burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
1. liga hádzanárok 1998/99

1. liga hádzanárok v sezóne 1998/99 bol v poradí 6. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo jej 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Víťazom sa stalo družstvo HŽK COOimex Košice.
Systém súťaže.
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 22 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do najvyššej ligy; druhý tím odohral baráž s predposledným tímom extraligy. Naopak, posledné 2 družstvá zostúpili do 2. ligy.
Výsledky.
Poznámka: Druhý tím tabuľkyVinohrady Bratislava, sa zriekol baráže proti Michalovciam, v ktorej ho nahradili tretie Bánovce n/B.
Vyšná Magura

Vyšná Magura (, ) je vrch v Západných Tatrách na Slovensku. Leží v hrebeni Otrhance nad Pribylinou, približne severne od Liptovského Hrádku. 
Poloha.
Nachádza sa na západe strednej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Pribylina a Jamník. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Podbanské, južne ležiaca Liptovská Kokava a Pribylina a juhozápadne Jakubovany, Konská a Žiar. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.
Opis.
Vyšná Magura leží v strednej časti hrebeňa Otrhancov, ktorý vedie z Hrubého vrchu () v hlavnom hrebeni Západných Tatier južným smerom na Jakubinu () a Ostredok (). Hrebeň oddeľuje východne ležiacu Račkovu a západne situovanú Jamnícku dolinu. Nimi odteká voda z priľahlých svahov Jamníckym potokom a Račkovou, ktorá ústí do Belej v povodí Váhu.
Východne sa nachádza Ježová (), Nižná Bystrá (), Bystrá () a Blyšť (), severne leží Klin (), Končistá (), Jakubinským sedlom () oddelená Jakubina (), Hrubý vrch (), Deravá () a Volovec (), západne Ostrý Roháč (), Plačlivé (), Smrek (), Baranec () a Malý Baranec () a južne Mládky (), Klinovaté (), Rysím sedlom () oddelený Ostredok (), Nižná Magura (), Nižný Ostredok (), Kečka () a Suchý hrádok (). Vrcholom prechádza značený turistický chodník. Masív je budovaný prevažne žulou.
Výhľady.
Skalnato-hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrcholy Západných Tatier, Podtatranská kotlina a Nízke Tatry.
Vejka

Vejka môže byť:
Zoznam akademických knižníc na Slovensku

Zoznam akademických knižníc na Slovensku podľa Adresára akademických knižníc v Slovenskej republike v roku 2017:
Martin Medňanský

Martin Medňanský - "Mednyánszky de Medne" (* 10. november 1840, Divinka – † 15. november 1891, Istebník) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, básnik a publicista. Pseudonyms Dušan Sava Pepkin, Divinkov Svedernický, Martin Divinko Svedernický, M. M.
Životopis.
Pochádzal zo starého šľachtického rodu Medňanských z Medného. Narodil sa 10. novembra 1840 v Malej Divine (teraz Divinka) ako druhý z ôsmich detí baróna Ľudovíta Medňanského a Jozefy rodenej Nozdrovickej. Študoval na miestnej obecnej škole, potom na Piaristickom gymnáziu v Trenčíne a Nitre. V Trenčíne, mal niekoľko českých profesorov, čo pravdepodobne  ovplyvnilo jeho pohľad na česko-slovenskú otázku. V Nitre študoval teológiu a bol členom slovenského vzdelávacieho spoločnosti Slovenská škola. Po zrušení spoločnosti cirkevnou hierarchiou, pokračoval spolu s ostatnými žiakmi v súkromnom štúdiu v slovenskom jazyku.
Dňa 24. septembra 1864, bol vysvätený za kňaza. Začiatky strávil vo farnostiach Lietava, Vysokej, Bošáci a Zliechove. V roku 1869 sa stal kňazom v Beckove, kde strávil zvyšok svojej kariéry. V roku 1891, rezignoval zo zdravotných dôvodov (hluchota) a presťahoval sa do Istebníka (dnes časť Trenčína), kde sa stal známy ako úspešný ovocinár a vinár. Zomrel 15. novembra 1891 v Istebníku.
Práca.
Medňanský publikoval svoje práce v niekoľkých slovenských časopisoch, kalendároch a almanachoch ("Slovenské pohľady", "Slovenský letopis", "Slovenský kalendár", "Slovenskosť", "Slovenský Sion", "Národnie noviny", "Katolícke noviny", "Obzor", "Orol", "Sokol", "Tovaryštvo", "Pútnik svätoštefanský" /ako editor v rokoch 1882 - 1885/). Tiež uverejňoval v českých časopisoch ("Obzor", "Vlast", "Pozor," "Posvátná kazatelna"), poľskom vestníku "Ruch literacki" a v tlači amerických Slovákov ("Jednota"). Prekladal z francúzštiny, nemčiny, maďarčiny a poľštiny. Hoci jeho poézia bola neskôr uverejnená v dvoch prácach "Poesie Dušana Savy Pepkina", bol viac uznávané ako autor próz.
Ostatné činnosti.
Medňanský bol členom mnohých slovenských združení, filantropických a vlasteneckých spoločností ("Radhošť", "Muzeálna slovenská spoločnosť", Dedičstvo "sv. Cyrila a Metoda", "Spolok svätého Vojtecha"). Ako šľachtic bol hrdý na svoj slovenský pôvod a snažil sa dokázať, že to nie je v rozpore s jeho privilegovaným postavením. bol spoluorganizátor zberu pre Múzeum v Martine, daroval svoju knižnicu Ľudovítovi Vladimírovi Riznerovi (jeden zo zakladateľov slovenskej literatúry a vykonáva niekoľko podobných kultúrnych a národných činností.
Knižničný systém Slovenskej republiky

Knižničný systém Slovenskej republiky predstavuje sieť knižníc, ktoré definuje Zákon o knižniciach č. 126/2015 Z. z. a vychádza zo Zoznamu knižníc SR, ktorý vedie a zverejňuje Ministerstvo kultúry SR. Knižnicu zakotvenú v Knižničnom systéme môže zriadiť ústredný orgán štátnej správy, samosprávny kraj, obec alebo ľubovoľná právnická osoba. Platí, že knižnice zriaďované z verejných zdrojov nemôžu fungovať za účelom dosahovania zisku. Výrazným znakom slovenských knižníc je popri knižničnom fonde a špecializácii aj zriaďovateľ a organizačno-právna štruktúra. 
Typológia knižníc.
Knižničný systém tvoria knižnice odlišné zložením knižničného fondu a poskytovanými službami, pričom sa členia na:
Pôsobnosť.
Knižnice sú zákonom rozdelené aj podľa svojej pôsobnosti:
Inštitucionálne knižnice sú zvláštnym typom knižníc, pretože pôsobia v rámci uzavretej inštitúcie, napr. nemocnice, múzea, ústavu, úradu alebo firmy. Tieto knižnice vo veľkej miere spadajú do kategórie špeciálnych knižníc. 
Metodické knižnice s celoštátnou pôsobnosťou.
Zákon č. 126/2015 Z. z. definuje metodické knižnice, ktoré koordinujú a usmerňujú príslušný typ, resp. oblasť pôsobenia jednotlivých slovenských knižníc (napr. Slovenská pedagogická knižnica metodicky riadi školské a akademické knižnice, Slovenská knižnica pre nevidiacich Mateja Hrebendu v Levoči sa venuje oddeleniam pre nevidiacich a slabozrakých vo všetkých slovenských knižniciach).
Regionálne knižnice s krajskou pôsobnosťou.
Podľa Zákona č. 126/2015 Z. z. samosprávny kraj určí vybranú regionálnu knižnicu, ktorá okrem bežných úloh plní funkciu regionálnej knižnice s krajskou pôsobnosťou. Tieto knižnice predovšetkým metodicky koordinujú a usmerňujú verejné knižnice v samosprávnom kraji. Podľa Adresára knižníc SR ide o tieto knižnice:
Externé odkazy.
Pôsobnosť Ministerstva kultúry Slovenskej republiky v oblasti knižničného systému
Zástava (rozlišovacia stránka)

Zástava alebo nesprávne či zastarano [bohemizmus] prápor môže byť vo vexilológii: 
Zástava môže byť aj bohemizmus znamenajúci:
Akademická knižnica Univerzity Komenského v Bratislave

Akademická knižnica UK bola zriadená rozhodnutím rektora ako centrálne vedecko-informačné, bibliografické, koordinačné a poradenské pracovisko Univerzity Komenského v Bratislave. AK UK komplexne zabezpečuje odborné činnosti na úseku správy, spracúvania a sprístupňovania knižničných fondov; spolupracuje pri tvorbe a aplikácii medzinárodných a národných noriem a štandardov.
AK UK nie je klasickou kamennou knižnicou; informačné zabezpečenie pedagogického procesu, vedy a výskumu pre 13 fakúlt univerzity je realizované prostredníctvom fakultných knižníc, ktoré sa nachádzajú v rôznych častiach Bratislavy, resp. aj v iných mestách SR. Riaditeľstvo akademickej knižnice sídli na Šafárikovom námestí.
Predchodca AK UK, ako kamenná knižnica s vlastným knižničným fondom, je Univerzitná knižnica v Bratislave, ktorá je od roku 1954 samostatnou inštitúciou.
Knižničný fond

Knižničný fond je súbor všetkých dokumentov, ktoré knižnica vlastní a požičiava svojim zákazníkom. Slovenský knižničný zákon ho definuje ako "súbor všetkých knižničných dokumentov, účelovo vybraných, sústavne doplňovaných, uchovávaných, ochraňovaných a sprístupňovaných používateľovi". Vo všetkých inštitúciach ide o vždy individuálnu zbierku dokumentov prispôsobených konkrétnym podmienkam, v ktorých sa vytvára i využíva. Zoznam dokumentov v knižničnom fonde je zákazníkom sprístupnený prostredníctvom katalógu knižnice. 
Knižničný fond tvoria rozličné knižničné dokumenty, predovšetkým knihy, periodiká, hudobniny, rukopisy, grafiky, obrazy, kresby, kartografické dokumenty ako mapy a glóbusy, patentové dokumenty, firemné dokumenty, technické normy, audiovizuálne dokumenty, mikrografické dokumenty a digitálne dokumenty.
Na základe systému čiastkových fondov môže knižnica disponovať historickým knižničným fondom alebo konzervačným fondom.
Charakteristika.
Knižničný fond sa vyznačuje štyrmi charakteristikami:
Profil.
Na pomenovanie súhrnu parametrov, ktoré vymedzujú špecifickosť fondu sa používa termín "profil knižničného fondu". 
Profilácia fondu sa zásadným spôsobom odvíja od tematického zamerania a špecializácie konkrétnej knižnice. Kým teda vo verejných knižniciach prevažuje beletria a literatúra pre deti a mládež, akademické a vedecké knižnice budujú svoje fondy predovšetkým z odbornej literatúry a pod. Knižnice pri profilovaní fondu tiež berú do úvahy geografické a jazykové aspekty svojej lokality a svojich používateľov. Slovenské verejné knižnice sú napríklad pri doplňovaní a sprístupňovaní fondov povinné zohľadniť, ak v ich blízkosti žijú občania s príslušnosťou k národnostnej menšine alebo etnickej skupine.
Odborné činnosti.
Odborné knižničné činnosti súvisiace s knižničným fondom je možné zahrnúť do niekoľkých oblastí:
Súhrnné pomenovanie knižničných pracovných procesov, ktoré súvisia s vytváraním a priebežným zosúlaďovaním štruktúry a obsahu knižničného fondu, sa nazýva "budovanie knižničného fondu".
Židovský cintorín v Boskoviciach

Židovský cintorín v Boskoviciach patrí medzi najväčšie a najcennejšie židovské cintoríny v Česku. Bol podľa všetkého založený najneskôr v 16. storočí.
Cintorín sa nachádza asi 800 m juhozápadne od Masarykovho námestia a tamojšieho Židovského mesta na severozápadnom úpätí hradného vrchu. Na rozlohe 14 528 metrov štvorcových sa tu rozkladá približne 2500 náhrobkov (macev). Celý cintorín je obohnaný múrom a v areáli rastú stromy.
Do areálu vedú dve brány, prvná je pre verejnosť a druhou, ktorá sa nachádza o niečo vyššie a je smerovaná k centru mesta, vchádzali pohrebné vozy. Od prvej brány vedú schody k obradnej sieni postavené v roku 1763, z ktorej sa zachovalo len postranné murivo s kamennou doskou na ktorej je text modlidby za mŕtve Kadiš. . Najstaršie náhrobky pochádzajú z 2. polovice 17. storočia, pričom ten úplne najstarší je datovaný rokom 1670.
Podľa informácií Českej televízie bola koncom novembra 2015 ukončená rekonštrukcia márnice.
Tunajším pútnym miestom je hrob rabína Samuela Ha-Leviho Kolina, mimo iného autora komentárového diela "Machacit ha-šekel". Na mieste pôvodnej zerodovanej macevy bola v roku 2000 za finančnej pomoci darcov z USA osadená nová obsahujúca stručné údaje o rabínovi.
V roku 1922 tu bol odhalený secesný pamätník vojakom padlým v 1. svetovej vojne. Jeho autorom je Josef Obeth.
Boskovická židovská komunita prestala existovať v roku 1940.
Vojnová korisť

Vojnová korisť alebo korisť je vojenský materiál ukoristený protivníkovi alebo zanechaný protivníkom na bojisku. Takýto materiál sa stáva majetkom príslušného štátu.
Vojenská korisť môže výrazne obohatiť stranu konfliktu, ktorá ju získa. Napr. Nacistické Nemecko počas druhej svetovej vojny výrazne a úspešne využívalo zbrane ukoristené svojim protivníkom. V súčasnej dobe to bol, napr. Islamský štát, ktorý využíval zbrane americkej proveniencie ukoristené irackej armáde.
Koristný materiál

Koristný materiál alebo korisť je podľa pplk. v. v. Dušana Valla "„materiál, ktorý protivník používal v čase vojny, zanechal ho na bojisku a ozbrojené sily ho ukoristili“". Spadá doň predovšetkým vojenské zariadenie, vojenský, ale aj civilný materiál, ktorý protivník plne alebo čiastočne používal.
Naproti tomu "Vojenský terminologický slovník" (1966) termín koristný materiál definoval ako "„materiál všetkého druhu ukoristený nepriateľovi“", zatiaľ čo pod vojnovou korisťou rozumel "„všetok vojenský materiál ukoristený nepriateľovi alebo zanechaný nepriateľom na bojisku“",
Korisť

