burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Laver Cup 2017

Laver Cup 2017 bol premiérový ročník novej tenisovej súťaže dvoch šesťčlenných mužských tímov Sveta a Európy, ktorý sa odohral v pražskej O2 aréne od 22. do 24. septembra 2017.
Základom Federerovho projektu sa stala myšlienka tímového stretnutia najlepších aktívnych hráčov na jednom mieste. Do Prahy pricestoval aj bývalý austrálsky tenista a dvojnásobný víťaz kalendárneho grandslamu Rod Laver, na ktorého počesť bola súťaž pomenovaná. Rolu kapitánov družstiev plnili tenisové legendy a bývalí rivali, Švéd Björn Borg na strane Európy a Američan John McEnroe vo výbere Sveta. Prvýkrát vo svojich kariérach odohrali štvorhru ako spoluhráči svetová jednotka Rafael Nadal a dvojka Roger Federer.
Prvý ročník Laver Cupu vyhral tím Európy po víťazstve 15: 9 nad výberom sveta.
Tímy.
Európa.
Kapitánom tímu Európy sa stal víťaz jedenástich grandslamov Björn Borg zo Švédska a zástupcom kapitána bol menovaný jeho krajan Thomas Enqvist.
Svet.
Kapitánom tímu Sveta sa stal víťaz siedmych singlových a desiatich deblových grandslamov John McEnroe zo Spojených štátov. Zástupcom kapitána bol menovaný jeho mladší brat Patrick McEnroe.
Laver Cup 2018

Laver Cup 2018 bol druhý ročník tenisovej súťaže dvoch šesťčlenných mužských tímov Sveta a Európy. ktorý sa odohral v Chicagskej aréne United Center v USA od 21. do 23. septembra 2018 na kurte s tvrdým povrchom.
Rolu kapitánov družstiev plnili tenisové legendy a bývalí rivali, Švéd Björn Borg na strane Európy a Američan John McEnroe vo výbere sveta. Druhý ročník Laver Cupu vyhral výber Európy nad výberom Sveta pomerom 13:8.
Tímy.
Európa.
Kapitánom tímu Európy sa stal víťaz jedenástich grandslamov Björn Borg zo Švédska a zástupcom kapitána bol menovaný jeho krajan Thomas Enqvist.
Svet.
Kapitánom tímu Sveta sa stal víťaz siedmych singlových a desiatich deblových grandslamov John McEnroe zo Spojených štátov. Zástupcom kapitána bol menovaný jeho mladší brat Patrick McEnroe.
Wu Lien-teh

Wu Lien-teh (čín. 伍連德; rod. Ngoh Lean-Tuck, dosl. „Päť jednotných ctností“, iný zápis: Gnoh Lean-Tuck; * 10. marec 1879 – † 21. január 1960) bol čínsky lekár.
Život.
Narodil sa ako štvrtý syn v rodine zlatníka Ng Khee-Hoka, ktorý bol po príchode do britskej kolónie Úžinové osady ("Straits Settlements") známy ako Ng Chin-Pak (1832 – 1916) a jeho manželky Lam Choy-Fan (1844 – 1908). Po absolvovaní štúdia medicíny na Cambridgeskej univerzite nakrátko pracoval v Inštitúte pre medicínsky výskum v Kuala Lumpur a následne si založil vlastnú lekársku prax v George Towne v Pinangu.
Wu sa významne angažoval v hnutí proti ópiu, ktoré začiatkom 20. storočia sužovalo obyvateľstvo Úžinových osád a západnej Malajzie v Britmi kolonizovanej juhovýchodnej Ázii. Objavil pôvod pľúcneho moru (ochorenie spôsobované baktériou "Yersinia pestis") a prijal preventívne epidemiologické opatrenia na zabránenie šírenia tohto ochorenia počas jeho epidémie v severočínskych provinciách v rokoch 1910 – 1911.
Nové pole (Bratislava)

Nové pole je lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka v Bratislave.
Nachádza sa medzi lokalitami Zadné lúky a Janíkovské pole východne od štátnej hranice s Rakúskom.
Nachádza sa tu jediná stavba, bývalý vojenský bunker B-S 10 Tři hranice.
Zadné lúky

Zadné lúky sú lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka v Bratislave.
Nachádzajú sa medzi lokalitami Vojenský dvor a Nové pole severovýchodne od štátnej hranice s Rakúskom.
Prechádza tadiaľto železničná trať do Viedne, jedinú zástavbu v lokalite tvorí záhradkárska osada v okolí tejto trate.
Katolícke gymnázium Štefana Moysesa, Banská Bystrica

Katolícke gymnázium Štefana Moysesa v Banskej Bystrici je stredná škola (gymnázium) s možnosťou osemročného alebo štvorročného štúdia s maturitou.
Gymnázium Š. Moysesa, katolícke gymnázium s prerušenou tradíciou, mohlo opätovne otvoriť svoje brány po prelomových udalostiach z konca roka 1989. Vtedy sa pádom totalitného komunistického systému odvalil balvan aj z prameňa neslobody a potláčania viery i praktických potrieb a prejavov náboženského života.
Výrazom slobodných túžob i potrieb veriacich celého Slovenska, teda i veriacich banskobystrickej diecézy, bola snaha o založenie a obnovu cirkevného školstva. Vo všetkých regiónoch našej krajiny sa začali obnovovať výchovnovzdelávacie systémy základného a stredného cirkevného školstva.
Zriaďovacia listina gymnázia bola vystavená dňa 6. marca 1992 Rímskokatolíckym biskupským úradom v Banskej Bystrici. Ministerstvo školstva, mládeže a športu SR zaradilo túto školu do siete škôl prípisom č.8487/1992-21. Zriadená škola mala nadväzovať na tradície nášho cirkevného školstva a svoje pôsobenie dala pod ochranu diecézneho biskupa Mons. Rudolfa Baláža.
História.
KGŠM nie je katolícke gymnázium len svojím názvom. V kaplnke na prízemí sa každú stredu, štvrtok a piatok ráno konajú sv. omše. Škola má tiež svojich duchovných správcov. Prvý z nich bol Mgr. Jozef Štrba (1996-1997). V nasledujúcom školskom roku sa ním stal Mgr. Jozef Tkáč. Od roku 1999 bol duchovným správcom Mgr. Martin Ďuračka. V súčasnosti je ním Mgr. Boris Brutovský. Škole sa podarilo získať aj relikvie svätého Jána Pavla II. a aj svätej Marie Gorreti. Fotky relikvií si môžete pozrieť tu: Relikvie KGŠM
KGŠM je škola, ktorá mladých ľudí učí nielen informácie pre život, ale učí ich v duchu kresťanskej viery. V roku 2021 sa škola zapojila do zbierky, kde sa žiaci a ich rodiny mali možnosť povzbudiť deti jednej africkej školy pekným listom, obrázkom, fotkou alebo ich podporiť aj finančne. Táto zbierka mala veľký úspech. Spolu sa do Keni poslalo 40 listov a vyzbieralo 2 600€. Aj naďalej sme s touto africkou školou v spojení a posiela nám fotky šťastných detských tvárí študujúcich na tejto škole. Niekedy aj malá pomoc zlepší život druhých ľudí. Viac sa o tomto projekte môžete dozvedieť tu: Pomoc africkým deťom
Budova.
Budova školy zatiaľ prešla dvoma výraznými rekonštrukciami. Prvá bola v roku 2001, keď sa pristavovala prístavba a telocvičňa. Druhá rekonštrukcia fasády a interiéru školy prebehla v lete 2011.
Známi absolventi.
Medzi absolventov gymnázia patria i mnohí lekári: 
Osobnosti spojené s históriou školy.
Štefan Moyzes, Rudolf Baláž
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2020

Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2020 bol v poradí 13. turnaj majstrovstiev sveta vo florbale mužov, ktoré organizovala Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Prebiehať mali v decembri 2020, ale kvôli pandémií Covid 19 bol turnaj preložený na 3. – 11. decembra 2021. Turnaj sa konal v Helsinkách, preto aj časy zápasov sú uvádzané v miestnom, východoeurópskom čase.
Nem csupa angyal

Nem csupa angyal je desiaty štúdiový album maďarskej pop rockovej skupiny KFT, ktorý v roku 2006 vydalo hudobné vydavateľstvo Hungaroton.
Filip Tůma

Mgr. art. Filip Tůma (* 1. február 1978, Bratislava) je slovenský herec, moderátor a operný spevák.
Štúdium a život.
Vyštudoval herectvo na Bratislavskom konzervatóriu a operný spev na VŠMU v Bratislave. Hosťuje v Opere Slovenského národného divadla, kde vystupuje v operách "Carmen", "Bohéma", "Veľká doktorská rozprávka" alebo "Rozprávka o šťastnom konci". Okrem toho vystupoval aj v Štátnom divadle v Košiciach, v Moravskom divadle v Olomouci a v Moravskosliezskom Národnom divadle v Ostrave. Jeho hlasovým odborom je barytón. Jeho partnerkou je speváčka Nela Pocisková, s ktorou má syna Hektora a dcéru Lianu.
Laver Cup 2019

Laver Cup 2019 bol tretí ročník tenisovej súťaže dvoch šesťčlenných mužských tímov Sveta a Európy. ktorý sa odohral v Ženeve v aréne Palexpo vo Švajčiarsku od 20. do 22. septembra 2019 na kurte s tvrdým povrchom.
Rolu kapitánov družstiev opäť plnili tenisové legendy a bývalí rivali, Švéd Björn Borg na strane Európy a Američan John McEnroe vo výbere sveta. Tretí ročník Laver Cupu vyhral po tretíkrát výber Európy, keď nad výberom Sveta zvíťazil pomerom 13:11.
Tímy.
Európa.
Kapitánom tímu Európy sa stal víťaz jedenástich grandslamov Björn Borg zo Švédska a zástupcom kapitána bol menovaný jeho krajan Thomas Enqvist.
Svet.
Kapitánom tímu Sveta sa stal víťaz siedmych singlových a desiatich deblových grandslamov John McEnroe zo Spojených štátov. Zástupcom kapitána bol menovaný jeho mladší brat Patrick McEnroe.
Elektronický jazyk

Elektronický jazyk je nástroj, ktorý meria a porovnáva chute. Podľa technickej správy IUPAC je elektronický jazyk analytický nástroj, ktorý obsahuje mriežku neselektívnych chemických senzorov s čiastočnou špecificitou na rôzne zložky roztoku a vhodné rozpoznávacie zariadenie, ktoré je schopné vyhodnocovať kvantitatívne a kvalitatívne zloženie jednoduchých i zložitých roztokov.
Chemické zlúčeniny zodpovedné za chuť sú detegované ľudskými chuťovými receptormi. Na podobnom princípe deteguje multielektródový senzor tie isté rozpustené organické a aanorganické zložky. Podobne ako ľudské receptory, každý senzor má spektrum reackií, ktoré sá od seba líšia. Informácie dané jednotlivými senzormi sú komplementárne a ich kombinácia vytvára jedinečný „odtlačok prsta“. Väčšina hraníc detekcie týchto senzorov je podobná alebo lepšia, než u ľudských receptorov.
U biologických systémov sa signál z chuťových receptov prenáša do mozgu pomocou nervov v podobe elektrických signálov. Senzory e-jazyk a prenášajú signál podobne: generujú elektrický signál ako voltametrické alebo potenciometrické zmeny.
Kvalita vnímania a rozpoznávania chutí je závislá na rozpoznávaní signálov prenesených zmyslovými nervami do mozgu a na „odtlačku prsta“ produktu. Túto úlohu má u elektronického jazyka na starosti štatistický softvér, ktorý interpretuje dáta zo senzorov do podoby chute.
Jeden variant bol vyvinutý profesorom Frederikom Winquistom na Linköping University vo Švédsku.
Spôsob fungovania.
Tekuté vzorky je možné analyzovať priamo bez špeciálnej prípravy, zatiaľ čo pevné vzorky musia byť najprv rozpustené, aby ich bolo možné zmerať. Referentná elektróda a senzory sú ponorené vo kadičky s testovaným rozotokom. Medzi senzory a referentnú elektródu sa aplikuje potenciál a ako odpoveď vznikne merateľný prúd, ktorý je konzistentný s Cottrellovou rovnicou. Prúd vzniká na základe oxidačných reakcií, ktoré prebiehajú v roztoku kvôli rozdielu potenciálu a je možné ho amplifikovať pomocou katalytických úprav povrchu. To meria a zaznamenáva softvér elektronického jazyka. Tieto dáta reprezentujú vstup pre matematické spracovanie, ktoré následne vytvorí výstup.
Aplikácie.
Elektronický jazyk má niekoľko aplikácií v rámci rôznych priemyselných oblastí: farmaceutický priemysel, potraviny a nápoje a iné. Je možné ho využiť na:
Umelá chuť.
Elektronický jazyk využíva chuťové senzory na príjem informácií z chemickálii na jazyku a posiela ich do spracovávacieho systému. Výsledkom je detekcia chutí, ktoré je človek schopný rozlíšiť. Chuť, ktorá je takto detegovaná, je rozdelená na päť kategórií, a to kyslosť, slanosť, horkosť, sladkosť a umami (lahodná alebo bielkovinová). Kyslá chuť je tvorená vodíkovými iónmi a zahŕňa napríklad kyselinu chlorovodíkovu, octovú alebo citrónovú. Slaná chuť je zaznamenávaná ako chlorid sodný, sladká ako cukry. Horká, ktorá zahŕňa látky ako chinín a kofeín, je detegovaná pomocou chloridu horečnatého. Umami je tvorená glutamátom sodným (MSG) z morských rias alebo guanylátom disodným u rýb, mäsa či hríbov.
Power Trio (Danko Jones)

Power Trio je desiaty štúdiový album kanadského rockového tria Danko Jones. Vyšiel 27. augusta 2021.
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2019

Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2019 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 8. – 12. mája 2019 v meste Halifaxe, v Kanade, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Nový Zéland.
Fínsko dokázalo úspešne vyhrať bronzovú medailu nad Švajčiarskom. Víťazom sa prvýkrát stali florbalisti Česka, ktoré vo finále porazilo Švédsko.
Štatistiky.
Najproduktívnejšie hráči.
A Divízia.
&lt;br&gt;
Zdroj: 
B Divízia.
&lt;br&gt;
Zdroj: 
Externé odkazy.
https://floorball.sport/10th-mens-u19-wfc-2019/
Football Manager 2013

Football Manager 2013 (skrátene FM 2013) je videohra, ktorá simuluje život futbalového manažéra. Hra bola vydaná na PC &amp; Mac 2. novembra 2012, PlayStation Portable 30. novembra 2012, a iOS &amp; Android 13. decembra 2012.
Lanosterol-14α-demetyláza

