Ivan Martinka

Ivan Martinka (* 4. apríl 1972, Bratislava) je slovenský bábkar, herec, autor a režisér. V roku 1995 absolvoval bábkoherectvo na VŠMU. Dve sezóny bol členom Štátneho bábkového divadla v Bratislave („"Zvonček a Bambuľka"“, „"Mery"“,
opera „"Nápoj lásky"“ a iné). Účinkoval aj v Paríži (sólový výstup „"O ufíkovi"“) a v Nemecku v Milan Sladek Pantomimen Theater („"Fantasie Varieté"“). 
Od roku 1996 je nezávislým umelcom. Od roku 2003 žije v Nitre. 
Filmové projekty.
Účinkoval vo filmoch: „"Krajinka"“ (r. M. Šulík, 2000), „"Prekliaty služobník lásky"“ (r. M. Kákoš, 1999), pixilovanom (animovanom) filme „"Pôvod sveta"“ (r. K. Kerekesová, 2002), v koprodukčnej TV rozprávke „"Dúhenka"“ (r. B. Mišík, 2000) a triptychu „"Kvet šťastia"“ (r. J. Chudík, 2002), v televíznom seriáli „"Záchranári"“ (r. V. Michálek, 2003), vo filmoch „"Slnečný štát"“ (r. M. Šulík, 2005), „"Nebo, peklo... zem"“ (r. L. Siváková, 2009), „"Jánošík – pravdivá história"“ (r. Agnieszka Holland a Kasia Adamik, 2009), či v pixilovanom filme „"Posledný autobus"“ (r. Martin Snopek a Ivana Laučíková, 2011).
Na viacerých filmových projektoch spolupracoval ako bábkarský technológ, výtvarník, či vodič bábok – napr. filmy „"Slávnosť osamelej palmy"“ (r. Juraj Johanides a Marko Škop, 2005), „"Slepé lásky"“ (r. Juraj Lehotský, 2008), alebo „"Slovenské kino – Kam zmizla Princezná?"“ (r. Dušan Bustin, 2011). V roku 2013 sa podieľal na technologickom riešení postavy vlka pre film "Tři bratři" (r. Jan Svěrák) a vytvoril animatronickú hlavu pre túto postavu. 
Rozhlas a televízia.
Spolupracoval so Slovenským rozhlasom: vzdelávacie cykly pre deti, napr. „"Detská rozhlasová škôlka – Radinko"“, „"Adamko"“ a relácia pre dospelých „"Ako doma"“ (2004). V Slovenskej televízii začínal ako moderátor relácie „"Crn - crn"“, potom spoluúčinkoval v nedeľnom vysielaní „"Od Kuka do Kuka"“ a napokon sa takmer na desať rokov (1999 – 2007) stal záhradníkom Michalom Gombíkom - moderátorom zábavnej encyklopédie pre škôlkarov „"Gombík"“, pre ktorú bol aj výtvarníkom bábok a bábkohercom. Neskôr sa k encyklopédii pridala relácia „"Gombíkovo"“.
Divadelné projekty.
V nitrianskom Divadle Andreja Bagara hosťoval v muzikáli „"Grék Zorba"“ (2001) a stvárnil aj titulnú postavu v muzikáli „"Adam Šangala"“ (2003), oba v réžii J. Bednárika. Účinkoval v inscenácii „"Oscar a dáma v ružovom"“ (divadlo Aréna, r: J. Johanides). S hudobným skladateľom Andrejom Kalinkom realizoval oratórium s témou holokaustu „"Noc svetla a deň tmy"“ (2005). V roku 2009 úspešne debutoval na doskách Starého divadla Karola Spišáka v Nitre ako režisér s inscenáciou „"Palculienka"“ (podľa H. Ch. Andersena). Hosťoval aj na doskách SND v inscenácii „"Faust I, II"“ (r. M. Čičvák), pre ktorú vytvoril aj metamorfóznu bábku Pudlíka – Diabla. Ďalej má z repertoáru SND na svojom konte aj výtvarnú spoluprácu a účinkovanie v inscenácii „"Oresteia"“ (r. R.
Ballek, 2012), je autorom a vodičom bábky sv. Metoda v inscenácii „"Mojmír II."“ (r. R.
Ballek, 2015) a na opernom javisku SND účinkuje v detskej opere „"Kominárik"“ (r. J. Uličiansky, 2010) a v opere „"Barbiér zo Sevilly"“
(r. R. Polák, 2013). Do divadelnej hry „"Kukura"“ Martina Čičváka navrhol a vytvoril dve bábky Juraja Kukuru v životnej veľkosti. Hra sa inscenovala v divadle
Aréna v Bratislave (r. R. Ballek, 2011) a v Činoherním klubu
v Prahe (r. M. Čičvák, 2011). V Bábkovom divadle Žilina realizoval rozsiahlejší Projekt Gilgameš, pod názvom „"Epos"“ (2011), v spoločnej réžii a autorstve s Andrejom Kalinkom, na ktorom sa Ivan Martinka podieľal aj ako autor bábok a animačných objektov. Pre Bratislavské bábkové divadlo vytvoril spolu s A. Kalinkom inscenáciu, ktorej základom bola hra V. Oravského a K. P. Larsena „Ahrrr!“, „"NAOZAJ, alebo, o chlapcovi, ktorý kreslil"“ (2012), pre ktorú vytvoril aj bábky, masky, kostýmy, animačné objekty. Spolupracuje aj s komorným divadlom Ticho a spol., kde vytvoril postavu Kamaráta v inscenácii V. Janouškovej zo života Leopolda Laholu a Juraja Spitzera „"Všade tá rieka...!"“ (r. V. Dubačová, 2013). V tomto divadle ďalej účinkoval v sci-fi inscenácii V. Janouškovej a M. Janouška „"Zaplavenie"“ (r. R. Horňák, 2014).
Autorské projekty.
Realizoval autorské projekty: „"Mýtus"“ s tanečnou spoločnosťou Artyci (1996), „"Šalom alejchem – mier s vami"“ (2000), s ktorým sa úspešne predstavil na množstve domácich i zahraničných divadelných festivalov. Príležitostne sa venuje aj scénografii a scénickej realizácii
(projekty súboru Lano „"Ronja"“, „"Hobbit"“ a iné). Neskôr sa podieľal ako spolurežisér, výtvarník a interpret  na monodramatickom oratóriu A. Kalinku „"Bartimejove pašie"“(2012).