burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Leknotvaré

Leknotvaré ("Nymphaeales") sú rad, združujúci bazálne krytosemenné rastliny. Zástupcovia tohto radu sú vodné, väčšinou trváce byliny, ktoré zakoreňujú na dne stojatých alebo pomaly tečúcich vôd. V pletivách sú časté sklerenchymatické bunky, podľa hviezdovitého tvaru nazývané asterosklereidy. V podzemku majú ataktostélu (podobne ako jednoklíčnolistové rastliny).
Systematika.
Rad "Nymphaeales" patrí spolu s radmi "Austrobaileyales" a "Amborellales" medzi bazálne krytosemenné rastliny, do takzvanej skupiny ANITA. ANITA je parafyletická skupina na báze fylogenetického stromu krytosemenných rastlín.
Systém podľa APG IV je takýto:&lt;br&gt;
rad leknotvaré (Nymphaeales):
Ponímanie čeľadí radu "Nymphaeales" bolo v rôznych botanických systémoch dosť rozličné. Cronquistov systém oddeľoval od leknovitých samostatnú čeľaď "Barclayaceae", Tachtadžanov systém taktiež "Nupharaceae". Do príbuzenstva leknovitých bola klasickými taxonómami vrátane Dahlgrenovho systému radená aj čeľaď rožkatcovité ("Ceratophyllaceae"). V starších verziách systému APG (APG I, APG II) bola čeleď leknovité ponímaná široko (vrátane "Cabombaceae") a ponechaná ako nezaradená do radu v rámci bazálnych dvojklíčnolistových rastlín. Zaujímavú históriu má čeľaď vodniatkovité, ktorá bola v klasickej taxonómii i v systémoch APG I a APG II zaraďovaná medzi jednoklíčnolistové rastliny.
Charakteristika.
Zástupcovia všetkých troch vyššie uvedených čeľadí podľa systému APG IV sú sladkovodné rastliny, zakorenené na dne. Listy sú s výnimkou rodu "Cabomba" celistvé, s ponorenou, plávajúcou alebo ponorenou čepeľou. V dôsledku ekologických nárokov rastlinám druhotne chýbajú podporné pletivá a cievky, ktoré sa vyskytujú len v bazálnej čeľadi vodniatkovité ("Hydatellaceae"). Zvyšní zástupcovia majú v stonke len cievice. Kvety sú s výnimkou rodu "Trithuria" (vodniatkovité) nápadné a rozvíjajúce sa nad hladinou.
Systém APG IV

Systém APG IV je molekulárny fylogenetický systém krytosemenných rastlín z roku 2016. Pre tento systém boli tiež navrhnuté slovenské mená. 
Poznámka: Podobný systém bol navrhnutý pre výtrusné rastliny (PPG I).
Systém.
krytosemenné rastliny (Angiospermae):
Axis

Axis môže byť:
Ježura

Ježura môže byť:
Systém PPG I

Systém PPG I (PPG znamená Pteridophyte Phylogeny Group, t.j. doslova: skupina pre fylogenézu papraďorastov) je fylogenetický systém recentných výtrusných cievnatých rastlín z roku 2016. Výtrusné cievnaté rastliny sa tradične označujú aj ako papraďorasty v najširšom zmysle (lat. Pteridophyta) a pozostávajú z plavúňorastov (lat. Lycopodiopsida) a papraďorastov v nižšie uvedenom zmysle (lat. Polypodiopsida). 
Podobný systém pre krytosemenné rastliny je APG IV - pozri samostatný článok. 
Systém.
Systém konkrétne vyzerá nasledovne (slovenské názvy podľa Mičieta et al. 2018 a Hrabovský et al. 2016, znak / oddeľuje úplné synonymá) :
Tracheophyta (cievnaté rastliny):
Poznámka: Citované slovenské texty (Hrabovský et al. 2016, Mičieta et al. 2018) tu boli použité čisto na uvedenie slovenských ekvivalentov. Systém v nich uvedený nie je priamo systém PPGI, ale len veľmi podobný systém. Napríklad Hrabovský et al. 2016 má (okrem iných odchýlok) namiesto mnohých vyššie uvedených čeľadí podčeľade.
You’re My Heart, You’re My Soul

„You’re My Heart, You’re My Soul“ je debutový singel nemeckej dvojice Modern Talking z ich debutového albumu "The 1st Album". Vydaný bol dňa 29 októbra 1984, a do prvej štyridsiatky nemeckého rebríčka sa dostal dňa 21. januára 1985, do prvej desiatky (na 9. miesto) dňa 28. januára 1985. Na 1. mieste sa v nemeckom rebríčku udržal šesť týždňov a celkovo 25 týždňov bol v tomto rebríčku zahrnutý. V Nemecku za predaj viac ako 250 000 kópií tohto singlu obdržala dvojica Modern Talking zlatú platňu. Takisto obdržala zlatú platňu za predaj viac ako 715 000 kópií v susednom Francúzsku. Skladba „You’re My Heart, You’re My Soul“ je považovaná za najúspešnejší singel dvojice Modern Talking, pričom sa celosvetovo predalo viac ako 8 miliónov jeho kópií.
V roku 1998 bola nahraná reedícia s názvom „You’re My Heart, You’re My Soul“, ktorá vznikla po opätovnom spojení dvojice. Singel v novom balení opäť získal podobný úspech a v Nemecku za predaj viac ako 500 000 kópií získala dvojica Modern Talking platinovú platňu.
Zoznam skladieb.
7" (Hansa 106 884) (BMG) 29.10.1984
12" (Hansa 601 496) (BMG) 29.10.1984
You’re My Heart, You’re My Soul ’98.
„You’re My Heart, You’re My Soul ’98“ je prvý singel z ich siedmeho štúdiového albumu "Back for Good". Je to tiež prvý singel po tom, ako sa dvojica opätovne spojila v roku 1998. Táto verzia je v podstate pôvodnou verziou singlu „You’re My Heart, You’re My Soul“, len v novom balení. Singel bol vydaný v roku 1998 a dostal sa do prvej päťky v Nemecku, Švajčiarsku, Rakúsku, Francúzsku, kým vo Fínsku či Švédsku dosiahol pozície v prvej desiatke.
Ondřej Kepka

Mgr. Ondřej Kepka (* 28. september 1969, Praha) je český herec, režisér, scenárista, moderátor a fotograf, synovec herca Jaroslava Kepku, syn herečky Gabriely Vránovej a Jiřího Kepku, profesora matematiky.
Kariéra.
Začínal ako detský herec od šiestich rokov, účinkoval nielen v detských filmoch, ale aj Československom rozhlase. Mimo iného hral v seriáli "Arabela" a "Arabela sa vracia". Po maturite na gymnáziu vyštudoval najprv herectvo na pražskej DAMU, kde absolvoval v roku 1992, potom študoval réžiu na pražskej FAMU, tu absolvoval v roku 1996. Vystupoval v Divadle pod Palmovkou a v Studiu GAG Borisa Hybnera. Pravidelne moderuje program "Noční Mikrofórum" na Dvojke Českého rozhlasu.
V novembri 2017 sa stal prezidentom českej Hereckej asociácie.
Majstrovstvá sveta v alpskom lyžovaní 2017 – Národná tímová súťaž

Tímová súťaž bola súťaž na Majstrovstvách sveta v alpskom lyžovaní 2017 a konala sa 14. februára 2017.
FIS Celkové postavenie národov.
Zúčastnené krajiny boli nasadené podľa klasifikácie celkového postavenia národov pred majstrovstvami sveta:
Výsledky.
Preteky začali o 12:00.
Mikuláš Beňo

RSDr. Mikuláš Beňo, CSc. (* 12. november 1930, Bošáca) je bývalý slovenský a československý politik Komunistickej strany Slovenska a poslanec Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za normalizácie.
Biografia.
Narodil sa v obci Nová Bošáca (do roku 1950 časť obce Bošáca). Pochádza z maloroľníckej rodiny. Po vyučení pracoval ako krajčír, neskôr v technických a ekonomických funkciách v odevných závodoch Makyta v Púchove. Bol aktívny v mládežníckom hnutí v rámci závodu. Ako člen a organizátor Stachanovského hnutia bol v roku 1950 prijatý za kandidáta a o rok neskôr za člena KSČ.
V roku 1963 a 1971 sa uvádza ako účastník zasadania Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. V rokoch 19681969 bol pracovníkom ÚV KSS, v rokoch 19691970 tajomníkom Krajského výboru KSS pre Stredoslovenský kraj. Pôsobil aj v celoštátnych straníckych štruktúrach. V rokoch 19701971 bol zástupcom vedúceho oddelenia Ústredného výboru KSČ, 19711973 zástupcom vedúceho a v období rokov 19731977 vedúcim sekretariátu generálneho tajomníka ÚV KSČ. Členom Ústredného výboru KSČ ho zvolil XIV. zjazd KSČ, XV. zjazd KSČ, XVI. zjazd KSČ a XVII. zjazd KSČ, pričom v období december 1977 – december 1988 bol členom sekretariátu ÚV KSČ a súčasne tajomníkom ÚV KSČ. V roku 1980 získal Rád republiky.
Po voľbách v roku 1976 zasadol do slovenskej časti Snemovne národov (volebný obvod č. 94 – Nové Zámky, Západoslovenský kraj). Kreslo nadobudol až dodatočne v apríli 1978 po doplňovacích voľbách po tom, co zomrel poslanec Michal Šucha. Mandát obhájil vo voľbách v roku 1981 (obvod Trenčín) a voľbách v roku 1986 (obvod Trenčín). Vo Federálnom zhromaždení zotrval do januára 1990, kedy rezignoval v rámci procesu kooptácií do Federálneho zhromaždenia po nežnej revolúcii.
Never Gonna Give You Up

„Never Gonna Give You Up“ je skladba anglického speváka Ricka Astleyho, vydaná ako singel dňa 27. júla 1987. Text napísala a skladbu produkovala produkčná trojica Stock Aitken Waterman. Skladba bola vydaná ako prvý singel z jeho debutového albumu "Whenever You Need Somebody". Stala sa medzinárodným hitom a v Spojenom kráľovstve sa na 1. mieste v rebríčku UK Singles Chart udržala päť týždňov. Takisto sa následne v spojenom kráľovstve stala najpredávanejším singlom roka. Skladba obsadila 1. miesta v rebríčkoch v ďalších 25 krajinách, vrátane Západného Nemecka a USA.
Počas udeľovania cien Brit Awards v roku 1988 vyhrala v kategórii Best British Single. Skladba je považovaná za signature song Ricka Astleyho a je často hraná v závere jeho koncertov.
Produkcia.
Skladba „Never Gonna Give You Up“ bola nahraná v PWL Studios v Južnom Londýne. Basová linka skladby bola vytvorená pomocou digitálneho syntetizátora Yamaha DX7, kým bicie a zoradenie do postupnosti boli vytvorené cez elektronický hudobný nástroj Linn 9000. Medzi ďalšie nástroje, ktoré boli použité patria analógový syntetizátor Roland Juno 106 a nástroje Yamaha Rev5 a Rev7.
Konstal 111N

Konstal 111N je typ električky vyrobenej podnikom Konstal v poľskom meste Chorzów v roku 1993.
Konštrukcia.
Električky Konstal 111N sú jednosmerné štvornápravové motorové električkové vozne so všetkými hnacími nápravami. Vozidlá majú troje dvere po oboch stranách karosérie, vďaka čomu môže byť spojením dvoch električiek zadnými čelami k sebe (vozne majú iba jednu kabínu vodiča) vytvorená dvojvozňová obojsmerná súprava (obdobný princíp ako u československej električky Tatra T5C5). Sedačky pre cestujúcich sú na pravej strane otočené v smere jazdy, na ľavej strane proti smeru jazdy.
Pôvodne mali električky 111N vzniknúť prestavbou starších vozidiel Konstal 105Na, nakoniec ale boli postavené úplne novo.
Prevádzka.
Vozidlá Konstal 111N vznikli pre potreby dopravcu Tramwaje Śląskie, ktorý prevádzkuje električkovú dopravu v katovickej aglomerácii. V Gliwiciach bol totiž opravovaný železničný viadukt nad električkovou traťou v ulici Zabrskiej. Na „odrezané“ trati bola zavedená kyvadlová doprava práve posuvnými dvojvozovými súpravami električiek 111N.
Celkovo bolo vyrobených šesť vozňov Konstal 111N, všetky sú v majetku spoločnosti Tramwaje Śląskie, kde jazdí v bežnej prevádzke. Dve električky (č. 341 a 342) boli od septembra 2006 do júla 2008 zapožičané do Krakova (tu jazdili s číslami 3501 a 3502), kde boli využívané pri výlukách.
Desireless

Desireless, vlastným menom Claudie Fritsch-Mentrop, (* 25. december 1952, Paríž, Francúzsko) je francúzska speváčka. Medzi rokmi 1986 a 1988 sa jej hitový singel „Voyage, voyage“ umiestnil na vrcholoch hudobných rebríčkov v mnohých európskych a ázijských krajinách, pričom sa predalo viac ako 5 miliónov jeho kópií po celom svete.
Diskografia.
Single.
Z "François":
Z "I Love You":
Z "More Love and Good Vibrations":
The Hooters

The Hooters je americká rocková skupina z mesta Philadelphia. Vo svojej tvorbe kombinuje štýly ako ska, reggae či folk. Najväčší úspech získala skupina v 80. rokoch, vďaka hranosti skladieb „All You Zombies“, „Day by Day“, „And We Danced“ či „Where Do the Children Go“. Skupina svojím vystúpením otvorila Philadelphskú časť benefičného koncertu Live Aid v roku 1985. V 80. rokoch mala skupina značný úspech v Európe, kde hrala na koncerte The Wall – Live in Berlin.
Diskografia.
Vybrané kompilácie.
Poznámky
Viečkovkovité

Viečkovkovité ("Eupomatiaceae") je čeľaď z radu magnóliotvaré ("Magnoliales"). Jediný rod je viečkovka ("Eupomatia").
Charakteristika.
Zástupcovia rodu viečkovka sú kry až stromy s jednoduchými striedavými listami. Kvety sú aromatické, bez okvetia (achlamydeické), ktorého funkciu prebrali biele lupeňovité tyčinky. Gyneceum je apokarpné, semenník polospodný. Plodolisty, ktorých je 13 a viac, sú ponorené v kvetnej čiaškej. V obojpohlavných achlamydeických kvetoch je priestorové oddelenie piestikov a tyčiniek prostredníctvom staminódií – tzv. herkogamia, aby nedochádzalo k samoopeleniu. Plodom je plodstvo bobúľ v zdužinatenej kvetnej čiaške.
Tri druhy jediného rodu sa vyskytujú v Novej Guinei a pri pobreží východnej Austrálie.
Význam.
Sušené plody viečkovky vavrínovej "(Eupomatia laurina)" sa pod menom "bolwarra" používajú v Austrálii k aromatizovaniu zmrzlín a ďalších pokrmov.
Amborelotvaré

Amborelotvaré ("Amborellales") sú monotypický rad s jedinou čeľaďou amborelovité ("Amborellaceae"), jediným rodom amborela ("Amborella") a druhom amborela novokaledónska ("Amborella trichopoda"). Amborela je endemický, fylogeneticky najstarší známy zástupca krytosemenných rastlín. Vyskytuje sa len na Novej Kaledónii.
Charakteristika.
Amborela novokaledónska ("Amborella trichopoda") je dvojdomý, vždyzelený ker alebo nízky strom. Listy sú jednoduché, kožovité, striedavé, v dvoch radoch, bez prílistkov. Okraj listovej čepele je nezreteľne zúbkatý, žilnatina je perovitá. Kvety sú drobné, pravidelné, jednopohlavné, v súkvetiach. Prítomnosť redukovaných orgánov druhého pohlavia v kvetoch dosvedčuje, že kvety boli pôvodne obojpohlavné. Belavé okvetie pozostáva z neustáleného počtu asi 7 až 11 okvetných lístkov. Lupienkovitých tyčiniek je veľa. V samičích kvetoch sú sterilné, redukované na patyčinky. Gyneceum v samičích kvetoch je apokarpné, tvorené 5 až 6 voľnými plodolistami usporiadanými v kruhu. Semenník je vrchný. V každom piestiku je jedno vajíčko. Plodom je plodstvo kôstkovičiek.
Mäkký luh

Mäkký luh je jeden z typov lužného lesa, ktorý sa nachádza na rozhraní vody a lesa nížinných riek. Vytvárajú ho rôzne druhy vŕb ako vŕba biela v nížinách a vŕba krehká v pahorkatinách, domáce druhy topoľov ako topoľ biely a topoľ čierny, tiež jelša lepkavá. Z hospodárskeho hľadiska nemá veľký význam, je považovaný skôr za ochranný les, zabraňujúci erózii brehu. 
Výskyt a stav na Slovensku.
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls1.1 Vŕbovo-topoľové nížinné lužné lesy, biotop Vŕbovo-topoľové lužné lesy (2111100) patriaci do prioritného európsky významného biotopu 91E0 Lužné vŕbovo-topoľové a jelšové lesy.
Hronské noviny

Hronské noviny bol politický a spoločenský časopis, ktorý vychádzal na Slovensku v 20. storočí.
Hronské noviny vychádzali v Banskej Bystrici každú nedeľu (týždenník).
Názov a podnázov časopisu.
Hronské noviny vychádzali v jednotlivých rokoch s rôznymi podnázvami:
Periodicita.
Časopis zanikol 30.12. 1928.
Zvolenské noviny

Zvolenské noviny boli noviny, ktoré vychádzali na Slovensku pred prvou svetovou vojnou. 
Zvolenské noviny bol politicko-spoločenský mesačník, ktorý vychádzal raz mesačne vo Zvolene. 
Ročník X. a XI. mal prílohu Roľnícky radca.
Letopis Matice slovenskej

Letopis Matice slovenskej bol časopis, ktorý vychádzal v Martine v druhej polovici 19. storočia.
Vydavateľské údaje.
Časopis vychádzal v Martine raz ročne, neskôr dva krát ročne. Jeho redaktorom bol Michal Chrástek a Viliam Paulíny-Tóth. Časopis sa najprv tlačil u Karla Goríška vo Viedni, neskôr ho tlačil Ján Škarnicel v Skalici, potom Kníhtlačiarsko-účastinársky spolok v Martine.
Konstal 105Na

Konstal 105Na je poľská električka, ktorá bola vyrábaná medzi rokmi 1979 a 1992 v podniku Konstal v poľskom meste Chorzów. Úzkorozchodná verzia bola označená ako 805Na. Električky 105Na sú najpopulárnejším typom električiek v Poľsku.
Konštrukcia.
Konstal 105Na je jednosmerný motorový električkový vozeň so štyrmi dverami (stredné sú zdvojené). Električka je štvornápravová so všetkými hnacími nápravami.
Typ 105Na vznikol úpravou pôvodnej verzie Konstal 105N, ktorá bola vyrábaná v 70. rokoch 20. storočia. Bolo zmenené umiestnenie prvkov elektrickej výzbroje spod schodov do skrine v zadnej časti kabíny vodiča vozidla, boli tiež zrušené malé predné aj bočné okienka. Z prevádzkového hľadiska bola najdôležitejšou zmenou zapojenie elektromotorov sérioparalelne miesto pôvodného sériového zapojenia, vďaka čomu klesla spotreba elektrickej energie o 12 %. Električky 105Na boli tiež vybavené novými podvozkami.
Počas prevádzky boli električky 105N hojne modernizované (zmeny elektrickej výzbroje, nové čelá, nové dvere, zobojsmernenie vozidla). Na typ 105N (805Na) boli tiež upravované aj staršie električky 105N (805N).
Verzie.
Od 80. rokov 20. storočia vzniklo veľké množstvo najrozličnejších modernizácii električiek 105Na (805Na).
Dezertné víno

Dezertné víno je víno, vyrobené z hroznového alebo ovocného vína, do ktorého sú pridané ďalšie zložky ako: cukor, rafinovaný lieh a byliny. Podiel alkoholu je 1522 objemových %.
Dezertné víno sa nezaraďuje medzi hroznové vína.
Vianočná pošta, Rajecká Lesná

 Vianočná pošta, Rajecká Lesná je aktivita Slovenskej pošty, ktorej predchodcom bolo písanie listov „poštovému“ Ježiškovi.
Vznik.
Vianočnú poštu organizuje Slovenská pošta od roku 1999. Nielen deti, ale aj dospelí môžu posielať svoje vianočné priania Ježiškovi na adresu „999 99 Ježiško“.
Sídlo Vianočnej pošty.
V roku 2003 obec Rajecká Lesná a Slovenská pošta vytvorili spoločný projekt, podľa ktorého sa táto pútnická obec ešte viac zviditeľnila a tým môže prilákať ďalších turistov. Na pošte v Rajeckej Lesnej je nainštalovaná poštová schránka, do ktorej počas celého roka prichádzajú listy pre Ježiška a on im vždy pred Vianocami odpovie. Tak sa stalo, že miestna pošta sa premenila na celoročnú Vianočnú poštu Rajecká Lesná.
Aktivity spojené s Vianočnou poštou.
Každoročne Slovenská pošta pripravuje špeciálne príležitostné pečiatky, ktoré sa používajú na pošte v Rajeckej Lesnej, okrem toho sú vydávané príležitostné poštové známky. Slávnostných akcií spojených s touto udalosťou sa už zúčastnilo mnoho známych osobností, medzi nimi napr. v roku 2014 prezident Slovenskej republiky Andrej Kiska a v roku 2015 majster sveta v cyklistike Peter Sagan.
Čínske národné florbalové družstvo mužov

Čínske národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Čínu v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Čínskej florbalovej federácie (CFF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2017. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 38. miesto.
Súťažne sa prvýkrát predstavilo na ázijsko-oceánskom pohári v thajskom Bangkoku v roku 2017, kde obsadilo pri ôsmich zúčastnených tímoch 6. priečku. Následne sa v roku 2018 zúčastnilo svoje prvej kvalifikácie na MS, na ktorej obsadilo bez bodovania posledné8. miesto.
Filipínske národné florbalové družstvo mužov

Filipínske národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Filipíny v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Filipínskej florbalovej asociácie (PFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2014. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 37. miesto.
Súťažne sa prvýkrát predstavilo na Majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie v roku 2014, kde obsadilo pri štyroch zúčastnených tímoch poslednú priečku. Následne sa v roku 2015 zúčastnilo Hier Juhovýchodnej Ázie, na ktorých obsadilo bez bodovania opäť iba posledné4. miesto. Prvýkrát bodovalo na turnaji Ázijsko-oceánskeho pohára, napriek tomu skončilo z ôsmich zúčastnených tímov opäť posledné.
Simónides z Keu

Simónides () (* cca 557 pred Kr., Keós – † cca 468 pred Kr., Akragas) bol starogrécky lyrický a elegický básnik.
Preslávil sa básňami ospevujúcimi víťazstvo, žalospevmi, hymnami a epigramami. Pokladá sa za objaviteľa mnemotechniky.
Biografia.
Simónides pochádzal z kykladského ostrova Keós. Bol strýkom básnika Bakchylida. Ako básnik pôsobil na mnohých miestach starovekého Grécka, mnoho času strávil na dvore aténskeho tyrana Hipparcha, na dvore macedónskeho kráľa Alexandra I. a v Syrakúzach na dvore tyrana Hieróna I. (asi od roku 476 pred Kr. až do svojej smrti). Ako dvorný básnik skladal často básne, ktoré si u neho mocní objednávali. Simónides si už veľmi skoro získal slávu a uznanie na básnickych súťažiach, kde mal príležitosť, okrem iného, nastúpiť aj ako Pindarov súper. Pokladajú ho často za jedného z prvých „intelektuálov“, lebo ovplýval nadpriemernou schopnosťou vyjadrovania sa a hojnosťou duchovných hodnôt. (hovorilo sa, že bol spoločenský gavalier a šikovný Ión). Rímsky rečník Cicero v "Tuskulských rozhovoroch" uvádza, že Simónides sa ani vo svojom vysokom veku neprestal zaujímať o vedu a umenie. Zomrel okolo roku 468 pred Kr. v Akragante na Sicílii.
Diela.
Simónides ovládal takmer všetky druhy zborovej lyriky. Skladal hymny, skólia, enkómia, epinikiá a elégie, ale preslávil sa hlavne svojimi žalospevmi a náhrobnými epigramami (možno všetky boli zložené pre náhrobné kamene a iné pamätníky). Okrem iných náhrobných nápisov pochádza od neho i epitaf pre Aténčanov padlých v bitke pri Maratóne, ktorý bol viac cenený než epitaf Aischylov, alebo slávny epitaf venovaný Sparťanom, padlým v bitke pri Termopylách.
Simónides napísal aj vyše pol stovky epinikií, oslavných piesní (básní) na víťazov v gymnických hrách, napr. na slávneho krotónskeho siláka Milóna, viacnásobného víťaza v zápasení alebo na boxera Glauka a iných. Z jeho tvorby sa však zachovali už len fragmenty.
Onétorides

Onétorides () môže byť:
Barbara Hershey

Barbara Hershey, vlastným menom Barbara Lynn Herzstein, (* 5. február 1948, Hollywood, Kalifornia, USA) je americká herečka, držiteľka mnohých filmových ocenení a nominácií. Na filmových festivaloch v Cannes bola dvakrát ocenená ako najlepšia herečka vo filmoch "Nesmelí ľudia" ("Shy People") a Rozdelený svet ("A World Apart").
Onétorides (sochár)

Onérotides () bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr.
Grécky sochár Onérotides tvoril zrejme v 4. storočí pred Kr. Od starovekých autorov nemáme o tomto umelcovi žiadne správy a ani z jeho skulpturálnej tvorby sa nič nezachovalo. Počas archeologických vykopávok v Maratóne sa ale našiel nápis s jeho signatúrou na mramorovom podstavci zo sochy, ktorú ako votívny dar venoval inak neznámy Theogenes, syn Gyla z Probalinthosu (démos Probalinthos). Znalci tento nápis datujú do 4. storočia pred Kr.
Indonézske národné florbalové družstvo mužov

Indonézske národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Indonéziu v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Indonézskej florbalovej asociácie (IFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2014. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 39. miesto.
Súťažne sa prvýkrát predstavilo na Majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie v roku 2014, kde obsadilo pri štyroch zúčastnených tímoch bronzovú priečku. Následne sa predstavilo až na turnaji Ázijsko-oceánskeho pohára v roku 2017, kde sa dostalo do semifinále a skončilo napokon na 4. mieste.
Arkesilaos (syn Aristodika)

Arkesilaos () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Arkesilaos, syn Aristodikov, grécky sochár neznámeho rodiska, tvoril pravdepodobne v 1. polovici v 5. storočia pred Kr. O tomto sochárovi a o jeho sochárskom diele nám zanechal správu grécky historik Diogenes Laertios vo svojom spise "O živote a učení slávnych filozofov", kde uvádza: „"Boli ešte traja iní Arkesilaovia: básnik starej komédie, iný básnik, ktorý písal elégie, a sochár, na ktorého zložil Simónides tento epigram:
Tuskegee

Tuskegee je mesto v štáte Alabama v USA. 
V roku 2005 populácia mesta presiahla 11 590 osôb, rozloha mesta je celkovo 40,7 km², z ktorých 1,53% je voda.
Mesto bolo založené v roku 1833. Boli tu vycvičení prví bojoví piloti čiernej pleti slúžiaci v americkom vojenskom letectve počas 2. svetovej vojny. Nasadení boli v bojoch v severnej Afrike a Európe. Lietali v 332. stíhacej skupiny.
Lowell (Massachusetts)

Lowell je mesto v Middlesex County v americkom štáte Massachusetts. V roku 2014 v ňom žilo 109 945 obyvateľov. Je to štvrté najväčšie mesto v Massachusetts a druhá najväčšie v rámci Veľkého Bostonu.
Dejiny.
Oblasť mesta bola osídlena penacookskými Indiánmi. Lowell bol založený v roku 1653, v roku 1836 sa stal mestom. Pomenované je po Francisovi Cabotovi Lowellovi, miestnej osobnosti z obdobia priemyselnej revolúcie.
V meste sídli University of Massachusetts Lowell.
Film noir

Film noir je filmový žáner existujúci v rokoch 1941 – 1958, na vrchole v rokoch 1941 – 1950. 
Film noir je obvykle spájaný s low key čiernobielym vzhľadom založeným na nemeckej expresionistickej kinematografii. Mnohé z príbehov a postáv sú odvodené z detektívnych románov tzv. hardboiled school s postavami charakteristickými svojim cynizmom a necitlivosťou, ktoré sa objavili v USA počas hospodárskej krízy.
Typickými prvkami filmu noir sú detektív, femme fatale a zločin. Postavy sú zvyčajne cynické s drsnými replikami, fajčia cigarety či nosia baloniak. Filmy nesú pesimistickú atmosféru, ktorú režisér vytvára napr. pomocou tmavých siluet postáv, tieňov žalúzií, tmavej nočnej ulice alebo dažďa a hmly. Väčšina scén sa odohráva v interiéri (v hotelových apartmánoch, baroch, reštauráciách, hudobných kluboch, herniach či v luxusných súkromných rezidenciách). Avšak najmä po druhej svetovej vojne (s nástupom docu-noirov) sa dej presunul do exteriéru veľkých miest.
Termín film noir (z francúzštiny "čierny film") prvýkrát použil francúzsky kritik Nino Frank v roku 1946. Vo svojej dobe však nebol používaný a filmy boli za "noir" označené spätne.
Za prvý film tohto žánru je považovaný "Maltézsky sokol" (1941) režiséra Johna Hustona, za posledný "Dotyk zla" (1958) režiséra Orsona Wellesa. Medzi najslávnejšie patria "Laura" (1944), "Sunset Blvd." (1950), "Hlboký spánok" (1946) alebo "Eso v rukáve" (1951).
TýTý

TýTý bola anketa o najobľúbenejšie tváre a relácie televíznych obrazoviek, ktorú od roku 1991 usporadúval časopis "Týdeník Televize". Naposledy bola v apríli 2015 udelená cena za rok 2014.
Vyznamenané osobnosti a relácie získavali pôvodne keramického panáka (do roku 1993), neskôr zakrivené zrkadlo (1994-2014) z dielne Kurta Gebauera.
Dejiny.
TýTý predchádzala v roku 1990 podobná anketa. Volala sa "Mám rád" a uvádzal ju Ondřej Havelka. Cenou bol pavúčik Pavla Švába. Pred rokom 1989 usporadúval týždenník "Československá televize" anketu o populárnej osobnosť televíznej obrazovky, víťaz dostával "Televíznu roľničku". Samostatnou anketu Anno o najpopulárnejšie osobnosť či relácia vlastného televízneho vysielania organizuje TV Nova. V roku 2016 bola anketa vyhlasovateľom "Bauer Media" do odvolania pozastavená.
Kategória.
Zoznam odovzdávaných ocenenie TýTý.
Trollhättan

Trollhättan je švédske mesto v rovnomennej obci a tiež jedno z dôležitých miest provincie Västra Götaland, pričom leží asi 75 km severne od hlavného mesta tejto provincie a druhého najväčšieho mesta vo Švédsku - Göteborgu. V roku 2010 tu žilo 46 4570 obyvateľov.
Dejiny.
Mesto bolo založené na rieke Göta v blízkosti Trollhättanských vodopádov. Prvá písomná zmienka je z roku 1413. V meste vznikla spoločnosť Vattenfall, ktorá začala priemyselný rozmach mesta a dodnes sú v meste dve jej vodné elektrárne - Olidan a Håjum. Vďaka tomu dostalo mesto štatút mesta roka 1916. V meste tiež sídlia spoločnosti ako SAAB - Svenska Aeroplan Aktiebolaget alebo Volvo Aero.
Etymológia názvu.
Názov mesta pravdepodobne pochádza zo severských bájí, pretože ľudia si mysleli, že v neďalekej rieke Göta a vodopádoch žijú trollovia a ostrovčeky v rieke sú ich kapucne, a preto názov mesta znamená niečo ako trollia kapucňa či čiapka.
Pisón z Kalaureie

Pisón () bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
Sochár Pisón, rodák z troizénskej Kalaureie, bol žiakom sochárskeho majstra Amfióna a učiteľom Damokrita zo Sikyónu. Tvorbu tohto umelca datujú do rozhrania 5. a 4. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojom diele "Cesta po Grécku" uvádza, že bol autorom sochy veštca Agia (Agias veštil Lysandrovi, veliteľovi spartského loďstva), ktorú videl medzi votívnymi darmi Sparťanov v Delfách.
Sparťania po víťazstve nad Aténami pri "Aigospotamoi" ("Kozích riečkach") v roku 405 pred Kr. postavili v Delfách pamätník, ktorý bol jeden z najväčších ( dlhý) a najbohatších na sochy (38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a nápisov.
Amfión (sochár)

Amfión () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Sochár Amfión, syn Akestora z krétskeho mesta Knóssos, sa vyučil u sochárskeho majstra Ptolicha z Aiginy a neskôr bol učiteľom Pisóna z Kalaureie. Činnosť tohto umelca sa datuje približne do polovice 5. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom súsošia z bronzu, ktoré videl medzi votívnymi darmi v Delfách: „"Kyrénčania uložili v Delfách ako dar sochu Batta na voze, podobu onoho muža, ktorý ich na lodiach priviedol z Théry do Líbye. Vozatajom na korbe je Kyréné, na voze samom stojí Battos, ktorý korunuje Libyu. Súsošie zhotovil Akestorov Amfión z Knóssu."“
Niektorí znalci umenia sa medzi jeho diela pokúsili pripísať, ale nesprávne, "Vozataja delfského", niektoré reliéfy na chráme "Héfaisteióne" v Aténach a dve rímske kópie hláv Batta, ktoré sa ale štýlom zhotovenia približujú skôr k práci Miróna.
Ménofantos

Ménofantos () bol grécky sochár v 1. storočí.
Grécky sochár Ménofantos je autor najznámejšej kópie sochy Afrodity, ktorá je adaptáciou Praxitelovej Afrodity Knidskej, zhotovenej v polovici 4. storočia pred Kr. Ménofantova Afrodita je ale priama kópia tej, ktorá stála kedysi v Tróade, majúcej ten istý postoj, s tým rozdielom, že pravá ruka je bližšie k prsiam a prostredný prst sa dotýka stredu prsníka, zatiaľčo ľavá ruka drží rúcho. Autorstvo tejto Afrodity, datovanej do 1. storočia, potvrdzuje signatúra vytesaná na podstavci:
Toto veľdielo, považované za jedno z najkrajších ženských sochárskych aktov, bolo objavené v roku 1787 v kostole San Gregorio al Celio v Ríme, založeného na svahu pahorka Celio, pápežom Gregorom I. okolo roku 580. Dnes je uložené v Museo Nazionale Romano (v Národnom múzeu v Ríme).
Tektaios

Tektaios () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
Tektaios, syn Dionysa, bol žiakom sochárskych majstrov Dipoina a Skyllida a neskôr učiteľom Kallóna z Aiginy. Tento umelec neznámeho pôvodu tvoril približne v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že spolu so svojim bratom Angeliónom zhotovili sochu boha Apolóna (zrejme tzv. chryselefantinovou technikou) na ostrove Délos: „"Angelión a Tektaios, synovia Dionysa, ktorí zhotovili pre Délčanov Apolóna, vytvorili na jeho ruky tri Charitky. Rovnaký počet týchto bohýň majú tiež Aténčania pri vchode na Akropolu;
vykonávajú pri nich slávnosť verejnosti neprístupnú."“
Podobizeň tejto sochy bola zobrazená na aténskych bronzových minciach. Na ostrove Délos boli objavené fragmentárne nápisy z neskorších storočí, obsahujúce aj inventár chrámu, ktorý podľa znalcov zrejme uvádzajú i túto sochu. Podľa kresťanského spisovateľa Athénagora boli bratia Tektaios a Angelión aj autormi sochy bohyne Artemidy.
Piotr Nikolajevič Šironin

Piotr Nikolajevič Šironin (* 12. júl, 1909, Kirs, Ruská ríša - † 30. jún 1968, Kirs, Sovietsky zväz) bol sovietsky dôstojník, ktorý sa vyznamenal v obranných bojoch tretej bitky o Charkov. Jeho oddiel o sile 25 mužov pri ukrajinskej obci Taranovka zastavil nemecký postup a zničil 16 tankov a asi 100 nepriateľských vojakov. Za odvahu a vynikajúce velenie svojej jednotky bol vyznamenaný titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Po demobilizácii sa vrátil k svojmu pôvodnému povolaniu učiteľa.
Život.
Narodil 12. júla 1909 v Kirse v malom meste vo vtedajšej Viatskej gubernii v rodine robotníka. Vyštudoval pedagogický inštitút a stal sa učiteľom, neskôr riaditeľom školy. V marci 1942 vstúpil do Červenej armády a v Leningrade absolvoval vojenské pechotné učilište. V januári 1943 sa stal veliteľom čaty 78. gardového streleckého pluku 25. gardovej streleckej divízie 6. armády Juhozápadného frontu. 
Počas tretej bitky o Charkov dostal za úlohu brániť s 24 mužmi svojej čaty železničný prejazd pri Taranovke. Nemci nasadili na tomto úseku proti hŕstke jeho mužov desiatky tankov a obrnených vozidiel s pechotou. „Široninovci“ odrazili päť nepriateľských útokov a zničili 16 tankov a zlikvidovali viac než 100 nemeckých pešiakov. Svoje pozície neopustili a prinútili Nemcov ich pozície obísť. Z 24 mužov čaty zostalo nažive len päť, medzi nimi i veliteľ poručík Šironin.
18. mája 1943 bola poručíkovi P. N. Široninovi a všetkým mužom jeho čaty udelená Zlatá hviezda Hrdinu ZSSR, z toho devätnástim z nich in memoriam. Na front sa už Šironin nevrátil. Po prepustení z nemocnice odišiel ako invalida do zálohy a vrátil sa k svojmu civilnému povolaniu učiteľa. Zomrel 30. júna 1968 v rodnom mestečku Kirs.
Ocenenie.
Na železničnej stanici v Taranovke, ktorá dnes nesie meno Šironina stojí pamätník 24 hrdinov ako spomienka ich legendárnych činov.
Ranná show (televízia)

Ranná show alebo ranná šou (z angl. "morning show") je typ televíznej relácie, ktorá sa vysiela v priamom prenose v ranných hodinách, spravidla medzi 06:00 a 08:00 (zriedkavo už od 04:00 a až do 10:00). Ranná show má charakter infotainmentu, to znamená, že kombinuje spravodajstvo a publicistiku so zábavnými prvkami a teda tzv. "hard news" (správy z politiky a svetového diania, finančné a trhové správy, správy zo športu, predpoveď počasia, príp. aj správy o aktuálnej dopravnej situácii, ako aj s týmito oblasťami súvisiace rozhovory a komentáre) s tzv. "soft news" (napr. správy, reportáže, rozhovory a pod. týkajúce sa umenia a kultúry, životného štýlu, voľnočasových aktivít, cestovania, varenia a pod.). Relácia má široké cieľové publikum.
Za prvú rannú show na svete možno pokladať "Three To Get Ready", ktorá bola vysielaná na lokálnej televíznej stanici WPTZ (dnes KYW-TV) v Philadelphii v Pensylvánii v rokoch 19501952. Show pripravoval komik Ernie Kovacs a mala charakter prevažne zábavnej relácie kombinovanej so spravodajstvom. Najstaršou nepretržite vysielanou rannou show je "Today", ktorá bola prvýkrát uvedená 14. januára 1952 na americkej televíznej stanici NBC. Na jej realizácii sa pričinil najmä vtedajší viceprezident televízie Sylvester Weaver, ktorý od 30. rokov 20. storočia pôsobil v rozhlase a svoje rozsiahle skúsenosti z tohto média uplatnil po príchode na pôdu televízie v roku 1949.
Ranná show

Ranná show alebo ranná šou môže byť:
Infarkt

Infarkt (iné názvy: ischemická nekróza; staršie: mŕtvica, porážka; nesprávne (bohemizmus): "záhať"; hovorovo expresívne: šľak; lat. "infarctus") je rýchle ohraničené odumretie (nekróza) tkaniva či orgánu v dôsledku (sub)akútneho, absolútneho zastavenia prekrvenia daného miesta majúceho za následok nedostatok prísunu kyslíka (ischémia), spravidla z dôvodu uzavretia zásobovacej tepny.
Uzavretie tepny môže spôsobiť napríklad ateróm, embolus alebo trombóza. Tvar má postihnuté tkanivo väčšinou klinovitý alebo kužeľovitý. Ak vznikla nekróza v štádiu úplnej ischémie, kde bol žilový reflux z okolia nepatrný, vznikne tzv. anemický infarkt (= biely infarkt). Ak pred samotnou nekrotizáciou začala do poškodeného úseku silno refluxne prúdiť krv, vzniká tzv. hemoragický infarkt (= červený infarkt).
Typické príklady:
Mŕtvica

Mŕtvica môže byť:
Záhať

Záhať môže byť:
Šľak

Šľak môže byť hovorovo:
Iktus

Iktus (lat. "ictus") môže byť:
Senones

Senones môže byť:
Onaithos

Onaithos () bol starogrécky sochár.
Správu o sochárovi Onaithovi a jeho diele nám zanechal grécky cestovateľ Pausanias, ktorý po návšteve Olympie do svojej sprievodcovskej príručky po Grécku zaznamenal: „"Iná socha Dia je umiestnená vedľa Kleosthenovho vozu, zmienim sa o nej v neskoršom rozprávaní (VI, 10); socha Dia je dar Megarčanov a vyhotovili ju bratia Psylakos a Onaithos a ich synovia. Nemôžem však povedať nič o ich veku ani o ich vlasti, ani o tom, u koho sa vyučili."“
Angelión

Angelión () bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr.
Angelión, syn Dionysa, bol žiakom sochárskych majstrov Dipoina a Skyllida a neskôr učiteľom Kallóna z Aiginy. Činnosť tohto umelca neznámeho pôvodu datujú približne do 6. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že spolu so svojim bratom Tektaiom zhotovili sochu boha Apolóna na ostrove Délos: „"Angelión a Tektaios, synovia Dionysa, ktorí zhotovili pre Délčanov Apolóna, vytvorili na jeho ruky tri Charitky. Rovnaký počet týchto bohýň majú tiež Aténčania pri vchode na Akropolu; vykonávajú pri nich slávnosť verejnosti neprístupnú."“
Podobizeň tejto sochy bola zobrazená na aténskych bronzových minciach. Na ostrove Délos boli objavené fragmentárne nápisy z neskorších storočí obsahujúci inventár chrámu, ktorý podľa znalcov pravdepodobne uvádzajú i túto sochu. Podľa kresťanského spisovateľa Athénagora so svojim bratom zhotovil i sochu bohyne Artemis.
CMP

CMP môže byť skratka pre:
Real Music House

Real Music House je slovenské hudobné vydavateľstvo, ktoré založili hudobníci Robert Pospiš a Martin Sillay v Bratislave v roku 2010.
Michèle Morgan

Michèle Morgan, vlastným menom Simone Renée Roussel (* 29. február 1920, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko† 20. december 2016, Meudon) bola francúzska herečka, ktorá bola považovaná za jednu z najlepších francúzskych herečiek dvadsiateho storočia.
Životopis.
Morgan sa narodila v Neuilly-sur-Seine, v departemente Hauts-de-Seine. Vyrastala v Dieppe, Seine-Maritime.
V pätnástich rokoch opustila domov a presťahovala sa do Paríža, aby sa stala herečkou. V Paríži chodila na hodiny herectva k René Simonovi a medzitým hrala v niekoľkých filmoch, aby si hodiny mohla zaplatiť. Vtedy si zmenila meno na "Michèle Morgan" a povedala, že nemá fyzické vlastnosti Simone a Morgan znie viac priateľsky.
Prvýkrát si ju všimol režisér Marc Allégret, ktorý jej ponúkol hlavnú úlohu vo filme "Gribouille" (1937). V roku 1938 hrala po boku Jeana Gabina v úspešnom filme "Nábrežie hmiel" režiséra Marcela Carné a "Remorques (1940)" u režiséra Jeana Grémillona.
Po nemeckej invázii do Francúzska v roku 1940 odišla do USA, kde v roku 1941 uzavrela zmluvu s RKO Pictures. Jej kariéra bola skôr neuspokojivá, okrem "Joan of Paris (1942)" a "Higher and Higher (1943)".
Bola vážnou kandidátkou na hlavnú ženskú úlohu vo filme "Casablanca" v roku 1942. S Humphreym Bogartom predsa len hrala, avšak v "Passage to Marseille" (1944).
Po návrate do Francúzska po vojne účinkovala vo filme "La Symphonie Pastorale" 1946 režiséra Jean Delannoy, za ktorý dostala cenu pre najlepšiu herečku na prvom ročníku Filmovom festivale v Cannes. V šesťdesiatych rokoch hrala ešte naplno, ale v sedemdesiatych rokoch už iba príležitostne.
Za svoj prínos filmovému priemyslu má hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy na "1645 Vine Street". V roku 1969 jej francúzska vláda udelila Legion d'Honneur. Za svoj prínos francúzskemu filmu získala v roku 1992 Čestného Césara. V roku 1996 dostala na Filmovom festivale v Benátkach Zlatého leva za celoživotné dielo.
Osobný život.
V roku 1942 si vzala amerického herca Williama Marshalla. V roku 1944 sa im narodil syn Mike († 2006), rozviedli sa v roku 1948. V roku 1950 si vzala francúzskeho herca Henriho Vidala, s ktorým žila až do jeho smrti v roku 1959. Potom od roku 1960 žila s režisérom a hercom Gérardom Ourym, ktorý zomrel v roku 2006.
Zomrela vo veku 96 rokov prirodzenou smrťou. Jej pohreb bol 23. decembra v kostole Église Saint-Pierre v Neuilly-sur-Seine, bola pochovaná na cintoríne Montparnasse.
To je vražda, napísala

To je vražda, napísala (: "Murder, She Wrote") je americký televízny seriál, v ktorom hlavnú úlohu spisovateľky detektívnych románov a amatérskej detektívky Jessicy Fletcherovej stvárnila britsko-americká herečka Angela Lansbury. 
Seriál sa vysielal v rokoch 1984 až 1996 na stanici CBS v celkom dvanástich sériách o 264 epizódach. Po jeho skončení bol nasledovaný štyri televíznymi filmami a voľným pokračovaním v podobe seriálu "The Law &amp; Harry McGraw".
Seriál aj hlavná herečka si za dvanásť rokov vysielania vyslúžili rad ocenení a nominácií, vrátane Zlatých glóbusov alebo cien Emmy.
Ocenenia.
Zlatý Globus (kurzívou je vyznačená premenená nominácia)
Don’t Stop Me Now

„Don’t Stop Me Now“ je skladba britskej rockovej skupiny Queen, z ich albumu "Jazz" z roku 1978. Ako singel bola vydaná v roku 1979. Text napísal Freddie Mercury, pričom nahraná bola začiatkom roka 1978 v štúdiách Super Bear Studios v francúzskej obci Berre-les-Alpes. Táto skladba ja dvanástou skladbou na albume.
Hudobne je skladba založená na Mercuryho hre na klavíri, spolu s hrou na basgitare Johna Deacona a bicími Rogera Taylora. Skladba je tiež príkladom kde sú pre skupinu Queen, typické viacstopové harmonické vokály v refrénoch. Neskôr sa stala jednou z najznámejších skladieb skupiny Queen. V Spojenom kráľovstve zíkala skupina Queen za predaj singlu platinovú platňu.
Zostava.
Queen
Škola domáca

Škola domáca : príloha Slovenského národného učiteľa bolo periodikum, ktoré vychádzalo na Slovensku v druhej polovici 19. storočia.
Škola domáca vychádzala raz mesačne v Trenčíne ako príloha novín Slovenský národný učiteľ. Časopis vychádzal v opravenej českoslovenčine.
Nésiótes

Nésiótes alebo Nesiotes () bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Sochár Nésiótes, zrejme rodák z Atén, bol činný približne v rokoch 480 až 460 pred Kr. Z jeho nezachovalých sôch je známych niekoľko podstavcov (na všetkých stáli pôvodne bronzové sochy) objavených v Atike, ktoré signoval spolu s Kritiom. Najznámejším ich sochárskym dielom bolo súsošie tzv. "Tyranobijcov", ktoré kedysi stálo v Aténach. Ešte v 2. storočí ho videl grécky cestovateľ Pausanias.
Tyranobijci Harmadios a Aristogeitón previedli v roku 514 pred Kr. atentát na synov aténskeho tyrana Peisistrata (Hipparcha a Hippia) a boli popravení. V roku 510 pred Kr. zhotovil Anténor z Atén súsošie "Tyranobijcov" (stálo na aténskej agore), ktoré ale v roku 480 pred Kr. dal Xerxes I. previesť do Perzie (do Atén sa vrátilo až za vlády Seleukovcov.) Atenčania preto v roku 477 pred Kr. poverili Nésióta a Kritia, aby zhotovili nové. Je známych niekoľko rímskych kópií tohto súsošia.
Nésiótes a Kritios sa ešte prísne pridŕžali predpisov dórskej bronziarskej školy. Staroveký spisovateľ Lukianos, ktorý sa v mladosti venoval sochárstvu, uvádza, že niektorí rečníci sú pri prejavoch meraví ako Nésiótove a Kritiove sochy. Vo vývine gréckeho sochárstva sa síce tieto sochy časovo zaraďujú už do novej epochy, ale z dôvodov konzervatizmu zachovávajú ešte sčasti tradičný archaický štýl.
Na základe epigrafických nálezov na podstavcoch zo sôch sa mu pripisuje aj spoluautorstvo dvoch sôch bohyne Atény a sochy "Epicharina", bežca hoplitodromu, ktoré stáli na aténskej Akropole. O soche Epicharina sa zmienil i Pausanias.
Život je krásny (film, 1946)

Život je krásny (v origináli "") je americký film z roku 1946., Natočil ho režisér Frank Capra, námetom bola poviedka "The Greatest Gift" od Philipa Van Doren Sterna.
V hlavných úlohách hrali James Stewart, Donna Reed a Lionel Barrymore. Hudbu zložil Dimitri Tiomkin. Film bol v piatich kategóriách neúspešne nominovaný na Oscara. Režisér Frank Capra zaň získal Zlatý glóbus za najlepšiu réžiu.
Ben Hur (film z 1959)

Ben Hur je americký film režiséra Williama Wylera z roku 1959. Je to adaptácia románu "Ben Hur: Príbeh Kristov" od generála Lewa Wallaceho. Titulnú úlohu v ňom stvárnil Charlton Heston, ďalšími hviezdami boli Jack Hawkins, Chaja Hararit, Stephen Boyd a Hugh Griffith.
Film mal premiéru 18. novembra 1959 v New Yorku, v roku 1960 získal 11 Oscarov, viac než ktorýkoľvek film do tej doby. Tento rekord dodnes nebol prekonaný, iba dve snímky ho dokázali vyrovnať: "Titanic" v roku 1997 a "Pán prsteňov: Návrat kráľa" v roku 2003.
Gualeguay

Gualeguay môže byť:
Vodniatkovité

Vodniatkovité ("Hydatellaceae") sú čeľaď patriaca do radu leknotvaré ("Nymphaeales)". V súčasnosti je známy len jediný rod vodniatka ("Trithuria", syn. "Hydatella"), ktorý je veľmi podobný jednoklíčnolistovým rastlinám, medzi ktoré bol do roku 2009 zaraďovaný. Do rodu patrí asi 10 druhov rastúcich v Indii, Austrálii, na Tasmánii a Novom Zélande.
Charakteristika.
Zástupcovia rodu vodniatka sú jednoročné alebo trváce vodné byliny s úzkymi "trávovitými" listami nakopenými v ružici. Jednožilové listy sú pod vodou alebo vyčnievajú nad hladinu. Kvety sú achlamydeické, drobné, v súkvetí hlávka,
s jedinou tyčinkou a jediným vrchným piestikom. Plodom je nažka (camara).
Taxonómia.
V minulosti boli rozlišované 2 rody "Trithuria" a "Hydatella", čo spôsobilo tiež odlišnosť mien medzi vedeckým názvom čeľade a typového rodu. Rod "Hydatella" bol však opísaný až v roku 1904, kým rod "Trithuria" už v roku 1859. Názov čeľade bol odvodený od prvého z nich. Neskôr keď došlo k zlúčeniu rodov, názov čeľade už sa podľa nomenklatorických pravidiel zmeniť nemohol.
Kabombovité

Kabombovité ("Cabombaceae") sú čeľaď radu leknotvaré ("Nymphaeales"). Patria sem vodné byliny zakoreňujúce v substráte, s ponorenými alebo plávajúcimi listami. Kvety sú trojpočetné, čím sa podobajú na kvety jednoklíčnolistových rastlín. Do čeľade patria 2 rody a 6 druhov, ktoré sa vyskytujú v trópoch aj v miernom pásme takmer všetkých kontinentov okrem Európy. Niektoré druhy sa pestujú ako akvarijné rastliny.
Charakteristika.
Zástupcovia čeľade kabombovité sú trváce sladkovodné byliny s adventívnymi koreňmi. Rod "Brasenia" má štítovité listy plávajúce na hladine. V rode kabomba ("Cabomba") sa vyskytuje heterofýlia. Protistojné ponorené listy majú dlaňovito-vidlicovito strihanú čepeľ, zatiaľ čo listy plávajúce na hladine sú striedavé a štítovité. V cievnych zväzkoch chýbajú cievy, prítomné sú len cievice. Podvodné stonky kabomby sú rozkonárené a môžu dorastať až do dĺžky 3 metre. Kvety sú biele, žlté, fialové alebo tmavo purpurové, jednotlivé, obojpohlavné, najčastejšie trojpočetné, alebo ojedinele ("Cabomba aquatica") dvojpočetné. Rozkvitajú pod hladinou. Gyneceum je apokarpné, tvorené 1 až 18 plodolistami. Semenník je vrchný s 1 až 5 vajíčkami. Plodom je plodstvo mechúrikov ("Cabomba") alebo plodstvo nažiek ("Brasenia")
Rozšírenie.
Štyri druhy rodu kabomba sa vyskytujú v tropickej Amerike, druh "Cabomba caroliniana" je rozšírený v juhovýchodných oblastiach Severnej Ameriky a na juhu Južnej Ameriky. Niektoré druhy zdomácneli v Ázii, Austrálii i v Európe. Rod "Brasenia" zahŕňa len jediný druh ("Brasenia schreberi") s rozsiahlym areálom výskytu, vrátane Afriky, Ázie, východnej Austrálie a Severnej i Južnej Ameriky. Zástupcovia čeľade rastú v sladkovodných nádržiach, jazerách a pomaly tečúcich riekach..
Ekológia.
Kvety rodu kabomba sú hmyzoopelivé, zatiaľ čo kvety druhu "Brasenia schreberi" sú opeľované vetrom.
Austrobejliotvaré

Austrobejliotvaré ("Austrobaileyales") je malý rad bazálnych krytosemenných rastlín, ktorý združuje 3 čeľade a len 5 rodov, ktoré sú rozšírené prevažne v trópoch.
Charakteristika.
Zástupcovia radu austrobejliotvaré sú väčšinou vždyzelené kry a stromy, menej liany s jednoduchými, celistvými, striedavými alebo protistojnými, väčšinou kožovitými listami s perovitou žilnatinou. Kvety sú aktinomorfné, s neustáleným počtom okvetných lupienkov. Tyčiniek je rôzny počet, pri niektorých zástupcoch sú lupeňovité. Gyneceum apokapné, zložené z viacerých plodolistov, ojedinele z jedného ("Trimenia"). Semenník je vrchný. Plodom je jednosemenná kôstkovitá bobuľa ("Trimenia"), alebo plodstvo bobúľ a mechúrikov.
Systematika.
rad austrobejliotvaré (Austrobaileyales):
Magnoliidy

Magnoliidy (lat. "Magnoliidae") alebo (ako podtrieda) magnóliové (lat. "Magnoliidae") sú taxón (tradične podtrieda) krytosemenných rastlín (tradične zaraďovaný pod dvojklíčnolistové rastliny), ktorého charakteristickým znakom sú trojpočetné kvety, aké sa vyskytujú pri jednoklíčnolistových rastlinách. Zloženie tohto taxónu sa líši podľa autora; v súčasnosti je rozšírený systém podľa APG IV.
Magnoliidy podľa APG IV.
Charakteristika.
Taxón zahŕňa prevažne dreviny, druhotne aj byliny, väčšinou heteroxylické. Listy zástupcov sú jednoduché, väčšinou celistvé. Kvety sú obojpohlavné, aktinomorfné. Prílistky sa vyskytujú len ojedinele (magnóliovité, jaštercovité, vlkovcovité – rod "Lactoris"). Semená majú bohatý triploidný endosperm a malé embryo. Patria sem rastliny prevažne hmyzoopelivé, zriedkavejšie aj vetroopelivé. Rozšírené sú v trópoch, subtrópoch a teplých temperátnych oblastiach južnej a východnej Ázie a Severnej a Strednej Ameriky. Do magnoliidovej línie patria štyri rady.
Systematika.
magnoliidy (Magnoliidae):
Kladogram čeľadí vyzerá takto: