Ohováranie

Ohováranie (dokonavý vid: ohovorenie) je vo všeobecnom význame (spravidla úmyselné) hovorenie nepravdy o niekom alebo hanenie niekoho. Ohováranie je ale aj špecificky pojem v práve rôznych štátov (napr. v Česku: pomluva, v Rakúsku: üble Nachrede, v Nemecku: üble Nachrede a Verleumdung, v Maďarsku: rágalmazás, v anglicky hovoriacich štátoch: defamation [ t.j. slander alebo libel], calumny, calumniation, aspersions). O ohováraní v slovenskom práve pozri nižšie.
Názvy.
Úplné synonymum vo všetkých významoch je starší výraz pomluva (pomlúvanie, pomluvenie).
Čiastočné synonymá vo všeobecnom (a len v niektorých prípadoch aj v právnom) význame sú: difamovanie (difamácia), insinuovanie (insinuácia), utŕhanie na cti (utrhnutie na cti), nactiutŕhanie (nactiutrhnutie), utŕhačstvo, osočovanie (osočenie), ovrávanie (ovravenie), očierňovanie (očiernenie), klebeta, oklebetovanie (oklebetenie); hovorové čiastočné synonymá sú: ohovár(ač)ka, pletka, osočovačka; zastarané čiastočné synonymá sú: "utŕhanie" ("utrhnutie"), "utrhavosť", "omluva" ("omlúvanie", "omluvenie"), "uhováranie" ("uhovorenie"), "potváranie" ("potvorenie"), "potvor", "uklebetovanie" ("uklebetenie"). Uvedené synonymá sú tu preto označené ako čiastočné, lebo podľa rôznych zdrojov majú aj trochu iné významy. Napríklad slovo klebeta podľa "Krátkeho slovníka slovenského jazyka" znamená „ohovárajúca, osočujúca správa“, pričom slovo osočovať neznamená len ohovárať, ale aj haniť. Iná (širšia) je definícia uvedená napr. v "Slovníku súčasného slovenského jazyka", podľa ktorého je klebeta „neoverená, nepresná, často zveličená informácia, obyč. hanlivého charakteru“.
Ohováranie v slovenskom práve.
Ohováranie podľa Trestného zákona.
Podľa § 373 Trestného zákona je ohováranie (iný názov: trestný čin ohovárania, o starších názvoch pozri nižšie) trestný čin spočívajúci v tom, že niekto o niekom inom oznámi nepravdivý údaj, ktorý je spôsobilý (teda schopný) značnou mierou ohroziť jeho vážnosť u spoluobčanov, poškodiť ho v zamestnaní, v podnikaní, narušiť jeho rodinné vzťahy alebo mu spôsobiť inú vážnu ujmu 
Ohováranou osobou môže byť len fyzická osoba; ustanovenie teda nechráni in­šti­tú­cie, úra­dy, práv­nic­ké oso­by, ko­lek­tí­vy, sku­pi­ny osôb a pod.
Je sporné, či je podmienkou ohovárania, aby u ohovárajúceho bol prítomný priamy úmysel ohovárať.
Vyššie spomínané ohrozenie musí byť naozaj značné, t.j. nestačí oh­ro­ze­nie v níz­kej či ob­vyk­lej in­ten­zi­te (porov. Uz­ne­se­nia Naj­vyš­šie­ho sú­du ČR pod sp. zn. 5 Tdo 83/2003 a sp. zn. 11 Tdo 15/2008).
Podľa rozhodnutia Najvyššieho súdu ČSSR R 41/1970 musí byť medzi vyššie uvedeným oznámením a jeho nás­led­kom (teda ohrozením vážnosti atď.) prí­čin­ná súvislosť.
Skutková podstata ohovárania je naplnená bez ohľadu na formu oznámenia – môže ísť o ústne, písomne či elektronicky šírené údaje (e-mail, fax) či šírenie formou tlače, cez médiá a pod. 
Podľa stupňa zavinenia môže ísť o zločin alebo prečin.
Iné predpisy.
Zákon o priestupkoch pojem ohováranie nepozná, pozná ale podobný inštitút niekedy označovaný ako urážka na cti (v užšom zmysle). Spomína sa v § 49 Zákona o priestupkoch ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu, ktorého sa ohovárajúci dopustí, ak inému ublíži na cti tým, že ho urazí alebo vydá na posmech. Za takýto priestupok je možné udeliť pokutu do výšky 33 eur.
Ani Občiansky zákonník pojem ohováranie nepozná (presná definícia ohovárania tu teda nie je jasná), no vo všeobecnosti to, čo sa bežne chápe ako ohováranie, môže spadať pod porušenie práva na ochranu osobnosti (§ 11 - 16 Občianskeho zákonníka), takže je možné si nárokovať zodpovedajúcu náhradu škody.
Staršie trestnoprávne úpravy a názvy.
Staršie trestnoprávne definície ohovárania sú uvedené v týchto zákonoch (tu zoradených od najnovších po najstaršie, tak ako postupne nadobúdali účinnosť):
Súhrnne teda, na základe predchádzajúceho odseku, oficiálne slovenské názvy ohovárania od konca 19. stor. boli: od roku 1950: ohováranie (teda súčasný názov); v rokoch 1933 - 1950: pomluva, osočovanie (so špeciálnou formou nazývanou utŕhanie na cti); do roku 1933: pomluva, osočovanie, utŕhanie na cti, nactiutŕhanie. 
Treba poznamenať, že na rozdiel od slovenského práva v českom práve utŕhanie na cti/nactiutŕhanie (po česky utrhání na cti/nactiutrhání) ako trestnoprávny termín do roku 1933 znamenalo to, čo sa dnes v Česku a (najneskôr od roku 1878) na Slovensku označuje ako krivé obvinenie (v češtine: křivé obvinění, v nemčine rakúskeho práva: Verleumdung, v maďarčine textu zák. článku V/1878: hamis vád). Toto zmenil až zákon č. 108/1933 Sb. o ochraně cti, ktorý vo svojom § 42 ods. 4 výslovne premenoval dovtedajšie (české) utŕhanie na cti na krivé obvinenie, a zároveň v § 3 výrazu utŕhanie na cti priradil nový význam - vedome nepravdivé ohováranie. 
Calumnia.
Slovo ohováranie môže byť aj jeden z možných prekladov latinského pojmu calumnia (porov. napr. ); ďalšie možné preklady sú: osočovanie, utŕhanie na cti, úklady, zastarano: pomluva, zastarano: potváranie. Výraz calumnia sa používal napríklad v rímskom práve, v cirkevnej latinčine i v uhorskom Tripartite. Má viacero významov, hlavné významy pojmu calumnia sú: