch klobúka je hladký a má bielu až hnedastú farbu. Lupene sú husté a prechádzajú na hlúbik. Hlúbik je krátky, vysoký do 4 cm. Rastie v trsoch na živom aj mŕtvom listnatom dreve (hlavne buk, dub, vŕba
) od leta do jesene. Vyskytuje sa hlavne v severnej časti Európy a v Severnej Amerike. 
Podobá sa na ostatné druhy rodu hliva, hlavne hlivu ustricovú a podobne sa dá pestovať v domácich podmienkach.
Botafogo de Futebol e Regatas

Botafogo de Futebol e Regatas je brazílsky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Rio de Janeiro. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Campeonato Brasileiro Série A. Klub bol založený v roku 1904 a svoje domáce zápasy hráva na Estádio Olimpico Nilton Santos s kapacitou 46 831 miest.
História klubu.
Klub bol založený 12. augusta 1904. Klub dostal názov Botafogo. Klubové farby boli čiernobiele ako farby Juventusu, tímu Itamara Tavaresa, jedného zo zakladateľov klubu. Botafogo sa čoskoro stalo jedným z najsilnejších futbalových tímov v Riu de Janeiro. V rokoch 1907 až 1912 sa trikrát tešili z titulu v štátnej lige.
V roku 1968 vyhrali Série A a stali sa prvým klubom z Ria de Janeira, ktorý vyhral brazílsku ligu.
Botafogo však malo aj zlé obdobia. Párkrát sa ocitli aj v druhej brazílskej lige. Naposledy boli v Campeonato Brasileiro Série B v sezóne 2021.
V roku 2024 sa Botafogo tešilo z premiérového titulu v Copa Libertadores a to iba tri roky od návratu do prvej ligy. Víťazstvom v Copa Libertadores sa dostali na Majstrovstvá klubov FIFA 2025.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Ken Adam

Sir Ken Adam (* 5. február 1921, Berlín – † 10. marec 2016, Londýn) bol nemecko-britský filmový dizajnér a scénograf. Preslávil sa najmä svojimi scénografiami na siedmich filmoch o Jamesovi Bondovi zo 60. a 70. rokov 20. storočia. Medzi ďalšie významné filmy, na ktorých sa Adam podieľal patria "Dr. Divnoláska" (1964) "Chitty Chitty Bang Bang" (1968), "Barry Lyndon" (1975) či "Rodina Addamsovcov 2" (1993). Zomrel vo štvrtok vo svojom dome v Londýne po krátkom čase v nemocnici.
Životopis.
Ken Adam sa narodil ako Klaus Hugo George Fritz Adam v Berlíne v Nemecku bývalému vojakovi. V roku 1934 sa rodina Adamovcov presťahovala do Londýna vo Veľkej Británie a 13-ročný Klaus si zmenil meno na Ken. Po škole v St. Paul's sa Adam rozhodol, že chce študovať za architekta a navštevoval Bartlett School of Architecture. Počas vojny bol Adam naverbovaný do armády, aby pomáhal pri navrhovaní balistických krytov. Rýchlo sa stal jedným z dvoch pilotov narodených v Nemecku, ktorí lietali pre Britov a bol povýšený na Flight Lieutenant a slúžil úspešnej kariére v RAF. Keď sa vojna skončila, Adam mal v roku 1948 možnosť pracovať ako kreslič na produkcii "Third Time Lucky". Neskôr bol povýšený na pridruženého umeleckého riaditeľa. V 50. rokoch pracoval na dvoch veľkých hollywoodskych dobrodružstvách "Cesta okolo sveta za 80 dní" a "Ben-Hur". Jeho prvá príležitosť viesť umelecké oddelenie sa naskytla s filmom "Soho Incident" (1956). Odtiaľto prešiel Adam k filmom "The Rough and the Smooth" (1959) či "Súdne procesy s Oscarom Wildom" (1960) – kde sa Adam stretol s budúcim producentom Bonda Cubby Broccolim. Keď Broccoli a Saltzman išli natáčať prvú bondovku "" (1962) tak Ken Adam bol vybraný do funkcie hlavného architekta a dizajnéra futuristických interiérov. Stanley Kubrick v roku 1964 vyzval dizajnéra, aby bol dizajnérom pre jeho film "Dr. Strangelove". V polovici 60. rokov Saltzman spolupracoval s Adamom na thrilleroch z obdobia studenej vojny "The Ipcress File" (1965) a "Feral In Berlin" (1966). Počas 70. rokov sa podieľal okrem iného aj na troch Bond filmoch. 80. roky boli pre Adama pokojné, Peter Lamont prevzal jeho pravidelnú úlohu v bondovkách, ale jeho ohromujúca práca na "Šílenstvo kráľa Juraja" (1994) mu vyniesla Oscara.
Turistická značkovaná trasa číslo 8117

 Turistická značkovaná trasa číslo 8117 je krátka žltá trasa v Bielych Karpatoch, ktorá spája obec Chocholná-Velčice s Cestou hrdinov SNP. Dĺžka trasy je 8,5 km. Turistická trasa je v správe Klubu slovenských turistov.
Saint-Exupéry (film)

Saint-Exupéry () je francúzsko-belgický film z roku 2024, ktorý režíroval Pablo Agüero. Je to dobrodružná dráma inšpirovaná skutočnou udalosťou životopisu spisovateľa a letca Antoine de Saint-Exupéryho.
Dej.
V roku 1930 bol tridsaťročný Antoine de Saint-Exupéry pilotom Aéropostale v Argentíne. Keď jeho najlepší priateľ a dobrý pilot Aéropostale Henri Guillaumet, zmizne v pohorí Ánd, Saint-Exupéry sa rozhodne ho ísť hľadať. Toto nemožné pátranie ho núti prekonávať sám seba, vďaka čomu je jeho najväčšou silou schopnosť snívať.
Augusta Herényiová

Augusta Herényiová alebo Augusta Herényiová-Starostová (* 6. máj 1930, Bratislava – † 11. november 2024) bola slovenská baletná tanečnica, sólistka Baletu Slovenského národného divadla a prvá slovenská primabalerína.
Životopis.
Narodila sa 6. mája 1930 v Bratislave. Absolvovala školu Elly Fuchsovej-Lehotskej, stala sa jednou z prvých slovenských sólistiek. Od roku 1947 pôsobila v Slovenskom národnom divadle. Od roku 1950 bola sólistka a od roku 1977 bola baletnou majsterkou a asistentkou choreografa. V SND pôsobila do roku 1982, v rokoch 1982 až 1984 pedagogicky pôsobila v Nemeckej spolkovej republike. Medzi postavami, ktoré stvárnila patrila Odetta-Odília v "Labuťom jazere", Popoluška či Giselle. Účinkovala tiež v televíznych inscenáciách. Vo veku 80 rokov účinkovala v balete "Štyri ročné obdobia" od Jamesa Kudelku.
Augusta Herényiová zomrela 11. novembra 2024. Deň po jej úmrtí ju STVR pripomenula vysielaním dokumentu zo série "Senior klub". Jej manželom bol Milan Herényi.
Keramický stôl

Keramický, kachličkový alebo dlaždicový stôl ( () alebo "Kacheltisch", ) je stôl, do ktorého vrchnej dosky sú integrované dlaždice. Tento typ nábytku sa objavuje od 17. storočia a vyvrcholil vo viktoriánskej ére a 20. storočí.
História.
V dejinách nábytkového dizajnu sa stoly s integrovanými keramickými dlaždicami prvýkrát objavujú v 17. storočí.
V 19. storočí sa dlaždicové stoly stali veľmi populárnymi a stali sa charakteristickým prvkom viktoriánskej éry. Vďaka svojmu ozdobnému dizajnu a zložitým dlaždiciam mali tieto stoly štýlový vzhľad. So začiatkom 20. storočia a nastupujúcimi hnutuami art nouveau a art déco boli dlaždicové stoly navrhnuté v modernejších, abstraktných tvaroch, ktoré sa vyznačujú vzormi vyrazenými silnými farbami.
Ako nástupca tzv. "Nierentischu" (stolíka v tvare obličky) z 50. rokov 20. storočia dosiahol kachličkový stôl vrchol svojej popularity v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Takýto nábytok bol umiestnený v mnohých obývacích izbách, kaviarňach a reštauráciách a jeho charakteristický dizajn sa stal symbolickým v slohu gelsenkirchenského baroka.
Najneskôr na prelome tisícročí skončila fáza kachličkových stolov vďaka rozšíreniu nábytku od Ikea.
V roku 2020 boli vďaka oceneniu vintage dizajnov znovuobjavené kachličkové stoly. Dizajnéri pri tom vytvorili nové typy nábytku, v ktorých vyvinuli aj nové dizajny a niekedy ich skombinovali s retro prvkami.
Materiály.
Na začiatku sa používali drevené rámy a ručne vyrábané obklady vyrobené z keramiky. Postupom času sa pre stoly s dlaždicami zaviedlo aj používanie iných materiálov, ako napríklad mramor, sklo a porcelán.
Typické nemecké kachličkové stoly 20. storočia sú vyrobené z dubového dreva alebo z nákladových dôvodov z dreva s podobným náterom alebo (zriedkavejšie) z drevotriesky pokrytej dyhou a béžovo-hnedé dlaždice.
V populárnej kultúre.
Kachličkové stoly sú robustné, odolné a ľahko sa čistia. V roku 2018 vydal nemecký raper Finch hudobný album s názvom "Fliesentisch-Romantik".
Minčolský potok

Minčolský potok je vodný tok v Oravskej Magure a Kysuckej vrchovine na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Zázrivky s dĺžkou približne 2,7 km a je tokom V. rádu. Preteká územím ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Priebeh toku.
Potok pramení na západnom okraji Oravskej Magury, v geomorfologickom podcelku Paráč, na juhozápadnom úbočí Bzinskej hole (), v nadmorskej výške približne 
Od pramennej oblasti tečie prevažne juhozápadným smerom, pričom priberá viacero menších prítokov. Opúšťa Oravskú Maguru a pokračuje územím Kysuckej vrchoviny a podcelku Kysucké bradlá, kde priberá ľavostranný prítok zo severných svahov Minčola (). Postupne sa veľkým oblúkom stáča na severozápad, priberajúc menšie prítoky zo Bzinskej hole a Hole () a pokračuje údolím k osade Havrania, ktorá je miestnou časťou Zázrivej. Nad ňou, v nadmorskej výške cca ústi ľavostranne do Zázrivky.
Potok pramení a preteká iba územím obce Zázrivá v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji.
Trenčianska župa (Česko-Slovensko)

Trenčianska župa bola župa v Česko-Slovensku, vytvorená z uhorskej Trenčianskej župy. Existovala v rokoch 1918 – 1922, mala rozlohu 4 457 km² a jej správnym centrom bol Trenčín.
Historický vývoj.
Po vyhlásení Martinskej deklarácie dňa 30. októbra 1918, ktorou sa Slovensko vyčlenilo z Uhorska a pričlenilo k novo vzniknutému Česko-Slovensku, zostalo slovenské územie dočasne rozdelené na administratívne celky vytvorené Uhorskom. Jedným z týchto celkov bola Trenčianska župa, ktorá vznikla z pôvodnej uhorskej Trenčianskej župy. V čele župy stál vládou menovaný župan, ktorý disponoval všetkými právomocami, zatiaľ čo samosprávna funkcia župy bola potlačená.
Sídlo župy sa nachádzalo v Trenčíne a župa existovala do 31. decembra 1922. K 1. januáru 1923 bolo na Slovensku vytvorené nové župné zriadenie, ktoré bolo pôvodne plánované pre celé Česko-Slovensko, no realizované bolo iba na Slovensku.
Geografia.
Trenčianska župa sa nachádzala na severozápadnom Slovensku, v okolí rieky Váh. Na východe hraničila s Oravskou župou, na juhovýchode a juhu s Turčianskou a Nitrianskou župou a na severozápade s Moravou.
Administratívne členenie.
V roku 1919 sa Trenčianska župa členila na deväť slúžnovských okresov (Bánovce, Čadca, Ilava, Kysucké Nové Mesto, Považská Bystrica, Púchov, Trenčín, Veľká Bytča a Žilina) a dve mestá so zriadeným magistrátom (Trenčín a Žilina), ktoré boli na úrovni okresov.
Klietka

Klietka môže byť:
Domenico Battaglia

Mons. Domenico kardinál Battaglia (* 20. január 1963, Satriano, Taliansko) je taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup ktorý je od roku 2020 neapolským arcibiskupom.
Pápež František ho 7. decembra 2024 vymenoval za kardinála.
Život.
Narodil sa 20. januára 1963 v meste Satriane v Taliansku. Študoval filozofiu a teológiu na Pápežskom regionálnom seminári San Pio X v Catanzare. Po vysvätení za kňaza 6. februára 1988 bol rektorom Arcibiskupského prípravného seminára v Catanzare a v rokoch 1989 až 1992 členom Diecéznej komisie pre spravodlivosť a pokoj, správcom farnosti v Sant'Elia, farárom v Madonna del Carmine v r. Catanzaro, riaditeľ Diecézneho úradu pre misijnú spoluprácu medzi cirkvami a farár v Satriano v rokoch 1992 až 1999. Bol spolupracovníkom svätyne Santa Maria delle Grazie v Torre di Ruggiero, spolupracovníkom farnosti v Montepaone Lido a správcom farnosti Santa Maria di Altavilla v Satriane.
V roku 1992 sa stal prezidentom Centra solidarity v Calabrese, ktoré podporuje snahy o vyliečenie sa z drogovej závislosti a je spojené s Talianskou federáciou terapeutických komunít (taliansky "Federazione italiana delle comunità terapeutiche" alebo "FICT"). V rokoch 2000 až 2006 bol viceprezidentom Nadácie Bethany, neziskovej organizácie, ktorá prevádzkuje rehabilitačné centrá a rezidenčné zdravotnícke zariadenia v provinciách Catanzaro a Vibo Valentia. V rokoch 2006 až 2015 bol národným prezidentom FICT.
Biskup.
Pápež František ho 24. júna 2016 menoval biskupom Cerreto Sannita-Telese-Sant'Agata de 'Goti. Bol prvým kňazom diecézy, ktorý sa stal biskupom od roku 1960. Biskupské vysvätenie prijal 3. septembra od arcibiskupa Vincenza Bertolona a bol inštalovaný 2. októbra. Za svoje biskupské motto si zvolil „Confide Surge Vocat Te“ (Vezmi srdce, vstaň, on volá) z Marka 10:49. Keď bol biskupom, pokračoval vo svojej práci „pouličného kňaza“, čo mu vynieslo prívlastok „Bergoglio z juhu“.
Arcibiskup.
Pápež František ho 12. decembra 2020 vymenoval za neapolského arcibiskupa. Jeho inštalácia bola 2. februára 2021.
Dňa 4. novembra 2024 pápež František oznámil, že 7. decembra 2024 plánuje vymenovať Battaglia za kardinála.
SE Palmeiras

Sociedade Esportiva Palmeiras je brazílsky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste São Paulo. Tím pôsobí v najvyššej brazílskej klubovej súťaži Campeonato Brasileiro Série A. Palmeiras súťaží aj v štátnej lige Campeonato Paulista. Klub bol založený v roku 1914 a svoje domáce zápasy hráva na Allianz Parque s kapacitiz 43 713 miest. 
História klubu.
Na začiatku 20. storočia sa niekoľko mladých Talianov rozhodlo založiť klub, ktorého hlavným cieľom bolo vytvoriť futbalový tím reprezentujúci taliansku komunitu a čeliť veľkým menám futbalovej elity São Paula. Po niekoľkých stretnutiach sa 46 zainteresovaných jednotlivcov (vedených Luigim Marzom a Luigim Cervom) zhromaždilo v miestnosti Alhambra na dnešnej Rua do Riachuelo a 26. augusta 1914 založili športový klub pre všetkých Talianov-Brazílčanov s názvom „Palestra Italia“.
O dva roky neskôr vstúpilo mužstvo do hlavnej mestskej športovej ligy a odohralo svoj prvý oficiálny majstrovský zápas. V roku 1920 sa prvýkrát stali šampiónmi štátnej ligy.
V roku 1942 počas druhej svetovej vojny vydala vláda prezidenta Getúlia Vargasa dekrét zakazujúci akejkoľvek organizácii používať názvy súvisiace s mocnosťami Osi (Nemecko, Taliansko a Japonsko). Palestra Italia bola prinútená zmeniť svoj názov a stala sa Palestra São Paulo. Ešte v tom roku sa však klub opäť premenoval a dostal súčasný názov Palmeiras.
Palmeiras patrí medzi najúspešnejšie brazílske kluby. Na konte má 12 brazílskych titulov. Trikrát sa tešili z víťazstva v Copa Libertadores. V štátnej lige Paulista sa 26-krát stali víťazmi.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
GoTV

GoTV (štylizované ako gotv) bola hudobná televízna stanica so sídlom vo Viedni. Stanica bola spustená 1. októbra 2002 a zameriavala sa najmä na divákov v Rakúsku. Naladiť ju bolo možné v celej strednej a západnej Európe. Dňa 18. mája 2022 vlastníci GoTV potvrdili, že stanica zanikne 1. júna 2022. Posledný odvysielaný hudobný videoklip na stanici bol ku skladbe „One More Time“ od skupiny Daft Punk.
Al Ahly SC

Al Ahly Sporting Club je egyptský profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Káhira. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Nile League. Klub bol založený v roku 1907 a svoje domáce zápasy hráva na Medzinárodnom štadióne v Káhire.
História klubu.
Myšlienka založenia Al Ahly prišla v prvých 10 rokoch 20. storočia a ako prvý ju vyvolal Omar Lotfy, ktorý bol študentom egyptskej právnickej fakulty počas svojho predsedníctva v Klube stredoškolských študentov. Založenie krúžku pre stredoškolákov bolo z politických dôvodov spolu s tým, že študenti potrebovali športový krúžok, aby sa mohli stretávať za voľným časom a pohybom. O myšlienke založenia klubu diskutoval so skupinou priateľov, ktorí tým boli nadšení a v roku 1907 bol založený Al Ahly . 
Futbal nebol jedným z cieľov zakladateľov Al Ahly SC, ale skôr otvoril dvere študentom stredných škôl, aby sa stretli a precvičili si politické dialógy. Avšak absolventi stredných škôl, ktorí boli členmi klubu, vyvinuli vášeň pre futbal , čo podnietilo klub postaviť v roku 1909 prvý štadión. 
V roku 1918 sa zúčastnili šampionátu Pohára sultána Husajna. Na turnaji súperili so zahraničnými britskými klubmi. V roku 1923 sa stali prvýkrat víťazmi tohto pohára.
Al Ahly boli súčasťou prvého ročníka egyptskej Nile League v roku 1948. Prvý ročník aj vyhrali a dokopy vyhrali 11 titulov v prvých 12 ročníkov egyptskej ligy. Al Ahly je najúspešnejším egyptským klubom. Celkovo sa 44-krát stali majstrami egyptskej ligy. V egyptskom pohári sa tešili 39-krát z víťazstva. Sú taktiež najúspešnejším klubom v africkej Lige majstrov kde majú 12 titulov.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Maurice Binder

Maurice Binder (* 4. december 1918, New York – † 9. apríl 1991, Londýn) bol americký dizajnér filmových titulkov. Preslávil sa najmä na tvorbe titulkov pre viacero filmov Jamesa Bonda.
Životopis.
Binder sa narodil v New Yorku a svoju kariéru začal ako asistent umeleckého riaditeľa v umeleckom oddelení Macy. So záľubou v bizarnosti bol Binder rýchlo unavený zo sveta reklamy a marketingu a vyskúšal si film. Pracoval najprv v Universal Studios a potom pre Columbia Pictures. Prvýkrát mu v roku 1958 ponúkol prácu navrhnúť sekvenciu titulného hraného filmu režisér Stanley Donen pre jeho produkciu "Indiscreet". Binder sa stal pravidelnou tvárou v mnohých Donenových produkciách predtým, ako sa ujal v Bondovkách. Bola to jeho práca na "The Grass Is Greener" (1960), ktorá zaujala producenta Bonda, Cubbyho Broccoliho, čím mu získal prácu v ' (1962). Poslednou bondovkou na ktorej sa Binder podieľal bol šestnásty oficiálny film '. Zomrel v utorok v University College Hospital v Londýne na rakovinu pľúc.
Difúzny koeficient

Difúzny koeficient označovaný často ako formula_1 elektrochemická veličina, ktorá kvantifikuje rýchlosť i-tej častice, akou sa šíri (difunduje) v prostredí. Difúzna koeficient formula_1 je číselne rovný látkovému množstvu difundujúcej zložky i, ktoré prejde jednotkovou plochou za jednotkový čas pri jednotkovom koncentračnom gradiente.
Jednotkou difúzneho koeficientu je:
formula_3
Hodnoty difúznych koeficientov závisia na fáze, v ktorej difúzia prebieha:
Difúzny koeficient a Fickove zákony.
Prvý Fickov zákon.
Difúzny koeficient vystupuje v prvom Fickovom zákone, ktorý sa týka stacionárnej difúzie, ako konštanta úmernosti medzi konzervatívnou silou nazývanou difúzny tok látky formula_8 a záporne vzatým gradientom skalárnej funkcie, ktorá sa nazýva koncentrácia formula_9 i-tej častice:
formula_10
čo sa v jednodimenziálnom prípade dá prepísať:
formula_11
Druhý Fickov zákon.
Difúzny koeficient vystupuje aj v druhom Fickovom zákone, ktorý sa týka nestacionárnej difúzie:
formula_12
resp. za použitia gradientu pre viacdimenzionálny prípad:
formula_13
a pre sférickú difúziu:
formula_14
Einsteinova rovnica pre difúzny koeficient.
Einsteinova rovnica pre difúzny koeficient formula_1 popisuje závislosť difúzneho koeficientu na teplote formula_16 a koeficiente trenia formula_17, čiže na viskozite prostredia, v ktorom sa pohybuje i-tá častica:
formula_18
kde formula_19 je Boltzmanova konštanta.
Z Einsteinovej rovnice pre difúzny koeficient formula_1 vyplýva, že difúzny formula_1 je rastie so vzrastajúcou teplotou a klesá so vzrastom viskozity prostredia. 
Einsteinova-Stokesova rovnica pre difúzny koeficient.
Einsteinova-Stokesova rovnica pre difúzny koeficient formula_1 popisuje závislosť difúznaho koefientu formula_1 na dynamickej viskozite prostredia formula_24 a polomere i-tej častice formula_25:
formula_26
Z Einsteinovej-Stokesovej rovnice pre difúzny koeficient formula_1 vyplýva, že difúzny koeficient formula_1 klesá so vzrastajúcim polomerom i-tej častice formula_25 a klesá so vzrastom dynamickej viskozity prostredia formula_24.
Adolf Eugen Fick

Adolf Eugen Fick (* 3. september 1829, Kassel, Nemecko – † 21. august 1901, Blankenberge, Belgicko) bol nemecký fyziológ, ktorý je známy vďaka dvom Fickovým zákonom popisujúcich difúziu, ktoré publikoval ako 26-ročný v roku 1855. Dnes je považovaný za zakladateľa presnej a experimentálnej fyziológie.
Vzdelanie a akademická kariéra.
Fick sa v detstve zaujímal predovšetkým o matematiku, na radu jeho brata však šiel študovať medicínu, kde si zapisoval predmety z analytickej mechaniky, t. j. z matematiky. Študoval v Berlíne a v Marburgu.
Titul doktora medicíny (M.D.) získal v roku 1851 v Marburgu. V nasledujúcom roku 1852 sa stal súkromným docentom vo Švajčiarsku v Zürichu na Anatomickom inštitúte Univerzity v Zürichu.
Profesúru získal v roku 1868 v odbore fyziológia a pracoval vtedy na Univerzite vo Würzburgu v Nemecku.
Stacionárna difúzia

Stacionárna difúzia označuje stav, keď proces difúzie dosiahne dynamickú rovnováhu, pričom tok difúzie zostáva časovo konštantný a nemení sa v priebehu času. Tento jav je typicky spojený so stabilným koncentračným gradientom a rovnomerným tokom častíc cez médium.
Na merania stacionárnej difúzie sa využíva difúzna cela. Na dne difúznej cely je pevná látka, nad ktorou je nasýtený roztok tejto látky. Na hornej strane difúznej cely je udržiadaná nulová koncentrácia danej látky omývaním prúdom čistého rozpúšťadla.
Nestacionárna difúzia

Nestacionárna difúzia je proces, pri ktorom sa koncentrácia difundujúcej látky mení v čase aj priestore. Tento typ difúzie sa odohráva v systémoch, ktoré ešte nedosiahli rovnovážny stav, a typicky ho popisuje druhý Fickov zákon difúzie. Pri nestacionárnej difúzii je koncentrácia látky funkciou času aj priestoru formula_1, v druhom Fickovom zákone sa preto vyskytuje derivácia koncentrácie podľa času formula_2 aj priestoru formula_3:
formula_4
Naopak v prvom Fickovom zákone je len derivácia koncentrácie podľa priestoru formula_3:
formula_6
Nestacionárnu difúziu je možné pozorovať, keď sa prudko prepoja dva roztoky z rozličnou koncentráciou danej látky.
Jazyčník (rod)

Jazyčník () je rod rastlín, ktorý zastupuje trváce byliny z čeľade astrovité ("Asteraceae"). Rodový názov pochádza z latinského slova "ligula" – malý jazyk. Taxonomicky je tento rod súčasťou tribusu "Senecioneae" v podčeľadi astrovaté ("Asteroideae").
Opis.
Rod jazyčník zastupujú statné, trváce byliny s krátkym podzemkom. Byľ je dutá, priama, spravidla jednoduchá, holá alebo pavučinato vlnatá, vysoká až 200 cm.
Listy sú striedavé, čepeľ je celistvá, celistvookrajová alebo zúbkatá, žilnatina je dlaňovitá alebo perovitá. Prízemné listy sú dlho stopkaté, byľové listy sú podobné prízemným, smerom nahor sa zmenšujúce, stopkaté alebo sediace.
Kvetné úbory sú zložené z vonkajších jazykovitých a vnútorných rúrkovitých kvetov. Samičie jazykovité kvety sú menej početné (do 12) a lúče sú na vrchole s niekoľkými zubmi. Vnútorné rúrkovité kvety sú obojpohlavné, početné, s päťcípou korunou. Kvety sú žlté, zlatožlté alebo hnedožlté. Tyčiniek je päť, nitky sú v hornej časti zhrubnuté a holé. Zákrov je valcovitý, dvojradový, zákrovné listene sú kopijovité alebo podlhovasté, na okraji zelenkasté alebo červenkasté. Krátkostopkaté úbory sú usporiadané v metline alebo v strapcovitom vrcholovom súkvetí.
Plodmi sú valcovité alebo podlhovasté nažky, ktoré sú pozdĺžne rebrovité, žltohnedé až hnedé a holé. Na vrchole sú opatrené jednoradovým chocholcom s jednoduchými chlpovými lúčmi.
Rozšírenie.
Areál rozšírenia rodu jazyčník zahŕňa mierne a subarktické oblasti Eurázie až po severnú Indiu a Čínu.
Druhy na Slovensku.
V prirodzenom prostredí z rodu jazyčník na Slovensku rastú tieto súčasné druhy:
Zoznam druhov.
V rámci rodu eviduje databáza semenných rastlín POWO tieto súčasné druhy a krížence:
Petrovský potok (prítok Zázrivky)

