Šalamúnová

Šalamúnová (, , ) je dedina v Zakarpatskej oblasti Ukrajiny pri hraniciach so Slovenskom (1 km) a Maďarskom (850 m), 2 km západnejšie od mesta Čop a 4 km východnejšie Čiernej nad Tisou. Ide o najzápadnejšie sídlo Ukrajiny, okrem toho na západ od obci leží najzápadnejší bod Ukrajiny – mŕtve rameno Mŕtva Tisa (Čéne). V Šalamúnovej žije 1 387 obyvateľov "(2007)", z toho 70 % Maďarov a 29 % Ukrajincov.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka je z roku 1281 a uvádza sa v nej, že obec patrila šľachticovi menom Peter. V priebehu 13. až 14. storočí bola obec známa pod názvami „Salamu“, „Solomon“ či „Salamon“. Je možné, že názov pochádza od mena vlastníka – Šalamúna (Solomona). V 12. storočí tu vládli šľachtici z Trebišova, ktorí vládu v roku 1300 predali užhorodskému nadžupanu Petrovi Petuniovi. V prvej polovici 14. storočí sa majiteľom stal gróf Druget. V 30. rokoch 14. storočí v obci existoval katolícky kostol, ktorý v priebehu reformácie prešiel k protestantom a potom zase naspäť.
V 1427 roku bola obec považovaná za priemerne veľké osídlenie. V 16. storočí sa počet obyvateľov zmenšil. V roku 1588 podliehalo dani len 9 roľníckych hospodárstiev. V roku 1599 bolo vo vsi 20 roľníckych domácností, kostol, škola. Pramene zo 17. storočia radia Šalamúnovú k maďarským obciam.
Od roku 1918 obec patrila Slovensku, v rokoch 19381944 horthyovskému Maďarsku, v 19441945 znovu Slovensku.
V roku 1923 založili československí legionári s rodinami na zostatkovom statku s rozlohou 250 hektárov severne od železničnej trate osadu Stráž (, ). Legionárom vtedy ponúklo novovzniknuté Česko-Slovensko poľnohospodársku pôdu na východnom Slovenskom a Podkarpatsku, uvoľnenú pozemkovou reformou. Rodiny najprv žili v provizórnych priestoroch, potom si postavili domy; do osady sa prisťahovalo aj niekoľko rusínskych obyvateľov. V Stráži bola železničná zastávka "Stráž pri Čope" a dodnes sa železničný hraničný priechod Čop – Čierna nad Tisou nazýva na ukrajinskej strane Straž ().
23. novembra 1944 bola ves oslobodená od nemeckých vojsk ako jedno z posledných obývaných sídiel súčasnej Ukrajiny.
Pri odovzdaní Podkarpatskej Rusi Sovietskemu zväzu v roku 1945 bol železničný uzol Čop vrátane Šalamúnovej odovzdaný ZSSR, hoci sa nešlo o súčasť Zemi podkarpatoruskej, ale administratívne patril k Medzibodrožskému okresu Slovenska.
Po pripojení k ZSSR sovietska strana v roku 1946 rozkopala a zatarasila československú cestu č. 553 Mukačevo – Kráľovský Chlmec, ktorá spájala Šalamúnovú s Česko-Slovenskom (48 ° 26'07 „N 22 ° 08'17“ v.). Slovensko a Ukrajina plánujú obnoviť túto cestu otvoriť nový cestný hraničný priechod.
V roku 1975 bol v centre umiestený pamätný znak na počesť sovietskych vojakov, ktorí padli pri oslobodení obce.
V roku 1995 sa zmenil ukrajinský názov dediny Solomonove () na Solomonovo ().
Priemysel.
Nachádza sa tu podnik „Eurocar“, oficiálny výrobca automobilov značky Volkswagen Group na Ukrajine.
Doprava.
Do 20-tych rokov Šalamúnovú a Čiernu nad Tisou spájali železnica (od roku 1872) a historická štrková cesta (pri hraničnom stĺpe č. 361.). V 20-tych rokoch česko-slovenská vláda vybudovala asfaltovú cestu II. triedy č. 533, ktorá spojila obce. Po pripojení Šalamúnovej k ZSSR sovietska pohraničná stráž rozbúrala 100 m cesty č. 533 pri hraničnom stĺpe č. 359 a zatarasila cestu ostnatými drôtmi, takže momentálne neexistuje žiadne cestné spojenie medzi Čiernou nad Tisou a Šalamúnovou. Slovenská a ukrajinská vláda rokujú o rekonštrukcii bývalej cesty č. 533 a otvorení hraničného priechodu.