Lanosterol-14α-demetyláza (CYP51A1, ) je enzým, ktorý katalyzuje demetylačnú reakciu (odstránenie metylovej skupiny) z lanosterolu za vzniku cholestatriénu: 
Enzým sa niekedy nazýva i lanosterol-14α-metyldemetyláza-cytochróm P450, lanosterol-14α-metyldemetyláza alebo 14α-metyldemetyláza.
Katalyzovaná reakcia.
Lanosterol-14α-demetyláza katalyzuje tri následné monooxygenačné reakcie:
Pre poslednú oxidáciu bol navrhnutý mechanizmus zahŕňajúci postupne atak karbonylovej skupiny peroxoskupinou, Bayerova-Villigerova reakcia (prešmyk) a deformylácia. Alternatívnym mechanizmom by bol atak peroxoskupinou, homolytické štiepenie väzby, deformylácia a nakoniec disproporcionácia.
Lanosterol-14α-demetyláza je oxidoreduktáza, ktorá na premenu lanosterolu na cholestatrién vyžaduje tri molekuly NADPH a tri molekuly kyslíka, pričom iba jeden atóm kyslíka molekuly O2 skončí v cieľovej molekule. Druhý atóm kyslíka vytvorí molekulu vody H2O, čiže slúži ako akceptor elektrónov. Keďže redukcia dvoch atómov kyslíka v molekule O2 vyžaduje štyri elektróny, ďalšie dva elektróny na redukciu druhého atómu kyslíka poskytne substrát (zároveň sa tento redukovaný atóm kyslíka naviaže na molekulu substrátu). Z opísaného mechanizmu je jasné, že lanosterol-14α-demetyláza je monooxygenáza.
Substrátová špecifita.
Substrátová špecifita enzýmu lanosterol-14α-demetylázy vyžaduje štruktúrne prvky, ktoré musí substrát obsahovať, aby mohlo dôjsť k jeho 14α-demetylácii:
Okrem lanosterolu je teda tento enzým schopný pôsobiť i na iné 14α-metylsteroidy.
Význam.
14α-metylová skupina je prvá metylová skupina lanosterolu, ktorá sa odstráni pri jeho premene na cholesterol. Jej odstránenie je nutné, aby získané steroly mohli plniť svoju membránovú a regulačnú úlohu.
Inhibítory.
Lanosterol-14α-demetyláza je inhibovaná lipofilnými imidazolmi, ako je mikonazol alebo ketokonazol, ktoré sa koordinujú pomocou dusíka imidazolového heterocyklu na hémové železo cytochrómu P450 lanosterol-14α-demetylázy, čím blokujú prístup molekuly kyslíka k centrálnemu atómu železa. V dôsledku tejto inhibície sa začne hromadiť dihydrolanosterol, čo je produkt redukcie dvojitej väzby na bočnom reťazci lanosterolu, čo je reakcia katalyzovaná sterol-Δ24-reduktázou.
Darina Abrahámová

PhDr. Darina Abrahámová (rod. Benešová; * 16. apríl 1959, Dunajská Streda) je slovenská dramaturgička, herečka, vysokoškolská pedagogička a režisérka.
Životopis.
Narodila sa v Dunajskej Strede v učiteľskej rodine, vyrastala v Bratislave. Počas detstva sa zapájala do recitácií a účinkovala vo viacerých mládežníckych divadlách ako napríklad Ludus, Slniečko či Takmer Lyrické divadlo.
Divadelná kariéra.
Začínala v amatérskych divadlách. V roku 1979 sa stala členkou Radošinského naivného divadla. Odohrala v ňom niekoľko sezón, najmä v hrách "Jááánošííík", "Ženské oddelenie", "Vygumuj a napíš", "Len tak prišli", ktoré boli aj sfilmované. V roku 2000 začala účinkovať v alternatívnom autorskom divadle GUnaGU. V oboch divadlách pôsobila ako herečka i dramaturgička.
Na Vysokej škole múzických umení vyštudovala divadelnú a filmovú vedu. Od absolvovania štúdií v roku 1984 pôsobila v Slovenskom národnom divadle, kde začínala ako lektorka a neskôr sa stala šéfdramaturgičkou. Dve sezóny pracovala v Mestskom divadle v Žiline. Od sezóny 2012/2013 opäť dramaturgicky pôsobí v Činohre SND. Pracovne bola spojená aj s bratislavským alternatívnym tanečným divadlom Elledanse a divadlom V podpalubí.
Abrahámová spoluzakladala súťaž autorských dramatických textov "Dráma", festival "Nová dráma", pôsobila aj v dramaturgii festivalu Kremnické gagy. Prednášala na Bratislavskej medzinárodnej škole liberálnych štúdií.
Osobný život.
Prvým manželom D. Abrahámovej bol dramaturg Martin Porubjak (19442015). Abrahámovej druhým manželom je politológ Samuel Abrahám (1960), rektor súkromnej vysokej školy BISLA. Dcérou z prvého manželstva je herečka Zuzana Porubjaková. Žije v Bratislave.
Mélanie Laurentová

Mélanie Laurent (* 21. február 1983, Paríž, Francúzsko) je francúzska herečka, speváčka, režisérka a klaviristka.
Detstvo a mladosť.
Laurentová sa narodila v Paríži vo Francúzsku, ako dcéra baleríny a dabingového herca. Je židovského vierovyznania a má predkov z Poľska. 
Kariéra.
Jej herecká kariéra sa rozbehla krátko po tom, ako ju Gérard Depardieu obsadil do jeho filmu s názvom "Most medzi dvoma brehmi". Prelomová filmová rola prišla až v roku 2006, vo filme "Nerobte si starosti, som v poriadku". Za svoj herecký výkon získala niekoľko filmových ocenení. 
V roku 2009 sa objavila po boku hercov ako Brad Pitt, Christopher Waltz a Diane Kruger vo filme "Nehanební bastardi". Film režíroval Quentin Tarantino a bol prvou skúsenosťou Laurentovej s Hollywoodskym filmom. Jej herecký výkon v Spojených štátoch získal značný úspech o rok neskôr vyšiel film "Začiatky", kde sa tiež objavila po boku amerických hercov ako Ewan McGregor či Christopher Plummer. V rovnakom roku sa predstavila aj v úlohe sestry Červeného kríža za čias druhej svetovej vojny, vo filme "Záťah". 
V roku 2011 sa podieľala aj na réžii filmu "Les Adoptés", ktorý bol zároveň jej režisérskym debutom. V roku 2013 prijala jednu z úloh vo filme "Nočný vlak do Lisabonu". V rovnakom roku sa objavila v americkom filme "Nepriateľ", po boku Jakea Gyllenhaala a Isebelli Rosselini. O rok neskôr stvárnila jednu z úloh vo filme "Aloft", po boku Jennifer Connelly a Cilliana Murphyho. 
V roku 2015 hrala vo francúzskom filme "Boomerang". O rok neskôr sa podieľala na réžii dokumentárneho filmu "Zajtrašok", v ktorom aj stvárnila jednu z hlavných postáv. V roku 2017 si zahrala po boku herca Guillaumea Caneta, vo filme "Môj syn". 
V máji 2021 mal premiéru film "Kyslík", v ktorom stvárnila hlavnú úlohu. V decembri 2021 mal premiéru film "The Nightingale"., v hlavnej úlohe s herečkami Elle a Dakotou Fanning,
Súkromný život.
Jej manželom v rokoch 2005 až 2009 bol francúzsky herec Julien Boisselier. V roku 2013 sa jej narodil syn, Léo, ktorého má so svojim druhým manželom. Jeho meno odmieta prezradiť.
Všešportový areál

Všešportový areál (skrátene VŠA), bol viacúčelový štadión v Košiciach. Štadión mal kapacitu 30 312 osôb a bol postavený v roku 1976. Rozloha areálu bola zhruba 60 hektárov.
História.
Začiatkom 60. rokov sa prvýkrát diskutovalo o výstavbe Všešportového areálu (VŠA). Športový komplex mal vyrásť na mieste, kde sa nachádzalo aj mestské smetisko. S prípravnými prácami sa začalo koncom 60. rokov a s reálnou výstavbou o niekoľko rokov neskôr. Prispieť na výstavbu štadióna mohli aj obyvatelia Košíc a okolia, ktorí si mohli kúpiť tzv. "tehličky" (poukážky), ktoré dokazovali, že ich majiteľ prispel na výstavbu VŠA. Časť predstaviteľov VSS Košice v roku 1970 odletela do Mexika na svetový futbalový šampionát, kde skúmali tamojšie štadióny. Centrálny štadión sa mal spočiatku podobať na olympijský štadión v Mníchove, no nakoniec sa z pôvodných zámerov zrealizovalo veľmi málo.
Všešportový areál bol oficálne otvorený zápasom proti ZVL Žilina 29. februára 1976. Štadión bol primárne používaný na futbalové zápasy. Bol zbúraný v roku 2011. Za svoju existenciu bol šesťkrát domácim štadiónom Česko-slovenského národného mužstva a štyrikrát Slovenského národného mužstva. Klub VSS Košice, neskôr premenovaný na ZŤS Košice a 1. FC Košice, na štadióne hral až do roku 1997. Na štadióne si zahrali aj mužstvá ako: Juventus Turín, Sparta Praha a Celtic Glasgow. Komplex sa skladal aj z niekoľkých futbalových tréningových ihrísk, basketbalových a hádzanárskych ihrísk a miesta pre zápasenie v interiéri. Posledný zápas sa na štadióne odohral v roku 2004. V roku 1994 štadión navštívil aj brazílsky futbalista Pelé. Slovenská liga sa na ňom prestala hrávať najmä kvôli nutnej prestavbe, ale aj kvôli miliónovým dlhom klubu 1. FC Košice. Na demoláciu štadióna dalo povolenie Mesto Košice už v roku 2010, no s búraním sa začalo až o rok neskôr. Na štadióne mala 21. septembra 1991 koncert aj britská hardrocková hudobná skupina Deep Purple.
Nový štadión.
Klub plánoval výstavbu nového štadióna pre 20 000 divákov v susedstve starého nepoužívaného Všešportového areálu. Odhadované náklady na štadión predstavovali 28 miliónov eur. Konštrukcia však spustená nebola a namiesto štadióna v tomto areáli vznikla v roku 2020 Košická futbalová aréna pri Obchodnom centre Cassovia.
Medzištátne stretnutia.
Všešportový areál bol dejiskom desiatich medzištátnych zápasov. Reprezentácia sa v Košiciach predstavila šesťkrát, v dvoch priateľských a štyroch súťažných zápasoch nenašla premožiteľa. Prvý zápas odohrala krátko po otvorení areálu 10. marca 1976 so (2:2) pred rekordnou návštevou 40.000 divákov. V kvalifikácii o postup na ME 1992 vyhrala nad 1:0, v kvalifikácii o postup na MS 1994 odohrali čs. futbalisti už pod hlavičkou RČS (Reprezentácia Česka a Slovenska) tri víťazné stretnutia, nezabudnuteľná bola najmä výhra 5:2 nad silným s hetrikom Petra Dubovského. 
Dubovský skóroval dvakrát aj v prvom zápase v Košiciach 8. marca 1996 proti (2:1). Slovensko odohralo vo Všešportovom areáli tri kvalifikačné stretnutia o postup na ME 1996, to posledné 15. novembra 1995 s (0:2) bolo zároveň jedinou prehrou reprezentácie na tomto štadióne.
Miriam Kičiňová

Mgr. art. Miriam Kičiňová (* 23. október 1985, Trebišov) je slovenská dramaturgička, herečka, pedagogička a recenzentka.
Od januára 2021 je riaditeľkou Činohry SND.
Životopis.
Absolvovala štúdium dramaturgie a teórie a kritiky divadelného umenia na Vysokej škole múzických umení v Bratislave (2009). V rokoch 2009 – 2010 pôsobila ako pedagogička na Cirkevnom konzervatóriu v Bratislave a Konzervatóriu v Košiciach. Už počas štúdia sa venovala dramaturgickej, ale aj recenzentskej činnosti pre projekt "Monitoring divadiel na Slovensku" či pre časopis KØD. Bola pri založení študentského kritického časopisu "Reflektor". Momentálne pracuje ako lektorka dramaturgie Slovenského národného divadla. Okrem praktickej dramaturgie sa venuje i recenzentskej a pedagogickej činnosti. V Činohre SND vedie vzdelávacie programy i dielňu tvorivého písania. V rámci praktickej dramaturgie realizovala v Činohre SND inscenácie (Rivers of Babylon, Polnočná omša, Prorok Štúr a jeho tiene a ďalšie). Pripravuje a napĺňa koncept hracieho priestoru "Modrý salón", kde vznikajú inscenácie hier písaných na telo herca, realizujú sa diskusné večery i scénické čítania. Ako dramaturgička spolupracovala aj s Divadlom LUDUS, Divadlom Andreja Bagara v Nitre, Divadlom Jonáša Záborského v Prešove a intenzívne ako externá dramaturgička aj so Štátnym divadlom Košice.
Double Asteroid Redirection Test

Double Asteroid Redirection Test (skratka DART) je prebiehajúca misia NASA, ktorej hlavným cieľom bol dopad sondy na povrch mesiačika Dimorfos potenciálne nebezpečnej blízkozemskej binárnej planétky 65803 Didymos s dôsledkom zmeny jeho obežnej dráhy. Tento experiment má overiť, či je možné týmto spôsobom odkláňať planétky a meteority z kolíznej dráhy so Zemou. Projekt DART je súčasťou overovania stratégii planetárnej obrany.
Sonda bola vynesená 24. novembra 2021 raketou Falcon 9 z Vandenbergovej leteckej základne v USA a 27. septembra 2022 o 01:14 SELČ (resp. 26. septembra 2022 23:14 UTC) s mesiacom úspešne kolidovala. NASA potvrdila úspešné odklonenie objektu. Ide tak o prvú úmyselnú zmenu pohybu nebeského objektu a ukážku technológie vychyľovania asteroidov v plnom rozsahu.
15 dní pred impaktom bol zo sondy uvoľnený sprievodný 6U cubesat LICIACube, zabezpečujúci zber dát a snímkovanie bezprostredne po impakte. V roku 2026 by potom k dvojplanétke mala doraziť európska sonda Hera, ktorá by ju mala ďalej podrobnejšie skúmať.
Pôvodný projekt uvažoval so spoluúčasťou ESA (projekt AIDA), ale ESA od projektu neskôr odstúpila.
Petkovec (rozlišovacia stránka)

