Dalimír Hajko

Prof. PhDr. Dalimír Hajko, DrSc. (* 5. júl 1944, Mýtna) je slovenský vysokoškolský pedagóg, filozof, kulturológ, literárny kritik a esejista. Publikuje pre Slovenské pohľady, Filozofiu, Literárny týždenník a ďalšie periodiká. Je členom Spolku slovenských spisovateľov a nositeľom ceny Egona Erwina Kischa. Je nositeľom Svetovej ceny za humanizmus za rok 2022, ktorú udeľuje Ohrid Academy Of Humanism. Taktiež je nositeľom najvyššej Ceny Matice slovenskej, ktorá mu bola udelená pri príležitosti 160. výročia založenia. 
Pôsobil ako vedúci vedecký pracovník Ústavu filozofie a sociológie Slovenskej akadémii vied, Ústavu slovenskej literatúry SAV, bol v Predsedníctve SAV, v Slovenskom rozhlase a v Národnom literárnom centre. Pôsobil ako vysokoškolský pedagóg na Katedre kulturológie Filozofickej fakulty UKF v Nitre, neskôr pôsobil na Katedre filozofie Žilinskej univerzity. Je čestným predsedom Kulturologicko-filozofického odboru Matice slovenskej.
Do činnosti Hajka patrí oblasť umenia, náboženstva, sociálnej skutočnosti, videnej v polohách myslenia a zároveň v horizonte rozličných kultúr, existencialistická a marxistická filozofia, taktiež problematika slovenských národných buditeľov.
Publikoval súbory literárno-filozofických reflexií o vytypovaných slovenských spisovateľoch strednej a mladej generácie "Niekoľko inšpirácií" (1976), "Sondy" (1977), "Okamihy poézie" (1990) a "Existencia v literatúre" (1996).
Ako historik a popularizátor filozofie napísal eseje "Rozpätia dňa" (1975), zbierku úvah "Filozofia a socialistická kultúra" (1979), monografiu "Človek v socialistickej spoločnosti" (1983), štúdiu "Začiatky marxistickej filozofie na Slovensku" (1986), knihu esejí o najvýznamnejších predstaviteľoch filozofického myslenia v dejinách ľudstva "Tvorcovia veľkých myšlienok" (1988), štúdiu o filozofickom myslení na Slovensku v 19. storočí "Filozofické návraty a vízie" (2001), desať štúdií o slovenských básnikoch a básnických dielach druhej polovice 20. storočia "Päťdesiat rokov slovenskej poézie" (2004), úvahy o európskej integrácii "Globalizácia a kultúrna identita" (2005).
Je autorom portrétnej štúdie "Ján Stacho" (1998), a zostavil výbery z poézie J. Turana, J. Šimonoviča, R. Čižmárika, J. Vagoviča, T. Štraussa.
Na vydanie pripravil súbor základných prác A. Camusa "Mýtus o Sizyfovi, Pád, Caligula" (1993).
Osobný život.
Narodil sa v Mytnej v rodine bratislavského kníhkupca Jozefa Hajka. Od útleho detstva žil v Bratislave, kde vychodil základnú školu a v roku 1961 zmaturoval na gymnáziu. Po maturite rok pracoval ako asistent réžie v Československom rozhlase v Bratislave, potom sa zapísal na štúdium filozofie a slovenčiny na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského.
Štúdium ukončil v roku 1967. Prednášal na Univerzite Komenského v Bratislave, na Trnavskej univerzite, Prešovskej univerzite – a v rámci študijného pobytu aj na University of Bombay.
Stal sa vedeckým pracovníkom Ústavu filozofie a sociológie SAV, odkiaľ roku 1986 prešiel do Literárnovedného ústavu SAV.
Roku 1975 získal titul CSc., roku 1987 DrSc.
Od roku 1991 bol redaktorom Slovenského rozhlasu, neskôr viedol literárnokritický a vedecký výskum v Národnom literárnom centre, kde v období 19981999 pôsobil aj ako poverený generálny riaditeľ.
V rokoch 1995 až 1999 pôsobil ako námestník riaditeľa, krátko aj poverený generálny riaditeľ Národného literárneho centra v Bratislave.
Habilitoval sa roku 2000 a inauguroval sa roku 2002 v odbore dejiny filozofie.
Pôsobil na Katedre kulturológie a na Katedre všeobecnej a aplikovanej etiky Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre (do roku 2015). Neskôr pôsobil na Žilinskej univerzite ako samostatný vedecký pracovník.
Je spolumajiteľom knižného vydavateľstva H &amp; H a pôsobil aj v Prezídiu Združenia vydavateľov a kníhkupcov SR.
V roku 2018 získal Cenu Slovenských pohľadov za históriu a cenu Slovenských národných novín za literárnu kritiku. V roku 2019 získal cenu Egona Erwina Kischa. 
V roku 2023 usporiadali spoločné podujatie Večer kulturológov Matica slovenská a Spolok slovenských spisovateľov, ktoré bolo venované autorovej tvorbe a dielu, a na ktorom vystúpil spolu s kolegom kulturológom Jozefom Leikertom. V roku 2023 získal prémiu Ceny Literárneho fondu 2022 v kategórii esejistika za knihu "Stopy v (mojej) duši." V roku 2023 získal najvyššiu Cenu Matice slovenskej.
Ocenenia.
Hajko je nositeľom nasledujúcich ocenení: