burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ketogénna aminokyselina

Ketogénna aminokyselina je aminokyselina, ktorú je možné rozložiť priamo na acetylkoenzým A, ktorý je prekurzorom ketolátok a myelínu, hlavne počas raného detstva, kedy vyvíjajúci sa mozog vyžaduje vysokú aktivity syntézy myelínu. Oproti tomu sa glukogénne aminokyseliny premieňajú na glukózu. Ketogénne aminokyseliny sa nemôžu premeniť na glukózu, pretože oba uhlíky v ketolátke sa počas citrátového cyklu premenia na oxid uhličitý.
U ľudí sú dve aminokyseliny len ketogénne - leucín a lyzín. Ďalších päť je ketogénnych i glukogénnych - fenylalanín, izoleucín, treonín, tryptofán a tyrozín (mnemotechnická pomôcka „FITTT“). Zvyšných trinásť aminokyselín je len glukogénnych.
Štúdie.
Ketogénne aminokyseliny hrajú v ľudskom tele dôležitú úlohu, preto existujú štúdie diét bohatých na ketogénne aminokyseliny ako možnej liečby nealkoholovej tukovej choroby pečene (NAFLD - non-alcoholic fatty liver disease) alebo cukrovky. Štúdie diét tukovej choroby pečene u myší ukázali, že znížený príjem ketogénnych aminokyselín lyzínu a treonínu môže viesť k pečeňovej steatóze (abnormálnemu hromadeniu lipidov), hlavnej príčine nealkoholovej tukovej choroby pečene. Konkrétne u leucínu bola preukázaná jeho dôležitá úloha v metabolickej dráhe inzulínu kvôli aktivácii rapamycínového komplexu 1 (mTORC1) a proteín S6 kinázy 1 (S6K1), ktorých zvýšená aktivácia vedie k rezistencii na inzulín. Ďalšie štúdie ukázali, že diéty bohaté na ketogénne aminokyseliny môžu pomôcť v znížení obezity a rezistencie na inzulín, ale využitie týchto diét však zostáva sporné.
Kino Balkan (Plovdiv)

Kino „Balkan“ () je budova bývalého kina z prvej polovice 20. storočia, ktorá sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.&lt;ref name="https://plovdivnow.bg"&gt;https://plovdivnow.bg&lt;/ref&gt;
Lokalita.
Budova leží v centrálnej časti mesta Plovdiv na križovatke ulíc ulici „Kňaz Aleksandăr I“ () a Patriarch Evtimij ().
Dejiny a súčasnosť.
Na mieste súčasnej budovy sa predtým nachádzala budova v ktorej sídlila najskôr reštaurácia "Aleksandăr Batenberg" () a neskôr slávna plovdivská cukráreň "Pčela" (, doslova "„Včela“"). Táto budova zhorela počas požiaru v roku 1937. Budova kina bola na mieste zhorenej budovy následne postavená v rokoch 19391940. Výstavbu vykonala sofijská staviteľská firma „Ciklon“. Kino bolo oficiálne otvorené verejnosti 11. októbra 1941, pričom premietaný bol maďarský film "Lángok" (). Majiteľ budovy bol Pavel BogdanovPavleto a spolumajiteľ Kliment Točkov. Vlastníkmi kina od jeho otvorenia až po znárodnenie po roku 1944 boli skúsení a dlhoroční prevádzkovatelia kín, Kiril Petrov a Luka Todorov. V rokoch 19681970 prešla budova rekonštrukciou v rámci ktorej bolo pristavané tretie poschodie. Kino bolo zatvorené v roku 1994, budova bola po reštitúcii predaná a odvtedy funguje ako priestor kde sídli kasíno a prevádzka siete rýchleho občerstvenia v prízemnej časti budovy.
Charakteristika.
Budova bola postavená podľa projektu architekta Konstantina Panajotova. Budova je zaujímavá predovšetkým svojou oválnou formou, ktorá sa odráža aj na vnútorných priestoroch a to predovšetkým foyeroch, koridoroch s šatňami ale aj samotnej kinosále, ktorá bola postavená v modernom vajcovitom tvare, aby sa zabezpečil rovnaký výhľad na plátno zo všetkých kútov miestnosti. Kinosála mala kapacitu 567 miest. V prízemnej časti sa nachádzali priestory určené pre menšie obchody, ktoré boli dostupné priamo z ulice. Budova bola pôvodne dvojposchodová, pričom na streche sa nachádzala terasa, v rámci rekonštrukcie na konci 60. rokov 20. storočia však bolo pristavané tretie poschodie. Na pôvodnej terase sa nachádzala cukráreň s výhľadom na Rodopy. Fasáda budovy je obložená doskami z vápenca.
Jolanda

Jolanda môže byť:
Bakta

Bakta je mestská časť Rimavskej Soboty. Nachádza sa asi 4 km východne od mesta. Žije tu cca. 280 obyvateľov. Má rozlohu 7 km2. Bakta bola založená v roku 1908. Susedí s katastrami obcí Zacharovce, Semsúrov, Bátka.
S1 (televízna stanica)

S1 (Slovenský okruh jedna) bola televízna stanica, ktorá vysielala na Slovensku od 3. septembra 1990 do 30. júna 1991, keď ju od 1. júla 1991 nahradila novovzniknutá Slovenská televízia.
Vznik.
V súvislosti s demokratickými zmenami po novembri 1989 došlo aj k zmene vysielacej štruktúry a názvu Česko-slovenskej televízie (ČST). Už 18. apríla 1990 prijala vláda Slovenskej republiky Uznesenie č. 178/1990, ktorým zmenila dovtedajší názov Česko-slovenská televízia v SSR a oficiálne ustanovila názov na Slovenská televízia (ST), stále však ako súčasť Česko-slovenskej televízie. Dňa 3. septembra 1990 bol 1. program ČST premenovaný na F1 (Federálny okruh 1). 2. program ČST, ktorý bol koncipovaný ako národný program, bol premenovaný na ČTV (Česká televize) v Česku a na S1 ("Slovenský okruh jedna") na Slovensku. Dňa 1. júla 1991 vznikla Slovenská televízia (STV), ktorá vznikla na základe zákona Slovenskej národnej rady č. 254 Zb. o Slovenskej televízií zo dňa 24. mája 1991, ktorá nahradila S1 na jej frekvencii. Dňa 1. januára 1992 vznikla aj Česká televízia (ČT), na základe zákona o Českej televízii (zákon č. 483/1991 Sb.).
Zánik.
So vznikom Slovenskej televízie S1 zanikla.
Jozef Drobný

Jozef Drobný (* 25. marec 1897, Trstená – † 11. január 1959) bol významný predák slovenských poštárov a politik HSĽS v medzivojnovom Československu a v období Slovenského štátu.
Biografia.
Študoval na piaristickom gymnáziu v Ružomberku. Po štúdiách nastúpil do poštovej služby. Už v roku 1919 sa pokúsil spolu s ďalšími štátnymi zamestnancami založiť Spolok štátnych zamestnancov, avšak v súvislosti s plebiscitom na Spiši bol odvolaný do obce Tribš ako administrátor miestneho poštového úradu a poštový dôverník.
Medzičasom sa utvoril Spolok slovenských poštárov, do ktorého vstúpil. Začal byť činný v jeho bratislavskom výbore a od roku 1924 bol aj v jeho predsedníctve. Po rozdelení bratislavskej odbočky na ústredie a odbočku bol zvolený do čela odbočky a zároveň sa stal úradujúcim podpredsedom ústredia Spolku slovenských poštárov. Okrem odborovej činnosti sa začal venovať aj písaniu odborných prác v oblasti poštových služieb. V roku 1932 vydal knihu "Hospodárska služba poštových úradov" (praktická príručka pre zamestnancov pošty). Taktiež prispieval odbornými článkami do viacerých časopisov. Stal sa aj hlavným poštovým tajomníkom v Bratislave.
V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za HSĽS, resp. Autonomistický blok. Kandidoval v XVI. volebnom kraji (Nové Zámky). V snemovni pôsobil v rozpočtovom a sociálne-politickom výbore.
Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v roku 1938 je zvolený za poslanca. V sneme zasadal počas celej doby trvania Slovenského štátu. Bol členom sociálneho výboru snemu. Bol krajovým poslancom pre okres Nová Baňa a zároveň vedúci Odboru poštovej správy pri Združení štátnych a verejných zamestnancov.
Po roku 1945 bol na základe rozhodnutia SNR z pošty pre kolaborantstvo prepustený. Orgánmi Národnej bezpečnosti bol spolu s ďalšími poslancami snemu zaistený a postavený pred súd. V marci 1947 bol za svoju činnosť v rokoch 19381945 odsúdený na trest odňatia slobody 20 mesiacov, ktorý si však stihol odpykať do vynesenia rozsudku. Okrem toho mu bola ako vedľajší trest vymeraná strata občianskych práv na dobu dvoch rokov a konfiškácia jednej štvrtiny majetku.
Swoosie Kurtzová

Swoosie Kurtzová (neprechýlene Swoosie Kurtz; * 6. september 1944, Omaha, Nebraska, USA) je americká filmová, televízna a divadelná herečka.
Detstvo a mladosť.
Kurtzová sa narodila v meste Omaha, v Nebraske. Bola jedináčik a jej matkou bola spisovateľka Margaret Kurztová a jej otec bol plukovník vzdušných síl Frank Kurtz Jr. Vyštudovala drámu na University of Southern California.
Kariéra.
Jej prvá herecká rola prišla v roku 1962, v televíznom seriály "The Golden Trap". V roku 1975 debutovala na Broadwayi. O tri roky neskôr získala herecké uznanie za jej herecký výkon v inscenácii "Uncommon Women and Others". V roku 1978 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho sitcomu "Mary", kde si zahrala po boku Mary Tyler Moore či Michaela Keatona.
V roku 1983 si zahrala v detektívom filme "A Caribbean Mystery", podľa knižnej predlohy od Agathy Christie. Vo filme sa objavila po boku herečky Helen Hayes, ktorá stvárnila slečnu Marple. V roku 1988 si zahrala v Oscarovej dráme "Dangerous Liaisons", po boku Glenn Close, Michelle Pfeiffer a Johna Malkovicha.
V roku 1991 stvárnila bohatú a miestami povrchnú Alex v dramatickom televíznom seriály "Sisters". Objavila sa vo všetkých 128 epizódach seriálu. Seriál bol ukončený v roku 1996. V roku 1997 si po boku Jima Carreyho zahrala v komédii "Liar, liar". Menšiu rolu hrala vo filme "Veľmi nebezpečné známosti" z roku 1999.
V roku 2002 si zahrala menšiu rolu po boku hercov ako Jessica Biel, Kate Bosworth, Faye Dunaway a James Van Der Beek vo filme "The Rules of Attraction". Hosťovala spoločne s Blythe Danner v televíznom seriály "Sister Jackie" v roku 2009. Od roku 2010 do roku 2016 hrala pravidelnú rolu v televíznom seriály "Mike a Molly". Od roku 2018 sa pravidelne objavovala tiež po boku Matta LeBlanca v televíznom seriály "Man with a Plan". Posledná epizóda seriálu bola vysielaná v roku 2020.
V roku 2021 prijala rolu Sheily v televíznom seriály "Call Me Kat", kde stvárni matku Mayim Bialik.
Súkromný život.
V rokoch 1964 až 1970 mala vzťah s hercom Joshuom Whiteom. Kurtzová sa nikdy nevydala a nemá žiadne deti.
Nick Kyrgios

Nicholas Hilmy Kyrgios (* 27. apríl 1995, Canberra, Austrália) je profesionálny austrálsky tenista. Vyhral 6 titulov na okruhu ATP. Ako junior vyhral v roku 2013 juniorský Australian Open vo dvojhre a juniorskú Wimbledonskú štvorhru. Kyrgios má povesť talentovaného, ​​ale aj konfliktného hráča, ktorý sa kvôli svojmu chovaniu na ihrisku často dostáva do problémov.
Finálové účasti na turnajoch ATP (9).
Dvojhra – výhry (6)
Dvojhra – prehry vo finále (3)
Štvorhra – výhry (1)
Pavol Florek

PhDr. Pavol Florek (* 25. marec 1895, Krušetnica† 11. máj 1963, Martin) bol slovenský historik, múzejník, pedagóg a politik HSĽS v období medzivojnového Československa a v období Slovenského štátu.
Stredoškolské štúdiá absolvoval v Trstenej, Levoči, Podolínci a vo Vacove. V rokoch 1916 – 1918 študoval v Budapešti filozofiu (odbor latinský jazyk, dejepis a zemepis). Neskôr pokračoval v štúdiu na Karlovej univerzite v Prahe, kde získal ako prvý Slovák v Československu profesorskú aprobáciu. Následne študoval na Univerzite Komenského v Bratislave, kde získal titul doktora filozofie.
Od roku 1920 pôsobil ako stredoškolský profesor v Košiciach, Dolnom Kubíne, v Rimavskej Sobote, v Bratislave a nakoniec v Turčianskom Svätom Martine. V rokoch 1926 – 1928 pracoval v Prahe na Ministerstve školstva a národnej osvety.
V Dolnom Kubíne v roku 1925 založil Oravské múzeum a muzeálnu spoločnosť. V čase svojho pôsobenia v Rimavskej Sobote zreorganizoval a poslovenčil Spoločnosť Gemer-malohontianskeho múzea. V roku 1926 obnovil vydávanie predprevratového Zborníka Muzeálnej slovenskej spoločnosti v Turčianskom Svätom Martine. Ako delegát Slovenského národného múzea bol účastníkom medzinárodných slovanských kongresov v Poľsku a v Juhoslávii, kde za svoju činnosť dostal od juhoslovanského kráľa Alexandra I. vyznamenanie Rád sv. Sávu. V Martine redigoval aj Zborník profesorov-Slovákov. Zostavil sprievodcu po Turčianskom Sv. Martine a Turci, napísal dejiny Znievskeho hradu. Uverejňoval zásady slovenského zemepisného názvoslovia, čím bránil počešťovaniu slovenčiny a slovenských názvov. Neskôr stál aj na čele Spolku slovenských profesorov.
Už od študentských čias bol veľkým vlastencom. Po vzniku Československa sa stotožňoval s politickým kurzom Andreja Hlinku a jeho HSĽS. Ľudákov zastupoval aj v martinskom mestskom zastupiteľstve. V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za HSĽS, resp. Autonomistický blok v XVII. volebnom kraji (Turč. Sv. Martin). V snemovni pôsobil v rozpočtovom výbore. Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v roku 1938 bol zvolený za poslanca. Poslancom bol počas celej existencie Slovenského štátu. V sneme pôsobil v kultúrnom, rozpočtovom a zahraničnom výbore. Bol krajovým poslancom pre okres Dolný Kubín a zároveň v Združení štátnych a verejných zamestnancov vykonával funkciu vedúceho Odboru školskej a osvetovej správy.
V roku 1945 emigroval do Rakúska a následne do Talianska, odkiaľ sa v roku 1947 vrátil do Československa. Sprvu pracoval ako robotník v Martine. Neskôr v rokoch 1955 – 1956 bol archivárom a knihovníkom v Štátnej mincovni v Kremnici. Odtiaľ nastúpil do knihovníckeho oddelenia Matice slovenskej v Martine.
James Van Der Beek

James Van Der Beek (* 8. marec 1977, Cheshire, Connecticut, USA) je americký herec známy z televízneho seriálu "Dawsonov svet" (1998 - 2003).
Detstvo a mladosť.
Van Der Beek sa narodil matke Sheile a otcovi Jamesa Van Der Beekovím v meste Cheshire, v štáte Connecticut. Jeho rodičia sú holandského pôvodu.
Ako pätnásť ročný požiadal matku aby ho vzala do New Yorku, kde sa chcel stať hercom. O rok neskôr už debutoval na Broadwayi.
Kariéra.
Od roku 1998 do roku 2003 stvárnil hlavnú postavu televízneho seriálu "Dawsonov svet". Jeho herecký výkon v seriáli bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi. O rok neskôr stvárnil hlavnú postavu v komédii "Varsity Blues", kde si zahral po boku Amy Smart, Ali Larter, Paula Walkera a Jona Voighta. Za svoj herecký výkon získal ocenenie MTV Award.
V roku 2005 si zahral v komédii "Standing Still". V roku 2008 hosťoval v troch epizódach televízneho seriálu, "Ako som spoznal vašu mamu", kde stvárnil kamaráta Robin Sherbatsky (Cobie Smulders). V roku 2009 si zahral vo filme "Formosa Betrayed", ktorý je založený na skutočných udalostiach. Za svoj herecký výkon získal ocenenie pre najlepšieho herca na filmovom festivale v San Diegu. Po boku Michelle Trachtenberg a Taylor Schilling si zahral v televíznom seriály "Mercy". Samého seba si zahral v televíznom seriáli Don't "Trust the B---- in Apartment 23" z roku 2012.
V roku 2015 sa objavil po boku Patricie Arquette v televíznom seriály "". V roku 2017 sa mal objaviť v horore "47 Meters Down" ale nakoniec jeho scény boli z filmu vystrihnuté.
Súkromný život.
Od roku 2003 do roku 2009 tvoril manželský pár s herečkou Heather McCombovou. Na jeseň roku 2009 požiadal Van Der Beek o rozvod, ktorý sa uskutočnil v roku 2010.
Dňa 1. augusta 2010 sa oženil s obchodnou konzultantkou Kimberly Brookovou v Tel Aviv, v Izraeli. Majú spolu päť detí. V októbri 2019 pár oznámil, že čakajú svoje šieste dieťa no o mesiac neskôr priznali, že Brooková potratila. Od septembra 2020 nežijú v Los Angeles a presťahovali sa do Texasu.
Ulica 1. mája (Pezinok)

Ulica 1. mája (v minulosti "Námestie 1. mája") je ulica a bývalé námestie v Pezinku. Je pomenovaná podľa Sviatku práce.
V minulosti sa výstavba spolu so sídliskom Za hradbami nazývala sídlisko Stred II. a v súčasnosti sa niekedy uvádza aj ako sídlisko 1. mája. Bytové domy v juhozápadnej časti ulice sú súčasťou sídliska Juh, ktoré je pokračovaním sídliska Stred II.
Nachádza sa tu talianska reštaurácia s pizzeriou La Taverna di Manu (v minulosti Pizzeria Ristorante Italia) a bývalá predajňa potravín, v ktorej v súčasnosti sídli Detský svet Jašidielka. Pred bývalou predajňou potravín sa nachádza plastika torza ľudskej figúry (prezývaná aj „Túžba“) z roku 1968, ktorú vytvoril akademický sochár Emil Venkov odliatím z hydronália. Na severovýchodnom konci ulice sa nachádza parkovisko, ktoré sa počas veľkonočných sviatkov využíva pre kolotoče.
Na čísle 29/A sa nachádza džudo aréna klubu 1. Judo Club Pezinok. Oproti nej sa nachádzajú radové garáže s opustenou obytnou stavbou a parkoviskom vedľa nich.
Drevokombinát (Pezinok)

Drevokombinát (Pezinok) (iné názvy: Drevoindustria (Pezinok), Malokarpatská drevárska fabrika; hovorovo "Drevona") bol priemyselný areál a továreň na spracovanie dreva na Drevárskej ulici číslo 23 v Pezinku. Susedí s, dnes už bývalými, vinárskymi závodmi a v súčasnosti sa tu nachádzajú sklady a kancelárie.
História.
Výstavba Drevokombinátu v Pezinku sa začala 10. júna 1967 s nákladom okolo 600 miliónov korún. Generálnym dodávateľom stavebnej časti bol Hydrostav v Šali a technologické zariadenia dodalo ČKD Dukla Praha, Kráľovopolské strojárne v Brne a niektoré firmy z Francúzska a Švédska. V roku 1968 sa areál napojil na vlečku Západoslovenských tehelní a neskôr sa na ňu napojil aj susedný vinársky závod. Dňa 1. júla 1971 podnik začal svoju prvú etapu výroby a bola aj otvorená pílnica.
Dňa 29. februára 1996 bol rozhodnutím Ministra hospodárstva Slovenskej republiky Jánom Duckým zrušený štátny podnik Drevokombinát Pezinok.
V roku 1997 bola obnovená výroba pod názvom Malokarpatská drevárska fabrika.
Súčasný stav.
V roku 2007 areál odkúpila spoločnosť BETA – CAR, s r. o. Nachádza sa tu administratívna budova BETA-CAR Business Centrum, skladové priestory, parkovacie plochy, opustená budova fabriky s komínom a bývalý drevosklad s betónovými stĺpmi.
Medzi rokmi 2022 a 2023 bola opustená budova fabriky zbúraná, komín sa zachoval.
Kultúra.
V areáli BETA-CAR sa krátky čas konal multižánrový festival Alternatíva v Drevone. Po dvoch ročníkoch zanikol a 3. ročník, plánovaný na rok 2014, musel byť zrušený.
Ivermectin

__VYNÚTIŤOBSAH__
Drezina

Drezina je ľahké koľajové vozidlo, ktoré slúži na dopravu niekoľkých pasažierov väčšinou na služobné účely. Môže byť poháňané mechanicky silou svalov alebo je vybavené motorom.
Názov je odvodený z mena vynálezcu Karla Draisa, konštruktéra cestného jednostopového odrážadla nazvaného "Laufmaschine" alebo draisina, predchodcu dnešných bicyklov.
Dreziny boli robené na princípe bicyklov, motocyklov alebo automobilov. Existovali aj dreziny postavené ako jednoduchý voz s kľukou a dvojzvratnou pákou (pumpovacia drezina – obdoba princípu starých ručných hasičských striekačiek).
Janíkovské pole

Janíkovské pole je lokalita v miestnej časti Petržalka-Juh v mestskej časti Petržalka v Bratislave.
Nachádza sa južne od lokalít Južné mesto-Zóna A a Južné mesto-Zóna B.
Nenachádza sa tu žiadna zástavba, celú plochu tvorí orná pôda.
Dawsonov svet

Dawsonov svet () je americký dramatický televízny seriál. Bol vysielaný v rokoch 1998 až 2003 na televíznej stanici The WB. Seriál má šesť sérii a 128 epizód. Hlavné postavy stvárnili James Van Der Beek, Katie Holmes, Joshua Jackson a Michelle Williams. 
Scenár k filmu napísal Kevin Williamson, ktorý sa inšpiroval svojim dospievaním. 
Seriál hovorí príbeh o troch kamarátoch, ktorý sa poznajú od detstva (James Van Der Beek, Katie Holmes, Joshua Jackson) vo fiktívnom meste Capeside v štáte Massachusetts. Do ich partie príjmu nového člena, ktorým sa stane vnučka Dawsonových susedov, ktorú stvárnila Michelle Williams.
Zoznam zaniknutých ulíc Petržalky

Toto je zoznam, ktorý obsahuje vyše 100 ulíc, ktoré boli zbúrané od roku 1973 do roku 1989 pri výstavbe panelového sídliska v Petržalke.
Názvy pri jednotlivých uliciach sú usporiadané od najnovšieho názvu po najstarší.
Siker, pénz, nők, csillogás

Siker, pénz, nők, csillogás je štvrtý štúdiový album, ktorý v roku 1986 vydalo hudobné vydavateľstvo Hungaroton maďarskej pop rockovej skupine KFT.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2021

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2021 boli 23. MS v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov. Konali sa od 26. apríla do 6. mája 2021 v amerických mestách Frisco a Plano.
Play-off.
Pre semifinále boli tímy znovanasadené podľa nasledovného poradia: 1. Kanada, 2. Fínsko, 3. Rusko, 4. Švédsko, 5. USA, 6. Bielorusko, 7. Česko, 8. Švajčiarsko.
""
Nižšie divízie.
I. A divízia.
Turnaj I. A divízie MS 2021 sa mal konať od 5. do 11. apríla 2021 na Slovensku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
I. B divízia.
Turnaj I. B divízie MS 2021 sa mal konať od 18. do 25. apríla 2021 v Taliansku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
II. A divízia.
Turnaj II. A divízie MS 2021 sa mal konať od 4. do 10. apríla 2021 v Estónsku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
II. B divízia.
Turnaj II. B divízie MS 2021 sa mal konať od 21. do 27. marca 2021 v Bulharsku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
III. A divízia.
Turnaj III. A divízie MS 2021 sa mal konať od 29. marca do 4. apríla 2021 v Turecku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
III. B divízia.
Turnaj III. B divízie MS 2021 sa mal konať od 28. marca do 3. apríla 2021 v Luxembursku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
Amber Van Day

Amber Van Day (* 1. máj 1996, Brighton and Hove, Spojené kráľovstvo) je britská popová speváčka, skladateľka a herečka, známa hlavne kvôli jej singlom "Kids in the Corner" a "WTF" (spolu s Hugelom).
Osobný život.
Amber van Day je dcérou britského speváka David Van Day, ktorý bol súčasťou populárneho dua Dollar v 80. rokoch. Začala skladať a spievať už ako malé dievča, keď mala 8 rokov. Do pozornosti ľudí sa dostala hlavne vďaka jej spolupráci s Hugelom, a ich spoločným titulom "WTF" ktorý má v súčasnosti viac ako 77 miliónov streamov na Spotify, a taktiež dosiahol niekoľko zlatých ocenení.
Kariéra.
Jej kariéra začala v roku 2015 kedy spolu s George Kwallim nahrala jej prvý titul "Act No Good". Na pár rokov sa odmlčala, no koncom roku 2018 nahrala spolu s Hugelom titul "WTF". V máji 2019 nahrala ďalší titul "Mamma Mia" spolu s Hugelom. V júli 2019 nahrala spolu so skupinou Love Harder titul "Oblivion", ktorý je zároveň jej druhým najúspešnejším titulom, ktorý má momentálne viac ako 30 miliónov streamov na Spotify. V októbri 2019 nahrala titul "I don't wanna talk" opäť s Hugelom. V roku 2019 jej piesne na Spotify počúvalo 7,6 miliónov ľudí zo 79 krajín celkovo 54,6 miliónkrát, dokopy to bolo 2,3 miliónov hodín. Vo februári 2020 získal jej titul "WTF" dve zlaté ocenenia. V apríli 2020 nahrala svoj prvý debutový solo singel "Kids in the Corner" ktorý sa stal populárnym v januári 2021, pretože tvorí soundtrack Netflix seriálu . V júli 2020 nahrala ďalší titul "Papa" spolu s nemeckou skupinou YouNotUs, tento titul dosiahol 20 priečky v najlepších single tituloch v Nemecku.
Kids in the Corner.
Jej debutový singel "Kids in the Corner" je zameraný na tému sebaprijatia a rozmanitosti. Podľa Amber je dôležité a aj silné pripustiť si že sme zraniteľní. Nikto nám nemôže hovoriť čo máme a čo nemáme robiť; nikto nám nemôže prikázať koho máme mať radi a koho nemáme mať radi. Taktiež si myslí že skutoční hrdinovia sú tí, ktorí pomáhajú ostatným žiť bez ohľadu na to, čo je podľa spoločnosti správne a čo nesprávne.
David O’Keeffe

David O’Keeffe (* 1953, Ennis, Írsko) je írsky právnik.
Je emeritným profesorom európskeho práva na Londýnskej univerzite (University of London). Pracuje ako Senior Counsel v medzinárodnej právnickej kancelárii Dentons. Od roku 2008 je predsedom tribunálu pre prípady európskej štátnej služby vo Florencii.
Bol „référendaire“ na Európskom súdnom dvore (19851990). V rokoch 19901993 pôsobil ako profesor európskeho práva a dekan Právnickej fakulty Univerzity v Durham (Spojené kráľovstvo). V rokoch 19932004 bol profesorom európskeho práva a prodekanom Právnickej fakulty University College London. Rovnaký predmet vyučoval aj na univerzite College of Europe v Bruggy a európskom centre Natolin vo Varšave (19932007).
Poradil Snemovni lordov s právom Európskej únie. Predtým pracoval ako externý poradca Európskeho parlamentu a Európskeho ombudsmana. Bol členom expertnej skupiny Európskej komisie pre vnútorný trh a voľný pohyb osôb, ktorej predsedala Simone Veilová.
Od roku 1990 až do pristúpenia krajín strednej a východnej Európy k Európskej únii O’Keeffe veľmi často prednášal o práve EÚ na rôznych univerzitách a iných inštitúciách v Poľsku, Rumunsku, Slovinsku a na Slovensku. Jeho práca v tejto oblasti bola uznaná. Spolu s veľvyslancom Nicholas Emiliou zorganizoval na Cyprus veľkú konferenciu s cieľom pripraviť sa na vstup krajiny do Európskej únie.
Bol spoluzakladateľom časopisu "European Foreign Affairs Review" (1996) a členom vedeckého výboru "Common Market Law Review" (19852005).
Škoviera

Škoviera je slovenské priezvisko.
Ludmila Javorová

Ludmila Javorová (* 31. január 1932, Brno) je česká katolícka teologička, učiteľka náboženstva, blízka spolupracovníčka tajného biskupa Felixa Mariu Davídka v podzemnej cirkvi v socialistickom Československu. Biskup Davídek ju 28. decembra 1970 vysvätil za diakona a kňaza. Katolícka cirkev jej vysviacku však považuje za neplatnú.
Kňazstvo.
V septembri 1970 biskup Davídek zvolal snem spoločenstva tajných kňazov a biskupov. Na sneme sa okrem iného malo prebrať aj možné svätenie žien. Časť podzemnej cirkvi bola proti, čo viedlo k rozkolu podzemnej cirkvi. Tento rozkol trval až do roku 1989. Biskup Davídek dva dni po sneme (28. decembra 1970) Ludmilu Javorovú vysvätil najprv na diakona a potom na kňaza. Dôvodom bolo, že ženy prenasledované pre vieru nemali v ženských väzniciach prístup ku kňazom, a teda ani k sviatostiam.
Vzhľadom na to, že niektorí mali pochybnosti o platnosti svätenia ženy, Javorová napísala list pápežovi. List osobne odovzdala kardinálovi Františkovi Tomáškovi, ktorý sľúbil, že ho doručí. Odpoveď nedostala. Neskôr bola proti jej vôli zverejnená informácia o jej vysviacke, z ktorej sa dozvedela, že pápež jej exkomunikáciu (keďže za vysvätenie ženy hrozí) veľkoryso anuloval.
V roku 1996 sa však z biskupstva dozvedela, že nesmie vykonávať kňazskú službu, a v roku 2001, že jej vysviacka bola neplatná. V súčasnosti vyučuje náboženstvo vo farnosti pri Kostole sv. Cyrila a Metoda v Brne.
Biskup Davídek vysvätil na diakonky (pravdepodobne aj na kňažky) ešte niekoľko ďalších žien. Platnosť ich vysviacok katolícka cirkev neuznáva.
Národný park Lagunas de Chacahua

Národný park Lagunas del Chacahua, založený 9. júla 1937, je národný park nachádzajúci sa v mexickom štáte Oaxaca. Dostanete sa naňho po diaľnici Federal 200 alebo loďou z mesta Puerto Escondido. Park pokrýva 132,73 štvorcových kilometrov, z čoho asi 30 km² zaberajú rôzne lagúny ako Laguna de Chacahua, Laguna de La Pastoria a Laguna Las Salinas. Existuje niekoľko menších lagún, ktoré sú spojené úzkymi kanálmi. Zvyšok parku tvorí suchá pôda.
Vo februári 2008 boli Lagunas de Chacahua vyhlásené za Ramsarské nálezisko, pretože boli zaradené do Zoznamu mokradí medzinárodného významu.
Poloha.
Národný park Lagunas de Chacahua sa nachádza medzi poludníkom 15° 57' a 16° 03' severnej zemepisnej šírky a medzi poludníkom 97° 31' a 97° 48' západnej zemepisnej dĺžky. Park je na severe ohraničený mestami Charco Redondo, Tlacoache, La Vega a Lagartero a na juhu Tichým oceánom, približne 54 km západne od mesta Puerto Escondido, blízko mesta Zapotalito.
História.
Park bol prvou vyhlásenou chránenou oblasťou (ANP) s tropickými ekosystémami v Mexiku. V roku 1937 mexický prezident Lázaro Cárdenas del Río vyhlásil túto oblasť za "národný park Lagunas de Chacahua".
Geomorfologický útvar.
Geologický útvar tohto parku je zhrnutý ako proces, z ktorého vznikli dve rôzne geologické jednotky počas obdobia jury. V tomto období druhohôr, sa formovali vrchoviny tektonického pôvodu zložené z metamorfovaných horninín. V období kenozoika sa vytvorili veľké metamorfované horniny, ktoré zvýšili reliéf a vďaka veľkej sopečnej činnosti vznikli hory a pohoria.
Reliéf.
Reliéf parku je tvorený siedmimi diferencovanými jednotkami. Sú to:
Ekosystémy.
Park tvoria dva ekosystémy: suchozemský a vodný ekosystém. Suchozemský ekosystém zaberá plochu 11 598 hektárov. Zahŕňa nížiny, ktoré tvoria 81% povrchu, vysočiny, ktoré tvoria 17% a prechodné územia, ktoré zaberajú 2% povrchu. Vodný ekosystém zaberá plochu 3 324 hektárov. Zahŕňa lagúnový komplex Chacahua-Pastoría a štyri menšie lagúny: Poza el Mulato, Palizada, Poza de los Corraleños a Salina Grande.
Podnebie.
Podnebie parku je kvôli svojej blízkosti k Tichému oceánu tropické a mierne vlhké. Táto oblasť má zrážky v rozmedzí od 600 do 1 500 mm s teplotami nad 20°C.
Flóra a fauna.
Park má 10 rôznych druhov vegetácie: tŕňový les, lužný les, listnatý les, subtropický širokolistý les, mangrový porast, savana, galerijný les, tula obyčajná, palmový háj a pobrežné duny. V parku je zatiaľ zdokumentovaných 246 druhov kvetov a 189 druhov zvierat. Nachádzajú sa tu vtáky, ako sú bociany, volavky, divoké kačice, kačice modrokrídle, pelikány, lyžičiare. Park navštevujú aj tri druhy korytnačiek, ktoré tu kladú vajíčka. Lagúny Chacahua sú dôležitým biotopom pre ohrozené druhy, ako sú morské korytnačky, krokodíly a ďalšie endemické druhy, ako sú leguány.
Turistické atrakcie.
Je tu možné podniknúť výlety loďou, pozorovať brehy, mangrové porasty a veľa vtákov, ktoré lovia v týchto vodách. Tieto prehliadky zvyčajne zahŕňajú zastávku na ochutnávku miestnych jedál a na návštevu krokodílej farmy, ktorá chová rôzne krokodíly z tichomorského pobrežia Mexika (Krokodíl dlhohlavý ("Crocodylus acutus")).
Felix Maria Davídek

PhDr. Felix Maria Davídek (* 12. január 1921, Chrlice - † 16. august 1988, Brno) bol český katolícky kňaz a tajne vysvätený biskup podzemnej cirkvi v socialistickom Československu. 
Životopis.
Vyštudoval teológiu a bol vysvätený za kňaza (1945), obhájil doktorát v odbore filozofia, pedagogika a psychológia na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity (1948), vyštudoval lekárstvo (bez záverečných skúšok), postgraduálne štúdium na VŠE Bratislava (1971). Samoštúdiom sa zaoberal kybernetikou, teóriou riadenia, ekonómiou. Plynule hovoril nemecky, anglicky, španielsky, poľsky.
V roku 1967 ho Jan Blaha tajne vysvätil za biskupa. V rokoch 1950-1964 bol väznený. Po prepustení začal budovať rozsiahle "podzemné" teologicko-vzdelávacie štruktúry. Pod vplyvom skoršieho komunistického teroru aj sovietskej okupácie v roku 1968 a modernej teológie obdobia Druhého vatikánskeho koncilu budoval paralelné cirkevné štruktúry a vysvätil tajných biskupov, desiatky kňazov vrátane ženatých mužov a tiež tri ženy, z ktorých je známa len Ludmila Javorová.
Mánesova ulica

Mánesova ulica je:
Dúhová ulica

Dúhová ulica môže byť:
Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935

Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935 boli v poradí druhé a zároveň posledné voľby svojho druhu, ktoré sa konali súčasne na území Českej krajiny, Moravsko-sliezskej krajiny, Slovenskej krajiny a Podkarpatoruskej krajiny. Konali sa 26. mája 1935. Konali sa iba týždeň po parlamentných voľbách, čím ich význam značne poklesol. V Českej a Moravsko-sliezskej krajine sa víťazom stala Sudetonemecká strana, na Slovensku HSĽS a na Podkarpatskej Rusi KSČ. Zvolené krajinské zastupiteľstvo pozostávalo predovšetkým z členov HSĽS a RSZMĽ.
Pôvodne sa voľby mali uskutočniť v závere roku 1934. Avšak zákonom č. 270/1934 Zb. bolo prvé volebné obdobie (1928 - 1934) predĺžené do konca roku 1935. Aktívne volebné právo bolo stanovené na 24. rok veku. Okrem krajinského zastupiteľstva sa volili aj okresné zastupiteľstvá vo všetkých okresoch na 6-ročné volebné obdobie. 
Z 36 zvolených poslancov bolo 22 z opozičných strán (HSĽS, KSČ, maď. strany a SNS) a len 14 z koaličných (agrárnici, sociálni demokrati, národní socialisti, živnostníci a ľudovci). Preto pri dopĺňaní krajinského zastupiteľstva o menovaných členov (odborníkov) sa vyberali predovšetkým osoby politicky naklonené agrárnej a sociálnodemokratickej strane. 
Pozri aj.
Zoznam členov Krajinského zastupiteľstva v rokoch 1935 - 1938
Železničná stanica Strážske

Železničná stanica Strážske je železničná stanica v Strážskom. Leží na trati 191 Michaľany – Łupków. Ústí do nej trať 193 Prešov – Humenné.
Doprava.
Na stanici sa nachádzajú 7 dopravných, 1 manipulačná a 5 odstavných koľají. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.
Pavol Jarčuška

Dr. h. c. prof. MUDr. Pavol Jarčuška, PhD. (* 25. jún 1963, Košice), je slovenský infektológ, prezident "Slovenskej spoločnosti infektológov", prorektor UPJŠ pre rozvoj a európsku problematiku a člen vládnej pandemickej komisie.
Životopis.
Stredoškolské štúdium na Gymnáziu Kováčska 30, dnešné Gymnázium Trebišovská 12 v Košiciach ukončil v školskom roku 1980/1981. V roku 1987 na Lekárskej fakulte UPJŠ vyštudoval odbor "Všeobecné lekárstvo". V roku 2000 odbor "Vnútorné choroby". Titul profesor získal v roku 2011 na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave. Od roku 1996 je vedúcim centra "Starostlivosti pre HIV pozitívne osoby" Univerzitnej nemocnice Louisa Pasteura. V rokoch 2007 – 2013 bol prodekanom Lekárskej fakulty UPJŠ. Od roku 2015 bol prorektorom UPJŠ pre rozvoj a európsku problematiku. Od roku 2023 je prorektorom pre strategický rozvoj a investície na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Je predsedom Ústrednej komisie pre racionálnu antiinfekčnú liečbu a antibiotickú politiku. Od roku 2019 je členom vládnej pandemickej komisie v boji s novým koronavírusom.
V súčasnosti taktiež pôsobí ako prednosta na klinike infektológie a cestovnej medicíny Univerzitnej nemocnice Louisa Pasteura v Košiciach.
Svidník (rozlišovacia stránka)

Svidník môže byť:
Malinovského ulica

Malinovského ulica môže byť:
Izrael Hiebner

Izrael Hiebner alebo Israel Hiebner (* 20. február 1619, Schneeberg, Nemecko† 22. júl 1668, Sibiu, Rumunsko) bol nemecký astrológ, zostavovateľ kalendárov.
Biografia.
V roku 1635 študoval právo a medicínu v Lipsku. V roku 1640 bol menovaný za mestského úradníka v Pirne neďaleko Drážďan. V roku 1643 chcel ísť študovať astronómiu na univerzitu v Lipsku, ale v Drážďanoch ho priviedol lekár a zostavovateľ kalendára Rudolph Buchbach k astrológii. V rokoch 1644-45 bol vo Freibergu, kde vydal svoju prvú knihu o vplyve Mesiaca a Saturnu, a tu napísal aj svoj prvý kalendár na rok 1646.
V roku 1645 odišiel do Norimbergu, kde si čoskoro získal veľkú reputáciu vďaka svojim predpovediam. Potom mu vydavateľ kníh Wolfgang Endter (15931659) zaplatil za jeho kalendáre až 300 guldenov, pričom za iné kalendáre zvykol platiť 50 guldenov.
V roku 1648 prešiel cez Bamberg a Würzburg do Hesenska. Publikoval "Practica Reformata" vo Frankfurte nad Mohanom. V máji 1649 bol v Kasseli, kde ho zamestnala kňažná von Eisenach, ale o pol roka neskôr bol prepustený s nie veľmi lichotivým odporúčaním. Od roku 1650 učil matematiku v Erfurte. Práve tu vydal svoje majstrovské dielo "Mysterium Sigillorum, Herbarum &amp; Lapidum". Pre svoje predpovede sa dostával do dišpút s ostatnými učencami. K ich najostrejšiemu stretu došlo s profesorom matematiky v Altdorfe Abdiasom Treuom (15971669), ktorého Hiebner nazval „lenivým altdorfským počítadlom“. V roku 1653 sa nachádzal v Lipsku, kde predpovedal zatmenie Slnka v nasledujúcom roku 1654. Keďže sa tak nestalo, musel z Nemecka odísť. Potom sa spomína v Linzi, kde vydal kalendár na rok 1657.
Od roku 1661 pôsobil ako lekár a astronóm v Prešove, kde v roku 1662 spolu s Johannom Patersonom Hainom (16151675) založil prvé observatórium. Veľmi si ho tu vážili, pretože skonštruoval prvý astronomický ďalekohľad a jeho budova pravdepodobne slúžila ako verejná hvezdáreň, ako uvádza medirytina z roku 1662. Pôsobil tu do roku 1665. Observatórium v Prešove fungovalo pravdepodobne až do roku 1672.
Potom sa objavil v Sibiu, kde opäť urobil astrologické predpovede, kde aj zomrel v júli 1668. Poznal prácu Galilea a Keplera, ale učil systém zameraný na Zem. Neskôr vyvinul geo-heliocentrický model planetárneho systému.
Vo svojom diele "Mysterium Sigillorum, Herbarum &amp; Lapidum" kombinoval sigillá (symboly), ochranné medaily planét s bylinami a drahými kameňmi v duchu magického prístupu (napr. Kráľovská koruna, vavrínový strom, citrón atď.). Jeho účelom bolo vyliečiť všetky choroby bez liekov. Toto dielo bolo pravdepodobne inšpirované stredovekou prácou 15 hviezd, drahokamov a bylín stredovekým Pseudo-Hermesom. Jeho práca je príručkou magického liečenia založenou na vplyve planét a interakcii bylín. Verí, že rôzne kovy, drahokamy a prívesky (sigillum) majú vplyv na pohodu a choroby. Obrázky alegoricky vyjadrujú liečivú silu planét, známe symboly a štvorce magických čísel. Použil tiež "Heveliusovu mapu Selenographia". Vyzval na presné planetárne pozorovania na výrobu ochranných amuletov. Preklad jeho diela mal tiež veľký vplyv na vývoj anglickej astrológie a astronómie.
Cyrano z predmestia

Cyrano z predmestia je pôvodný slovenský rockový muzikál v dvoch dejstvách. Napísaný bol v roku 1977 na libreto Alty Vášovej. Hudbu zložili Marián Varga a Pavol Hammel, texty piesní napísali Kamil Peteraj a Ján Štrasser. Hudbu nahrala štúdiová skupina Vivat v zložení Marián Varga - klávesy, František Griglák - sólová gitara, Pavol Hammel - akustická gitara, Ivan Belák - basová gitara, Laco Lučenič - basová gitara, Peter Szapu - bicie, Karol Oláh - bicie. Autorka libreta preniesla dej Rostandovho "Cyrana z Bergeracu" do prostredia vtedajších hudobných klubov.
Dej muzikálu.
Dej sa odohráva na periférii veľkomesta v mládežníckom klube. Hlavnými hrdinami sú Cyrano, skladateľ a vedúci rockovej kapely Kadeti, a speváčka Roxana. Roxana sa zamiluje do pohľadného Jána, ktorý ju zaujme piesňou, ktorú pre neho však zložil Cyrano. Roxana, bez toho aby to tušila, miluje dvoch mužov. Ján si neskôr uvedomí, že Roxana nemiluje jeho, ale piesne, o ktorých sa domnieva, že ich skladá pre ňu. Ján psychicky nezvládne odchod Roxany na turné, ktoré jej ponúkne manažér Derma. Začne holdovať alkoholu a drogám a neskôr dobrovoľne ukončí svoj život. Roxana chce po jeho smrti spievať "Pieseň pre Roxanu", ktorú jej kedysi skomponoval Ján. Poprosí Cyrana, aby si ju zaspieval s ňou. Vzápätí zistí, že autorom piesne je Cyrano, ten ktorého vlastne ľúbila.
Uvedenie v roku 2019.
Opätovné uvedenie muzikálu malo premiéru 16. a 17. mája 2019 v Divadle Nová scéna.
Plné vrecká peňazí

Plné vrecká peňazí je slovenský muzikál z roku 1975. Vznikol prepracovaním tragikomédie "Žobrácke dobrodružstvo" Jána Soloviča z roku 1970. Autorom hudby je Igor Bázlik, scénára Milan Lasica a Július Satinský. Piesňové texty napísali Milan Lasica a Tomáš Janovic. V roku 1978 vyšla aj nahrávka muzikálu na LP platni.
Dej muzikálu.
Dvaja holiči snívajú o rýchlom zbohatnutí. Dopočuli sa totiž, že ich zákazník, starý žobrák, nosí vrecúško plné peňazí. Obaja holiči najprv medzi známymi rozhlásia, že vyhrali prvé miesta v športke a neskôr si pripravia plán ako získať žobrákove peniaze. Vyjde však najavo, že žobrákov mešec je plný bezcenných papierov...
Hybešova ulica

Hybešova ulica môže byť:
Mánesova ulica (Bratislava)

Mánesova ulica bola ulica v mestskej časti Petržalka v meste Bratislava v rokoch 1950-1975.
Pomenovaná bola podľa Josefa Mánesa (1820-1871), českého maliara a ilustrátora.
Zanikla v súvislosti s výstavbou sídliska Dvory. V súčasnosti sa v lokalite bývalej ulice nachádza približne Belinského ulica.
ATP Finals

ATP Finals (slov. Turnaj majstrov) so sponzorským názvom Nitto ATP Finals, je záverečný tenisový turnaj mužskej profesionálnej sezóny pre osem najvyššie postavených mužov vo dvojhre a osem najlepších párov vo štvorhre v rebríčku ATP. Udalosť, ktorú organizuje Asociácia tenisových profesionálov (ATP), patrí ako jediná po grandslame do druhej najvyššej kategórie ATP Tour Finals.
Formát.
Súťaže dvojhry sa zúčastňuje osem tenistov, z ktorých každý odohrá tri vzájomné zápasy v jednej z dvoch štvorčlenných základných skupín A a B. Prvý dvaja tenisti z každej skupiny postupujú do semifinále, ktoré je hrané vyraďovacím systémom pavúka. Prvý zo skupiny A sa stretáva s druhým zo skupiny B a naopak. Víťazi semifinále potom postupujú do finále. Súťaž štvorhry kopíruje formát dvojhry. Za každé víťazné stretnutie v základnej skupine dostane singlista či deblista 200 bodov, neporazený šampión potom celkom 1 500 bodov.
Ženská záverečná udalosť sezóny je Turnaj majsteriek - WTA Finals.
Depurinácia

Depurinácia je chemická reakcia purínových deoxyribonukleozidov, deoxyadenozínu a deoxyguanozínu, a ribonukleozidov, adenozínu a guanozínu, v ktorej sa hydrolyticky štiepi β-N-glykozidová väzba a uvoľňuje sa nukleová báza, adenín alebo guanín. Druhým produktom depurinácie deoxyribonukleozidov a ribonukleozidov je cukor, 2'-deoxyribóza alebo ribóza. Komplexnejšie zlúčeniny obsahujúce nukleozidové reziduá, ako sú nukleotidy a nukleové kyseliny, môžu takisto podliehať depurinácii. Deoxyribonukleozidy a ich deriváty sú omnoho náchylnejšie než ich ribonukleozidové ekvivalenty. Strata pyrimidínovej báze (cytozín a tymín) prebieha podobným mechanizmom, ale omnoho pomalšie.
Depurinácia v DNA vedie k apurínovej polohe, čo následne vedie k zmene štruktúry. Štúdie odhadhujú, že každý deň sa týmto spôsobom stratí asi 5 000 purínov v bežnej ľudskej bunke. Jedným z hlavných dôvodov depurinácie v bunkách je prítomnosť endogénnych metabolitov podstupujúcich chemické reakcie. Apurínové polohy v dvojzávitovej DNA sú po kúskoch účinne opravované vďaka base excision repair (BER) dráhe. Depurinácia báz v jednozávitovej DNA podstupujúcej replikáciu môže viesť k mutáciám, pretože bez prítomnosti informácie o komplementárnom vlákne môže BER doplniť nesprávnu bázu do apurínovej polohy, čím vzniká tranzičná alebo tranzverzná mutácia.
Depurinácia hrá dôležitú úlohu v rozvine rakoviny.
Hydrolytická depurinácia je jedna z hlavných foriem poškodenia starobylej DNA u fosílií a subfosílneho materiálu, keďže báza ostane neopravená. Toto vedie k strate genetickej informácie (sekvencie báz) a problémom s obnovou a "in vitro" repikláciou poškodenej molekuly v polymerázovej reťazovej reakcii (PCR).
Chémia reakcie.
Depurinácia nie je neobvyklá, pretože puríny sú dobré odstupujúce skupiny kvôli 9N-dusíku (pozri štruktúru purínu). Anomérny uhlík je navyše veľmi reaktívny voči nukleofilnej substitúcii (väzba uhlík-kyslík je kratšia, silnejšia a polárnejšia, zatiaľ čo väzba uhlík-purín je dlhšia a slabšia). Na základe tohto je táto väzba veľmi náchylná k hydrolýze.
V chemickej syntéze oligonukleotidov je depurinácia jedným z hlavných limitných faktorov obmedzujúcich dĺžku syntetických oligonukleotidov.
Tripeptid

Tripeptid je peptid, ktorý sa skladá z troch aminokyselín spojených dvoma alebo občas troma peptidovými väzbami. Podobne, ako u bielkovín, je ich funkcia závislá na aminokyselinách, z ktorých sa skladajú, a ich poradí. Najjednoduchším tripeptidom je glycylglycylglycín. V rámci vedeckých výskumoch je dominantných tripeptidom glutatión (γ--glutamyl--cysteinylglycín), ktorý má rôzne úlohy u mnohých organizmov.
Farského ulica (zaniknutá)

Farského ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 19501987. Nachádzala sa približne v lokalite od dnešnej Andrusovovej ulice po Belinského ulicu.
Pomenovaná bola po Josefovi Farskom (18261889), českom litografovi a majiteľovi kameňotlačiarskej dielne v Prahe.
Pôvodne tu boli nivy, polia, lúky a háje. Asanovaná bola v súvislosti s výstavbou sídliska Dvory.
Macharova ulica (zaniknutá)

Macharova ulica bola ulica v Petržalke približne v rokoch 19501987, ktorá zanikla v pri výstavbe panelového sídliska Dvory.
Nachádzala sa približne v oblasti od dnešnej Prokofievovej ulice po Hálovu ulicu.
Pomenovaná bola podľa českého básnika a publicistu Josefa Svatopluka Machara (18641942). Nachádzala sa tu nová administratívna zástavba s radovou domovou zástavbou.
Arménska ulica (zaniknutá)

Arménska ulica (pred rokom 1950 Slovenská ulica, v roku 1931 Štefanská ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 19501987. Nachádzala sa približne na mieste súčasnej predajne automobilov Renault Kestler na Panónskej ceste.
Premenovaná bola v dôsledku duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba obce. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou výstavbou Dvory.
Maliarska ulica

Maliarska ulica (do roku 1950 Ulica 1. mája) bola ulica v Petržalke v rokoch približne 1950-1975.
Premenovaná bola z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave. Nachádzala sa približne medzi súčasnou predajňou Renault Kestler na Panónskej ceste a železničnou traťou.
Pôvodne sa tu nachádzala radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Gipsy

Gipsy môže byť:
Tokárska ulica

Tokárska ulica bola ulica v Petržalke v rokoch 1957-1987.
Pomenovaná bola podľa tokárskeho remesla (sústružník).
Asanovaná bola v súvislosti novej sídliskovej zástavby Dvory. Dnes sa približne na mieste bývalej ulice nachádzajú nové administratívne budovy na Panónskej ceste južne od nadjazdu Rusovská cesta.
Lastúrová ulica

Lastúrová ulica (do roku 1950 Nerudova ulica, ešte predtým v roku 1931 Tyršova ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave. Pomenovaná bola do roku 1950 po Janovi Nerudovi (1834-1894), českom básnikovi a prozaikovi.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory. Viedla južne od dnešnej predajne automobilov Renault Kestler, pričom by križovala dnešnú Panónsku cestu.
Tenis na Letných olympijských hrách

Tenis na Letných olympijských hrách je súčasťou letných olympijských hier od roku 1896 do roku 1924, keď došlo k jeho vyradeniu. Neskôr sa opäť objavil na olympiáde v rokoch 1968 a 1984 ako ukážkový šport, od roku 1988 je tenis na olympiáde pravidelnou súčasťou.
Na olympijských hrách konaných v rokoch 1896, 1900, 1904, 1988 a 1992 obdržali porazení semifinalisti automaticky bronzové medaily. Na všetkých ostatných olympijských hrách, kde sa tenis hral, sa medzi porazenými semifinalistami konal zápas o bronzovú medailu. Od Letných olympijských hier 2004 sa výsledky z olympijského turnaja započítavali do rebríčku ATP a WTA. Na londýnskom turnaji 2012 boli body pripísané iba singlistom. V Riu de Janeiru 2016 už neboli žiadne body započítané.
Jazmínová ulica (zaniknutá)

Jazmínová ulica (do roku 1950 Jánošíkova ulica, v roku 1931 Mojzesova ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975. Nachádzala sa približne v lokalite severnej časti súčasnej Belinského ulice.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Nachádzala sa tu pôvodná radová domová zástavba obce a základná škola, ktorú presťahovali v roku 1979 na súčasnú ZŠ Lachova 1. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Voronežská ulica

Voronežská ulica (do roku 1950 Ulica 28. októbra, v roku 1931 Přemyslová ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
Viedla od železničnej trate k dnešnej Hálovej ulici, pričom by križovala dnešnú Panónsku cestu a Belinského ulicu.
V roku 1950 bola premenovaná z dôvodu odstránenia duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou výstavbou Dvory.
Třebízskeho ulica

Třebízskeho ulica bola ulica v Petržalke približne v rokoch 1950-1987. Pomenovaná bola podľa Václava Beneša Třebízskeho (1849-1884), českého prozaika, autora historických poviedok a románov.
Pôvodne tu bola raová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory. V súčasnosti by križovala dnešnú Belinského ulicu.
Kaspická ulica

Kaspická ulica (do roku 1950 Wilsonova ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975. 
Pred rokom 1950 bola pomenovaná po Thomasovi Woodrowovi Wilsonovi (1856-1924), americkom prezidentovi.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba, ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Lúky. Nachádzala sa južne od dnešnej Belinského ulice, v západnej časti Ševčenkovej ulice a na severnej časti dnešnej Švabinského ulice.
Nádražná ulica

Nádražná ulica bola ulica v Petržalke približne v rokoch 1950-1975.
Nachádzala sa približne v oblasti dnešnej Panónskej cesty a administratívnych budov na jej východnej strane, južne od Belinského ulice.
Pôvodne tu bola individuálna domová zástavba a radová domová zástavba. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Lúky.
Matejská ulica

Matejská ulica (do roku 1950 Mikulášska ulica) bola ulica v Petržalke v rokoch 1950-1975.
V roku 1950 bola premenovaná z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne tu bola radová domová zástavba. Ulica zanikla v súvislosti s novou sídliskovou výstavbou Dvory.
Ulica sa nachádzala približne v predĺžení dnešnej Úderníckej ulice na opačnej strane železničnej trate, oproti budove železničnej stanice.
Jarovská ulica

Jarovská ulica (do roku 1972 Pražcová ulica, do roku 1950 Štúrova ulica) bola ulica v Petržalke približne v rokoch 1950-1975.
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Bola tu pôvodná radová domová zástavba obce. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Dnes by viedla zhruba od Panónskej cesty po úroveň severnej časti Fedinovej ulice.