Kantončina (Kanton)

Kantončina (iné slovenské názvy pozri v článku kantončina; čínske znaky zjednodušené 广东话, tradičné 廣東 話 - slov. prepis: Kuang-tung chua - pchin-jin: guǎngdōng huà - doslova: "kantonská reč") je skupina dialektov (ojedinele chápaná ako jazyk), ktorými sa hovorí najmä v týchto 4 oblastiach (ktoré sa geograficky bezprostredne vzájomne nedotýkajú):
Táto skupina dialektov sa nazýva aj kuang-fu (pchin-jin: guangfu) v užšom zmysle a je hlavnou podskupinou skupiny nazývanej jüe-chaj (pchin-jin: yuehai; iný názov: kuang-fu v širšom zmysle), ktorá je hlavnou podskupinou skupiny nazývanej jüe. Prestížny variant kantončiny sa nazýva štandardná kantončina či spisovná kantončina; tento sa však v písomnej podobe používa okrem Hongkongu len ojedinele. 
V užšom ponímaní sa slovom kantončina označuje len nárečie (veľkej časti) mesta Kanton, čiže len časť vyššie uvedenej skupiny dialektov. Ďalšie významy slova kantončina pozri v článku kantončina.
Význam.
Vďaka ekonomickému Hongkongu pod britskou nadvládou, ktorá trvala do 30. júna 1997, získala kantonská čínština kultúrny význam nielen v rámci Číny, ale aj v ďalších ázijských krajinách. Množstvo známych ázijských filmov bolo nakrútených práve v kantončine. Populárna je aj miestna populárna hudba, tzv. cantopop (skratka z: Cantonese popular music). Existuje aj kantonská opera, ktorá patrí medzi tie najznámejšie v celej Číne. 
Význam kantončiny ale v súčasnosti opäť klesá, mladí ľudia uprednostňujú spisovnú čínštinu (t.j. mandarínčinu).
Rozšírenosť.
Vzhľadom na nedostatok štatistických údajov je presný počet používateľov tohto jazyka veľmi ťažké určiť. Kantončina je aj "lingua franca" nielen v časti provincie Kuang-tung, ale aj v čínskych menšinách v mnohých krajinách sveta. Ako svoj hlavný jazyk ju používajú početné čínskej komunity v juhovýchodnej Ázii, v Kanade a v Spojených štátoch amerických.
Jazyková charakteristika.
Kantončina má 6 tónov, 19 iniciál a 56 finál. 
Postavenie kantončiny v Hongkongu.
V Hongkongu má kantončina svoju vlastnú podobu, tzv. hongkonskú kantončinu. Ide o kultúrny a národný jazyk tohto regiónu (ako materinský jazyk uviedlo kantončinu 88 % ľudí, naopak spisovnú čínštinu 3,9 %). Množstvo obyvateľov používa kantončinu na dennej báze. Aj napriek tomuto musí tento jazyk čeliť istým problémom, či už v rámci Hongkongu alebo provincie Kuang-tung.
Veľký podiel na potláčaní kantončiny má zavádzanie spisovnej čínštiny do škôl (72 % základných škôl vyučuje v spisovnej čínštine ). Organizácia Scolari (Standing Committee on Language Education and Research), ktorá poskytuje informácie vláde a radí jej, akým spôsobom vykonávať reformy v oblasti školstva a výučby jazykov, uskutočnila množstvo programov zaoberajúcich sa rozvojom jazyka v školstve v Hongkongu. Väčšina z nich je však orientovaná v prospech spisovnej čínštiny, poprípade angličtiny.
Kantončina je považovaná za dialekt či jazyk, ktorý pomaly ustupuje predstave jednotnej Číny a teda aj jednotného jazyka v nej. V školách (nielen v Hongkongu) je kantónčina nahradzovaná spisovnou čínštinou , preto čoraz menej mladých ľudí hovorí po kantonsky. V hongkonských školách bola zavedená "bilingválna a trilingválna" výučba, čo vlastne znamená, že deti sa učia písať spisovnou čínštinou a angličtinou a hovoriť spisovnou čínštinou, angličtinou a kantončinou . Výsledok je taký, že mladí ľudia prestávajú kantončinu používať.
Vyskytujú sa oficiálne protesty za lepšie postavenie kantončiny a ľudia svoj nesúhlas vyjadrujú aj rôznymi inými spôsobmi (napr. pri stretnutiach spievajú piesne v kantončine).
Postavenie kantončiny v provincii Kuang-tung.
Pre množstvo obyvateľov provincie Kuang-tung je kantončina materinským jazykom a u starších ľudí často aj tým jediným jazykom, ktorý ovládajú.
V súčasnosti sa často sa stáva, že rodičia s deťmi komunikujú po kantonsky, ale deti odpovedajú po čínsky, pretože je to pre nich jednoduchšie. Kantončina je nahradzovaná čínštinou na oficiálnych miestach (v školách, na úradoch, v televízií). Oznamy v metre a autobusoch sú tiež len spisovnej čínštine. Pán Žao (pchin-jin: Rao) v roku 2010 napísal knihu ako učiť deti po kantonsky a poskytol ju škole vo svojom meste. Kniha však bola na druhý deň miestnymi úradníkmi zo školy odobratá a následne zakázaná. Vyskytol sa prípad v škole v meste Jüe-siou (Yuexiu), kde deti mali zakázané používať kantončinu, a to aj počas prestávok. Ak ju používali, zhoršilo sa im hodnotenie.
Známy je spor medzi organizáciou CPPCCO a Kantonskou televíziou. Organizácia CPPCOO vyslovila návrh na obmedzenie používania kantončiny na minimum a jej nahradenie spisovnou čínštinou a zaslala ho televízií. Televízia tento návrh odmietla a ako dôvod uviedla „historické príčiny a súčasné požiadavky“. Mnoho ľudí začalo protestovať a tento návrh sa stretol s kritikou obyvateľstva nielen v Kantone, ale aj v Hongkongu a Macau.
K negatívnemu postaveniu kantončiny prispeli aj jazykové regulácie z roku 2012. V tomto období vošiel do platnosti zákon, ktorí núti všetkých štátnych zamestnancov, učiteľov a zamestnancov televízií, aby používali výhradne spisovnú čínštinu. Ak ľudia tento zákon nedodržujú, sú exemplárne potrestaní. K úpadku kantončiny v súčasnosti prispieva aj migrácia. Provincia je najbohatšou v celej Číne a tým láka prisťahovalcov (predovšetkým Chanov). V priemere je to až 20 miliónov ľudí ročne.