burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Viliam Čacho

Mgr. Viliam Čacho (* 11. december 1977) je bývalý slovenský hokejový útočník a hokejový tréner. V drese odohral tri zápasy, v ktorých strelil 1 gól a získal na Zimnej univerziáde v roku 2001 zlatú medailu. V najvyššej slovenskej súťaži odohral vyše päťsto zápasov, najväčší klubový úspech dosiahol v sezóne 2005/2006, keď s Nitrou získal bronzové medaily. 
Klubový hokej.
Je odchovancom Trenčína, s extraligovým hokejom začínal v Banskej Bystrici v ročníku 1998/99. Neskôr hrával v MHC Martin a MsHK Žilina, od sezóny 2004/05 do sezóny 2006/07pôsobil v HK Dynamax Nitra, kedy prestúpil do Dukly Trenčín. V sezóne 2007/08 sa stal štvrtým najproduktívnejším hráčom mužstva. Oblieka dres s číslom 48. V sezóne 2008/09 nebol klub s jeho výsledkami spokojný a v januári ho uvoľnil do MsHK Garmin Žilina. 
V sezóne 2009/10 hral v Poľsku za klub KH Sanok. Jeho posledným hráčskym angažmánom bol prvoligový klub Dukla Michalovce.
Štatistiky.
"(klubové štatistiky sú z 19. marca 2009)"
Rodinný život.
Viliam Čacho je ženatý a má dve deti. Jeho syn Viliam je slovenským hokejovým reprezentanom.
Martin Vozdecký

Martin Vozdecký (* 11. máj 1978, Zlín) je český hokejista hrajúci na poste útočníka. Meria 180 cm a váži 86 kg (2006). 
Klubový hokej.
Rodák zo Zlína, najvyššiu súťaž prvýkrát okúsil v drese Vsetína. Sezóny 2000/01 až 2003/04 odohral v Martine, okrem ročníka 2002/03, kedy pôsobil v Žiline a opäť vo Vsetíne. Od sezóny 2004/05 pôsobil štyri roky v klube slovenskej extraligy HK Dynamax Nitra, ročník 2007/08 dohral v tíme nemeckého druholigistu EV Ravensburg. Sezónu 2008/09 začal v klube HKm Zvolen, ale už po šiestich zápasoch odišiel a vrátil sa na Moravu, kde v súčasnosti pôsobí v tíme HC Havířov.
Zaujímavosti.
Martin Vozdecký je slobodný. Prezývajú ho "Vozďa". Ako svoj hráčsky vzor uviedol spoluhráčov Vladimíra Vlka a Jozefa Mihalika. Za jeho najväčšiu kvalitu možno označiť rýchlosť a prehľad v hre, naopak slabinou sú časté kolísavé výkony.
Koga (plachetnica)

Koga je nemecká obchodná plachetnica z 13.–15. storočia.
Vznikla z frízskej hoggy a anglickej kogy, od ktorých prevzala aj zadné plutvové kormidlo, ktoré je zavesené v strede za kormou. Pôvodne mala iba jeden sťažeň a čeleň, ktorý bol predĺžením predného väzu. Na sťažeň sa pripevňovala veľká rahnová plachta.
Kogy dosahovala dĺžku 40 m, šírku 13 m a ponor 3 m. Mali nosnosť až 950 ton. Mali pomerne malú rýchlosť. Na prove a na korme kogy boli vysoké nástavby, v ktorých boli neskôr umiestnené delá. Z kogy sa vyvinuli vrátovce, väčšie kogy s bočnými vrátami pre kone križiakov, ktoré pojali 200 koní.
Chontamentej

Chontamentej alebo Chontamenti bol boh, ktorého uctievali v starom Egypte. Bol ochrancom cintorína v Abyde. Mal podobu šakala či ležiaceho psa. V neskoršom období splýval s inými psovitými bohmi – Anupom a Vapuauetom. Jeho syn pravdepodobne existoval už v preddynastickom období a udržal sa až do počiatku Novej ríše. Keď však v Abyde prevládol kult Usirea, Chontamentej splynul s ním.
Dargovská ulica

Dargovská ulica môže byť ulica:
Monsignor

Monsignor alebo monsignore (skr. Mons. alebo staršie Msgr.) je čestný titul katolíckych cirkevných hodnostárov. Udeľuje ho Svätá stolica. Titul vyjadruje, že „osoba takto vyznamená patrí akoby k domácim priateľom pápežského dvora“.
Používanie titulu Monsignor sa riadi bodmi 2326 inštrukcie "Ut sive sollicite" „o odeve, tituloch a erboch kardinálov, biskupov a nižších prelátov“, ktorú vydal Štátny sekretariát Vatikánu 31. marca 1969. V predošlom roku, 28. marca 1968, pápež Pavol VI. vydal motu proprio "Pontificalis Domus", ktorým reformoval pápežský dom, vrátane redukcie čestných titulov viažúcich sa na titul Monsignor, ktoré sa dovtedy udeľovali.
Pápež František sa koncom roka 2013 rozhodol obmedziť udeľovanie čestných titulov, na ktoré sa viaže oslovenie Monsignor: čestné tituly apoštolského protonotára a čestného preláta Jeho Svätosti sa už udeľovať nebudú a udeľovanie čestného titulu kaplána Jeho Svätosti obmedzil na hodných kňazov nad 65 rokov. Tým, ktorým bol titul už udelený, je ponechaný aj naďalej.
Nositelia titulu.
Titulom Monsignor majú podľa inštrukcie "Ut sive sollicite" právo byť oslovovaný:
K titulu nositeľov z prvej a druhej skupiny sa môže pridať prídavné menu "najdôstojnejší" („"reverendissimus"“), k titulu nositeľov z tretej skupiny zas "dôstojný" („"reverendus"“).
Titul Monsignor sa pri nositeľoch z druhej skupiny viaže na funkciu, preto spolu s funkciou stráca nositeľ právo na tento titul, pričom pri nositeľoch z tretej skupiny ide o čestné tituly, ktoré sa na žiadnu funkciu neviažu.
Odev.
Inštrukcia "Ut sive sollicite" a Biskupský ceremoniál definujú odev nižších prelátov (teda tých, ktorí nie sú biskupmi) takto:
Tatári (etnikum)

Tatári sú:
Pojem sa začal v Európe používať od čias mongolských nájazdov (vtedy nazývaných „tatárske“) do Európy a Ázie v prvej polovici 13. storočia (na Slovensku 1241/42, pozri Mongolský vpád do Uhorska). V novoveku a do začiatku 20. storočia (často aj dnes) sa pojem Tatári používal rôzne voľne na označenie prakticky akýchkoľvek moslimov v Rusku a okolí, alebo pre kmene vo východnom Rusku a podobne.
Hovoria pôvodne tatárskym jazykom, ktorý patrí do rodiny turkických jazykov. Veriaci spomedzi nich sú prevažne moslimovia - sunniti.
Tatári v dnešnom Rusku.
V roku 1992 v Tatársku žilo asi 1 765 000 etnických Tatárov. V Rusku žijú aj v Baškirsku, Marijskej republike, Mordviansku, Udmurtsku, Čuvašsku, Nižnonovgorodskej, Kirovskej a Penzianskej oblasti. Tatári si tiež hovoria niektorí obyvatelia Sibíri a Krymu (Krymskí Tatári - asi 272 000, obývajú hlavne Krymskú a Chersonskú oblasť na Ukrajine). Celkovo v Ruskej federácii roku 1992 žilo asi 5,52 miliónov Tatárov. 
Tatári vo svete.
Celkovo ich je na svete asi 6,71 milióna, žijú na Ukrajine, v Poľsku, Bulharsku, Číne, Kazachstane, Mongolsku, Rumunsku a Turecku.
Kubáň

Kubáň môže byť:
Metropolita

Metropolita alebo metropolitný biskup (z gr. μητροπολίτης) je dnes:
Kubáň (rieka)

Kubáň () je ruská rieka na severnom Kaukaze. Tečie Krasnodarským, Karačajsko-Čerkeským, Stavropoľským krajom a Adygejskom. Dlhá je a jej povodie má rozlohu . Pramení pod Elbrusom a vteká do Azovského mora, kde vytvára deltu s rozlohou . Priemerný prietok pri Krasnodare dosahuje /s. Ešte v 19. storočí rieka vtekala do Čierneho mora.
Hlavné prítoky:
Na dolnom toku rieky sa nachádza Krasnodarská vodná nádrž. Od ústia prítoku Laby je splavná.
V delte je rozšírený rybolov – najmä zubáčov a jeseterov.
Kelly Clarksonová

Kelly Brianne Clarkson (* 24. apríl 1982, Fort Worth, Texas, USA) je americká speváčka-skladateľka a herečka.a televízna moderátorka. Do povedomia sa dostala ako víťazka prvej série speváckej sútaže "American Idol". Je držiteľkou troch cien Grammy a 15 nominácii.
Životopis.
V roku 2002 sa stala známou ako víťazka prvej série šou "American Idol" a stala sa „The Original American Idol“. Jej debutový singel „A Moment Like This“ sa dostal na vrchol rebríčka "Billboard" Hot 100. V nasledujúcom roku sa stala druhou v súťaži "World Idol". Jej debutový album, "Thankful" (2003) bol certifikovaný dvomi platinovými platňami a predalo sa viac ako 4,5 milióna jeho kópií po celom svete. Hlavný singel z tohto albumu, „Miss Independent“, sa sta medzinárodným hitom a Kelly za neho získala nomináciu na cenu Grammy.
Svojmu druhému štúdiovému albumu s názvom "Breakaway" (2004) dodala rockovejší zvuk. Ten bol certifikovaný šiestimi platinovými platňami a predalo sa ho viac ako 15 miliónov kópií po celom svete. Kelly zaň získala dve ceny Grammy, vrátane jednej za hitový singel „Since U Been Gone“. Nad svojím tretím štúdiovým album, "My December" (2007) prevzala celkovú kreatívnu réžiu. Hlavný singel z tohto albumu, „Never Again“, sa dostal do prvej desiatky rebríčka "Billboard" Hot 100. Jej štvrtý štúdiový album s názvom "All I Ever Wanted" (2009) sa stal komerčne úspešný. Bol z neho vydaný medzinárodný hit „My Life Would Suck Without You“, ktorý zaznamenal najväčší skok v histórii rebríčka "Billboard" Hot 100, kedy dňa 7. februára 2009 skočil z 97. miesta na 1. miesto.
Jej piaty štúdiový album s názvom "Stronger" (2011) sa stal úspešným vďaka hitom „Mr. Know It All“ a „Stronger (What Doesn't Kill You)“, ktorý sa stal jedným z najpredávanejších singlov všetkých čias. Album vyhral cenu Grammy v kategórii Najlepší popový vokálny album, čím sa Kelly stala prvou, ktorá získala dve ceny v tejto kategórii. V roku 2012 vydala album "Greatest Hits – Chapter One", z ktorého hlavný singel, „Catch My Breath“, dosiahol predaj 11 miliónov kusov. Jej šiesty a zároveň prvý Vianočný album s názvom "Wrapped in Red" bol vydaný v roku 2013 a certifikovaný platinovou platňou. V roku 2015 vydala svoj siedmy štúdiový album, "Piece by Piece", ktorý debutoval na prvom mieste v rebríčku "Billboard" 200, a tým sa stal jej tretím albumom s číslom jeden v Spojených Štátoch.
Celosvetovo predala Kelly Clarkson viac ako 20 miliónov albumov. Počas svojej kariéry vydala 91 singlov, ktoré dosiahli 1. miesto v rebríčkoch "Billboardu". V roku 2012 ju stanica VH1 zaradila na 19. miesto vo svojom zozname 100 Greatest Women in Music. V roku 2013 ju Joel Whitburn zaradil na 105. miesto v zozname Top 500 Artist of All Time.
Vo februári 2022 podala žiadosť o zmenu mena z Kelly Brianne Clarkson na Kelly Brianne, oficiálne sa vzdávajúc svojho priezviska.
Triumvirát

Slovo triumvirát je bežne používané na označenie politického režimu, v ktorom vládnu traja silní politickí a/alebo vojenskí vodcovia. Dohoda môže byť formálna, alebo neformálna, a i keď sú si títo traja zvyčajne rovní na papieri, zriedkakedy je to aj v realite. Slovo možno tiež použiť na označenie štátu s troma rôznymi vojenskými vodcami, pričom každý z nich sa vyhlasuje za zvrchovaného panovníka v štáte.
Etymológia.
Slovo sa odvodzuje z koreňa "triumvir" (označuje jednotlivo každého z trojice), zo starolatinskej frázy "trium virum", nominativ množného čísla od "tres viri" „traja muži“ ("tres" = traja + "viri", množné číslo od slova "vir" = muž)
Platanar

Platanar je názov vulkanického komplexu v severozápadnej časti Kostariky. Pozostáva z viacerých stratovulkánov (dominantné sú "Platanar" a "Porvenir"), ktoré boli vybudované na pozostatkoch staršej kaldery "Chocosuela". Severnejší Platanar je najmladší z vulkanických centier komplexu, Porvenir je zasa najvyšší.
Posledná aktivity komplexu nie je presne známa, ale skupina deviatich bazaltových kužeľov na severnej strane komplexu nemá viac ako pár tisíc rokov.
Pentaceratops

Pentaceratops bol veľký bylinožravý dinosaurus. Známy je z dobrých pozostatkov zahrňujúcich aj lebku. Žil pred 75 až 73 miliónmi rokov na území dnešného západu USA (Súvrstvie Kirtland). Jediný druh je Pentaceratops sternbergi.
Opis.
S dĺžkou 7 až 8 metrov a váhou 5,5 tony predstavoval Pentaceratops pomerne veľkého rohatého dinosaura. Podobne ako iné ceratopsy, bol to štvornohý živočích s krátkym chvostom (proporcionálne kratším než napríklad Chasmosaurus) a silným kosteným zobákom. V rámci čeľade rohatých dinosaurov Ceratopsidae patril do podčeľade "Ceratopsinae", čo je badateľné na typických znakov tejto skupiny, ktoré nachádzame u Pentaceratopsa: dva dlhé nadočnicové rohy, kratší nosový roh a kostený golier dĺžkou presahujúci ostatok lebky. Veľký kostený golier odľahčovali dva veľké a ďalšie dva menšie otvory, za života prekryté kožou.
Kostený golier rodu Pentaceratops dosahoval takých rozmerov, že veľkosťou hlavy tento dinosaurus konkuroval Torosaurovi. Nedávno objavený jedinec Pentaceratopsa drží s lebkou dlhšou než 3 metre veľkostný rekord medzi suchozemskými zvieratami. Kým lebka spolu s kosteným golierom dosahovali značných rozmerov, bol trup, síce masívne stavaný, no krátky.
Spôsob života.
Pentaceratops spásal prízemnú vegetáciu a nízke vetvy stromov. Ako dokazujú zranenia na hlavách rohatých dinosaurov, rohy neslúžili len na obranu pred dravcami, ale predovšetkým počas vzájomných zápolení v rámci druhu (pravdepodobne počas obdobia párenia, keď samce zápolili o samice a hierarchiu v stáde). Kostený golier, podobne ako rohy, neslúžil primárne na obranu. Samce, ak mali kožu pokrývajúcu kostený golier pestro sfarbenú, sa mohli predvádzať pred samicami. Sklonená hlava s pestro sfarbeným golierom však mohla slúžiť aj na odradenie prípadných dravcov, menovite veľkých Daspletosaurov. 
Pôvod mena.
Pentaceratops znamená v preklade „päťrohá tvár“. Objavitelia tohto dinosaura totiž chybne pokladali vytŕčajúce lícne kosti za ďalšie dva rohy okrem všeobecne uznávaných troch rohov iných zástupcov Ceratopsinae. Je však možné, že s vrstvou rohoviny lícne kosti za života zvieraťa naozaj pripomínali rohy.
Poás

Poás je aktívna sopka, nachádzajúca sa v Kostarike v blízkosti hlavného mesta San José, odkiaľ je pomerne ľahko dostupná autom. Sopka má niekoľko kráterov, tri sú zaliate vodou. Zaujímavé je hlavne jazierko Laguna Calliente, ktorého voda je teplá až 65 °C, s vysokým obsahom minerálnych zložiek a vysokým pH. Podľa meraní je to najkyslejšie prírodné jazierko na Zemi - s pH blížiacim sa k nule. Voda v jazierku je aj príčinou freatomagmatických explozívnych erupcií sopky.
Okolie vulkánu je vyhlásené za národný park Poás Volcano National Park.
Rincón de la Vieja

Rincón del la Vieja je aktívny vulkanický komplex nachádzajúci sa na severozápade Kostariky, asi 25 km severne od mesta Liberia. Pozostáva z viacerých kráterov a dómov, z ktorých je najvyšší "Santa Maria". Je súčasťou národného parku "Parque Nacional Volcán Rincón de la Vieja".
Sopka leží na staršej, 15 km širokej kaldere "Guachipelín", ktorá sa vytvorila po mohutnej explózii (250 mil. m3 sopečných úlomkov) približne pred 3 500 rokmi. Novšia aktivita je datovaná z 18. storočia, s počiatkami v kráteri Orosí a postupne sa presúvala smerom na juhovýchod komplexu pozdĺž SZ-JV línie. Súčasne aktívny kráter sa nazýva jednoducho "Aktívny kráter" a je vyplnený kyslým vodným jazierkom s priemerom 500 m.
V okolí komplexu sa nachádza aj množstvo geotermálnych zdrojov energie, ale táto zostáva nevyužitá, nakoľko oblasť je v zóne národného parku. Možnosti vybudovania elektrárne si určite vyžiadajú štúdie dopadov na životné prostredie.
Prao

Prao je malajzijská a tiež indonézska plachetnica, ktorá sa po tisícročiach používa v dodnes takmer nezmenených podobách na vodách Tichého a Indického oceánu. Táto plachetnica je s veslami aj bez vesiel, lebo veslá sú len ako výpomoc. Tiež sa vyskytuje s bočným stabilizačným vahadlom aj bez neho, s palubou i bez nej. Nemá plutvové kormidlo, ale má veslové kormidlo. 
Na prao sa používajú zvláštne hybridné plachty, ktoré majú prvky lugovej, latinskej a rahnovej plachty. 
Najznámejšia je prao bedang z Madúry, dvojsťažňová, 18m dlhá a nízka loď. Je široká 4m a ponor dosahuje okolo 1,5m.
Vranovská ulica

Vranovská ulica je ulica:
Obchodná ulica (Žilina)

Obchodná ulica je ulica v Žiline, vedúca sídliskom Vlčince. 
Vznikla v sedemdesiatych rokoch 20. storočia pri výstavbe panelového sídliska. Má tvar písmena „J". Pomenovanie má po nákupnom centre, ktoré na nej bolo postavené pri výstavbe sídliska. 
Priebeh.
Ulica začína na okružnej križovatke s ulicou Vysokoškolákov a pokračuje oblúkom okolo nákupného centra OBI a Kostola Sedembolestnej Panny Márie. Od budovy pošty pokračuje rovno až po križovatku s ulicou Matice Slovenskej. Začína na nej Poštová, ktorá robí oblúk okolo budovy pošty a znova sa napája na Obchodnú, a zároveň na križovatke pod obytným domom The Cube od nej odbáča Ulica sv. Cyrila a Metoda. Obchodná zároveň tvorí západnú hranicu častí Vlčince II a Vlčince IV. Je dlhá asi 1200 metrov a po celej jej dĺžke premáva trolejbusová doprava.
Občianska vybavenosť.
Priamo na Obchodnej nesídlia žiadne významné obchody či podniky, keďže je zapustená do zeme a tvorí „priekopu" medzi sídliskom a budovami postavenými medzi ňou a ulicou Vysokoškolákov. Dá sa z nej však dostať k obytným budovám Europalace a The Cube, k budove bývalej pošty či ku Kostolu Sedembolestnej Panny Márie na Námestí Jána Pavla II. Na ulici sa nachádzajú aj dve zastávky žilinskej MHD, a to „Obchodná" pod budovou Europalace (trolejbusové linky č. 1, 4, 5, 6, 7 a 14, autobusová linka č. 20 a nočná linka č. 50) a „Poštová" pri budove bývalej pošty (trolejbusové linky č. 1, 5, a 6, autobusová linka č. 20 a nočná linka č. 50).
Externé odkazy.
Obchodná na mape Žiliny
Indické oblečenie

Tradičné indické oblečenie sa značne líši či už farbami, alebo štýlmi, záleží na rôznych faktoroch ako podnebie. O indickom ženskom oblečení môžeme povedať že v podstate zahaľuje. Oblečenie musí chrániť pred slnkom, dažďom ale aj pred zimou (severná India). Tradičné oblečenie tvorí pás látky, ktorý je šikovne ovinutý okolo tela. Najpopulárnejší odev pre ženy sa nazýva sári a dhoti pre mužov.
Ženské oblečenie.
Sári.
Každé ženské oblečenie sári je v podstate originál. Je to pruh látky dlhý od 5m - do 9m a od 0,9m do 1,1m široký. Zvyčajne sú ručne tkané, vyšívané (technika zar-dozi), alebo aj maľované. Lacné sári je zo strojovo upravovanej bavlny. Farby sa používajú veľmi konrastné ale aj pastelové (červená - často sa používajú ako svadobné, zelená, modrá, žltá, béžová) Biele sári je vyhradené pre vdovy.
Sári sa skladá z čoli (krátkej blúzky), spodničky (peticoat), ktorá sa nemusí vždy používať, namiesto nej často stačí aj šnúrka v páse, a samotného pruhu látky, ktorý je na konci najdekorativnejší končiaci na hlave ako závoj, alebo pokrývka hlavy, či padá cez rameno alebo zdobí poprsie. 
Dievča dostáva prvé sári vo veku 14 - 16 rokov pri nejakej rodinnej slávnosti, teda je možné že sári sa aj dedí.
Tak ako každé oblečenie aj sári podlieha móde. Inšpiráciou sú bollywoodske filmy.
Pandžábi.
Hovorí sa mu aj salwar khamiz. Jednoduché pandžábi volajú aj kurta pydžma - základ nášho pyžama.
Lehanga.
Široká sukňa.
Mužské oblečenie.
Dhoti.
Miestne názvy sú aj Veshti alebo Panche.
Konštantín VII.

Konštantín VII. Porfyrogenet (po grécky "Porfyrogennétos" = "„v purpure zrodený“") (18. máj 905 – † 9. november 959) bol oficiálne byzantským cisárom v rokoch 913–959. Bol grécko-arménskeho pôvodu. Učený cisár sa však viac venoval literárnej činnosti ako vládnutiu. Zo začiatku za neho vládla regentská rada na čele s patriarchom Nikolaom Mystikom a v rokoch 920–944 jeho spolucisár a svokor Roman I. Lakapenos. Až po jeho smrti sa Konštantín sám ujal vládnych úloh. 
Literárna činnosť.
Konštantín VII. Porfyrogennetos sa stal vedúcou osobnosťou vzdelancov, ktorí sa venovali encyklopedickým prácam. To znamená, že robili rozsiahlu excerpčnú činnosť, aby zhromaždili z dovtedy napísaných diel súhrn poznatkov potrebných na výkon intelektuálnych povolaní aj vládnej praxe. Inicioval zachytenie výpiskov z gréckych historikov, od Herodota až po jeho dobu. Z týchto výpiskov zostavili 53 encyklopédií (zachovalo sa len niekoľko v neúplnej podobe). Mali prinášať poučenie politikom v oblasti štátnej správy, vojenstva a podobne. (boli to napr. "Výpisky O posolstvách", "O nástrahách" atď.) Zostavované boli aj odborné encyklopédie, napríklad poľnohospodárska "Geóponika" zahrnula poznatky od antiky až po súčasnosť (poľnohospodárstvo považoval cisár okrem vojenstva a cirkvi za veľmi dôležité pre chod štátu).
Konštantín osobne napísal niekoľko spisov, ktorých základom boli jeho osobné skúsenosti a encyklopedická štúdia. Patrí medzi ne oslavný životopis jeho deda Basileia I., dielo "O ceremóniách" a práce "K synovi Romanovi", známa pod latinským názvom "De administrando imperio". Práca o ceremóniách mala slúžiť na riadnu správu ríše – podľa cisára zárukou jej stability bolo zachovávanie starých ceremónií. Myšlienka, že zachovanie tradícií prispeje k veľkosti ríše a jej riadnej správe, bola živá až do 19. storočia. "De administrando imperio" obsahuje správy o krajinách a národoch susediacich s Byzanciou. Vychádza z tajných archívnych dokumentov a správ cisárskych vyzvedačov a predstavuje praktickú encyklopédiu zahraničnej politiky. Obsahuje napríklad správy o „Veľkej“ Morave, povesť o troch synoch kniežaťa Svätopluka a iné. Vnútropolitické pomery chcel cisár zachytiť v diele "O themach", ktoré však zostalo vo fáze výpiskov.
Zlomenina (kosť)

Zlomenina alebo fraktúra (kosti) je porušenie celistvosti kosti. 
Hojenie zlomeniny.
Kosť má dobrú regeneračnú schopnosť. Na hojení sa najviac podieľa okostica (periost). Novotvorbu kostí začínajú osteoblasty, ktoré sa diferencujú v kambiovej vrstve periostu. S periostu (menej z endostu) sa medzi lomnými plochami vytvára najskôr väzivové spojenie - "kalus" (). Kalus neskôr za predpokladu vzájomného znehybnenia častí kosti osifikuje. Väzivový i kostený kalus sa tvorí v nadbytku a neskôr sa prestavuje tak, že po určitom čase stopa zlomeniny úplne zmizne. Schopnosť kostnej prestavby dokonca umožňuje korekciu menších odchýlok v postavení úlomkov kosti. Takéto vyrovnanie však nie je možné u kostí s hrubou vrstvou kompakty, ako sú napríklad kosti tvoriace kolenný kĺb - femur alebo tíbia.
Dočasná ústava

Dočasnou ústavou je nazývaný ústavný Zákon zo dňa 13. novembra 1918 o dočasnej ústave (zákon č. 37/1918) prijatý Národným výborom. Cieľom tohto zákona bolo čo najskôr po vyhlásení nezávislosti Česko-Slovenska vytvoriť základný zákon, ktorý by v hlavných rysoch upravil princípy fungovania najvyšších štátnych úradov.
Dočasná ústava definovala nasledovné:
Ústava teda definovala tri základné orgány štátu: ústavodárny zbor (Národné zhromaždenie), hlavu štátu (prezident) a predstaviteľov výkonnej moci (vláda). Najsilnejšie postavenie mal parlament, najslabšie prezident, ktorý nemal právo vládu zvoliť, ani odvolať. Česko-Slovensko bolo teda parlamentnou republikou.
Ako najvyšší zákon štátu bola Dočasná ústava nahradená Ústavnou listinou Československej republiky v roku 1920
Hulk (loď)

Hulk je plachetnica z konca 14. a začiatkom 15. storočia, na severe Európy nahradila kogu.
Vedľa kogy bola spočiatku ako nový typ obchodnej lode, ktorá bola väčšia ako koga, od ktorej sa líšila najmä architektúrou nástavieb. Bola to ťažká a silná loď, schopná plávať v zime. Od karaky sa líšila najmä oplachtením, síce nemala veľa plachiet ako karaka, ale držala sa vzoru kogy.
Hulk mal 1 – 3 sťažne, na každom jednom bola jedna veľká rahnova plachta, okrem posledného sťažňa, kde bola latinská plachta. Začiatkom 15. storočia hulky takmer vyradili kogy.
Neskôr sa pod hulkom rozumela vyradená, obyčajne vojenská loď, ktorá kotvila v prístave a bola ako väzenie, dielňa, ubytovňa či zajatecký tábor.
Gabriela Sabatiniová

Gabriela Beatriz Sabatini (* 16. máj 1970, Buenos Aires, Argentína) je niekdajšia argentínska tenistka.
Zvíťazila na mnohých medzinárodných turnajoch. V súčasnosti je majiteľkou známej značky parfumov.
Perla Bžochová

Perla Bžochová (* 18. november 1935, Košice – † 6. január 1999, Bratislava) bola slovenská prekladateľka a dlhoročná redaktorka vydavateľstva Slovenský spisovateľ.
V roku 1953 zmaturovala na gymnáziu v Žiline. Vysokoškolské štúdium absolvovala v rokoch 1953 – 1958 na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore nemčina a slovenčina. Od roku 1958 pracovala vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ ako redaktorka prekladovej literatúry.
Bola významnou prekladateľkou hlavne z nemčiny. Za svojho života preložila viac ako 50 diel najrenomovanejších nemecky píšucich autorov. Sústredila sa najmä na preklady významných autorov nemeckej, rakúskej a švajčiarskej literatúry 20. storočia. Za svoju prekladateľskú prácu jej udelil Literárny fond v roku 1988 Cenu Jána Hollého za umelecký preklad. V roku 1989 získala v Berlíne Cenu bratov Grimmovcov a v roku 1994 vyznamenanie 24. kongresu IBBY ("International Board on Books for Young People") v Seville.
Vo svojej redaktorskej práci vo vydavateľstve bola iniciátorkou mnohých náročných projektov a prekladateľskej práce mladých prekladateliek a prekladateľov.
Slovenská spoločnosť prekladateľov umeleckej literatúry od roku 2001 udeľuje mladým prekladateľom Cenu Perly Bžochovej.
Súkromie.
Bola vydatá za Jozefa Bžocha a mala dcéru Janu Bžochovú a syna Adama Bžocha.
Sedličan (detský súbor)

Detský folklórny súbor Sedličan vznikol v roku 1973 ako tanečno – spevácka skupina, ktorý založila Mária Žemberyová.
Základný repertoár súboru tvoria najmä piesne, riekanky, hry a zvyky ľudí, ktorí žili a žijú v malebnom údolí potoka Sopotnica a pod majestátnym pohorím Čiernej hory, na rozhraní Šarišskej vrchoviny a Slovenského rudohoria 26 kilometrov juhozápadne od Prešova.
Tento mikroregión tvoria obce Sedlice, Klenov, Miklušovce, Suchá Dolina, Ľubovec a Ruské Pekľany. Neľahký život tunajších ľudí bol oddávna spätý s pôdou a horou. Všetky svoje životné pocity vedeli vždy veľmi citlivo vyjadriť v piesňach. Skladali si ich sami a vzišli z ich každodenných zážitkov a skúseností. Vyspievali v nich svoju radosť, žiaľ aj smútok. Tieto šarišské piesne a zvyky žijú už len v pamäti najstarších občanov obce. Vďaka ním, mohli žiaci školy s pomocou svojich učiteľov, zozbierať slová a melódie starých ľudových piesní, z ktorých vznikli folklórne pásma s názvami ako : Fendija; Svadobná pieseň – Visoka jedlička; Paľeňe šmertki; Riekanky pri priadkach; Veľká noc; Detské hry; Po riafaňu ľenu; Jarná orba; Štuški vištuchane a podobne. Takáto starostlivosť o stáročné dedičstvo našich predkov vytvára predpoklad, že ho nezabudnú ani ich potomkovia a ostane zachované aj pre budúce generácie. Potvrdzujú to aj úspechy, ktoré súbor pravidelne už od svojho vzniku dosahoval. Napr. víťazstvami v okresných a krajských kolách základnej umeleckej činnosti, vystupovaním v celoštátnom rozhlase a televízii, získaním hlavnej ceny na VII. detskom folklórnom festivale v Prešove, účinkovaním na folklórnom festivale vo Východnej či v bulharskej Starej Zagore. Jadro tohto súboru aj dnes tvoria deti zo Základnej školy v Sedliciach.
Hulk

Hulk môže byť:
Bullet for My Valentine

Bullet For My Valentine (skratka BFMV, Bridgend, Južný Wales) je štvorčlenná skupina, ktorá hrá melodický metalcore. Vznikla v roku 2003, pôvodne hrala coververzie skladieb skupín Metallica a Nirvana, postupne sa dopracovala k vlastnému hudobnému štýlu.
Začiatky.
Všetko sa to začalo v dobe, keď sa do popredia dostávali kapely ako Lostprophets, Funeral for a Friend (taktiež z Walesu). BFMV boli pripravení na nahratie dema, no deň predtým "bass player" Nik Cradle kapelu opustil a demo-myšlienka sa rozplynula. Napriek tomu sa pozbierali, našli si nového basáka, ktorým sa stal Jason "Jay" James. Zmenili si meno na "12 Pints of my Girl Friends Blood" potom na "Jeff Killed John", ktoré neskôr vystriedalo "Opportunity in Chicago", nakoniec skončili ako "Bullet For My Valentine" a pod týmto názvom vystupujú dodnes.
Cesta ku sláve.
Svoje prvé EP, "Bullet for My Valentine", vydali 15. novembra 2004 v UK.V USA vyšlo až 22. augusta 2005 pod názvom "Hand of Blood". Komerčne známymi sa stali vďaka klipu k pesničke „Hand of Blood“.
Ich debutový album "The Poison" bol vydaný v UK 3. októbra roku 2005 a pristál na 128. priečke rebríčku Bilboard 200 a prvý song, „Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)“, bol uvedený 19. septembra 2005.
Pesnička „4 Words (To Choke Upon)“ bola použitá v PlayStation hre NHL a „Hand of Blood“ v Need for Speed.
Bullet For My Valentine hrali na festivale v Donington Parku popri svetovo známych kapelách ako sú Metallica, Guns N’ Roses, Trivium a Tool. Prvýkrát sa na festivale objavili v roku 2004 a hrali iba na "vedľajších" pódiách. V roku 2005, keď sa zvyšovala ich popularita, začali Bullet For My Valentine hrávať na oveľa väčších stageoch. Roku 2006 už hrali na rovnakom pódiu popri Guns N´ Roses a Funeral for a Friend.
Koncerty Guns N´ Roses otvárali aj v New Yorku 4 vystúpenia, v Hammerstein Ballroom 12.,14., 15., a 17. mája. Taktiež boli predkapelou pre Metallicu a Iron Maiden
Začiatkom roku 2006 boli BFMV účastníkmi "Kerrang! Tour s Aiden", "Still Remains" a "Hawthorne Heights" a neskôr hrali na turné spolu s legendárnou heavy metalovou kapelou Iron Maiden. Na začiatku roka 2008 vydávajú druhý album "Scream Aim Fire" z ktorého vzišli single: „Scream Aim Fire“, „Waking the Demon“ a „Hearts Burts Into Fire“. V rebríčku Bilboardu sa už svojim vstupom dostal na 4. miesto.
Ocenenia.
Kerrang! awards 2008 - BEST BRITISH BAND
Kerrang! awards 2009 - BEST BRITISH BAND
Metal Hammer Awards 2010 - BEST BRITISH BAND
KERRANG! AWARDS 2010 - BEST LIVE BAND and BEST BRITISH BAND
Divadelná fakulta Vysokej školy múzických umení v Bratislave

Divadelná fakulta Vysokej školy múzických umení (skr. DF VŠMU) je jednou z troch fakúlt VŠMU v Bratislave. Založená bola v roku 1949. V rokoch 1990 až 2004 niesla meno Činoherná a bábkarska fakulta (skr. ČaBF VŠMU). 
Fakulta sídlila do roku 2010 v budove bývalej Universitas Istropolitana na Ventúrskej ulici 3, od roku 2010 výučba prebieha v novej budove DF VŠMU na Svoradovej 4. Dekanát a niektoré katedry sú úmiestnené v budove Hudobnej a tanečnej fakulty na Zochovej ulici 1. 
Poslanie a činnosť.
Divadelná fakulta samostatne a slobodne rozvíja vzdelávaciu, umeleckú a vedeckú činnosť a vytvára pre tieto činnosti primerané podmienky. Spolupracuje s umeleckými školami, kultúrnymi a spoločenskými subjektami doma aj v zahraničí. Jej absolventi patria medzi popredných divadelníkov pôsobiacich na Slovensku aj v zahraničí. 
Vzdelávanie.
Na svojich pracoviská ponúka vzdelávanie v akreditovaných študijných programoch a študijných plánoch: 
V študijnom odbore "Umenie" poskytuje vo všetkých troch stupňoch vysokoškolského štúdia študijný program "Divadelné umenie" so študijnými plánmi: 
V študijnom odbore "Vedy o umení a kultúre" fakulta zabezpečuje realizáciu študijného plánu divadelné štúdiá, ktorý je súčasťou študijného programu "teória divadla, filmu a hudby", ktorý zastrešuje Inštitút teórie divadla, filmu a hudby VŠMU.
Úspešní absolventi umeleckých študijných programov získavajú akademické tituly bakalár, magister umenia a artis doctor - doktor umenia. Absolventi vedeckých programov získavajú akademické tituly bakalár, magister a philosophiae doctor - doktor filozofie.
Umelecká činnosť.
Neoddeliteľnou súčasťou štúdia na Divadelnej fakulte je umelecká činnosť a jej verejná prezentácia odbornej aj laickej verejnosti. Fakulta prevádzkuje vlastné divadlo – Divadlo Lab, ktoré sídli v budove fakulty na Svoradovej ulici 4. Pod Divadlo Lab patria aj tri ďalšie komorné štúdiá – Štúdio 1 na Zochovej 1 využívané Katedrou bábkarskej tvorby a Kaplnka a Burkovňa v priestoroch bývalej Universitas Istropolitana na Ventúrskej 3. Divadelné priestory slúžia na prezentáciu záverečných a ročníkových prác študentov. Reflexii umeleckej tvorby sa venujú študenti divadelných štúdií, ktorí okrem iného vydávajú aj časopis Reflektor. 
Fakulta od roku 1977 každé dva roky organizuje medzinárodný festival vysokých divadelných škôl Istropolitana Projekt.
Billie Joe Armstrong

Billie Joe Armstrong (* 17. február 1972, Rodeo, Kalifornia, USA) je americký spevák a gitarista americkej punk rockovej skupiny Green Day.
Vyrástol v Rodeo v Kalifornii. Má 5 súrodencov, z ktorých on je najmladší. Jeho otec zomrel na rakovinu, keď mal Billie len 10 rokov. (Pieseň Wake Me Up When September Ends je spomienkou na otca.) Billie Joe nahral svoju prvú pieseň ako päťročný a volala sa "Look for love" a druhú zložil v dvanástich - „Why Do You Want Him?“. Na základnej škole sa stretol s Mikeom Dirntom a keď mali obaja 15 rokov založili kapelu Sweet Children, ktorú neskôr premenovali na Green Day.
Od 2. júla 1994 je ženatý s Adrianne Armstrongovou, s ktorou má dve deti: Josepha Marciana a Jakoba Dangera.
Koliba

Koliba môže byť:
Lanovka

Lanovka alebo zriedkavo lanová dráha je dopravné zariadenie plynulej alebo cyklickej dopravy, v ktorom sa ako nosný alebo ťažný prvok využíva lano.
Na Slovensku sa lanovky nachádzajú predovšetkým v horských oblastiach Vysokých Tatier, ale napríklad aj v bratislavskom lesnom parku.
Delenie.
Podľa jazdnej dráhy.
Pre zabezpečenie dopravy je nutná jazdná dráha, ktorá vymedzuje, kade sa bude vozidlo pohybovať a nesie hmotnosť jeho i cestujúcich. Podľa realizácie jazdnej dráhy sa lanovky delia na
Výhodou visutých lanoviek je schopnosť prekonávať väčšie terénne nerovnosti, než kde je možné postaviť koľajnice. Na druhej strane, pozemné lanovky sú všeobecne stabilnejšie a odolejšie voči poveternostným vplyvom (vietor).
Lyžiarsky vlek sa v bežnej reči často za lanovku nepovažuje (väčšinou sa dopravné prostriedky pre lyžiarov delia na vleky a lanovky). Aj v legislatívnej rovine prevádzka lyžiarskych vlekov riadi inými predpismi, ako prevádzka lanoviek. Súvisí to pravdepodobne najmä s rizikami, ktoré s prevádzkou lanoviek súvisia a sú neporovnateľne vážnejšie, než riziká súvisiace s vlekmi.
Podľa vozidla.
Podľa vozidla, ktoré prepravuje cestujúcich, sa lanovky delia na
Podľa obehu vozidiel.
Nevýhodou kyvadlových lanoviek je ich nižšia prepravná kapacita, na trase môžu byť súčasne len dve vozidlá. Na druhej strane, v staniciach vozidlo zastaví a umožní tak pohodlný nástup a výstup cestujúcich. Rýchlosť obežnej lanovky musí byť dostatočne nízka, aby bol nástup a výstup bezpečný, alebo musia vozidlá v stanici spomaľovať (odpájaním vozidiel).
Odpojovací mechanizmus je zložitý a náchylný na poruchy, ktorých dôsledky môžu byť fatálne (nehoda na Skalnatom plese v 90. rokoch 20. storočia). Jedným z riešení, ako zabezpečiť vyššiu prepravnú kapacitu bez nutnosti použiť ho sú lanovky s pulznou prevádzkou. Kabínky sú v skupinkách oddelených väčšími medzerami. Lanovka spomalí alebo zastaví, len keď je skupinka kabíniek v stanici, inak sa pohybuje vyššou rýchlosťou
Podľa funkcie a usporiadania lán.
Laná na lanovke delíme podľa funkcie na:
V závislosti od konštrukcie lanovky môže byť počet jednotlivých lán rôzny a funkcie niektorých môžu byť zlúčené. Najčastejšie sa vyskytujú tieto riešenia:
Dopravný prostriedok

Dopravný prostriedok je všeobecný názov pre rôzne druhy dopravných zariadení, ktoré sa používajú na prepravu ľudí alebo tovaru.
Plť

Plť je druh plávajúceho dopravného prostriedku určený na cestovanie na vode. Je to najjednoduchší typ lode, charakteristický absenciou trupu a zväčša nemajú okraje. Tradičné a primitívne plte sú konštruované z dreva alebo trstiny. Moderné plte sú trvácne, viacvrstvové, vyrobené z prefabrikovanej gumy. 
Plte na Dunajci, Váhu, Orave.
Tradične sa plte na Slovensku používali pri splavovaní dreva na jeho spracovanie i na niektoré prepravné účely. Turistickú plavbu tradičnou plťou možno zažiť na Dunajci, Váhu, Orave atď.
Prenoceratops

Prenoceratops bol malý bylinožravý dinosaurus, primitívny zástupca skupiny Ceratopsia. Známy je z dobrých pozostatkov mladých jedincov, zatiaľ však bola v literatúre opísaná len lebka. Žil pred približne 75 miliónmi rokov na území dnešnej Montany (USA).
Opis.
Necelé tri metre dlhý Prenoceratops patril medzi primitívne rody ceratopsov (v preklade „rohatých tvárí“). Nemal výrazné rohy, ani kostený golier. Disponoval však silným zobákom a typickým znakom všetkých marginocefalovcov (okrem ceratopsov tak napr. aj pachycefalosaurov) - vytŕčajúcimi lícnymi kosťami. Prenoceratops svojím výzorom silne pripomínal Leptoceratopsa. Prenoceratops však mal relatívne dlhší kostený golier a nižšiu, pretiahnutejšiu lebku.
Objav a druhy.
Prenoceratops bol opísaný Brendou J. Chinneryovou v roku 2004 a je doteraz jediným leptoceratopsidom, opísaným z hromadného náleziska.
Rod dnes zahŕňa jediný druh - "P. pieganensis"
Klasifikácia.
Prenoceratops patrí medzi ceratopsy, skupinu bylinožravých dinosaurov s papagájovitými zobákmi, ktorým sa darilo v Severnej Amerike a Ázii počas obdobia vrchnej kriedy, ktorá skončila zhruba pred 65 miliónmi rokov. V rámci infraradu Ceratopsia patrí do čeľade Leptoceratopsidae, pomenovanej na základe rodu Leptoceratops.
Potrava.
Rovnako ako všetky ostatné rohaté dinosaury, bol aj Prenoceratops bylinožravec. Keďže krytosemenné rastliny boli ešte v tomto období menej hojné ako dnes, je možné, že sa tento dinosaurus živil relatívne hojnými papradinami, cykasmi a ihličnanmi. Svojim silným zobákom bol schopný obštipkávať aj silné konáre a výhonky.
Rozvod

Rozvod môže znamenať:
Chazmosaurus

Chazmosaurus (lat. "Chasmosaurus") bol 5-6 metrov dlhý bylinožravý dinosaurus vážiaci okolo 3 ton. Známy je z dobrých pozostatkov troch druhov. Žil pred 76 až 72 miliónmi rokov na západe dnešnej Kanady.
Opis.
Tento štvornohý rohatý dinosaurus predstavoval zástupcu podčeľade Ceratopsinae, niekedy nazývanej aj Chasmosaurinae. Mal tak kostený golier dlhší než ostávajúcu časť hlavy, pomerne nízku lebku a dva nadočnicové rohy dlhšie než roh nosový. Kostený golier chazmosaura bol na hranách pokrytý malými kostenými výrastkami, ktoré boli najväčšie v horných rohoch goliera. Disponoval tiež znakmi typickými pre všetky veľké ceratopsy – disponoval krátkym chvostom, silným zobákom a vytŕčajúcimi lícnymi kosťami. V rámci podčeľade Ceratopsinae bol najbližšie spríbuznený s rodom Pentaceratops a Agujaceratops, ktorého v minulosti považovali za druh chazmosaura (C. mariscalensis).
Rod chazmosaurus patrí medzi hŕstku dinosaurov, ktoré poznáme aj z odtlačkov kože (medzi ďalšie patria napríklad Microraptor, Carnotaurus, Edmontosaurus). Na základe týchto skamenelín vieme, že v koži mal chazmosaurus veľký počet malých kostených hrčiek. 
Druhy.
Chazmosaurus je dnes známy z troch druhov (štvrtý získal vlastné rodové meno – "Agujaceratops") – "Chasmosaurus belli", "C. russelli" a "C. irvinensis". Hojný druh C. belli sa vyznačoval dvoma formami, dlhorohou a krátkorohou. Tieto rozdiely možno zapríčinil sexuálny dimorfizmus. Chasmosaurus russelli sa, nerátajúc detaily stavby lebky, odlišoval od druhu C. belli väčšími telesnými rozmermi a dlhším nosovým rohom. C. irvinensis predstavoval zvláštny druh, nemal totiž nadočnicové rohy. Ďalším jeho znakom boli zmenšené odľahčovacie otvory v kostenom golieri.
Rozvodový mechanizmus

Rozvodový mechanizmus, skrátene rozvod, je časť strojného zariadenia používaná najčastejšie pri piestových strojoch, ktorá zabezpečuje:
Rozdelenie.
Rozvody sa delia podľa princípu práce a konštrukčného riešenia:
Funkcia.
Bez ohľadu na konštrukčné riešenie je hlavnou funkciou rozvodu cyklicky počas práce stroja vo vhodnom okamihu spojiť pracovný priestor valca s okolitým prostredím alebo priestorom iného spolupracujúceho zariadenia (napríklad turbodúchadlo) tak, aby bol umožnený prietok pracovnej látky. a vo vhodnom okamihu toto spojenie prerušiť a nepriepustne uzavrieť pracovnú látku vo valci stroja.
Pri mechanických rozvodoch sú okamihy otvorenia a zatvorenia rozvodu zviazané s polohou kľukového hriadeľa. Najčastejšie ide o pevné spojenie a pravidlo práce rozvodu sa nazýva časovanie rozvodu. Pri stacionárnych motoroch, ktoré môžu pracovať v jednom optimálnom bode je možné navrhnúť prácu rozvodu optimálne.
Pri vozidlových motoroch, ktoré pracujú v širokom rozsahu prevádzkových podmienok je žiaduce prispôsobovať časovanie rozvodu týmto podmienkam. Takéto riešenie je konštrukčne možné, pri motoroch s ventilovým rozvodom sa nazýva variabilné časovanie ventilov.
Zdroje.
Trnka J., Urban J.: "Spaľovacie motory". Alfa Bratislava, 1992.
Samos (ostrov)

Samos (po grécky "Samos" - „borovicový ostrov“; staršie názvy Kyparissia - „Cyprusový ostrov“; Phillas - „Listnatý ostrov“ , Parthenia - „Panenský ostrov“ a Parthenoaroussa) je ostrov v Egejskom mori na juhovýchode Grécka v blízkosti brehov Malej Ázie. Východná časť ostrova je od tureckej pevniny oddelená širokou morskou úžinou.
Charakteristika.
Ostrov má dĺžku , šírku a rozlohu asi s najvyšším vrchom Vigla (), ktorý je súčasťou pohoria "Kerketeus", ktoré bolo v stredoveku nazývané "Cercetus". Hlavné mesto ostrova je Vathy, celým názvom Limín Vathéos (; ). Podobne ako mnoho ostrovných hlavných miest je "Vathy" nazývané aj ako "mesto Samos". Ostrov má približne 42 000 obyvateľov.
Západný cíp ostrova sa niekedy volal "Kantharion" ("Kap Domenikos"), východný "Poseidion" ("Kap Gatos"; dnes "Posidónio", Ποσειδώνιο) a južný "Kap Kolonna". Samos je bohatý na prírodné krásy v porovnaní s ostatnými Gréckymi ostrovmi, má výdatné zdroje vody, hoci najdlhšia rieka nie je dlhšia ako . Typické produkty ostrova sú tabak, víno, olivový olej a citróny.
Podnebie.
Počas letných mesiacov často fúka silný vietor (Meltemi), prevažne zo severovýchodu, ktorý zmierňuje letné horúčavy.
Voda v Egejskom mori dosahuje v júli a auguste 2526 stupňov. Teplota vzduchu dosahuje v júli v priemere 32, v auguste 31 stupňov, občas teploty vystúpia na 3538 stupňov.
Samos

Samos môže byť:
Džunka

Džunka je jedna z najstarších plachetníc sveta. 
Jej vznik sa odhaduje na prelom starého a nového letopočtu. Jej charakteristickým znakom sú plachty z ryžovej alebo bambusovej rohože, ktoré sú upevnené bambusovými lištami. Polotvrdé plachty jej dávajú väčšiu rýchlosť. Od svojho vzniku do súčasnosti sa takmer nezmenila. Názov pochádza z malajského „donk“ (veľká loď). Má aerodynamický tvar lodného trupu v plavebnej rovine. 
Koncom 13. storočia Marco Polo sa preplavil z Číny do Perzského zálivu. Európania ho považovali za klamára, lebo nechceli uveriť ani jednej z jeho správ o veľkosti tejto lode, ktorá mala nosnosť 400 t.
Čínske džunky predbehli európske lode v používaní zadného plutvového kormidla. Mali ho mnohými dierkami prevŕtané, aby sa dalo lepšie ovládať a tiež aby bolo účinnejšie.
Tenorio

Tenorio je stratovulkanický komplex, ktorý pozostáva z troch kužeľov ("Barrera", "Montuzema" a "Olla de Carne") a dómu, ktorý leží na južnom konci pohoria Guancaste v Kostarike.
Sopka až na fumarolickú aktivitu nie je činná, aj keď existujú početné dôkazy o jej aktivite v starších dobách. V roku 1816 bola hlásená erupcia, ale expedícia k vulkánu v roku 1864 celú vec zmietla zo stola, nakoľko všetky krátery aj vrchol sopky boli husto porastené, bez akýchkoľvek vonkajších prejavov erupcie.
Turrialba (sopka)

Turiallba je názov najvyššieho stratovulkánu nachádzajúceho sa na východe Kostariky. 3 340 m vysoký stratovulkán je tvorený bazaltovo - dacitovými horninami. Na vrchole sa nachádzajú tri krátery, v jednom z nich sú aktívne fumaroly. Prvé erupcie sú datované na 3500 rokov, odvtedy sopka eruptovala viackrát (z toho bolo päť väčších explozívnych erupcií). Od roku 1866 je sopka nečinná, jediným prejavom sú vyššie spomínané fumaroly.
Virtuálna privátna sieť

VPN (anglicky: virtual private network) je počítačová sieť na prepojenie počítačov na rôznych miestach internetu do jednej virtuálnej počítačovej siete. Aj keď počítače môžu byť vo fyzicky nezávislých sieťach na rôznych miestach sveta, prostredníctvom virtuálnej privátnej siete medzi sebou môžu komunikovať, ako keby boli na jednom sieťovom segmente.
Prostredníctvom VPN sa dá zaistiť napríklad pripojenie firemných notebookov kdekoľvek na internete do firemného intranetu (vnútornej firemnej siete). Na prepojenie treba VPN server, ktorý má prístup na internet a intranet (môže slúžiť len pre jedného klienta, alebo ako hub a prijímať spojenie od viacej klientov), VPN klient, ktorý sa cez internet pripojí k serveru a prostredníctvom nej potom do intranetu. VPN server potom plní v podstate funkciu sieťovej brány.
Okrem využitia vo firemných intranetoch je VPN stále populárnejšie medzi bežnými používateľmi. Prepojenie pomocou VPN umožňuje bezpečné a anonymné surfovanie na verejných wi-fi sieťach, ktoré sú častokrát nezabezpečené. Z nezabezpečených sietí môžu hackeri získavať dáta používateľov o tom, čo na počítači robia, aké stránky navštevujú a aké prístupové heslá používajú, čím získavajú prístup k ich digitálnej identite.
VPN sa často používa aj na zmenu geografickej polohy v miestach, kde existujú obmedzenia pri surfovaní na internete. Ide napríklad o obmedzenia streamovania videí, rýchlosti sťahovania alebo prístupu na sociálne siete.
Zovšebecnením VPN je sieťové tunelovanie, keď sa prostredníctvom štandardného sieťového spojenia vytvorí virtuálna linka medzi dvoma počítačmi, v rámci ktorej sa potom dá nadviazať ďalšie sieťové spojenie.
Poskytovatelia VPN.
V súčasnosti sa bežne využívajú externé VPN služby, ktoré ponúkajú bezplatné a platené verzie. Pri bezplatných verziách existujú rôzne obmedzenia ako sú menšia rýchlosť, menší počet serverov alebo reklamy. Medzi najznámejších poskytovateľov VPN patria spoločnosti: Surfshark, NordVPN, CyberGhost VPN, PureVPN alebo VyprVPN.
Papyrus (výrobok)

Papyrus je jeden z predchodcov dnešného papiera, výrobok z drene papyrusovej rastliny šachor papyrusový ("Cyperus papyrus"), ktorá rastie až do výšky 5 metrov a kedysi bola veľmi rozšírená v Egypte v delte Nílu. 
Prvé poznatky o používaní papyrusu sú z Egypta (prinajmenšom od obdobia prvej dynastie), ale značne sa používal aj v stredozemnej oblasti, dokonca aj vo vnútrozemských častiach Európy a juhozápadnej Ázie.
Ako materiál na písanie sa používal od polovice 4. tisícročia pred kr. v Egypte. Odtiaľ sa používanie papyrusu rozšírilo do celého Stredomoria, kde od 6. storočia po Kr. nahradzoval (drahý) pergamen. Pápežská kancelária ho používala ako jediný materiál na písanie až do 11. storočia. Od 13. storočia papyrus všade nahradil papier, pretože bol lacnejší.
Papyrus

Papyrus môže byť:
Roman IV.

Roman IV. Diogenes (* cca. 1030† leto 1072) bol byzantským vojvodcom a neskôr v rokoch 1067–1071 cisárom.
Na byzantský trón sa dostal svadbou s cisárskou vdovou Eudokiou, ktorej prvým manželom bol Konštantín X.. Ríša bola v to čase vážne ohrozená útokmi talianskych Normanov zo západu a seldžuckých Turkov z východu. Okrem toho prejavovali odstredivé tendencie podmanené slovanské národy na Balkáne (Bulhari, Srbi).
Vojna so Seldžukmi sa stala pre Romana osudnou. Po dvoch víťazných bitkách jeho vojská v auguste 1071 utrpeli ťažkú porážku pri Mantzikerte a cisár bol zajatý. Čoskoro sa mu však podarilo uzavrieť s tureckým náčelníkom Alp Arslanom celkom výhodný mier, ktorým sa zaviazal zachovať dovtedajší stav, to znamená potvrdil Seldžukom zisky z ich výbojov, a zaplatiť vyššie peňažné čiastky. Potom bol zo zajatia prepustený. V Konštantínopoli proti nemu hneď potom, ako prišli správy o výsledkoch bitky vystúpila opozícia a za cisára vyhlásila Michala VII., syna Konštantína X. Medzi novým panovníkom a Romanom IV. došlo k občianskej vojne, počas ktorej bol Roman zajatý a oslepený. Krátko na to zomrel.
Ró Aquilae

Ró Aquilae (ρ Aql / ρ Aquilae) je hviezda v súhvezdí Delfín. Okrem tohto pomenovania má tiež tradičné čínske pomenovanie Tso Ke.
Je to hviezda hlavnej postupnosti spektrálneho typu A. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť na oblohe je 4,94 magnitúdy a leží vo vzdialenosti približne 154 svetelných rokov od Slnka.
V roku 1992 prešla zo súhvezdia Orol do súhvezdia Delfín.