Petkovec môže byť:
Európska liga vo volejbale mužov 2014

Európska liga vo volejbale mužov 2014 bol 11. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v 15 dejiskách všetkých zúčastnených tímov od 5. júna – 27. júla 2014, za účasti 10 tímov rozdelených do 2 skupín. Víťazi skupín a tímy na druhom mieste postúpili do final four, ktoré sa hralo systémom doma&amp;vonku. Víťaz Európskej ligy a finalista mal právo štartovať vo Svetovej lige v 3. skupine. Vo finále zvíťazilo premiérovo družstvo Čiernej hory.
Tento rok sa nehral Final Four, tiež sa nehral turnajový systém štyroch tímov v každej krajine zo skupiny. Namiesto toho bolo desať tímov rozdelených do dvoch skupín a hralo sa jedno kolo s každým, keď sa hrali dva zápasy doma a dva zápasy vonku, každý tím mal spolu osem zápasov. Dva najlepšie umiestnené tímy postúpili do semifinále, kde sa už na víťaza používal vyraďovací systém.
Péter Jakab (architekt)

Péter Jakab (* 1. september 1834, Košice – † 20. apríl 1903, Košice) bol košický architekt, stavebný podnikateľ a najstarší člen rodiny Jakabovcov.
Životopis.
Narodil sa 1. septembra 1834 v Košiciach. V šťastnom manželstve s Josefou, rod. Hanserovou prežil 44 rokov. Vychovali spolu troch synov – Árpáda, Gejzu a Vojtecha. V roku 1860 založil v Košiciach stavebnú firmu, ktorá niekoľko desaťročí prosperovala v oblasti stavebného podnikania a architektúry. Roku 1876 sa stal majiteľom obchodu so stavebninami. Od roku 1878 vlastnil v Košiciach tehelňu. Na krajinskej výstave v Budapešti roku 1885 získal za expozíciu, ktorou prezentoval výsledky svojho dlhoročného úspešného stavebného podnikania, zlatú medailu (kríž Františka Jozefa). V roku 1889 bol jedným zo zakladajúcich členov slobodomurárskej lóže "Resurrexit" v Košiciach. Tehelňu, vlajkovú loď rodinnej firmy, roku 1898 s dôverou zveril svojmu najmladšiemu synovi Vojtechovi. Okrem podnikania v oblasti stavebníctva pôsobil aj v mestskom zastupiteľstve a bol členom "Živnostenského spoločenstva" a presbyterstva evanjelickej cirkvi. Zomrel 20. apríla 1903. Pochvovaný bol 23. apríla 1903 na cintoríne svätej Rozálie v Košiciach.
Jakabov palác.
Peter Jakab si v roku 1899 vystaval palác v pseudogotickom slohu pri mlynskom náhone. Podnet a nápad na výstavbu vyšiel z gotickej architektúry Dómu sv. Alžbety, pri rekonštrukcii ktorého získal značný stavebný materiál. Projekt vypracovali jeho synovia Arpád a Gejza. V roku 1945 bola budova sídlom prezidenta Československa. V rokoch 1992 – 2000 v budove sídlila "Britská rada" (British Council). V súčasnosti je palác kvôli neukončenému súdnemu sporu ohľadom vlastníctva, uzatvorený.
Hotel Schalkház.
Hotel Schalkház (neskôr "Slovan") bol postavený v druhej polovici 19. storočia. Postaviť ho dal miestny bohatý hostinský a veľkoobchodník s vínom, Leopold Schalkház. Hotel v eklektickom slohu vybudoval staviteľ Peter Jakab podľa projektu Ľudovíta Freya z Budapešti. Otvorený bol v auguste 1873 a pol pomenovaný podľa majiteľa – "Schalkház". V roku 1945 Schalkház premenovali na "Slovan". Hotel DoubleTree bol otvorený 19. februára 2009.
Krematórium v Košiciach

Krematórium v Košiciach je krematórium situované na Zelenom dvore 2702/1 v Košiciach – mestskej časti Sídlisko Ťahanovce, teda v severovýchodnej časti katastrálneho územia Košíc, v blízkosti diaľnice D1. Vlastní ho mesto Košice a prevádzkuje mestská príspevková organizácia Správa mestskej zelene v Košiciach. Pri krematóriu sa rozprestiera urnový háj a cintorín.
Komplex bol postavený v rokoch 1975 – 1981 Pozemnými stavbami, n. p., Košice na základe projektu architekta Pavla Merjavého z rokov 1972 – 1975. Budova bola navrhnutá „ako pevná horizontálna línia vložená do krajiny, s dominujúcou prevýšenou hmotou obradovej siene“.
Zrútenie časti strechy.
11. apríla 2022 sa počas smútočného obradu zrútila časť strechy krematória. Správa mestskej zelene v Košiciach, ktorá krematórium spravuje predpokladá, že kompletná oprava škôd potrvá niekoľko mesiacov.
Drevovláknitá doska

Drevovláknitá doska (skr. DVD; angl. "wood fibreboard") alebo vláknitá doska je doska (doskový materiál) na báze dreva, ktorá je hrubá najmenej 1,5 mm a je vyrobená z lignocelulózových vláken pôsobením tepla a/alebo tlaku. Väzba vláken vzniká buď splsťovaním vláken a ich prirodzenou vlastnosťou adhézie, alebo pridaním syntetického spojiva k vláknam. Doska môžu obsahovať ďalšie prísady.
Charakteristika.
Drevovláknitá doska sa vyrába z vlákien dreva alebo iných lignocelulózových materiálov. Súdržnosť je spôsobená usporiadaním vlákien a ich inherentnými a adhéznymi vlastnosťami. Na zvýšenie pevnosti, odolnosti voči vlhkosti, ohňu, hmyzu, hnilobe alebo na zdokonalenie iných vlastností možno v priebehu výroby pridávať spojivá a iné komponenty. Táto definícia sa vzťahuje na výrobu mokrým spôsobom. Mokrým výrobným procesom sa vyrába mäkká drevovláknitá doska (hobra) určená na izoláciu stien.
Na lepenie dosky sa používa čiastočne aj lepiaca schopnosť lignínu. Lignín má termoplastické schopnosti, tzn. zvýšenou teplotou zmäkne a prekladaním vlákien sa opäť slepí v novej forme.
Klasifikácia.
Podľa hustoty materiálu:
Lisované vláknité dosky:
Sušené vláknité dosky:
Podľa spôsobu výroby:
Sonic Unyon

Sonic Unyon Recording Company je kanadské nezávislé hudobné vydavateľstvo so sídlom v Hamiltone v štáte Ontário, ktorú v roku 1993 založili Sandy McIntosh, Mark Milne a Tim Potocic. Je ďalším z mnohých vydavateľstiev, ktoré podporujú nezávislú rockovú scénu.
Väčšina spoločností, okrem Caroline Distribution, distribuuje hudbu Sonic Unyon. Okrem iného sú to Jagjaguwar a Fearless Records.
Európska liga vo volejbale mužov 2015

Európska liga vo volejbale mužov 2015 bol 12. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v 12 dejiskách všetkých zúčastnených tímov od 3. júla – 14. augusta 2015. 12 tímov je rozdelených do dvoch skupín hrá sa systémom dvojzápasov spolu 10 zápasov. Víťazi skupín a tímy na druhom mieste postúpili do Final four. Víťaz Európskej ligy mal právo štartovať vo Svetovej lige v 3. skupine. Vo finále zvíťazilo premiérovo družstvo Slovinska.
Obývateľná základňa

Obývateľná základňa (iné názvy: základňa, trvalá základňa, trvalo osídlená základňa, vesmírna, al. kozmická základňa) (rus. жилая база) je obývateľné zariadenie umožňujúce pobyt človeka bez skafandra na inej planéte, alebo vesmírnom telese, zabezpečujúc mu podmienky pre život, oddych a prácu. Obývateľné základne sú jedným zo základných prvkov vesmírnej architektúry kolonizácie vesmíru.
Hlavný rozdiel základne na vesmírnom telese oproti kozmickej stanici v otvorenom vesmíre je v prirodzenej gravitácii, ktorá život na základni síce zjednodušuje, ale komplikuje logistiku zásob a posádok. Veľkou výhodou trvalých základní je možnosť ISRU, (angl. "In situ resource utilization") - využitia miestnych zdrojov na zvýšenie sebestačnosti a radiačnej a protimeteorickej ochrany základne.
Základné funkcie.
Medzi základné funkcie základne patrí:
Mobilné a dočasné základne väčšinu týchto potrieb spravidla zabezpečujú zo zásob. Pri stabilných a najmä trvalých základniach sa predpokladá väčšia miera ISRU - využitia miestnych zdrojov. Pre kolonizáciu planét je ideálne dosiahnuť aspoň čiastočnú sebestačnosť a to najmä uvedeným využitím miestnych zdrojov a recykláciou.
Plánované základne.
Najpravdepodobnejšie dôjde najskôr ku kolonizácii Mesiaca a vybudujú sa základne na Mesiaci (angl. "Moonbase") a následne základne na Marse (angl. "Mars base").
Simulovaný pobyt.
Vzhľadom na špecifické podmienky spolužitia obyvateľov základne a vývoj a testovanie technologických zariadení, sa realizovalo a realizuje mnoho simulačných projektov.
Štola 88.
Významným projektom v Česko-Slovensku bol v roku 1988 multidisciplinárny izolačný projekt Štola 88, ktorý simuloval cestu na Mars. Časť tímu sa po roku 2007 zúčastnila ruského projektu podobného zamerania - Mars 500.
HI-SEAS.
HI-SEAS je projekt simulovaného pobytu na Marse - stanica vyvinutá pre NASA, kde v roku 2018 bola veliteľkou expedície jej súčasná riaditeľka, slovenka Michaela Musilová.
Projekt Moonwalk.
v rámci projektu Moonwalk bol testovaný modul SHEE (angl. "Self-deployable Habitat for Extreme Environments"). Flexibilný prístrešok - "habitat" - do extrémnych podmienok, v ktorom môže posádka dvoch ľudí bez zásahu zvonka prežiť dva týždne.
Sci-fi.
Vesmírne základne sa vyskytujú v rôznej literatúre i filmoch. Realisticky boli zobrazené napr. vo filmoch Marťan, Moon, alebo Avatar
Mária Krásnohorská

Mária Krásnohorská (* 15. august 1949, Tovarníky) je slovenská diplomatka, bývalá veľvyslankyňa Slovenska.
Diplomatické pôsobenie.
V rokoch 1994 až 1998 bola stálou predstaviteľkou Slovenska na Stálej misii pri OSN v Ženeve.
Bola tiež generálna tajomníčka slovenskej komisie pre UNESCO.
V marci 2021 jej minister zahraničnách vecí a európskych záležitostí Ivan Korčok udelil Medailu za zásluhy o slovenskú diplomaciu. 
Francúzsko.
Do funkcie bola potvrdená 1. novembra 2001. Pred pôsobením v Paríži bola riaditeľka Odboru štátov západnej a južnej Európy a severnej Ameriky. Jej predchodcom bol od roku 1997 Vladimír Valach a nástupcom do roku 2010 Ján Kuderjavý. V pozícii veľvyslankyne vo Francúzsku a stálej delegátky Slovenska pri UNESCO prevzala 25. novembra 2005 potvrdenie o zápise fujary na Zoznam diel nehmotného kultúrne dedičstva ľudstva.
Taliansko.
V Ríme pôsobila v rokoch 2011 až 2015, jej predchodca bol Stanislav Vallo.
21. júna 2011 odovzdala svoje poverovacie listiny prezidentovi Talianskej republiky Giorgiovi Napolitanovi. Poverovacie listiny v Republike San Maríno odovzdala kapitánom regentom 20. októbra 2011. Jej nástupcom sa v roku 2015 stal Ján Šoth.
Veronika Erteová

Veronika Erteová () je lotyšská diplomatka, od roku 2017 veľvyslankyňa Lotyšska na Slovensku, v Rakúsku, Lichtenštajnsku a Švajčiarsku.
Životopis.
17. decembra 2015 bola akreditovaná ako veľvyslankyňa pri Svätej stolici.
Veľvyslankyňa na Slovensku.
Vo Viedni pobýva od septembra 2017. Veľvyslankyňou v Rakúsku je od 9. októbra 2017. Je akreditovaná tiež pre Slovensko, Lichtenštajnsko a Švajčiarsko. Prezident Andrej Kiska veľvyslankyňu prijal 18. júna 2018. 23. januára 2018 sa stretla s vtedajším štátnym tajomníkom Ivanom Korčokom. Vo februári 2020 absolvovala stretnutie so štátnym tajomníkom Františkom Ružičkom. Dôkazom dobrých slovensko-lotyšských vzťahov boli aj návštevy všetkých najvyšších ústavných činiteľov Lotyšska na Slovensku počas predošlého pol druha roka.
Európska liga vo volejbale mužov 2016

Európska liga vo volejbale mužov 2016 bol 13. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v 5 dejiskách od 3. júna – 2. júla 2016. 8 tímov je rozdelených do dvoch skupín hrá sa turnajovým systémom, dva turnaje každý s každým. Najlepší dvaja zo skupiny postupujú do Final Four. Víťaz Európskej ligy mal právo štartovať vo Svetovej lige v 3. skupine. Vo finále zvíťazilo premiérovo družstvo Estónska.
Teplota spaľovania

Teplota spaľovania (iné názvy: spaľovacia teplota, teplota plameňa, teplota horenia) je teplota spalín dosiahnutá pri spaľovaní paliva. Závisí od výhrevnosti a množstva paliva, privádzaného vzduchu, miery vyhorenia paliva a množstva a zloženia spalín. Rastie spolu so spaľovacím teplom.
Adiabatická teplota spaľovania.
Ak ignorujeme stratu tepla do okolia (t.j. do stien ohniska) a disociáciu spalín (resp. vodnej pary a oxidu uhličitého), nazýva sa teplota spaľovania adiabatická (alebo teoretická) teplota spaľovania (alebo horenia alebo plameňa) alebo teplota nechladeného plameňa.
Tabuľka adiabatických teplôt spaľovania pre vybrané látky vo vzduchu a v kyslíku za normálnych podmnienok.
Ustina

Ustina () je dedina ležiaca v južnom Bulharsku. Nachádza sa v Plovdivskej oblasti v okrese Rodopi. Dedina leží na severnom úpätí pohoria Rodopy.&lt;ref name="https://rodopi-bg.org"&gt;https://rodopi-bg.org&lt;/ref&gt;
Názov.
Predpokladá sa, že názov dediny pochádza od názvu pevnosti Justina, ktorá bola vybudovaná na skalách nad mestom v období panovania byzantského cisára Justiniána.
Poloha.
Ustina leží na severnom úpätí západorodopského horského chrbta Černatica () v nadmorskej výške od do . Nachádza sa 2829 kilometrov juhozápadne od Plovdivu, 12 kilometrov južne od mesta Stambolijski a 3 kilometre západne od mesta Peruštica. Priama vzdušná vzdialenosť od hlavného mesta Sofia je .
Náboženstvo.
V dedine žijú bulharskí pravoslávni obyvatelia, ako aj moslimskí veriaci. V minulosti bolo v dedine Ustina rozšírené tzv. paulikánstvo.
Dejiny.
Územie dediny bolo obývané už v období staroveku kmeňom Trákov, čo bolo doložené pri archeologických prieskumoch pri ktorých sa našli zvyšky niekoľkých tráckych sídiel. Z nich najvýznamnejšia bola osada s názvom "Besapara" (), ktorá bola v 2. storočí pred Kr. veľkým administratívnym centrom oblasti a ktorá sa tiahla od bývalej dediny Pastuša (dnes štvrť mesta Peruštica) až po dnešné mesto Kričim. V období panovania rímskeho cisára Trajána bola v blízkosti dnešnej dediny Ustina vybudovaná transkontinentálna cesta, ktorá bola treťou takouto cestou postavenou počas Trajánovho panovania.
Hospodárstvo.
Väčšina hospodárskej činností v dedine je spojená s poľnohospodárstvom. Medzi hlavné oblasti záujmu patrí pestovanie zeleniny (prevažne rané a stredne rané odrody rajčiakov a piepor) ako aj pestovanie viniča a chov hospodárskych zvierat. Množstvo obyvateľov z dediny dochádza za robotou do blízkych miest.
Pamiatky a zaujímavosti.
Najvýznamnejšou sakrálnou pamiatkou obce je Chrám svätých Cyrila a Metoda. V centrálnej časti dediny sa nachádza chránený historický pamätný topoľ. Juhovýchodne, vo vzdialenosti približne 1,5 kilometra od dediny, sa nachádzajú zvyšky bývalej pevnosti. V okolí dediny sa nachádzajú aj zvyšky starej rímskej vojenskej cesty, ktorá viedla cez Rodopy do oblasti Egejského mora. V blízkosti dediny sa nachádza Ustinský vodopád a v jeho blízkosti v skalách nad dedinou Kaplnka svätého Juraja. K pamiatkam vedie značkovaná ekotrasa. 
Infraštruktúra.
Dedina má pravidelné autobusové spojenie s mestami Plovdiv a Stambolijski.
Power trio (rozlišovacia stránka)

Power trio alebo Power Trio môže byť:
Pobrežná hliadka

Pobrežná hliadka môže byť:
Péter Jakab

Péter Jakab môže byť:
Praženica

Praženica (iné názvy: škvarenina, vaječnica; menej vhodne: "miešané vajcia"; nárečovo: "jaječnica", "pankúch", "ponkuh", "rantota", "ratota", "škvarelina", "škvarerina", "škvarenica") je druh jedla, ktorý sa pripravuje z pražených vajec.
Príprava.
Na prípravu sú potrebné vajcia, cibuľa, tuk, soľ a prípadne aj údenina; na dozdobenie pažítka alebo petržlenová vňať. Na tuku sa dozlata opraží cibuľka. Následne sa do nej pridá údenina (keď sa zvolí ako prísada) a dá sa opražiť. Ďalej sa do zmesi pridajú celé vajcia. Jedlo sa osolí a za stáleho miešania sa nechá stuhnúť. Na záver ho možno dozdobiť pažítkou alebo petržlenovou vňaťou.
Význam.
Podľa americkej štúdie zverejnenej v časopise "Obesity" patrí toto jedlo medzi najzdravšie raňajky. Podľa výskumu podporujú mastné raňajky rýchlejšie spaľovanie tukov počas celého dňa.
Európska liga vo volejbale mužov 2017

Európska liga vo volejbale mužov 2017 bol 14. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa v 5 dejiskách od 9. júna – 2. júla 2017. 8 tímov je rozdelených do dvoch skupín hrá sa turnajovým systémom, dva turnaje každý s každým. Najlepší dvaja zo skupiny postupujú do Final Four. Vo finále zvíťazilo premiérovo družstvo Ukrajiny.
Vojtech Bukovský

Vojtech Bukovský (* 4. november 1894, Košice – † 30. november 1963, Krompachy) bol slovenský atlét, olympijský rozhodca a zakladateľ Medzinárodného maratónu mieru v Košiciach.
Životopis.
Bol syn židovského obchodníka s farbami. Jeho rodným menom bolo meno "Béla Braun", zmaturoval na košickom reálnom gymnáziu. Telocvik ho vyučoval Ľudovít Kmeťko, ktorý bol pod menom "Lajos Aradi-Kmetykó" oporou strieborného tímu uhorských gymnastov na štokholmskej olympiáde v roku 1912. V Budapešti na dvakrát vyštudoval povolanie stavebného inžiniera (kvôli prvej svetovej vojne). Na vojne slúžil v delostrelectve rakúsko-uhorskej armády. Po štúdiu sa vybral na olympijské hry v roku 1924 v Paríži. Počas svojho výletu na hrách, písal do denníka "Kassai Napló", ktorý vychádzal v maďarčine. Veľmi ho nadchli bežci z Fínska a všeobecne koncept tunajšieho maratónu. Keďže bol mužom činu, získal postupne súhlas najprv – východoslovensko-podkarpatského okrsku Česko-Slovenskej atletickej únie, potom podporu náčelníka košickej polície, plzenského rodáka Antonína Zikmunda a tak 107 dní po parížskom maratóne odštartovali dňa 28. októbra 1924 (Deň republiky, výročie vzniku Česko-Slovenska) v Turni nad Bodvou historicky "I. košický maratón".
Braun sa v mladosti taktiež venoval vrhu guľou a päťboju, neskôr aj šermu a lyžovaniu. Do histórie športu sa však predovšetkým zapísal najmä ako iniciátor a organizátor podujatí ako, Majstrovstvá Slovenska v zápasení, šerme aj v boxe a cyklistických pretekov Košice – Tatry – Košice.
Vďaka úspechu pri založení košického maratónu a znalosti množstva jazykov bol neskôr rozhodcom maratónskeho behu na olympijských hrách 1928 v Amsterdame aj na prvých Majstrovstvách Európy v Turíne 1934 a v Paríži 1938. "Béla-báči" napriek svojmu židovskému pôvodu prežil druhú svetovú vojnu a po nej si zmenil priezvisko na Bukovský.
V roku 1951 sa na zhruba osem rokov vrátil na čelo organizačného výboru košického maratónu. Pod jeho vedením v roku 1952 dostal názov "Medzinárodný maratón mieru", ktorý nesie do dnes. V roku 1957 bol iniciátorom zrodu Maratónskeho klubu (pôvodne "Maratónsky komitét") a jeho prvým predsedom. V roku 1963 sa na organizácii ročníka maratónu podieľal posledný krát. Keďže za svoj život prekonal dva infarkty, cestou na Plejsy, kde sa mala uskutočniť jeho prednáška na školení lyžiarskych rozhodcov, zomrel. V roku 2014 sa stal členom Siene slávy slovenskej atletiky in memoriam.
Busta.
Dňa 14. septembra 2018 bola na Námestí Maratónu mieru v Košiciach odhalená jeho bronzová busta. Autorom busty bol už zosnulý, Arpád Račko. Nachádza sa v bezprostrednej blízkosti Pamätníka maratónu mieru, ktorá je taktiež dielom majstra Arpáda Račka. Bukovského busta je jedným z jeho posledných diel pred úmrtím v roku 2015. Celková hodnota diela bola zhruba 30 000 €.
Župné voľby 1923

Voľby do župných zastupiteľstiev v roku 1923 boli prvé a zároveň jediné voľby svojho druhu, ktoré sa v medzivojnovom Československu uskutočnili. Neprebiehali na území celého štátu, ale iba na území Slovenska. Z hľadiska výsledkov išlo o prvé víťazstvo Slovenskej ľudovej strany (neskôr HSĽS). Celkové výsledky neboli nikdy oficiálne publikované. Súčasne sa s týmito voľbami konali aj voľby do okresných zastupiteľstiev. Vzhľadom na zrušenie žúp a zavedenie krajinského zriadenia v roku 1928 sa ďalšie voľby do žúp nekonali a vystriedali ich voľby do krajinského zastupiteľstva v roku 1928 a v roku 1935.
Súhrnné výsledky.
Výsledky uverejnené v novinách Slovenské slovo (nejde o úradné výsledky):
Oficiálne výsledky neboli nikdy publikované. Podľa regionálnych výskumov ale dopadli neúspechom vládnych a štátotvorných síl (tzv. ). Čechoslovakistické a centralistické strany získali spolu okolo 66 mándatov z 210.
Bratislavská župa.
Výsledky.
V Bratislavskej župe zvíťazili protivládne a opozičné strany. Županom sa stal agrárnik – Matej Metod Bella.
Podtatranská župa.
Výsledky.
V Podtatranskej župe zvíťazila Slovenská ľudová strana. Županom sa stal Ján Sekáč, vymenovaný československou vládou.
Považská župa.
Výsledky.
V Považskej župe získala v župnom zastupiteľstve Slovenská ľudová strana absolútnu väčšinu kresiel. Županom bol ale vymenovaný politik Agrárnej strany, Jozef Országh.
Zvolenská župa.
Výsledky.
V Zvolenskej župe vyhrala s malým predstihom Slovenská ľudová strana. Županom sa stal Juraj Slávik z Agrárnej strany.
Košická župa.
V Košickej župe zvíťazili protivládne a opozičné sily. Je to ale jediný kraj, kde nezvíťazila Slovenská ľudová strana. Najviac mandátov získala Agrárna strana. Županom sa stal Ján Rumann, ktorý bol predstaviteľom Národnej strany.
Európska liga vo volejbale mužov 2018

Európska liga vo volejbale mužov 2018 bol 15. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konal sa od 19. mája – 16. júna 2018. Po veľkej reorganizácií Svetovej ligy (a zmene názvu na Ligu národov) sa Európskej ligy zúčastnilo rekordných 20 tímov. Súťaž sa rozdelila podľa rebríčka na Zlatú a Striebornú Európsku ligu. Víťaz Final four Striebornej časti EL postúpil vyššie do Zlatej Európskej ligy a najhorší tím Zlatej EL zostúpil do Striebornej Európskej ligy. Víťaz a finalista Final four Zlatej EL mal práv štartovať na Vyzývacom pohári v boji o účasť v Lige Národov. Víťazi základných skupín Zlatej časti EL postupujú spolu s usporiadateľom záverečného turnaja do Final four. V striebornej časti EL postupujú najlepší dvaja zo skupiny do Final Four spolu s usporiadateľom záverečného turnaja. V skupine sa hrá systémom doma&amp;vonku. V Zlatej časti Európskej ligy zvíťazilo po druhýkrát družstvo Estónska. Striebornú časť Európskej ligy vyhralo a postúpilo do Zlatej Európskej ligy družstvo Chorvátska.
Final four Striebornej Európskej ligy.
 Skopje
Final four Zlatej Európskej ligy.
 Karlovy Vary
Dom umenia (Košice)

Dom umenia je budova bývalej neologickej synagógy, ktorá sa nachádza v Košiciach, mestskej časti Staré Mesto na Moyzesovej ulici. Budova slúži ako sídlo Štátnej filharmónie Košice.
História.
V roku 1925 vyhral Ľudovít Kozma z Budapešti medzinárodný konkurz na výstavbu neologickej synagógy v Košiciach. Od roku 1867 sa už jedna synagóga neďaleko tohto miesta nachádzala, no táto mala byť omnoho väčšia. Mala kapacitu 1100 ľudí, pričom 600 sedaniel bolo určených pre mužov a 500 pre ženy.
Pôvodná budova synagógy bola koncentrovaná centrála s výraznou kupolou ukončenou cibuľovitou lucernou na vrchole. Interiér modlitebne bol založený na kruhovom pôdoryse a obsahoval impozantné prevýšenie. Hlavný vstup do synagógy zvýrazňoval dominatný štvorstĺpový portikus. V päťdesiatych rokoch, keď bola budova prestavaná, nahradili portikus ťažkopádnou hmotou vstupného vestibulu.
Dnešný Dom umenia má elipsovitá kupolu, ktorá na dlhšej osi meria 24 metrov a na kratšej 21 metrov. Výška budovy je 37 metrov. Stavbu realizovali bratia Bárkányovci a dokončenú stavbu odovzdali v roku 1927. Slávnostné vysvätenie synagógy v tom istom roku vykonali traja rabíni za účasti zástupcov židovských obcí a značnej časti košickej verejnosti. V 50. rokoch 20. storočia prešla synagóga do vlastníctva miestneho národného výboru. Začiatkom 60. rokov bola synagóga na ľavo od Domu zbúraná. V roku 1962 dostal Dom novú prístavbu v podobe foyera s tanečným parketom, sálou, šatňami a salónikmi. Vchod do budovy bol posunutý k Moyzesovej ulici. Nad vchodové dvere bol umiestnený nápis "Dom umenia" a zároveň aj podobyzne 3 múz. Od roku 1968 v budove sídli Štátna filharmónia Košice. Po vzniku samospráv v roku 1991 prešla budova do vlastníctva Mesta Košice. Dom umenia sa stal centrom kultúry, ktorým je do dnes. V sále za jej existenciu skúšal ja Luciano Pavarotti a Jordi Savall. A v roku 2013, keď boli Košice Európskym hlavným mestom kultúry, tu vystúpil aj Tokijský metropolitný symfonický orchester. Budova prešla výraznými rekonštrukciami v roku 1998 a 2018.
Spor o vlastníctvo.
Košická "Židovská náboženská obec" sa s mestom Košice o vlastníctve Domu umenia súdi od roku 1995. V roku 2014 odštartovalo občianske združenie "B'nai B'rith Concordia" online petíciu porozumenia ("memorandum"). Cieľom petície je získať podporu na navrátenie neologickej synagógy židovskej komunite. Mestskí poslanci po dvojhodinovej búrlivej diskusii odročili rokovanie o návrhu "Memoranda o porozumení a spolupráci medzi mestom a košickou Židovskou náboženskou obcou". Komunita o synagógu prišla v roku 1955, núteným predajom štátu za 900 tisíc korún. V roku 2021 budova stále patrí mestu.
Dom umenia

Dom umenia môže byť:
Zoznam mott členských štátov Spojených štátov

Tento článok sa zaoberá mottami členských a teritoriálnyh štátov Spojených štátov amerických.