Petrovský potok je vodný tok v Kysuckej vrchovine na území okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Zázrivky s dĺžkou približne 4,2 km a je tokom V. rádu. Preteká územím ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Priebeh toku.
Potok pramení v južnej časti Kysuckej vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá a jeho časti Zázrivská brázda, neďaleko horského prechodu Rovná hora, v nadmorskej výške približne 
Od pramennej oblasti tečie najskôr severným smerom, postupne sa však stáča na severovýchod, pričom priberá niekoľko menších prítokov. V blízkosti cesty II/583 už pokračuje východným smerom, kopírujúc komunikáciu, vedúcu údolím. V osade Petrová priberá dvojicu najvýznamnejších prítokov, pravostranný Smieškov a následne i Žiakov potok, neskôr však už len menšie prítoky. Na okraji centrálnej časti Zázrivej sa v nadmorskej výške cca vlieva pravostranne do Zázrivky.
Potok pramení a preteká iba územím obce Zázrivá v okrese Dolný Kubín v Žilinskom kraji.
Wydad AC

Wydad Athletic Club vo svete známy aj ako Wydad Casablanca je marocký profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Casablanca. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Botola. Klub bol založený v roku 1937 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Mohammeda V. s kapacitou 45 891 miest.
História klubu.
Pôvod založenia Wydad Athletic Club bol na odpor proti kolonializmu, ktoré nastolili francúzske úrady počas Francúzskeho Maroka, keďže pred nezávislosťou Maroka bol prístav Casablanca obklopený veľkým množstvom bazénov, ktoré boli venované len klubom a športovým zväzom a Európania boli tí, ktorí na to mohli dohliadať.
Myšlienka založenia Wydad Athletic Club nebola taká jednoduchá, ako by sa dalo predstaviť, pretože všetci členovia pôvodného jadra, vrátane Hajj Mohamed Benjelloun Touimi a Hajj Dr. Abdellatif Benjelloun Touimi, trpeli neustálym odmietaním a neústupčivosťou francúzskych úradov. k myšlienke založenia „plného marockého klubu“, čo ich primälo uchýliť sa k francúzsko-marockej asociácii, aby zmenili záležitosti súvisiace s registráciou názvu klubu, po ktorom vtedajší generálny rezident v Maroku Maurice Nogues osobne intervenoval, aby umožnil založenie Wydad Athletic Club, avšak so špecifickými podmienkami. Klub tak oficiálne vznikol 8. mája 1937.
V sezóne 1947/48 sa Wydad AC tešil z prvého titulu v marockej lige. Po nezávislosti Maroka boli súčasťou prvej sezóny marockej ligy pod hlavičkou marockej futbalovej asociácie a stali sa aj šampiónmi v tej sezóne. Celkovo je Wydad najúspešnejším marockým klubom. Na konte majú 22 titulov. Okrem toho majú aj osem marockých pohárov. Taktiež sa tešili aj v africkej Lige majstrov kde sa tešili z troch titulov.
Rivalita.
Najväčšiu rivalitu má Wydad so svojim mestským rivalom Raja CA. Zápasy sa hrajú na štadióne Mohammeda V. kde je často zúrivý a pulzujúci dav, má rozsiahle celoštátne mediálne pokrytie a je predmetom diskusií niekoľko dní pred zápasom a po ňom medzi fanúšikmi oboch klubov, či už na uliciach, školách alebo na pracovisko.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Espérance Sportive de Tunis

Espérance Sportive de Tunis je tuniský profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Tunis. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Ligue Professionnelle 1. Klub bol založený v roku 1919 a svoje domáce zápasy hrávajú na Stade Hammadi Agrebi s kapacitou 60 000 miest.
História klubu.
Klub založili Bab Souika a Hédi Kall v kaviarni "Café de L'Espérance". Obrátili sa na Louisa Montassiera, člena francúzskej koloniálnej správy, aby získal oprávnenie, keďže podľa vtedajších predpisov musel všetkým takýmto klubom a spoločnostiam legálne predsedať francúzsky štátny príslušník. ES Tunis bol oficiálne založený 15. januára 1919.
Počas prvých rokoch sa klub pohyboval medzi prvou a druhou ligou. Až v sezóne 1941/42 sa dočkali prvého titulu v tuniskej lige. Postupne sa ES Tunis stal najúspešnejším klubom v Tunisku. Celkovo sa tešili z 33 titulov. Od sezóny 2016/17 vyhrali sedem z ôsmych titulov. Okrem toho sú úspešní aj na kontinentálnej scéne. Štyrikrát sa stali víťazmi Ligy majstrov CAF.
ES Tunis sa cez africký klubový ranking kvalifikoval na Majstrovstvá klubov FIFA 2025.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Mamelodi Sundowns FC

Mamelodi Sundowns Football Club je juhoafrický profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Pretória. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži South African Premiership. Klub bol založený v roku 1970 a svoje domáce zápasy hráva na Loftus Versfeld Stadium.
História klubu.
Futbalový klub Sundowns vznikol okolo Marabastadu, kozmopolitnej oblasti severozápadne od Pretórie začiatkom šesťdesiatych rokov, kde ho vytvorila skupina mladých ľudí žijúcich v tejto oblasti. Novozaložený klub dostal názov Marabastad Sundowns. V roku 1969 sa jeden zo zakladajúcich hráčov a neskorší majiteľ rozhodol predať klub. Sundowns boli presunutý do neďalekého mestečka Mamelodi a klub oficiálne premenovaný na Mamelodi Sundowns v roku 1970.
Mamelodi boli pri zrode národnej futbalovej ligy v roku 1985. V roku 1988 sa stali po prvýkrát víťazmi národnej ligy. Postupom času sa klub stal najúspešnejším klubom v krajine. Majú na konte 17 domácich titulov. Okrem toho vyhrali aj šesťkrát národný pohár.
V roku 2016 sa taktiež tešili z víťazstva v africkej Lige majstrov. Mamelodi sa taktiež kvalifikovalo na Majstrovstvá klubov FIFA 2025 vďaka rankingu.
Pavol Bartovic

Pavol Bartovic je slovenský hudobník, hudobný aranžér, hráč na klávesové nástroje.
Pavol Bartovic je často pozývaný do mnohých hudobných projektov, spolupracuje s viacerým hudobnými umelcami. S Petrom Nagyom nahráva a koncertuje v skupine Indigo, je členom skupiny Modus a od roku 2024 nahradil ako hráč na klávesové nástroje Vaša Patejdla v kapele Elán.
Hudobná kariéra.
Pavol Bartovic pochádza z Piešťan, kde žije dodnes. Má dve sestry. Všetci traja súrodenci absolvovali v Ľudovej škole umenia (LŠU) osemročné štúdium hry na klavír. Po skončení prvého Pavol Bartovic absolvoval na LŠU aj druhý cyklus štúdia. Popritom má ukončené štúdium na Hotelovej škole v Piešťanoch. 
Začiatkom štúdia na druhom cykle v LŠU začal hrávať v rôznych kapelách, kde sa zaujímal okrem hry na klavír aj o hru na syntetizátory a aranžovanie hudobných skladieb. Už ako pätnásťročný hral v kapele Johnnie Walker, v ktorej s ním účinkoval aj Mišo Kovalčík (aktívne spolupracuje s Petrom Nagyom v aktuálnej zostave kapely Indigo), koncertoval aj s kapelou Metalinda, či s Jankom Ledeckým, 
Okrem rocku sa Pavol Bartovic zaujíma aj o iné žánre. Spolu so súrodencami (Michalom a Štefanom) Bugalovcami, hral v trnavskej funkovej kapele Supple People. S Bugalovcami vystupoval ako profesionálny hudobník aj v programoch k výročiu Bratislavskej lýry, jubilejných koncertoch Kamila Peteraja, sprevádzal aj Mariku Gombitovú, hral v programe "Legendy popu" a v mnohých ďalších žánrovo pestrých hudobných projektoch.
Za svoj hudobný vzor Pavol Bartovic považuje americkú superskupinu Dream Theater.
Diskografia.
Spolupráca na projektoch (výber):
Casino Royale (kniha)

Casino Royale je prvý román britského spisovateľa Iana Fleminga. Bol vydaný v roku 1953 a je prvou knihou o Jamesovi Bondovi, ktorá pripravila miesto pre ďalších jedenásť románov a dve zbierky poviedok od Fleminga, po ktorých nasledovali početné pokračovania bondovských románov od iných autorov.
Príbeh sa týka britského tajného agenta Jamesa Bonda, ktorý hrá hazardné hry v kasíne v Royale-les-Eaux, aby sa pokúsil zbankrotovať Le Chiffreho, pokladníka francúzskej únie a člena ruskej tajnej služby. Bonda v jeho úsilí podporuje Vesper Lynd, členka jeho vlastných služieb, ako aj Felix Leiter zo CIA a René Mathis z francúzskeho úradu Deuxième.
Fleming využil svoje vojnové skúsenosti ako člen námornej spravodajskej divízie a ľudí, ktorých stretol počas svojej práce, aby poskytol prvky zápletky; postava Bonda odrážala aj mnohé Flemingove osobné vkusy. Fleming napísal návrh začiatkom roku 1952 vo svojom sídle Goldeneye na Jamajke. Spočiatku si nebol Fleming istý, či je dielo vhodné na publikovanie, ale jeho priateľ, spisovateľ William Plomer, ho uistil, že román je sľubný.
V rámci špionážneho príbehu sa "Casino Royale" zaoberá témami postavenia Británie vo svete, najmä vzťahom s USA vo svetle úteku britských agentov Guya Burgessa a Donalda Macleana do Sovietskeho zväzu. Kniha mala v tom čase veľmi pozitívne recenzie od kritikov a vypredala sa za menej ako mesiac po vydaní v Spojenom kráľovstve 13. apríla 1953, hoci predaj v USA po vydaní o rok neskôr bol oveľa pomalší.
Od vydania "Casino Royale" sa objavilo dielo ako komiks v "The Daily Express" a bolo trikrát adaptované pre film: epizóda televízneho seriálu CBS Climax z roku 1954 s Barrym Nelsonom ako americkým Bondom, komická filmová verzia z roku 1967 s Davidom Nivenom v úlohe „Sir James Bond“ a film z roku 2006 zo série filmov Eon Productions s Danielom Craigom v hlavnej úlohe Jamesa Bonda.
Sedlo pod Skalkou

 
Sedlo pod Skalkou () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier. Nachádza sa v západnej časti pohoria, nad obcou Liptovská Lúžna, juhovýchodne od Ružomberka.
Polohopis.
Leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a jeho časti Prašivá. Nachádza sa v hlavnom nízkotatranskom hrebeni medzi Veľkou Chochuľou () a Latiborskou hoľou () a oddeľuje Skalku () na juhozápade a Veľkú hoľu () na severovýchode. Prepája Lúžňanskú dolinu na severozápade a Jasenskú dolinu na juhovýchode. Voda zo severozápadných svahov odteká do Lúžňanky a Revúcej v povodí Váhu, juhovýchodné časti hrebeňa odvodňuje Jasenský potok do Hrona. Sedlo je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a vedie ním turistická magistrála Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa tu pripája chodník z Liptovskej Lúžnej.
Sedlo leží na pomedzí Žilinského a Banskobystrického kraja, na hranici okresov Ružomberok a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obcí Liptovská Lúžna a Jasenie.
Basketbalová extraliga žien 2024/25

Basketbalová extraliga žien v sezóne 2024/25, sponzorsky Tipos Basketbalová extraliga žien, je 33. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkuje 10 družstiev, o dve viac ako v predošlej sezóne, keď sa do extraligy vrátil BK Slovan Bratislava a prvý raz v histórii v nej štartuje BK Klokani Ivanka pri Dunaji. Titul obhajuje klub Piešťanské Čajky.
Účastníci.
Z extraligy po sezóne 2023/24 mal vypadnúť klub BK AS Trenčín, ktorý v baráži prehral s víťazom spojenej 1. ligy žien, U23 a U19, tímom Dubček Bratislava. Keďže sa súťaž rozšírila z ôsmich na desať účastníkov, prihlásili sa do extraligy aj Trenčín a BK Slovan Bratislava. Naopak, Dubček Bratislava do extraligy nevstúpil a jeho licenciu odkúpil klub BK Klokani Ivanka pri Dunaji.
Live and Let Die

Live and Let Die môže byť:
Live and Let Die (kniha)

Live and Let Die (doslovne "Žiť a nechať zomrieť") je druhým románom zo série príbehov Jamesa Bonda od Iana Fleminga. Odohráva sa v Londýne, Spojených štátoch a na Jamajke a prvýkrát ho vo Veľkej Británii publikoval Jonathan Cape 5. apríla 1954. Fleming napísal román vo svojom sídle Goldeneye na Jamajke pred vydaním svojej prvej knihy "Casino Royale"; veľká časť pozadia pochádzala z Flemingových ciest po USA a poznania Jamajky.
Príbeh sa sústreďuje na Bondovo prenasledovanie „pána Biga“, zločinca, ktorý má spojenie s americkou zločineckou sieťou, svetom voodoo a SMERSHom (odnožou sovietskej tajnej služby), ktorá predstavuje hrozbu pre celý svet. Bond sa dostane do USA prostredníctvom pašovania zlatých mincí zo 17. storočia pánom Bigom z britských území v Karibiku. Román sa zaoberá témami prebiehajúceho zápasu medzi Východom a Západom studenej vojny, vrátane britských a amerických vzťahov, postavenia Británie vo svete, rasových vzťahov a boja medzi dobrom a zlom.
Rovnako ako "Casino Royale", "Live and Let Die" bol všeobecne dobre prijatý kritikmi. Počiatočný náklad 7 500 výtlačkov sa rýchlo vypredal a v priebehu roka bol objednaný druhý náklad. Predaje v USA, keď tam román vyšiel o rok neskôr, boli oveľa pomalšie. Po komiksovej adaptácii v rokoch 19581959 Johnom McLuskym v "Daily Express" bol román adaptovaný v roku 1973 ako ôsmy film zo série Eon Productions. Bonda prvýkrát, v ' stvárnil Roger Moore. Hlavné dejové prvky z románu boli zakomponované aj do bondoviek ' z roku 1981 a "" z roku 1989.
Peter Nagy a deti 2

Peter Nagy a deti 2 je druhý sólový album s detskými piesňami, ktorý s detskými interpretmi nahral Peter Nagy. Album v roku 1996 vydalo na CD a na MC hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
Na tomto albume sa nachádza originálna nahrávka detského hitu, piesne „Bobi“, ktorú v tom čase naspieval ešte ako detský spevák Martin Madej.
Viktória Chladoňová

Viktória Chladoňová (* 15. november 2006) je slovenská cyklistka. Na Majstrovstvách sveta juniorov na horských bicykloch UCI 2024 vyhrala preteky cross-country a bola na druhom mieste v časovke Majstrovstiev sveta juniorov 2024. V roku 2025 bude jazdiť za tím WorldTeam Visma–Lease a Bike.
Životopis.
Viktória Chladoňová sa narodila 15. novembra 2006 v obci Soblahov v trenčianskom okrese. S cyklistikou začala ako desaťročná. Od roku 2024 študuje na strednej škole v Trenčíne.
Kariéra.
Vo februári 2023 bola bronzovou medailistkou v pretekoch junioriek na ME UEC v cyklokrose v Tábore. V tom roku skončila aj v prvej desiatke juniorských cyklokrosových pretekov na Majstrovstvách sveta UCI v cyklokrose 2023.
Bola víťazkou Svetového pohára junioriek v Novom Meste na Morave. Bola bronzovou medailistkou v pretekoch juniorov na majstrovstvách sveta UCI v cyklokrose 2024. Na podujatí Pohára národov, Tour du Gévaudan Occitanie 2024, sa umiestnila celkovo na druhom mieste.
V júni 2024 vyhrala majstrovstvá Slovenska juniorov v časovke a vyhrala juniorské majstrovstvá Slovenska a Česka v cestnej cyklistike. Na Majstrovstvách sveta horských bicyklov UCI 2024 v Andorre v auguste 2024 vyhrala juniorské preteky v cross-country.
V septembri 2024 skončila tretia v časovke juniorov na Majstrovstvách Európy v cestnej cyklistike 2024 v belgickom Limbursku a na Majstrovstvách sveta UCI v Zürichu 2024 bola na druhom mieste v časovke juniorov. V ten mesiac podpísala zmluvu s UCI Women's WorldTeam Visma-Lease a Bike do roku 2027.
Martin Madej

Martin Madej (* 6. august 1987, Bratislava) je slovenský spevák, herec a moderátor.
Hudobná kariéra.
Matka Martina Madeja viedla folkórny súbor, otec bol tiež folklorista, preto bol od malička vedený k hudbe. Ako trojročný spieval vo folklórnom súbore Dovinka, keď bol päťročný nahral v štúdiu na albumy skladieb ľudovej hudby pre deti piesne „Kukulienka kde si bola“ a „Dýnom Dánom“.
Prvýkrát na seba Marin Madej výrazne upozornil po naspievaní piesne „Bobi“, ktorej nahrávka vyšla v roku 1996. Bolo to potom, ako našiel jeden inzerát v časopise "Avízo" a jeho babka poslala jeho nahrávky Petrovi Nagyovi, ktorý práve robil konkurz na jeho nový album s piesňami pre deti. Pieseň sa stala rádiovým hitom a album bol za predaj viac ako 45-tisíc nosičov dvakrát platinový. Prvý sólový štúdiový album Martinovi Madejovi vyšiel v roku 1998. Bol výsledkom pokračovania skladateľskej a aranžérskej spolupráce s dvojicou Petrom Nagyom a Petrom Farnabuerom, ktorí sa podieľali aj na výrobe predchádzajúceho úspešného albumu pre deti, ktorý vydal Peter Nagy pod názvom "Peter Nagy a deti 2". Sólový debut Martina Madeja dosiaho predaj viac ako 12-tisíc nosičov a dostal zlatú certifikáciu.
Martin Madej vyštudoval muzikálové herectvo u profesora Martina Hubu na VŠMU v Bratislave a spev študoval na stáži v New Yorku u uznávaného učiteľa spevu Justina Stoneyho.
Martin Madej účinkuje v divadlách Nová scéna, na Malej scéne, v SND, v Divadle Pavla Országha Hviezdoslava, či v Divadle Aréna. Bol sólistom tanečného štúdia Jumbo a spolupracuje aj s tanečnými skupinami ako sú The Pastels a Ladylicious. Martin Madej patrí medzi stálych členov vokálnej skupiny Fragile a venuje sa aj svojej sólovej tvorbe, v ktorej už samozrejme vychádza z iných žánrov, než z tých ktorou sa naštartovala jeho hudobná kariéra. Inklinuje skôr k funky a modernej hudbe napríklad v štýle Justina Timberlakea
Okrem spevu, tanca a herectva je Martin Madej aj moderátorom firemných podujatí.
Osobný život.
Martin Madej je ženatý. Jeho manželkou je bývalá Superstáristka, Paulína Ištvancová. Majú spolu syna, Marcusa.
Fakulta telesnej výchovy, športu a zdravia Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici

Fakulta telesnej výchovy, športu a zdravia Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici (skr. FTVŠaZ UMB) je najmladšia fakulta miestnej Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Zameriava sa dominantne na prípravu učiteľov telesnej výchovy a trénerov.
Dejiny.
Fakulta telesnej výchovy, športu a zdravia UMB vznikla 1. januára 2024 transformáciou Katedry telesnej výchovy a športu FF UMB. Vývoj inštitúcie začal 4. septembra 1954, keď bola zriadená prvá samostatná Vyššia pedagogická škola (VPŠ). V roku 1957 vznikla Katedra telesnej výchovy (KTV) a následne v akademickom roku 1959/60 začal svoju činnosť Pedagogický inštitút a po reorganizácii školského systému (fúziou PI v Banskej Bystrici a v Martine) začala od 1. septembra 1964 svoje pôsobenie Pedagogická fakulta (PF). V roku 1992 vznikla Univerzita Mateja Bela v Banskej Bystrici, ktorú tvorili Pedagogická fakulta, Ekonomická fakulta a Fakulta humanitných a prírodných vied.  KTV pokračovala v pôsobení na PF UMB a KTVŠ začala svoju činnosť na FHaPV UMB. Po reštrukturalizácii UMB v roku 2008 došlo k opätovnému zlúčeniu oboch katedier, čím vznikla KTVŠ pôsobiaca na FHV (od 1. 1. 2014 sa FHV UMB pretransformovala na Filozofickú fakultu UMB). Dňa 7. septembra 2023 Správna rada UMB na základe návrhu rektora UMB Vladimíra Hiadlovského so súhlasom Akademického senátu UMB schválila, s účinnosťou od 1. januára 2024, rozdelenie Filozofickej fakulty UMB na Filozofickú fakultu a Fakultu telesnej výchovy, športu a zdravia (FTVŠaZ UMB).
Študijné programy.
FTVŠaZ UMB aktuálne realizuje vzdelávanie:
Sedlo Latiborskej hole

 
Sedlo Latiborskej hole () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier. Nachádza sa v západnej polovici pohoria, nad osadou Magurka, juhovýchodne od Ružomberka.
Polohopis.
Leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a jeho časti Prašivá. Nachádza sa v hlavnom nízkotatranskom hrebeni medzi Veľkou Chochuľou () a Ďurkovou () a oddeľuje západne situovanú Latiborskú () a východne ležiacu Zámostskú hoľu (). Vytvára zároveň prechod zo severne ležiacej Ľupčianskej do Jasenskej doliny na juhu. Severné svahy odvodňuje potok Ľupčianka do rieky Váh, voda z južných svahov hrebeňa odteká Jasenským potokom do Hrona. Sedlo je súčasťou Národného parku Nízke Tatry a vedie ním turistická magistrála Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa tu pripája chodník z neďalekej Magurky.
Sedlo leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, zasahuje do okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a na katastrálne územie obcí Partizánska Ľupča a Jasenie.
Peter Nagy a deti 3

Peter Nagy a deti 3 je tretí sólový album s detskými piesňami, ktorý s detskými interpretmi nahral Peter Nagy. Album v roku 1999 vydalo na CD a na MC hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
Kavinsky

Vincent Belorgey, profesionálne známy ako Kavinsky (niekedy štylizovaný KΔVINϟKY) (* 31. júl 1975, Seine-Saint-Denis, Francúzsko) je francúzsky hudobník, producent, DJ a herec. Jeho hudobný štýl pripomína soundtracky elektropopových filmov z 80. rokov. Kavinsky tvrdí, že jeho hudba je inšpirovaná tisíckami filmov, ktoré sledoval ako malý chlapec, a že z nich vybral tie najlepšie časti, čím ich spojil do jedného konceptu.
Kavinsky bol porovnávaný s mnohými podobnými francúzskymi domácimi umelcami, vrátane Danger a francúzskeho dua Daft Punk. Väčšie uznanie hlavného prúdu dosiahol po tom, čo sa jeho pieseň „Nightcall“ objavila vo filme "Drive" z roku 2011. Jeho debutový štúdiový album "OutRun" vyšiel v roku 2013.
Medzi jeho najznámejšie skladby patria Nightcall, Roadgame, Pacific Coast Highway či Odd Look.
Životopis.
Po rokoch hereckého pôsobenia sa Kavinského hudobná kariéra začala v roku 2005 po inšpirácii jeho blízkymi priateľmi Jacksonom Fourgeaudom a Quentinom Dupieuxom. Počas tohto obdobia Kavinsky produkoval svoj prvý singel „Testarossa Autodrive“. Kavinsky ukázal singel Quentinovi, ktorý ho následne predstavil nahrávaciemu vydavateľstvu, ku ktorému mal prístup kvôli svojej filmárskej kariére, a Kavinsky podpísal zmluvu s Record Makers.
Kavinsky vydal tri EP na labeli Record Makers: "Teddy Boy" (2006), "1986" (2007) a "Nightcall" (2010). Kavinsky koncertoval spolu s Daft Punk, The Rapture, Justice a SebastiAn v roku 2007. Kavinského singel „Nightcall“ bol uvedený v úvodných titulkoch filmu "Drive" (2011). V decembri 2012 vydal „ProtoVision“ a 25. februára 2013 debutový štúdiový album "OutRun".
V novembri 2021 sa vrátil zo sedemročnej pauzy s hlavným singlom „Renegade“ zo svojho druhého štúdiového albumu "Reborn".
V roku 2024 Kavinsky predviedol Nightcall spolu so skupinou Phoenix a speváčkou Angèle na záverečnom ceremoniáli letných olympijských hier v roku 2024 v Paríži. Taktiež vystúpil so songom Roadgame na záverečnom ceremoniály paraolympijských hier v Paríži 2024 na štadióne Stade de France.
Moonraker (kniha)

Moonraker je tretí román od britského autora Iana Fleminga, v ktorom vystupuje jeho fiktívny agent britskej tajnej služby James Bond. Knihu publikoval Jonathan Cape 5. apríla 1955 a obsahovala dizajn obálky, ktorý vytvoril Fleming. Dej je odvodený od Flemingovho scenára, ktorý bol na celý román príliš krátky, a tak pridal pár replík medzi Bondom a priemyselníkom Hugom Draxom. V druhej polovici románu je Bond pridelený k Draxovmu personálu, keď podnikateľ postaví Moonraker, prototyp rakety navrhnutej na obranu Anglicka. Drax je Nemec, bývalý nacista, ktorý teraz pracuje pre Sovietov; jeho plánom je postaviť raketu, vyzbrojiť ju jadrovou hlavicou a vystreliť ju na Londýn. Moonraker je ojedinelý bondovský román, ktorý sa odohráva celý iba v Británii, čo vyvolalo znepokojenie niektorých čitateľov, ktorí sa sťažovali na nedostatok exotických miest.
"Moonraker", podobne ako Flemingove predchádzajúce romány, bol kritikmi dobre prijatý. Poukazuje na niekoľko obáv z 50. rokov, vrátane útoku rakiet (po úderoch V-2 z druhej svetovej vojny), jadrovej likvidácie, sovietskeho komunizmu, opätovného objavenia sa nacizmu a „hrozby zvnútra“, ktorú predstavujú obe ideológie. Fleming skúma angličtinu a román ukazuje cnosti a silu Anglicka. Adaptácie zahŕňajú vysielanie v juhoafrickom rádiu v roku 1956 s Bobom Holnessom v hlavnej úlohe a komiks "Daily Express" z roku 1958. Názov románu bol použitý v roku 1979 pre jedenásty oficiálny film () zo série Eon Productions a štvrtý, v ktorom hral Roger Moore ako Bond; dej sa oproti románu výrazne zmenil, aby zahŕňal exotiku a aj lety do vesmíru. Vo filme má Drax francúzske občianstvo.
Turistická značkovaná trasa číslo 5581

 Turistická značkovaná trasa číslo 5581 je krátka zelená trasa v Bielych Karpatoch a Považskom podolí. Začína v Pruskom a končí v sedle Chotuč. Dĺžka trasy je 7,6 km.
Panské sedlo

 
Panské sedlo () je horské sedlo v Nízkych Tatrách. Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, nad obcou Ráztoka, západne od Brezna.
Polohopis.
Leží v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a jeho časti Prašivá. Nachádza sa v rázsoche, ktorá vedie juhovýchodným smerom z Ráztockej hole () na Matúšovú (). Oddeľuje západne situovanú Kopcovú () a východne ležiaci Čierny diel (). Vytvára zároveň prechod zo severne ležiacej Panskej do južne ležiacej Ráztockej doliny. Zo severných svahov voda odteká Suchým a Jasenským potokom, z južných ju odvádza Ráztocký potok do Hrona. Lokalita je súčasťou ochranného pásma Národného parku Nízke Tatry a vedie ním značený turistický chodník Partizánska cesta.
Sedlo zasahuje na katastrálne územie obcí Ráztoka a Jasenie v okrese Brezno, v Banskobystrickom kraji.
Čapajev

Čapajev môže byť:
Toponymum.
Kazachstan
Rusko