Lešten

Lešten () je dedina ležiaca v južnom Bulharsku. Nachádza sa v Blagoevgradskej oblasti v okrese Gărmen. Dedina leží v západnej časti pohoria Rodopy a je zaujímavá najmä vďaka zachovanej pôvodnej dobovej atmosfére.
Poloha.
Dedina leží v juhozápadných svahoch západorodopského dielu Dăbraš () v nadmorskej výške približne 590 m. n. m.. Nachádza sa približne 8 kilometrov severovýchodne od dediny Gărmen a 15 kilometrov od mesta Goce Delčev. Najbližšie sídla sú dediny Dolno Drianovo a dedina Kovačevica, ktorá je zároveň architektonickou rezerváciou. Vzdialenosť od Plovdivu je približne 190 km a vzdialenosť od hlavného mesta Sofie je približne 210 km.
Západne od dediny preteká rieka Kanina. Samotná dedina leží v pomerne strmom horskom teréne.
Klíma.
Podnebie je prechodne stredomorské s horskými vplyvmi. Najviac zrážok v oblasti padne v priebehu zimy a najmenej v priebehu leta. Ročné obdobia sú jasne rozoznateľné, letá sú teplé a zimy mierne studené.
Vývoj počtu obyvateľov.
Počet obyvateľov sa najvýznamnejšie znížil počas niekoľkých vĺn v ktorých obyvatelia opúšťali dedinu, pričom najmasovejšia vysťahovalecká vlna prebiehala medzi rokmi 1965 – 1972, keď sa veľká časť obyvateľstva presťahovala do dedín Mokrište () a Zvăničevo () v plovdivskej oblasti.
Náboženstvo.
V dedine bolo vždy dominantným náboženstvom pravoslávne kresťanstvo.
Dejiny.
Okolie dejiny bolo osídlené už v období staroveku, čo dokazujú nálezy v lokalite "Agustnik" () juhozápadne od Leštenu, kde boli objavené stopy ľudskej činnosti z druhej polovice prvého tisícročia pred naším letopočtom, konkrétne sa jedná o zvyšky osady a nekropole, ktorá ležala v bezprostrednej blízkosti osady. Južne od dediny sa zase nachádzajú pozostatky dvoch tráckych mohýl s náhrobnými doskami z neskorej železnej doby. Pozostatky antickej osady boli objavené aj v lokalite "Zelenka" () juhozápadne od Leštenu.
Dnešná dedina sa prvýkrát spomína pod názvom Leštan () v osmanskom obchodnom dokumente z roku 1671. V roku 1833 bol v dedine postavený Chrám svätej Paraskevy a v rovnakom roku pri ňom bola otvorená aj chrámová škola. Pre školu bola neskôr v blízkosti chrámu postavená v roku 1891 vlastná budova. V roku 1912 bola dedina oslobodená spod osmanskej nadvlády a stala sa súčasťou Bulharského cárstva.
Hospodárstvo.
Dedina bola v minulosti najmä poľnohospodárska, pričom prevažovalo a dodnes sa čiastočne zachovalo pestovanie tabaku, zemiakov a chov oviec. Rozšírené je bylinkárstvo a hubárstvo.
V súčasnej dobe sa začína rozširovať aj agroturistika. Na prenájom je prispôsobená veľká časť pôvodných domov v dedine.
Pamiatky a zaujímavosti.
Najvýznamnejšou sakrálnou pamiatkou obce je Chrám svätej Paraskevy. Okrem kostola je zachovaných aj množstvo starých typických obytných domov tzv. rodopského typu z ktorých časť bola reštaurovaná. Najvýznamnejší z nich je tzv. Glinenata kăšta (, doslova "Hlinený dom"). Celkovo dvadsaťtri obytných domov v dedine, rovnako ako aj chrám a budova bývalej chrámovej školy má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Turizmus.
Dedina je vynikajúcim východiskovým bodom pre turistiku v tejto časti pohoria Rodopy. Rozšírený je aj lov a rybolov.
Infraštruktúra.
Dedina má pravidelné autobusové spojenie s okresnou dedinou Gărmen a s mestom Goce Delčev. Je elektrifikovaná, s pripojením na vodovodnú sieť a približne 50% z cestných komunikácií v katastri obce je spevnených. V dedine sa nachádza krčma, ktorá sa nachádza v budove bývalej chrámovej školy.