Zelená míľa

Zelená míľa () je americká mysteriózna dráma z roku 1999, natočená režisérom Frankom Darabontom podľa rovnomenného románu Stephena Kinga z roku 1996.
Príbeh začína v domove dôchodcov, kde 108 ročný Paul Edgecomb rozpráva priateľke svoj príbeh starý šesťdesiat rokov.
Film sa odohráva v časti väznice nazývanej posledná míľa, v ktorej sú sústredení väzni odsúdení na trest smrti (popravou na elektrickom kresle). „Blok E“, kde sa dej odohráva má zelenú podlahu, preto je prezývaný aj „"zelená míľa"“.
Dej filmu.
Na zelenú míľu privážajú odsúdenca čiernej pleti zavalitého vzrastu, mentálne zaostalého a negramotného Johna Coffeyho, ktorý je odsúdený za znásilnenie a vraždu dvoch malých dievčat.
Na zelenej míli si dozorcovia Paul Edgecomb, Brutus Howell, Harry Terwilliger a Dean Stanton navzájom dobre rozumejú, až na Percyho Wetmora, ktorého by sa najradšej zbavili, pretože je konfliktný, extravagantný a s nikým si nerozumie, ale je „nedotknuteľný“ pretože jeho teta (manželka guvernéra) nad ním drží „ochrannú ruku“.
V čase, keď na zelenú míľu privážajú ďalšieho odsúdenca problematického Wiliama Whartona, ktorý zastrelil troch ľudí, vrátane tehotnej ženy, sa riaditeľ Hal Moores zdôverí Paulovi s tým, že jeho manželka má na mozgu nádor, jej stav sa zo dňa na deň zhoršuje a ani operácia by už nepomohla.
Šéf dozorcov Paul, ktorý v tom čase trpí silným zápalom močového mechúra, zisťuje, že John Coffey nie je len obyčajný zločinec, ale má aj zvláštne (nadprirodzené) liečiteľské schopnosti a dokáže vidieť (prostredníctvom dotyku) ľuďom do duše. Ten pomôže Paulovi s jeho problémom.
Paul sa začne zaujímať o Coffeyho prípad. Nemôže totiž uveriť tomu, že človek ako Coffey by bol schopný spáchať taký ohavný zločin, akého sa (údajne) dopustil.
Po poprave jedného z odsúdených „zatúži“ Percy Wetmor veliť ďalšej poprave s prísľubom, že keď mu to Paul umožní, zo zelenej míle odíde. Percyho poprava ale jeho zavinením nedopadne dobre, keď odsúdený zhorí zaživa. Percy Wetmor je nútený podať výpoveď.
Keď si Paul neskôr všimne ako John Coffey dokáže oživiť myš „jingles“, ktorá sa stala „obľúbeným členom“ zelenej míle (po tom, čo ju Percy Wetmor po niekoľkých pokusoch zabil), rozhodne sa Halovej žene pomôcť.
Pozve svojich kolegov na obed a presvedčí ich, aby mu pomohli s jeho plánom. Chce dostať Johna Coffeyho (bez toho, aby si to niekto všimol) do blízkosti Halovej ženy, pre ktorú je poslednou nádejou na uzdravenie.
Paulovi a jeho kolegom sa podarí dostať Johna Coffeyho do blízkosti Halovej ženy a Coffey aj jej pomôže a zbaví ju trápenia a bolesti, pričom z nej rovnako ako aj v ostatných prípadoch vyženie akúsi „negatívnu energiu“, ktorú nasaje do seba. No tentoraz na rozdiel od predchádzajúcich prípadov sa mu nepodarí vypustiť negatívnu energiu zo seba spôsobom, akoby z jeho úst vyletel roj včiel.
Po návrate na zelenú míľu sa podarí Coffeymu odovzdať negatívnu energiu Percymu Wetmorovi, ktorého práve Paulova partia prepustila zo samotky, kde ho zatvorili, aby im neprekazil ich už zrealizovaný plán.
Percy „obdarený“ negatívnou energiou v tranze zastrelí Wiliama Whartona, ktorý sa práve prebral (po tom, čo prestali účinkovať tabletky na spanie, ktorými ho dozorcovia uspali, aby im tiež nekazil ich plán) a slovne zaútočil na Percyho.
John Coffey prostredníctvom podania ruky podá Paulovi vysvetlenie okolo znásilnenia a vraždy malých dievčat, za ktoré bol Coffey odsúdený. Paul sa dozvedá pravdu, okrem iného aj to, že to bol práve Wiliam Wharton, kto znásilnil a zavraždil malé dievčatá.
Percy Wetmor nakoniec končí ako pacient v blázinci, práve v tom, kde mal urobiť kariéru po odchode zo zelenej míle.
Film vrcholí popravou Johna Coffeyho, pri ktorej sa nikto z dozorcov neubráni slzám.
Paul Edgecomb končí rozprávanie tým, ako sa po poprave Johna Coffeyho rozhodol on a Brutus Howell zo zelenej míle odísť, s odôvodnením, že po Coffeyho smrti by už vo svojej práci nemohli pokračovať. Po dorozprávaní svojho životného príbehu Paul zavedie svoju priateľku do chatrče neďaleko domova dôchodcov, aby jej ukázal myš „jingles“, ktorá rovnako on ešte stále žije, pretože ich John Coffey obdaril „dlhovekosťou“.