Hadean

Hadean (iné názvy pozri nižšie) je najstaršie veľké obdobie dejín Zeme. Trvalo od približne 4,6 miliárd do 4 (staršie: 3,8) miliárd rokov pred dneškom; po hadeane nasleduje archaikum. V medzinárodnej stratigrafickej tabuľke je hadean zatiaľ vedené ako neformálne obdobie, ktoré má viac-menej postavenie eónu a zároveň éry a zároveň periódy. Termín zaviedol Preston Cloud v roku 1972 na označenie doby pred (v tom čase) najstaršími známymi horninami. Názov pochádza od gréckeho názvu podsvetia (alebo pekla) Hádes (čo bol prenesený význam od boha, vládcu ríše mŕtvych Háda), pre podmienky, ktoré vtedy vládli na Zemi.
U niektorých autorov je to, čo sa v tomto článku označuje ako hadean, zahrnuté do archaika, a to niekedy konkrétne do eoarchaika. Vyčleňovanie hadeanu z archaika sa niekedy dokonca explicitne uvádza ako nevhodné.
Názvy.
Platný slovenský názov (definovaný Slovenskou terminologickou a stratigrafickou komisiou pri Národnom geologickom komitéte) je hadean (písaný kurzívou). Termín hadaikum, vyskytujúci sa v staršej literatúre, je doslovne prevzatý z češtiny, používal sa, ale nebol nikdy formálne kodifikovaný stratigrafickou komunitou.
Iné termíny sú: hadeum, had, hád. Staršie sa toto obdobie označovalo názvami: priscoan, prearchaikum, katarchaikum, azoikum [v užšom zmysle] . V určitých kontextoch (najmä v geotektonike a dnes najmä u ruských autorov) sa synonymne používajú aj termíny eogeikum alebo staršie protogeikum.
Alternatívne označenia tohto obdobia sú: kozmické obdobie/štádium ((vývoja) Zeme), predgeologické obdobie/štádium ((vývoja )Zeme), predgeologická etapa ((vývoja) Zeme), predgeologický vek Zeme. Opakom pojmu kozmické (či predgeologické) obdobie/štádium je pojem geologické obdobie/štádium, t.j. obdobie od cca. 4 (alebo 3,8) miliárd rokov BP až dodnes.
Čiastočné synonymum je termín eoarchaikum v širšom zmysle, ktorý u niektorých autorov zahŕňa to, čo sa dnes väčšinou označuje ako eoarchaikum v užšom zmysle a hadean, t.j. obdobie cca. 3,6 - 4,6 miliárd rokov. Eoarchaikum v širšom zmysle sa klasifikuje buď ako súčasť archaika alebo ako samostatná éra pred archaikom.
Čiastočné synonymá sú aj termíny: astrálne obdobie/štádium ((vývoja) Zeme), hviezdne obdobie/štádium ((vývoja) Zeme), kozmogonické obdobie, astralikum, fotikum. Tieto synonymá sú len čiastočné synonymá pojmu hadean z nasledovného dôvodu: Najstaršie dejiny Zeme sa tradične delia na obdobia (nazývané aj štádiá, etapy a pod.):
pričom platí nasledovné:
Vo Fayeho delení z konca 19. storočia sa vyššie uvedené astrálne obdobie označuje ako "obdobie rozžeravenosti" a namiesto anhydrického a praoceánskeho obdobia má antezoické obdobie (antezoikum).
Začiatok hadeanu resp. čas vzniku slnečnej sústavy a Zeme.
Ako dátum vzniku slnečnej sústavy, a tým aj prvého pevného materiálu budúcej Zeme, sa dnes uvádza 4,567 +/-0,001 miliárd rokov BP (prípadne 4,56717 +/- 0,0007 miliárd rokov BP); tento dátum sa dnes aj obyčajne (niekedy v podobe "približne 4,6 miliárd") uvádza ako začiatok hadeanu. Niekedy (najmä staršie) sa vznik slnečnej sústavy posúva trochu ďalej do minulosti do obdobia 4,571 miliárd rokov alebo 4,570 +/- 0,03 miliárd rokov BP .
Zem v pravom slova zmysle (teda ako viac-menej spojené veľké množstvo materiálu) vznikla podľa súčasných názorov asi trochu neskôr než slnečná sústava - uvádzajú sa dátumy približne 4,550 miliárd BP, 4,54 +/-0,05 miliárd BP alebo približne 4,54 miliárd BP . 
Obdobie medzi vznikom slnečnej sústavy (4,56 mld.) a vznikom Zeme v pravom slova zmysle (4,55 resp. 4,54 mld.) sa dá označiť aj ako obdobie sformovania Zeme.
V druhej polovici 20. storočia sa uvádzali napríklad takéto dátumy vzniku Zeme (prípadne slnečnej sústavy) a začiatku hadeanu : 
Ako vidno niektoré z týchto dátumov sú podobné súčasným, ale niektoré sú odlišné a niekedy siahajú do oveľa hlbšej minulosti.
V 30. rokoch 20. stor. sa vznik Zeme a začiatok kozmického obdobia odhadoval na 6,2 - 7,6 miliárd rokov BP (a koniec kozmického obdobia na 3,2 - 4,6 miliárd BP), koncom 19. stor. jeden odhad hovoril o veku Zeme 4 miliardy rokov, ostatné a staršie odhady všetky mylne predpokladali vek Zeme radikálne menší než 4 miliardy. Prehľad starších datovaní uvádza napr. Augusta-Remeš 1936 - pozri .
Niektorí súčasní autori za začiatok hadaika nepovažujú vznik Zeme (resp. slnečnej sústavy), ale až vznik Mesiaca (okolo 4,53 - 4,4 miliárd rokov BP) - pozri nižšie v kapitole Delenie.
Delenie.
Všeobecne prijímané delenie hadeanu neexistuje. Žiadne z nižšie uvedených navrhovaných delení v súčasnosti (stav 2021) nie je prevzaté do oficiálnej medzinárodnej stratigrafickej tabuľky.
Delenie podľa vzoru stratigrafie Mesiaca.
V niektorých textoch sa (kvázi pomocne) používa delenie hadeanu na rovnaké éry, aké sa používajú v stratigrafii Mesiaca (keďže pri ranom vývoji Mesiaca prebehli podobné udalosti ako na Zemi). Sú to tieto éry:
Treba poznamenať, že okamihy začiatku a konca jednotlivých ér nie sú zhodné s okamihmi začiatku a konca rovnomenných ér na Mesiaci; sú teda len podobné. Pozemská kryptická éra (teda kryptická éra ako jedna z ér hadaika) samozrejme zahŕňa aj obdobie vývoja Zeme pred vznikom Mesiaca, čiže obdobie pred začiatkom mesačnej kryptickej éry (teda kryptickej éry ako jednej z ér vývoja Mesiaca).
Delenie podľa Godlblatt et al. 2010.
V roku 2010 bolo navrhnuté takéto delenie:&lt;br&gt;
a) eón hadeanu:
b) eón chaotikum:
Títo autori posunuli hranicu začiatku hadeanu na okamih vzniku Mesiaca a všetko predtým (vrátane predchádzajúcich udalostí v slnečnej hmlovine), zaradili do nového eónu chaotikum, ktorého posledná perióda nazvaná Titanomachean zodpovedá začiatku hadeanu iných autorov. Chaotikum v ponímaní týchto autorov teda zahŕňa obdobie od začiatku vznikania slnečnej sústavy (lepšie povedané slnečnej hmloviny) až po vznik Mesiaca.
Delenie podľa Van Kranendonk et al. 2012.
V roku 2012 bolo navrhnuté delenie hadeanu na:
Zdroje kapitoly Delenie:
Geologický vývoj.
Absolútne najstarší vývoj našej planéty predpokladá bombardovanie povrchu Zeme meteoritmi, čo spôsobilo masívne tavenie jej povrchu. Podľa štúdie z roku 2019, toto bombardovanie prispelo k tvorbe kontinentov. Roztavenie obrovských plôch viedlo k materiálovej diferenciácii (poklesu ťažších prvkov smerom k jadru a výstup ľahších smerom hore) pôvodne heterogénnej planéty. Časom sa povrch vplyvom vodných pár v druhotnej atmosfére (prvotná – vodíkovo/héliová unikla do okolitého vesmíru už pri formovaní planéty) začal ochladzovať, až nakoniec dosiahol teplotu, že sa voda udržala na povrchu v tekutom stave. Vznik prvotných morí viedol aj k absorbovaniu oxidu uhličitého. Neskorší nástup života a fotosyntézy v archaiku a následných obdobiach viedol k produkcii kyslíka a postupnému doformovaniu zloženia atmosféry.
Najstaršie horniny Zeme boli identifikované koncom 20. storočia v Grónsku, Kanade a Austrálii. Absolútne najstaršia vzorka pochádza zo západného Grónska, kde bola nepriamo určená ako najstaršia vrstva metamorfovaných sedimentov na 3,8 mld. rokov, čo je v podstate vedcami dohodnutá spodná hranica hadeanu. Vek bol určený podľa intrúzie, prerážajúcej túto formáciu a podľa pravidla prerážania je vek prerážajúcej horniny mladší ("pozri všeobecné princípy geológie"). Individuálne sa vyskytujúci kryštál zirkónu, nájdený v západnej Austrálii je však omnoho starší, až 4,4 mld. rokov, čo je skoro toľko ako odhadovaný celkový vek Zeme.
Vývoj života.
Existencia života v tomto období nie je dokázaná, aj keď existujú indície o možnom výskyte primitívnych organizmov – výskyt uhlíka organického pôvodu v sedimentoch železných rúd v Grónsku. Najstaršia známa fosília pochádza z Austrálie a jej vek je stanovený na niekoľko sto miliónov rokov neskôr ako koniec hadeanu.