burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mocná hŕstka

Mocná hŕstka (; iné názvy: Novoruská škola, Päťka, Mocná päťka, Ruská päťka) bola skupina ruských skladateľov z konca 50. a začiatku 60. rokov 19. storočia. Patrili do nej Milij Alexejevič Balakirev, César Antonovič Kjui, Modest Petrovič Musorgskij, Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov, Alexander Porfirievič Borodin a jej teoretickým hovorcom bol Vladimír Stasov.
Vznikla koncom 50. rokov 19. storočia na podnet Alexandra Nikolajeviča Serova (názov Mocná hŕstka sa objavil v novinovom článku v roku 1867) a Vladimira Vasilieviča Stasova a fungovala do 90. rokov 19. storočia. V rámci Mocnej hŕstky uvedení skladatelia zdieľali svoje hudobné názory, diela a záujem zachovať ruskú národnú hudbu. Program Mocnej hŕstky obsahoval podmienku, že komponovaná hudba musí byť počuteľne ruská a zároveň musí byť zrozumiteľná pre každého, kto má záujem.
Skupina sa „v duchu ideí ruského demokratického hnutia 60. rokov usilovala o realistické, vlastenecké umenie, ktoré by rozvíjalo duchovné bohatstvo ľudu (hudobný folklór, ľudová epika atď.)“
Dočasným členom Mocnej hŕstky bol aj Peter Iľjič Čajkovskij, no pre rozpory s Korsakovom a obvinenie z europocentrizmu túto skupinu opustil.
A Predator’s Portrait

A Predator's Portrait je tretí album skupiny Soilwork. Album obsahuje pestrých dynamických 10 skladieb melodic death metalového charakteru. Japonská edícia je obohatená o jeden bonus, „Asylum Dance“. Spevák Björn "Speed" Strid na tomto albume prvýkrát odhaluje krásu svojho čistého hlasu, melodické spevy sa im popri klasických death vokáloch osvedčili natoľko, že na nasledujúcich albumoch od nich už neupustili. Čisté vokály, ale spôsobili zmeny v štruktúre skladieb i v hudbe natoľko, že sa Soilwork oddialili žánru, ktorý je ešte na tejto platni prezentovaný.
Altamiro de la Cueva

Altamiro de la Cueva ("Altamiro z jaskyne") je španielska fiktívna postavička a komiksový seriál vytvorený v roku 1965 Joanom Bernetom Toledanom a Carlesom Bechom pre španielsky satirický časopis TBO. V týchto príbehoch sú zobrazené zábavné dobrodružstvá skupiny prehistorických jaskynných mužov. Altamiro, protagonista, nie je najsilnejší ani najmocnejší z jeho rodu, ale je vtipný, inteligentný a v spoločenstve obľúbený. Altamiro je tiež umelec ktorý kreslí na steny jaskýň. Jeho meno je jasnou narážkou na španielsku jaskyňu Altamira.
Postavy sú fyzicky rovnaké ako súčasní ľudia, ale sú odetí do kožušín, trochu ako Flinstonovci. Všetci sú bieli. Altamiro má čierne vlasy a briadku.
Ako v Flinstonovcoch, anachronizmy sú všeobecné. Altamiro pracuje na vynálezoch ktoré isto niesú prehistorické.
New Scotland Yard

 
New Scotland Yard zväčša nazývaný Scotland Yard, prípadne The Yard, je meno veliteľstva Metropolitnej polície, ktorá pôsobí na území Veľkého Londýna (s výnimkou City of London). V súčasnosti sídli v budove pozdĺž ulíc Broadway a Victoria Street v londýnskom mestskom obvode City of Westminster. Budova Scotland Yard sa nachádza asi pol kilometra od Parliament Square a Westminsterského palácu. 
Scotland Yard bol založený 29. septembra 1829 na Great Scotland Yard, ulici neďaleko Whitehall. V roku 1890 ho presunuli na Victoria Embankment a získal prívlastok „New“ (angl.: nový). Dnes v tejto budove sídli britské ministerstvo obrany. Tretie a zatiaľ posledné sťahovanie prebehlo v roku 1967. Často sa spomína v anglických detektívkach.
Karol Brančík

MUDr. Karol Brančík (* 13. marec 1842, Stará Bystrica, Slovensko – † 18. november 1915, Trenčín, Slovensko) bol významný slovenský entomológ, lekár, múzejník, zoológ, malakozoológ a botanik. 
Životopis.
Gymnázium navštevoval v Žiline a Českom Těšíne, neskôr evanjelické lýceum v Bratislave a v Šoproni, kde v roku 1862 maturoval. Pokračoval v štúdiu medicíny na univerzite vo Viedni, na Karlovej univerzite v Prahe a v Štajerskom Hradci - Grazi, kde bol 23. januára roku 1872 promovaný na doktora medicíny. 
V roku 1873 sa stal praktickým lekárom v Beckove a od roku 1874 až do smrti pracoval ako okresný lekár v Trenčíne. V roku 1878 sa stal riaditeľom župnej nemocnice. Od roku 1879 pôsobil ako hlavný župný lekár a od roku 1904 tiež ako súdny lekár. Roku 1904 bol tiež menovaný za kráľovského radcu a stal sa aj členom mestského zastupiteľstva v Trenčíne.
MUDr. Karol Brančík bol zakladateľom, od roku 1877 tajomníkom, od roku 1881 podpredsedom a od roku 1886 predsedom Prírodovedného spolku župy Trenčianskej. Sám redigoval ročenky tohto spolku. V roku 1912 založil v Trenčíne Múzeum, ktoré vydávalo vlastný časopis, v ktorom Karol Brančík publikoval svoje odborné, prevažne entomologické, ale i iné práce. Zároveň bol aj riaditeľom tohto múzea – v rokoch 1912 – 1915. MUDr. Karol Brančík sa svojou mimoriadnou bádateľskou usilovnosťou a zanietenosťou zaradil medzi uznávaných entomológov nielen na Slovensku, ale aj v zahraničí. Niektoré jeho práce mali význam i pre svetovú entomológiu. Publikoval hlavne články s entomologickou problematikou, ktorých celkove napísal asi 70. Z týchto článkov viac ako polovica sa zaoberala územím Slovenska, ale predovšetkým územím Trenčianskej župy. 
Karol Brančík zomrel v Trenčíne, kde je i pochovaný.
František Hajný

František Hajný (* 25. jún 1901, Rataje, Česko – † 29. január 1972, Revúca, Slovensko) bol český entomológ – koleopterológ a štátny úradník, ktorý mal veľký význam hlavne pre slovenskú koleopterológiu, lebo patril medzi významných faunistikov Slovenska. Členom Československej společnosti entomologickej bol od roku 1926. Členom Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV bol od roku 1966.
Biografia.
František Hajný spočiatku študoval na gymnáziu v Kolíně v Česku, ale maturoval na gymnáziu v Prahe. Po maturite chcel pokračovať v štúdiu prírodných vied, ale pomery v desaťčlennej rodine to nedovoľovali, preto vstúpil roku 1920 do štátnych služieb. Pridelený bol do daňového úradu v Revúcej, potom v Trenčíne, Leviciach, Ledči nad Sázavou, Příbrame, Žiline, Rimavskej Sobote a pod. Od 23. 6.1937 pôsobil ako prednosta Berného úradu znova v Revúcej, kde sa plánoval usadiť natrvalo. Tu pracoval až do roku 1938.
František Hajný zomrel po dlhotrvajúcej chorobe v Revúcej.
Entomologické aktivity.
Entomológii – koleopterológii sa venoval už od svojich gymnaziálnych rokov. Po svojom príchode na Slovensko za začína intenzívne venovať zberu a štúdiu chrobákov okolia Revúcej, kde zbieral hlavne chrobáky na Silickej a Muránskej planine. Úzko spolupracoval s viacerými významnými entomológmi tej doby, ako napr. s Ing. Václavom Machulkom, Janom Roubalom, Rudolfom Čepelákom, Dr. Františkom Rambouskom a inými. Podnikal svoje zberateľské cesty okrem územia Slovenska a Česka aj do zahraničia - napr. Maďarsko, ZSSR (Kaukaz), Bulharsko, Belgicko, Francúzsko.
Zhromaždil zbierku s vyše 15 tisíc exemplármi chrobákov, ktorá je uložená v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Ernő Csiki

MVDr. Ernő Csiki pôvodným menom Ernst Dietl (* 22. október 1875, Zsil–Vajdej–Vulkána, Rumunsko – † 7.(10.?). júl 1954, Budapešť, Maďarsko) bol významný maďarský entomológ – koleopterológ, veterinárny lekár, entomologický historik, muzeologický pracovník, redaktor maďarského časopisu Rovartani lapok (= "Entomologické listy"). 
Biografia.
Ernö Csiki sa narodil v Zsil–Vajdej–Vulkáne na území Rumunska. V roku 1898 si zmenil priesvisko na "Csiki". Po skončení základnej a strednej školy študoval veterinárnu medicínu v Budapešti a v roku 1897 sa stal veterinárom. Po skončení školy od roku 1897 pôsobil ako asistent v zoologickom oddelení Maďarského národného múzea v Budapešti. V roku 1920 sa stal vedúcim zoologického oddelenia múzea a v roku 1924 jeho riaditeľom.
Entomologické aktivity.
Zaoberal sa hlavne radom chrobákov (Coleoptera) a to predovšetkým čeľaďami "Carabidae" a "Chrysomelidae". Entomologickej verejnosti je známy tiež ako redaktor maďarských „Entomologických listov“ – Rovartani lapok, kde spolupracoval hlavne s Lajosom Abafi – Aignerom. Spracovával tiež niektoré biografické články o významných entomológoch prevažne z Rakúsko – Uhorskej monarchie. Bol významný taxonóm a špecialista v odbore coleopterológie. Opísal asi 400 nových druhov hmyzu z územia Európy, Ázie, ale tiež mal význam ako prieskumník coleopter z územia Balkánu. Pre našu slovenskú entomológiu má význam hlavne preto, lebo robil prieskum niektorých lokalít z oblasti územia Slovenska. Od období rokov 1897 až 1932 pôsobil ako kustód v Magyar Természettudományi Múzeum. V roku 1953 získal titul doktora prírodných vied. Počas svojho života napísal asi 451 prác s viac ako 9000 stránkami textu. 
Jeho zbierka hmyzu sa zachovala v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti: obsahuje hlavne jeho zbierku chrobákov a materiál z tretej expedície Eugena Zichyho z centrálnej a východnej Ázie z roku 1898. Pozostáva z takmer milióna jedincov.
Botanika.
Podľa Ernő Csiki je pomenovaná rastlina Asplenium csikii.
Dielo.
Publikoval najmä v odborných periodikách. Vydal však aj niekoľko monografii.
Ján Frivaldský

Ján Frivaldský ( (de Frivald); * 17. jún 1822, Rajec, Slovensko – † 29. marec 1895, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský prírodovedec, zoológ – entomológ a múzejník zemianskeho pôvodu.
Život.
Jeho otec bol Ján Frivaldský (de Frivald) a matka Zuzana rod. Huljaková.
Základnú ľudovú školu navštevoval vo svojom rodisku. Strednú školu (gymnázium) začal navštevovať v Trenčíne, neskôr pokračoval v Trnave a Leviciach. Dva najvyššie ročníky absolvoval vo Vacove. Od roku 1840 sa zapísal na inžiniersky inštitút v Budapešti, ktorý dokončil v roku 1842, ale inžiniersky diplom dostal až roku 1848, po absolvovaní rigoróznych skúšok, kedy získal zememeračský diplom ako inžinier. 
Svoju profesiu inžiniera v praktickom živote nikdy neuplatnil, pretože sa stal kustódom zoologických zbierok Národného múzea v Budapešti, kde do tejto funkcie nastúpil po svojom príbuznom Imrichovi Frivaldszkom, ktorý odišiel do výslužby. 
Takmer každoročné podnikal výskumné cesty do rozličných krajov Uhorska. Venoval sa sústavnému a systematickému výskumu fauny, zberu materiálu a zveľaďovaniu muzeálnych zbierkových fondov. 
Uhorská akadémia vied ho v roku 1865 zvolila za člena – korešpondenta a roku 1873 za svojho riadneho člena. Bol tiež členom stálej matematicko – prírodovednej komisie Akadémie, ďalej členom Geologického ústavu a Bratislavského lekársko – prírodovedného spolku (1865), roku 1852 sa stal členom Kráľovskej uhorskej prírodovednej spoločnosti. Za svojho člena ho prijali i viaceré zahraničné odborné spolky a inštitúcie.
János Frivaldszky zomrel v Budapešti vo veku 72 rokov.
Letisko Bergamo-Orio al Serio

Letisko Bergamo-Orio al Serio (; IATA: BGY, ICAO: LIME) je talianske letisko v Bergame, neďaleko Milána.
V roku 2011 letiskom prešlo 8 419 948 pasažierov, prevažne na linkách s nízkorozpočtovými leteckými prepravcami, v roku 2018 ich bolo už 12 938 582.
Dopravné spojenie.
Pravidelné autobusové spojenie ("Shuttle Bus") do Milána, Bergama a Brescie. Vlakové spojenie "ATB" premáva do Bergama, cesta trvá okolo 10 minút.
Pravidelné linky.
V súčasnej dobe je letisko obsluhované nasledujúcimi linkami:
Kôň (rod)

Kôň (lat. "Equus") je rod z čeľade koňovité. Je to jediný rod zo spomínanej čeľade, ktorý obsahuje aj recentné druhy. Patrí doň najmä kôň v užšom zmysle (napr. kôň domáci), zebra a somár.
Systematika.
rod kôň (Equus):
"Poznámky:"
Zdroje kapitoly systematika:
Skalní v ofsajde

Skalní v ofsajde je slovenský film režiséra Jána Lacka z roku 1960. Hrajú v ňom František Dibarbora, Arnošt Garlatty a Anton Mrvečka.
Equus

Equus (lat. kôň) môže byť:
Kiang

Kiang môže byť:
Somár

Somár (zastarano alebo mimo taxonómie alebo bohemizmus: osol; lat. "Asinus") je podrod rodu kôň a slovenské rodové meno niektorých (prípadne všetkých) druhov tohto podrodu. V niektorých starších systémoch mal postavenie rodu - somár (osol; lat."Asinus").
Samica sa volá somarica (kodifikovaný tvar), somárica (nekodifikovaný ale častý tvar) alebo (skôr staršie) oslica.
Systém.
Podrod somár ("Asinus") v užšom zmysle: 
Podrod somár (Asinus) v širšom zmysle zahŕňa aj to, čo je v iných systémoch podrod polosomár ("Hemionus") - podrobnosti pozri v článku polosomár.
V dávnejšej minulosti existoval podrod somár (Asinus) v najširšom zmysle, ktorý zahŕňal aj to čo je v iných systémoch podrod polosomár, podrod zebra a podrod kvaga. Takto široko chápaný podrod nie je predmetom tohto článku.
Equus asinus

Equus asinus môže byť:
Ján Lacko

Ján Lacko môže byť:
Avatára

Avatára (v sanskrite "avatára", v hindčine "avtár") alebo zriedkavo "avatar" je v hinduistickej filozofii inkarnácia vyššej bytosti (déva) alebo najvyššej bytosti (boh) na Zemi. 
Sanskritské slovo "avatára" (zriedkavo sa vyskytuje aj sanskritský tvar "avatara") doslova znamená "zostúpenie", a to najmä zostúpenie boha na zem. .
V hinduizme sa výraz avatára používa najčastejšie na označenie inkarnácií bohov Višnu alebo Ganéšu. Termín "avatar" používajú aj stúpenci iných (dharmických) náboženstiev na označenie pozemských inkarnácií iných božstiev, napríklad Ježiša.
London Bridge (stanica metra)

London Bridge je jednou zo staníc londýnskeho metra nachádzajúca sa v londýnskej mestskej časti Borough v obvode Southwark. Stanicu obsluhujú dve linky, od roku 1900 Northern Line a od roku 1999 aj Jubilee Line. Nachádza sa v tarifnej zóne 1. Stanica predstavuje prestupný bod medzi metrom a železničnou stanicou London Bridge.
História.
Nástupištia Northern Line (pôvodne City &amp; South London Railway) otvorili 25. februára 1900 na trase z Borough do Bank a Moorgate. Pôvodne mala trasa viesť na konečnú na King William Street obchádzajúc London Bridge. Ale výstavba novej stanice pri Bank of England v snahe zvýšiť kapacitu a umožniť ďalšie predlžovanie na sever vyžadovali nové umiestnenie tunelov, čo poskytlo príležitosť pre výstavbu stanice na London Bridge. 
Pôvodný staničný vchod sa nachádzal na rohu ulíc London Bridge Street a Station Approach, neskôr bol však presťahovaný. Dnešné vchody sa nachádzajú na Borough High Street a Tooley Street. V 90. rokoch nástupištia Northern Line prestavali v snahe zvýšiť kapacitu prepravených cestujúcich pri otvorení predĺženej Jubilee Line. 
Linky.
Stanica London Bridge je jedným z významných prestupných uzlov siete. Obsluhujú ju linky:
Antonín Chittussi

Antonín Chittussi (* 1. december 1847, Ronov nad Doubravou - † 1. máj 1891, Praha) bol významný český krajinkár 19. storočia, žiak J. M. Trenkwalda a J. Sweertsa, nástupca Adolfa Kosárka a predchodca Antonína Slavíčka.
Narodil sa v česko-talianskej rodine. Študoval na Akadémii výtvarných umení v Prahe, umeleckých školách v Mníchove a vo Viedni. Bol blízkym priateľom českej maliarky Zdenky Braunerovej.
Jeho tvorba prešla značným vývojom a tak možno u neho nájsť zastúpenú historickú maľbu či plenérové krajinárstvo.
Od roku 1879 pôsobil v Paríži, kde pod vplyvom maliarov takzvanej barbizonskej školy vytvoril lyrickú syntézu českej krajiny a v podaní atmosféry sa priblížil impresionizmu. V jeho obrazoch nájdeme motívy z Barbizonského lesa, zo Železných hôr, juhočeských rybníkov.
František Kadeřávek

František Kadeřávek (26. jún 1885, Praha - 9. február 1961, Praha) bol český matematik a profesor.
Pôsobil na Karlovej univerzite a na technike v Prahe. Vo svojej vedeckej práci sa sústredil na problematiku syntetickej geometrie, venoval sa aplikáciam geometrie vo výtvarnom umení a technickej praxi. Zaoberal sa teóriou kriviek a predovšetkým teóriou špeciálnych plôch. Známa je jeho dvojdielna učebnica deskriptívnej geometrie. Napísal viacero zaujímavých diel pre budúcich maliarov, sochárov a architektov.
František Roman Dragoun

František Roman Dragoun (* 21. október 1916, Písek – † 2. júl 2005, Písek) bol český portrétista.
Život.
Jeho otec, učiteľ píseckej roľníckej školy, bol maliar a muzikant. V roku 1937 sa stal F. R. Dragoun študentom Akadémie výtvarných umení v Prahe u profesorov Maxa Švabinského a Vratislava Nechlebu.
V Dragounovom diele prevažujú portréty a krajiny. Po druhej svetovej vojne žil v Prahe, kde zachytil portréty mnohých umelcov, ale po februári 1948 sa vrátil do rodného Písku. Na svojich potulkách po Čechách a Morave aj na cestách po Európe a Amerike zachytil podoby mnohých významných osobností (Jindřicha Jindřicha, Karla Absolona, Eduarda Hakena, O. F. Bablera, kardinála Vlka a ďalších umelcov, vedcov a mysliteľov).
Aj veduty a krajiny tvoril ako portréty, pri ktorých sa usiloval vystihnúť charakter a zachytiť klímu.
Namaľoval viac než päť tisíc olejomalieb a množstvo kresieb.
Steve Harris

Stephen Percy Harris alebo Steve Harris (* 12. marec 1956, Leytonstone, Londýn) je britský hudobník, jeden zo zakladajúcich členov a doterajší hráč na basovú gitaru skupiny Iron Maiden. Od založenia kapely v roku 1975 bol jediným stálym členom kapely, spolu s gitaristom Murrayom, ktorý sa objavil na všetkých svojich a albumoch. Harris má rozpoznateľný a obľúbený štýl hrania na base, najmä "cval", ktorý možno nájsť na niekoľkých nahrávkach Iron Maiden, ako sú singly "Run to the Hills" a "The Trooper". Okrem svojej úlohy ako basgitarista kapely, textára a sprievodného speváka, zaujal aj mnoho ďalších úloh v skupine, ako je produkcia a koprodukcia albumov, riadenie a editovanie živých videí a vykonávanie štúdiových klávesníc a syntetizátorov. Je považovaný za jedného z najlepších basgitaristov heavy metalu.
Životopis.
Harris sa narodil a vyrastal v meste Leytonstone. Chcel sa stať profesionálnym futbalistom, a ako študent hral futbal za West Ham United F.C. Po tom čo získal záujem o rockovú hudbu v ranom dospievaní, si uvedomil, že už nechce hrať futbal. Spočiatku chcel Steve hrať na bicie, ale nemal dostatok priestoru v jeho dome, a preto sa rozhodol pre basu. Jeho prvá bola kópia Fender Precision model, ktorá ho stála 40 libier v roku 1971.
Len 10 mesiacov po zakúpení prvej basy sa Harris pripojil ku kapele, ktorá bola pôvodne známa ako Influence a neskôr Gypsy Kiss, s Bobom Verscoyleom, Daveom Smithom a bubeníkom Paulom Searsom. Po pár koncertoch v kaviarni Cart and Horses v Maryland Point, Stratforde a Bridgehouse v Canning Town, sa skupina rozdelila a Harris prešiel do konkurzu pre skupinu Smiler vo februári 1974. Harris začal písať svoje vlastné piesne a spolupracoval s budúcimi členmi Iron Maiden Dennisom Wilcockom a Dougom Sampsonom, ale opustil skupinu, kde odmietli hrať jeho materiál, tvrdiac, že je to príliš zložité. 
Hrá na basovú gitaru a je autor alebo spoluautor väčšiny textov skupiny. On sám o tom krátko po vydaní albumu "Virtual XI" povedal:
Kariéra.
Iron Maiden.
Po opustení Smiler, Harris pokračoval v tvorbe pre Iron Maiden na Vianoce 1975, s názvom kapely inšpirovaný filmom Muž so Železnou Maskou. Predtým, než Iron Maiden podpísali zmluvu s EMI v roku 1979, Harris pracoval ako architektonický navrhovateľ vo východnom Londýne, kým nebol prepustený. Potom pracoval ako zametač ulíc. Od založenie je Harris hlavným skladateľom a textárom kapely. Jeho cvalové basové rífy sa objavujú v piesňach ako "The Trooper" a "Run to the Hills". Harrisove skladby sa stáli progresívnejšími, a gitarista Adrian Smith povedal, že Harris teraz uprednostňuje prispievanie "textov a melódie" piesní od iných členov nad samotným písaním. Harris často píše texty o mytológii, histórii alebo témach inšpirovaných knihami a filmami, ktoré odrážajú jeho záujmy a progresívne rockové vplyvy.
Hlavné mestá štátov USA

Hlavné mestá štátov USA ktoré sú súčasťou Spojených štátov.
Hlavné mestá.
Spojené štáty americké.
Washington, D.C. sa stal v roku 1800 hlavným mestom USA.
Od roku 1774 do 1800, sídlil kongres vo viacerých mestách:
Konfederované štáty americké (Confederate States of America).
Konfederované štáty americké mali tri hlavné mestá počas svojej existencie.
Republika Texas.
Pred pripojením k USA sa Texas nazýval Texaská republika (Republic of Texas). Počas svojej samostatnej histórie mal Texas sedem hlavných miest:
Kráľovstvo a Republika Havaj.
Pred tým, ako sa Havaj stalo teritóriom USA v 1898, Havaj bol nezávislým štátom, kráľovstvom (Kingdom of Hawai) a republikou (Republic of Hawai). Mal dve hlavné mestá:
Zoznam českobudějovických biskupov

 
Zoznam diecéznych českobudějovických biskupov od vzniku diecézy až do teraz.
Adams (Minnesota)

Adams je mesto v Mower County v štáte Minnesota v USA. 
Počet obyvateľov je 800 (v roku 2000). Rozloha mesta je 2,6 km² (1 mi²). 
Dejiny.
Osadu založil(a) 30. januára 1868 Selah Chamberlain. Dvojtriedna verejná škola bola postavená v roku 1869, neskôr sa rozrástla až na štyri triedy. Osada bola oficiálne uznaná 2. marca 1887. Zavlažovací systém bol inštalovaný v roku 1897. Dobrovoľný hasičský zbor bol založený v roku 1898. Kanalizácia v roku 1902. V roku 1903 bola postavená katolícka škola odvtedy polovica študentov študuje na tejto škole. Kanalizačný systém bol renovovaný v roku 1958.
Obyvateľstvo.
Má 329 domácností a 208 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 305,8 ob./km². Rasovo sú obyvatelia z 99,25 % belosi, 0,12 % pôvodní Američania (indiáni), 0,38 % je Ázijčanov, 0,25 % je inej rasy Hispáncov a Latinskoameričanov je 0,62 %.
V 24,3% domácností boli deti do 18 rokov, v 55,6% žili zosobášení manželia žijúci spolu, v 5,8% žili osamelé ženy. V 24,9% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek je 49 rokov. Na 100 žien pripadá 87,8 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 80,9 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 31 289 $ (ročne), na rodinu 38 125 $. Muži 31 083 $, ženy 22 639 $. Priemerný zárobok na osobu 16 550 $. 4,4% rodín, a 6,3% obyvateľov žilo pod hranicou minima, včítane 5,8% mladistvých a 8,2% starších 65 rokov.
Harrisburg (Nebraska)

Harrisburg je obec v Banner County v štáte Nebraska v USA. Počet obyvateľov je 75 (v roku 2000). Rozloha osady je 13,9 km² (0,6 mi²). Má 31 domácností a 23 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 5,4 ob./km². Rasovo sú obyvatelia z 98,69% belosi, 1,33% udávajú dve a viac rás, 2,67% je Hispáncov, Latinskoameričanov a inej rasy.
V 19,4% domácností boli deti do 18 rokov, v 71% žili zosobášení manželia žijúci spolu, v 3,2% žili osamelé ženy. V 9,7% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek je 49 rokov. Na 100 žien pripadá 127,3 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 110,7 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 47 083 $ (ročne), na rodinu 50 625 $. Muži 43 750 $, ženy 11 563 $. Priemerný zárobok na osobu 19 992 $. 2,7% obyvateľov žilo pod hranicou minima, ale žiadna rodina, žiadni ľudia starší 65 rokov ani žiadni mladiství.
Zoznam litoměřických biskupov

Úplný zoznam diecéznych litoměřických biskupov od vzniku diecézy až do teraz.
Oktet (atóm)

Oktet je skupina 8 elektrónov vo valenčnej vrstve atómu. Ak má atóm oktet (8 elektrónov vo valenčnej vrstve), má najstabilnejšiu formu.
Darfield

Darfield môže znamenať:
Bergamo (mesto)

Bergamo je talianske mesto v regióne Lombardsko, hlavné mesto rovnomennej provincie. Leží asi 40 km severovýchodne od Milána v predhorí Alp. Má rozlohu a 120 694 obyvateľov. 
Mesto sa skladá z dvoch častí: "Città alta" (horné mesto), stredoveké mesto na vrcholu kopce obklopené obrannými stenami zo 17. storočia a "Città bassa" (dolné mesto), založené začiatkom 20. storočia. Obidve časti mesta sú spojené cestou. Najlepší a najpraktickejší spôsob, ako sa dostať do horného mesta, je použiť lanovku, ktorá premáva celý týždeň.
Medzinárodná doprava je zabezpečená letiskom Orio al Serio.
V Bergame hráva svoje domáce zápasy tím talianskej Serie A Atalanta Bergamo.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Darfield (Nový Zéland)

Darfield je mesto na južnom ostrove na Novom Zélande. Počet obyvateľov je 1 362 (2001).
Lingua franca (dorozumievací jazyk)

Lingua franca je neformálne označenie:
Jazyk sa stáva dorozumievacím jazykom („lingua franca“) zvyčajne vtedy, ak ho používa národ, ktorý má v danom období výsadné postavenie. V minulosti to boli gréčtina alebo latinčina, neskôr francúzština. V súčasnosti je to hlavne angličtina. Vo veľkej časti Afriky je to swahilčina.
Guernica (Picasso)

Guernica je obraz Pabla Picassa, inšpirovaný svedectvom Picassa pri bombardovaní španielskeho mesta Guernica nacistickým Nemeckom 26. apríla 1937 počas Španielskej občianskej vojny. 
Vzdušný útok zničil celé mestá a zabil veľké množstvo ľudí. Mnohým toto veľké plátno stelesňuje nehumánnosť, brutalitu a zúfalstvo vojny. Maľovanie obrazu bolo zachytené sériou fotografií Picassovou najznámejšou milenkou, Dorou Maar, ktorá bola sama uznávanou umelkyňou. Guernica visela v newyorskom Múzeu moderného umenia mnoho rokov; podľa dohody s Picassom sa plátno nemalo vrátiť do Španielska, kým sa tam neobnoví demokracia. V roku 1981 sa Guernica vrátila do Španielska a bola vystavená v Casón del Buen Retiro. V roku 1992 sa maľba stala jednou z atrakcií Madridského múzea Reina Sofía po jeho otvorení.
Ftáčnik

Ftáčnik je priezvisko, pozri Ftáčnik (priezvisko), napr.:
Catamarca (argentínska provincia)

Catamarca je argentínska provincia. Leží na severozápade krajiny. Hlavným mestom provincie Catamarca je mesto San Fernando del Valle de Catamarca. Catamarca hraničí s provinciami (zo severu, v smere hodinových ručičiek): Salta, Tucumán, Santiago del Estero, Córdoba a La Rioja. Na západe hraničí s Čile.
Pôvod názvu.
Sú dve verzie pôvodu názvu „Catamarca“. Prvá je odvodená z kečuánčiny (Quechua). V ňom znamená "cata" svah a "marca" pevnosť, čo znamená spolu "pevnosť na svahu". Druhá verzia je odvodená z ajmarského jazyka, v ktorom "catan" (malá) a "marca" (mestečko) v spojení dáva "malé mestečko".
Hospodárstvo.
Baníctvo a chov dobytka a oviec tvoria hlavné odvetvia hospodárstva provincie. Ročná produkcia baníctva provincie je zlata, 5 ton striebra a 750 000 ton vápenca. Stavy dobytka sa odhadujú na 200 000 kusov, 100 000 oviec a 150 000 kôz. Ročná produkcia je 7 000 ton hovädzieho mäsa, 5 000 ton jahňaciny ako aj 10 000 ton bravčového mäsa.Z produktov poľnohospodárstva a lesníctva najväčší význam má drevo (orechové), réva, olivy,citrusové ovocie, vlna a tiež tabak.
Turistika je rozrastajúce sa odvetvie hospodárstva Catamarky. Turisti tu nájdu okolo 3 500 miest v hoteloch a iných turistických strediskách. Hlavnou atrakciou pre turistov sú hory a geologické útvary, také ako Antofagasta de la Sierra, Balcones del Valle, zasnežené svahy Aconquije, ako aj Priesmyk San Francisco. Rôzne kultúrne atrakcie sa nachádzajú najmä v hlavnom meste.
Politické rozdelenie.
Provincia je rozdelená na 16 departmentov (po španielsky: departamentos). (V zátvorke je uvedené hlavné mesto departmentu.)
Spiritchaser

Spiritchaser bol posledný štúdiový album Dead Can Dance predtým než sa cesty Brendana Perryho a Lisy Gerrard rozišli. Album vyšiel v roku 1996. Podobne ako album "Into the Labyrinth" je inšpirovaný hudbou rôznych mimoeurópskych kultúr, čerpá hlavne z hudby Afriky a Južnej Ameriky. "Spiritchaser" bol nahratý v "Quivvy Church", v Írsku. Album vyšiel vo formátoch CD a LP.
Melódia skladby „Indus“ sa veľmi podobá melódii piesne Beatles „Within You Without You“, ktorú zložil George Harrison s indickými hudobníkmi. Hoci táto podobnosť nebola zo strany Dead Can Dance zámerná, nakoniec museli požiadať Harrisona o súhlas a vydavateľstvo ešte trvalo na tom, aby Harrison bol uvedený ako spoluautor skladby. 
Autormi obalu sú Chris Bigg a Kevin Westenberg. Vinylová verzia vyšla ako dvojitá LP. 
V roku 1996 dosiahol album 75. miesto v rebríčku Billboard 200 a 1. miesto v rebríčku Top World Music Albums.
Catamarca

Catamarca môže byť:
HDV

HDV môže byť:
Imunita

Imunita môže byť:
Hommage à J.S.Bach / Ulica plná plášťov do dažďa

Hommage à J.S.Bach / Ulica plná plášťov do dažďa je prvý singel slovenskej art rockovej skupiny Collegium musicum. Táto nahrávka bola vyrobená v júli 1970 v štúdiu vtedajšieho Česko-slovenského rozhlasu v Brne a následne vydaná vo vydavateľstve "Panton" ako 7" EP. Témy zo skladby sú prebraté z kompozície „Sarabande con partite“ BWV 990 od Johanna Sebastiana Bacha.
K popularite skladby „Hommage à J. S. Bach“ (bola neoficiálnou zvučkou Collegia) prispela to, že bolo niekoľko rokov zvučkou relácie Slovenskej televízie "Nad listami divákov" a pod týmto názvom ju aj mnoho divákov poznalo.
V hitparáde vydavateľstva Panton sa dostala na piate miesto.
V roku 1991 tento singel vyšiel v reedícii spolu s LP "Collegium Musicum" a dvojalbumom "Konvergencie" na dvojitom CD albume pod názvom "Konvergencie". 
V roku 2007 bolo toto EP spolu s LP "Collegium Musicum" digitálne remastrovaný a vydaný na spoločnom CD pod názvom "Collegium Musicum".
Michael Kocáb toto EP zaradil medzi svojich 10 najobľúbenejších klávesových nahrávok.
Dialga

Dialga je fiktívna bytosť z japonského seriálu Pokémon.
Typ: 
Schopnosť () : 
Generácia: 
Štatistiky:
Výskyt:
Lingua franca

Lingua franca môže byť:
Lingua Franca je časopis, pozri Lingua Franca (časopis)
Lingua franca (pidžin)

Lingua franca (tal. „franský jazyk“) je mŕtvy pidžin, ktorým sa v stredoveku a novoveku (do 19. storočia) hovorilo ako dorozumievacím jazykom (najmä v obchode) v Stredomorí, najmä na južnom a východnom brehu Stredozemného mora. Išlo v predovšetkým o zmiešaninu taliančiny a (menej) španielčiny s arabčinou, ale jazyk obsahoval aj prvky gréčtiny, turečtiny, francúzštiny a maltčiny. V podstate išlo o románsky jazyk.
Oktet

Oktet môže byť:
Guernica

Guernica môže byť:
Trstianka

Trstianka môže byť:
Ďurkovský potok

Ďurkovský potok môže byť:
Biomatematika

Biomatematika alebo matematická biológia je interdisciplinárna oblasť akademického štúdia, ktorej cieľom je modelovať prirodzené biologické procesy pomocou matematických techník a nástrojov. Má praktické aj teoretické aplikácie v biologickom výskume.
Význam.
Aplikácia matematiky v biológii má dlhú históriu, ale len v súčasnosti nastal veľký záujem o túto oblasť. Niektoré príčiny toho sú:
Oblasti výskumu.
Nasleduje zoznam niektorých oblastí výskumu v biomatematike a linky na súvisiace projekty na rozličných univerzitách. Tieto príklady sú charakterizované komplexnými, nelineárnymi mechanizmami a začína byť jasnejšie, že výsledku týchto interakcií možno porozumieť len pomocou matematických a výpočtových modelov. Pre širokú diverzitu obsiahnutých špecifických znalostí sa biomatematický výskum často realizuje v kooperácii medzi matematikmi, fyzikmi, biológmi, doktormi, zoológmi, chemikmi atď.
Populačná dynamika.
Populačná dynamika je tradične dominantná oblasť biomatematiky. Práca v tejto oblasti sa datuje do 19. storočia. Lotkove-Volterrove rovnice „dravec-korisť“ sú známym príkladom. Za posledných 30 rokov populačnú dynamiku doplnila evolučná teória hier, ktorú od začiatku vyvíjal John Maynard Smith. Pod touto dynamikou, evolučné biologické koncepty môžu dostať deterministickú matematickú formu. Populačná dynamika sa prelína s inými aktívnymi oblasťami výskumu v biomatematike: matematická epidemiológia, štúdium infekčných ochorení postihujúcich populácie. Rozličné modely šírenia vírusov boli navrhnuté a analyzované, a poskytujú dôležité výsledky, ktoré môžu byť aplikované pri rozhodnutiach o zdravotných koncepciách.
Modelová bunka a molekulárna biológia.
V tejto oblasti nastal rozmach pre rastúci význam molekulárnej biológie.
Matematické metódy.
Model biologického systému sa konvertuje do systému rovníc, i keď slovo 'model' sa často používa ako synonym so systémom korešpondujúcich rovníc. Riešenie rovníc, analytickými alebo numerickými prostriedkami, popisuje ako sa biologický systém správa v čase alebo v rovnováhe. Je mnoho rozličných typov rovníc a typ správania, ktorý sa môže vyskytnúť, závisí od modelu i od použitých rovníc. Model často robí predpoklady o systéme. Rovnice tiež môžu robiť predpoklady o povahe toho, čo môže nastať.
Nasleduje zoznam matematických opisov a ich predpokladov.
Deterministické procesy (dynamických systémov).
Fixné zobrazenie medzi počiatočným a konečným stavom. Začínajúc od počiatočného stavu a pohybujúc sa dopredu v čase, deterministický proces bude vždy generovať rovnakú trajektóriu a žiadne 2 trajektórie sa v stavovom priestore nepretínajú.
Stochastické procesy (náhodné dynamické systémy).
Náhodné zobrazenie medzi počiatočným a konečným stavom, robiace stav systému náhodnou premennou s korešpondujúcou distribúciou pravdepodobnosti.
Priestorové modelovanie.
Klasickou prácou v tejto oblasti je článok o morfogenéze nazvaný "Chemické základy morfogenézy (The Chemical Basis of Morphogenesis)", ktorý v roku 1952 publikoval Alan Turing v časopise Philosophical Transactions of the Royal Society.
Arizona (rozlišovacia stránka)

Arizona môže byť:
Klerik

Klerik môže byť:
Zoznam najväčších miest Európskej únie

Toto je zoznam 84 najväčších miest Európskej únie v roku 2016, zoradený podľa počtu obyvateľov vnútri oficiálnych hraníc mesta.
Hlavné mestá sú zobrazené tučným písmom.
Bohumil Kubišta

Bohumil Kubišta (* 21. august 1884, Vlčkovice – † 27. november 1918, Praha), bol český maliar, grafik a výtvarný kritik.
Životopis.
Od roku 1903 študoval na Umeleckopriemyselnej škole v Prahe, už nasledujúci rok prešiel na Akadémiu výtvarných umení do ateliéru Vlaha Bukovaca. Ani tam dlho nevydržal a z akadémie odišiel. 
Krátko cestoval - do Florencie a do Paríža. Zúčastnil sa oboch výstav Osmy v rokoch 1907–1908. Z existenčných dôvodov vstúpil do armády, kde pôsobil ako dôstojník delostrelectva v chorvátskej Pule. Krátko po konci prvej svetovej vojny zomrel na španielsku chrípku.
Dielo.
Zo začiatku boli jeho diela neskoroimpresionistické, neskôr prešiel ku kubizmu, postupne bol ovplyvňovaný fauvizmom a futurizmom.
Žrebec

Žrebec je dospelý samec jednoprstých príslušníkov čeľade koňovité a ich krížencov. V prípade koňa je to samec od veku asi 3 rokov.
Kobyla

Kobyla môže byť:
Žriebä

Žriebä je samčie alebo samičie mláďa jednoprstých predstaviteľov čeľade koňovité a ich krížencov.
Remonta

Remonta alebo remontný kôň je pojem pôvodne z oblasti vojenstva, dnes používaný aj všeobecnejšie, ktorý znamená:
Ovca domáca

Ovca domáca alebo ľudovo či staršie ovca (lat. "Ovis aries", synonymá pozri nižšie) je druh či poddruh z rodu ovca. Je to významné hospodárske zviera v svetovom i slovenskom poľnohospodárstve, hlavne v podhorských a horských oblastiach s vysokým zastúpením lúk a pasienkov. Hlavnými produktmi chovu oviec sú mäso a mlieko, vedľajšími produktmi sú vlna, rohovina, koža, vlnotuk a ovčí hnoj.
Názvy.
Tento druh/poddruh sa v systéme ovcí začleňuje rôzne:
Pozri aj ovca (Ovis).
Odborné názvoslovie.
Samica sa nazýva "bahnica" (alebo "ovca" v užšom zmysle), samec je "baran", mláďa je "jahňa" (samčie "baránok", samičie "jahnička"). Mladá ovca pred prvým oplodnením sa nazýva "jarka" alebo "jahnica". Gravidita ovce sa v zootechnike nazýva "kotnosť" a pôrod "okotenie". Obdobie tvorby mlieka po okotení je "laktácia". Maštaľ na celoročný chov oviec, alebo len na zimné ustajnenie, sa nazýva "ovčiareň"; letné ustajnenie na pastvinách sa uskutočňuje v "košiaroch" a nazýva sa "košiarovanie".
Fylogenéza.
Ovca domáca je pravdepodobne polyfyletického pôvodu, to znamená, že má predkov vo viacerých divých druhoch oviec. Divé formy oviec sú veľmi variabilné a tvoria veľa miestnych variet. Za predkov domácich oviec sú považované nasledovné druhy: muflóny, kaspická stepná ovca (archar) a skupina vysokohorských oviec, z nich predovšetkým argali.
Ovce sú blízko príbuzné s kozami, od ktorých sa odlišujú slznými jamkami, paznechtovými žľazami a tvarom a postavením rohov. Rohy oboch pohlaví kôz a oviec sú na báze šošovkovitého prierezu. Avšak rohy baranov majú trojboký prierez.
Plemená oviec.
Podľa jemnosti vlny delíme plemená na:
Podľa úžitkového smeru delíme plemená na: 
Chov oviec na Slovensku ohrozuje vlk.
Najväčšie škody na ovciach spôsobuje vlk dravý. S rastúcim počtom vlka dravého od roku 2008 rastie počet usmrtených oviec. Po roku 2020 je populácia vlka dravého na Slovensku viac ako 700 jedincov . Podľa chovateľov oviec pre nekontrolovateľný nárast počtu vlka hrozí, že mnoho pastierov bude musieť ukončiť chov, nakoľko škody spôsobené premnožením vlka dravého sú pre nich likvidačné .
USS California (BB-44)

USS California (BB- 44) bola prvá jednotka triedy Tennessee námorníctva USA. Bola piatou loďou nesúcou meno "USS California". Pomenovaná bola v súlade s doktrínou USA po jednom zo spolkových štátov USA, konkrétne po Kalifornii. Mala jedinú sesterskú loď USS Tennessee (BB-43).
Stavba.
Kýl bol založený v lodeniciach Mare Island Navy Yard v Kalifornii 25. októbra 1916. Na vodu bola spustená 20. novembra 1919 a US Navy si ju prevzala 10. augusta 1921.
Pohon a pancierovanie.
Pohon zabezpečovalo 8 kotlov Bureau Express, ktoré poháňali 4 turbíny Curtis a výsledný výkon bol 28 500 ks. Maximálna rýchlosť lode bola 21 u..
Bočný pancierový pás, 343 mm. Systém pancierovania bol „všetko alebo nič“, tz. hlavné a životne dôležité časti chránil silný pancier, kým menej dôležité časti boli chránené slabo. Paluba bola chránená dvoma pásmy panciera a to prvý v hrúbke 86 mm a druhý 38 mm. 
Výzbroj.
Hlavná výzbroj pozostávala z dvanástich diel kalibru 365 mm (14"/50 cal) v štyroch trojhlavňových vežiach (dve vpredu, dve vzadu). Pomocnú výzbroj tvorilo štrnásť diel kalibru 127 mm (5"/51 cal) uložených v kazematách po sedem na každej strane.
Služba.
V dvadsiatich a tridsiatich rokoch 20. storočia slúžila v námorníctve väčšinou ako vlajková loď. Od roku 1940 sa jej základňou stal Pearl Harbor.
Vypuknutie vojny (Pearl Harbor).
V osudný deň 7. decembra 1941 kotvila v najjužnejšej časti kotvišťa spolu s ostatnými vojnovými loďami, keď Japonci začali letecký nálet. Loď v tom čase ešte nestihla podstúpiť nevyhnutnú kontrolu materiálu a vodotestnosti aj v dôsledku toho utrpela pri zásahu ťažké poškodenia. Prvá bomba explodovala v podpalubí zabila pri tom 50 mužov. Druhá pretrhla plátovanie v prednej časti. Aj napriek hrdinskému úsiliu udržať ju nad vodou sa California vnorila do bahna odkiaľ jej prečnievala len nadstavbová paluba. Útok na túto loď si celkovo vyžiadal 98 mŕtvych 61 zranených. 
Rekonštrukcia a prestavba.
Cesta Californie sa týmto neskončila. Už v marci 1942 bola odtiahnutá z plytčiny a podstúpila rozsiahlu rekonštrukciu. Pri modernizácii boli odstránené kazematy a ich výzbroj, ktoré sa už dávnejšie ukázali ako neúčinné ak hladina mora nebola pokojná. Miesto tejto výzbroje boli nainštalované protilietadlové kanóny kalibru 127 mm. Stožiare boli odstránené a miesto dvoch komínov bol postavený jeden väčší.
Vojna.
Po dvojročnej prestávke sa od januára 1944 zúčastnila niekoľkých operácií (kľúčová úloha v bitke o záliv Leyte, bitka o ostrov Saipan). 6. januára počas pobrežných bombardovacích operácií bola zasiahnutá pilotom kamikadze, výsledok 44 zabitých a 155 zranených, Po zásahu ešte dva týždne podporovala vylodené jednotky kým odplávala do USA na nevyhnutnú opravu. Znova sa do bojov proti Japonsku zapojila až pri bojoch o Okinawu v júni 1945. Jednotka bola prítomná pri oficiálnej kapitulácii Japonska, odkiaľ odplávala Indickým oceánom do Atlantiku.
Dohra.
Ukotvená bola vo Philadelphii (v Pensylvánii) Od 7. augusta 1947 bola pre neschopnosť konkurovať moderným plavidlám uložená do rezervy, 10. júla 1959 vyradená a ten istý rok predaná do šrotu.
San Luis (argentínska provincia)

San Luis je provincia na stredozápade Argentíny. Hraničí na severe s provinciou La Rioja, na východe s provinciou Córdoba, na juhu s provinciou La Pampa, a na západe s provinciami Mendoza a San Juan.
Administratívne rozdelenie.
Provincia je rozdelená na 9 departmentov:
Sevilla

Sevilla je finančné, kultúrne a umelecké hlavné mesto južného Španielska. Je to hlavné mesto Andalúzie a provincie Sevilla. Má rozlohu a 704-tisíc obyvateľov. V celej zastavanej oblasti žije vyše milión obyvateľov a v metropolitnej oblasti, spolu so satelitnými mestami, 1,3 milióna obyvateľov. Tvorí štvrtú najväčšiu metropolitnú oblasť v Španielsku.
Palermo

Palermo je hlavné mesto autonómneho regiónu Sicília v Taliansku a hlavné mesto provincie Palermo. Má rozlohu a 655 972 obyvateľov.
Mesto založili Feničania a Gréci ho nazývali Panormos. Bolo hlavným oporným bodom Kartága na Sicílii, až kým ho v roku 254 pred Kr. nedobyli Rimania. V roku 535 východorímsky vojvodca Belisar oslobodil Palermo spod nadvlády Ostrogótov a mesto potom zostalo v Byzantskej ríši až do roku 830, kedy sa ho zmocnili Saracéni. Po nich nasledovali od roku 1072 Normani, od roku 1194 Hohenstaufovci, po nich prišiel v roku 1266 francúzsky rod Anjuovcov, ktorých vládu v roku 1282 ukončilo ľudové povstanie tzv. Sicílske nešpory. Potom Palermo prešlo pod aragónsko-španielsku správu, v 18. storočí pripadlo Bourbonovcom a nakoniec 27. mája 1860 ho oslobodil Giuseppe Garibaldi. 
Mesto je sídlom univerzity a arcibiskupského úradu.
Malaga

Malaga alebo Málaga je prístavné mesto v južnom Španielsku v Andalúzii. Má rozlohu a takmer 600 tisíc obyvateľov. V celej zastavanej oblasti žije 814 tisíc obyvateľov a v metropolitnej oblasti okolo 1,274 milióna.
Slančík

Slančík môže byť:
Byšta

Byšta môže byť:
Izra

Izra môže byť:
Malá Izra

Malá Izra môže byť:
Bózsva

Bózsva môže byť:
Hnilec

Hnilec môže byť:
Športová kynológia

Športová kynológia je kynologická disciplína športového charakteru, ktorej účastníkom je dvojica: psovod so svojim psom. 
Športová kynológia vznikla z pracovnej (služobnej) kynológie, jej účelom však nie je výcvik psa priamo pre služobné práce, ale pre dosahovanie športových úspechov. Súťaží sa však v disciplínach vychádzajúcich zo služobnej kynológie a používa podobné výcvikové metódy. Vo všeobecnosti sú však výcvikové metódy pri športovej kynológii mäkšie.
Disciplíny.
Športová kynológia pozostáva z troch hlavných disciplín:
Pachové práce.
Stopa je hlavnou disciplínou, ktorú zaraďujeme do pachových prác. Cieľom tejto disciplíny je nájsť a sledovať ľudskú stopu a následne vyhľadať a označiť predmety, ktoré sa na stope nachádzajú. Na začiatku (u psa začiatočníka) sa vypracováva tzv. "vlastná stopa", čiže stopa psovoda. Neskôr, u psov zdatnejších, sa vypracováva tzv. "cudzia stopa", čiže stopa neznámeho človeka. S rastúcou obtiažnosťou sa stopa predlžuje, pridávajú sa lomy a zákruty, zťažuje sa terén a predlžuje sa čas medzi položením a vypracovaním stopy. Ostatné disciplíny pachových prác zahŕňajú rozlišovanie a označovanie predmetov a vyhľadávanie predmetov na voľnom priestranstve.
Poslušnosť.
Poslušnosť je základnou kynologickou disciplínou v akomkoľvek kynologickom športe alebo pracovnom obore. Okrem športovej kynológie sa cvičí napríklad aj v poľovnej kynológii - aj keď s obmenami. Základným cieľom tejto disciplíny je ovládateľnosť psa psovodom. Pes musí dokonale zvládnuť chôdzu pri nohe, privolanie, odloženie, aport, prekážky, a podobné cviky.
Obrana.
Obrana je disciplína, ktorá sa obvykle cvičí len u špecifických (služobných) plemien. Jej účelom je, aby vedel pes účinne odvrátiť útok vedený na seba alebo svojho psovoda, aby vedel účinne zadržať utekajúceho páchateľa, kontrolovať zverený priestor a vypátrať ukrytého človeka (revír), strážiť zadržaného páchateľa, doprevádzať psovoda so zadržaným páchateľom a podobne. To všetko samozrejme predpísaným spôsobom, s najmenším možným dopadom na zdravie útočníka. Útočníka (resp. ukrytého páchateľa) v športovej i služobnej kynológii simuluje figurant, ktorý je vybavený špeciálnym odevom a ochranným rukávom.
Špeciálne cviky.
Medzi špeciálne cviky je v skúšobnom poriadku zaradené stráženie predmetu psovoda. Ide o cvik, kde cieľom je, aby pes jemu zverený predmet v neprítomnosti psovoda uchránil pred odňatím cudzou osobou.
Skúšky a preteky.
Psovod so psom, ak zvládli výcvik, môžu absolvovať pracovnú skúšku. Na Slovensku sa skúša podľa národného skúšobného poriadku SVV, alebo podľa medzinárodného skúšobného poriadku IGP. Okrem skúšok je možné zúčastniť sa aj pretekov, ktoré sa usporiadúvajú taktiež buď podľa SVV alebo podľa IGP. Organizujú ich väčšinou jednotlivé kynologické kluby.
Slovenský národný skúšobný poriadok pozná skúšky:
"Skúšky OBZ, OB1, OB2 a OB3 sú obsahom samostatného skúšobného poriadku ŽSK pre obedience."
Organizácia.
Športovú kynológiu u nás zastrešuje Zväz športovej kynológie Slovenskej republiky, ktorý je členskou organizáciou Slovenskej kynologickej jednoty.
Los Gigantes

Los Gigantes je skalnatý útvar (útesy) na ostrove Tenerife na Kanárskych ostrovoch v Atlantickom oceáne. Podľa týchto je pomenované aj letovisko nachádzajúce sa v blízkosti. Názov v preklade zo španielčiny znamená "Obri". Skaly sa týčia nad morom do výšky 500 - 800 metrov a jedinou cestou, ako sa dostať do ich blízkosti je loďou po mori. 
Letovisko Los Gigantes má vlastný prístav, od mora chránený betónovou stenou. Pláž s čiernym, sopečným pieskom, ležiaca medzi skalami a prístavom je len niekoľko metrov od množstva reštaurácii a verejným bazénom.
Los Gigantes patrí medzi najnavštevovanejšie turistické atrakcie na ostrove s niekoľkými hotelmi, obchodmi a pekným centrom. Najbližšími susedmi sú ďalšie letoviská Puerto de Santiago a Playa de la Arena. 
Autobusy, veľmi často premávajúce z a do Los Gigantes, spájajú toto miesto s ďalšími dôležitými turistickými strediskami na ostrove ako sú Las Américas a Los Christianos.
Cena Gustáva Reussa

Cena Gustáva Reussa je literárna súťaž o slovensky písanú pôvodnú poviedku žánru science fiction. Pôvodne ju vyhlasoval "Slovenský syndikát autorov fantastiky"; mala 12 ročníkov v rokoch 1991 až 2002. Víťazné poviedky boli uverejňované v zborníku "Krutohlav". V roku 2021 súťaž obnovilo mesto Revúca, ktorého je Gustáv Reuss rodákom.
Súťaž sa volá podľa slovenského spisovateľa Gustáva Reussa, ktorý v roku 1856 napísal román "Hviezdoveda alebo Životopis Krutohlava", kde sa v rámci príbehu o ceste na Mesiac vysvetľujú rôzne astronomické javy. Tento román sa považuje za najstaršie dielo slovenskej sci-fi.
Spolozakladateľom súťaže a predsedom poroty bol teoretik literárnej fantastiky Ondrej Herec. Na rozdiel od väčšiny sci-fi súťaží sa v porote Ceny Gustáva Reussa nachádzali aj literárni odborníci bez zamerania na fantastiku (Dušan Mitana, Kornel Földvári, Peter Jaroš, Andrej Ferko, Peter Uličný a ďalší). Do súťaže sa mohli posielať poviedky s ohraničenou dĺžkou (nanajvýš 1012 normostrán, podľa ročníka).
Viacerí finalisti tejto súťaže neskôr úspešne samostatne publikovali vlastné knihy, napríklad Jozef Girovský, Štefan Huslica, Michal Hvorecký, Miloš Janoušek, Zuzana Mojžišová, Alexandra Pavelková, Juraj Toman.
Štefan Huslica

Štefan Huslica (* 7. január 1974, Nové Zámky – † 17. december 2008) bol slovenský spisovateľ. Písal vedeckofantastické poviedky, často umiestnené do slovenského prostredia (politická fikcia, alternatívne dejiny). Bol členom sci-fi klubu Planéta opíc. Zomrel 17. decembra 2008 (samovražda).
Jeho poviedky sa zaoberajú "dnes aktuálnymi a zložitými problémami – národnostnými rozpormi na Slovensku (Tri farby), prisťahovalectvom a multikultúrnosťou v rámci EU (Hodinár), terorizmom, popkultúrou (Hudba), tieňmi socializmu či nacizmu transponovanými do neradostných alternatívnych svetov (Bodnutie včely, Narodený v Československej socialistickej, Tiene na múroch)."
Poviedky Štefana Huslicu sa opakovane umiestnili vo finále literárnej súťaže Cena Gustáva Reussa a v jej zborníku "Krutohlav": "Tiene na Múroch", "Tri farby" (Krutohlav 1997), "Narodený v Československej socialistickej", "Odpočítavanie" (Krutohlav 1998), "XXL" (Krutohlav 1999), "Hudba", "Jeden deň Denisa Ivanoviča" (Krutohlav 2000). Publikoval aj v časopise "Fantázia": "Prienik" (Fantázia 5), "Kristove nohy" (Fantázia 9), "Kvarteto" (Fantázia 13), "Prelievanie" (Fantázia 22), "Bratislavskij Blues" (Fantázia 34), "Otázka času" (Fantázia 36), "Tradičné hodnoty" (Fantázia 37).
Dielo.
Poviedky:
Knihy:
Street Lethal

Street Lethal je debutový album skupiny Racer X.
Jonathan Togo

Jonathan Frederick Togo (* 25. august 1977, Rockland, Massachusetts, USA) je americký herec. 
V roku 1995 úspešne dokončil štúdium na Rockland High Scool. Na Vassar College vyštudoval divadlo. Na televíznej obrazovke sa objavil hneď v niekoľkých seriáloch ako sú "Special Unit 2", "Sudkyňa Amy", "Právo a Poriadok". Najväčší úspech zaznamenal s filmom "Tajomná rieka" a v seriáli "".