Majstrovstvá sveta v atletike 2009 – Beh na 100 m mužov

Beh na 100 metrov mužov bol jednou z 24 mužských disciplín na atletických Majstrovstvách sveta 2009, ktoré sa konali v nemeckom meste Berlín. Súťažilo sa na Olympijskom štadióne v dňoch 15. a 16. augusta. Vyhral jamajský reprezentant Usain Bolt časom 9,58 s, čo bol nový svetový rekord, na druhom mieste sa umiestnil reprezentant Spojených štátov Tyson Gay a na treťom reprezentant Jamajky Asafa Powell. Usain Bolt zlepšil vo finálovom behu svoj vlastný svetový rekord presne spred roka o 11 stotín sekundy, čo je najväčší posun svetového rekordu v histórii behu na 100 metrov. Súťažilo sa podľa pravidiel IAAF.
Kvalifikácia.
Nikto zo Slovákov nesplnil limit, najbližšie tomu bol Matúš Mentel časom 10,55 s na Majstrovstvách Slovenska 2009 v Dubnici.
Rekordy pred MS.
Svetový rekord, ktorý je zároveň aj americkým rekordom, zabehol jamajský šprintér Usain Bolt na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu. Vyhral s náskokom 20 stotín pred Richardom Thompsonom. Počas týchto pretekov bolo bezvetrie (0 m/s). Rekord Majstrovstiev sveta Mauricea Greenea má hodnotu 9,80 s a zabehol ho na Majstrovstvách sveta 1999 v Seville. Pred Brunym Surinom, ktorý skončil na druhom mieste mal náskok 4 stotín sekundy. Sila vetra počas týchto pretekov bola +0,2 m/s. Najlepší tohtoročný výkon, 9,77 s, zabehol Tyson Gay v príjemnom počasí dňa 10. júla v Ríme na mítingu Zlatej ligy. Jeho hlavný konkurent Usain Bolt zabehol 17. júla v hustom daždi v Paríži, takisto na mítingu Zlatej ligy čas 9,79 s. Africký rekord 9,85 s zabehol nigérijský reprezentant Olusoji Fasuba na mítingu v Dauhe 12. mája 2006 s podporou vetra +1,7 m/s. Na druhom mieste sa v tomto behu umiestnil americký šprintér, špecialista na beh na 200 metrov Shawn Crawford (10,09 s), tretí skončil Terrence Trammell časom 10,11 s, no Trammell sa špecializuje na beh na 110 metrov cez prekážky. Ázijský rekord 9,99 s zabehol Samuel Francis v jordánskom meste Ammán. Počas týchto pretekov bola sila vetra +,0,9 m/s. Zaujímavosťou je, že sa narodil v Nigérii a do apríla 2007 ju aj reprezentoval. Európsky rekord zabehol na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach portugalský reprezentant Francis Obikwelu výkonom 9,85 s s podporou vetra +0,6 m/s, ktorý skončil v tomto behu druhý, pričom len o jednu stotinu prehral s Američanom Justinom Gatlinom. Podobne ako Samuel Francis, aj on sa narodil v Nigérii a ju aj reprezentoval. Océnsky rekord 9,93 s zabehol Patrick Johnson z Austrálie 5. mája 2003 v japonskom meste Mito. Výkon zabehol s povolenou podporou vetra +1,8 m/s. Najstarší pomedzi všetkých kontinentálnych rekordov je juhoamerický rekord, ktorý zabehol Brazílčan Robson da Silva 22. júla 1988 v Mexiko City. Hodnota rekordu je spomedzi všetkých rekordov najnižšia, 10,00 s, podpora vetra bola +1,6 m/s.
Časový program.
V prvom dni Majstrovstviev sveta sa konali dve kolá behu na 100 metrov. V rannom programe pred rozbehom behu na 100 metrov sa súťažilo v disciplíne skoku do výšky v sedemboji, a to od 11:20. O 20 minút skôr sa začala kvalifikácia trojskoku žien, kde súťažila aj slovenská reprezentantka Dana Velďáková. Poslednou bežeckou discplínou pred behom na 100 metrov bola kvalifikácia behu žien na 3 000 metrov stíplčejs. Vo večernom programe sa štvrťfinále konalo po skončení behu 1 500 metrov mužov, no z technických discplín o 20 minút skôr začala súťaž vo vrhu guľou v sedemboji. V druhý deň sa nesúťažilo v rannom programe, ale až vo večernom. 35 minút pred semifinálovým behom začalo štvrťfinále v behu na 100 metrov žien a 25 minút neskôr začala kvalifikačná súťaž trojskoku mužov, kde štartoval aj slovenský reprezentant Dmitrij Vaľukevič. Finále sa konalo o 21:35, o 20:20 sa začalo finále vo vrhu guľou žien, o 20:50 sa súťažilo v sedemboji žien v discplíne behu na 800 metrov, ktorá bola poslednou disciplínou sedemboja.
Rozbehy.
V rozbehoch nečakane nepostúpil do štvrťfinále bahamský reprezentant Derrick Atkins a Slovinec Matic Osovnikar, ktorí štartovali vo finále minulých Majstrovstvách sveta a Derrick Atkins získal striebornú medailu. V treťom rozbehu nastúpil aj jamajský reprezentant Asafa Powell, ktorý podcenil záver trate a až príliš vypustil na konci, no o dve stotiny predsa predbehol Maročana Aziza Ouhadia (10,40 s). Ďalší šprintéri, ktorý boli všeobecne považovaní za kandidátov na postup do štvrťfinále, postúpili.
Štvrťfinále.
Cez štvrťfinále nečakane nepostúpil reprezentant Holandských Antíl Churandy Martina, ktorý sa umiestnil vo finálovom behu na 100 metrov na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu na štvrtom mieste. Takisto vypadol aj Francúz Christophe Lemaitre (juniorský majster Európy 2009), ktorý spolu s Danielom Gruesom pokazili štart. Vypadol aj Majster sveta z roku 2003 Kim Collins či ázijský atlét Samuel Francis, ktorý zabehol ázijský rekord, Olusoji Fasuba – držiteľ afrického rekordu, Simeon Williamson – majster Veľkej Británie či Dariusz Kuc z Poľska, a Taliani Fabio Cerutti s Emanuele Di Gregorio, pričom všetci traja sú kvalitný bežci v halovom behu na 60 metrov.
Semifinále.
Z prvého behu postúpili do finále podľa predpokladov Usain Bolt, aktuálny olympijský víťaz a svetový rekordér na tejto trati, a Daniel Bailey, ktorý bol v dobrej forme, keďže jeho osobný a tohtosezónny osobný rekord mali hodnotu 9,91 s, na treťom a štvrtom postupovom mieste mohli skončiť podľa predpretekových odhadov viacerí atléti. A to dvaja reprezentanti USA - Darvis Patton a Monzavous Edwards, či Marc Burns, ktorý reprezentoval Trinidad a Tobago. Možným favoritom na tieto miesta bol i Brit Tyrone Edgar. Francúzsky reprezentant Martial Mbandjock a Nór Jaysuma Saidy Ndure nepatrili do skupiny všeobecne považovanej za možných postupujúcich. Po prvom nevydarenom štarte jamajského reprezentanta Usaina Bolta už nikto nesmel pokaziť štart, nakoľko v inom prípade by bol diskvalifikovaný. To sa stalo Tyronovi Edgarovi, ale tretí štart sa už vydaril. Do finále postúpili ešte Darvis Patton a Marc Burns.
V druhom semifinálovom behu postúpil Tyson Gay, podobne ako aj ďalší favorit Asafa Powell, ktorý prekonal v semifinále rekord Mauricea Greenea v počte behov na 100 metrov zabehnutých pod 10 sekúnd o jeden beh. Po finále sa vyjadril, že sa počas tohto behu zranil po tom, čo si natiahol slabiny. Ďalšie miesta už neboli tak výrazne zastúpené v úvahách všeobecného predpokladu na postup do finále, ale najväčšie šance na postup sa prikladali Richardovi Thompsonovi a Dwainovi Chambersovi, ktorí nakoniec aj postúpili. Japonec Naoki Cukahara skončil posledný, pričom bol jediným reprezentantom ázijského kontinentu v semifinále a predposledný Gerald Phiri bol zas jediným africkým reprezentantom v semifinále. Michael Frater, finalista behu na 100 metrov z Letných olympijských hier 2008, vypadol podobne ako Američan Monzavous Edwards.
Finále.
Vo finále štartovali dvaja americkí reprezentanti (Darvis Patton, Tyson Gay), dvaja jamajskí (Usain Bolt, Asafa Powell), dvaja reprezentanti Trinidadu a Tobago (Marc Burns, Richard Thompson), jeden britský (Dwain Chambers) a jeden reprezentant Antuguy a Barbudy (Daniel Bailey). Očakával sa veľký športový súboj medzi Usainom Boltom a Tysonom Gayom. Tretie miesto nemalo až takých veľkých favoritov ako bol boj o prvé miesto. Podľa odhadov mohol skončiť na treťom mieste Daniel Bailey alebo Asafa Powell či už menej predpokladaný Dwain Chambers alebo Richard Thompson. Prvý štart sa vydaril, najlepšiu štartovú reakciu mal Richard Thompson (0,119 s), najhoršiu Darvis Patton (0,149 s). V ďalších fázach trate už viedol Usain Bolt, ktorému nestíhal ani Tyson Gay, ktorý skončil na druhom mieste v druhom najlepšom čase histórie tejto disciplíny 9,71 s, v národnom a osobnom rekorde. Víťaz Usain Bolt dosiahol čas 9,58 s, čím prekonal svoj vlastný starý svetový rekord o 11 stotín sekundy, čo je od zavedenia elektrického merania času najväčší posun svetového rekordu v histórii. Asafa Powell skončil na treťom mieste, pričom jeho výkon 9,84 s bol jeho tohtosezónnym osobným rekordom. Na štvrtom mieste sa umiestnil Daniel Bailey, ktorý časom 9,92 s zaostal o jednu stotinu za osobným rekordom. Na piatom mieste Richard Thompson, šiestom Dwain Chambers a siedmom Marc Burns si zabehli podobne ako Asafa Powell najlepšie tohtosezónne výkony. Posledný skončil americký reprezentant Darvis Patton, ktorý preteky približne po 40 metroch vypustil. Víťaz Usain Bolt zabehol prvý svetový rekord týchto Majstrovstiev sveta, rekord MS, ktorý zabehol Maurice Greene zlepšil o 22 stotín a tohtosezónny najlepší čas Tysona Gaya o 19 stotín. Medailový ceremoniál sa uskutočnil v pondelok, 17. augusta, počas večerného programu Majstrovstiev sveta. Usain Bolt dostal za víťazstvo 60 tisíc amerických dolárov a prémiu 100 tisíc amerických dolárov za svetový rekord.
Tri dni po skončení súťaže zverejnila Svetová antidopingová agentúra výsledky testov, no všetky boli negatívne, čím vyvrátila informácie, ktoré sa objavili deň predtým, podľa ktorých mal jeden z účastníkov finále pozitívny dopingový test. Výkonom Usaina Bolta získala Jamajka prvú medailu z týchto Majstrovstiev sveta.
Štatistika.
Porovnania s iným rekordmi atletických discplín.
Za výkon 9,58 s dostal 1374 bodov; to by sa vyrovnalo výkonu:
"(Stav k: 1. septembru 2009)"