Zemplínska župa (Uhorsko)

Zemplínska župa resp. Zemplínska stolica resp. Zemplínsky komitát (iné názvy: Zemplín, v 13. a prvej polovici 14. storočia: Potocký komitát; lat. "comitatus Zempliniensis" alebo "Zemplinum", nem. "Komitat Semplin/Sempliner Gespanschaft" alebo "Semplin", maď. "Zemplén (vár)megye" alebo "Zemplén") bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku.
V súčasnosti je Zemplín na Slovensku aj názov neformálneho a turistického regiónu na Slovensku, zodpovedajúceho pôvodnej župe v rozsahu územia Slovenska, často však vrátane územia Užskej župy, o ktoré bol Zemplín rozšírený v roku 1918. 
Uhorský komitát/župa/stolica.
Zemplínska župa na severe susedila s Poľskom, neskôr s Haličom - rakúskou provinciou, dnes súčasť Poľska a Ukrajiny, ďalej s Abovskou stolicou (neskôr Abovsko-turnianskou), Boršodskou, Sabolčskou, Šarišskou a Užskou župou. 
Územím Zemplína pretekajú rieky Bodrog, Hornád, Laborec, Latorica, Ondava, Tisa, Topľa. Rozloha župy v roku 1910 bola 6269 km². 
Centrum.
Administratívnym centrom Zemplína bol Zemplínsky hrad. V 13. a prvej polovici 14. storočia aj Blatný Potok. V 14. storočí sa centrom stalo mesto Zemplín. V rokoch 14701490 zasadala sedria v Sečovciach. Od roku 1748 bolo centrom stolice/župy Nové Mesto pod Šiatrom ("Sátoraljaújhely") v súčasnom Maďarsku.
Rody vládnucich županov.
Počas stredoveku sa na poste hlavného župana striedali najmä príslušníci týchto rodov:
Dejiny.
Zemplínsky komitát vznikol ako jeden z prvých v Uhorsku. Súčasťou Uhorska (nie celé územie) sa možno stal okolo roku 1018 za panovania kráľa Štefana I.. Severné hranice Uhorska sa posúvali čoraz viac na sever, až kým na konci 12. storočia sa hranica medzi Poľskom a Uhorskom neustálila na hrebeni Karpát tak, ako ju poznáme dodnes. Popri Zemplínskom hrade bol významným centrom aj Blatný Potok (Sárospatak), samotný komitát bol v 13. a 14. storočí známy ako "Potocký komitát" ("comitatus de Potok"). Na juhu Zemplínskeho komitátu existoval "Serenčský komitát", ktorý splynul so Zemplínskym komitátom najneskôr koncom 14. storočia, no ešte koncom 16. storočia sa jeho územie rozlišovalo ako "Dolnozemplínska stolica". 
V 13. storočí sa aj Zemplínsky komitát zmenil na zemiansku (šľachtickú) stolicu. 
Počas tureckých výbojov v strednej Európe sa územie Zemplína nikdy nestalo súčasťou Osmanskej ríše.
V roku 1622 (Mikulovský mier) sa stolica stala súčasťou Sedmohradského kniežatstva, no po smrti Gabriela Bethlena sa opäť vrátila Uhorsku. Roku 1645 opäť pripadla Sedmohradsku (Linecký mier), no po smrti Juraja I. Rákociho sa opäť stala súčasťou Uhorska.
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa územie Zemplína rozdelilo medzi Česko-Slovensko a Maďarsko. Zemplínska župa sa na Slovensku spojila so slovenskou časťou Užskej župy. Súčasťou Užskej župy na Slovensku bol takmer celý okres Sobrance a východná polovica okresu Michalovce. V súčasnosti sa teda aj toto územie bývalej Užskej župy pokladá za súčasť Zemplína a označuje sa niekedy ako mikororegión Sobrance.
Náboženské zloženie.
Na severe a severovýchode prevažovalo gréckokatolícke obyvateľstvo, na juhu prevažovali kalvíni a v strednej časti župy rímskokatolíci. Severovýchodne od Trebišova a v okolí Vranova tvorili v niektorých obciach väčšinu evanjelici. Významnú menšinu tvorilo židovské obyvateľstvo. 
Jazykové zloženie.
Do 15. storočia žili na území stolice prevažne Slováci a Maďari, neskôr počas valašskej kolonizácie k nim pribudli Rusíni, obývajúci hlavne sever a severovýchod stolice. Výnimku tvorila iba rusínska obec Komlóska na juhu, neďaleko mesta Blatný Potok / "Sárospatak". Maďari obývali prevažne južnú časť župy, väčšinu tvorili v mestách Nové Mesto pod Šiatrom / "Sátoraljaújhely", Blatný Potok / "Sárospatak", Kráľovský Chlmec a Tokaj. Slováci obývali centrálnu časť župy. Väčšinu tvorili napríklad v Stropkove, Snine, Vranove, Humennom, Trebišove a Michalovciach. Nemci tvorili väčšinu v troch obciach, ležiacich na dnešnom území Maďarska: Rátka (nem. "Ratkau"), Károlyfalva (nem. "Karlsdorf") (dnes časť Sátoraljaújhely) a Hercegkút (v minulosti "Trauczonfalva (nem. Trautsendorf)"). 
Okresy.
Zemplínska stolica sa pôvodne delila na štyri slúžnovské okresy pomenované číslami (Prvý, Druhý, Tretí a Štvrtí slúžnovský okres) a menami slúžnych.
Roku 1773 sa už okresy volali nasledovne:
V roku 1910 sa Zemplínska župa delila na tieto okresy: