burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)

Chrám svätého Mikuláša (), známy aj ako Bulharský chrám svätého Mikuláša () je pravoslávny chrám pôvodne pod patronátom Bulharskej pravoslávnej cirkvi a dnes Rumunskej pravoslávnej cirkvi z prelomu 19. a 20. storočia, nachádzajúci sa na ulici strada Șonțu Maior 7 v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika a dejiny.
Ku koncu 19, storočia žila v Konstanci pomerne veľká bulharská komunita, ktorá požiadala príslušné úrady o povolenie na stavbu vlastného pravoslávneho chrámu. Požiadavka bola zaznamenaná 8. októbra 1898 a bolo jej vyhovené. Bulharská komunita bola prvýkrát zaznamenaná v roku 1873, kedy založila oficiálny spolok pod názvom Jednota (). Spolok bol zalozený miestnymi bulharskými obchodníkmi, remeselníkmi a záhradníkmi. Chrám bol postavený medzi rokmi 1898- 1900.
Budova bola postavená v štýle rumunských pravoslávnych chrámov, ale všetky texty namaľované na stenách boli v bulharčine.
Po roku 1940 došlo k výraznému zmenšeniu bulharskej komunity v meste a chram sa tak dostal pod patronát Rumunskej pravoslávnej cirkvi. Medzi rokmi 1941 - 1946 chrám plnil úlohu mestského katedrálneho chrámu, keďže katedrála svätých Petra a Pavla bola vážne poškodená pri bombardovaní mesta. V týchto rokoch došlo aj k reštaurácii interiéru, kedy boli bulharské nápisy nahradené rumunskými. Popri zmene nápisov boli reštaurované aj všetky maľby v kostole a radnicou v Konstanci bol za týmto účelom najatý slávny chrámový maliar Ion Musceleanu.
Od roku 1961 z dôvodu demolície miestneho evanjelického kostola využívala po dobu viac ako 10 rokov chrám na bohoslužby miestna protestantská komunita.
Medzi rokmi 1975 - 1987 sa v chráme konali bohoslužby len jedenkrát do roka na chrámový sviatok 6. decembra. Pravidelne sa bohoslužby opäť začali konať od 6. decembra 1987.
V roku 1998 boli reštaurované fresky v chráme bukureštskými maliarmi Mihailom Fordeaom a Florinom Vladom.
Dnes je chrám plne funkčný s pravidelnými bohoslužbami. Ostal pod patronátom Rumunskej pravoslávnej cirkvi, ale je zároveň ústredným miestom v roku 1996 obnoveného bulharského spolku Jednota.
Eschara

Eschara () je typ starogréckej nádoby.
Eschara, plochá okrúhla panvica s nižším alebo vyšším podstavcom, bola kuchynská nádoba na pečenie (väčšinou mäsa). Niektoré exempláre mali držiaky na kovové špajle (na ktorých mohlo byť pri pečení napichnuté mäso nad uhlíkmi v eschare alebo mohli slúžiť ako podpera). Iné mali vyšší valcovitý tvar. Ich priemerná šírka bola 50 cm a výška 20 cm. Mohli byť doplnené aj inými kuchynskými zariadeniami, ako napríklad prenosnou „"rúrou"“ na pečenie. Zdrojom energie na prípravu jedla bol otvorený oheň alebo žeravé uhlíky.
Atopia

Atopia, pochádza z gréckeho slova "atopos", znamená zvláštny, cudzí. Dej, ktorý prebieha atypicky. 
Charakteristikou atopického ekzému je zvýšená citlivosť slizníc dýchacieho a tráviaceho traktu a kože voči látkam z prostredia, ktoré sa vyskytujú v našom okolí. Látky sa dostávajú do organizmu, kde sa stretávajú so zvýšenou reakciou imunitného systému. Atopik tvorí proti týmto alergénom protilátky. Atopia sa vyvinie, ak sa k nej pridá nepriaznivý alergén. Vyskytne sa alergická nádcha, priedušková astma, zápal spojiviek, atopický ekzém. Atopia je dedičná, ak už jeden z rodičov je atopik, predpoklad atopického ekzému u dieťaťa je 50-60%. Ak majú chorobu obaja rodičia, dieťa môže mať atopiu až na 80%.
Atopická dermatitída.
Atopická dermatitída je ekzém najviac vyskytujúci sa ako kožné zápalové ochorenie u detí, toto ochorenie má približné 3% dospelej populácie. Má veľký význam diagnostikovať túto chorobu včas a podať potrebnú liečbu, aby sa predišlo šíreniu. 
Príznaky atopickej dermatitídy: koža je suchá, na pokožke vznikajú praskliny, cez ktoré sa do tela dostávajú alergény zrýchlene. K príznakom patria pupence, opuch, začervenanie, mokvanie a svrbenie kože. 
Liečba atopického ekzému: choroba sa nedá vyliečiť liekmi, príznaky sa však dajú zmierniť, ale aj úplne potlačiť. Vyžaduje to však veľa trpezlivosti a starostlivosti. Je potrebné zvoliť správnu životosprávu, navštevovať lekára a neporušovať opatrenia. Na liečbu sa používajú krémy a mastičky na hydratáciu pokožky, taktiež prípravky do kúpeľa, užívajú sa antihistaminiká, kortikosteroidy.
Atopický ekzém.
Ak sa na atopický ekzém dostane pleseň z rodu Trichophyton, atopický ekzém sa ešte viac rozšíri. Môžu sa prejaviť aj alergické reakcie v dôsledku kvasiniek rodu Pityrosporum ovale. Kvasinka je v podstate komenzál, čo znamená, že pre zdravú pokožku nemá nepriaznivý vplyv. Zápal však pôsobí aj na imunitu a teda aj na tieto kvasinky. Rozoznávame aj kvasinky z rodu  Candila, ktoré spôsobujú alergické reakcie pokožky pri ekzéme.
Bazár (Orient)

Bazár (z perz. "bāzār"trh) je trhovisko (príp. celá príslušná ulica alebo štvrť) v krajinách Orientu, obyčajne v podobe krytej tržnice resp. obchodného domu.
Do stredo- a západoeurópskeho priestoru sa tento pojem dostal v súvislosti s krytými tržnicami známymi najmä z Osmanskej ríše. Takéto tržnice mali spravidla štvorcový pôdorys a obchody, sklady a dielne boli sústredené pozdĺž jednej či niekoľkých zastrešených galérií okolo otvoreného alebo krytého nádvoria. Bazár bol nevyhnutnou súčasťou orientálneho mesta, pričom vo väčších mestách bolo viac bazárov.
Ciglianske predhorie

Ciglianske predhorie je geomorfologickou časťou Prievidzskej kotliny, podcelku Hornonitrianskej kotliny. Leží vo východnej polovici podcelku, východne od Prievidze a Novák.
Polohopis.
Územie sa nachádza na východnom okraji centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny a zaberá pás prechodného územia medzi pohorím Vtáčnik a rovinatou časťou podcelku Prievidzská kotlina. Tiahne sa od severu, približne od mestskej časti Prievidze, Hradec, južným smerom po Kamenec pod Vtáčnikom. Východný okraj lemuje Vysoký Vtáčnik, podcelok pohoria Vtáčnik, zvyšok Ciglianskeho predhoria obkolesujú podcelky Hornonitrianskej kotliny. V severnej časti je to Handlovská kotlina, západným smerom nadväzuje materská Prievidzská kotlina a juhozápadný okraj vymedzuje Oslianska kotlina. 
Územie patrí do povodia Nitry a všetky vodné toky smerujú do tejto rieky, hoci v severnej časti prostredníctvom Handlovky. Najvýznamnejšími vodnými tokmi sú Mraznica a Hradecký potok v severnej časti, Ciglianka v strednej časti a Lehotský potok v južnej časti.
Ciglianske predhorie je napriek skutočnosti, že ide z veľkej časti o poddolované územie (Hornonitrianske bane Prievidza), pomerne husto osídlenou oblasťou. V severnej časti zasahujú mestské časti Prievidza V. Štvrte (Hradec, Veľká Lehôtka a Malá Lehôtka), južným smerom nasledujú obce Sebedražie, Cigeľ, Lehota pod Vtáčnikom, Podhradie a na južnom okraji Kamenec pod Vtáčnikom. Všetky obslužné komunikácie, vedúce do týchto sídiel, sa napájajú na západne prechádzajúcu cestu I/64, smerujúcu Ponitrím z Partizánskeho do Prievidze.
Chránené územia.
Okrajová oblasť Hornonitrianskej kotliny sa juhovýchodným okrajom dotýka Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, do ktorej však nepatrí. Osobitne chránené územia sa v tejto časti kotliny nenachádzajú, na východnom okraji leží prírodná pamiatka Sivý kameň.
Turizmus.
Východná časť Hornonitrianskej kotliny je výrazne poznačená ťažbou hnedého uhlia, preto je toto územie mimo záujmu turistov. V rámci Ciglianskeho predhoria sa to týka jeho strednej časti, severná a južná časť nie je ťažbou poznačená a tvorí zázemie výstupov na hrebeň Vtáčnika. V časti Prievidza V. Štvrte sa nachádza niekoľko archeologických nálezísk, v Sebedraží je unikátny Hornonitriansky banský skanzen a nad Podhradím hrad Sivý kameň.
Antik Telecom

Antik Telecom (skrátene Antik, celým názvom ANTIK Telecom s.r.o.) je telekomunikačná spoločnosť sídliaca v Košiciach, ktorá vznikla v roku 1999. V súčasnosti Antik pôsobí v dvoch desiatkach miest a viac ako 140 obciach po celom Slovensku, kde prevádzkuje vlastnú sieť, prostredníctvom ktorej poskytuje telekomunikačné služby. Medzi služby radíme – optické a bezdrôtové pripojenie k internetu, telefonovanie, satelitnú aj IP televíziu (ANTIK Sat). V priebehu rokov stúpol počet zákazníkov na 55 tisíc zákazníkov, medzi ktorých patria rôzne domácnosti, firmy, školy ale aj viaceré verejné inštitúcie.
Laboratórium spoločnosti sa zaoberá výskumom a vývojom technológií pre digitálne spracovanie obrazu, ale aj skúmaním iných technológií pre telekomunikačný priemysel. Sesterská spoločnosť ANTIK Technology sa venuje vývoju, výrobe a distribúcii hi-tech zariadení pre digitálne televízie, ktoré využívajú viacerí operátori až na štyroch svetových kontinentoch.
12. októbra 2017 sa spoločnosť Antik Telecom, zúčastnila na udalosti udeľovania počítačových ocenení s názvom IT GALA. V kategórii IT PROJEKT roka 2017 ocenenie získal projekt Antiky s názvom – Komerčné 4K vysielanie v digitálnej televízii na optických i bezdrôtových sieťach v OTT aj v satelitnej televízii. Cieľom tohto projektu bolo zvýšenie samotnej kvality obrazu, zrýchlenie ovládania vďaka výkonnejšiemu set-top boxu, podpora prechodu čoraz viac TV staníc z SD a HD vysielania na UHD. 
Bikesharing.
Od 22. apríla 2019, sa v Košiciach spustila prevádzka najväčšieho systému bikesharing na Slovensku. Prevádzkovateľom tejto služby je Antik Telecom, ktorá začala s testovacou prevádzkou na jendom z najväčších košických sídlisk – v mestskej časti Nad jazerom. Systém dostal komerčný názov "ANTIKCityBike". Postupne sa po ukončení testovacej prevádzky a vyladení možných chýb, bikesharing sprevádzkoval v celých Košiciach a spolu je v meste nasadených 1000 bicyklov.
Veľkým rozdielom oproti menším bikesharingovým službám v iných slovenských mestách je fakt, že samotné bicykle majú iba odporúčané stanovištia, resp. miesta, kde ich bude Antik zhromažďovať z logických dôvodov a podľa potreby ľudí. Použivateľ služby však môže bicykel ponechať úplne kdekoľvek avšak malo by to byť na vhodnom mieste, na ktorom bicykel nebude zavadzať na chodníku a podobne. O výbere odporúčaných stanovíšť Antik jedná s mestom Košice aj všetkými mestskými časťami. Spoločnosť sa už okrem toho dohodla aj s viacerými významnými firmami a organizáciami na stanoviskách vo frekventovaných častiach mesta na ich súkromných, no verejne dostupných pozemkoch. 
Spoločnosť spustila službu zdieľaných bicyklov aj v mestách ako: Moldava nad Bodvou, Trebišov, Poprad, Bratislava - Rača, Svit, Spišská Teplica, Prešov, Veľký Šariš, Kysucké Nové Mesto, Krásno nad Kysucou, Svidník, Humenné, Snina a Sabinov.
Zdieľanie skútrov.
Spoločnosť Antik prišla s ďalšou, tentokrát celoslovenskou novinkou a to zdieľaním elektrických skútrov. Systém spustila ešte pred začiatkom zimy roka 2019 funguje na takmer identickom princípe ako bikesharing. Celkovo je k dispozícii až 120 skútrov a to v mestách Košice a Poprad.
IPod Hi-Fi

iPod Hi-Fi je stereo systém, ktorý bol vyvinutý spoločnosťou Apple Inc. Reproduktory boli predstavené 28. februára 2006 pre použitie zo zariadením iPod. Apple predával svoje reproduktory za cenu 349 $, táto cena bola nemenná až do zrušenia 5. septembra 2007.
Kompatibilita.
Dokovacie stanice iPod Hi-Fi mohli byť pripojené iba k niektorým modelom iPod. Tento stereo reproduktor sa dodával s adaptérmi tretej generácie (20 GB, 40 GB), štvrtej generácie (20 GB, 30 GB, 40 GB, 60 GB, špeciálne vydanie U2) a piatej generácie (30 GB, 60 GB, 80 GB) iPodov, a prvou a druhou generáciou prehrávača iPod nano. iPod shuffle nemá konektor na dok, a tak sa mohol pripojiť iba k audio-in portu a nebolo ho možné nabíjať pomocou samotného reproduktora. S výnimkou iPod shuffle, je iPod Hi-Fi možné použiť so všetkými iPodmi s dock konektorom, ale nabíjať sa budú iba iPody, ktoré podporujú nabíjanie FireWire.
Neologická synagóga (Brašov)

Neologická synagóga (, ) v Brašove je budova synagógy zo začiatku 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Poarta Şchei v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika a dejiny.
Podľa historických údajov existovala židovská komunita v Brašove už v roku 1807, oficiálne však existovala od roku 1826. V roku 1877 sa komunita rozdelila na neologických a ortodoxných veriacich.
Budova bola postavená pre komunitu židovských veriacich neologického rítu v Brašove na základe plánov maďarského architekta Leopolda Baumhorna v rokoch 1899 - 1901. Oficiálne otvorenie synagógy prebehlo 20. augusta 1901.
V rámci synagógy existovala pre brašovskú židovskú komunitu aj košér reštaurácia a zdravotnícke stredisko.
V priebehu druhej svetovej vojny v roku 1941 v období represií voči židovskému obyvateľstvu bola synagóga vážne poškodená a neskôr musela byť zrenovovaná. Samotné represie však boli miernejšie než na iných miestach Európy. Brašovským Židom nehrozili deportácie a boli v Brašove v relatívnom bezpečí, samotné represie sa týkali vylúčenia z verejného a ekonomického života, označenia a nemožnosti vykonávať niektoré povolania.
V roku 2001 pri príležitosti sto rokov od dokončenia výstavby a otvorenia bola synagóga kompletne reštaurovaná.
Synagóga je postavená v historickom centre Brašova na ulici Poarta Şchei ako trojloďová bazilika v maurskom neogotickom slohu, pričom na rámoch dverí a okien sa nachádzajú elementy pripomínajúce gotický a románsky sloh. Celková zastavaná plocha synagógy dosahuje až 657 m². Stavba bola dokončená v auguste 1901, v roku 1915 boli na fasádu budovy pridané niektoré secesné prvky. Budova získala štatút kultúrnej historickej pamiatky v roku 2004.
Po druhej svetovej vojne väčšina brašovskej židovskej komunity emigrovala do vtedajšej Palestíny, synagóga je ale aj dnes otvorená zvyšným židovským veriacim v Brašove. Okrem svojho účelu ako náboženského svätostánku, dnes budova funguje ako historický monument a je prístupná turistom.
Kostol svätého Antona Padovského

Kostol svätého Antona Padovského alebo kostol svätého Antona Paduánskeho môže byť:
na Slovensku:
v Česku:
v Rumunsku:
Veľká mešita (Konstanca)

Veľká mešita (), známa aj pod názvom Mešita Karola I. () v Konstanci je budova mešity zo začiatku 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Crângului v historickom centre mesta Konstanca v konstanckej župe v Dobrudži v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika a dejiny.
Budova dnešnej mešity stojí na mieste staršieho moslimského náboženského zariadenia, ktoré bolo známe po názvom "Mahmudije", po sultánovi Mahmudovi II. a bolo postavené ešte v rokoch 1822-1825, vtedajším vojenským veliteľom mesta Hafuzom Husseinom Pašom.
Výstavba mešity začala na základe iniciatívy rumunského kráľa Karola I. v lete roku 1910. Položenia základného kameňa sa zúčastnili zástupcovia niekoľkých ministerstiev, sekretár Osmanskej ríše v Bukurešti Seffa-Bej, ako aj osmanský konzul v Konstanci Kadri-Bej. Stavba bola dokončená v priebehu roku 1912 a 31. mája roku 1913 bola oficiálne otvorená za prítomnosti kráľovskej rodiny a predstaviteľov miestnej moslimskej komunity ako aj moslimských autorít v Rumunsku.
Autorom stavby bol jeden z najlepších architektov začiatku 20. storočia Victor Stefanescu, pričom pri stavbe minaretu a kupoly mal pomoc druhého architekta Gogua Constantinescua. Victor Stefanescu si pred samotným začatím výstavby naštudoval dostupné informácie o moslimskej náboženskej architektúre a dokonca za účelom výstavby navštívil niekoľko tureckých miest. 
V priebehu 20. storočia prešla budoba niekoľkými renováciami. Tie sa konali v rokoch 1957 - 1959, v roku 1981 a nakoniec v roku 1993.
Mešita je najväčším moslimským svätostánkom na území Rumunska. Budova je postavená v egyptsko-byzantskom slohu s niektorými typickými rumunskými prvkami. Je prvou budovou na území Rumunska, ktorá bola postavená z tvrdeného betónu. Najzaujímavejšou časťóu stavby je mohutná kupola, inšpirovaná byzantským slohom. Kupola je vysoká 25 metrov a v priemere má až 8 metrov. Minaret mešity je vysoký 47 metrov a na jeho ochoz vedie špirálovité schodisko so 140 schodmi. Vrchol minaretu ako aj vrchol kupole sú ozdobené moslimským polmesiacom. Prístup do mešity je zabezpečený dvomi mramorovými dverami s bronzovými ornamentami. Vnútorný priestor má štvorcový pôdorys o dĺžke strany 14 metrov. Pri mešite sa nachádza dvor s dvoma umyvárkami. Celková rozloha zastavanej plochy je približne 480 m². Nad hlavnou bránou do mešity sa nachádzajú dva nápisy v arabčine. Prvý je so slovami, s ktorými moslimskí veriaci začínajú väčšinu aktivít: " Bismillah, ar-Rahman, ar-Rahim". Druhý nápis je verš 103 zo súry An-Nisa. 
Vstup turistom je do mešity pri dodržaní moslimských náboženských pravidiel povolený.
Krušičova kúria

Krušičova kúria (v minulosti "Perghauz", "Berghaus", "Eckhaus") je renesančná kúria v historickom centre mesta Pezinok na Radničnom námestí číslo 9. V rokoch 2007 až 2008 prešla rekonštrukciou. V súčasnosti v nej sídli Sociálna poisťovňa, časť okresného úradu, vinotéka, pekáreň a večierka. Na jej nádvorí sa usporadúvajú rôzne kultúrne podujatia
História.
Kúria je už ako „Perghauz“ spomínaná v listine z roku 1425. Vtedy išlo o nárožný dvojpodlažný kamenný dom, ktorý bol približne štvorcového pôdorysu. 
Budova do sedemnásteho storočia patrila vždy aktuálnym majiteľom panstva a hradu. Vlastnil ju aj Ján Krušič z Lepoglavy, ktorý bol v rokoch 1575 až 1580 záložným pánom mesta a panstva. Postupne sa rozširovala a v 17. storočí sa približovala k svojej dnešnej podobe, kedy už predstavovala reprezentatívne šľachtické sídlo. 
Po Krušičovej smrti sa stal majiteľom kúrie kráľ a v roku 1615 sa po zámene stala majetkom mesta. Slúžila pre rôzne potreby mesta, najmä ako obecný dom a ubytovňa pre vojsko. Po roku 1634 v nej mali svoje modlitebne aj pezinskí evanjelisti. Mesto Pezinok sa v roku 1871 stalo sídlom Kráľovského okresného súdu.
Začiatkom dvadsiateho storočia bola budova prestavaná a získala súčasný ucelený architektonický výraz. Vtedy slúžila potrebám súdu, pretože ju mesto Pezinok v roku 1925 darovalo československému eráru. Mesto však naďalej malo možnosť využívať pivničné priestory budovy ako svoje mestské vínne pivnice.
Architektúra.
Je to nárožná stavba, pričom jej hlavná fasáda je orientovaná smerom do námestia. Má štvorkrídlovú dispozíciu, s obdĺžnikovým vnútorným nádvorím a je podpivničená. Stavba je dvojpodlažná s výnimkou východného krídla, ktoré má len jedno zvýšené poschodie. 
Výrazným architektonickým prvkom v juhovýchodnom rohu nádvoria je hmota preskleného moderného schodiska. Strechy severného a západného krídla sú sedlové a v ich prepojení je valba. Strecha južného krídla, ktorá sa dotýka susednej budovy, je pultová. Strechy sú zobytnené a presvetlené strešnými oknami.
Hlavné, severné krídlo je na prízemí rozdelené prejazdom, v ktorom sa nachádza aj vstup do pivnice pod ľavou časťou tohto krídla. Ide o najstaršiu gotickú časť budovy. Pivnice sa tiež nachádzajú pod celým východným krídlom a sú zaklenuté valenými klenbami, ako aj v miestnosti na prvom podlaží severného a východného krídla. Ostatné stropy sú rovné. Stavba má jednoduché fasády. 
Okná a dvere majú obdĺžnikový tvar a sú zvýraznené mierne predstúpenými paspartami, ktoré ich buď lemujú po obvode, alebo ich spájajú do dvojíc, trojíc a štvoríc. 
Zvislo fasádu rozdeľujú lizény a vodorovne soklový pás, rímsy a lizénový pás pod strechou. V budove sa nachádzajú aj viaceré hodnotné historické prvky, napríklad gotické murivá s interiérovými a exteriérovými omietkami, goticko-kamenné prvky, renesančné omietky, barokové výmaľby a iné.
Karosa NO 80

Karosa NO 80 je model autobusového návesu, ktorý v jedinom kuse vyrobila na začiatku 60. rokov 20. storočia Karosa Vysoké Mýto . 
Konštrukcia.
Náves NO 80 je založený na konštrukcii autobusu Škoda 706 RTO . Jedná sa o jednonápravové vozidlo, ktoré bolo pripojené za klasickým nákladným ťahačom. NO 80 má celokovovú polosamonosnou karosériu spojenú s polosamonosným rámom a tvorí s ním jeden celok. Karoséria je zvonku oplechovaná, v interiéri obložená umakartom . Pérovanie je zabezpečené pozdĺžnymi listovými perami , na ktorých sú silenbloky. Náprava má dva hydraulické tlmiče a torzný stabilizátor kvôli zlepšeniu priečnej stability. Čalúnené sedačky s trubkovým rámom s poťahmi z umelej kože boli farebne zladené s ostatným interiérom. Boli rozmiestnené priečne 2 + 2 so strednou uličkou. Všetky sú umiestnené v smere jazdy okrem radu nad podbehmi kolies a sedadla oproti vstupným dverám. Vstup do vozidla zaisťovali jedny mechanické dvojkrídlové, tzv. Búchacie dvere šírky 900 mm, ktoré boli umiestnené v pravej bočnici v prednej časti návesu. Ich otvorením sa samočinne vyklopila stupačka pre uľahčenie nastupovania cestujúcich. Voz bol vybavený samostatným naftovým kúrením PAL s výkonom 9000 kcal/h.. 
Výroba a prevádzka.
Prvé projekty koncepcie návesu pre hromadnú dopravu osôb sa objavili v roku 1958 . Bolo rozhodnuté o výrobe unifikovanej rady autobusov Karosa SB (dĺžka 10 m), Škoda 706 RTO (11 m) a Škoda 706 RTO-K (kĺbový, 16 m), prívesu Karosa B 50 a návesu NO 80. Prototyp autobusového návesu bol vyrobený na konci roka 1960, v januári 1961 bol predstavený odbornej verejnosti a potom bol nasadený do skúšobnej prevádzky. Ako ťahač mohol použiť nákladné auto Škoda 706 RTTN či Tatra 137 . Výhodou osobného návesu bola možnosť ho kedykoľvek odpojiť a nahradiť návesom nákladným (napríklad dovoz zamestnancov na stavbu a potom materiálu na stavenisko). Výhľadovo sa uvažovalo aj o vojenskom variante. Lenže už v čase stavby prototypu vyvíjala Karosa nový autobusový rad Š, takže z unifikovaného radu sa masovej výroby dočkal len autobus RTO. 
Prototyp návesu NO 80 bol v skúšobnej prevádzke v niekoľkých podnikoch ČSAD (napr. Tábor, Bratislava, Gottwaldov, Brno i. ). Potom bol v roku 1962 natrvalo odovzdaný ČSAD Bratislava, ktoré ho uplatnilo v okolí Šale, kde jazdil 17 rokov. Jeho ťahač 706 RTTN bol po návozu zamestnancov do podnikov využívaný aj v nákladnej doprave (ako bolo pôvodne plánované). 
Na začiatku 21. storočia bol vrak návesu objavený na Slovensku . Postupne bola vykonaná jeho náročná renovácia. Verejnosti bol prvýkrát predstavený (spolu s tiež renovovaným ťahačom Škoda 706 RTTN) v lete 2007 v Prahe . O necelý rok neskôr bol prvýkrát vypravený na vyhliadkovú jazdu s cestujúcimi (stalo sa tak 26. apríla 2008 v Brne ).
Spirometer

Spirometer je medicínsky diagnostický prístroj, využívaný pri spirometrii, tzn. pri vyšetrení pľúcnych činností pacienta. Používa sa pri diagnostike ochorení ako astma, bronchitída alebo chronická obštrukčná choroba pľúc.
Pri funkčnom vyšetrení pľúc pacient ústami pevne obchytí náustok spirometra. Na nos dostane štipec, ktorý zaistí, že všetok vdýchnutý aj vydýchnutý vzduch ide len ústami. Následne pacient dýcha cez náustok do prístroja podľa pokynov lekára (napr. je požiadaný o maximálny nádych a maximálny výdych do spirometra). Je možné určiť aj vrcholový výdychový prietok vzduchu.
Meranie funkcie pľúc je v dnešnej dobe ľahko realizovateľné aj pre praktických lekárov alebo samotných pacientov podľa inštrukcií lekára. K tomu dobre slúžia vreckové spirometre, z ktorých sú niektoré vybavené ďalšími funkciami navyše.
Exaleiptron

Exaleiptron () je typ starogréckej nádoby.
Exaleiptron (od slovesa „"namazať, natrieť"“), okrúhla keramická nádoba bez úch na jednej alebo troch vyšších nohách s vekom, bola nádobou na parfumované tekutiny a masti v ženských spálňach. V starovekom Grécku boli parfumy spravidla oleje aromatizované voňavými kvetmi (bylinkami) a používali sa na telo alebo vlasy. Exaleiptron patril aj medzi pohrebné nádoby, určené ako dar pre zosnulé ženy.
Nádoba je známa aj pod názvom plémochoé či kóthón, aj keď sa väčšina znalcov na tom nezhoduje. Názov exaleiptron pri tejto forme nádoby je už všeobecne uznaný a uprednostňuje sa pred inými termínmi používanými v minulosti.
Nový jadrový zdroj

Nový jadrový zdroj (NJZ) je pracovný názov projektu jadrovej elektrárne, ktorá má vyrásť na mieste odstavených blokov elektrárne V1 v lokalite Atómové elektrárne Bohunice na Slovensku. Projekt zastrešuje spoločnosť Jadrová energetická spoločnosť Slovenska s väčšinovým podielom Slovenskej republiky. Pôvodný projekt počíta so začiatkom výstavby v roku 2021, spustenie prác a teda aj elektrárne do prevádzky, plánované na rok 2029, je však otázne kvôli neistej rentabilite projektu, z dôvodu čoho bol projekt v roku 2019 zmrazený.
Vývoj projektu.
Možnosť výstavby novej jadrovej elektrárne v Jaslovských Bohuniciach sa prvý raz objavila počas prvej vlády Roberta Fica v roku 2006. Podľa vtedajšieho premiéra bola impulzom možnosť využiť existujúcu infraštruktúru v lokalite a vyššia cena elektriny na úrovni okolo 70-80€ za MW. V roku 2006, resp. 2008, bolo Slovensko nútené odstaviť dva bloky atómovej elektrárne Jaslovské Bohunice, kvôli záväzku pri vstupe do EÚ, čím stratilo sebestačnosť vo výrobe energií. Vyradenie oboch blokov bolo prijaté uznesením Uznesením vlády SR č. 801/1999 zo dňa 14. septembra 1999.
V roku 2009 vláda SR za účelom realizácie projektu NJZ vláda SR v roku 2009 založila Jadrovú energetickú spoločnosť Slovenska (JESS). Väčšinovým 51-percentným akcionárom sa stal štátny podnik JAVYS. Ficova vláda koncom roka 2008 rozhodla, že do projektu priberie aj českú energetickú skupinu ČEZ, ktorá získala 49 % akcií JESS.
Potreba výstavby NJZ vychádza tiež z požiadaviek na zaistenie energetickej bezpečnosti Slovenska v oblasti výroby elektrickej energie, ktorá je definovaná v platnej Energetickej politike SR z roku 2014. V roku 2016 bol ukončený a Ministerstvom životného prostredia SR kladne hodnotený proces EIA - zisťovanie vplyvu projektu na životné prostredie, ktorý má platnosť na sedemročné obdobie (do roku 2023). V roku 2019 na 14. Európskom jadrovom fóre 2019 (ENEF) v Prahe predseda vlády SR Peter Pellegrini pripustil, že keď to ekonomické parametre a situácia na trhu s energiou dovolia, Slovensko spolu s Českom rátajú s projektom NJZ ako lokalitou pre výstavbu novej jadrovej elektrárne. Termín začatia výstavby je v projektoch plánovaný na rok 2021, uvedenie do skúšobnej prevádzky na rok 2027.
Parametre elektrárne.
Z technického hľadiska má NJZ predstavovať jednoblokovú elektráreň generácie III+ vybavenú tlakovodným reaktorom (PWR/VVER). Čistý elektrický inštalovaný výkon je uvažovaný maximálne do 1700 megawattov. Životnosť elektrárne by mala byť projektovaná na 60 rokov.
Do reaktoru majú byť použité komerčne dostupné bloky renomovaných dodávateľov. Ako referenčné sú uvažované nasledujúce projektové
riešenia:
Lietanie (letectvo)

Lietanie alebo let je pohyb lietadla vo vzduchu bez dotyku so zemou. V širšom zmysle zahŕňa aj pohyb lietadla po zemi počas vzletu a pristátia, v užšom zmysle sa letom rozumie „alebo istý časový úsek pohybu lietadla vo vzduchu alebo pohyb lietadla vo vzduchu od okamihu jeho odpútania od zeme pri vzlete do okamihu dosadnutia pri pristátí“.
Zlatnianske predhorie

Zlatnianske predhorie je geomorfologickou časťou Veľkého Tribča, podcelku pohoria Tribeč. Leží v strednej časti podcelku, severozápadne od Zlatých Moraviec.
Polohopis.
Územie sa nachádza v strednej časti pohoria Tribeč a zaberá južnú časť podcelku Veľký Tribeč. Vytvára úzky pás, vedúci od Súloviec na západnom okraji pohoria, po Velčice, Lovce a Žikavu na východnom okraji, severne od Zlatých Moraviec. Zlatnianske predhorie z veľkej časti susedí s časťami pohoria Tribeč, menovite na severozápade sa krátkym úsekom dotýka Hornonitrianske predhorie, severne nadväzuje Vysoký Tribeč, obe časti Veľkého Tribča. Na východe susedí Skýcovská vrchovina (časť Rázdiela) a juhozápadne podcelok Jelenec a časť Kostolianska kotlina. Na západnom okraji malým úsekom susedí Podunajská pahorkatina s časťou Tribečské podhorie a juhovýchodný okraj prechádza do Žitavskej pahorkatiny. 
Západné úbočia patria do povodia Nitry, kde smeruje najvýznamnejší prítok Dubnica. Strednú a východnú časť odvodňujú prítoky riečky Žitava, do ktorej ústí Čerešňový potok, Stránka či Jarky. Zo sídiel leží hlbšie v predhorí iba Zlatno, na okraji potom Velčice, Lovce a Žikava na juhovýchode a Súlovce na západnom okraji.
Chránené územia.
Západná a stredná časť Zlatnianskeho predhoria patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, východná časť je z nej vyňatá. Osobitne chráneným územím je v južnej časti ležiaci chránený areál Topoľčianska zubria zvernica.
Turizmus.
Turisticky atraktívne lokality sú najmä Topoľčianska zubria zvernica v juhovýchodnej časti a ruiny Čierneho hradu v blízkosti obce Zlatno. Oblasťou vedie niekoľko značených turistických trás, smerujúcich do vyšších častí pohoria.
Kaplnka svätej Rozálie (Košice)

Kaplnka svätej Rozálie je cintorínska kaplnka, ktorá sa nachádza na úpätí tzv. Červeného brehu na cintoríne s názvom Rozália v košickej mestskej časti Sever. Kaplnka bola vybudovaná v rokoch 1714 – 1715 ako spomienka na mor, ktorý prešiel mestom v rokoch 1707 až 1711.
Vzhľad.
Kaplnku postavili za prítomnosti autorov T. Tornyossyho a J. Gorescha, ktorí spolupracovali spoločne so sochárom J. E. Widmanom. V roku 1898 bola reštaurovaná Jánom Baloghom, pričom sa obnovil a doplnil jej samotný interiér.
Baroková stavba kaplnky má centrálny pôdorys tvaru pravidelného osemuhoľníka. Na stenách sú viditeľné zvyšky z pôvodnej maľby zo začiatku 18. storočia. Západné priečelie obsahuje masívnu nízku veža, ktorej prízemie tvorí vchod s malou predsieňou a na jej poschodí je chór.
V kaplnke sa nachádza dominantný hlavný oltár ambitového typu s obrazmi svätého Svorada a svätého Beňadika na dverách samotného ambitu. V menze sa nachádza zasklený výklenok s ležiacou barokovou postavou svätej Rozálie. Z pôvodného zariadenia kaplnky je zachovaných zopár plastík, paramentár a barokové svietniky. Stropná maľba zobrazuje Boha, ktorý ochraňuje Zem. Na stranách oltára sa nachádza zobrazenie dojčiacej Madonoy a patróni svätý Roh a svätý Sebastián. Sediaca postava v dutine stromu predtavuje zoborského pustovníka.
Kaplnku v minulosti udržiavali pustovníci. Ich pôsobenie však časom skončilo a cintorín na ktorom sa kaplnka nachádza, rokmi postupne prebrali majetnejšie vrstvy. Stal sa totiž miestom ich odpočinku.
Dnes slúži kaplnka primárne na pohrebné obrady. Na Sviatok všetkých svätých, sa tu koná smútočná omša za duševšetkých zosnulých.
Patrocínium.
Kaplnka je zasvätená svätej Rozálii, ktorá bola patrónkou a ochrankyňou proti moru. Narodila sa v bohatej kniežacej rodine, no ako dospelá opustila svoj domov a žila pustovníckym životom. Zomrela 4. septembra 1166. Často sa vyzobrazuje ako spiaca v jaskyni obklopená rozkvitnutými ružami.
Five Finger Death Punch

Five Finger Death Punch (FFDP, 5FDP alebo Death Punch) je americká heavy metalová hudobná skupina z Las Vegas. Medzi zakladajúcich členov patrí spevák Ivan Moody, gitarista Zoltan Bathory, gitarista Caleb Andrew Bingham, basgitarista Matt Snell a bubeník Jeremy Spencer. Bingham bol v roku 2006 nahradený Darrellom Robertsom, ktorého v roku 2009 nahradil Jason Hook. V roku 2010 odišiel basgitarista Matt Snell, ktorý bol nahradený Chrisom Kaelom.
Debutový album "Way of the Fist" sa ihneď po vydaní v roku 2007 stretol s rýchlym úspechom a predajom cez 500 000 kópií v Spojených štátoch. Nasledujúci album "War Is the Answer" (2009) bol ešte úspešnejší. Predalo sa 1 000 000 kusov a bol označený ako platinový. Tretí album skupiny, "American Capitalist", bol vydaný v roku 2011 a do roka sa stal zlatým v predaji. Nasledujúce 3 albumy ("Wrong Side Of Heaven Vol 1.", "Wrong Side Of Heaven Vol 2" a "Got Your Six") boli označené za zlaté a urobili zo skupiny jednu z najúspešnejších metalových skupín poslednej dekády. Skupina si zahrala na najväčších medzinárodných festivaloch a každoročne vypredáva haly po celom svete.
Členovia.
Bývalí členovia
Ocenenie.
Revolver Golden Gods Awards
Metal Hammer Golden Gods Awards
Radio Contraband Rock Radio Awards
Bandit Rock Awards
Loudwire Music Awards
SiriusXM Octane Music Awards
Kostol Krista Kráľa (Košice)

Kostol Krista Kráľa je dominikánsky kostol v areáli Gymnázia sv. Tomáša Akvinského, v mestskej časti Staré Mesto v Košiciach.
História.
Kostol bol postavený na konci existencie prvej Československej republiky na nádvorí areálu objektov z 19. storočia. V rokoch 1936 až 1938 prebehla samotná výstavba, ktorú realizoval firma Ing. Aloisa Nováka podľa projektu českého architekta Rudolfa Brebtu.
Je konštruovaný v jednoduchej architektúre a v triezvych funkcionalistických tvaroch s jednou loďou obdĺžnikového pôdorysu orientovanou východo-západ. Samotná svätyňa je pomerne krátka s pravouhlým uzáverom, na severe je prepojená s východným dvorným krídlom objektu na Mojzesovej 8, oratóriom na prízemí a galériou na poschodí. Južná časť kostola obsahuje na oboch podlažiach do pôdorysu včlenenú sakristiu. Poschodie sakristie, z ktorého sa vystupuje na kazateľnicu, je sprístupňuné pomocou dvojramenného pravotočivého schodiska.
Objekt patrí sestrám III. rádu sv. Dominika. Vysvätenie kostola bolo v roku 1938 ihneď po jeho dokončení. V tých časoch tu bolo prevádzkované aj nové cirkevné dievčenské reálne gymnázium sestier dominikánok (teraz "Gymnázium sv. Tomáša Akvinského"). Celý roh Moyzesovej a Zbrojničnej ulice bol súvislým dominikánskym areálom, ktorý sa nachádzal v severozápadnej časti košickej mestskej pamiatkovej rezervácie, hneď za stredovekým jadrom mesta.
Ivan Moody

Ivan L. Moody, rodným menom Ivan Lewis Greening (* 7. január 1980, Denver, Colorado, USA) je americký spevák pôsobiaci v rockovo-metalovej skupine Five Finger Death Punch. Známy je tiež svojím pôsobením v skupine Motograter. Ako herec hral v hororových filmoch, akými sú napríklad "Bled" alebo "The Devil's Carnival" v role klauna Hoba.
Kariéra.
Ivan sa v roku 2001 presťahoval zo svojho rodného Denveru do Los Angeles, aby sa následne pripojil ku svojej prvej skupine s názvom Toiz. So skupinou v roku 2002 obišiel pár koncertov v okolí Los Angeles a dokonca vytvorili demonahrávku, ktorú však nikdy nevydali. V následujúcom roku sa Ivan rozlúčil so skupinou Toiz a pridáva sa k nu-metalovej skupine Motograter. V rovnakom roku vydávajú prvý album, ktorý niesol názov skupiny. Ešte v roku 2003 sa stihli zúčastniť legendárneho Ozzfestu, na ktorom hrali napríklad so skupinami ako Korn, Disturbed, Marilyn Manson, Slipknot alebo Killswitch Engage. V roku 2006 sa odohrali veľké zmeny v zostave skupiny a Ivan odchádza do skupiny Five Finger Death Punch, s ktorou zatiaľ vydal 6 albumov.
Alkoholizmus.
V roku 2012 Ivan odtajnil, že jeho problémy s alkoholom mali takmer za následok jeho vyhodenie zo skupiny. Ostatní členovia skupiny Five Finger Death Punch prestali odpovedať na jeho telefonáty a strácali často manažérov. Ivan dokonca vystupoval opitý a tvrdil, že si druhý deň na nič nespomína. Začal znižovať konzumáciu alkoholu, kým s tým prestal úplne. Povedal, že sa cítil ako narkoman a prestať s tým stojí veľké úsilie.
Všeobecný encyklopedický slovník

Všeobecný encyklopedický slovník je slovenská štvorzväzková všeobecná encyklopédia zostavená kolektívom autorov pod vedením Ing. Ivana Pauličku a spracovaná redakčným kolektívom pod vedením PhDr. Kláry Koškovej. Slovník vydalo Ottovo nakladatelství v Prahe "v divízii CESTY" v roku 2002.
Železničná stanica Východná

Železničná stanica Východná je železničná stanica v Východnej, v miestnej časti Východná - železničná stanica, vzdialenej od obce približne 3,5km. Leží na trati Žilina – Košice. Je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 3 kV.
Doprava.
V stanici zastavujú iba osobné vlaky, ale počas folklórneho festivalu v roku 2017 aj rýchliky a EN. Na stanici nie je možný nákup lístkov ZSSK.
Modernizácia.
Podľa správ z roku 2015 sa má modernizácia trate 180 mezi Liptovským Mikulášom a Popradom rozdeliť na päť etáp: Poprad – Lučivná, Lučivná – Štrba, Štrba – Východná, Východná – Liptovský Hrádok a Liptovský Hrádok – Paludza.
Kostol Krista Kráľa

Kostol Krista Kráľa môže byť:
Mestské opevnenie

Mestské opevnenie môže byť:
Zoznam predsedov Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky

Toto je zoznam predsedov Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky od jej vzniku 1. januára 1993.
VoiceXML

VoiceXML (VXML) je digitálny štandard dokumentov na špecifikáciu interaktívnych médií a hlasových dialógov medzi počítačmi a používateľmi. Využíva sa na tvorbu aplikácií s hlasovou odozvou, napríklad bankových systémov a automatizovaných služieb technickej podpory zákazníkov. VoiceXML aplikácie sú vyvíjané a nasadené porovnateľným spôsobom, akým webový prehliadač interpretuje a zobrazí Hypertext Markup Language, ktoré dostáva zoservera. Dokumenty VoiceXML sú interpretované prostredníctvom hlasového prehliadača, v niektorých architektúrach používatelia komunikujú s hlasovým prehliadačom prostredníctvom verejnej telefónnej siete.
Formát dokumentov VoiceXML je založený na XML. Je to štandard, ktorý vyvíja World Wide Web Consortium (W3C).
Použitie.
Aplikácie VoiceXML sú bežne používané v mnohých priemyselných odvetviach a komerčných segmentoch. Tieto aplikácie zahŕňajú objednávanie, sledovanie pozície balíkov, navigácie, núdzové oznámenia, sledovanie letov, hlasový prístup k e-mailom, manažérstvo vzťahov so zákazníkmi, audio verzie časopisov, hlasová voľba, informácie o nehnuteľnostiach a pod.
VoiceXML obsahuje značky, ktoré inštruujú hlasový prehliadač aby poskytol hlasový syntetizátor, automatické rozpoznávanie reči, riadenie dialógov a prehrávanie zvuku. Príklad dokumentu VoiceXML:
Po interpretácii interpreterom VoiceXML zaznie syntetizovaným hlasom "Ahoj, Svet!".
Zvyčajne ako prenosový protokol pre prijímanie VoiceXML stránky slúži HTTP. Niektoré aplikácie môžu využívať statické VoiceXML stránky, zatiaľ čo iné sa spoliehajú na dynamické generovanie VoiceXML pomocou aplikačných serverov ako Tomcat, Weblogic, IIS alebo WebSphere.
V minulosti tvorcovia VoiceXML platform implementovali štandard rôznymi spôsobmi a pridávali ďalšie funkcie. Štandard VoiceXML 2.0, ktorý sa 16. marca 2004 stal odporúčaním W3C, objasnil väčšinu rozdielov. Na Fóre VoiceXML, skupiny podporujúcej používanie štandardu, je poskytnuté testovanie zhôd, proces, ktorý potvrdzuje správnosť implementácie.
História.
Spoločnosti AT&amp;T, IBM, Lucent a Motorola vytvorili Fórum VoiceXML v marci 1999 s cieľom vytvoriť štandardný značkovací jazyk na špecifikáciu hlasových dialógov. V marci roku 2000 bol publikovaný VoiceXML 1.0. Krátko potom prenechalo Fórum kontrolu nad štandardom W3C. W3C vytvorila niekoľko skúšobných verzií VoiceXML 2.0, ktoré sa stalo odporúčaním W3C v marci 2004.
Vo VoiceXML 2.1 bola pridaná relatívne malá skupina ďalších funkcií na základe spätnej väzby štandardu 2.0. Verzia 2.1 je spätne kompatibilná s VoiceXML 2.0 a stala sa odporúčaním W3C v júni 2007.
Rozhranie na rozpoznávanie reči od W3C taktiež definuje ďalšie štandardy úzko spojené s VoiceXML.
SCS Software

SCS Software s.r.o. je česká spoločnosť zameraná na vývoj videohier so sídlom v Prahe. Vyrába predovšetkým simulačné hry pre Microsoft Windows, OS X a Linux, vrátane sérií "18 Wheels of Steel" a "Truck Simulator". SCS Software vyvinul svoj vlastný herný engine "Prism3D", ktorý je využívaný v drvivej väčšine ich hier.
Kostol svätého Václava (Pacov)

Kláštorný kostol svätého Václava je budova bývalého barokového rímskokatolíckeho a neskôr husitského kostola nachádzajúca sa na námestí Slobody v historickej mestskej pamiatkovej zóne mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. 
Dejiny a charakteristika.
Kostol bol postavený v roku 1719 karmelitánskym rádovým architektom Martinom Wittwerom.
Kostol stojí na námestí vedľa pacovského zámku. Na mieste zámku kedysi stával hrad, ktorý bol neskôr prestavaný na barokový zámok, ktorý bol v roku 1666 upravený na kláštor bosých karmelitánov. V roku 1719 bol kláštor rozšírený a v jeho juhozápadnej časti bol postavený barokový kláštorný kostol svätého Václava. 
Kostol postihol v roku 1727 spolu s väčšinou mesta veľký požiar a tak bol 1727 - 1732 renovovaný rádovým staviteľom Calaberom de Mante Carmelo. 
Samotný kláštor bol zrušený v roku 1787 a stavba slúžila opäť ako zámok. Samotný kostol po zrušení kláštora už nefungoval ako kostol, ale bol využívaný ako reprezentatívna miestnosť a skladisko. 
V období medzi dvoma svetovými vojnami sa v kostole slúžili bohoslužby Československej cirkvi husitskej. Po druhej svetovej vojne sa do kostola Československá cirkvev husitská vrátila a pôsobila tam medzi rokmi 1947 - 1974.
3. 5. 1958 bola budova zapísaná ako kultúrna pamiatka.
Medzi rokmi 1979 - 1994 prešiel kostol kompletnou reštauráciou.
V súčasnej dobe budova nefunguje ako kostol, inventár je dávno vysťahovaný. Budova patrí mestu Pacov a a využíva sa ako výstavná sieň a galéria.
Kostol je barokový s bohato zdobeným priečelím, ktoré je obrátené k juhu smerom k námestiu Slobody. Veža je hranolového tvaru s cibuľovitým zakončením strechy. V interiéri kostola sa nachádzajú po stranách štyri oválne kaplnky a pravoúhle presbytérium. Pôdorys tohto kostola z obdobia vrcholového baroka je oválny.
Kostol svätého Václava

Kostol svätého Václava môže byť:
Zlé banky

Zlé banky () je nemecko-luxembursko-francúzsky dramatický televízny seriál, ktorého tvorcom je Oliver Kienle. Seriál mal v Nemecku premiéru 21. februára 2018. V marci 2018 bol seriál obnovený pre druhú sériu.
Na Slovensku mal seriál premiéru 21. mája 2019 na Jednotke.
Vysielanie.
Prvé dve časti mali premiéru 21. februára 2018 na Berlínskom medzinárodnom festivale 2018 v Zoo Palast. O deň neskôr, teda 22. februára 2018, bolo všetkých 6 epizód zverejnených na webe staníc ZDF a Arte. Za prvý týždeň si seriál pozrelo 1,3 milióna ľudí. 1. marca 2018 televízia Arte odvysielala prvé 4 epizódy seriálu a ďalšie 2 časti boli vysielané 2. marca 2018. Od 3. do 5. marca 2018 seriál vysielala stanica ZDF. 3. marca 2018 bol seriál vydaný na DVD.
Apex Legends

Apex Legends je počítačová free-to-play hra typu Battle Royale, vyvinutá spoločnosťou Respawn Entertainment a publikovaná Electronic Arts. Hra bola vydaná pre Microsoft Windows, PlayStation 4 a Xbox One 4. februára 2019, bez predchádzajúceho oznámenia alebo marketingu
Hodnotenie.
"Apex Legends" získala veľmi pozitívne recenzie od kritikov, ktorí chválili hrateľnosť, progresívny systém a fúziu prvkov rôznych žánrov. Niektorí ju považovali za konkurenta " Fortnite Battle Royale", podobnej hry, ktorá získala v predchádzajúcom roku obrovskú popularitu. 
Hranie hry.
Hra "Apex Legends" spája prvky rôznych videohier, vrátane vlastných prvkov zo série "Titanfall" a žánru Battle Royale. Približne šesťdesiat hráčov v trojčlenných skupinách je postavených proti sebe na ostrove, pričom jeden hráč kontroluje, kde ich družstvo pristane. Jednotky potom musia získať zbrane a iné zdroje na boj proti ostatným skupinám, počas ktorého sa hracia plocha postupne zmenšuje. Súboj sa končí, keď zostane jediné družstvo. Komunikácia s členmi tímu je možná prostredníctvom hlasového chatu alebo tzv. "ping systému", ktorý umožňuje spoluhráčom ľahko označiť zdroje, miesta a nepriateľov.
Hra obsahuje na výber dvadsať legend (hoci štrnásť z nich je štandardne zamknutých) a obsahuje mikrotransakčný systém pre kozmetické výrobky.
Zdroje a externé odkazy.
Oficiálna stránka hry
Imrich Michnovič

Doc. PhDr. Imrich Michnovič, CSc. (* 1940, Vranov nad Topľou) je slovenský historik a bývalý univerzitný pedagóg. Vo svojej vedecko-výskumnej činnosti sa zaoberá sa regionálnymi dejinami východného Slovenska, najmä agrárnou otázkou a dejinami mesta Vranov nad Topľou.
V roku 1973 nastúpil ako odborný asistent na Pedagogickú fakultu v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (dnes Pedagogická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove). Pôsobil ako zostavovateľ pri 16 ročníkoch spoločenskovedného zborníka "Nové obzory" a od roku 2001 ako hlavný garant "Ročenky Katedry dejín Fakulty humanitných a prírodných vied Prešovskej univerzity" (dnes "Annales historici Presovienses"). Po konštituovaní redakčnej rady sa stal jej prvým predsedom. V roku 2005 odišiel do penzie.
Kaplnka svätej Anny (Pacov)

Kaplnka svätej Anny je budova barokovej kaplnky nachádzajúca sa blízko historickej mestskej pamiatkovej zóny v juhovýchodnej časti mesta Pacov v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina v Česku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Dejiny a charakteristika.
Kaplnka bola postavená v rokoch 1701 - 1703 na mieste, kde vyviera prameň údajne liečivej vody. Údajne sa na mieste v tomto období nachádzali aj kúpele.
V polovici 18. storočia bola prestavaná do dnešnej podoby.
V roku 1989 prebehla renovácia omietky a strechy kaplnky.
Kaplnka bola postavená na vtedajšom juhovýchodnom kraji mesta. Má zvonku pôdorys rovnostranného osemuholníka, interiér má kruhovitý pôdorys. Vchod je polkruhovitý a zabezpečený barokovými kovanými železnými dverami. Nad vchodom sa nachádzajú slnečné hodiny s nápisom „Hora Ruit“, ktoré na omietku namaľoval maliar Petr Hampl. Vchod do kaplnky sa nachádza na východnej strane. Strecha kaplnky je ihlanovitého tvaru, pokrytá plechmi. Na vrchole je zakončená cibuľovitou kupolou s dvojramenným krížom a veterníkom. V interiéri je strecha kupolovitého tvaru vymaľovaná freskami.
V interiéri sa nachádza rokokový oltár z 18. storočia.
Budova je pamiatkovo chránená od 3. 5. 1958.
Battle Royale (žáner)

Battle royale je videoherný žáner, ktorý kombinuje prežitie, prieskum a bitky, pri ktorých víťazí ten, kto prežije ako posledný (anglicky "Last Standing Wins") . Hry tohto typu hrá naraz veľké množstvo hráčov, ktorí obyčajne začínajú s minimálnym vybavením, musia hľadať zbrane a vybavenie a eliminovať ostatných hráčov. Víťazom sa stáva posledný hráč alebo tím v hre.Herná plocha sa postupom času neustále zmenšuje: hráči sú nútení sa zdržovať na čoraz menšom priestore (bezpečnej zóne), mimo neho ich postavy strácajú zdravie. Meno žánru je prevzaté z japonského filmu Battle Royale z roku 2000, ktorý predstavuje podobnú koncepciu zápasu v postupne sa zmenšujúcej zóne.
Žáner vznikol z modov pre rozsiahle hry o prežitie, ako napríklad Minecraft a ARMA 2 na začiatku roka 2010. Od roku 2017 sa stal kultúrnym fenoménom. V marci 2017 vyšla prvá hra tohto žánru: PlayerUnknown's Battlegrounds. V septembri 2017 vyšla hra Fortnite Battle Royale, ktorá sa stala kultúrnym fenoménom na viac ako rok a pol. Vo februári 2019 vyšla hra Apex Legends. V súčasnosti je tento žáner najhranejším na svete.
Battle Royale

Battle Royale môže byť:
Vysoký Tribeč

Vysoký Tribeč je geomorfologickou časťou Veľkého Tribča, podcelku pohoria Tribeč. Leží v strednej časti podcelku, severozápadne od Zlatých Moraviec.
Polohopis.
Územie sa nachádza v strednej, najvyššej časti pohoria Tribeč a zaberá centrálnu časť podcelku Veľký Tribeč. Vytvára oválny pás územia, pretiahnutý v západo-východnom smere, severozápadne od Zlatých Moraviec. Vysoký Tribeč obklopujú len časti pohoria Tribeč, menovite na severe a severozápade nadväzuje Hornonitrianske predhorie, juhozápadným a južným smerom leží Zlatnianske predhorie, obe časti podcelku Veľký Tribeč. Na východe susedí Skýcovská vrchovina, ktorá tvorí geomorfologickú časť podcelku Rázdiel. 
Západné a severné úbočia Vysokého Tribča patria do povodia Nitry, kde smerujú aj najvýznamnejšie prítoky tejto časti, Dršňa, Hradský potok a Vyčoma. Vodné toky z južnej časti tečú južným smerom do riečky Žitava, medzi nimi Čerešňový potok a Stránka.
Chránené územia.
Celá stredná časť pohoria, vrátane Vysokého Tribča, patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie. Osobitne chránené územia sa tu nenachádzajú, v blízkosti však leží chránený areál Topoľčianska zubria zvernica na juhu, národná prírodná rezervácia Hrdovická, prírodná rezervácia Kovarská hôrka a Solčiansky háj západným smerom.
Turizmus.
Turisticky atraktívne územie je prístupné značenými chodníkmi z okolitých obcí v podhorí. Najnavštevovanejší je hlavný hrebeň v úseku Veľký Tribeč – Malý Tribeč – Medvedí vrch, s pokračovaním na Javorový vrch. Obľúbené lokality sú tiež ruiny Čierneho hradu v blízkosti obce Zlatno a okolité chránené územia.