burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Olbersdorfer See

Olbersdorfer See je jazero v Nemecku, v spolkovej krajine Sasko, v juhovýchodnej časti zemského okresu Löbau-Zittau, na území mesta Olbersdorf v bezprostrednom susedstve mesta Zittau, blízko hraníc s Českom, v podhorí Žitavských hôr. Je to zatopená hnedouhoľná baňa. Vodná plocha má rozlohu a je najväčšie v okolí mesta Zittau. Jazero je hlboké a má obsah vody 6 miliónov m³. Leží v nadmorskej výške .
Vodný režim.
Jazero je napájané potokom Grundbach, ktorý sa vlieva do Mandavy, ktorá sa vlieva do Lužickej Nisy.
Sinfonietta (Janáček)

Sinfonietta je dielo českého skladateľa Leoša Janáčka.
Skladba z roku 1926 patrí do poslednej etapy Janáčkovej tvorby. Myšlienkou na jej kompozíciu sa zaoberal od roku 1925, kedy v parku sledoval vystúpenie vojenského dychového súboru. Bojovo naladené pochodové skladby mu vnukli nápad zložiť cyklické dielo, ktoré by otvárali a uzatvárali mohutné fanfáry. Do tohto zámeru prišla vhod požiadavka na skladbu od organizátorov Sokolského festivalu, po ktorej začal pracovať na prvých skiciach Sinfonietty. Pôvodný titul skladby "Vojenská" nakoniec vypustil, no dodatočne dal jednotlivým vetám opisné názvy poukazujúce na miesta v Brne, Janáčkovom bydlisku a útočisku. Premiéra diela sa však uskutočnila v Prahe, 26. júna 1926 pod taktovkou Václava Talicha. 
Netradičným názvom Sinfonietta Janáček vyjadril rozdiely v porovnaní s tradičnou symfóniou. Janáčková skladba je menšia rozsahom i závažnosťou, hoci výborná práca s tematickým materiálom, ktorý v zásade celý vychádza z motívu úvodnej vety a nápaditosť radia skladbu k významným symfonickým dielam. V inštrumentácii zaujme hlavne nezvyčajne bohato obsadená sekcia plechových dychových nástrojov.
Skladbu otvárajú známe fanfáry zverené výlučne plechovým dychovým nástrojom a tympanom. V druhej časti po žblnakní klarinetu v dvaatridsiatinových notách, ktoré sa ozvu niekoľkokrát počas časti, zaznieva tanečný motív v základnej forme zverený hobojom. Ten voľne prechádza do lyrického dielu, v ktorej trúbky pripomínajú úvodné fanfáry, avšak tentokrát v mäkšej, až pastorálnej podobe. V závere sa znovu vracia hobojová tanečná téma. Tretia časť tvorí akési jadro cyklickej formy. Je v pomalšom tempe, s jemnými úsekmi tremola sláčikov prekladanými tajomne znejúcimi motívmi dychových nástrojov. Vyvrcholenie prichádza v krátkej téme trombónov, po ktorej časť pomaly smeruje k tichému zakončeniu. Štvrtá časť sa nesie v radostnom duchu s témou pripomnajúcou rýchly pochod. V úvode záverečnej časti počujeme zamyslenú hru fláut s ozvenami sláčikov. Naratívne sólo Es-klarinetu prepája tento diel s nasledujúcim, ktorý už postupne smeruje k veľkolepému finále. O slovo sa hlásia plechové nástroje s návratom fanfár z úvodu skladby. Mohutný nápor početných plechových nástrojov postupne graduje. Sláčikové nástroje s ich kontramelódiou musia hrať s maximálnym nasadením, aby sa aspoň priblížili dychovým nástrojom a zohrali tak svoju rolu v tomto eruptívnom vyvrcholení diela. 
Sinfonietta je svetovo najznámejším orchestrálnym dielom Leoša Janáčka. So svojou invenciou a výborným spracovaním sa radí k jedným z mála hodnotných symfonických diel z 20. rokov 20. storočia, ktoré sa považujú za obdobie krízy symfónie.
Williams percentage range

Williams Percentage Range (skr. W%R, alebo tiež %R) je indikátor technickej analýzy.
Indikátor bol vytvorený legendárnym technickým obchodníkom – Larrym Williamsom, ktorý dokázal zhodnotiť svoj počiatočný kapitál v niekoľko tisíc percent ročne, a to hlavne na základe tohto indikátora.
W%R patrí medzi tzv. Momentum indikátory. Je veľmi podobný indikátorom RSI a SSTO, a preto by nemal byť v rámci technickej analýzy kombinovaný len s nimi. Indikátor slúži hlavne na odhalenie prekúpených a prepredaných oblastí podkladového aktíva. Používa sa na presnejšie určenie vstupných a výstupných oblastí. 
Vzorec na výpočet W%R je nasledovný:
Klasické nastavenie indikátora je 14 alebo 28 periód (zvyčajne ide o dni). Hodnoty indikátora sa pohybujú medzi hodnotami 0 a - 100. 
Hodnota od - 80 do -100 znamená, že podkladové aktívum je prepredané (jeho hodnota bude pravdepodobne rásť) a hodnota od - 20 až 0 znamená, že podkladové aktívum je prekúpené (jeho hodnota bude pravdepodobne klesať). 
Keďže takéto nastavenie indikátora je prinajmenšom netradičné – väčšina technických indikátorov je nastavená opačne (nad 80 je hranica prekúpenosti, cena podkladového aktíva bude preto pravdepodobne klesať a opačne), môžeme sa stretnúť i s tým, že sa hodnoty W%R prispôsobujú tradičnejšiemu vnímaniu hodnôt technických indikátorov, je preto vhodné overiť si, s akým nastavením W%R sa stretávame.
Zaujímavou vlastnosťou W%R je to, že indikátor dokáže často predikovať zvrat cenového trendu podkladového aktíva v predstihu – niekoľko dní vopred. Na druhej strane sa môže často stať, že indikátor poukazuje na prekúpenosť/prepredanosť daného aktíva, avšak cena sa nezmení, ba práve naopak, jej vzrast/pokles môže trvať ešte veľmi dlhú dobu. Preto niektorí technickí analytici používajú tento indikátor s nastavením nad/pod hranicu - 50 bodov (teda nie - 80 a - 20 ako je zvyčajné nastavenie).
Pre získanie jasnejších signálov na nákup/predaj sa často zvykne W%R vyhladzovať prostredníctvom kĺzavého priemeru.
Mrkva obyčajná

Mrkva obyčajná (lat. "Daucus carota") je rastlina z čeľade mrkvovité/zelerovité ("Apiaceae"/"Daucaceae"). 
Systematika.
Druh mrkva obyčajná ("Daucus carota") sa delí na:
U niektorých autorov je namiesto vyššie spomínaného poddruhu mrkva obyčajná pravá samostatný druh mrkva obyčajná ("Daucus carota") v užšom zmysle a namiesto vyššie spomínaného poddruhu mrkva obyčajná siata samostatný druh mrkva siata ("Daucus sativa").
Charakteristika mrkvy siatej.
Pestovateľské delenie.
Z pestovateľského (nie taxonomického) hľadiska sa mrkva siata delí na dve skupiny:
Výskyt.
Pestuje sa po celom svete, pôvodne najmä v Európe a Severnej Amerike.
Význam.
Mrkva siata sa pestuje ako poľnohospodárska kultúrna plodina – koreňová zelenina. 
Opis.
Je to dvojročná kultúrna rastlina, väčšinou má oranžový koreň, viackrát perovito zložený, silne strihanými listami a príjemnou vôňou. V druhom roku rastlina vyháňa hranatú, rozkonárenú stonku, ktorá je striedavo obrastená strihanými listami a ukončená zloženým okolíkom bielych kvetov.
Koreň má kužeľovitý tvar, ktorý býva pokrútený. Má hladký, zemitý povrch. Najrozšírenejšia farba je oranžová. Po celom svete môžeme naraziť aj na žltú, čiernu, bielu, krvavočervenú či dokonca ružovú. Ak mrkvu napadne choroba, niektoré jej časti sú posiate čiernymi fľakmi.
Vitamíny a látky.
Mrkva obyčajná je bohatá na karotén a betakarotén. Ďalej obsahuje vitamíny B, C, E, H, kyselinu listovú, pantoténovú, kremičitú, pektínové látky a silice a z dôležitých stopových prvkov najmä, draslík, sodík, vápnik, horčík, fosfor, síru, mangán, železo, meď a zinok. 
Na rozdiel od iných druhov zeleniny je uprednostňovaná varená forma, ktorá zabezpečuje účinnejšie vstrebávanie karoténov do celého ľudského tela, ako surová forma.
Tanganika

Tanganika môže byť:
Asagumo (torpédoborec)

Asagumo (jap.:朝雲) bol ôsma jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Asašio, Óšio, Mičišio, Arašio, Nacugumo, Jamagumo, Minegumo, Arare a Kasumi. 
Bojové nasadenie.
Po zaradení dostavu Japonského cisárskeho loďstva bola priradená k 9. tej divízii torpédoborcov. Počas roku 1942 sa "Asagumo" podieľala na bitke v zálive Badung a bitke o Midway, nato sa zúčastnil operácie na obsadenie Šalamúnových ostrovov. Počas augusta sa zúčastňoval operácií pri Guadalcanale a v novembri, sa stal vlajkovou loďou štvrtej torpédovej squadróny. Táto sa zúčastnila tretej bitky pri Šalamúnových ostrovoch počas februára nasledujúceho roku a v marci na akcii v Bismarckovom mori. V tom istom roku (1943) v júli sa zúčastnil evakuácie Kisky. "Asagumo" prežil svoje posledné hodiny začlenená pod flotilu Viceadmirála Nishimuru. Počas Bitky pri zálive Layete v zálive Surigao, bola jednotka torpédovaná americkým torpédoborcom a potopila sa. Stalo sa tak 25. októbra 1943.
Zo stavu Japonského cisárskeho loďstva bola odpísaná 10. januára 1945.
Externé odkazy.
Asashio class - anglicky
Lubok

Lubok je tlač, v ktorej sa spája výtvarná a textová časť. Slovo je pravdepodobne odvodené od kôry stromu, ktorý slúžil pri výuke gramotnosti.
Prvé lubky pripomínali ikony. Spočiatku to boli tlačené listy s religióznym obsahom, ktoré cirkev zakazovala (prvé správy o lubku sú z roku 1860 – zákaz patriarchu Joachima). Dominoval v nich obrázok. Námety čerpali z nemeckých rytín, ale aj z ikony a domácej tvorby. Najznámejšie dobrodružné rytierske romány vo forme prekladu najmä zo 16. storočia boli "Poviedka o kraľovičovi Borovi", "Poviedka o Jeruslanovi Lazarevičovi" a "Vaňko Kaja", bol V 19. storočí to boli malé knižky ľudového čítania (osvetové diela svetových autorov, napr. Lev Nikolajevič Tolstoj).
V starovereckej cirkvi si vytvárali rukopisné lubky, ktoré preberali poetiku lubkov tlačených.
Sergij Radonežský

Sergij Radonežský (* 3. máj 1314, Rostov, Rusko – † 25. september 1392, Sergijev Posad), krstným menom Bartolomej, bol ruský svätec. Patrí do kategórie svätcov označovaných ako prepodobní.
Neďaleko Moskvy založil Trojicko-sergijevskú lavru (po rusky: "Троице-Сергиева лавра"), ktorá sa stala centrom duchovného života, najvýznamnejším ruským monastierom a istý čas bola sídlom patriarchu ruskej pravoslávnej cirkvi. Jeho nasledovníci zakladali monastiere pri Bielom jazere (Ferapontov monastier). Založili aj Solovecký monastier, ktorý bol za čias komunizmu v 20. storočí sídlom gulagu. Po rozkole v ruskej cirkvi sa na čas stal útočiskom starovercov.
Štátny znak Litvy

Štátny znak Litovskej republiky je odvodený od znaku Litovského veľkokniežatstva a patrí medzi najstaršie erby v Európe. Podľa článku 15 ústavy Litovskej republiky prijatej v referende 25. októbra 1992 „"Štátnym znakom je biely Vytis v červenom poli".“
Údajne symbolizuje prestúpenie kniežaťa Jogaila na katolícku vieru po sobáši s poľskou kráľovnou Hedvigou. Červený štít štátneho znaku pochádza zo 14. storočia.
Klaipėda

Klaipėda () je najvýznamnejšie prístavné mesto Litvy na západe krajiny pri Kuršskom zálive. Jeho prístav v zime nezamŕza. Klaipėda je s počtom 187 316 obyvateľov (2007) tretím najväčším mestom v Litve.
V meste sa nachádza Múzeum kováčskych výrobkov so zbierkou železných krížov, ktoré pochádzajú zo starého mestského cintorína, Vlastivedné múzeum a Múzeum histórie Malej Litvy.
Okolo mesta sa nachádza unikátna prírodná pamiatka – Kuršská kosa. Je to asi 100-kilometrový piesočnatý pás pokrytý borovicovými a listnatými lesmi. Oddeľuje Baltské more od Kuršského zálivu.
Dejiny.
Mesto patrí k územiam, ktoré boli historicky súčasťou Východného Pruska. Klaipėda je jedným z najstarších miest v Litve. Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 1252, kde sa v kronike spomína ako hrad Memelburg.
Podľa Versaillskej zmluvy z roku 1920 bolo územie oddelené od Nemecka a dostalo sa pod francúzsku správu.
Po povstaní tunajších Litovcov v roku 1923 bolo pripojené k Litve ako autonómna jednotka s vlastným snemom a širokou mierou samosprávy v ekonomických i kultúrnych veciach. Tunajší Nemci predstavovali tradične opozíciu voči ústrednej vláde. V roku 1939 Litva pod nátlakom súhlasila s odstúpením mesta Nemecku. Nacistické vojská vtrhli do oblasti ešte prv, ako Litva zmluvu o odstúpení oficiálne ratifikovala, no ani Anglicko, ani Francúzsko ako garanti existujúceho stavu proti tomu nevystúpili.
Pamätihodnosti mesta.
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto celkom zničené, ale aj napriek tomu sa tu zachovali ruiny hradu na Kuršskej kose, veľa divadiel a galérií, ktorých stavby pochádzajú zo 17. – 18. storočia.
Zaujímavosti.
Spracúva sa tu jantár (skamenená živica ihličnatých stromov), pochádzajúci z treťohôr.
Palanga

Palanga je mesto v severozápadnej časti Litvy, 25 km severne od mesta Klaipėda a 300 km od hlavného mesta Vilnius, na pobreží Baltského mora.
Charakteristika mesta.
Toto kúpeľné mesto s piesočnatými plážami je perlou litovského morského pobrežia. Palanga je charakteristická svojimi príjemnými hotelmi, súkromnými chatkami a veľkým priestorom na realizáciu hier s deťmi. Toto kúpeľné mesto nie je obľúbené len medzi Litovčanmi. Dovolenkovať sem chodia aj turisti z Nemecka, Poľska, severnej Európy a Ruska. Toto turistické centrum láka turistov nielen slnko a more, ale aj oddych a zábava.
Podnebie.
Podnebie je v oblasti celkom prijateľné. Teplota vody a vzduchu v júli dosahuje 17 a 18 °C. 
Pláže.
Veľkosť piesočnatých pláží vrátane borovicového lesa je vyše 10 km. Sú široké a priestranné a turistom ponúkajú rôzne možnosti na využitie času. Môžu tu hrať volejbal, používať vodné bicykle a vodné lyže a robiť iné športové aktivity.
Liečebné možnosti.
Palanga ponúka turistom oddych vo svojich známych termálnych a minerálnych kúpeľoch. Liečia sa tu choroby pohybového aparátu, poruchy nervovej sústavy, gynekologické problémy a arteroskleróza.
Vlajka mesta Ružomberok

Mestská vlajka pozostáva z troch rovnakých vodorovných pruhov: červeného, žltého a bieleho. Farebná kombinácia je prevzatá z mestského erbu. Koniec vlajky je zastrihnutý v podobe klinu, ktorý sa zarezáva dovnútra vlajky.
Mestskú zástavu, na rozdiel od mestskej vlajky, tvoria tri zvislé pruhy v poradí červená,žltá a biela. Mestská zástava má podobne ako vlajka klinovité zakončenie.
Trakai

Trakai môže byť:
Trakai (mesto)

Trakai (po poľsky: "Troki") je starobylé okresné mesto na juhovýchode Litvy, ležiace asi 28 km západne od Vilniusu. Má rozlohu 11,52 km² a 5 400 obyvateľov, predovšetkým Litovcov a Poliakov. V stredoveku bolo mesto sídlom litovských vládcov, nachádza sa tu jedna z najvýznamnejších pamiatok v Litve, vodný hrad Trakai.
História.
Hrad Trakai, dnešný Senieji Trakai (Staré Trakai), založil veľkoknieža Gediminas v roku 1321. Roku 1337 sa spomína nové Trakai, v dnešnej polohe na polostrove medzi jazerami, 3 km severozápadne od prvého sídla. V novom Trakai boli postavené dva hrady, ktoré na prelome 14. a 15. storočia používal ako svoju obľúbenú rezidenciu veľkoknieža Vytautas, ktorý roku 1397 pozval z Krymu na Trakai ako strážcov svojho sídla Karaimov, turkickojazyčné etnikum, ktoré vyznávalo judaizmus. Karaimovia sa odvtedy stali súčasťou dejín mesta a Trakai v ranom novoveku ich hlavným kultúrnym strediskom. 
V roku 1409 obdržalo Trakai mestské práva podľa magdeburského vzoru. V 15. storočí bolo mesto rušným strediskom obchodu, kde žili vedľa seba Litovci, Karaimovia, Poliaci, Tatári, Židia aj Rusi. Pozvoľný politický úpadok Trakai a Vilniusu prišiel po úplnom spojení Litvy s Poľskom Lublinskou úniou roku 1569. Aj hrad, ktorý naposledy používal ako letné sídlo kráľ a veľkoknieža Žigmund I. († 1548), začal chátrať. Ťažkú ranu mestu a zvlášť karaimskej komunite zasadilo Chmelnického povstanie a neskôr rusko-poľské vojny v 50. a 60. rokoch 17. storočia. V súčasnosti zostalo v meste iba niekoľko desiatok Karaimov.
Po treťom delení Poľska roku 1795 pripadlo Trakai Rusku, medzi prvou a druhou svetovou vojnou bolo súčasťou Poľska a potom sa začlenilo do ZSSR v rámci Litovskej SSR, dnes nezávislej Litvy. Roku 1991 bol na ochranu historického centra litovskej štátnosti vyhlásený "Trakaiský historický národný park" s rozlohou 82 km².
Pamätihodnosti.
Trakai leží uprostred krajiny s jazerami, je významným strediskom turistického ruchu. Hlavnou atrakciou je tzv. ostrovný hrad s historickým múzeom, ktorý je zrekonštruovaný do podoby z 15. storočia. V meste stoja zvyšky polostrovného hradu, nachádzajú sa tu katolícky a pravoslávny chrám, množstvo typických karaimských domov s tromi oknami (podľa ľudovej tradície „"jedným pre Boha, jedným pre majiteľa, a jedným pre veľkoknieža Vytautasa"“), Karaimské etnografické múzeum a karaimská synagóga, nazývaná "kenesa". Každý rok v auguste sa v meste koná festival klasickej hudby.
Kernavė

Kernavė je stará litovská metropola na brehu rieky Neris, severozápadne od Vilniusu - tzv. "„litovská Trója“". Tunajšie archeologické nálezisko je zapísané na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Visaginas

Visaginas je mesto v Litve, ležiace vo východnej časti Utenského kraja, blízko hraníc s Lotyšskom a Bieloruskom.
Dejiny.
Mesto vzniklo v dôsledku indistrializačnej politiky ZSSR v priebehu 70. rokov 20. storočia pre zamestnancov atómovej elektrárne Ignalina.
Obyvateľstvo tvoria z prisťahovalci, preto sa vyznačuje pestrou národnostnou a náboženskou skladbou. Podľa štatistiky z roku 1996 vyše 55 % tvoria Rusi, asi 16 % Litovci, 10 % Bielorusi, 9 % Poliaci, takmer 6 % Ukrajinci a takmer 1 % Tatári). Práve vďaka elektrárni, ktorá pokrýva 80 % spotreby elektriny Litvy, je mesto všeobecne známym pojmom, hoci tu dnes žije iba čosi vyše 30 000 obyvateľov.
Otázka osudu elektrárne bola aj témou prístupových rokovaní Litvy do EÚ, pričom sa litovská vláda zaviazala elektráreň uzatvoriť, za čo má až do roku 2013 dostávať finančné kompenzácie. V súvislosti s očakávaným zrušením pracovných miest sa rozvíjajú projekty podpory turizmu v oblasti.
Kaká

Kaká (* 22. apríl 1982, Brazília, Brazília), pravým menom Ricardo Izecson dos Santos Leite, je bývalý brazílsky futbalista a držiteľ ocenenia Zlatá lopta. Jeho prezývku mu dal jeho mladší brat Rodrigo (tiež hrá za Lecce pod prezývkou Digão), keď boli ešte deti a v Brazílii sa "Kaka" používa ako skratka pre Ricarda. Pochádza z priemerne bohatej rodiny, jeho otec je inžinier, mama profesorka matematiky. Býval v blízkosti štadióna São Paulo FC, kde neskôr trénoval.
Kariéra.
12. februára 2007 dostal talianske občianstvo. Robí reklamy pre Adidas, Armaniho, Gillette, banku v Brazílii a niekoľko menších firiem. Taktiež pracuje pre OSN proti hladu vo svete (World Food Programme) a bol ako najmladší vymenovaný za pracovníka OSN.
23. decembra 2005 sa oženil s Brazílčankou Caroline Celicó. Spolu žijú v Miláne, Carol má vlastnú "párty firmu", ktorá sa volá "Party Design" a robila aj vianočnú oslavu AC Milána 2007. Spolu majú syna Lucu, ktorý sa narodil v júni 2008.
Kaká nosil v AC Miláno číslo 22 a v reprezentácii 8. Aj napriek svojmu mladému veku má už na konte niekoľko úspechov, medzi najvýznamnejšie patrí titul majstra sveta z roku 2002, víťazstvo v Lige majstrov v sezóne 2006/2007 a zisk Zlatej lopty v roku 2007. Je pokladaný za jedného z najlepších futbalistov sveta.
V zápase talianskej ligy v decembri 2008 nenastúpil proti Juventusu Turín. Klub poskytol informáciu, že nehral pre zranenie stehna. Podľa talianskej tlače má chronické problémy so slabinami. V takomto prípade bude potrebovať chirurgický zákrok.
9. júna 2009 podpísal šesťročnú zmluvu so španielskym veľkoklubom Real Madrid. Prestupová čiastka bola 65 miliónov eur.
Ocenenia.
São Paulo
AC Milano
Real Madrid
Brazília
Individuálne
Radviliškis

Radviliškis je mesto v Litve.
Z tohto mesta smerujú vlaky do Ruska (smerom na Panevėžys) alebo do Bieloruska (smerom na Vilnius). Nachádza sa severne od mesta Kaunas.
Rumšiškės

Rumšiškės je mesto v Litve. Nachádza sa tu múzeum tradičnej architektúry Litvy. Mesto je tiež súčasťou Kaunasského zátokového parku (litovsky: "Kauno marių regioninis parkas").
Ecliptica

Ecliptica je prvý štúdiový "full-length" album skupiny Sonata Arctica. Bol vydaný Spinefarm Records v roku 1999.
Kimčchi

Kimčchi (po kórejsky 김치) je tradičné kórejské národné jedlo pripravené z fermentovanej (kvasenej) sezónnej zeleniny a ďalších prísad. Kimčhi je populárne aj v Japonsku.
História.
Pôvod jedla siaha do dávnych čias. Prvé písomné zmienky o kimčhi môžeme nájsť v čínskej poézii Ši-kjung, ktorej vek sa odhaduje na 2 600 až 3 000 rokov. V tom čase sa kimčhi nazývalo „dži“. Prvé podoby dnešného kimčhi obsahovali výlučne len čerstvú zeleninu a soľ. Až v 12. storočí sa začali pridávať rôzne ďalšie prísady, ktoré výrazne zmenili doposiaľ tradičnú chuť a farbu jedla.
V súčasnosti sú červené čili papričky základom kimčhi. Zaujímavým faktom je, že Kórea nepoznala tento druh zeleniny do začiatku 17. storočia.
Suroviny.
Hlavnou súčasťou prípravy kimčhi sú čínska kapusta, japonské biele reďkovky, uhorky, korenie a soľ. Korenie predstavuje spravidla mleté červené čili papričky, zelenú cibuľu, cesnak, ďumbier a nakladanú rybaciu omáčku. Takto vytvorená zmes sa týždne až mesiace nakladá a necháva sa kvasiť.
Rôzne druhy.
Kimčhi sa delí na dva základné druhy podľa ročného obdobia. Zimné kimčhi, nazývané kimdžang kimčhi, ktoré sa pripravuje koncom leta vo veľkom množstve na zimu, ako zdroj zeleniny pre toto obdobie vegetačného pokoja. Medzi tento druh patria kimčhi z čínskej kapusty, zabalené kimčhi a kimčhi s reďkovkami. Najznámejším druhom kimčhi, ktorý sa pripravuje v zimnom období, je Tongčhimi (동치미).
Druhým typom je tzv. sezónne kimčhi alebo bežné kimčhi. Príprava týchto kimčhi je jednoduchšia, pretože sa nevyžaduje tak dlhá doba procesu fermentácie ako pri zimnom kimčhi. Doba prípravy zvyčajne trvá len niekoľko dní. Tieto kimčhi sa pripravujú podľa toho, aká zelenina je v danom ročnom období dostupná. Zo sezónnych kimčhi sú najznámejšie jarné zelené, letné reďkovkové, jesenné kimčhi z čínskej kapusty a kimčhi s plnenými uhorkami.
Aj v jednotlivých kórejských provinciách a mestách sa stretneme s odlišnými druhmi kimčhi. V súčasnosti eviduje Múzeum kimčhi (김치박물관), ktoré sa nachádza v Soule, až 187 rôznych druhov a variácií kimčhi.
Účinky.
Kimčhi nie je len forma konzervácie čerstvej zeleniny. Je to plnohodnotná súčasť kórejského jedálneho lístka, a to vďaka enzýmom a organizmu prospešným baktériám, ktoré sa množia pri procese fermetáce. Kimčhi je tiež zdroj vitamínov a minerálov, prostriedok k udržaniu zdravého tráviaceho systému. Stimuluje chuť k jedlu a celkovú vitalitu organizmu.
Little Italy (Manhattan)

Little Italy je časť Manhattanu v New Yorku, obývaná prevažne Talianmi, ktorých tam žije okolo sto tisíc. Je ohraničená ulicou Canal Street na juhu, na severe East Houston Street, na východe Bowery a na západe Broadway. Je to typická talianska štvrť, kde si môžete dať typické talianske jedlá ako špagety alebo cestoviny. Nenachádzajú sa tu žiadne významnejšie budovy.
Kaunaská priehrada

Kaunaská priehrada (litovsky: "Kauno marios") je priehrada na rieke Nemunas v Litve, medzi mestami Kaunas a Rumšiškės.
Jazero bolo vybudované v roku 1959 a jeho rozloha je 63,5 km², čo je asi 0,1 % vodnej plochy územia Litvy. Na jazere vybudovali vodnú elektráreň. Hneď vedľa nej (na polostrove) sa nachádza najstarší litovský kláštor zo 17. storočia – Pažaislio vinuolinas – ktorý je ukážkou talianskej barokovej architektúry vo východnej Európe. Je súčasťou Kaunaského zátokového parku (litovsky: "Kauno marių regioninis parkas"), ktorý tu obyvatelia zriadili v roku 1992.
Two Bridges

Two Bridges je časť Manhattanu, ktorá sa nachádza medzi mostami, respektíve privádzačmi na mosty Manhattan Bridge a Brooklyn Bridge.
Vojtech Drexler

Vojtech Drexler (alebo Béla Drexler; * 24. august 1889, Ladendorf, Rakúsko† 7. január 1962, Tešedíkovo, Slovensko) bol úradník, štátny zamestnanec, predavač, známy ako amatérsky entomológ, čestný člen Maďarskej akadémie vied v Budapešti. Od roku 1948 bol členom České společnosti entomologické v Prahe. V rokoch 1921 – 1926 bol za Česko-Slovensko uvedený v Entomologen Adressbuch A. Hoffmana vo Viedni.
Biografia.
Narodil sa v Rakúsku v roku 1889. Už v detskom veku sa s matkou presťahovali do obce Ružindol pri Trnave – dnes na území Slovenska, kde býval niekoľko rokov. Po skončení základnej školy pokračoval v štúdiu na gymnáziu v Nitre, kde absolvoval 6 ročníkov. V roku 1907 sa presťahoval do Peredu (dnes Tešedíkovo). Počas I. svetovej vojny narukoval na frontu a bol zranený. Vrátil sa z vojny a potom ako vojnový invalid býval naďalej v Tešedíkove. V roku 1939 bol i s rodinou vypovedaný z obce a presťahoval sa do Berlína, kde žil do roku 1944. Tu pracoval ako úradník v poisťovni. Koncom roku 1944 sa vrátil opäť do Peredu (Tešedíkovo). Do roku 1945 tu pracoval ako policajný inšpektor a po druhej svetovej vojne až do roku 1949 pracoval ako predavač v trafike. Zomrel v roku 1962 v Tešedíkove.
Entomologické aktivity.
Vojtech Drexler sa v entomológii zaoberal hlavne chrobákmi (Coleoptera) a čiastočne i motýľmi (Lepidoptera). Svoje entomologické zbery a faunistický prieskum vykonával na viacerých miestách územia Slovenska, hlavne však v okolí Bratislavy, Šale, Peredu, Galanty, Žihárca, ale i iných oblastí. Jeho učiteľom a poradcom v entomológii bol významný český entomológ prof. Vladimír Zoufal z Prostějova. Drexler spolupracoval so Slovenským národným múzeom v Bratislave, ktorému dodával entomologický materiál. V 20-tych rokoch 20. storočia publikoval niektoré svoje práce v časopise „Societas entomologica“ v Stuttgarte. Popisoval tu hlavne niektoré aberácie u hmyzu, hlavne chrobákov. Koncom štyridsiatych rokov 20. storočia publikoval niektoré populárno – náučné články v málo známom časopise „Príroda“, ktorý vydávala Matica slovenská. Jeho údaje o nálezoch hmyzu (hlavne chrobákov) z územia Slovenska publikovali v svojich katalógoch hmyzu aj Antonín Fleischer a Jan Roubal. Údaje o jeho nálezoch fuzáčov (Cerambycidae) z územia Slovenska publikoval v svojej práci i Leopold Heyrovský a Drexlerove nálezy bystrušiek ("Carabidae") uviedol v svojom „Prodrome Carabidov“ i RNDr. Ján Pulpán.
Väčšina jeho zbierok hmyzu sa však nezachovala: malá časť je v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Sievert

Sievert môže byť:
Silence (album)

Silence je druhý štúdiový album plnej dĺžky skupiny Sonata Arctica. Bol vydaný Spinefarm Records v roku 2001. Je to jediný štúdiový album, kde hrá Mikko Harkin predtým ako opustil kapelu z osobných dôvodov (pred nahratím "Winterheart’s Guild").
Nemunas

Nemunas môže byť:
Neman (rieka)

Neman (, , , , ) je najdlhšia a najvodnatejšia rieka Hrodnianskej oblasti Bieloruska a Litvy s prietokom /sek (v Bielorusku /sek). Pramení v Bielorusku 45 kilometrov južne od Minska, v Minskom pohorí a vteká do Kuršského zálivu v Baltskom mori. Preteká Bieloruskom, Ruskom a Litvou. Na litovské územie vstupuje za bieloruským mestom Hrodna. Až po mesto Kaunas vytvára meandre.
Tvorí východnú hranicu medzi Litvou, Bieloruskom a Litvou a Ruskou federáciou. Od roku 2004 je aj hraničnou riekou Európskej únie v krajine.
Tečie cez Nemenskú, Stredolitovskú a Prímorskú nížinu.
Jej celková dĺžka činí , na území Litvy je dlhá .
Celková rozloha povodia rieky je , na území Litvy je to , čo je 72 % vodnej plochy krajiny. Nemunas je hlboký iba 5 metrov a v delte pri Baltskom mori široký . Rieka sa vyformovala v štvrtohorách pred 25 00022 000 rokmi.
Využitie.
Po celej dĺžke rieky je mnoho korýt a plytkých jazier (dohromady tvoria 2,5 % vodnej plochy Litvy), pieskových ostrovov a kaskád. V blízkosti mesta Kaunas je vybudovaná Kaunasská priehrada, na ktorej sa nachádza veľká vodná elektráreň. Voda z rieky sa používa na priemyselné účely. Koryto je na pokryté vodnými kanálmi.
Pravidelná lodná doprava premáva od mesta Birštonai. Od mesta Kaunas po mesto Nida premávajú malé výletné lode. Rieka je spojená Oginským kanálom s Dneprom a Augustrovským kanálom s Vislou.
Vodný režim.
Takmer do ústia s riekou Sula je tok nevýrazný a nezaujímavý. Priemerná nadmorská výška, v ktorej rieka Nemunas tečie je 8 - 15 metrov, na dolnom toku aj 3050 metrov. Jej šírka sa pohybuje v rozmedzí od 1. Každoročné povodne na tejto rieke bývajú vačšinou v jesených a zimných mesiacoch roka po dobu 3050 dní. Najvyšší stav hladiny rieky zaznamenali v roku 1958, keď pri meste Hrodno namerali výšku až 8,1 metra. Rieka zvykne v druhej polovici decembra na určitý čas zamŕzať. Hrúbka ľadu vtedy dosahuje 54. 
Dejiny.
Kedysi bola rieka hraničnou riekou východnej hranice Východného Pruska. Podľa Nemcov sa takto volala už od roku 1250, keď tu germánske kmene vybudovali mesto Klaipėda a pomenovali ho po rieke.
Štátna hranica medzi Krajinou germánskeho kmeňa a Litvy bola uzatvorená v roku 1422 Dohodou pri jazere Melno. Bola dlho neporušená. V roku 1920 sa teritórium mesta Klaipėda na základe dohody z Versailles z roku 1919 osamostatnilo od Východného Pruska.
Etymologický pôvod slova Nemunas.
Niektorí tvrdia, že názov rieky znamená „"mokré miesto"“, iní zase, že Nemunas bol bohom v baltskej mytológii.
Neman v kultúre.
O Nemane písali Jakub Kolas, Eliza Orzeszkowa, Anatoľ Astrejka, Maksim Tank, Danuta Bičeľ-Zahnetava a iné bieloruské a poľské spisovatelia.
V litovskej kultúre ju Litovci nazývajú „"otcom litovských riek"“. Mnohé ľudové súbory majú názov tejto rieky vo svojom názve. Litovci často citujú verše básnika Jonasa Mačiulevičiusa, ktorý napísal:
Štátna pokladničná poukážka

Štátna pokladničná poukážka je krátkodobý cenný papier vydávaný vládou, maximálna doba splatnosti je jeden rok. Pokladničné poukážky patria medzi najlikvidnejšie cenné papiere na sekundárnom trhu.
Prvýkrát sa pokladničné poukážky ako spôsob pokrytia krátkodobého deficitu štátneho rozpočtu objavili v USA v roku 1929.
Popis.
Pokladničné poukážky patria medzi bezkupónové (diskontované) dlhopisy. Emitent teda nespláca úroky, ale na primárnom trhu predáva emisiu za nižšiu cenu, než je nominálna hodnota, vyplácaná majiteľovi v deň splatnosti. Na rozdiel od iných cenných papierov nie sú registrované v Stredisku cenných papierov, ale v centrálnom registri NBS.
Na Slovensku ich emituje Ministerstvo financií prostredníctvom Národnej banky Slovenska a ich obvyklá menovitá hodnota je 1 000 000 Sk. Primárny predaj prebieha prostredníctvom aukcie.
Výpočet výnosu pokladničnej poukážky:
 výnos = 360 * [(nominálna cena - nákupná cena)/(nákupná cena * počet dní do splatnosti)]
Eileen Collinsová

Eileen Marie Collinsová (* 19. november 1956, Elmira, New York, USA) je bývalá americká astronautka a podplukovníčka Vzdušných síl Spojených štátov vo výslužbe. 
Ako bývalý vojenský inštruktor a testovací pilot bola Eileen Collinsová prvou ženou – pilotkou a veliteľkou raketoplánu. 1. mája 2006 odišla do dôchodku aby sa venovala súkromným záujmom, vrátane funkcie členky rady spoločnosti United Services Automobile Association (USAA).
Little Germany

Little Germany je časť Manhattanu, v ktorej žijú prevažne Nemci, Rakúšania a Švajčiari.
Animágus

Animágus je pojem z knižnej série Harry Potter spisovateľky J. K. Rowlingovovej. Je to čarodejník, ktorý sa v ľubovoľnej chvíli vie premeniť na isté zviera. Animágus sa premieňa iba to podoby jedného zvieraťa.
Animágom sa nemôže stať hocikto, len veľmi skúsený čarodejník, lebo transfigurácia musí byť prevedená bezchybne. Preto má Ministerstvo mágie zoznam animágov a takto ich môže regulovať, má spísané ich charakteristické vlastnosti. Na animága sa môže človek premeniť pomocou transfiguračného kúzla "Transfero portale".
Čarodejnica alebo čarodejník, ktorí sa premenia na netopiera, môžu lietať, ale pretože majú netopierí mozog, určite zabudnú, kam chceli ísť v tej chvíli, ako vzlietnu. Preto je vždy riziko, keď sa čarodejník premieňa na nejaké zviera. 
Spisovateľka J. K. Rowlingová by sa chcela premieňať na vydru, lebo animágus sa premieňa na svoje obľúbené zvieratko.
Bobby Charlton

Sir Robert Charlton CBE nazývaný aj ako Bobby Charlton (* 11. október 1937, Ashington, Spojené kráľovstvo† 21. október 2023) bol anglický futbalista.
Väčšinu svojej športovej kariéry pôsobil v klube Manchester United a až na jej sklonku prestúpil do Preston North End a neskôr do Waterford United. V roku 1966 získal cenu Európsky futbalista roka, keď sa v tom istom roku zúčastnil na historicky prvej výhre Anglicka na Majstrovstvách sveta.
V roku 1994 mu pridelili titul Rad britského impéria.
Po skončení kariéry sa pokúšal bez väčšieho úspechu pokračovať ako tréner. Nakoniec sa vrátil do Manchestru United, kde pre miestnu futbalovú školu objavil veľa talentov, napríklad Davida Beckhama.
Andrej Dudich

Andrej Dudich alebo Endre Dudich (* 20. marec 1895, Tekovské Lužany – † 5. február 1971, Budapešť, Maďarsko) bol maďarský zoológ, speleológ, entomológ, profesor systematickej zoológie a zoogeografie na univerzitách v Szegedíne a Budapešti, a akademik Maďarskej akadémie vied.
Biografia.
Hoci bol slovenský rodák študovať odišiel do Maďarska, kde navštevoval gymnázium v Ostrihome, kde v roku 1913 maturoval. Prírodopis a zemepis študoval na univerzite v Budapešti, kde bol v roku 1922 promovaný za doktora filozofie a v roku 1925 získal docentúru. Od roku 1919 pôsobil ako kustód zoologického oddelenia Maďarského národného múzea v Budapešti. Odtiaľto neskôr odchádza pracovať ako pedagóg na univerzitu do Budapešti, kde od roku 1934 prednášal ako mimoriadny profesor. Bol zakladateľom a vedúcim univerzitného zoologického ústavu a v roku 1936 bol menovaný a ustanovený univerzitným profesorom. 
Zomrel v roku 1971 v Budapešti.
Entomologické aktivity.
V entomológii sa zaoberal hlavne štúdiom chrobákov ("Coleoptera") ale tiež radom vší ("Anoplura"). V neskoršom období sa venoval aj skupine kôrovcov ("Crustacea"). Bol priekopníkom matematicko - štatických metód pri štúdiu variability hmyzu ("Insecta") a zaoberal sa aj faunistikou a taxonómiou hmyzu a kôrovcov.
Pre slovenskú entomológiu majú veľký význam Dudichove veľmi časté návštevy a faunistické prieskumy regionálnej oblasti okolia Tekova, odkiaľ spracoval viacerá štúdie, ktoré boli venované výskytu chrobákov, stonožiek ("Chilopoda") a mnohonôžiek ("Diplopoda"). Zaujímavú štúdiu venoval tiež vodnej faune rieky Hron. Svoje práce publikoval v časopisoch Rovartani lapok, Entomologische Blätter, Acta zoologica Hungarica, Fragmenta faunistica Hungarica a iné.
Jeho zbierka chrobákov je asi od roku 1920 v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti.
Jonathan Cheechoo

Jonathan Cheechoo (* 15. júl 1980, Moose Factory, Kanada) je bývalý kanadský hokejista. Bol draftovaný v roku 1998 klubom San José Sharks. V drese Sharks sa v sezóne 2005/06 stal najlepším strelcom NHL, získal cenu Maurice „Rocket“ Richard Trophy. 
Pred začiatkom sezóny 2013/14 sa upísal nováčikovi KHL, chorvátskemu tímu Medveščak Záhreb. Pred sezónou 2016/17 podpísal zmluvu s HC Slovan Bratislava, tu odohral jednu sezónu, následne ukončil svoju aktívnu hráčsku kariéru.
Trakai (národný park)

Národný park Trakai je litovský národno-historický kultúrny park, ktorý sa nachádza v oblasti mesta Trakai. Rozloha parku je . Jeho súčasťou sú dve prírodné rezervácie, archeologické nálezisko, desať kultúrnych a prírodných pamätníkov a 50 starých pôvodných domov.
Šiauliai

Šiauliai (v rokoch 1236 - 1795 "Saupe", v rokoch 1796 - 1917 "Šavli") je mesto, ktoré sa nachádza v severnej časti Litvy. Počas druhej svetovej vojney bolo úplne zničené, preto sa tu nezachovali žiadne historické pamiatky.
Asi 11 km severne od mesta je Hora krížov.
V meste je veľa múzeí:
Korjú

Korjú je všeobecné označenie japonských škôl bojového umenia z čias pred obdobím Meidži.
Korjú môžeme voľne preložiť ako stará/é škola/y. Všeobecne sa medzi ne radia všetky japonské školy bojových umení, ktorých korene siahajú do doby pred reformou Meidži, teda pred rok 1868. Korjú sú základom dnešných moderných japonských bojových umení ako je aikido, iaido, džódó či moderné formy džiudžicu.
Memel

Memel môže byť:
Elektrin komplex

Elektrin komplex je názov, ktorý dal Carl Gustav Jung latentnému erotickému vzťahu dievčaťa k otcovi, opísanému už Sigmundom Freudom ako ženský Oidipov komplex. Je to túžba dievčaťa po telesnej láske otcovej a nenávisť voči matke s prianím ju odstrániť. Pomenovanie pochádza z príbehu o Elektre od Sofokla.
Konštantán

Konštantán je zliatina kovov Ni 40% - Cu 58% - Mn 2%, ktorá má elektrický odpor veľmi málo závislý od teploty. Používa sa na výrobu termočlánkov a zrkadloviny.
Druskininkai

Druskininkai () sú malé liečebné kúpele, ktoré sa nachádzajú na juhu Litvy, 130 km od Vilniusu. Mesto je známe svojimi minerálnymi zdrojmi a bahennými kúpeľmi.
Pamätihodnosti mesta.
V meste sa nachádza Drusnikaiský park, ktorý je známy svojimi zbierkami z obdobia socialistického realizmu.
Wolfgang Schüssel

Wolfgang Schüssel (* 7. jún 1945, Viedeň) je rakúsky politik, ktorý bol od februára 2000 do januára 2007 rakúskym kancelárom, predtým pôsobil tiež ako minister zahraničných vecí. Od roku 1995 do roku 2007 bol predsedom Rakúskej ľudovej strany (ÖVP). Ako kancelár bol známy ako aktívny reformátor, zároveň boli obe jeho vlády spočiatku kritizované pre koaličnú spoluprácu s pravicovou Slobodnou stranou Rakúska (FPÖ) v čase, keď jej predsedal Jörg Haider. Po skončení mandátu premiéra pôsobil ako poslanec v Národnej rade. V roku 2011 odišiel z aktívnej politiky. Od roku 2018 pôsobí v dozornej rade ruského telekomunikačného koncernu MTS.
Stridsvagn 103

Stridsvagn 103 alebo Strv 103 či S-tank, bol v 60. a 70. rokoch 20. storočia hlavným bojovým tankom švédskej armády. Je známy predovšetkým svojou nekonvenčnou konštrukciou bez veže. Absencia štandardnej veže preto vyžadovala pohybovať celým tankom pri mierení jeho hlavnou zbraňou - 105 mm delom. Výhodou ale bola veľmi nízka výška tanku, ktorá bola vhodná predovšetkým k obrane. 
Aj keď tanky Strv 103 tvorili hlavnú časť švédskych obrnených jednotiek, dnes už sú nepoužívané. Po náročnom výbere boli Strv 103 v švédskej armáde nahradené omnoho univerzálnejším nemeckým tankom Leopard 2A5.
Screamo

Screamo je hudobný žáner, ktorý sa vyvinul z ema a hardcore punku na začiatku 90. rokov. V zásade by mohli termíny emo a "screamo" znamenať obdobný štýl hudby, ktorý sa zmenil vývojom hudobných skupín a fanúšikovskej základne. 
Charakteristickým pre tento žáner je niekedy až chaotické kolísanie zvuku hudby od hlučnej do tichej fázy s rýchle utíchajúcimi harmonizovanými gitarovými rífmi a mihotavými melodickými prechodmi so šialene drsným krikom, až revom s rozhnevanými, abstraktnými, sebapozorujúcimi textami piesní. Technicky sú hudobné produkcie jednoduché, výnimočne rázne a živé vystúpenia. Skupiny hrajúce v štýle screamo sa snažia prekryť spev inými nástrojmi, využívajú kolísavý priebeh, dynamické a časové zmeny, ktoré bývajú často pomalšie a tichšie v porovnaní s inými žánrami, s tendenciou pokračovať v kriku aj v týchto hudobne odľahčených fázach.
Krovky (entomológia)

Krovky alebo elytry () sú predné (premenené) krídla u chrobákov, ktoré prekrývajú zadohruď a zadné blanité krídla. Pevnosť kroviek spôsobuje prítomnosť chitínu, ktorý ich vystužuje. U niektorých druhov chrobákov môžu krovky druhotne vymiznúť, prípadne u iných druhov zasa zrastú, takže tieto chrobáky potom nemôžu lietať (napr. bystrušky – "Carabidae").
Typ 95 Ha-Go

Typ 95 Ha-Go bol japonský ľahký tank používaný v druhej svetovej vojne. 
Prototyp tejto úplne novej konštrukcie japonského stroja bol vyrobený v roku 1934. Tank mal zváranú a nitovanú konštrukciu. Jeho posádku tvorili traja muži. Sériovo sa začal vyrábať v roku 1936. Podľa skúseností z čínskych bojových línií bol tento tank postupne modernizovaný. Niekoľko tankov bolo vyzbrojených kanónom kalibru 47 mm, dokonca došlo k osadeniu druhým kanónom kalibru 37 mm namiesto guľometu. Do roku 1943 bolo vyrobených 2 093 kusov ľahkých tankov Typ 95 Ha-Go.
PT-76

PT-76 známy tiež pod označením Objekt 740 je sovietsky obojživelný tank, ktorý sa začal používať začiatkom 50. rokov a čoskoro sa stal štandardným prieskumným strojom Sovietskej armády ako aj vojsk ďalších krajín Varšavskej zlmuvy. Bol taktiež exportovaný do 25 spriatelených krajín. Označenie PT je skratka pre ruský výraz Plavajuščij tank (Плавающий Танк, plávajúci tank).
Vznik a vývoj.
PT-76, ako bol označený (plávajúci tank), sa prvýkrát objavil v roku 1952. Mal zváranú korbu a maximálna hrúbka panciera činila iba 14 mm na bokoch a 11 mm na čele korby i veže, takže bol zraniteľný paľbou z malorážových kanónov a dokonca i veľkorážových guľometov. Tank mal trojčlennú osádku a bol vyzbrojený 76,2mm kanónom D-56, vyvinutý pôvodne pre T-34/76. PT-76 vážil iba 14 ton a jeho 240k motor (ktorý vznikol rozrezaním pohonnej jednotky T-54 napol) mu umožňoval najvyššiu rýchlosť 44 km/h na suchu a 10 km/h na vode. Rovnako ako si francúzsky AMX-13 obľúbili menšie štáty, ktoré si nemohli dovoliť obrnené vojská vyzbrojené ťažšími, a teda drahšími vozidlami. PT-76 sa rozšíril u menších satelitov Sovietskeho zväzu. Bol to jediný tank, s ktorým sa americké vojská stretli vo väčšom počte vo Vietname, a ukázal sa veľmi zraniteľným nielen zo strany výkonnejších vozidiel, ale i pechotnými protitankovými zbraňami.
Rovnako ako v prípade AMX-13 bol tiež podvozok PT-76 využívaný pre množstvo účelov, ako na bojisku, tak i v tyle. Poslúžil ako základ pre obrnený transportér BTR-50 i pre bojové vozidlo pechoty BMP; bol použitý ako strojový spodok výsadkového protitankového samohybného dela ASU-85 i obávaného samohybného protivzdušného systému ZSU-23-4 s 23mm štvorkanónom; slúžil ako samohybné odpaľovacie zariadenie rakiet „zem-zem“ typu Frog 2 a 4 ako aj striel „zem-vzduch“ typu 2K12 Kub ("SA-6 Gainful") a bol tiež základom 122mm SHD a množstva transportných vozidiel. 
Modifikácie tankov PT-76 sa počas rokov obmedzovali len na hlavnú výzbroj. Všetky PT-76 Sovietskej armády a ďalších členov Varšavskej zmluvy boli dodatočne prezbrojené modernizovaným kanónom DT-56M, stabilizovaný v oboch rovinách a doplnený pohlcovačom spalín.
Mark I (tank)

Mark I bol britský tank z 1. svetovej vojny. Prvýkrát bol nasadený v bitke na Somme v roku 1916. Tanky boli rozdelené na „mužské“ (Male), ktoré boli vyzbrojené kanónmi a guľometmi, a „ženské“ (Female), ktoré boli vyzbrojené výhradne guľometmi.
Postupne boli do výzbroje britskej armády zavádzané variácie tankov Mark II až Mark V, ktoré sa od prvého typu výrazne nelíšili.
Krovky

Krovky môže byť:
Cromwell (tank)

Cromwell bol rad britských tankov používaných počas druhej svetovej vojny. Na fronty druhej svetovej vojny však prišiel príliš neskoro, navyše ho palebnou silou a pancierovaním prevyšovali modernejšie nemecké tanky Tiger a Panther. Modernizáciou tankov Cromwell s vysokorýchlostným 77 mm HV kanónom Ordnance QF 17 vznikol typ Comet.
Tanky Cromwell používala v bojoch na západnom fronte tiež Československá samostatná obrnená brigáda, ktorá s nimi v máji roku 1945 dorazila do Česko-Slovenska.
7TP

7TP bol poľský ľahký tank používaný počas druhej svetovej vojny. Vznikol úpravou britského tanku Vickers Mark E podobne ako sovietsky T-26. Tank prekonával nemecké typy PzKpfw I ako aj PzKpfw II. Tento tank z Poľska sa trochu podobal aj na Sovietské tanky T-70 a T-60. Nasadili ho pri útokoch Nemecka na Poľsko ktoré si chcelo Poľsko podmaniť. Prvý prototyp tanku 7TP prešiel skúškami vo februári 1937 a bola uskutočnená jeho sériová výroba a do septembra roku 1939 sa vyrobilo až 110 týchto tankov. Tento tank mal nabíjača a vodiča a taktiež strelca a veliteľa. Tank 7TP bol vyrobený aj v dvojvežovej verzii. Kapacita munície je 140 nábojov. Výkon motora bol 130 konských síl.
Infantry Tank Mark II

