burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Leo Pavlát

 
PhDr. Leo Pavlát (* 9. október 1950, Praha) je český židovský novinár, spisovateľ a diplomat, prvý a súčasný riaditeľ Židovského múzea v Prahe od jeho navrátenia židovskej obci (1994).
Život.
Leo Pavlát po vojne vyrastal s matkou, ktorá ako jediná z rodiny prežila pobyt v Osvienčime. Po základnej deväťročnej škole a Strednej všeobecnovzdelávacej škole (maturoval v roku 1969) vyštudoval Fakultu žurnalistiky Karlovej univerzity (promoval v odbore rozhlasové vysielanie v roku 1974, PhDr. v odbore história žurnalistiky získal roku 1976). 
Po roku 1968 mal problémy so Štátnou bezpečnosťou, najprv preto, lebo začal žiť ako žid, neskôr kvôli tomu, že sa oženil s Hanou Klímovou, dcérou známeho disidenta a spisovateľa Ivana Klímu. Po ročnej základnej vojenskej službe (1974-1975) pracoval v rokoch 1975-1990 ako odborný redaktor v umelecko-náučnej redakcii nakladateľstva Albatros. V rokoch 1990-1994 pôsobil na československom/českom veľvyslanectve v Izraeli v Tel Avive. Od roku 1994 je riaditeľom Židovského múzea v Prahe. Je ženatý, má dcéry Annu (1982) a Michaelu (1992). Hovorí niekoľkými jazykmi, napr. francúzsky, hebrejsky, anglicky. Jeho prvé diela tvorili preklady náboženských úvah a textov židovských autorov a diel so židovskou tematikou pre "Vestník Rady židovských náboženských obcí" a "Ročenky Rady židovských náboženských obcí", neskôr začal písať vlastné knihy. Od konca roku 1994 pripravuje program pražskej židovskej obci "Šalom alejchem" a aj inak spolupracuje s Českým rozhlasom pri tvorbe náučných programov o židovských tradíciách, zvykoch a kultúre, predtým písal pravidelne fejtóny pre českú redakciu BBC (knižný výber z nich vyšiel pod názvom „Od Chanuky do Chanuky“).
Na tému antisemitizmus a židovská tradícia publikuje v novinách (najmä Lidové noviny a Mladá fronta DNES), vystupuje v rozhlase a televízii a prednáša na rôznych fórach, výsledky tejto činnosti možno nájsť aj v niektorých zborníkoch.
Dielo.
Knihy
Štúdie
Destilácia

Destilácia môže byť:
Liehovina

Liehovina je všeobecne alkoholický nápoj z kvasného liehu s vyšším obsahom (vyše 15 či 20 % a pod.) tohto liehu.
EÚ.
V EÚ od mája 2021 platí nasledujúca definícia podľa Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2019/787: 
"Článok 2."&lt;br&gt;
"Na účely tohto nariadenia je liehovina alkoholický nápoj, ktorý spĺňa tieto požiadavky:" 
Rozdelenie a definície platné v EÚ sú uvedené v prílohe I vyššie uvedeného nariadenia.
Starší predpis.
Do mája 2021 v EÚ platila nasledujúca definícia podľa Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008:
"Článok 2.&lt;br&gt;1. Na účel tohto nariadenia je "liehovina" alkoholický nápoj, ktorý (a) je určený na ľudskú spotrebu, (b) má špecifické organoleptické vlastnosti, (c) má obsah alkoholu minimálne 15 obj. %, (d) bol vyrobený:"
"...4. Na účel tohto nariadenia sú technické definície a požiadavky ustanovené v prílohe I."
Rozdelenie a definície platné v EÚ boli uvedené v prílohe II vyššie uvedeného nariadenia.
Jana Novotná

Jana Novotná (* 2. október 1968, Brno – † 19. november 2017 ) bola česká profesionálna tenistka. Aktívne hrala v rokoch 19871999. Počas svojej kariéry vyhrala 24 turnajov WTA v dvojhre a 76 turnajov vo štvorhre.
Cesta II. triedy 500 (Slovensko)

Cesta II. triedy 500 je cesta II. triedy na Slovensku. Začína sa v Kútoch a končí v obci Vrbovce. Jej dĺžka je 49,775 km.
História.
Cesta bola zriadená v roku 1946 a pôvodne začínala v obci Sekule križovatkou s cestou I/2, vtedy ešte vedenej cez obce Moravský Svätý Ján a Sekule. Odtiaľ cesta viedla do obce Šaštín a ďalej do obce Stráže nad Myjavou, odkiaľ už pokračovala smerom do Senice v dnešnej trase. Do roku 1949 bol krátky úsek cesty s dĺžkou 550 metrov v Šaštíne miestnou komunikáciu a cesta "II/500" tak bola prerušená; po prevzatí tohto úseku štátom k 1. januáru 1950 bol tento úsek zaradený do cesty II/500.
V prvej polovici 50. rokov bola postavená cesta Kúty – Čáry – Stráže nad Myjavou, ako cesta III. triedy a v 70. rokoch bola cesta "II/500" preložená do tejto trasy. Medzi obcami Kúty a Čáry cesta viedla severne od železničnej stanice v Kútoch a následne okolo bane Čáry do obce Čáry. Začiatkom 90. rokov bola medzi obcami Kúty a Čáry postavená nová cesta vedúca nadjazdom ponad želenicu južne od železničnej stanice v Kútoch a cesta "II/500" bola pretrasovaná do tejto preložky.
Priebeh.
Cesta sa začína v kútoch v križovatke s cestou I/2. Ďalej sa II/500 križuje s cestami III/1142 a III/1155. V Šaštíne-Strážach sa križuje s cestou II/590 a následne za spomínanou obcou aj s III/1136. Cesta pokračuje západným smerom a križuje sa s cestami III/1156, III/1148 a III/1157. Cesta vchádza do mesta Senica, kde sa križuje s I/51, s ktorou ide 700 metrov v peáži. Potom sa od nej na kruhovom objazde odpája a za mestom sa križuje s III/1158. Následne pokračuje križovatkami s III/1150, II/581 a III/1164 a prichádza do Vrboviec, kde sa nachádzajú križovatky s cestami III/1163, III/1198, III/1200, III/1197. Cesta pokračuje severovýchodným smerom až po križovatku s II/499.
Siaha

Siaha je názov mnohých najmä dĺžkových, ale aj plošných, priestorových alebo hmotnostných mier.
Dĺžková miera.
Ako jednotka dĺžky má siaha zodpovedať rozpätiu roztiahnutých ramien od špičiek prstov po špičky prstov. Vyskytovala sa už v starovekom Egypte, Mezopotámii a v starovekom Grécku.
Na Slovensku (v Uhorsku) sa do roku 1874 (zavedenie metrického systému) používali najmä tieto siahy (všetky sa delili na 6 stôp):
Okrem toho existovala kráľovská siaha (lat. amplexus regius/amplexus regalis/orgia regia; = 16 kráľovských stôp) = 3,056 alebo 2,5-3 m (napr. 2,98 m).
Niektoré zahraničné siahy:
Plošná miera.
Siaha môže byť aj plošná miera (tzv. štvorcová siaha). Napríklad v habsburskej monarchii (vrátane Uhorska) existovala tzv. viedenská štvorcová siaha = 3,5966 m², ktorá bola uvedená aj v tereziánskom urbáre. Ďalej napríklad existovala banská štvorcová siaha = 4,10 m².
Priestorová miera.
Používala sa aj ako merná jednotka na drevo (tzv. priestorová siaha). Obyčajne ide o priestor dlhý 1 (dĺžkovú) siahu a vysoký 1 (dĺžkovú) siahu, ale jeho šírka sa rôzni podľa regiónu. Napríklad v Uhorsku bolo priestorová siaha priestor s výškou a dĺžkou jednej (dĺžkovej) siahy, ale šírkou iba 1/2 (dĺžkovej) siahy. Jej objem bol . Skutočná hmota dreva predstavovala asi ..
Iný príklad je Haiti, kde bola siaha priestorová merná jednotka na akékoľvek účely; jej veľkosť bola 8 m³.
Hmotnostná miera.
Okrem toho sa používala v Uhorsku aj ako jednotka na seno s hmotnosťou asi 30 centárov (pričom 1 centár = 56,1229 až ).
Inverzné zobrazenie

Inverzné zobrazenie môže byť v matematike:
Viktor Troicki

Viktor Troicki (* 10. február 1986, Belehrad, Srbsko) je srbský profesionálny tenista. Má na konte 3 tituly na okruhu ATP. So srbským daviscupovým tímom vyhral v roku 2010 Davis Cup.
Finálové účasti na turnajoch ATP (9).
Dvojhra – výhry (3)
Dvojhra – prehry vo finále (6)
Štvorhra – výhry (2)
Štvorhra – prehry vo finále (5)
Odbyt

Odbyt môže byť v ekonómii a ekonomike:
Prevrat

Prevrat môže byť:
Avačinskaja sopka

Avačinskaja sopka (doslova "Avačská sopka") je stratovulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka, neďaleko mesta Petropavlovsk-Kamčatskij. Spolu s vulkánom Koriackaja sopka tvoria dominantu nad týmto mestom. Sopka je vysoká a je o niečo mladšia ako Koriackaja. Naproti tomu je však oveľa viac aktívna, len v 19. a 20. storočí bolo zaznamenaných vyše 15, prevažne stredne silných erupcií.
Geologický vývoj.
Sopka leží na zvyškoch staršej vulkanickej stavby, ktorú zničila mohutná erupcia pred cca 30 000 rokmi. Pozostatkom tejto erupcie je kaldera nad ktorou leží súčasná stavba vulkánu a mohutný depozit andezitových pyroklastík zaberajúcich plochu cez .
Pozostatkom neskorších erupcií približne pred 10 000 rokmi sú depozity pyroklastických prúdov a pemzy prevažne andezitového zloženia s nízkym obsahom draslíka. Ďalšia fáza vulkanizmu nastúpila pred 5 500 rokmi, petrologicky nastal posun k viac bazaltovým horninám. Pozostatkom tejto etapy sú vrstvy bazaltovo-andezitovej tefry, nachádzajúce sa vo vzdialenosti až od vulkánu.
Súčasné erupcie sa dajú charakterizovať ako stredne silné, spojené s produkciou pyroklastických prúdov, lahárov, pemzy, vulkanického popola a prachu a menším výskytom lávových prúdov. Väčšia erupcia sa odohrala v rokoch 1923 až 1927 keď objem vyvrhnutej lávy dosiahol 3,5 mil. m³ a objem tefry 180 mil. m³.
Ariadna (mytológia)

Ariadna alebo Ariadné alebo zastarano Ariadne (gr. Ariadné, lat. Ariadna) je v gréckej antickej mytológii dcéra krétskeho kráľa Minoa. 
Zaľúbila sa do aténskeho hrdinu Tesea, ktorému pomohla zvíťaziť nad netvorom Minotaurom.
A to tak, že mu poskytla zázračný meč a klbko nite, pomocou ktorej našiel Teseus po víťazstve nad Minotaurom cestu z Labyrintu von. 
Pojem Ariadnina niť sa používa metaforicky na označenie návodu alebo metódy ako sa dostať von z problémovej situácie.
Pablo Cuevas

Pablo Cuevas (* 1. január 1986, Montevideo, Uruguaj) je súčasný uruguajský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 4 turnaje ATP vo štvorhre.
Josef Zíma

Josef Zíma (* 11. máj 1932, Praha) je český herec, spevák a moderátor, manžel herečky Evy Klepáčovej. Okrem pop-music je známy ako spevák českej dychovky. Často býva označovaný ako nekorunovaný "král české dechovky".
Životopis.
Po maturite na gymnáziu v Prahe-Michli študoval herectvo, súčasne s tímto štúdiom herectva na pražskej Divadelnej fakulte Akadémie múzických umení sa tiež súkromne učil spev. Od roku 1948 do roku 1951 bol členom ľudového súboru konzervatória, od roku 1950 spieval sólovo s Orchestrom Jaroslava Ježka. Po ukončení štúdia získal svoj prvý herecký angažmán v Benešove pri Prahe, kde pôsobil v od roku 1953 do roku 1955. Od roku 1955 do roku 1957 slúžil vojnu v Armádnom umeleckom súbore. Po vojenskej prezenčnej službe nastúpil do Divadla satiry (dnešné Divadlo ABC v paláci "U Nováků"). V roku 1958 naspieval album "Blues pro tebe" , bola to prvá platňa na ktorej vyšla Jiřímu Suchému ako autorovi prvá pieseň. 
V roku 1959 prežil svoju vlastnú ťažkú dopravnú nehodu, počas ktorej zomrel človek a bola ťažko zranená speváčka a šansoniérka Judita Čeřovská. Od roku 1962 až do roku 1992, teda plných 30 rokov, bol v angažmáne v pražskom Komornom divadle (čo bolo divadlo, ktoré patrilo do skupiny divadiel patriacich pod Mestské divadlá pražské). Tu sa uplatňoval nielen ako herec, ale aj ako dobrý spevák. Zahral si v Divadle Na Fidlovačke v pražských Nusliach, v Hudobnom divadle v Karlíne aj v Komornom divadle v Plzni. Súčasne s divadelnou dráhou sa odvíjala aj jeho kariéra speváka pop music. Okrem ústrednej piesne z rozprávkového filmu Martina Friča "Princezna se zlatou hvězdou", kde hral princa Radovana sa prvýkrát presadil s hitom Jiřího Suchého „Blues pro Tebe“. Neskôr naspieval celý rad ďalších známych piesní, okrem iných tiež so speváčkou Pavlínou Filipovskou a ďalšími. Úspešne vystupoval aj v televízii najmä ako úspešný konferencier. Od konca 70. rokov (20. storočia) sa profiluje ako spevák českej dychovky (žáner tzv. českej ľudovky). Doteraz natočil asi 200 piesní a získal aj tri Zlaté a jednu Platinovou dosku. Dodnes je aktívnym muzikantom, ktorý stále príležitostne vystupuje.
Ținut

Ținut bola :
Eva Klepáčová

Eva Klepáčová (* 2. máj 1933, Praha – † 18. jún, 2012, Praha) bola česká herečka, moderátorka, dabérka, manželka herca a speváka Josefa Zímu. Medzi jej najznámejšiu filmovú rolu patrí postava Káčy z českej rozprávkového filmu "Hrátky s čertem" režiséra Josefa Macha z roku 1956. Bola tiež známa ako česká dabingová herečka, v roku 2007 jej "Prezidium herecké asociace" udelilo cenu za celoživotné majstrovstvo v dabingu.
Životopis.
Pochádzala z umeleckej rodiny, jej otec Antonín Klepáč bol tanečníkom v českom Národnom divadle, mamička bola tiež tanečnica a herečka. Tak ako celá rada iných pražských hercov začínala v Dismanovom detskom umeleckom rozhlasovom súbore. Po maturite na gymnáziu študovala na pražskom DAMU, po ukončení školy svoju prvú divadelnú sezónu strávila v Severočeskom divadle v Liberci. Potom natrvalo zakotvila v smíchovskom Realistickom divadle Zdeňka Nejedlého v Prahe (dnešné Švandovo divadlo). 
Menej známe už je dnes to, že pôsobila prakticky od jej začiatkov tiež v Československej televízii, kde vďaka svojmu peknému a kultivovanému hlasovému prejavu pracovala ako konferencierka a príležitostná hlásateľka. Výborné hlasové dispozície tiež veľmi dobre uplatnila pri rozhlasovej práci a v dabingu. Spoločne so svojím manželom Josefom Zímou úspešně nadabovala, okrem iných, hlavnú postavu Nastenky ruskej filmové rozprávky "Mrázik" (Josef Zíma tu nadaboval jej nápadníka Ivana).
Jej život tragicky poznamenala ťažká dopravná nehoda Josefa Zímu v roku 1959, počas ktorej zomrel človek a pri ktorej bola veľmi ťažko zranená česká speváčka a šansóniérka Judita Čeřovská. Okram toho ju tiež, ako mnoho iných českých umelcov, postihla aj vlna zákazov vystupovania a umeleckých obmedzení v dobe normalizácie po roku 1968.
O svojom živote napísala spoločne so svojím manželom biografickú knihu "Princ a Káča".
Bitka o Aachen

Bitka o Aachen bola bitka druhej svetovej vojny na západnom fronte, ktorá sa udiala v októbri 1944 v meste Aachen a jeho okolí. Počas bitky zostalo v meste len 20 000 z jeho 160 000 obyvateľov, ostatní boli evakuovaní do Nemecka. Veliteľ obrany mesta generál Gerhard von Schwerin pôvodne kvôli veľkej historickej hodnote mesta hodlal mesto vydať bez boja. Bol však okamžite zbavený funkcie a nahradený plukovníkom Gerhardom Wilckom, ktorý s dodatočnou podporou asi 5000 mužov Volkssturmu mesto bránil do 21. októbra.
Situácia.
Historické mesto Aachen, centrum ríše Karola Veľkého, sa v októbri 1944 ocitlo na osi postupu americkej 9. armády cez Siegfriedovu líniu. Z propagandistického hľadiska však Hitler vyžadoval jeho udržanie za každú cenu, bolo totiž prvým nemeckým mestom ohrozeným postupom západných Spojencov. Na bitke o Aachen sa zúčastnil americký VII. a XIX. zbor, dovedna s asi 100 000 vojakmi. Nemecká strana bola v Aachene v obrane, so silou asi 13 000 vojakov.
Bitka.
Ameriká 9. armáda pôvodne postupovala okolo mesta zo severu i z juhu. Ale americké velenie si následne uvedomilo, že mestská posádka môže byť pre ich jednotky nebezpečná, a tak na mesto zaútočili. Hneď ako sa dostali do mesta, čelili tvrdým pouličným bojom. Nemci, ktorí sa v meste dobre vyznali, to úspešne využívali. Bojov v meste sa zúčastnili najmä prápory 1. divízie podporované 745. tankovým práporom. Zo severu útočila na mesto 30. divízia. Po tom, čo prišla 30. divízia o asi 2 000 mužov, Američania nasadili do boja aj 29. divíziu.
Záver.
Americká strana celkovo prišla o asi 5 000 mužov, ktorí boli mŕtvi, nezvestní alebo zranení. Nemecká strana mala tiež asi 5 000 mŕtvych a 5 600 zajatých.
Ilia Grigorievič Erenburg

Ilia Grigorievič Erenburg (; * 26. január 1891, Kyjev, Ruské impérium – † 31. august 1967, Moskva, ZSSR) bol ruský spisovateľ, básnik a publicista.
Život.
Narodil sa v Kyjeve 26. januára 1891 v židovskej rodine. Pôvodne mu dali rodičia krstné meno Eliahau. Podobne ako jeho otec však judaizmus nevyznával. Mal tri staršie sestry. V roku 1896 sa s rodičmi presťahoval do Moskvy, kde jeho otec pracoval ako správca pivovaru. Navštevoval známe gymnázium, kde sa spriatelil so svojím rovesníkom, neskôr známym spisovateľom Nikolajom Bachurinom. Od roku 1906 študoval v Moskve, kde bol v roku 1908 pre účasť v sociálno-demokratickej organizácií väznený. Následne emigroval a v rokoch 1908 – 1917 žil v Paríži, kde sa zoznámil s V. I. Leninom. Živil sa ako publicista, stýkal sa s francúzskymi avantgardnými umelcami. Počas prvej svetovej vojny pôsobil na francúzsko-nemeckom fronte ako korešpondent. V roku 1917 sa vrátil do Ruska, odkiaľ v roku 1921 odišiel ako korešpondent sovietskej tlače späť do Francúzska, kde zostal až do roku 1931. Počas občianskej vojny v Španielsku a druhej svetovej vojny pôsobil ako dopisovateľ. Jeho články písané počas bojov na východnom fronte boli známe veľmi ostrou až agresívnou nenávisťou voči Nemcom. Boli známe aj na druhej strane frontu a niekoľkokrát sa dokonca stali predmetom nacistickej propagandy ako odstrašujúci príklad toho, čo bude nasledovať po obsadení Nemecka Sovietmi. Počas vojny bol členom Židovského protifašistického výboru. Prekladal tiež francúzsku a španielsku literatúru. Zomrel na rakovinu prostaty 31. augusta 1967. Je pochovaný na Novodevičiom cintoríne v Moskve. Portrét na jeho náhrobku namaľoval jeho priateľ Pablo Picasso.
Dielo.
Počas svojej aktívnej literárnej činnosti prešiel značným vývojom. Jeho literárnymi prvotinami boli básne, často s katolíckymi motívmi. Spočiatku bol ovplyvnený expresionizmom, neskôr symbolizmom. Inklinoval k socialistickej tvorbe a v jeho diele je viditeľný odpor k buržoázii. Za jeho najhodnotnejšie diela sú považované najmä memoáre "Ľudia, roky, život", kde vyjadril svoj názor na viaceré osobnosti kultúry svojej doby. Vo svojich umeleckých knihách často sledoval osudy stretu súkromia postáv s revolúciou.
Počas druhej svetovej vojny sa Ilia Erenburg stal známym najmä vďaka svojim článkom, v ktorých neúprosne útočil na Nemcov, bez rozdielu. Jeho článkom v novinách "Pravda" a "Krasnaja zvezda" sa hovorilo „kaťuša“, čo bol známy raketomet, ktorého salvy spôsobovali veľké škody. Podľa niektorých názorov boli mnohé krutosti, ktorých sa dopúšťala Červená armáda pri dobýjaní Nemecka, inšpirované Erenburgovými textami.
Two-Face

Two-Face je postava DC Comics, superzločinec a nepriateľ Batmana. Debutoval v Detective Comics #66 v auguste 1942. Bol vytvorený Bobom Kaneom a Billom Fingerom.
Two-Face je archetypálny skazený hrdina. Pôvodne Harvey Dent, štátny žalobca a spojenec Batmana po útoku zločinca, ktorý mu poškodil polovicu tváre kyselinou, zošalel a stal sa z neho gangster Two-Face. Jeho postava bola inšpirovaná Dr. Jekyllom a Mr. Hydeom. Moderní tvorcovia komiksov ho navyše vykresľujú ako posadnutého dualitou a osudom, čo je dôsledok poruchy osobnosti a týrania v detstve.
Hlavnou črtou Two-Facea je, že každé rozhodnutie činí hodením mince a vždy sa podľa neho správa.
Two-Face sa objavil v animovanom seriáli a aj v oboch batmanovských filmových sériách. Vo filme Batman ho hral Billy Dee Williams ešte ako Denta. Vo filme Batman navždy (Batman Forever) ho stvárnil Tommy Lee Jones, toto stvárnenie však fanúšikovia neprijali dobre. Aaron Eckhart hral Two-Facea vo filme Temný rytier (The Dark Knight), kde je vykreslený skôr ako tragický hrdina než ako regulárny superzločinec.
Krasín

Krasín je vysoký vrch v Bielych Karpatoch. Je súčasťou bradlového pásma. Zákonom chránené územie od roku 1970. V dnešnej dobe súčasť CHKO Biele Karpaty, Územie európskeho významu. Nachádza sa v bezprostrednej blízkosti obce Dolná Súča. Na vrchole sa nachádzajú pozostatky zrúcaniny stredovekého hradu.
Prírodné pomery.
Geológia.
Oblasť je súčasťou podbrančsko-trenčianskeho úseku bradlového pásma Západných Karpát. Tvorí súčasť bočného hrebeňa s najvyššou kótou , ktorý sa tiahne juhovýchodným smerom do údolia Váhu. Krasín je tvorený šošovkou jurských krinoidových a ílovitých vápencov. Horniny sú bohaté na fosílie druhohorných ľalioviek a hlavonožcov. Vďaka veľkému podielu kremitých zŕn v hornine sa tu nevyvinuli korózne tvary, ako sú škrapy, závrty a jaskyne. Menšie podzemné priestory s veľmi slabou sintrovou výzdobou majú puklinový pôvod. Boli tu však pozorované znaky krasovatenia, ktoré prebiehalo v strednej jure (bat - kelovej).
Geomorfológia.
Krasín leží v geomorfologickom celku Biele Karpaty, v geomorfologickom podcelku Bošácke bradlá, ktoré tvoria predel medzi vlastnými Bielymi Karpatmi na severe a Bielokarpatským podhorím v Považskom podolí. 
Rastlinstvo a živočíšstvo.
Oblasť sa vyznačuje teplomilnou a vápnomilnou vegetáciou. V minulosti bola oblasť využívaná ako pasienok.
Ochrana prírody.
Chránené územie s geologickou, morfologickou, archeologickou i paleontologickou hodnotou sa rozprestiera na ploche .
Zavináč

Zavináč môže byť:
Azas

Azas môže byť:
Iľjinskij

Iľjinskij môže byť:
Kapor obyčajný

Kapor obyčajný alebo kapor sazan (divoká forma) () je ryba z čeľade kaprovité (). Je najväčšou kaprovitou rybou na Slovensku.
Rozšírenie.
Jeho pôvodný areál rozšírenia zahŕňal povodia Čierneho mora, Kaspického mora a Aralského jazera. Introdukovaný bol do celého sveta. Ako rybničnú rybu ho chovali aj starí Rimania. V súčasnosti sa chová ako potrava alebo na športový rybolov.
Stavba tela.
Základné časti sú hlava, trup, chvost. Na hlave má oči, ústa, hmatové fúzy, chuťové a čuchové jamky. Bočná čiara vníma nárazy vĺn, tlaku a smer vody. Dýchanie prebieha žiabrami, chránia ich žiabrové viečka. Telo má pokryté šupinami, vďaka ktorým sa určuje vek ryby.
Divá forma kapra má pretiahnuté, bočne trochu sploštené telo. Rybničná forma má trup vyšší. Ústa sú koncové, vysunutelné, na hornom pysku sú štyri fúziky (dva dlhšie a dva kratšie). Ošupenie kapra je pre každú formu iné, zvlášť charakteristické: šupinaté kapry sú po celom tele pokryté šupinami, riadkové kapry (pološupinaté) majú šupiny, ktoré sa tiahnu od hlavy cez stred tela ku chvostovej plutve. Zrkadlové kapry majú šupiny okolo plutiev, najmä chrbtovej. Kapor lysec (hladký) je takmer hladký. Občas sa objavia šupiny pri prsných plutvách a bruchu. V rámci týchto foriem môžu byť tzv. širokochrbtové alebo vysokochrbtové typy kapra.
Sliz na pokožke a šupinách znižuje trenie pri pohybe vo vode. Na hlave má hmatové fúziky, pretože očami vie rozlišovať len svetlo a tmu (ako väčšina rýb). Bočnou čiarou vníma nárazy vín, tlak vody a smer prúdenia vody.
Spôsob života.
Obľubuje teplé a hlboké tečúce vody a nie je náročný na hladisku kyslíka alebo znečistenie. V mladosti požiera planktón a v dospelosti bentos.
Rozmnožovanie.
Neresením v máji až júli. Samička v plytkej vode lepí ikry (vajíčka) na rastliny a samček vypúšťa mlieč (spermie). Ikry neochraňuje. Po oplodnení sa vyliahne malá rybka – plôdik. 
Samce sú pohlavne dospelé asi od 3 a samice od 4 rokov (podľa lokality). Dožiť sa môže aj 50 rokov a neresí sa každý rok.
Ochrana.
Divoká forma je na Slovensku zákonom chránená.
Atta

Atta je rod listorezných mravcov podčeľade "Myrmicinae". Zahrnuje 17 druhov.
Spolu s rodom "Acromyrmex" patria do zoskupenia ("tribus") "Attini", ktorého druhy pestujú, rozmnožujú a bránia vo svojich mraveniskách symbiotické bazídiové huby ako zdroj potravy.
Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov

Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (iné preklady: Medzinárodná únia pre ochranu prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodná únia ochrany prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodný zväz na/pre ochranu prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodný zväz ochrany prírody a prírodných zdrojov; , skr. IUCN) je medzinárodná organizácia, ktorá sa zaoberá v oblasti Ženevského jazera vo Švajčiarsku v meste Gland. Združuje 83 krajín, 108 vládnych kancelárií, 766 nekomerčných organizácií a 81 medzinárodných organizácií a okolo 10-tisíc expertov a vedcov z krajín celého sveta.
Názvy.
V rokoch 1990 - 2008 (do februára) bol paralelný názov "Svetová únia ochrany prírody" alebo "Svetový zväz ochrany prírody", . Do roku 1955 názov znel "International Union for the Protection of Nature", skr. IUPN. Mimo právnych kontextov sa organizácia dnes volá skrátene Medzinárodná únia na ochranu prírody (iné preklady: Medzinárodná únia na/pre ochranu prírody, Medzinárodná únia ochrany prírody, Medzinárodný zväz na/pre ochranu prírody, Medzinárodný zväz ochrany prírody), .
Ana Jovanovićová

Ana Jovanovićová (* 28. december 1984, Belehrad) je bývalá srbská tenistka. Jej trénerom je Nikola Pilić.
AXA Aréna NTC

PEUGEOT aréna, v minulosti AXA Aréna, Aegon aréna a Sibamac Arena, je športová hala a súčasť Národného tenisového centra v Bratislave. Usporiadavajú sa tu tenisové zápasy či turnaje, konalo sa tu finále Davisovho pohára v roku 2005 medzi Slovenskom a Chorvátskom. Taktiež sa tu pravidelne koná tenisový turnaj kategórie challenger Slovak Open. Používa sa aj na organizovanie koncertov, koncertovali tu aj Joe Cocker, Marilyn Manson, Deep Purple a Rihanna. Kapacita je 10 000 ľudí.
DFS 39

DFS 39 tiaž Delta IV bolo pokračovanie série lietadiel s deltakrídlami Delta I, Delta II, a Delta III.
Vznik a vývoj.
Projekt začal na podnet Gerharda Fieselera, ktorý hľadal návrh, ktorý by mu jeho spoločnosť postavila a s ktorým by sa zúčastnil leteckých pretekov Europarunflug v roku 1932. Výsledkom bol veľmi nezvyčajný návrh s delta krídlami, kačacími plochami a vrtuľami namontovanými na nose aj chvoste. Fieseler stroj postavil ako F-3 Wespe, ale ukázalo sa byť veľmi nestabilné, čo spôsobilo haváriu hneď pri prvom lete. Neskoršie úpravy nedokázali problémy napraviť a po ďalšej havárii Fieseler od projektu upustil. 
Lippisch aj naďalej veril, že problémy sú riešiteľné a našiel spojenca v profesorovi Walterovi Georgiiovi z DFS (Deutsche Forchungsanstalt für Segelflug- Nemecký výskumný ústav pre vzduchoplavbu). Georgii zabezpečil podporu od RLM (Reichschluftfahrtministerium- Ríšske ministerstvo letectva), odkúpil lietadlo od Fieselera a začali ho spolu ďalej upravovať. V DFS Lippisch prestaval lietadlo, odstránil kačacie plochy aj zadnú vrtuľu a premenoval ho na Delta IVa.
Hoci lietadlo lietalo oveľa lepšie, než jeho predchodca, došlo k ďalšej havárii, ktorá viedla k vyšetrovaniu Lippischovho projektu. RLM a DVL (Deutschen Versuchsanstalt für Luftfahrt- Nemecký skúšobný ústav pre vzduchoplavbu) usúdili, že séria Delta nie je nebezpečná, ale smrtiaca. Iba Georgii ďalej podporaval Lippischa, aby nedošlo k zastaveniu výskumu.
Stroj bol opäť prestavaný, tentokrát s novými aerodynamickými úpravami založenými na Lippischových skúsenostiach, ktoré získal z klzáku Storch X. Nový stroj, pomenovaný Delta Ivb bol prvým krokom v správnom smere vývoja. 
Úspech konečne prišiel s posledným kolom úprav. Lietadlo bolo zase prestavané, upravili sa krídla a na ich konce sa umiestnili malé dolu zatočené plutvy. Trup bol trochu predĺžený a bolo na neho umiestnené malé kormidlo. Výsledok, Delta IVc bol konečne stelesnením Lippischových predstáv. V roku 1936 bol stroj vzatý na testy do testovacieho centra Luftwaffe v Rechline, kde ho zalietal testovací pilot Heini Drittmar. Stroj dostal certifikát a oficiálne označenie DFS 39.
Stroj sa ukázal byť veľmi stabilný a dobrý dizajn konečne zaujal aj RLM, ktoré začalo s projektom X- programom vývoja raketovej stíhačky. Výsledkom bola raketová stíhačka Me-163 Komet.
DFS 194

DFS 194 bolo raketovým motorom poháňané lietadlo navrhnuté Alexandrom Lippischom pre DFS (Deutsche Forschungsanstalt für Segelflug – Nemecký inštitút pre vzduchoplavbu).
Vznik a vývoj.
DFS 194 bolo založené na Lippischovej sérii bezchvostových lietadiel Delta. Pôvodne malo ísť o bezchvostové lietadlo podobné stroju DFS 40, poháňané bežným piestovým motorom a tlačnou vrtuľou. Podľa tohto návrhu bol zostrojený prvý rám v roku 1939.
Lippischove návrhy prilákali pozornosť RLM (Reichsluftfahrtministerium – Ríšske ministerstvo letectva), ktoré verilo, že bezchvostové lietadlo bude skvelým základom pre raketovú stíhačku. 2. januára roku 1939 začal Lippisch a jeho tím pracovať pre spoločnosť Messerschmitt a začali pracovať na stroji, ktorého názov bol „Projekt X“. DFS 194 bol upravený pre raketový motor Walter R I-203 navrhnutý Hellmuthom Walterom a v októbri podstúpilo lietadlo testovanie motorov v Peenemunde. Začiatkom roka prebehli prvé testy vo vzduchu s motorom. Pilotoval Heini Drittmar. Lietadlo lietalo dobre, dosiahlo maximálnu rýchlosť /h a letové vlastnosti boli výborné, na rozdiel od stroja Heinkel He 176, ktorý bol testovaný 20. júla roku 1939 so staršou verziou motora.
Vypočítalo sa, že stroj by mal dobré letové vlastnosti aj pri dvojnásobnej rýchlosti, než akú dosiahlo. Výborné výsledky ukázali cestu k druhej fáze projektu, ktorý teraz bol na prvom mieste záujmov RLM. Nasledujúci rok bol výsledkom projektu stroj Me 163 Komet.
Upton Sinclair

Upton Beall Sinclair, Jr. (* 20. september 1878, Baltimore, Maryland – † 25. november 1968, Bound Brook, New Jersey) bol americký spisovateľ, publicista a ľavicový politik. Napísal približne 90 kníh, jeho najznámejším dielom je román "Džungla" ("The Jungle") z roku 1906 o pomeroch na bitúnku v Chicagu. V roku 1943 získal za dielo Dragon's Teeth, Pulitzerovu cenu.
Znak Moldavskej demokratickej republiky

Na štátnom znaku Moldavskej demokratickej republiky (1917 – 1918) je vyobrazený štít, na ktorom je zubor a nad ním päťramenná hviezda. Po stranách sa nachádza červená hviezda na bielom kruhovom pozadí, z ktorého žiari 5 lúčov (vľavo) a biely polmesiac (vpravo).
Štefan Jastrabík

Štefan Jastrabík (* 20. január 1917, Chocholná-Velčice† 16. október 1981, Smolenice) bol slovenský učiteľ, regionálny historik a vlastivedný pracovník. 
Prispel k založeniu múzea v 70. rokoch 20. storočia. Našiel originál patentnej listiny padáka Štefana Baniča. Je autorom viacerých kníh a publikácií o Smoleniciach.
Vlajka Moldavskej demokratickej republiky

Vlajka Moldavskej demokratickej republiky (1917 - 1918) je modro-žlto-červená horizontálna trikolóra. Na modrom poli má nápis Republica Democratică Moldovenească şi independentă (po slovensky: "Moldavská demokratická republika je nezávislá") a štátny znak umiestnený v strede vlajky na žltom poli. Vlajka parlamentu Sfatul Ţării mala v modrom poli svoj názov a v strede medzi žltým a červeným pásom bol erb Moldavskej demokratickej republiky.
Nápad sa zrodil niekoľko týždňov pred 6. decembrom 1917, keď sa inšpiroval vojenskou vlajkou rumunských vojakov z Besarábie. Tá mala také isté farby a po celej svojej šírke mala na vlajke napísané písmená R.M.. Heraldista Paul Gore vo svojej štúdii "Národné farby Rumunov v Besarábii" z mája 1917 dokázal blízke prepojenie medzi rumunskou trikolórou a vlajkou Moldavskej demokratickej republiky, ktorá sa používala v oblasti Besarábie. Z tohto pohľadu rumunský heraldista Silviu Andries-Tabac považuje jeho prácu za typicky moldavsky ladenú.
Kosoštvorec

Kosoštvorec je rovinný geometrický útvar.
Protiľahlé uhly sú zhodné. Uhol strany je menej ako 90°. Uhlopriečky sú na seba kolmé a vzájomne sa pretínajú v polovici svojich dĺžok.
Obsah kosoštvorca možno určiť vzťahmi:
Andie MacDowellová

Andie MacDowellová, občianskym menom Rosalie Anderson "Andie" MacDowell (* 21. apríl 1958, Gaffney, Južná Karolína, USA) je americká herečka.
Život a kariéra.
Vyrastala so štyrmi sestrami v malom provinčnom mestečku. Na strednej škole bola členkou divadelného krúžku, v dvadsiatich rokoch opustila vysokoškolské štúdium a začala pracovať ako modelka v New Yorku. Pred filmovou kamerou debutovala v roku 1984 rolou Jane Porterovej v dobrodružnej melodráme Tarzan (1984). Začala navštevovať herecké kurzy u Sanforda Meisnera a hneď nato sa úspešne presadila výborným výkonom v roli nešťastnej a osamelej manželky v podarenom psychologickom snímku Stevena Soderbergha Sex, lži a video (1989). Po tomto filme bola už obsadzovaná ako hviezda, väčšinou do rolí romanticky založených krehkých žien, postupne si však vyskúšala aj náročnejšie úlohy (napr. manželku pohrešovaného fotografa v dráme Harrisonove kvety). Za svoje celoživotné dielo bola poctená čestným Cézarom (1997). Od roku 1986 bola vydatá za módneho návrhára "Paula Qualleyho", s ktorým má syna Justina a dcéru Rainey.
Moldavská sovietska socialistická republika

Moldavská sovietska socialistická republika (skrátene Moldavská SSR, Moldavsko, Moldava; po moldavsky: "Република Советикэ Сочиалистэ Молдовеняскэ") bola jedna z republík Sovietskeho zväzu v období od 2. augusta 1940 - 27. augusta 1991. Nachádzala sa juhozápade európskej časti ZSSR a hraničila s Rumunskom (na západe) a s Ukrajinskou SSR (na východe). Rozloha krajiny činila 33,7 tisíc km² a s počtom obyvateľov 4 337 000 obyvateľov bola 9. najpočetnejšou krajinou Sovietskeho zväzu. Hlavným mestom Moldavskej SSR bolo mesto Kišiňov.
Dejiny.
Pripojenie Besarábie k Sovietskemu zväzu.
Dňa 23. augusta 1939 bola medzi Nemeckom a Sovietskym zväzom podpísaná zmluva o neútočení, v ktorej sa Adolf Hitler a Josif Vissarionovič Stalin v tajnej klauzule dohodli na podelení sfér vplyvu vo východnej Európe a načrtli záujem Sovietskeho zväzu získať od Rumunska územie Besarábie. V júni o rok neskôr (26. a 27. jún 1940) Stalin poslal rumunskej vláde požiadavku vrátiť Besarábiu Sovietskemu zväzu, s čím muselo Rumunsko bezpodmienečne súhlasiť. Na druhý deň (28. jún 1940) rumunské vojská na tomto území vystriedala Červená armáda a Rumunsko stratilo kontrolu nad situáciou v Besarábii.
Vznik Moldavskej SSR.
Začiatkom augusta 1940 (2. august) bol na siedmom zasadaní Najvyššieho sovietu ZSSR prijatý zákon o vytvorení Moldavskej SSR. Jej súčasťou sa stalo mesto Kišiňov a 6 z 9 oblastí Besarábie a Tiraspol so 6 oblasťami Modavskej ASSR so 14. Ostatné oblasti tejto republiky sa stali súčasťou Ukrajinskej SSR. Neskôr v novembri roku 1940 sa hranica medzi susednými socialistickými štátmi štátmi zmenila. Tieto zmeny sa dotkli pohraničného obyvateľstva oboch krajín a menšín Moldavcov, Ukrajincov, Bulharov a Rusov.
Vyhlásenie nezávislosti Moldavska.
Dňa 23. júna 1990 Moldavsko vyhlásilo svoju suverenitu a 27. augusta 1991 po rozpade svojho predchodcu - Moldavskej SSR - nezávislosť. Prvý prezidentom Moldavska sa stal Mircea Snegur, ktorý s pomocou parlamentu v roku 1991 vyhlásil rumunský jazyk za úradný jazyk v krajine. Toto bola jedna z dvoch príčin zorganizovania všeľudového hlasovania v Podnesterskej republike. Dňa 17. marca 1991 sa konalo celozväzové referendum o otázke zachovania Zväzu sovietskych socialistických republík, ale mocenské orgány Moldavska zabraňovali uskutočneniu tohto referenda na území republiky.
Rhindov papyrus

Rhindov papyrus alebo Ahmosov papyrus je egyptský papyrus, ktorý obsahuje z 84 matematických úloh. Je pomenovaný podľa škótskeho obchodníka so starožitnosťami Alexandra Henryho Rhinda, ktorý kúpil papyrus v roku 1858 v egyptskom Luxore.
Sú to spisy spísané študentom, ktoré tiež obsahujú aj chybné výpočty, ktoré sú opravené červenou farbou. Dnes je tento papyrus uchovaný v Britskom múzeu. Bol písaný pred Kristom. Je to jeden z najstarších matematických dôkazov o intelektuálnej vyspelosti Egypta v minulosti.
Sex, lži a video

Sex, lži a video () je americký film z roku 1989, ktorý režíroval Steven Soderbergh. V hlavných úlohách si zahrali James Spader, Andie MacDowellová, Peter Gallagher a Laura San Giacomo.
Hladovka (odmietanie potravy)

Hladovka je zámerné a dobrovoľné odmietanie príjmu potravy. Hladovkári obvykle prijímajú tekutiny. 
Príčiny.
Príčiny započatia hladovky môžu byť rôzne, napr.:
Protestná hladovka.
Ak ide o spôsob nenásilného protestu proti nejakej skutočnosti, rozhodnutiu vyššej autority, na dosiahnutie presadenia svojich požiadaviek (napr. väzni u dozorcov), hovoríme o protestnej hladovke. Hladovka patrí medzi formy civilnej neposlušnosti a tiež nenásilného odporu, spôsobujúceho psychologický tlak na osoby zodpovedné za rozhodnutie, ktoré je predmetom hladovky. 
Politickú hladovku ako nenásilný prostriedok k dosiahnutiu požadovaných cieľov prvýkrát pravdepodobne použil Móhandás Karamčand Gándhí.
Protestná hladovka a verejná mienka.
Na to, či hladovka bude úspěšná (t. j. budú dosiahnuté ciele hladovkára), má velký vplyv to, či sa informácia o hladovaní dostane do povedomia verejnosti (či sa o nej bude písať v hlavných periodikách, diskutovať v médiách, či sa stane témou konverzácie medzi verejnosťou).
Krmeš (Kráľová pri Senci)

Krmeš (, ) je časť obce Kráľová pri Senci, pred rokom 1945 samostatná obec.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka je z roku 1245. Kedysi ležala asi o 1 km bližšie k Sencu, ale gróf Pálffy ju v roku 1595 preložil na dnešné územie. Starý Krmeš úplne zanikol po tureckom nájazde v roku 1663. Pamätníkom na starú obec zostali božie muky na križovatkách ciest Senec - Nitra - Kráľová. 
V roku 1910 mal 381 obyvateľov slovenskej národnosti. Obec ležala v bezprostrednej blízkosti Kráľovej. V rokoch 1938-45 bola súčasťou horthyovského Maďarska. 
Významné budovy.
Secesná kaplnka Božského Srdca z roku 1898 s 24 m vysokou vežou má štyri oblúkové okná s farebným sklom. Strop kaplnky bol vymaľovaný v roku 1948, vonkajšia oprava bola prevedená v roku 2002. Okolie kaplnky bolo v roku 2007 parkovo upravené, súčasťou areálu je kamenný kríž z roku 1913.
Zaujímavosti.
V osade je niekoľko zachovaných pôvodných ľudových domov zo začiatku 20. storočia. Nachádza sa tu termálny prameň; pri ňom bolo v minulosti kúpalisko, ktoré je v súčasnosti zatvorené a zdevastované. V súčasnosti tu prebieha rozsiahla výstavba rodinných, ako aj bytových domov.
V blízkosti leží mŕtve rameno rieky Čierna voda, na jeho brehu sa nachádza štýlová reštaurácia rovnakého názvu v 170. ročnej budove. 
Obec má samostatnú zastávku autobusu (Kráľová pri Senci - Krmeš).
Robert Rumel

Róbert Rumel (* 30. november 1979, Bratislava) je slovenský hokejový útočník, dlhoročný kapitán BEZ Bratislava v mládežníckych kategóriách, pôsobiaci na pozícii stredného útočníka.
Klubový hokej.
Je odchovancom BEZ Bratislava. V tomto mužstve hrával v ročníkoch
Ivo Klec

Ivo Klec (* 28. november 1980, Bratislava, Slovensko) je súčasný slovenský profesionálny tenista. Jeho najvyššie umiestnenie v ATP Entry Ranking je 184. miesto, ktoré dosiahol 21. augusta 2006. Vo štvorhre mu 12. apríla 2004 patrila 231. priečka na svete.
Windows 7

Windows 7 je operačný systém pre osobné počítače od spoločnosti Microsoft, nástupca Windows Vista. Oficiálne bol Windows 7 vydaný 22. októbra 2009.
Systém je postavený na základoch jeho predchodcu Windows Vista s cieľom plnej kompatibility s existujúcimi ovládačmi zariadení, aplikácií a hardvéru. Spoločnosť Microsoft v roku 2008 uviedla prezentáciu, ktorú zamerala na multi-dotykové ovládanie, prestavané Windows s novým hlavným panelom, domácu sieť nazvanú HomeGroup a zvýšenie výkonu. Niektoré aplikácie, ktoré boli zahrnuté v predchádzajúcich verziách operačného systému Microsoft Windows, napríklad Windows Mail, Windows Movie Maker alebo Windows Fotogaléria, už nebudú ďalej zahrnuté, ale stanú sa súčasťou balíka programov služby Windows Live. Oficiálne ukončenie podpory Windowsu 7 bolo 14. januára 2020.V septembri 2018 ho používalo približne 37% počítačov, ktoré použivajú operačný systém Windows.
História.
20. augusta 2008 potvrdil Microsoft, že interné meno nového systému (používané medzi zamestnancami Microsoftu) je Windows 7, a to sa aj stalo oficiálnym názvom systému.
Finálna verzia Windows 7 vyšla 22. októbra 2009. Pôvodne sa predpokladalo, že v tento termín vyjde v piatich základných jazykoch a slovenská verzia vyjde asi o 3 týždne neskôr. Postupne sa posunutie skrátilo na 1 týždeň. Prekvapením bolo, že sa slovenská verzia stihla vydať v rovnaký deň ako verzia anglická.
Systémové požiadavky.
Ďalšie požiadavky na používanie určitých funkcií systému:
Edície.
Všetky edície okrem "Starter" majú 32-bitovú aj 64-bitovú verziu (architektúry IA-32 a x86-64). V edícií "Starter" je len 32-bitová verzia. Na rozdiel od systému Windows Vista sa vrátilo označenie Professional namiesto označenia Business.
Rumunský front

Rumunský front je operatívno-strategický zväz ruskej armády počas prvej svetovej vojny, ktorý vznikol po vstupe Rumunska do zväzu krajín Dohody.
Rumčerod

Rumčerod (po rusky: "Румчерод") je skrátený názov Ústredného výkonného výboru Rady rumunského frontu, Čiernomorskej námorníckej flotily a Odesskej oblasti, do ktorej v tomto období patrili Chersonská, Besarabská a Krymská gubernia a tiež časti Podolskej a Volyňskej gubernie, ktorý existoval do 16. decembra 1917, kedy bol na základe rozhodnutia rozpustený. 
Výkonný výbor vznikol na prvom oblastnom zjazde sovietov (23. máj - 9. jún 1917) v Odese. Ich členmi boli eseri a menševici, ktorí s entuziazmom vítali vypuknutie Veľkej októbrovej socialistickej revolúcie.
Rumčerod mal významnú úlohu v rozšírení moci sovietov na území juhozápadnej Ukrajiny a Moldavska na prelome roka 1917. Na začiatku roka 1918 bol hlavným organizátorom boja proti okupantom z Rakúsko-Uhorska a Nemecka a spoločne s kolégiom Rady národných komisárov predsedal rokovaniam s rumunskou vládou, ktoré sa skončili likvidáciou sovietsko-rumunského konfliktu a podpisom zmluvy medzi Sovietskym zväzom a Rumunskom v dňoch 5. a 9. marca 1918.
Po intervencii rakúsko-uhorskej a nemeckej armády na ukrajinské územie v marci roku 1918 bola centrála výboru premiestnená do niekoľkých miest (Nikolajev, Rostov-na-Done, Jejsk). Okupácia však nedovolila, aby Rumčerod naďalej bezproblémovo fungoval, preto bola jeho činnosť v máji roku 1918 zastavená.
Jussi Jääskeläinen

Jussi Jääskeläinen (* 19. apríl 1975, Mikkeli, Fínsko) je fínsky futbalový brankár. Momentálne hrá v anglickom prvoligovom klube Bolton Wanderers F.C.. Zmluva mu končí v roku 2012.
Kariéra.
Svoju profesionálnu kariéru začal v roku 1992 vo fínskom klube Mikkelin Palloilijat. Tam pôsobil tri roky a v roku 1995 prestúpil do ďalšieho fínskeho klubu s názvom Vaasan Palloseura. Po roku prestúpil do anglického prvoligového klubu Bolton Wanderers FC za 150 000 €. V roku 2002 bol zvolený za najlepšieho brankára Premier League. 300. zápas v Premier League odohral 1. januára 2007 proti Liverpoolu. Po sezóne 2007/08 takmer z klubu odišiel, no nakoniec sa dohodol na novej, štvorročnej zmluve.
Reprezentácia.
Vo fínskom národnom mužstve debutoval 12. marca 1998 v zápase proti Malte. Sedem rokov bol dvojkou v národnom mužstve, v roku 2005 sa stal jednotkou, po ukončení kariéry Anttiho Niemiho. V reprezentácii odohral 55 zápasov, no ani raz sa neprebojoval na EURO, alebo Majstrovstvá sveta. 31. októbra 2009 ohlásil koniec reprezentačnej karieri.
Podnestersko

Podnestersko môže byť:
Euroskepticizmus

Euroskepticizmus je označenie pohľadu na európsku integráciu, ktorý je proti centralizácii a federalizácii Európskej únie. Zástancovia euroskepticizmu presadzujú formu Európskej únie, ktorá by bola založená prioritne na ekonomickej spolupráci (voľný trh) bez politickej právnej subjektivity.
Rozdelenie.
Existuje základne delenie na tzv. tvrdý a mäkký euroskepticimus.
Tvrdý euroskepticizmus znamená jednoznačné odmietnutie celého projektu európskej politickej a ekonomickej integrácie a odpor k pripojeniu sa alebo zotrvaniu v EÚ.
Mäkký euroskepticizmus znamená náhodnú alebo kvalifikovanú opozíciu voči európskej integrácii. Mäkký euroskepticizmus teda nie je odmietnutie integrácie ako takej, alebo členstva v EÚ, ale skôr sa týka opozície k určitým politikám, najmä však tým, ktoré podľa aktérov ohrozujú národný záujem členského štátu, alebo znamenajú zmenu smeru integrácie. Euroskeptici nesúhlasia s prijatím Európskej ústavy ani s jej upravenou verziou vo forme Lisabonskej zmluvy.
K najznámejším euroskeptikom patria český prezident Václav Klaus a bývala premiérka Spojeného kráľovstva Margaret Thatcherová. Po voľbách v marci v roku 2016 sa do Národnej rady SR dostala tvrdo euroskeptická ultrapravicová Ľudová strana-Naše Slovensko (ĽS-NS) vedená Mariánom Kotlebom, ktorá požaduje vypísanie referenda o vystúpení Slovenskej republiky z EÚ.
Za tzv. mäkšie euroskeptické strany sú považované SaS, SNS a OKS. Za stranu mierne euroskeptickú je časťou populácie a politológov považovaný aj SMER.
Iša Krejčí

Iša Krejčí (* 10. júl 1904, Praha – † 6. marec 1968, tamže) bol český neoklasicistický skladateľ, dirigent a dramaturg.
Život.
Študoval skladbu na Pražskom konzervatóriu u Karla Boleslava Jiráka a Vítězslava Nováka a dirigovanie u Václava Talicha. V rokoch 1928 až 1932 pôsobil v opere Slovenského národného divadla v Bratislave, v rokoch 1933 až 1934 v Národnom divadle v Prahe, v rokoch 1934 až 1945 v Česko-slovenskom rozhlase, od roku 1945 do roku 1958 v olomouckej opere a od roku 1958 ako dramaturg v Národnom divadle v Prahe. V sezóne 1964 – 1965 bol šéfom opery Juhočeského divadla v Českých Budějoviciach.
Dielo.
Krejčí napísal opery "Antigona" (podľa Sofokla, 1934) a "Pozdvižení v Efesu" (podľa Shakespeara, 1943), ako aj štyri symfónie.
Společnost česko-slovanská (Bratislava)

Společnost česko-slovanská (iné názvy: Spoločnosť česko-slovanská, Slovenská spoločnosť, Společnost řeči a literatury československé, Spoločnosť řeči a literatury československé, Spoločnosť reči a literatúry československej/česko-slovenskej/českoslovanskej/česko-slovanskej, Literárna jednota , Jednota mládeže, Spoločnosť/Společnost česko-slovenská, Spoločnosť českoslovanská/československá, Česko-slovanská spoločnosť; slovo „slovanský“ v tom čase znamenalo hlavne to, čo dnes označujeme ako „slovenský“) bol samovzdelávací spolok študentov pri bratislavskom evanjelickom lýceu v rokoch 1829 - 1837 s pôvodnou úlohou zdokonalovať sa v materinskom jazyku.
Spolok v roku 1829 založili Karol Štúr, Samo Chalupka, Daniel Lichard a Samuel Godra. Na jeho čele bol formálne profesor lýcea, fakticky bol na čele študent zvolený ako podpredseda. Spoločnosť vyučovala a vzdelávala členov v materinskom jazyku. V roku 1834 sa jeho charakter čiastočne zmenil v tom zmysle, že prevzal vedúcu úlohu slovenského národného obrodenia a začal rozvíjať slovenskú národnú kultúru (v zmysle romantických myšlienok). Vrchol činnosti dosiahla v rokoch 1835 až 1837, keď bol jej podpredsedom Ľudovít Štúr. Spoločnosť vtedy mala 120 členov, do popredia spolku sa dostali národné a politické otázky, členovia sa nadchýnali slovanskou vzájomnosťou, organizovali vychádzky napr. na Devín (24.4.1836), vydali almanach Plody (Plody zboru učenců řeči českoslovanské prešporského), na zasadnutiach prednášali vedecké prednášky a básne a podobne. 
Spolok v apríli roku 1837, potom ako boli študentské spolky úradne zakázané, zanikol, de facto ale pokračoval v činnosti na Ústave reči a literatúry československej (=Ústav reči a literatúry českoslovanskej, Slovenský ústav, Slovanský ústav, Ústav slovanský, Ústav slovenský). Časť študentov okrem toho v júni založila tajný spolok Vzájomnosť.
Pohár federácie

Fed Cup je najvyššia súťaž reprezentačných družstiev v ženskom tenise. Vznikla v roku 1963 pri 50. výročí založenia Medzinárodnej tenisovej federácie (ITF). Do roku 1995 sa nazýval Pohár federácie. Jedná sa o najväčšiu medzdinárodnú súťaž v ženskom svetovom tenise. Premiérový ročník sa uskutočnil v roku 1963. Najúspešnejší tím sú Spojené štáty, ktoré vyhrali 17-krát a 11-krát boli vo finále. 
Československo reprezentovali:
Podunajské kniežatstvá

Podunajské kniežatstvá (po rumunsky: "Principatele Dunărene") je neformálne označenie Moldavského kniežatstva a Valašska - štátnych útvarov existujúcich v období 14. - 19. storočia. V 60. rokoch 19. storočia sa obe kniežatstvá spojili do jedného štátu - Rumunsko.
Drinopolský mier (1829)

Drinopolský mier (iné názvy: Adrianopolský mier, Drinopolská/Adrianopolská mierová zmluva) z roku 1829 bola mierová zmluva, ktorá ukončila rusko-tureckú vojnu z rokov 1828 - 1829. Podpísali ju predstavitelia Osmanskej ríše a Ruského impéria v meste Adrianopolis.
Zmluva pozostávala zo 16 bodov a samostatného aktu o výhodách pre moldavské kniežatstvo a Valašsko:
Západný front

Západný front môže byť:
Faith Hill

Audrey Faith McGraw, známa ako Faith Hill (* 21. september 1967, Ridgeland, Mississippi, USA), je americká country speváčka. Je známa nielen komerčnými úspechmi ale aj ako manželka amerického herca a country hviezdy Tima McGrawa. Podarilo sa jej predať viac ako 35 miliónov nahrávok a 11 jej singlov dosiahlo prvú priečku v country hitparádach.