burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Michael Learnedová

Michael Learned (* 9. apríl 1939, Washington D.C.) je americká herečka. Je známa z televízneho seriálu "Waltonovci", kde stvárnila hlavnú rolu. Za svoj herecký výkon v televíznom seriály získala tri ocenenia Emmy Award. 
Detstvo a mladosť.
Learnedová sa narodila vo Washingtone, D.C., jej otec pracoval ako diplomat. Jej starý otec z matkinej strany bol atašé na veľvyslanectve Spojených štátov amerických v Ríme. Má päť mladších sestier: Gretl, Susan, Sabra, Dorit a Philippa.
Prvých 10 rokov svojho života žila na farme v Connecticute. Learnedová povedala, že jej rodičia nikdy nevysvetlili, prečo dostala mužské krstné meno. 
Keď mala 11 rokov, presťahovala sa Learnedová do Rakúska, kde jej otec pracoval pre ministerstvo zahraničných vecí USA. 
Kariéra.
Televízia.
Jej prvou veľkou úlohou v televízii bola postava Olivie Waltonovej v televízii seriáli "Waltonovci", ktorý trval deväť sérii od roku 1972 do roku 1981. Počas prvých piatich sérií, bola označovaná ako "Miss Michael Learned", pretože bola relatívne neznáma a producenti sa chceli vyhnúť nejasnostiam medzi divákmi o jej pohlaví. Za svoj herecký výkon bola šesťkrát nominovaná na Emmy Award, pričom ocenenie vyhrala trikrát. Získala aj štyri nominácie Zlatý glóbus. Neskôr príležitostne hosťovala až do zrušenia televízneho seriálu a objavila sa aj v štyroch zo šiestich filmov o stretnutí Waltonovcov, ktoré vznikli v 80. a 90. rokoch. 
Learnedová hrala ako zdravotnú sestru Mary Benjamin v televíznom seriály "Nurse", ktorá bola vysielaná v rokoch 1981 až 1982. Za svoj herecký výkon bola Learnedová nominovaná na dve ceny Emmy Award, pričom jednu získala. 
Hosťovala v piatich epizódach v televíznom seriály "Scrubs". V roku 2022 stvárnila babičku Jeffreyho Dahmera, v televáznom seriály "Monštrum: Príbeh Jeffreyho Dahmera".
Divadlo.
Koncom 60. rokov sa Learnedová a jej vtedajší manžel Peter Donat objavili v rôznych úlohách s American Conservatory Theatre v San Franciscu. Objavila sa v mnohých inscenáciách na Broadwayi, mimo Broadway a aj v iných divadlách, vrátane celoštáteho turné On Golden Pond v rokoch 2006 až 2007. Príležitostne sa venuje divadelnému herectvu. 
Súkromný život.
Learnedová bola štyrikrát vydatá. Jej prvým manželom bol kanadsko-americký herec Peter Donat, za ktorého sa vydala v roku 1956 a manželstvo skončilo rozvodom v roku 1972. Z manželstva má troch synov – Caleba, Christophera a Lucasa Donata.
Od roku 1988 je vydatá za právnika Johna Dohertyho.
V roku 2002 pre Daily Word, uviedla, že v čase natáčania televízneho seriálu "Waltonovci", sa z nej stala alkoholička, čo bol jeden z dôvodov prečo dobrovoľne opustila natáčanie skôr ako skončila seriál. Rozhodla sa abstinovať a zameriavala sa na "duchovnú cestu". Od roku 1977 abstinuje.
Radziejowa

Radziejowa () je najvyšší vrch Beskidu Sądeckiého, pohoria v južnom Poľsku. Pohorie predstavuje geomorfologický celok Východných Beskýd a nadväzuje na slovenskú Ľubovniansku vrchovinu. Vrch leží približne západne od mesta Piwniczna-Zdrój. 
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, nazývanej Pasmo Radziejowej. Leží na juhu Malopoľského vojvodstva a hrebeňom vedie hranica powiatu Nový Targ a Nový Sonč, ako aj gminy Szczawnica a Rytro. Masív zasahuje na katastrálne územie obce Jaworki a Roztoka Ryterska. Oblasť je súčasťou chráneného územia Popradzki Park Krajobrazowy.
Opis.
Radziejowa je súčasťou výrazného horského hrebeňa v centrálnej časti Beskidu Sądeckého. Severne susedí Magorzyca () a Jaworzyna (), západne Zlomnisty Wierch (), Przehyba (), Bukowinki () a Kiczora (), južne Vysoké skalky (), Vysoká (), Wielki Rogacz () a Eliášovka () a východne Miedzyradziejówki (), Trześniowy Groń () a Jaworzyny (). Voda zo severovýchodných svahov odteká do rieky Poprad, z juhozápadných odteká potokom Grajcarek do Dunajca. Na vrchole stojí rozhľadňa.
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške a rozhľadni na vrchole ponúka Radziejowa ďaleký kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je okrem okolitých poľských vrcholov vidieť Oravské Beskydy, Pieniny, Spišskú Maguru, Vysoké i Nízke Tatry, Stolické, Volovské i Levočské vrchy, Čergov a Ľubovniansku vrchovinu.
Ten istý tanec

Ten istý tanec je jedenásty štúdiový album slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 1992 ho na dvoch CD nosičoch vydalo hudobné vydavateľstvo Arta Records. Album s Dežom nahrala skupina Provisorium, ktorú Ursíny zostavil z hudobníkov: Jaro Filip (klávesy), Andrej Šeban (gitary), Aleš Charvát (basgitara), Emil Frátrik (bicie), Richard Kroczek (husle), saxofón nahral Rudolf Březina a Juraj Bartoš nahral trúbku. Autorsky na albume už aj ako textár dominoval Dežo Ursíny, básnik Ivan Štrpka prispel textami troch piesní.
Borovniak

Borovniak () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad osadou Dobšinská Ľadová Jaskyňa, približne severozápadne od Dobšinej. Lokalitou prechádza Cesta hrdinov SNP. Je najvyšším vrcholom Slovenského raja.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území mesta Dobšiná. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaná osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa a obec Stratená, severne sa nachádza Vernár, západne Telgárt, južne Rejdová a juhovýchodne mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Borovniak je súčasťou hrebeňa, ktorý vystupuje nad údolím Hnilca na južnom okraji Slovenského raja a vedie od Duče () cez Ondrejisko (). Práve za súčasť masívu Ondrejiska bol v minulosti Borovniak považovaný. Severným smerom sa nachádza Predná hoľa (), Popová (), Javorina (), Kopa () a Kopanec (), východným ležia Doštianky (), Štrbáková (), Duča (), Honzovské (), Ondrejisko () a Čierna hora (), južným Veľký Radzim (), Skálie (), Buchvald () a Stolica () a západným Trsteník (), Gregová (), Rakytovec () a Kráľova hoľa (). Masív patrí do povodia rieky Hnilec, kde vodu zo západných a severných svahov odvádza Spišský potok. Na vrchol vedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry a údolie Hnilca.
Európska spoločnosť

Európska spoločnosť (skratka "SE", z latinského "Societas Europea") je druh akciovej obchodnej spoločnosti, vytvorený za účelom zjednodušenia podnikania v rámci celého priestoru Európskej únie. Tento druh spoločnosti je možné založiť v ktoromkoľvek členskom štáte Európskej únie a jeho hlavná výhoda spočíva v jednoduchosti zmeny sídla spoločnosti. Sídlo je možné preložiť do iného členského štátu bez toho, aby spoločnosť musela zaniknúť a znovu vzniknúť. Keďže sa spoločnosť riadi zákonmi krajiny, kde má sídlo, presun sídla je atraktívny primárne z dôvodu daňovej optimalizácie, prípadne za účelom využitia lepšieho právneho systému inej krajiny. Uľahčuje taktiež cezhraničné zlučovanie firiem a umožňuje monistické riadenie (ktoré na Slovensku pre akciové spoločnosti inak nie je možné). Považuje sa za najprestížnejšiu formu podnikania v rámci Európskej únie.
Založenie.
Založenie "SE" sa zväčša riadi právom vzťahujúcim sa na akciové spoločnosti v členskom štáte, kde si zriaďuje sídlo. Spoločnosť je taktiež povinná umiestniť svoje ústredie (miesto z ktorého sa riadi činnosť celej spoločnosti) do rovnakého členského štátu, kde má registrované sídlo. Základné imanie je 120 000€. Existuje viacero spôsobov, ako spoločnosť môže vzniknúť:
Riadenie.
Sú možné dve formy riadenia:
Špecifickým prvkom "SE", na rozdiel od slovenskej
akciovej spoločnosti, je participácia zamestnancov na riadení. Pri založení "SE" je vedenie povinné dohodnúť sa so zástupcami zamestnancov, ako sa budú zamestnanci zúčastňovať v orgánoch spoločnosti a o spôsoboch, ako sa bude so zamestnancami konzultovať o riadení firmy.
Kde je tu láska?

Kde je tu láska? je desiaty štúdiový album slovenskej hudobnej skupiny Hex. V roku 2023 ho vydalo hudobné vydavateľstvo September Agency. 
O albume.
Tento album, ktorý skupina nahrala počas dvoch rokov celý bez Petra "Ďuďa" Dudáka, obsahuje desať skladieb vrátane už do rádií úspešne uvedených singlov „Mesto stratilo dych“, „Možno si pamätáš“ a najnovší singel „Pomaranče z Kuby“. 
Primárnym autorom hudby a textov je Martin "Fefe" Žúži, jedným textom prispel Waldemar Švábenský. spoluautorom troch skladieb je aj basgitarista Tomáš "Yxo" Dohňanský a pri dvoch autorsky prispel aj nový gitarista kapely Hex, Laco Tvrdý. 
Na albume sa podieľajú hostia Ivan Tásler, Emma Drobná, Tamara Kramar, Laura Weng, Vec, Serenaders’s Sisters, Milan Cimfe a Katarína Žúžiová. Aranžmány pre orchester pomohol kapele upraviť Slávo Solovic, kontrabas nahral Martin Gašpar, klávesy Jakub Tvrdík a Tom Lobb. Juraj Bartoš nahrával trúbku.
Booklet albumu obsahuje fotografie, ktoré vytvoril Robert Viglasky. Obal albumu navrhol výtvarný umelec Erik Šille.
Rakytovec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

Rakytovec () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad osadou Pusté Pole, približne severozápadne od Dobšinej. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Telgárt. Najbližšími sídlami je západne situovaný Telgárt, severne sa nachádza Vernár, východne Dobšinská Ľadová Jaskyňa, Stratená a Dobšiná a južne Rejdová. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Rakytovec je vrch nad sedlom Besník na juhozápadnom okraji Slovenského raja. Severne sa nachádza Predná hoľa (), Prostredný vŕšok (), Popová () a Javorina (), východne Kopa (), Doštianky (), Honzovské (), Ondrejisko () a Borovniak (), južne Buchvald (), Stolica () a Trsteník () a západne Gregová (), Kráľova skala () a Kráľova hoľa (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hnilec, kde vodu odvádza Spišský potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na úbočí je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež blízke Stolické vrchy a východnú časť Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no západným a severným úpätím prechádza zeleno značený chodník z lokality Dobšinská Ľadová Jaskyňa do sedla Besník. Tam smeruje aj červeno značená magistrála (Cesta hrdinov SNP), vedúca zo sedla Dobšinský kopec cez rázc. Pod Ondrejiskom.
.NET

.NET ("dot net", predtým známy ako .NET Core), je voľná a open source platforma na vývoj softvéru pre Windows, Linux a macOS. Dá sa využiť aj na tvorbu aplikácií pre Android a iOS. Jej vývoj zastrešuje nezisková organizácia .NET Foundation a na jeho vývoji sa podieľajú dobrovoľní programátori (veľký počet je ale z Microsoftu). Jej zdrojový kód je voľne dostupný pod licenciou MIT.
.NET nahrádza starší .NET Framework od Microsoftu, ktorý bol dostupný iba pre platformy Windows. Má byť jeho moderným a výkonnejším nástupcom. Celá platforma pozostáva z viacerých dielov: Common Language Runtime (behové prostredie pre všetky .NET aplikácie), Roslyn kompilátor, dotnet rozhranie v príkazovom riadku, štandardné knižnice a podpora pre tri programovacie jazyky: C#, F# a Visual Basic. Existujú aj iné jazyky ktoré môžu používať platformu .NET, ale tie dnes nie sú priamo podporované autormi platformy.
História.
V Júni 2016 bol vydaný .NET Core, spolu s knižnicou na tvorbu webových aplikácii "ASP.NET Core" a knižnicou na prácu s objektami v databáze "Entity Framework Core". Všetky tri vo verzii 1.0. Tieto tri softvérové riešenia slúžili ako otvorená a viac výkonná alternatíva ku .NET Framework, ktorý bol v tom čase len pre platformy Windows a nemal otvorený zdrojový kód. Nasledovali ďalšie verzie a od verzie 5, sa ".NET Core" premenoval len na ".NET". Microsoft ohlásil, že .NET Framework už nebude dostávať nové aktualizácie s výnimkou opráv kritických bezpečnostných chýb. Microsoft odporúča nové projekty začínať na tejto novej platforme, .NET Framework je podporovaný len pre staré projekty, ktoré už na ňom fungujú.
Nová stabilná verzia platformy je vydaná približne raz ročne. Každá druhá verzia má predĺženú podporu ("long-term support"), ktorá zaručuje bezpečnostné opravy a podporu na 3 roky, namiesto štandardných 18 mesiacov.
Architektúra.
.NET pri kompilácii programu nevytvára strojový kód pre konkrétnu platformu. Namiesto toho, každý program napísaný v hociktorom z podporovaných jazykov, je pri spustení skompilovaný do medzijazyku ("intermediary language" alebo "IL"). Tento medzikód je potom spustený cez behové prostredie ktoré ho prekladá za chodu do strojového kódu pre konkrétnu platformu na ktorom program beží (takzvaná "just-in-time" kompilácia). Preto je na spustenie akéhokoľvek .NET programu, potrebné mať na počítači nainštalované toto behové prostredie (".NET Runtime").
.NET používa na správu pamäte garbage collection, takže behové prostredie samo uvoľňuje pamäť, ktorá sa uź nebude používať. Preto sa aj .NET kód nazýva "manažovaný" kód. Manažovaný kód sa ale môže pristupovať aj ku knižniciam, ktoré sú "nemanažované", teda rovno predkompilované pre konkrétnu platformu (napríklad napísané v jazyku C alebo C++). Tam ale .NET nevie zaručiť, že nedojde k chybám ktoré sa vyskytujú pri manuálnej práci s pamäťou.
Ekosystém.
Okrem samotnej .NET platformy, .NET Foundation vyvíja aj rôzne knižnice a vývojové rámce, ktoré pomáhajú s vývojom aplikácií:
.NET obsahuje aj správcu balíčkov "NuGet" ktorý umožňuje sťahovať otvorené knižnice pre .NET publikované hocikým.
Rádio Topoľčany

Rádio Topoľčany je lokálne rádio v Okrese Topoľčany. Jeho prevádzkovateľom je od augusta 2020"Mediálna a kultúrna spoločnosť Topoľčany, s.r.o.." Rádio Topoľčany pokračuje v pôvodnej koncepcií po zaniknutom rádiu Yes. Generálnym riaditeľom rádia Topoľčany bol od obnovenia v roku 2020 Miroslav Bakura Dis. art., ktorého 1. marca 2024 nahradila na pozícií Mgr. Mária Priecinská.
Vysielanie.
Prvé vysielanie zaznamenalo rádio 15. augusta 2020 o 14:00, kedy sa v živom vstupe prihlásila primátorka mesta Topoľčany Alexandra Gieciová. Vysielanie v bežnom režime začalo od pondelku 17. augusta 2020.
Formát rádia je Hot AC s miernym prechodom do Gold AC. Rádio má pestrú cieľovú skupinu od 30 - 60 rokov, so stredným vzdelaním. Rádio disponuje množstvom relácií, v kombinácií s hudbou od 50. - 90. rokov po hudbu súčasnú. 
Rádio vysiela cez svoj vlastný vysielač, umiestnený na budove spoločnosti Decodom, spol s r.o. v Topoľčanoch.
Vysielač.
Vysielač pre rádio Topoľčany, sa nachádza umiestnený na budove spoločnosti Decodom, spol. s r.o. na ulici Pílska 7 v Topoľčanoch. S výkonom 250W pokrýva časť hornej Nitry v rozsahu Topoľčany - Partizánske - Bánovce nad Bebravou a časť mesta Nitra. 
Predchodca Rádio Yes.
Rádio Topoľčany nahradilo zaniknuté rádio Yes, ktoré ukončilo svoju činnosť na veľkú noc v roku 2020. Vedenie mesta Topoľčany, sa rozhodlo o odkúpení spoločnosti "BP Media, s.r.o. " rebrandingu rádia na nové mestské rádio. V pôvodom zázemí v pôvodným technologickým vybavením odštartovalo rádio Topoľčany svoju novú etapu. 
Nové štúdio.
9. februára 2023 boli otvorené nové priestory rádia Topoľčany. Rádio zmenilo svoju adresu, z pôvodných priestorov na Obchodnej ulici č.1 sa presťahovali na Námestie Ľudovíta Štúra č.2 do priestorov spoločenského domu. Krstným otcom rádia a aj nového štúdia sa stal Lukáš Adamec.
Vladimír Pirošík

Vladimír Pirošík (* 25. august 1926 – † 1998) bol slovenský a československý politik Komunistickej strany Slovenska (KSS), vedúci tajomník strany v Stredoslovenskom kraji a poslanec Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia za normalizácie.
Biografia.
Členom komunistickej strany bol od roku 1945. V roku 1963 absolvoval stranícku školu ÚV KSSZ v Moskve. Funkcionársku dráhu začal na pozícii úradníka a potom riaditeľa Okresnej lesnej správy v Žiline v rokoch 19471955. V rokoch 19551958 bol predsedom okresného národného výboru (ONV) v Žiline, v rokoch 19581960 vedúcim tajomníkom Okresného výboru KSS v Žiline, v rokoch 19681969 tajomníkom a od januára roku 1969 vedúcim tajomníkom Krajského výboru KSS pre roku 1971 a 1976). V rokoch 19691971 bol zároveň členom sekretariátu Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska (ÚV KSS) a od roku 1969 aj predsedom Krajského výboru Národného frontu pre Stredoslovenský kraj. V roku 1973 získal Rad Víťazného februára, v roku 1976 Rad práce.
V rokoch 19681989 sa uvádza ako účastník zasadnutia ÚV KSS. Zastával aj stranícke posty na celoštátnej úrovni. 28. januáru 1970 bol kooptovaný za člena Ústredného výboru Komunistickej strany Československa. Vo funkcii ho potvrdil XIV. zjazd KSČ, XV. zjazd KSČ, XVI. zjazd KSČ a XVII. zjazd KSČ.
Vo voľbách roku 1971 zasadol do Snemovne ľudu (volebný obvod č. 164 – Banská Bystrica, Stredoslovenský kraj) Federálneho zhromaždenia. Mandát obhájil vo voľbách roku 1976 (obvod Banská Bystrica), voľbách roku 1981 (Banská Bystrica) a voľbách roku 1986 (obvod Banská Bystrica). Vo Federálnom zhromaždení zotrval do januára 1990, kedy rezignoval v rámci procesu kooptácie nových poslancov ako dôsledku nežnej revolúcii.
Príbeh (Dežo Ursiny)

Príbeh je dvanásty štúdiový album slovenského artrockového skladateľa a speváka Deža Ursinyho. V roku 1994 ho vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola. Album s Dežom nahrala skupina Provisorium, ktorú Ursíny zostavil z hudobníkov: Jaro Filip (klávesy), Andrej Šeban (gitary), Oskar Rózsa (basgitara), Emil Frátrik (bicie), Dana Freiová (klavír), dychové hudobné nástroje nahrali František Kop a Juraj Bartoš nahral trúbku. Hudbu na album zložil Dežo Ursíny, autorom textov je básnik Ivan Štrpka.
Timagoras z Chalkidy

Timagoras () bol grécky maliar a básnik v 5. storočí pred Kr.
Timagoras, grécky maliar a básnik, pochádzal z eubójskej Chalkidy. Správu o ňom zanechal jedine Plínius, ktorý zaznamenal, že v čase, keď Timagoras pôsobil, boli v Korinte a Delfách zavedené súťaže v maľovaní a že pri prvej príležitosti na Pýtických hrách zvíťazil nad Panainom, o čom zložil vlastnú oslavnú báseň (Plínius tu však uviedol aj to, že sa kroniky o tom nepochybne mýlia). Muselo sa to odohrať krátko po polovici 5. stor. pred Kr., a to za pôsobenia Panaina (po období 83. olympiády (448 – 445 pred Kr.), ako to uvádza v inej pasáži Plínius.
Samuel Kňažko

Samuel Kňažko (* 7. august 2002, Trenčín) je slovenský hokejový obranca, ktorý nastupuje za Columbus Blue Jackets v NHL. V roku 2022 reprezentoval Slovensko na zimných olympijských hrách v Pekingu, kde získal s hokejovou reprezentáciou bronzovú medailu.
Klubová kariéra.
S hokejom začínal v Dubnici, v školských rokoch prestúpil do Dukly Trenčín, za ktorú nastupoval v mládežníckych kategóriach. Od sezóny 2018-19 pôsobil vo Fínsku, pripojil sa ku mládežníckemu tímu TPS Turku. V najvyššej fínskej hokejovej súťaži určenej hráčom do 20 rokov nastupoval až do sezóny 2021-22.
V roku 2021 debutoval v Liige. Medzi dospelými napokon odohral jediný zápas, pretože sa v priebehu ročníka rozhodol prestúpiť do juniorského klubu Seattle Thunderbirds pôsobiacom vo WHL.
V sezóne 2022-23 sa pripojil ku tímu Columbus Blue Jackets, ktorý ho draftoval. Väčšinu ročníka strávil v AHL, v rezervnom tíme Cleveland Monsters naskočil do 50 stretnutí, v ktorých vsietil jeden gól a na ďalších 20 prihrával. 19. novembra 2022 odohral zápas proti Lavalu Rocket, v ktorom si pripísal päť asistencií.
V NHL debutoval v závere základnej časti v zápase proti Pittsburghu Penguins. Druhý štart pridal v úplne poslednom zápase sezóny proti Buffalu Sabres. Na ľade strávil takmer 22 minút a bol druhým najvyťaženejším obrancom Blue Jackets.
Reprezentačná kariéra.
Kňažko obliekol národný dres na podujatiach všetkých vekových kategórií. Na turnaji hráčov do 18 rokov štartoval v rokoch 2018 a 2019. Na šampionáte hokejistov do 20 rokov si zahral v rokoch 2020 a 2021, pričom pri druhej účasti viedol národné mužstvo ako kapitán.
Na majstrovstvách sveta mužov štartoval prvýkrát už ako 18-ročný v roku 2021. V roku 2022 bol členom olympijského mužstva, ktorému pomohol k zisku bronzových medailí.
Kňažko prisľúbil účasť na nadchádzajúcom šampionáte v Tampere a Rige. Za Slovensko nastúpil nakoniec vo všetkých siedmych zápasoch (pripísal si 3 asistencie), mužstvo sa však do osemfinále neprebojovalo.
Miloš Kelemen

Miloš Kelemen (* 6. júl 1999, Lučenec) je slovenský hokejový útočník, aktuálne hráč tímu Utah Hockey Club v NHL. Ako člen slovenskej hokejovej reprezentácie vybojoval bronzovú medailu na zimných olympijských hrách v Pekingu v roku 2022.
Klubová kariéra.
Kelemen je odchovanec lučeneckého hokeja, následne prestúpil do Zvolena, kde za miestny klub debutoval v extralige v sezóne 2016-17. V júli 2018 sa dohodol na zmluve so Slovanom Bratislava, ktorý v tej dobe pôsobil v KHL. V nadnárodnej lige ale napokon odohral iba dve stretnutia a ročník dohrával na hosťovaní vo Zvolene.
Vo Zvolene pôsobil až do sezóny 2020-21, ktorá bola prelomovou. V základnej časti nastúpil k 45 zápasom, v ktorých zapísal 38 bodov za 19 gólov a rovnaký počet asistencií. V play-off pridal ďalších 11 štartov, v ktorých sa šesťkrát gólovo presadil a výrazne sa podieľal na zisku ligového titulu.
Po vydarenej sezóne nasledoval presun do Mladej Boleslavi. V českej extralige odohral 44 zápasov s bilanciou päť gólov a trinásť asistencií. V play-off výkony vystupňoval, v štrnástich dueloch skóroval hneď deväťkrát a celkovo pozbieral 12 bodov. Po sezóne bol vyhlásený za najlepšieho nováčika súťaže.
Vďaka dominantným výkonom v Česku upútal pozornosť skautov zo zahraničia. V máji 2022 sa dohodol na vstupnom dvojročnom kontrakte s Arizonou Coyotes.
Pred sezónou 2022-23 sa prvýkrát v kariére presunul do zámoria. Ročník odohral prevažne v AHL, kde nastupoval za Tucson Roadrunners. V 59 zápasoch zapísal 30 bodov. V najlepšej hokejovej lige sveta debutoval v januári 2023 proti Anaheimu Ducks. Svoj prvý gól v NHL strelil do siete San Jose Sharks. Celkovo odohral v NHL 14 zápasov, v ktorých jedenkrát bodoval.
Ročník 2023-24 taktiež rozdelil medzi AHL a NHL, pričom väčšej zápasovej porcie sa dočkal v nižšej súťaži. V NHL naskočil k desiatim stretnutiam, v ktorých zapísal jednu asistenciu.
Reprezentačná kariéra.
Štartoval na majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov dvakrát, v rokoch 2018 a 2019.
Medzi seniormi sa prvý raz predstavil na šampionáte v lotyšskej Rige v roku 2021. V roku 2022 bol súčasťou olympijského tímu, ktorý vybojoval bronzové medaily. Na MS štartoval druhý raz v roku 2023 a svoju účasť prisľúbil aj v roku 2024.
Kopa (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

Kopa () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Dobšinskou Ľadovou Jaskyňou, približne severozápadne od Dobšinej.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Najbližšími sídlami sú východne situovaná osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa, Stratená a Dedinky, severne ležiaci Vernár, západne Telgárt, južne Rejdová a juhovýchodne Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Kopa vystupuje nad údolie Hnilca v centrálnej časti Slovenského raja. Severným smerom sa nachádza Popová (), Barbolica (), Javorina () a Kopanec (), východným Vahan (), Štrbáková (), Doštianky () a Duča (), južným Čierna hora (), Honzovské (), Ondrejisko (), Borovniak () a Trsteník () a západným Rakytovec (), Gregová (), Kráľova skala () a Kráľova hoľa (). Masív patrí do povodia rieky Hnilec, ktorá preteká južným úpätím. Údolím vedie tiež cesta I/67 a železničná trať Červená Skala – Margecany. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu a údolie Hnilca, no tiež Volovské vrchy, Stolické vrchy a východnú časť Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný iba lesnými cestami a chodníkmi z blízkej osady Dobšinská Ľadová Jaskyňa.
Uprostred chaosu

Uprostred chaosu je dvanásty štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Tublatanka. Album kapely bol vydaný pod značkou Tublatanka s.r.o. vo februári 2023.
Markéta Irglová

Markéta Irglová (* 28. február 1988, Valašské Meziříčí) je česká skladateľka, speváčka a herečka, držiteľka Oscara za pôvodnú pieseň k filmu "Once" (2007). Žila v írskom Dubline, od roku 2010 v New Yorku a od roku 2012 žije na Islande.
Životopis.
Markéta Irglová sa venuje hudbe od svojich siedmich rokov, keď jej rodičia kúpili prvý klavír a zapísali ju do hudobnej školy. V deviatich rokoch dostala od otca gitaru a hneď na ňu začala hrať a učiť sa piesne podľa sluchu. V trinástich rokoch sa zoznámila s írskym hudobníkom Glenom Hansardom, s ktorým o dva roky neskôr začala vystupovať po celom svete. Dlho sa priatelili. Ich vzťah prerástol do lásky až po filme "Once". V januári 2009 sa však rozišli.
V roku 2006 Irglová a Hansard vydali spoločný album s názvom "The Swell Season" v hudobnom vydavateľstve Overcoat Recordings. Spolu hrali v oceňovanom hudobnom filme "Once" (2007).
Dňa 3. marca 2008 získala cenu Anděl v kategórii „objav roka“ od Akadémie populárnej hudby.
V júli 2011 sa vydala za amerického basgitaristu Tima Iselera. Toto manželstvo nevydržalo a v januári 2013 Markéta Irglová oznámila rozvod.
Jej partnerom a od jesene 2019 aj manželom je islandský hudobník a producent Sturla Mio Thorisson, s ktorým žije na Islande. Majú tri deti. V roku 2020 požiadala o islandské občianstvo, hovorí plynule islandsky.
Once, Falling Slowly, Oscar.
Markéta Irglová je držiteľkou Oscara za pôvodnú pieseň k filmu "Once" za romantickú pieseň "Falling Slowly". V tomto nízkorozpočtovom írskom hudobnom filme z roku 2007 hrala s Glenom Hansardom a spolu k nemu zložili a nahrali s hudbu.
Oscara preberali na 80. ročníku udeľovania cien z rúk Johna Travoltu. Zaujímavosťou je, že Irglová sa na pódiu objavila dvakrát; prvýkrát totiž nedostala priestor na ďakovnú reč.
Film sa stal slávnym po tom, čo získal Cenu divákov na filmovom festivale Sundance 2007. Samotná pieseň "Falling slowly" sa v krátkom čase dočkala mnohých cover verzií a pravidelne sa objavovala na talentových súťažiach, napríklad:
Javorina (vrch v Spišsko-gemerskom krase)

Javorina () je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Vernárom, približne južne od Popradu.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Vernár. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Vernár, juhozápadne sa nachádza Telgárt a východne Dobšinská Ľadová Jaskyňa, Stratená a Dedinky. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Javorina leží severne od údolia Hnilca, v centrálnej časti Slovenského raja. Severným smerom sa nachádza Barbolica () a Kopanec (), východným Vahan (), Štrbáková (), Doštianky () a Duča (), južne sa nachádza Honzovské (), Kopa (), Ondrejisko (), Borovniak () a Rakytovec () a západne Gregová (), Prostredný vŕšok (), Kráľova skala (), Kráľova hoľa (), Popová () a Predná hoľa (). Južné a východné svahy patria do povodia rieky Hnilec, voda zo severozápadnej časti odteká Vernárskym potokom do Hornádu. Južne vedúcim údolím vedie železničná trať Červená Skala – Margecany a cesta I/67 a západne Vernárskym sedlom cesta I/66. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva sčasti lesný porast a sčasti horská lúka, ktorá umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Volovské vrchy, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier a Vysoké Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný iba lesnými cestami a chodníkmi z Vernára.
Maroš Surový

Maroš Surový (* 21. jún 1996, Brezno) je slovenský hokejový útočník. Momentálne pôsobí v klube HC Topoľčany. V sezóne 2016/2017 sa stal najlepším strelcom juniorskej extraligy. Bol na viacerých reprezentačných podujatiach naposledy na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji U20 2016. Posledný zápas v reprezentačnom drese odohral 2. januára 2016 proti Švédsku (0:6).
Klubový hokej.
Maroš Surový začínal s hokejom vo svojom rodnom meste v Brezne, ale po niekoľkých rokoch začal hrať v doraste v Banskej Bystrici, kde hral aj v juniorskom veku. V sezóne 2017/2018 debutoval v exraligovom mužstve HC 07 Detva, kde pôsobil do roku 2020 s prestupom na hosťovanie do Liptovského Mikuláša. Potom odohral jednu sezónu v Liptovskom Mikuláši a prestúpil do prvoligového HK Brezno, kde sa stal 2 sezóny po sebe najlepším strelcom a pôsobí v ňom dodnes.
Vojtech Lukáči

Vojtech Lukáči (; * 10. jún 1838, Bytča – † 2. november 1881, Moravský Svätý Ján) bol uhorský rímskokatolícky kňaz a poslanec.
Životopis.
Pochádzal zo zemianskej rodiny Ľudovíta Lukácsy a jeho manželky Márie Belloni de Renkatto. Gymnázium absolvoval v Trnave, teológiu na Viedenskej univerzite. Vysvätený za kňaza bol 28. júla 1861. Následne bol kaplánom v maďarskej obci Márianostra a v Moravskom Svätom Jáne. V roku 1875 sa stal dekanom farnosti v Borskom Svätom Jure. Vo voľbách do uhorského snemu v rokoch 1872 a 1875 bol zvolený za poslanca.
Knižne mu vyšli jeho snemovné reči a publikácia o vzťahu cirkvi a štátu ("Az állam és egyház közti viszony". Budapest, 1875)
An Ťiao Anna

Svätá An Ťiao Anna (zahraničné varianty mena: Anna An Jiaoshi; Anna An Jiaozhi, ) (* 1874, An-pching, Che-pej, Čína† 11. júl 1900, Liou-kung-jing, Che-pej) bola čínska laička a mučeníčka. Katolícka cirkev ju uctieva ako svätú.
Poprava.
Kresťania boli prenasledovaní počas boxerského povstania v Číne. An Ťiao bola zatknutá povstalcami 11. júla 1900 spolu s jej rodinou (Anna An Sin, Maria An Kuo a Maria An Ling-chua). Povstalci sa snažili ich prinútiť, aby sa vzdali svojej viery. Keďže odmietli, vyviedli ich z dediny a zavraždili ich sťatím.
Uctievanie.
Blahorečená bola 17. apríla 1955 pápežom Piom XII. v skupine Leona Mangina a 55 spoločníkov"." Dňa 1. októbra 2000 ju na námestí sv. Petra v Ríme svätorečil Ján Pavol II. spolu s ďalšími čínskymi mučeníkmi.
Rímske martyrológium uvádza jej pamätný deň 9. júla (v skupine 120 čínskych mučeníkov).
Zoznam obcí vypálených na Slovensku počas druhej svetovej vojny

Toto je zoznam obcí vypálených počas druhej svetovej vojny na Slovensku. 
Základný zoznam 102 vypálených miest, obcí a osád vypracovalo Múzeum SNP na základe výskumu v roku 2008. Podľa ich kritérií sú v zozname len tie mestá, obce a osady, ktoré boli vypálené nie v dôsledku vojnových bojov, ale po fašistických represáliách, pričom vypálená bola minimálne štvrtina domov. 
V zozname vypálených obcí fašistických a nacistických represálií je ich od roku 2019 už 111. Tento proces výskumu je otvorený a zoznam sa priebežne dopĺňa.
108 vypálených obcí ocenil minister obrany SR Peter Gajdoš v roku 2020 „Pamätnou medailou k 75. výročiu Slovenského národného povstania a skončenia druhej svetovej vojny“
Kniha „Nikdy viac! - Príbeh vypálených obcí“: autor Marcel Maniak, spomína až 222 vypálených obcí na Slovensku.
Martinické národné futbalové mužstvo

Martinické národné futbalové mužstvo reprezentuje Martinik na medzinárodných futbalových akciách. Keďže Martinik je francúzsky department a nie je členom FIFA nemôže súťažiť v kvalifikáciách na Majstrovstvá sveta. Martinik sa môže zúčastňovať turnajov pod hlavičkou CONCACAF alebo CFU ako napr. Zlatý pohár CONCACAF alebo Karibský pohár.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1953 no oficiálnym členom CONCACAF sa stali až v roku 2013 predtým mali štatút pozorovateľa alebo boli pridruženým členom. Martinik sa šesťkrát predstavil na Zlatom pohári CONCACAF. Najlepší výsledok je štvrťfinále v roku 2002.
Externé odkazy.
https://liguefoot-martinique.fff.fr/
Montserratské národné futbalové mužstvo

Montserratské národné futbalové mužstvo reprezentuje Montserrat na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1994. Montserrat sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. V rebríčku FIFA im patrí 178. miesto.
Portorické národné futbalové mužstvo

Portorické národné futbalové mužstvo reprezentuje Portoriko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1960. Portoriko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. V rebríčku FIFA im patrí 172. miesto
Externé odkazy.
https://www.fpfpuertorico.com/
Brezový vrch (vrch v Skorušinských vrchoch)

Brezový vrch () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Brezovica, približne východne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skorušina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Liesek a Brezovica. Najbližšími sídlami sú východne ležiace Oravice, miestna časť Tvrdošína, severným smerom sa nachádza Vitanová, Čimhová a Liesek, severozápadne Brezovica a západným smerom Zábiedovo a Habovka. 
Opis.
Brezový vrch sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha severovýchodným smerom zo Skorušiny () na Vajdovku (). Severozápadne susedí Prostredný grúň (), západne ležia Javorinky (), južným smerom Skorušina a Blatná () a severovýchodne Vajdovka. Oblasť patrí do povodia rieky Orava a jej čiastkového povodia Oravice; východné svahy odvodňuje Čierny potok, voda zo západných odteká Grúňovým potokom. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z miest s riedkou vegetáciou na svahoch je možné vidieť okolité vrchy Skorušinských vrchov a Západných Tatier, no tiež časť Oravských Beskýd a Oravskej Magury.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia. Križovatka značených trás je na blízkom vrchole Skorušiny, odkiaľ sa dá hrebeňom prejsť aj na výškovo nevýrazný pahorok Brezový vrch.
Saintmartinské národné futbalové mužstvo

Saintmartinské národné futbalové mužstvo reprezentuje Saint-Martin na medzinárodných futbalových akciách. Saint-Martin nie je členom FIFA a tak sa nemôže zúčastňovať kvalifikácii na Majstrovstvá sveta. Súťažiť môže na Zlatom pohári CONCACAF a tiež na Karibskom pohári.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1986 no členom CONCACAF sa stal až v roku 2013. Saint-Martin sa nikdy nekvalifikoval na Zlatý pohár CONCACAF ani na Karibský pohár.
Štefan Danko

Štefan Danko môže byť:
Národné futbalové mužstvo Sint Maartenu

Národné futbalové mužstvo Sint Maartenu reprezentuje Sint Maarten na medzinárodných futbalových akciách. Sint Maarten nie je členom FIFA a tak nemôže súťažiť v kvalifikáciách na Majstrovstvá sveta. Sint Maarten môže súťažiť na turnajoch pod hlavičkou CONCACAF ako napr. Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1986 no členom CONCACAF sa stali až v roku 2013. Nikdy sa nekvalifikovali na Zlatý pohár CONCACAF ani na Karibský pohár. Od roku 1992 do 2016 odohral národný tím iba 25 medzištátnych zápasov pričom v rokoch 2000 až 2016 odohrali iba jediný zápas.
Surinamské národné futbalové mužstvo

Surinamské národné futbalové mužstvo reprezentuje Surinam na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1920. Surinam sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Zlatom pohári CONCACAF sa predstavili trikrát z toho raz pod názvom turnaja Zlatý pohár. Najlepší výsledok je šieste miesto z roku 1977. V tejto krajine sa narodilo mnoho holandských futbalistov ako Edgar Davids, Frank Rijkaard, Virgil van Dijk, Clarence Seedorf, Patrick Kluivert, Ruud Gullit a iní.
Externé odkazy.
https://svb.sr/
Národné futbalové mužstvo Svätej Lucie

Národné futbalové mužstvo Svätej Lucie reprezentuje Svätú Luciu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1979. Svätá Lucia sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. V rebríčku FIFA im patrí 177. miesto.
Third Cambridge Catalogue of Radio Sources

Third Cambridge Catalogue of Radio Sources (doslova Tretí cambridgeský katalóg rádiových zdrojov, skratka 3C) je astronomický katalóg nebeských rádiových zdrojov detegovaných pôvodne na frekvencii 159 MHz a následne na frekvencii 178 MHz.
Dejiny.
3C.
Bol vydaný v roku 1959 členmi Radio Astronomy Group na University of Cambridge. Odkazy na záznamy v tomto katalógu vo vedeckej literatúre používajú predponu 3C, za ktorou nasleduje číslo záznamu s medzerou, napr. 3C 273. Katalóg bol vytvorený na základe pozorovaní Cambridgeského interferometra na západnej strane Cambridgu. Interferometer sa predtým používal na prieskum 2C, publikovaný v roku 1955.
3CR.
Katalóg sa následne revidoval v roku 1962 pomocou pozorovaní na frekvencii 178 MHz a po mnoho rokov sa „3CR“ považovalo za konečný zoznam jasnejších rádiových zdrojov na severnej nebeskej pologuli. Výsledkom revízie bolo vyradenie niekoľkých zdrojov z katalógu (napríklad zdrojov pod limitom toku 9 Jy) a pridanie ďalších. Aby sa predišlo prečíslovaniu existujúcich zdrojov (ktoré boli uvedené v poradí rektascenzie), boli tieto nové zdroje pridané pomocou desiatkovej prípony. Napr. 3C 323.1 nasleduje po 3C 323 v rektascenzii a predchádza 3C 324.
3CRR.
Ďalšia revízia z roku 1983, nazvaná 3CRR alebo 3CR², zahŕňala galaxie, ktoré neboli detegované v pôvodnom katalógu kvôli nedostatkom pôvodných pozorovaní, ale inak spĺňajú limity toku a deklinácie. Tento nový katalóg, ktorý zahŕňa všetky extragalaktické rádiové zdroje na severnej pologuli s hustotou toku 178 MHz &gt; 10,9 Jy, deklináciou väčšou ako 10 stupňov a galaktickou zemepisnou šírkou väčšou ako 10 stupňov alebo menšou ako -10 stupňov, je kompletná vzorka rádiových galaxií a kvazarov. Vylučuje množstvo dobre známych 3C/3CR objektov, vrátane všetkých zvyškov supernov z 3C, ale aj niektorých známych rádiových galaxií, ktoré sú v rozpore s deklináciou, hustotou toku alebo obmedzeniami galaktickej zemepisnej šírky. Objektom, u ktorých sa zistilo, že pozostávajú z viacerých komponentov spojených s rôznymi objektmi, bola pridelená abecedná prípona (postupne A, B atď.), aby bolo jasné, ktorý komponent bol súčasťou vzorky: napr. rádiová galaxia 3C 66B je súčasťou vzorky, ale objekt BL Lac 3C 66A nie je.
Národné futbalové mužstvo Svätého Krištofa a Nevisu

Svätokrištofské národné futbalové mužstvo reprezentuje Svätý Krištof a Nevis na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1932. Svätý Krištof a Nevis sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. V rebríčku FIFA im patrí 139. miesto.
Národné futbalové mužstvo Svätého Vincenta a Grenadín

Národné futbalové mužstvo Svätého Vincenta a Grenadín reprezentuje Svätý Vincent a Grenadíny na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1979. Svätý Vincent a Grenadíny sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Zlatom pohári CONCACAF sa predstavili raz a to v roku 1996. Na turnaji skončili v skupine.
Národné futbalové mužstvo Turks a Caicosu

Národné futbalové mužstvo Turks a Caicosu reprezentuje Turks a Caicos na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1996. Turks a Caicos sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. Národný tím patrí medzi najhoršie podľa rebríčka FIFA patrí im 205. miesto.
Zálešovský potok

Zálešovský potok je potok v regióne Tatry na území obce Ždiar v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Spišská Magura v geomorfologickom podcelku Repisko. Je ľavostranným prítokom Ždiarskeho potoka a má dĺžku . Je vodným tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v na južnom svahu vrchu "Magurka" s v lesnom extraviláne v severnej časti územia obce Ždiar.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhozápadným smerom cez lesný extravilán, v priberá bezmenný pravostranný prítok, preteká do poľnohospodárskeho extravilánu, mení smer na juh, vteká do intravilánu obce Ždiar, podteká Cestu Slobody spájajúcu Podbanské cez Tatranskú Kotlinu s Lysou Poľanou a na okraji intravilánu ústi v do Ždiarskeho potoka ako jeho ľavostranný prítok.
Vodný tok "Zálešovský potok" má jeden bezvýznamný bezmenný prítok.
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Zálešovský potok" na území obce Ždiar nemá celkom zreteľný pôvod. S najväčšou pravdepodobnosťou je jeho pôvod spájaný s osobným menom "Záleš" prípadne s rodinným menom "Zálešovia, Zálešovci". Motivantom pomenovania hydronyma mohla byť poloha z pohľadu pomenovateľa "za topografickým objektom vlastníka objektu alebo ináč spájanej osoby s topografickým objektom". V roku 1995 sa na Slovensku vyskytovalo priezvisko "Záleš" v obci Nová Ľubovňa a v obci Červený Kláštor. V samotnom osobnom mene "Záleš" sa zrejme reflektuje slovný základ "lieska, lešť, leštie". Výskum ešte pokračuje. Z predĺženej predpony "zá-", zo slovného základu a kombináciou s formantom "-ovský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Zálešovský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Zálešovský potok" bol štandardizovaný v roku 1988
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Zálešovský potok" je jedinečným hydronymom (marec 2022).
Brezový vrch

Brezový vrch môže byť:
Irena Baumová

MUDr. Irena Baumová (* 28. júl 1892, Nové Mesto nad Váhom† 25. máj 1970, Nové Mesto nad Váhom) bola slovenská lekárka židovského pôvodu. Zaslúžila sa o starostlivosť o Židov prenasledovaných počas Slovenskej republiky v rokoch 19391945, o obnovu vážskonovomestskej židovskej obce a o zdravotnú osvetu v regióne. 
Život.
Narodila sa v rodine židovského učiteľa ako prostredná z troch súrodencov. Po absolvovaní dievčenskej židovskej meštianskej školy študovala na obchodnej škole v Kežmarku. Po štúdiu sa zamestnala v Židovskej banke v Novom Meste nad Váhom, pričom externe študovala na Piaristickom gymnáziu v Trenčíne a zmaturovala na Evanjelickom gymnáziu v Bratislave. Štúdium medicíny absolvovala na Nemeckej univerzite v Prahe, ktorú úspešne ukončila v roku 1929.
Následne rok pracovala v Detskej nemocnici v Brne (v Černých Polích), ďalší rok na Gynekologicko-pôrodníckej klinike v Bratislave a napokon sa vrátila praktikovať medicínu do rodného Nového Mesta nad Váhom.
Lekársku kariéru jej prerušili protižidovské opatrenia vykonávané počas Slovenského štátu. V máji 1940 jej štátne orgány zakázali lekársku prax. Ľudmila Podjavorinská sa snažila za ňu prihovoriť u ministra školstva a národnej osvety Jozefa Siváka, no neúspešne. V marci 1942 bola deportovaná do sústreďovacieho tábora na Rajeckej ceste v Žiline.
Od júla 1942 pôsobila v táborovej nemocnici v Seredi, neskôr jej štátne orgány povolili výkon lekárskej praxe. Od roku 1943 až do skončenia vojny poskytovala pomoc v židovskom starobinci v Novom Meste nad Váhom. Po skončení vojny pôsobila ako praktická lekárka a zároveň sa venovala zdravotnoosvetovej práci, boju proti infekčným ochoreniam a starostlivosti o deti a mládež.
Vajdovka

Vajdovka () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad obcou Liesek, približne východne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Skorušina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Liesek. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne ležiace Oravice, miestna časť Tvrdošína, severným smerom sa nachádza Vitanová, Čimhová a Liesek a severozápadne Brezovica. 
Opis.
Vajdovka sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha severovýchodným smerom zo Skorušiny () na Vrchdolinky (). Východným smerom susedí Bučník () a Krúpová (), južným Blatná () a Osobitá (), západným Skorušina, Brezový vrch (), Javorinky () a Ostrý vrch () a severným Vrchdolinky. Severozápadné svahy odvodňuje Hlboký potok, východné rieka Oravica a južné Čierny potok, všetky v povodí rieky Orava. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Súvislý lesný porast pokrýva hrebeň i vrcholovú časť Vajdovky, preto obmedzený výhľad umožňujú len menšie lokality s redšou vegetáciou. Z vhodných miest je možné vidieť okolité vrchy Skorušinských vrchov, Západné Tatry, časť Oravských Beskýd a Oravskej Magury.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia. Najbližší značený chodník vedie vrcholom Skorušiny.
Krúpová (vrch v Skorušinských vrchoch)

Krúpová () je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží nad osadou Oravice, približne východne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Oravická Magura. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Vitanová a mesta Tvrdošín (Oravice). Najbližšími sídlami sú na juhozápadnom úpätí ležiace Oravice, miestna časť Tvrdošína, severným smerom sa nachádza Vitanová, Hladovka a Suchá Hora a na východe poľský Witów. 
Opis.
Krúpová sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha severozápadným smerom z Oravickej Magury (). Severným smerom susedí Bučník (), východným dominuje Magura, južným leží Turek () a Osobitá () a západným Blatná (), Skorušina () a Vajdovka (). Celý masív odvodňuje rieka Oravica v povodí rieky Orava. Na vrchol nevedie značený chodník. Na západných svahoch sa nachádza lyžiarske stredisko Meander Skipark Oravice.
Výhľady.
Odlesnený vrchol s horskou lúkou bez vyššej vegetácie umožňuje kruhový rozhľad. Pozorovateľné sú okolité vrchy Skorušinských vrchov, Západné Tatry a časť Oravských Beskýd, otvorený výhľad je i na územie Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia, resp. svahmi lyžiarskych tratí. Najbližší, žlto značený chodník vedie južným smerom na hrebeň (možný prístup na vrchol Krúpovej) a rázc. Vyšné diely, s pokračovaním na Oravickú Maguru.
Zelená politika

Zelená politika je názov politickej ideológie, ktorej cieľom je vytvoriť ekologicky udržateľnú spoločnosť, ktorá spočíva na princípoch sociálneho liberalizmu, environmentalizmu, subsidiarity a občianskej spoločnosti. Počiatky má v 70. rokoch 20. storočia v Európe, keď začali vznikať prvé zelené strany. 
Ideológia.
Zelenú politiku nie je možné jednoznačne v politickom spektre zaradiť naľavo alebo napravo, no väčšina zelených hnutí a politických strán býva skôr ľavicovo orientovaná a je možné pozorovať antikapitalistickú, antikorporatistickú rétoriku a taktiež volanie po sociálnej spravodlivosti. Zastancovia zelenej politiky takisto kladú veľký dôraz na pacifizmus a ochranu environmentu, čo je práve dôvod, prečo mnohí z nich zastávajú antikapitalistické názory, keďže kapitalizmu pripisujú veľký podiel na deštrukcii životného prostredia.
V roku 1984 v USA v rámci Green Committees of Correspondence došlo k formulácii desatoro kľúčových hodnôt zelenej politiky a to:
Politické smery vychádzajúce zo zelenej politiky.
Ľavicovo orientované
Pravicovo orientované
Zlatý pohár CONCACAF 2011

Zlatý pohár CONCACAF 2011 bol 11. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 21. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev. Turnaj sa hral v USA v dňoch od 5. do 25. júna 2011. Obhajcom titulu bolo Mexiko.
Víťazom turnaja sa po šiestykrát stalo Mexiko, ktoré vo finále zdolalo USA 4:2.
Mexiko sa ako šampión kvalifikovalo na Pohár konfederácií FIFA 2013.
Kvalifikácia.
Na turnaj sa kvalifikovalo 12 tímov.
Štadióny.
Turnaj sa hral na trinástich štadiónoch v trinástich mestách.