Pechotný tank A12 Mk II Matilda bol britský tank používaný na začiatku druhej svetovej vojny. 
Po tom, čo sa prestal používať jeho predchodca pechotný tank A11 Mk I Matilda, sa označenie "Matilda II" nepoužívalo a tanku hovorili jednoducho Matilda.
Tank vznikol vývojom z typu A11 Mk I Matilda v roku 1937. Bol určený pre priamu podporu pechoty a stavaný podľa vzoru francúzskych tankov. Sériová výroba sa začala v roku 1938 a trvala do roku 1940. Tanky boli nasadené v rámci Britského expedičného zboru vo Francúzsku, kde bola väčšina nasadených strojov zničená. Neskôr boli tanky nasadené v Severnej Afrike. V rámci zmluvy Lend-Lease boli stroje dodávané aj do ZSSR.
A7V

Sturmpanzerwagen A7V bol nemecký tank zavedený v roku 1918 na konci prvej svetovej vojny. Bol to jediný tank, ktorý operačne používala počas vojny nemecká armáda. Ich výroba začala až v polovici roku 1917, pričom bolo vyrobených iba 20 kusov. Navyše tanky A7V boli kolosy so šesťnásťčlennými posádkami, čo bolo v praktickom boji problematické. Nemecká armáda tak bojovala väčším počtom tankov ukoristených, než vlastných.
Výhodou bolo silné pancierovanie a rýchlosť vyššia ako pri tankoch krajín Dohody.
Dizajn.
A7V bol 7,34 metrov dlhý a 3 metre široký. Maximálna výška bola 3,3 metra. Tank mal 20 mm oceľového plechu po bokoch, 30 mm vpredu a 10 mm na streche; oceľ však nebola tvrdená pancierovým plechom, čo znižovalo jeho účinnosť. Stačilo na zastavenie paľby z guľometov a pušiek, nie však nábojov väčšieho kalibru.Posádku oficiálne tvorilo najmenej 17 vojakov a jeden dôstojník: veliteľ (dôstojník, zvyčajne poručík), vodič, mechanik, mechanik/signalista, 12 pešiakov (šesť guľometov, šesť nabíjačov) a dvaja delostrelci (hlavný strelec a nabíjač). A7V často išli do akcie až s 25 mužmi na palube.
M3 Lee

M3 General Lee, v britských službách známy ako M3 General Grant, bol americký stredný tank používaný počas druhej svetovej vojny.
Vznik a vývoj.
Tank vznikol v chvate, ako odpoveď na úspechy nemeckých tankov v bojoch v západnej Európe v roku 1940. Konštrukcia bola kompromisom medzi požiadavkami pechoty, ktorá na stroji nepotrebovala kanón silnejší ako 37 mm a jazdectva, ktoré uznalo potrebu inštalácie 75 mm kanóna pre boj proti nepriateľským tankom. Nový typ skonštruovaný na základe tanku M2 mal preto vo veži 37 mm kanón a v pravej časti korby mal inštalované 75 mm delo. Bolo jasné, že toto je len dočasné riešenie a americké firmy pracovali aj na projekte modernejšieho tanku M4 Sherman.
V roku 1940 si objednala upravené tanky M3 britská nákupná komisia, ktorá hľadala rýchlu náhradu za stroje stratené v bojoch vo Francúzsku. Upravené tanky M3 mali zmenenú konštrukciu veže, ktorá nemala veliteľskú kupolu a mala rádiostanicu, ubudol aj jeden člen posádky. Táto verzia bola pomenovaná General Grant podľa generála Ulyssesa S. Granta.
Američania na základe bojových skúseností stroje priebežne modernizovali. Objavili sa ďalšie verzie M3A1 s upravenou korbou, M3A2, ktorý bol vyrábaný zváraním, M3A3 s dieslovým motorom atď. Významné tiež boli ďalšie modifikácie vozidla ako bola 105 mm samohybná húfnica M7 Priest, alebo 155 mm húfnica M12. 
Do decembra 1942 kedy sa výroba tankov M3 zastavila bolo postavených celkovo 6258 ks.
Nasadenie.
Do bojov sa tieto tanky dostali v máji roku 1942, kedy ich britská armáda nasadila v severnej Afrike počas bitky o Gazalu. Pre nemecký Afrikakorps bolo ich nasadenie veľmi nečakané. Granty boli pomerne dobre pancierované a ich 75 mm kanón bol schopný zlikvidovať väčšinu nemeckých obrnencov na bojisku. Týmto tankmi bola vyzbrojená aj americká 1. tanková divízia nasadená na severoafrickom bojisku. No ich nadradenosť netrvala dlho, Nemci čoskoro prišli s novými verziami tankov Pz IV s dlhým 75 kanónom a neskôr dokonca s tankom Tiger s 88 mm kanónom. Od jari roku 1943 boli tanky M3 na európskom bojisku nahrázané novými tankmi Sherman.
Asi 1300 tankov M3 sa dostal pomocou zmluvy lend-lease do ZSSR, kde boli všeobecne sovietskymi posádkami veľmi nepopulárne a prezývané „rakva siedmich bratov“. Ich chabé výsledky boli zapríčinené najmä preto, že sa dostali do najťažších tankových bojov, na ktoré neboli všeobecne veľmi vhodné. Niekoľko strojov bolo použitých počas Petsamo-kirkeneskej operácie v polárnych oblastiach, kde proti nim Nemci nenasadili žiadne tanky.
M551 Sheridan

M551 Sheridan bol americký ľahký tank používaný počas studenej vojny, pomenovaný po generálovi z americkej občianskej vojny Philipovi Sheridanovi. Tank bol skonštruovaný tak, aby ho bolo možne vysadzovať z bežných dopravných lietadiel padákmi a aby bol schopný preplávať rieku. Bol vyzbrojený technicky pokročilým ale nedokonalým kanónom M81 kalibru 152 mm, ktorý mohol strieľať konvenčnú muníciu ako aj riadené protitankové strely MGM-51 Shillelagh. Do výzbroje americkej armády bol zavedený v roku 1966. Zo služby bol stiahnutý v roku 1996.
Luc Robitaille

Luc Robitaille (* 17. február 1966) je bývalý kanadský hokejista. Počas jeho dvadsať ročnej kariéry hral za Los Angeles Kings (v troch rôznych etapách), New York Rangers, Detroit Red Wings a Pittsburgh Penguins. Robitaille skončil s aktívnou činnosťou ako najlepší strelec v pozícií ľavého krídelníka v NHL a strelil najviac gólov za Los Angeles Kings v histórii klubu.
V roku 2006 sa stal prezidentom Omaha Lancers v United States Hockey League - juniorskej lige v Spojených štátoch.* V roku 2009 bol Robitaille uvedený do Hokejovej siene slávy, čo je jedno z najvyšších vyznamenaní, aké môže hokejista dostať. Od roku 2007 je prezidentom klubu Los Angeles Kings.
Každoročne sa v QMJHL udeľuje trofej Luc Robitaille Trophy, ktorá je určená pre hráčov, ktorý nastrieľa najviac gólov v sezóne.
Dark Age of Camelot

Dark Age of Camelot je MMORPG z roku 2001 od spoločnosti Mythic Entertainment (v súčasnosti EA Mythic), ktorá ako prvá v žánri masívnych multiplayer online RPG zaviedla pojem RvR (realm vs realm) combat. 
Hra je zasadená do stredoveku, kde proti sebe bojujú v nikdy nekončiacom súboji 3 kráľovstvá:
Autoamerican

Autoamerican je piaty štúdiový album americkej New Wave skupiny Blondie.