Korisť môže byť:
1. liga hádzanárok 1999/00

1. liga hádzanárok v sezóne 1999/00 bol v poradí 7. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo 11 družstiev, čo je o 1 družstvo menej ako v minulej sezóne, pretože družstvo Topoľníkov sa do súťaže neprihlásilo. Víťazom sa stalo družstvo Jednota Sokol Bánovce n/Bebravou.
Systém súťaže.
Oproti predchádzajúcim sezónam došlo k zmene systému. Súťaž pozostávala z dvoch častí. V základnej časti, v ktorej sa stretol každý s každým raz doma a vonku, odohralo každé družstvo 20 zápasov. Po jej skončení postúpili 4 najlepšie družstvá do prelínacej súťaže, v ktorej sa streli s 2 najhoršie umestnenými tímami extraligy, o postup do najvyššej ligy, kde súperili o 2 postupujúce miesta. V poradí ďalšie družstvá 1. ligy odohrali nadstavbovú časť zloženú z dvoch skupíno 5. a ž 8. miesto a o 9. až o 11. miesto. Každý s každým sa v nadstavbových skupinách stretol raz doma a raz vonku a družstvám sa započítavali výsledky zo základnej časti. Keďže sa zo súťaže jedno družstvo odhlásilo, zároveň tak ono zostúpilo do 2. ligy.
Účastníci.
Poznámka: Družstvo TJ Družstevník Topoľníky, ktoré skončilo v minulej sezóne na 6. mieste, sa kvôli finančným problémom do tejto sezóny neprihlásilo. 
Výsledky.
Nadstavbová časť.
Skupina o 5.8. miesto.
Poznámka: Tabuľka skupiny je neúplná; chýbajú v nej zápasy posledného kola odohrané 9. apríla.
Skupina o 9.11. miesto.
Poznámka: Tabuľka skupiny je neúplná; chýbajú v nej zápasy posledných dvoch kôl.
Trnavské hlasy

Trnavské hlasy bol týždenník, ktorý vychádzal na Slovensku v roku 1927.
Vydavateľské údaje.
Trnavské hlasy boli nestranný politický a spoločenský týždenník pre okresy: Trnava, Modra, Hlohovec, Piešťany, Senica, Galanta a Šaľa nad Váhom. Vychádzal v Trnave každú sobotu. Časopis patril Čs. národnodemokratickej strane a mal regionálny charakter.
Periodicita.
Časopis vychádzal len jeden rok.
Ostredok (vrch v Západných Tatrách)

Ostredok alebo aj Prostredná Magura () je vrch v Západných Tatrách na Slovensku. Leží v hrebeni Otrhance nad Pribylinou, približne severne od Liptovského Hrádku. 
Poloha.
Nachádza sa na západe strednej časti Tatier, v podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Pribylina a Jamník. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Pribylina a Liptovská Kokava, juhovýchodne sa nachádza Podbanské a juhozápadne Jakubovany a Konská. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.
Opis.
Ostredok leží v hrebeni Otrhance, ktorý vybieha južným smerom z Hrubého vrchu () v hlavnom hrebeni Západných Tatier na Jakubinu () a Nižnú Maguru (). Východné svahy masívu padajú do Račkovej doliny, ktorou voda z tejto časti hrebeňa odteká riečkou Račková do Belej v povodí Váhu. Západným smerom leží Jamnícka dolina, ktorou vodu odvádza Jamnícky potok, ústiaci do Račkovej.
Západne sa nachádzajú Mládky (), Malý Baranec (), Baranec (), Smrek () a Plačlivé (), severne leží Ostrý Roháč (), Volovec (), Deravá (), Hrubý vrch (), Rysím sedlom () oddelená Vyšná Magura (), Jakubina (), Končistá () a Klin (), východne Blyšť (), Bystrá (), Nižná Bystrá () a Ježová () a južne Suchý hrádok (), Kečka (), Nižná Magura (), Nižný Ostredok () a Klinovaté (). Vrcholom prechádza značený turistický chodník. Ostredok je budovaný prevažne z granodioritu. Smerom k Vyšnej Magure je hrebeň preťatý pozdĺžnou priekopou. Na úbočiach vrchu sa vyskytuje kamzík.
Výhľady.
Skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú najmä okolité vrcholy Západných Tatier, Podtatranská kotlina a Nízke Tatry.
Heslár

Heslár môže byť:
Jasmina Alagič

Jasmina Alagič Vrbovská (* 27. jún 1989, Stuttgart, Západné Nemecko) je slovenská modelka a moderátorka maďarsko-bosnianskeho pôvodu.
Životopis.
Narodila sa v nemeckom meste Stuttgart. Jej otec pochádza z Bosny a Hercegoviny a matka je maďarského pôvodu. Navštevovala súkromné gymnázium, po jeho skončení študovala na vysokej škole masmediálnu komunikáciu, tú však nedokončila.
V detstve študovala hru na saxofón. Svoje hudobné schopnosti predviedla v súťaži "Miss Slovensko 2009," ktorej sa zúčastnila.
Od roku 2015 je stálou moderátorkou televíznej stanice FashionTV czech&amp;slovak. V roku 2018 spolu s českým moderátorom Leošom Marešom moderovala televíznu súťaž "Československá Super Star."
Spoločne s youtuberom Matejom Zrebným točila populárne a rekordne sledované videá na jeho YouTube kanál. Účinkovala v štvrtej sérii show "Tvoja tvár znie povedome."
Dňa 18. mája 2019 sa vydala za speváka Rytmusa, ktorému 26. júla 2019 porodila syna.
V roku 2021 sa stala moderátorkou show "Česko Slovensko má talent", ktorú v prime time vysiela televízia JOJ a Prima.
1. liga hádzanárok 2000/01

1. liga hádzanárok v sezóne 2000/01 bol v poradí 8. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo 12 družstiev, čo je o 1 družstvo viac ako v minulej sezóne. Víťazom sa stalo družstvo SC SL Lodiar Zlatná na Ostrove.
Systém súťaže.
Súťaž pozostávala z dvoch častí. V základnej časti, v ktorej sa stretol každý s každým raz doma a vonku, odohralo každé družstvo 22 zápasov. Po jej skončení postúpili 4 najlepšie družstvá do prelínacej súťaže, v ktorej sa stretli s najhoršie umestneným tímom extraligy, o postup do najvyššej ligy, kde súperili o 2 postupujúce miesta. V poradí ďalšie družstvá 1. ligy odohrali nadstavbovú časť zloženú z dvoch skupíno 5. a ž 8. miesto a o 9. až o 12. miesto. Každý s každým sa v nadstavbových skupinách stretol raz doma a raz vonku a družstvám sa započítavali výsledky zo základnej časti. Posledné 2 družstvá po nadstavbovej časti zostúpili do 2. ligy.
Účastníci.
Poznámka: Družstvo HŽK COOimex Košice, ktoré zostúpilo z extraligy a nedokončilo ani prelínaciu súťaž, nenastúpilo ani do 1. ligy.
Výsledky.
Nadstavbová časť.
Skupina o 5.8. miesto.
Poznámka: Tabuľka skupiny je neúplná; chýbajú v nej zápasy D. StredaŽilina a ŽilinaTopoľčany.
Skupina o 9.12. miesto.
Poznámka: Tabuľka skupiny je neúplná; chýbajú v nej oba zápasy 3. kola a zápas N. ZámkyVinohrady.
Stredná odborná škola beauty služieb (Bratislava, Račianska 105)

