Vracanie (medicína)

Vracanie (iné názvy pozri nižšie; ) je obranný reflex tráviaceho traktu človeka a vyšších živočíchov, ktorého základnou funkciou je zbavenie sa škodlivého alebo nadbytočného obsahu žalúdka. Dochádza pri ňom k jeho silným sťahom a obrátenej peristaltike, ktorá vyprázdni obsah žalúdka cez pažerák a ústnu dutinu do vonkajšieho prostredia. 
Názvy.
Iné názvy vracania sú: dávenie, nesprávne [subštandardný výraz] alebo staršie: zvracanie; expresívne (podľa niektorých názorov slangovo): šablenie, tyčkovanie, hádzanie/hodenie šable, hádzanie/hodenie tyčky; hrubo alebo nárečovo: grcanie; nárečovo: rihanie, ryhanie, bľuvanie, bľutie, grc, nárečovo alebo slangovo: blvanie, grcačka, grcka; slangovo: šabľovanie, šablovanie, šabľa, šabla, tyčka, mečovanie, hádzanie/hodenie meča, hádzanie/hodenie chačaturjana.
Produkt vracania (vyvrátený obsah žalúdka) sa nazýva: vývratok/vývratky, vydávené; nesprávne [subštandardný výraz] alebo staršie: zvratok/zvratky; nárečovo: rihanec/rihance, ryhanec/ryhance, bľuvanec/bľuvance; hrubo: grc, grcanec, grcanica, grcanina; nárečovo alebo slangovo: blvanec/blvance, grcačka; slangovo: blvanica, grcka, šabľa, šabla, tyčka, meč.
Fyziologický význam.
Vracanie je obranný reflex, ktorým sa organizmus zbavuje nevhodného obsahu hornej časti tráviaceho traktu (žalúdka a dvanástnika). Nevhodným obsahom môže byť potrava alebo jej súčasť, poškodzujúca sliznicu (fyzikálnym, chemickým alebo mikrobiologickým účinkom) alebo len nadmerný objem potravy. U niektorých stavovcov má zvracanie význam ako prostriedok kŕmenia mláďat vyvrhnutým natráveným obsahom žalúdka. 
K vracaniu dochádza po podráždení centra pre zvracanie, ktoré sa nachádza v predĺženej mieche. Toto centrum riadi vlastný akt zvracania, ktorý pozostáva zo sťahu bránice a brušných svalov súčasne s obrátenou peristaltikou a uvoľnením zvierača pažeráka. Vlastnému zvracaniu spravidla predchádza pocit nevoľnosti – nausea. 
Druhy a príčiny vracania.
K podráždeniu centra pre vracanie môže dôjsť podnetmi z tráviaceho traktu z periférnych (vagových) receptorov nielen zo žalúdka a pažeráka, ale aj pobrušnice, žlčových ciest a ďalších orgánov v dutine brušnej. Okrem toho môže byť podráždenie spôsobené impulzmi z vestibulárneho aparátu (aparátu rovnováhy vo vnútornom uchu) alebo podráždením vagových ganglii v centrálnom nervovom systéme. Tiež môže byť sprostredkované neurotransmitermi, medzi ktorými má ústredné postavenie serotoním. Vracanie, spôsobené podnetmi z centrálneho nervového systému sa nazýva centrálnym vracaním. Príčinami centrálneho vracania môže byť najmä:
Centrálny mechanizmus sa podieľa aj na vracaní, ktoré vyvolávajú viaceré príčiny:
Diagnostika príčin vracania.
Ak je vracanie zapríčinené ochorením tráviaceho traktu, väčšinou po vyvrátení obsahu žalúdka pacient pociťuje úľavu. Ak vracanie napriek hladovke a diete v priebehu krátkeho času neustúpi, je potrebná detailná diagnostika, zahrňujúca v prvom rade endoskopické a ultrasonografické vyšetrenie brušných orgánov a vyšetrenia krvi. Centrálne vracanie je spravidla opakované a pacient po ňom nezvykne pociťovať úľavu. Zvyčajne, ale nie vždy sú prítomné aj iné príznaky poškodenia centrálneho nervového systému alebo jeho infekcie. Diagnostika jeho príčiny býva náročnejšia a niekedy veľmi naliehavá. 
Liečba vracania.
Lieky proti vracaniu - antiemetiká sa používajú pri liečbe centrálneho zvracania, spôsobeného liekmi, obyčajne pri protinádorovej chemoterapii (lieky zo skupiny antagonistov serotoninu), prípadne pri predchádzaní zvracaniu pri kinetózach (moxastin – Kinedryl). Nevoľnosť a zvracanie tlmia aj ďalšie lieky, napr. prochlorperazin, chlorpromazin, metoclopramid, ktoré sa prípadne môžu použiť pri zvracaní v tehotenstve a tiež glukokortikoidy – metylprednizolón alebo dexametazon.
Vo väčšine prípadov vracanie, ktoré je následkom podráždenia alebo zápalu žalúdka, ustúpi bez liečby. Ináč je potrebné diagnostikovať a liečiť chorobu, ktorá ho spôsobila.
Pri podráždení alebo zápale žalúdka (gastritíde) býva dostatočná krátkodobá hladovka a nasledovne šetriaca dieta, prípadne lieky na zníženie vylučovania žalúdočnej kyseliny (famotidin, pantoprazol). Aby sa predišlo nadmernému odvodneniu pacienta, je vhodné opakované podávanie malých dávok tekutiny (napr. čaju). Liečba iných ochorení tráviaceho traktu (žlčníkového záchvatu, zápalu slinivky brušnej) je náročnejšia. Život ohrozujúcou situáciou je zvracanie následkom prekážky v tráviacom trakte (obštrukčný ileus), pri ktorom býva potrebná aj operácia. Zvracanie črevného obsahu ("miserere" – latinsky „zmilovanie“) je konečným štádiom pri nepriechodnosti čriev. V minulosti to znamenalo blízkosť smrti, kedy už zostávalo len prosiť o božiu milosť. Pri súčasných diagnostických a liečebných možnostiach by k takémuto stavu nemalo dochádzať.
Pri vracaní následkom metabolického rozvratu liečba spočíva v prvom rade vo vnútrožilovom podaní tekutín a chýbajúcich minerálov, spolu s liečbou vyvolávajúceho ochorenia, napríklad cukrovky alebo zlyhania obličiek
Centrálne vracanie môže byť následkom úrazu mozgu (od otrasu mozgu až po vnútrolebečné krvácania). Ak je spojené s bezvedomím, pacientovi hrozí vdýchnutie zvratkov a udusenie. Okamžité zabezpečenie životných funkcii môže zachrániť život. Centrálne vracanie môže sprevádzať každé infekčné ochorenie s horúčkou, ale aj potenciálne smrtiaci zápal mozgu alebo mozgových blán (encefalitída, meningitída). Včasná diagnostika takéhoto ochorenia je nevyhnutná, ale aj obtiažna. V niektorých prípadoch je včasná a primeraná antibiotická liečba život zachraňujúcou.
Následky vracania a ich liečba.
Opakované úsilné vracanie môže viesť k vzniku trhlín v sliznici pažeráka s krvácaním (Mallory - Weissov syndróm). Tieto sa spravidla zahoja bez liečby. 
U osôb s porušeným vedomím, ležiacich nepohyblivých chorých a u pacientov s oslabenými reflexami (kašľacím, prehĺtacím) môže dôjsť k vdýchnutiu (aspirácii) zvratkov a k uduseniu, alebo neskôr k rozvoju aspiračného zápalu pľúc, ktorý u mnohých pacientov končí smrťou. 
Dlhodobé vracanie môže mať za následok nadmernú stratu telesných tekutín - dehydratáciu spolu s nadmernou stratou minerálov a kyselín, ktorá vedie k poruche vnútorného prostredia, metabolickej alkalóze (posunu pH nad 7,4), hypochlorémii (chýbaniu chloridov), hypokaliémii (nedostatku draslíka) a ďalším. Tieto straty môžu v krajnom prípade aj ohroziť život, hlavne u malých detí. Ich liečba spočíva vo vnútrožilovom podaní chýbajúcich tekutín a minerálov.