Michael Novak

Michael Novak (* 9. september 1933, Johnstown, Pensylvánia – † 17. február 2017, Washington, D. C.) bol americký katolícky filozof slovenského pôvodu, novinár, spisovateľ a diplomat. Bol autorom viac ako 25 kníh, v ktorých sa zaoberal filozofickými a teologickými, ale aj ekonomickými témami. Z jeho diela má najväčší význam kniha "The Spirit of Democratic Capitalism" ("Duch demokratického kapitalizmu") z roku 1982. Za pokrok v štúdiu náboženstva sa stal roku 1994 laureátom Templetonovej ceny. Bol ženatý, mal tri deti a štyri vnúčatá.
Životopis.
Jeho rodina mala zaujímavý pôvod – zo strany otca bol potomkom slovenských prisťahovalcov. Pochádzala z dedinky Dúbrava na Spiši. Matka bola už zo slovensko-americkej rodiny z oblasti východného pobrežia. Matkina rodina mala zhodou okolností korene v obci Brutovce vzdialené zhruba 20 kilometrov od dediny Dúbrava. Už vo veľmi útlom veku jeho smerovanie bolo jasne primočiare – vstúpil do Kongregácie sv. Kríža a podstúpil kňazskú formáciu najskôr so štúdiom filozofie v Stonehill College a následne potom v Ríme, kde vyštudoval teológiu na Pápežskej gregoriánskej univerzite. Niekoľko mesiacov po jeho kňazskom svätení v roku 1960 uňho ale došlo k zásadnému zlomu, kňazskú službu opustil, a o niekoľko rokov neskôr bol aj laicizovaný.
Po opustení kňazského stavu vyštudoval odbor dejiny a filozofie náboženstva na Harvardovej univerzite a od začiatku šesťdesiatych rokov 20. storočia sa živil ako žurnalista. Stal sa dopisovateľom časopisov "Commonweal" a "National Catholic Reporter." Potom následne pracoval ako zahraničný dopisovateľ magazínu Time informujúci z Ríma o priebehu rokovaní druhého vatikánskeho koncilu. Neskôr potom pracoval prevažne ako editor pre periodiká "Commonweal" a "Christian Century," ďalej ako náboženský editor v konzervatívnom časopise "National Review" a ako redaktor časopisu "First Things" a potom oveľa neskôr aj ako šéfredaktor katolíckeho časopisu "Crisis Magazine," ktorého bol v roku 1982 aj zakladateľom.
Od druhej polovice šesťdesiatych rokov sa začal aktívne zapájať aj do politického života. V roku 1968 pomáhal v kampaniach Eugenovi McCarthymu a Robertovi F. Kennedymu. Písal reči demokratickému kandidátovi na viceprezidenta Sargentu Shriverovi počas neúspešnej kandidatúry senátora Georgea McGoverna na prezidenta Spojených štátov amerických v roku 1972. Bol zásadným odporcom vojny vo Vietname a to už od začiatku americkej intervencie. Postupom času sa tak odvrátil od ľavicovej politiky Demokratickej strany a prešiel k zmýšľaniu republikánov, ktoré sa zakladalo na myšlienkach neokonzervatívnej školy. Počas Reaganovej vlády zastával v rokoch 1981 až 1982 post veľvyslanca USA pri Komisii pre ľudské práva OSN a pracoval v predstavenstve pre Medzinárodné vysielanie, ktoré malo dohľad nad vysielaním Rádia Slobodná Európa a Rádia Free Liberty.
V roku 2003 – onedlho pred americkou inváziou do Iraku – navyše dorazil do Vatikánu, kde ako diplomat obhajoval pred vysoko postavenými vatikánskymi kritikmi (medzi nimi aj vtedajší pápež Ján Pavol II. ) nutnosť vojny v tejto krajine z dôvodu sebaobrany demokracie pred irackým režimom Saddáma.
Popri všetkých svojich aktivitách sa však aj naďalej venoval aj akademickej práci. Prednášal na Harvardovej univerzite, Stanforde, Notre Dame a Ave Maria University. Na začiatku sedemdesiatych rokov sa podieľal na vytváraní nového humanitného študijného programu v Rockeffelerovej nadácii v New Yorku. Od roku 1978 po mnoho rokov bol členom think-tanku "American Enterprise Institute." Tu tiež v spolupráci s Williamom Barrodym vznikla jeho najvýznamnejšia práca Duch demokratického kapitalizmu ( "The Spirit of Democratic Capitalism" ), ktorá bola onedlho potom preložená do mnohých svetových jazykov a ktorá úplne ojedinelým spôsobom nahliadla interdisciplinárne do oblasti teológie v spojení s ekonómiou. Medzi jeho veľké prínosy patril Seminár tretieho milénia, kde zapojil do diskusie o katolíckom sociálnom učení ako študentov zo severnej Ameriky, tak aj východnej Európy.