Stredná odborná škola beauty služieb Račianska 105 je odborná škola v Bratislave, v mestskej časti Bratislava - Nové Mesto. Škola ponúka vzdelanie v trojročných odboroch odboroch "6456 H kaderník," "6462 H barbier" a "6452 H fotograf" ktoré štúdium ukončuje výučným listom. Je možné pokračovať na dvojročnom nadstavbovom štúdiu, ukončenom maturitnou skúškou - "6426 L vlasová kozmetika" (kaderník, barbier) a "6403 L podnikanie v remeslách" "a službách" (fotograf). Štvorročný odbor "6362 M kozmetička a vizážistka" sa končí maturitnou skúškou. Tiež disponuje dvojročným pomaturitným štúdiom ("6362 M kozmetička a vizážistka"). Škola je zapojená do duálneho vzdelávania a Švajčiarsko-Slovenského projektu ktorý sa tiež sústreďuje na niekoľko školení. 
Škola sa tiež zapojila do projektu "Stredná pre mňa", kde zvíťazila koncert slovenského rapera Kaliho, ktorý sa uskutočnil v júni 2019 v areáli školy.
História školy.
Škola bola založená v roku 1958 s názvom Učňovská škola. Zameriavala sa na viacero odborov, napr.:knihári, kníhkupci, predavači, holiči a pod. 
V školskom roku 1979/1980 sa zriadilo Stredné odborné učilište miestneho hospodárstva, ktoré sa zameriavalo na odbory kozmetička a v učebných odboroch kaderník, fotograf, prevádzkový chemik, záhradník a remenár - brašnár. 
Škola niesla tiež názov Združená škola a od roku 2008 nesie škola názov Stredná odborná škola. V roku 2018 sa rozhodnutím Ministerstva školstva SR zmenila názov zo Stredná odborná škola Račianska 105 na Stredná odborná škola beauty služieb.
Holanďania

Holanďania (hol.: ) sú germánsky národ, ktorý obýva nížiny a pobrežia na východe Severného mora - krajiny Beneluxu a severné Francúzsko. V samotnom Holandsku tvoria asi 80,9% populácie, teda väčšinu (cca 13 186 600) a ďalej tvorí významnú časť obyvateľstva v Kanade, Austrálii, Južnej Afrike a USA.
Ich jazykom je holandčina zo západnej vetvy germánskych jazykov; ako materinským jazykom jej hovorí 22 miliónov ľudí.
Základom pre ich etnogenézu boli hlavne germánske kmene Frankov, Frísov a Batavov.
Pod Rozsutec

Pod Rozsutec (v mapách Podrozsutec, miestne: Podrázsutec, Podrozsutce) je jedna zo siedmich osád v terchovskej doline, ktoré ležia na jej fatranskej strane (Bačín, Mažgútovci, Belovci, Podolina, Chalupy, Podhorskovci, Štefanová, Pod Rozsutec), oproti desiatkam osád na beskydskej strane (kde leží napríklad aj rodisko Juraja Jánošíka, Jánošíkovci). Administratívne patrí pod obec Terchová. Tvorí ju približne 20 dreveníc, z ktorých sú niektoré prestavané a niektorú úplne  nové, ale štýlovo nie výrazne rušivé. V okolí sú polia a pasienky. Preteká ňou potok, ktorý pramení pod Malým Rozsutcom a poniže vytvoril roklinu Nové Diery.
Osada sa v písomnostiach spomína od prelomu 19. a 20 storočia, pravdepodobne  bola založená už skôr. Jej obyvatelia sa údajne zaoberali okrem poľnohospodárstva, chovu hospodárskych zvierat a pastierstva aj  lovom a drevárstvom. Osada nie je prístupná po verejných komunikáciach. Na historickej ortofotomape z roku 1950 je zachytených asi 10 domov a v  okolí obhospodarovaná pôda.  Od 50. rokov 20. storočia ju stáli obyvatelia z rodín Muchovcov a Mičovcov opúšťali, posledná rodina odišla v roku 2005. Napriek tomu tu v lete ešte vidieť obrábané políčka a pasúci sa dobytok. V súčasnosti je osada obývaná sezónne a zveľaďovaná potomkami pôvodných obyvateľov a starými aj novými chalupármi.
Podrozsutec je prístupný  len poľnými cestami cez osady Chalupy a Podhorskovci. Vedie ňou zeleno značený turistický chodník na Malý Rozsutec, ktorý sa týči priamo nad osadou. Turisticky atraktívnejší je prístup  chodníkom, ktorý odbočuje zo žlto značenej turistickej trasy cez roklinu Nové diery (na jej ohybe, pri tabuli náučného chodníka) a domáci si ho vyznačili červenými srdiečkami. Končí tu aj chodník - skratka zo sedla Zákres pod Malým Rozsutcom, sčasti vyznačený bielymi a žltými pásmi.
Taste of Brass

Taste of Brass je slovenský orchester interpretujúci hudbu 60. a 70. rokov minulého storočia. Orchester funguje ako samostatné koncertné teleso, ktoré sa vyznačuje výhradne živým prevedením skladieb vo vlastných aranžmánoch. Nadväzuje tak na tradíciu orchestrov, ako Tanečný orchester československého rozhlasu, či James Last Orchestra. Taste of Brass funguje od roku 2014, v roku 2015 nahral debutový album "Taste of Brass" s výberom prevažne inštrumentálnej hudby z filmov, či seriálov.
História.
Orchester vznikol koncom roka 2014, tvorili ho prevažne študenti Konzervatória v Bratislave. Orchester vznikol vo svojom pôvodnom 8 člennom obsadení najmä kvôli potrebe oživiť hudbu 60. a 70. rokov minulého storočia v kompletne živom prevedení. Orchester Taste of Brass koncertne debutoval v roku 2015. Neskôr svoje obsadenie rozšíril až na 15 členov, čo reflektovalo narastajúce interpretačné požiadavky vo vzťahu k náročnejším aranžmánom. Po pozitívnej odozve sa dostala do pozornosti orchestra požiadavka po debutovom albume. Ten bol produkovaný počas roka 2015, jeho uvedenie prebehlo v spolupráci s RTVS. Koncom roka 2016 Taste of Brass účinkoval ako sprievodný orchester živého prenosu RTVS "Hodina deťom", kde doprevádzal interpretov ako HEX, Sima Martausová, či Lucia Lužinská. V roku 2017 sa orchester venoval výhradne koncertnej činnosti, v roku 2018 začal s produkciou nového albumu "Taste of Brass Vol.2". Ten bol 30. novembra 2018 odprezentovaný koncertom spojeným s nahrávkou vo Veľkom koncertnom štúdiu Slovenského rozhlasu. 
Od roku 2019 orchester pravidelne sprevádzal podujatie "Kantiléna Karola Duchoňa", ktorý sa koná v jeho rodnej Galante. 
V roku 2023 Taste of Brass vystúpil na rakúskom festivale Woodstock der Blasmusik, ktorý navštívilo 80.000 divákov. 
Umelecké zameranie.
Orchester Taste of Brass vo svojej tvorbe pripomína odkaz veľkých tanečných orchestrov, ako Tanečný orchester československého rozhlasu, James Last Orchestra, Herba Alperta &amp; Tijuana Brass a iných. Taste of Brass sa celkovo prezentuje menej náročným žánrom hudby, ktorý bol v 60. rokoch nazývaný ako "easy listening". Orchester okrem vlastnej tvorby interpretuje najmä vlastné aranžmány svetovo populárnych skladieb, či slovenské piesne známe zo súťaže Bratislavská lýra. Taste of Brass sa tiež venuje interpretácii filmovej hudby, skladieb zo seriálov a piesní známych z televíznej obrazovky. V roku 2018 začal Taste of Brass spolupracovať s popredným slovenským skladateľom a aranžérom Pavlom Zelenayom, ktorý pre orchester upravil svoju skladbu "Učiteľ samby". Po odprezentovaní albumu "Taste of Brass Vol.2" s orchestrom nadviazal spoluprácu aj známy slovenský skladateľ Ali Brezovský. V súčasnosti sa orchester prezentuje skladbami, ktoré pochádzajú čisto z pera československých autorov a snaží sa o renesanciu veľkých orchestrálnych foriem v populárnej hudbe.
1. liga hádzanárok 2001/02

1. liga hádzanárok v sezóne 2001/02 bol v poradí 9. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Víťazom sa stalo družstvo Jednota Sokol Gabor Bánovce n/Bebravou.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa zmenil. Opäť sa súťaž skladal iba z jednej časti, v ktorej družstvá odohrali po 22 zápasov, každý s každým sa v nej stretol raz doma a vonku. Po skončení súťaže najlepšie umiestnené družstvo odohralo baráž s účastníkom extraligy o postup do novozniknutej Slovensko-českej interligy (WHIL). Vzhľadom na zoštíhleniu súťaže v budúcej sezóne zostúpili do 2. ligy až 3 najhoršie umiestnené družstvá a 9. tím odohral baráž o zotrvanie s víťazom 2. ligy.
Výsledky.
Poznámka: Tabuľka je neúplná; chýbajú v nej dva zápasy 20. kola: PrešovBánovce n/B a D. StredaTopoľčany.
Malý Salatín (vrch v Západných Tatrách)

Malý Salatín (; ) je vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na Slovensku. Leží v závere Hlbokej doliny nad obcou Jalovec, približne severne od Liptovského Mikuláša.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Západné Tatry a v ich časti Roháče. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Liptovský Mikuláš a Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obcí Bobrovec, Jalovec a Zuberec. Tatranský hrebeň tu tvorí prirodzenú hranicu medzi Oravou a Liptovom. Najbližším sídlom je severozápadne situovaný Zuberec, severovýchodne ležia Oravice a južne Konská a Žiar. Masív leží v Tatranskom národnom parku.
Opis.
Malý Salatín leží v rovnomennom masíve v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi severozápadne ležiacim Salatínom () a juhovýchodne situovanou Spálenou (). Na jednej strane je Salatín oddelený Prostredným Salatínskym sedlom (), na druhej strane hrebeň klesá cez nevýrazný vrchol Salatínska kopa () do Zadného Salatínskeho sedla (), za ktorým sa dvíha rozoklanými Skriniarkami k vrcholu Spálená. Je uzlovým vrchom, keďže severovýchodne vybieha do Roháčskej doliny rázsocha na Zadný Salatín a druhá vedie juhozápadne na vrch Lysec (). Severné svahy padajú do Salatínskej doliny, východné do doliny Zadná Spálená, z ktorých voda odteká Studeným potokom do rieky Orava. Južne sa nachádza Hlboká dolina, vetva doliny Parichvost a západne dolina Podválovec, vetva Bobroveckej doliny. Nimi voda odteká Hlbokým a Polianskym potokom do Jalovčanky v povodí Váhu. Hrebeňom vedie značený turistický chodník. 
Západne sa nachádza Pálenica (), Malý Klin (), Kozinec (), Sivý vrch (), Ostrá () a Lysec (), južne Jalovecká hora (), Trnác (), Ráztoka (), Jalovecká kopa (), Príslop (), Pachoľa () a Baníkov (), východne Hrubá kopa (), Spálená (), Plačlivé (), Predná Spálená (), Rákoň (), Predná Zábrať () a Zadný Salatín () a severne Osobitá (), Predný Salatín (), Štít (), Brestová () a Zuberec (). 
Výhľady.
Skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Pozorovateľné sú z neho okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny a časť Vysokých Tatier, pri vhodných podmienkach aj Nízke Tatry, Veľká Fatra, Malá Fatra, Chočské vrchy, Oravská Magura, Oravské Beskydy, Skorušinské vrchy a pohoria v priľahlej časti južného Poľska.
Železničná stanica Slovenské Nové Mesto

Železničná stanica Slovenské Nové Mesto je železničná stanica v obci Slovenské Nové Mesto. Prechádza ňou trať č. 190 Košice - Slovenské Nové Mesto - Čierna nad Tisou. Stanica obsahuje 10 dopravných, 4 manipulačné a 4 odstavné koľaje a je elektrifikovaná 3 kV jednosmernou sústavou. Stanica sa nachádza medzi stanicami Čerhov a Borša. V blízkosti stanice sa nachádza ubytovacie zariadenie, stánky s občerstvením a tiež je možná kúpa cestovaného lístka priamo v stanici. Zo stanice odbočuje trať do maďarského mesta Sátoraljaújhelu (slov. Nové Mesto pod Šiatrom).
Železničná stanica Čierna nad Tisou

Železničná stanica Čierna nad Tisou je železničná stanica v meste Čierna nad Tisou na adrese Železničná 137/2. 
Patrí medzi významné stanice na Slovensku a obsluhuje ju trať č. 190 Košice – Slovenské Nové Mesto – Čierna nad Tisou. Ďalej pokračuje medzinárodná trať do ukrajinského mesta Čop, ktorý sa nachádza na rozhraní Maďarska a Ukrajiny. 
Stanica disponuje rozsiahlym koľajiskom: 43 dopravných, 38 manipulačných, 27 odstavných a 65 ostatných koľají. Je elektrifikovaná 3 kV jednosmernou sústavou. Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.
Železničná zastávka Somotor

Železničná zastávka Somotor je železničná zastávka v obci Somotor. Nachádza sa medzi stanicami Streda nad Bodrogom a Veľký Horeš. Cez stanicu prechádza železničná trať č. 190 Košice - Slovenské Nové Mesto - Čierna nad Tisou. 
Stanica nedisponuje vlastnou pokladňou na predaj cestovných lístkov.
In-Life

In-Life je kresťanská medzidenominačná organizácia, pôsobiaca primárne medzi vysokoškolskými študentmi. Je členom Českej evanjelikálnej aliancie a jej počiatky siahajú do osemdesiatych rokov 20. storočia. V roku 1991 bola zaregistrovaná ako občianske združenie pod názvom Křesťanské vyučování a život. V roku 2019 došlo ku zmene názvu na In-Life. 
Aktivity a činnosť organizácie majú za cieľ podporovať získavanie akademického vzdelania, napomáhať rozvoju charakteru, vzťahových zručností a duchovných oblastí života vysokoškolských študentov. Základná orientácia je integrita človeka, ktorá je vnímaná ako súlad osobného vnútorného presvedčenia, slov a vonkajšieho jednania. Integritu v súlade s kresťanskou etikou In-Life považuje za jeden z kľúčových prvkov pre rozvoj zdravej občianskej spoločnosti. 
In-Life zamestnáva pracovníkov na plný úväzok a taktiež zapojuje radu dobrovoľníkov. Sídlo má v Brne a pobočky v Prahe, Ostrave, Hradci Králové a Bratislave. 
História.
Počiatky In-Life siahajú do osemdesiatych rokov 20. storočia. V roku 1982 sa zo Slovenska do Brna presťahovala RNDr. Daniela Pavliňáková (rod. Mančíková), ktorá pri svojich štúdiách v Poľsku začala praktikovať svoju kresťanskú vieru. Po presťahovaní do Brna začala organizovať stretnutia štúdia Biblie s vysokoškolskými študentmi. Aktivity tejto skupiny podporovala medzinárodná kresťanská organizácia Campus Crusade for Christ, ktorá, okrem iného, poskytovala biblickú literatúru a morálnu podporu kresťanom žijúcim v komunistických krajinách. Politické zmeny po páde totalitného režimu v roku 1989 umožnili pôsobenie študentského kresťanského hnutia v univerzitnom prostredí za podpory kresťanských reformovaných cirkví. Nová legislatíva potom vytvorila priestor pre vznik občianskeho združenia. 
Aktivity organizácie.
Poslaním In-Life je realizácia voľnočasových a rozvojových aktivít pre vysokoškolských študentov. Cieľom týchto aktivít je ponúknuť študentom príležitosť rozpoznávať a rozvíjať svoj osobný a profesijný potenciál, poskytnúť priestor k diskusii nad súčasnými etickými otázkami, dať záujemcom možnosť dozvedieť sa o kresťanstve a o Biblii a ponúknuť alternatívy trávenia voľného času. Aktivity In-Life sú cielené na pomoc s rozvojom obzvlášť v týchto oblastiach:
Železničná zastávka Kechnec

Železničná zastávka Kechnec je železničná zastávka v obci Kechnec. 
Je poslednou zastávkou na území Slovenska na trati Košice – Čaňa – Hidasnémeti. Prvý vlak prešiel obcou 5. júla 1860, ktorý smeroval z maďarského Miškovca do slovenských Košíc.
Železničná zastávka Oščadnica

Železničná zastávka Oščadnica je železničná zastávka v obci Oščadnica. Zastávka sa nachádza medzi železničnou stanicou Krásno nad Kysucou a železničnou zastávkou Čadca - mesto. Prechádza ňou dvojkoľajná trať č. 127 Žilina - Kysucké Nové Mesto - Mosty u Jablunkova. Zastávka má uzavretú pokladňu na predaj cestovných lístkov, kvôli bezdomovcom a nedostatku zamestancov, preto sa cestovné lístky zakupujú vo vlaku.
Echo (album)

Echo je názov šiesteho štúdiového albumu slovenskej poprockovej speváčky Zuzany Smatanovej, ktorý vyšiel po siedmich rokoch od posledného albumu, "Dvere", dňa 1. júna 2018.
Pri nahrávaní tohto dvojalbumu, ktorý vznikal v štúdiu takmer dva roky, sa Zuzana Smatanová nepodieľala len ako skladateľka a textárka, ale bola aj jeho producentkou. Zmenila sa aj zostava hudobníkov. Pri výrobe albumu "Echo" s ňou boli hudobníci ako Martin Valihora, Juraj Griglák, Martin Gašpar, či Milan Adamec, a o mixáž nahrávaného zvuku sa postaral osvedčený štúdiový zvukár Ivan Jombik, ktorý má na svojom konte viacero významných hudobných projektov. Vďaka týmto zmenám má tento nový hudobný projekt v porovnaní s predošlými štúdiovými albumami odlišný výraz a zvuk.
Na prvom CD dvojalbumu je deväť slovenských skladieb. Jeho súčasťou je aj videodokument z nahrávania dvojalbumu od demonahrávok z roku 2014 až po originálne štúdiové skladby 2018. V zozname slovenských skladieb je aj duet s Adamom Ďuricom s názvom „Miesta“, či v rádiách často prezentované nahrávky „V dobrom aj v zlom“, „Horou“, či skladba „Bergen“.
Protivník (vojenstvo)

Protivník je vojenský termín, ktorým sa označuje strana považovaná za potencionálne nepriateľskú voči spojeneckej strane, proti ktorej sa predpokladá použitie sily. Anglickým ekvivalentom tohto termínu je výraz "adversary", príp. "opponent". Vo vojenskej odbornej literatúre sa výraz používa zameniteľne s výrazom nepriateľ (angl. "hostile", príp. "enemy"), pričom označenie „nepriateľský“ je pri identifikácii prideľované "„trase, cieľu alebo objektu, ktorých vlastnosti, správanie alebo pôvod naznačujú, že predstavujú hrozbu pre vlastné sily“". Označenie ako nepriateľský ale ešte neznamená oprávnenie k zásahu.
Podľa definície pplk. v. v. Dušana Valla je protivníkom "„vojenský celok, proti ktorému je vedená bojová činnosť“".
Železničná stanica Michaľany

Železničná stanica Michaľany je železničná stanica v obci Michaľany. Prechádzajú ňou dvojkoľajné trate č. 190 Košice - Slovenské Nové Mesto - Čierna nad Tisou a trať č. 191 Michaľany - Humenné - Lupków. Stanica disponuje vlastnou pokladnicou na kúpu vnútroštátnych cestovných lístkov. Na stanici sa nachádza výkonné pracovisko sekcie riadenia dopravy Oblastného riaditeľstva Košice Železníc Slovenskej republiky.
Kriminálka 5. C

Kriminálka 5. C (pôvodný názov Malí veľkí detektívi, ) je historicky prvý česko-slovenský kriminálny seriál pre deti v spolupráci RTVS s Českou televiziou. Seriál, ktorý sa skladá z 13 častí, mal premiéru 1. septembra 2019 na a 15. septembra 2019 na Jednotke.
Do riešenia prípadov pašovania a nelegálneho obchodovania exotických zvierat sa pustia malí detektívi z 5. C. Skupinu malých detektívov vedie Petr Mikina, pomáha mu sesternica Eliška, brat Filip, spolužiaci Kája a Igor, ktorý sa do Zlína práve prisťahoval zo Slovenska.
Produkcia.
Kasting.
Detských protagonistov do seriálu hľadali tvorcovia na kastingoch, pre viacerých z nich ide o prvú skúsenosť pred kamerou. Prihlásilo sa okolo 500 záujemcov, z toho 200 na Slovensku. Polovica z nich prišla na kasting do Mlynskej doliny kvôli postavám slovenských dvojičiek Agáty a Beáty, ktoré sa tiež s partiou detektívov spriatelia.
Natáčanie.
Seriál sa začal natáčať 29. mája 2018 počas medzinárodného filmového festivalu v Zlíne. Rozpočet na výrobu 13 častí mal dosiahnuť 1,35 milióna €. Okrem Zlína a jeho zoologickej záhrady sa natáčalo v Brne, Pardubiciach, Prahe, Bratislave, na Devíne, Bytči, v Súľovských skalách, v Manínskej tiesňave a v Egypte. Keďže seriál je o obchodovaní so zvieratami, objavia sa v ňom tiež rôzne exotické papagáje, pavúky, motýle, varan, tiger, hady, orly, aligátor, ale i exotické rastliny, o pašovaní ktorých bude jeden z dielov seriálu. Realizáciu projektu finančne podporili Zlínsky kraj, Audiovizuálny fond a Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky.
Seriál vznikol ako koprodukcia RTVS a České televize. Literárnu predlohu k seriálu napísal filmový historik, publicista a scenárista Pavel Taussig, ktorý autorsky stojí aj za oscarovým filmom Kolja. Režisérom seriálu je Juraj Nvota, tri epizódy zrežírovala Tereza Nvotová.
Spravodajstvo

Spravodajstvo môže byť:
Malý Baranec

Malý Baranec (; ) je vrch v Západných Tatrách na Slovensku. Leží v hrebeni Barance nad Trnovskou dolinou, nad obcou Konská, približne severovýchodne od Liptovského Mikuláša.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Západné Tatry a v ich časti Liptovské Tatry. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Jamník a Konská. Najbližšími sídlami sú južným smerom situovaná Pribylina, Jakubovany a Konská, juhozápadne leží Žiar a juhovýchodne Podbanské. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku.
Opis.
Malý Baranec leží v juhovýchodnej rázsoche Baranca () medzi Štrbavým () a Mládkami (). Oba tieto vrcholy sú od Malého Baranca oddelené plytkými a širokými sedlami. Severovýchodné svahy masívu klesajú do Jamníckej doliny, kde sa nachádzajú dva výrazné žľaby, pomenované "Maseľňa" a "Repa". Nimi voda z oblasti steká do Jamníckeho potoka, odkiaľ pokračuje do Račkovej a Belej. Juhozápadné svahy klesajú do záveru Trnovskej doliny zvaného "Studeničky", ktorú odvodňuje potok Trnovec do Váhu.
Západným smerom sa nachádza Jalovecká kopa (), Ráztoka (), Široká (), Solisko (), Stará Stávka () a Holý vrch (), južným sú sedlom oddelené Mládky () a Klinovaté (), východne leží Kečka (), Nižný Ostredok (), Nižná Magura (), Ostredok (), Vyšná Magura () a Jakubina () a severne Hrubý vrch (), Deravá (), Volovec (), Ostrý Roháč (), Plačlivé (), Smrek (), sedlom oddelený Štrbavý () a Baranec (). Vrcholom prechádza značený turistický chodník.
Výhľady.
Hôľnato-skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Poskytuje výhľad na okolité vrcholy Západných Tatier, blízke doliny, Podtatranskú kotlinu a časť Vysokých Tatier, pri vhodných podmienkach vidieť aj Chočské vrchy, Malú a Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Spišsko-gemerský kras, Kozie chrbty a Volovské vrchy.
Piroh

Piroh môže byť:
Perky

Perky môže byť:
Pirôžky

(Ruské) pirôžky (, v jednotnom čísle pirôžok) sú východoeurópske pečené alebo vyprážané kváskové buchty v tvare lodičiek s rôznymi náplňami. Pirôžky sú obľúbené pouličné a nostalgické jedlo vo východnej Európe.
Variácie.
Typický pirôžok má tvar lodičky alebo zriedkavo polmesiaca, vyrobený z kysnutého cesta, s plne uzavretou náplňou. Existuje podobné ruské pečivo (pirogy) iných tvarov vrátane kulebjakov, kalitiek, rasstiegajov a vatrušiek.
Pirôžky sú vyprážané alebo pečené. Existujú v sladkých alebo slaných variantoch. Medzi bežné slané náplne patria mleté ​​mäso, zemiaková kaša, huby, varené vajce so šúpolím alebo kapustou. Typické sladké plnky sú ovocné (jablko, čerešňa, marhuľa, citrón), džem alebo tvaroh.
Pečené pirožky môžeme poliať vajcom, aby získali zlatistú farbu. Môžu sa tiež ozdobiť pásikmi cesta.
Pirôžky sú zvyčajne vo veľkosti ruky. Menšiu verziu môžeme podávať k polievkam.
Železničná zastávka Monastyr

Železničná zastávka Monastyr je železničná zastávka v obecnej časti obce Krásny Brod. Obsluhuje ju jednokoľajná trať č. 191 Michaľany - Humenné - Lupków a nachádza sa medzi stanicami Sukov a Krásny Brod. Neďaleko sa nachádza Monastier Zostúpenia Svätého Ducha. 
Železničná zastávka nedisponuje vlastnou pokladňou na výdaj cestovných lístkov.
Slza

Slza je česká popová hudobná skupina, ktorá sa v roku 2014 preslávila piesňou "Lhůta záruční". Jej členmi sú Petr Lexa a zakladateľ je Lukáš Bundil. Skupina bola založená 24. marca 2013. Petr Lexa spieva, súčasne prezentuje svoju skupinu aj na svojom osobnom kanáli YouTube. Už sa objavil v televízii ako herec v seriáli Přístav. Lukáš Bundil hrá na gitaru a je zakladateľom tejto skupiny. Práve on oslovil Petra Lexu, aby s ním spieval. Okrem nich s nimi na koncertoch hrajú i ďalší hudobníci, ktorí ale nie sú stálymi členmi hudobnej kapely.
Hliadka

Hliadka môže byť:
Raft (videohra)

Raft je sandboxová hra vyvíjaná spoločnosťou Redbeet Interactive a vydaná firmou Axolot. Prvá testovací prototyp vyšiel 17. októbra 2016 ako verzia Beta 1.0.0 na Itch.io a plná verzia vyšla 23. mája 2018 na Steam.
Hra sa odohráva v roku 2027 keď globálne otepľovanie roztopí ľadovce a tým sa zvýši hladina morí, ktorá zaplaví celú Zem. Hráč sa objaví na plťke z ktorej chytá "odpadky" ktoré sú porozhadzované po celom oceáne. Z materiálov ktoré vyloví si musí vyrobiť pomôcky, ktoré sú potrebné na prežitie. Postupom času si hráč môže vylepšovať svoje pomôcky.
Biela légia

Biela légia môže byť:
Alexej Fulmek

Mgr. Alexej Fulmek (* 3. február 1966, Bratislava) je slovenský novinár, reportér a od roku 1993 riaditeľ vydavateľstva Petit Press.
V roku 1988 absolvoval štúdium žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Je ženatý so spisovateľkou Denisou Fulmekovou a má dve dcéry.
V slovenskej Asociácii vydavateľov tlače je predseda predstavenstva, spoluzaložil a vedie Kanceláriu pre overovanie nákladov tlače ABC SR. V medzinárodnej organizácii Media Development Investment Fund je člen predstavenstva. V roku 2017 ho valné zhromaždenie potvrdilo vo funkcii CEO a predsedu predstavenstva Petit Press.
Prehľad činnosti.
Stručný zoznam funkcií:
Koa slimákožravá

Koa slimákožravá ("Coua delalandei") bol vták z čeľade kukučkovité (Cuculidae) a rodu koa ("Coua"). Druh opísal Coenraad Jacob Temminck, holandský aristokrat a zoológ, v "Nouveau recueil de planches coloriées d'oiseaux" roku 1827 ako "Coccycus Delalandei". Koa slimákožravá bola monotypickým druhom a nevytvárala poddruhy. Obývala dažďové lesy na ostrove Île Sainte-Marie nachádzajúcom sa pri východnom pobreží Madagaskaru. O výskyte na Madagaskare samotnom nie sú dôkazy; všetky známe exempláre pochádzajú len z Île Sainte-Marie.
Koa slimákožravá merala 5657 cm s 30cm chvostom a 22cm krídlom. Sfarbenie bolo na chrbte prevažne lesklo modré, brucho bolo gaštanové a hruď mala biele sfarbenie. Čierny zobák meral 4,5 cm. Končatiny boli, rovnako ako zobák, čierne a priehlavok meral 7,1 cm. Sexuálny dimorfizmus sa nevyvinul. Druh bol obratný a na rozdiel od niektorých iných ostrovných vtákov mohol lietať. O niektorých návykoch tohto vtáka sa nezachovali informácie. Nie je napríklad známe ako sa rozmnožoval. Koa slimákožravá sa živila predovšetkým slimákmi, napríklad z rodu "achatina". Ich tvrdú schránku rozbíjali tieto vtáky pomocou kameňov, ktoré slúžili ako nákova. Keď schránka praskla, mäkké telo vytiahli zobákom. Pokiaľ si zobáky umazali slizom, vždy si ich čistili. Koa slimákožravá sa ozývala zvukom „crouou” (na základe pozorovania v zajatí).
Pôvodný les ostrova Île Sainte-Marie bol vyrúbaný a vtáky boli navyše lovené. Došlo tiež k introdukcii nových predátorov. Medzi rokmi 18311832 bol vták veľmi vzácny a od roku 1834 nebol pozorovaný, hoci pochádzajú údajné správy o domorodcoch, ktorí vtáky lovili ešte v dvadsiatych rokoch 20. storočia. Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) druh hodnotí ako vyhynutý (od 1994). Exempláre sú v múzeách v Leidene, New Yorku, Paríži, Londýne, Philadelphii, Cambridgi a Tanarive.
Fidlicanti

FidliCanti je hudobné zoskupenie z Horných Orešian. Umeleckou vedúcou FidliCantov je spisovateľka Andrea Gregušová. Základom ich fungovania je medzigeneračná rodinná spolupráca.
História.
Prvý koncert odohrali v 26. 12. 2010 v Horných Orešanoch. Oficiálnu podobu dostali v roku 2012. Ako deti rástli, menil sa postupne aj ich štýl. K názvu si písali najprv muzička z Horných Orešian, neskôr cimbalová ľudová hudba. Prvý album "FidliCanti" nahrali v roku 2013 a pokrstil ho známy hudobník a huslista Samuel Smetana zo skupiny Banda. Nasledoval album Oríšky (2014) a po ňom vianočný album "Vánočné" (2015), na ktorom spolupracovali spolu so speváckou skupinou Záruby zo Smoleníc. 
Aktuálne vo FidliCantoch pôsobí 10 mladých hudobníkov a fungujú dvoma smermi. Jeden je čisto ľudový a druhý rockovejší so zmesou world music, latina a etna. V roku 2017 vyhrali súťaž City music show v Trnave. 
FidliCantmi sú v Horných Orešanoch organizátormi "Rínku dobrej nálady" ladeného do folklórneho šatu a festivalu "TáčkoCup&amp;Fest" zameraného na súčasnú hudbu. V roku 2018 vydali svoj štvrtý album a prvý komerčný singel Šarkan. Uviedli ho do života na druhom ročníku festivalu "TáčkoCup&amp;Fest", krstným otcom bola Hudba z Marsu .
Železničná stanica Sekule

Železničná stanica Sekule je železničná stanica v Sekuliach. Leží na dvojkoľajnej trati Bratislava – Břeclav. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV. Stanica je súčasťou malého pohraničného styku ZSSK-ČD.
Doprava.
Stanica má 5 dopravných a 1 manipulačnú koľaj. Nástupištia sú pri koľajách 1, 2, 3 a 4.
Na stanici sa od apríla 2023 už nenachádza pokladňa ZSSK. Pri železničnej stanici je autobusová zastávka.
Pri stanici je parkovisko Bike and Ride.
1. liga hádzanárok 2002/03

1. liga hádzanárok v sezóne 2002/03 bol v poradí 10. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Počet účastníkov sa oproti prechádzajúcim sezónam znížil o 2 družstvá na 10. Víťazom sa stalo družstvo MHK Banská Bystrica.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne opäť zmenil. Opäť súťaž pozostávala z dvoch častí. V základnej časti, v ktorej sa stretol každý s každým raz doma a vonku, odohralo každé družstvo 22 zápasov. Po jej skončení sa družstvá rozdelili do dvoch nadstavbových častí – o 1. a ž 4. miesto a o 5. až o 10. miesto, do ktorých si družstvá preniesli výsledky zo základnej časti a v ktorej odohrali zápasy každý s každým raz doma a vonku. Dva najlepšie umiestnené družstvá v nadstavbovej skupine o prvú štvorku postúpili do prelínacej súťaže, v ktorej sa stretli s dvoma najhoršie umiestnenými tímami slovenskej časti slovensko-českej interligy. V nej súperili o 2 postupujúce miesta. Naopak, posledné družstvo nadstavbovej skupiny o 5. až 10. miesto zostúpilo do 2. ligy.
Výsledky.
Nadstavbová časť.
Skupina o 5.10. miesto.
Poznámka: Tabuľka skupiny je neúplná; chýbajú v nej štyri zápasy: MočenokČadca (4. kolo, výhra M), PúchovČadca (8. kolo, výhra P), TopoľčanyMočenok (1. alebo 6. kolo, výhra T) a MočenokTopoľčany (1. alebo 6. kolo, remíza).
Majstrovstvá Slovenska trojíc mužov v petangu

Majstrovstvá Slovenskej republiky trojíc mužov v petangu sú organizované od roku 2002. Víťazi MSR získavajú prednostné právo na reprezentáciu Slovenska na ME a MS v pétanque v danom roku. MSR sa môže zúčastniť ktorýkoľvek licencovaný hráč Slovenskej federácie pétanque, ktorý spĺňa všetky dané podmienky. Na MSR sa súťaží v 3-4 (jeden náhradník) členných tímoch. Každý hráč môže pri hre používať iba gule licencované FIPJP.
Základné pravidlá.
Medzi najdôležitejšie pravidlá, ktoré odlišujú MSR od bežných turnajov organizovaných pod záštitou SFP sú:
História.
Od roku 2017 sa MSR organizujú podľa nových pravidiel.
Izochióna

Izochióna alebo izochiona je izočiara, ktorá je používaná na znázorňovanie plošných javov, ktoré súvisejú so snehom.
Pojem izochiónia nie je ustálený a môže znamenať čiaru, ktorá spája miesta:
Železničná stanica Jablonové

Železničná stanica Jablonové je železničná stanica v obci Jablonové. Obsluhuje ju trať Zohor - Rohožník - Plavecký Mikuláš a leží v 9,224 km, medzi stanicami Lozorno a Pernek pri Zohore. 
Pravidelná osobná preprava na trati Zohor - Rohožník - Plavecký Mikuláš bola pozastavená v roku 2003. V roku 2017 bola trať sezónne obnovená po zastávku Plavecké Podhradie. 
Železničná stanica zhruba 1,2km od obecného úradu. Neďaleko sa nachádza autobusová zastávka z ktorej pravidelne chodia autobusy do Bratislavy, Malaciek a Rohožníka.
Kotleta

Kotleta môže byť: