Piccadilly Circus

 
Piccadilly Circus je významný londýnsky dopravný uzol. Nachádza sa v obvode Westminster. Piccadilly Circus bol vybudovaný v roku 1819 kvôli spojeniu Regent Street s obchodnou ulicou Piccadilly. (Samotné slovo „circus“ sa viaže ku kruhovému tvaru námestia.)
V súčasnosti spojuje divadlá na Shaftesbury Avenue, Haymarket, Coventry Street smerom na Leicester Square a Glasshouse Street. Susedstvo s hlavnými nákupnými a zábavnými oblasťami, centrálna pozícia v srdci West Endu a status jednej z najrušnejších dopravných križovatiek činí z Piccadilly Circus obľúbené miesto schôdzok a turisticky príťažlivú atrakciu. 
História.
Piccadilly Circus je spojený s ulicou Piccadilly, hlavnou triedou, ktorá sa prvýkrát spomína v roku 1626 ako Piccadilly Hall, nazvaná podľa domu patriacemu krajčírovi Robertovi Bakerovi. Baker predával rôzne druhy límcov a golierov, ktoré sa označovali názvom „piccadill“. 
V roku 1692 bola ulica známa ako Portugal Street, nazvaná na poctu manželky kráľa Karola II., Kataríny z Braganza. Od roku 1743 sa však opäť začal používať pomenovanie Piccadilly. 
Piccadilly Circus bol vytvorený v roku 1819 ako spojnica s Regent Street, ktorú začali budovať podľa plánov Johna Nasha na pozemkoch lady Huttonovej. Po dokončení Shaftesbury Avenue v roku 1886 stratil Piccadilly Circus svoj kruhový tvar. 
Metro začalo na námestí premávať v roku 1906. Prvé elektronické reklamy sa tu objavili v roku 1910 a do roku 1923 boli nainštalované aj na budove London Pavilion. Dopravné semafory zaviedli na križovatka dňa 3. augusta 1926.
Opis námestia.
Piccadilly Circus je známy predovšetkým kvôli neónovým reklamám upevneným na rohoch budov na jeho severnej strane, Shaftesbury Memorial Fountain so sochou známou ako Eros. Je obklopený niekoľkými významnými stavbami vrátane London Pavilion a Divadla Criterion. Priamo pod povrchom námestia sa nachádza stanica metra na linkách Piccadilly a Bakerloo. 
Neónové reklamy.
Piccadilly Circus bývalo obklopené svetelnými reklamnými tabuľami upevnenými na budovách od počiatku 20. storočia, ale v súčasnosti sú tieto reklamy iba na jednej budove v severozápadnom rohu námestia, medzi Shaftesbury Avenue a Glasshouse Street. Toto územie nie je pomenované (používa sa pre neho občas označenie „Monico“ podľa kaviarne Café Monico, ktorá tu pôvodne sídlila) a jeho vlastníkom je od 70. rokov spoločnosť Land Securities Group.
Pôvodné svetelné reklamy používali farebné žiarovky a neskôr boli nahradené neónovými lampami a pohyblivými svetelnými obrazcami. Neskôr sa začalo s využívaním digitálnych projektorov a na počiatku roku 2000 sa na budove objavili LED displeje. Počet svetelných reklám však postupne klesal z dôvodu zvyšujúcich sa nákladov. 
V roku 2005 zostalo na námestí iba päť svetelných reklamných panelov nad tromi obytnými domami na severnej strane Piccadilly Circus. V roku 2003 spoločnosť Coca Cola nahradila svoj pôvodný reklamný panel a v súčasnosti ho používa spoločnosť Nescafé. Pod reklamou Coca Coly sa nachádzajú reklamy spoločností Sanyo, TDK a McDonald’s. 
Shaftesbury Memorial Fountain.
Shaftesbury Memorial Fountain bola na Piccadilly postavená v rokoch 1892 – 1893 ako pamiatka na dobročinnú prácu Anthony A. Coopera, siedmeho grófa zo Shaftersbury. 
Na vrchole pamätníka je okrídlená socha od londýnskeho sochára a zlatníka Alfreda Gilbretha, oficiálne označované ako "Anjel kresťanskej charity" "(Anteros)", pričom všeobecne je známa ako Eros, podľa mytologického gréckeho boha lásky. Socha anjela je vôbec prvou sochou, ktorú vyrobili z hliníku. V priebehu druhej svetovej vojny bola socha z vrchola pamätníka z bezpečnostných dôvodov odstránená a nahradená reklamnou tabuľou. Sochu vrátili na svoje miesto tri roky po skončení vojny, v roku 1948. Počas 80. rokov došlo k rozsiahlej rekonštrukcii tohto územia pričom bola celá fontána premiestnená zo svojho pôvodného miesta v strede križovatky na juhozápad, kde stojí dodnes. 
Fontána sa stala londýnskou ikonou a je použitá i ako symbol novín "Evening Standard".
Divadlo Criterion.
Budova divadla Criterion stojí na južnej strane Piccadilly Circus. S výnimkou predajne vstupeniek je celé divadlo, s kapacitou sály skoro 600 divákov, umiestnené kompletne pod zemou. Budovu divadla navrhol víťaz súťaže, architekt Thomas Verity, a slávnostne ju otvorili 21. marca 1874. Pôvodný zámer predpokladaj využitie priestoru ako koncertnej siene. 
Od roku 1996 do roku 2005 bolo domovskou scénou súboru Reduced Shakespeare Company.
Na podporu stropov šatní i javiska sú použité masívne stĺpy, takže zo všetkých sedadiel nie je vidieť na javisko. V roku 1883 prebehla prvá modernizácia divadla. Bola vylepšená ventilácia a bolo namontované elektrické osvetlenie. Ďalšia rekonštrukcia prebehla až o sto rokov neskôr, v roku 1989, pričom divadlo opäť sprístupnili verejnosti v roku 1992. 
London Pavilion.
Na severozápadnej strane Piccadilly Circus, na rohu medzi Shaftesbury Avenue a Coventry Street sa nachádza London Pavilion. Prvú budovu tohto mena tu postavili v roku 1859 a bola používaná ako koncertná sieň. V roku 1885, keď bola vybudovaná Shaftesbury Avenue, ktorá viedla naprieč miestom kde stál pôvodný Pavilion. Neskôr bol Pavilion opäť postavený a jeho využitie ako koncertnej sály ostalo zachované. 
V roku 1934 budovu výrazne zrekonštruovali a upravili a využíval ju ako kino. V roku 1986 prebehla ďalšia výrazná rekonštrukcia, pričom bola zachovaná pôvodná fasáda z roku 1885 a budova bola vo vnútri upravená na obchodné centrum. 
V roku 2000 spojili budovu so susedným Trocadero Centre a spoločný komplex získal meno „London Trocadero“. Stavba je v podzemí spojená so stanicou metra Piccadilly Circus. 
Iné významné budovy.
Na 1 Picadilly sídli bývalý vlajkový obchod spoločnosti Tower Records, v súčasnosti vo vlastníctve Virgin Megastore. V podzemí budovy je priamy vstup na stanicu metra. 
Na južnej strane námestia, neďaleko Shaftesbury Memorial Fountain sa nachádza už od roku 1925 predajňa významného predajcu športových potrieb Lillywhites. 
Dopravné spojenie.
Priamo pod povrchom námestia sa nachádza stanica londýnskeho metra Piccadilly Circus. Do prevádzky bola uvedená 10. marca 1906 na trase Bakerloo, neskôr, v decembri toho istého roku bola začatá prevádzka aj na trase Piccadilly. 
Zaujímavosťou je, že stanica je jednou z mála tých, ku ktorým neprislúcha na povrchu žiadna budova a tým pádom sú kompletne umiestnené pod zemou. Východy na povrch sa nachádzajú v každom rohu námestia.