Douai

Douai (hol. Dowaai, lat. Duacum), je francúzske mesto v departemente Nord a v regióne Hauts-de-France ležiace na juhu oblasti Flandre romane. Ťažobná spoločnosť „Escarpelle“ tu ťažila uhlie už od roku 1870 a spoločnosť „Aniche“ otvorila baňu „Bernard” v roku 1910. Ťažba uhlia skončila v roku 1970 zatvorením bane č.5.
Poloha.
Mesto je vzdialené od Lille a nachádza sa v blízkosti hlavných miest Paríž, Londýn a Brusel. Je dopravným uzlom medzi Flámskom a krajom Artois. Je prepojené s Parížom rýchlovlakom „TGV“, ktorý absolvuje trasu za jednu hodinu. Nachádza sa v blízkosti diaľnice A1. Mestom preteká rieka Scarpe. Urbanizácia mesta je nahustená, nachádzajú sa v ňom okrem historického jadra aj sociálne citlivejšie štvrte, kde bývajú prisťahovalci z Alžírska – La Clochette a Dorignies. Douai má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
Duacum, bol názov galo-románskej usadlosti. Ako naznačuje jeho latinský názov, Douai bolo pôvodne spojené z dvoch obcí umiestnených na oboch brehoch rieky Scarpe do jednej galo-románskej pevnosti v 4. storočí.
Prvá písomná zmienka o Douai sa datuje do roku 930 o hrade Duacum ako majetku grófa de Flandre. Gróf Arnoul I. Flámsky dal postaviť v roku 950 prvé kultúrne centrum kolégium Saint-Amé.
Po dobytí Normanmi a Viliamom I.Dobyvateľom bolo mesto pomenované princom Walterom ako Douai.
Mesto dostalo prvýkrát mestské práva pred rokom 1188. Bolo riadené radou konšelov do roku 1789. Počas ďalších storočí mesto patrilo striedavo buď francúzskym kráľom alebo grófom de Flandre až do roku 1369, kedy sa stalo definitívne flámskym a bolo grófstvom de Flandre pod vojvodami burgundskými.
V roku 1562 Filip II. Španielsky založil univerzitu, aby tak bojoval proti reforme cirkvi a Douai sa stalo baštou katolíckej viery. Douaiská protireformná biblia bola preložená do angličtiny práve na tejto univerzite. S jedným exemplárom tejto biblie skladal prísahu John. F. Kennedy počas svojho uvedenia do prezidentského úradu.
V období od panovania Ľudovíta XIV. dodnes bolo Douai bohaté mesto známe svojím vlnárskym priemyslom. V roku 1667 Ľudovít XIV. podnikol vojenské ťaženie do Flámska. Douai bolo dobyté a obsadené počas troch dní od 23. – 26. júla 1667 šľachticom de Vauban, ktorý zároveň obsadil Lille. Zmluva v Aachene (L´Aix-la-Chapelle) v roku 1668 priznala Flámsko Francúzsku a Douai zostalo francúzske dodnes.
V roku 1716 bol ustanovený Flámsky parlament práve v Douai. Tento parlament mal hlavne právo na výkon súdnictva.
V roku 1718 urbanistický projekt mesta schválený Flámskym parlamentom ustálil pravidlá výstavby. Výška budov je obmedzená, jednotný štýl fasád. Mesto zahŕňa dôležitý súbor nehnuteľností vo francúzskom štýle.
Medzi rokmi 1790 – 1794 bolo Douai spojené s Wagnonville, kde dodnes zostala mestská časť Marais, bola to bývalá súčasť Wagnonville.
Po Francúzskej revolúcii boli parlament a univerzita zrušené. Centrom administratívy v novom departmente Nord bolo od roku 1790 a v roku 1803 bolo toto centrum premiestnené do mesta Lille.
V roku 1802 v období francúzskeho Konzulátu bolo v Douai založené lýceum, aktuálne lýceum Albert-Châtelet ako jedno zo siedmich lýceí z prvej generácie výstavby. V roku 1804 založená prefektúra departementu Nord bola prenesená z Douai do Lille.
Priemyselná revolúcia začala postavením železnice na linke Paríž-Lille (1846), na ktorej bolo Douai dôležitou stanicou. V roku 1878 bola založená učňovská banícka škola, dnešná „Banícka škola“ v Douai. Koncom 19. storočia bola postavená mestská električková sieť liniek, vykopaný kanál rieky Scarpe v roku 1895. To vytvorilo z Douai súčasť vodnej trasy Conflans-Sainte-Honorine.
Počas dvoch svetových vojen mesto utrpelo vážne škody, železničná stanica aj so svojou štvrťou boli celkom zničené v roku 1940.
Električky boli v Douai zrušené v roku 1950.
Obyvateľstvo.
Douai má 42 461 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva: