burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Krupina (historický okres)

Okres Krupina bol jedným zo okresov v Uhorsku, Česko-Slovensku a na Slovensku. Okres pretrval aj do obdobia po vyhlásení Česko-Slovenskej republiky ako súčasť Hontianskej župy. Svoju pôsobnosť ukončil po zmene územnej správy v roku 1960. Pôsobnosť okresu bola obnovená v roku 1996. Sídlom okresu bolo mesto Krupina.
Historický vývoj.
Po vyhlásení Martinskej deklarácie 30. októbra 1918 a pripojení územia Slovenska k Česko-Slovensku prebralo územie Slovenska župný a municipálny systém pochádzajúci z obdobia Rakúsko-Uhorska. Zaisťoval to zákon č.11/1918 Zb. z. a n. vydaný Národným výborom československým v Prahe, ktorý mal zabezpečiť kontinuitu a nerušený prechod správy do nového štátneho úradu. Jedným z provizórnych administratívnych celkov na území Slovenska bola prvorepubliková Hontianska župa, ktorá vznikla pripojením väčšej časti pôvodnej uhorskej Hontianskej župy k Česko-Slovensku, čo bolo dodatočne potvrdené podpísaním Trianonskej mierovej zmluvy dňa 4. júla 1920.
Po skončení I. svetovej vojny roku 1918 sa občania Krupiny začali búriť proti maďarskej vrchnosti a vznikom Česko-Slovenskej republiky sa jednotlivé zložky verejnej správy odmaďarizovali. V roku 1919 mesto napadli vojská maďarskej červenej armády. Zanechali za sebou značné hmotné škody. Vyrabovali obchody, mestský dom, zničili mestský archív a mesto pripravili o vzácne a nenahraditeľné historické dokumenty.
Dňa 21. septembra 1922 vláda Česko-Slovenskej republiky vydala nariadenie č. 275/1922 Zb., ktorým mesto Banská Štiavnica-Belá stratilo štatút municipálneho mesta a bolo prehlásené za veľkú obec. Zároveň sa stalo sídlom nového slúžnovského okresu. Ten vznikol pripojením prevažnej väčšiny obcí zo stávajúcich slúžnovských okresov Hontianskej župy, konkrétne okresov Krupina a Bátovce. V rovnakom vyhlásení Krupina stratila štatút mesta s magistrátom (mestského okresu), bola prehlásená za veľkú obec a stala sa integrálnou súčasťou svojho slúžnovského okresu.
Zánik okresu.
Hontianska župa, ako aj jej slúžnovské okresy, zanikla 1. januárom 1923. Od tohto dátumu bolo uvedené do platnosti nové župné zriadenie, ktoré nahradilo dovtedajšiu územnú správu na Slovensku. Územie bývalého slúžnovského okresu Krupina bolo zlúčené s celým bývalým slúžnovským okresom Šahy a časťou slúžnovského okresu Vinica do nového okresu a bolo prevedené do Pohronskej župy. Krupina si zachovala naďalej štatút okresného mesta.
Geografia.
Okres Krupina v roku 1919 susedil na západe s okresom Bátovce, na severe susedil s okresom Zvolen, na východe s okresom Modrý Kameň a na juhu s okresmi Vinica a Šahy. V roku 1922 sa novým severným susedom stal okres Banská Štiavnica-Belá.
Administratívne členenie.
"*Uvedené sú dobové názvy obcí."
Šahy (historický okres)

Okres Šahy (dobový názov Ipolské Šiahy) bol jedným z jednotiek územnej správy na Slovensku. Okres Šahy vznikol ako jeden zo slúžnovských okresov Hontianskej župy v Uhorsku a pretrval aj do obdobia po vyhlásení Česko-Slovenskej republiky. Na Slovensku pôsobil do roku 1923 a bol obnovený počas rokov 1949 – 1960. Sídlom okresu boli Šahy.
Historický vývoj.
Po vyhlásení Martinskej deklarácie 30. októbra 1918 a pripojení územia Slovenska k Česko-Slovensku prebralo územie Slovenska župný a municipálny systém pochádzajúci z obdobia Rakúsko-Uhorska. Zaisťoval to zákon č.11/1918 Zb. z. a n. vydaný Národným výborom československým v Prahe, ktorý mal zabezpečiť kontinuitu a nerušený prechod správy do nového štátneho úradu. Jedným z provizórnych administratívnych celkov na území Slovenska bola prvorepubliková Hontianska župa, ktorá vznikla pripojením väčšej časti pôvodnej uhorskej Hontianskej župy k Česko-Slovensku, čo bolo dodatočne potvrdené podpísaním Trianonskej mierovej zmluvy dňa 4. júla 1920.
Hontianska župa, ako aj jej slúžnovské okresy, zanikla 1. januárom 1923. Od tohto dátumu bolo uvedené do platnosti nové župné zriadenie, ktoré nahradilo dovtedajšiu územnú správu na Slovensku. Celé územie bývalého slúžnovského okresu Šahy bolo s časťou okresu Vinica pripojené do nového okresu so sídlom v Krupine a prevedené do Zvolenskej župy. Dňa 20. januára 1923 bola v Šahách vyhláškou ministra vnútra 15/1923 Zb. zriadená expozitúra Krupinského okresu pre obce v spádovej oblasti.
Geografia.
Okres Šahy v roku 1920 susedil na západe s okresom Pastovce, na severozápade susedil s okresom Bátovce, na severovýchode s okresom Krupina a na východe s okresom Vinica. Na juhu prebiehala hranica s Maďarským kráľostvom.
Administratívne členenie.
Do okresu Šahy v roku 1919 patrili obce*:
"*Uvedené sú dobové názvy obcí."
Pavol Macek

Pavol Macek alebo aj Pavel Macek (* 20. jún 1886, Čáčov – † 7. apríl 1970, Bratislava) bol slovenský roľník, verejný činiteľ a politik agrárnej strany v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Biografia.
Podľa údajov z roku 1925 bol profesiou roľník a žil vo svojej rodnej obci. Krátko po vzniku Česko-Slovenska pôsobil ako prvý poprevratový starosta Čáčova. Vo svojom rodisku zakladá potravné a úverové družstvo. Neskôr sa podieľa na vzniku miestnej roľníckej besedy a republikánskeho dorastu. Po župných voľbách v roku 1923 je zvolený za poslanca Bratislavskej župy za agrárnu stranu. V tomto období sa zaslúžil o vznik skladištného družstva a roľníckeho družstevného liehovaru v Senici, ako aj senickej roľníckej vzájomnej pokladnice. V parlamentných voľbách v roku 1925 je za agrárnikov zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. V snemovni zasadá v rozpočtovom, sociálnom i poľnohospodárskom výbore.
Do Národného zhromaždenia kandidoval aj v parlamentných voľbách v roku 1929 i 1935, avšak poslancom sa už nestal. Agrárna strana ho však v roku 1935 ako odborníka nominovala do Krajinského zastupiteľstva. V tomto období sa uvádza, že žil v Senici.
V období Slovenského štátu bol odporcom ľudáckeho režimu. Udržiaval kontakty s odbojovou skupinou okolo Vavra Šrobára a v roku 1944 sa mal podieľať na zakladaní národných výborov na území západného Slovenska.
Štefan Blažek

Štefan Blažek (* 15. december 1895, Moravský Svätý Ján – † 25. január 1996) bol slovenský roľník a politik agrárnej strany v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Podľa údajov z roku 1929 pôsobil ako roľník v rodnej obci. Politicky sa aktivizoval v Republikánskej strane poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana). V parlamentných voľbách v roku 1929 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia. V snemovni zasadal vo viacerých výboroch (rozpočtový, sociálny, poľnohospodársky...). Po krajinských voľbách v roku 1935 agrárnikov zastupoval v slovenskom Krajinskom zastupiteľstve.
Pochovaný je v rodnej obci.
Michal Dorič

Michal Dorič (* 15. máj 1887, Malé Zalužice – † 21. máj 1969, Malé Zalužice) bol slovenský roľník a politik agrárnej strany v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Podľa údajov z roku 1925 pôsobil ako roľník v rodnej obci. V tom istom roku kandidoval v parlamentných voľbách za agrárnu stranu. V krajinských voľbách v roku 1928 kandidoval do okresného výboru okresu Michalovce. V parlamentných voľbách v roku 1929 je zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za XXI. (prešovský) volebný kraj.
V roku 1939 Michal Dorič z Malých Zalužíc finančne prispel do "Fondu pre vybudovanie Slovenska", ktorý bol založený z iniciatívy predsedu vlády Slovenského štátu Jozefa Tisa.
Švajčiarska superliga 2020/2021

Švajčiarska superliga 2020/2021 bol 124. ročník najvyššej švajčiarskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Young Boys, nováčikmi súťaže boli Lausanne-Sport a Vaduz. Sezóna začala 19. septembra 2020 a skončila 21. mája 2021.
Young Boys získal 15. titul v klubovej histórii a kvalifikoval sa do 2. predkola Ligy majstrov UEFA 2021/2022. Do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2021/2022 sa kvalifikovali Luzern, Basel, Servette a Vaduz. Do 2. ligy zostúpil Vaduz.
Tabuľka.
zdroj: weltfussball.at
Haniskova

Haniskova () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Mlynky, približne juhozápadne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Havranie vrchy. Leží v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves a na katastrálnom území mesta Spišská Nová Ves. Najbližším sídlom sú južne situované Mlynky, juhovýchodne leží Hnilec, východne Novoveská Huta, severovýchodne Spišská Nová Ves a západne Dedinky. Vrch sa nachádza v ochrannom pásme Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Haniskova leží v hrebeni, vedúcom severozápadným smerom z masívu Veľkej Knoly () na Hýľ (). Západne sa nachádza Červená skala (), Suchý vrch () a Kráľova hoľa (), južne Viničiar (), Ostrá (), Smrečinka (), Babiná () a Veľká Knola (), východne Pálenica (), Muráň (), Predný Muráň () a Malý Muráň () a severne Dubnica (), Hýľ () a Holý kameň (). Severné a východné svahy odvodňuje Hutiansky potok do Hornádu, voda z južných a západných odteká Havraním potokom do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Čergov, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, Kráľovu hoľu, Stolické vrchy a Revúcku vrchovinu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v blízkom sedle Čertova hlava je križovatka, dostupná:
Ján S. Vančo

Ján S. Vančo (* 13. september 1890, Plavnica – † 5. december 1975, Plavnica) bol slovenský legionár, roľník, statkár a politik v období medzivojnového Česko-Slovenska a Slovenského štátu.
Biografia.
V roku 1906 sa za prácou odsťahoval do Spojených štátov amerických, kde bol veľmi aktívny v spolkovom živote. V pensylvánskom meste Johnsonburg zakladá spolok "Jednota v Johnsonburgu". V newyorskom meste Buffalo zase založil "Spolok slovenských katolíckych kadetov" a spolok Slovenskej ligy. V roku 1917 sa prihlásil do česko-sloveských légií a zúčastnil sa na všetkých bojoch v rámci 21. čs. legionárskeho pluku vo Francúzsku. Po návrate na Slovensko sa zúčastnil aj bojov na Tešínsku a neskôr bojoval proti maďarskej Červenej armáde v roku 1919. Následne bol pridelený na županský úrad do Prešova, kde mal na starosti propagačný oddiel. Počas organizovania plebiscitu na Spiši bol veliteľom miestnych legionárov pri plebiscitnej komisii a zároveň bol aj spravodajským dôstojníkom. Ako aktívny dôstojník neskôr slúžil v Chebe a v Ružomberku. V roku 1925 na vlastnú žiadosť odišiel do výslužby v hodnosti kapitán. Vrátil sa do rodnej Plavnice, kde si vybudoval mlyn, pílu a spravoval malé hospodárstvo.
Politicky sa angažoval v Republikánskej strane poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana). Od roku 1927 bol tajomníkom strany v Prešove. V parlamentných voľbách v roku 1929 je za agrárnu stranu zvolený za poslanca Národného zhromaždenia v rámci prešovského volebného kraja. Mandát obhájil aj po voľbách v roku 1935. Poslancom zostal do zániku činnosti Národného zhromaždenia na prelome rokov 1938/1939, pričom ešte v závere roku 1938 prestúpil do poslaneckého klubu HSĽS.
Za agrárnu stranu sa na jeseň 1938 podieľal na rokovaniach s predstaviteľmi HSĽS o vyhlásení autonómie Slovenska a zlúčení agrárnej strany s ľudovou. Vo voľbách v roku 1938 je zvolený za poslanca Snemu Slovenskej krajiny. Mandát si uchoval aj po vzniku Slovenského štátu a poslancom bol až do konca existencie snemu. Napriek tomu k politike a smerovaniu Slovenského štátu mal výhrady. V roku 1944 odmietol vystúpiť v rozhlase s kritickým prejavom k partizánom a povstaniu.
V januári 1945 ustupujúca nemecká armáda jeho majetok v Plavnici podmínovala a zapálila. Po oslobodení v máji 1945 bol ako bývalý poslanec snemu zatknutý za protištátnu činnosť a až do októbra 1945 väznený. Po návrate z väzenia bol až do roku 1957 roľníkom v Plavnici a do roku 1965 pracoval ako robotník v Pozemných stavbách v Prešove a v Tešíne. Následne ako dôchodca dožil v rodnej obci, kde bol aj pochovaný.
Ivan Frollo

Prof. Ing. Ivan Frollo, DrSc. (* 13. november 1939, Prešov) je slovenský elektrotechnik, vedecký pracovník v oblasti meracej techniky a vysokoškolský pedagóg. Špecializuje sa na tomografické zobrazovacie metódy na princípe nukleárnej magnetickej rezonancie (NMR). Od roku 1966 pracuje na Slovenskej akadémii vied a je autorom 22 patentov. Zúčastnil sa štúdijných pobytov na viacerých svetových univerzitách.
Životopis.
Ivan Frollo sa narodil v roku 1939 v Prešove. Pred prichádzajúcim frontom v roku 1944 celá rodina odišla na Kysuce. Po vojne sa s rodinou presťahoval do Košíc, kde študoval na gymnáziu na Šrobárovej ulici. Po absolvovaní strednej školy odišiel študovať na Elektrotechnickú fakultu SVŠT v Bratislave, ktorú ukončil v roku 1963. Vojenčinu vykonal v Banskej Bystrici.
Po návrate z vojenčiny nastúpil na postgraduálne štúdium na Ústave teórie merania SAV a od roku 1966 bol pracovníkom SAV. V rokoch 19982006 pôsobil vo funkcii riaditeľa Ústavu merania SAV. V rokoch 19771978 absolvoval polročný študijný pobyt na Kalifornskej univerzite v Berkeley a na pätnástich ďalších univerzitách v USA. Cieľom jeho študijných pobytov sa stali aj Spojené kráľovstvo, Nemecko, Taliansko, Francúzsko, Švédsko, Írsko a Poľsko kde získaval skúsenosti vo vedeckých pracoviskách. V roku 1992 obhájil doktorskú dizertačnú prácu (DrSc.). Habilitoval za docenta v odbore Meracia technika na Strojníckej fakulte STU v Bratislave v roku 1993. Vysokoškolským profesorom sa stal v roku 1995. Riaditeľom Ústavu merania SAV bol v rokoch 1998 až 2006.
Publikácie.
Je autorom 5 kapitol v monografiách. Vydal VŠ skriptá, 376 pôvodných vedeckých publikácií a 25 vyžiadaných prednášok na vedeckých konferenciách doma a v zahraničí. Editoval 11 zborníkov z medzinárodných konferencií, 31 štúdií a výskumných prác. Vlastní 22 autorských osvedčení patentov a vynálezov. Najdôležitejšie pracovné výsledky dosiahol spracovaním projektov: Metódy riešenia magnetických polí; Zariadenie na celotelovú tomografiu; Tomografické metódy a systémy na báze nukleákrenej magnetickej rezonancie s aplikáciou pre medicínske a biologické vedy; Elektronické meracie prístroje na báze mikropočítačovej techniky; Nové meracie metódy a prístroje pre biológiu, kardiochirurgiu a respirológiu.
Palo Macho

Doc. Mgr. art. Palo Macho (* 22. september 1965, Streženice) je slovenský maliar špecializujúci sa na prácu so sklom – tvorbu sklenených tabúľ, sklenenú grafiku, sklenené reliéfy a iné sklenené objekty. Pedagogicky pôsobí ako docent v Ateliéri skla na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Osobný život.
V rokoch 1994 až 1998 učil Palo Macho na Strednej umeleckej škole v Lednických Rovniach.
Okrem práce so sklom vydal aj dve zbierky poézie, "Strelné modlitby" z roku 1995 a "Mesiac na červenom" z roku 2006. O jeho tvorbe bol natočený film "Sklené obrazy", vyšla o nej publikácia "Časovanie čiary" (2017) a v roku 2020 monografia (autorky K. Bajcurová a S. Petrová).
Pravidelne vystavuje doma aj v zahraničí, nielen na sklárskych výstavách.
Od 90. rokov má partnera.
Margita Kováčová (spisovateľka)

Margita Kováčová (pseudonymy: "Fialka", "Považan", "Teta Margita", "Teta Marta"; * 17. jún 1901, Nižná – † 22. marec 1993, Trnava) bola slovenská spisovateľkaprozaička, redaktorka a učiteľka. Písala literatúru pre deti a mládež, pedagogické články a články s náboženskou tematikou. Významne sa angažovala v kultúrnom a hospodárskom dianí v obci Pata a v okolí.
Život.
Narodila sa v roku 1901 v Nižnej (okres Piešťany), do roľníckej rodiny Matúša Kováča a Márie rodenej Martinkovičovej.
V roku 1915 úspešne skončila štúdium na meštianskej škole a následne v rokoch 19151919 študovala na učiteľskom ústave v Trnave. Po vyštudovaní pôsobila ako učiteľka slovenského jazyka, zemepisu a dejepisu na viacerých miestach: v Nižnej (19221926), Sekuliach (19261928), Pate (19281948) a Lednických Rovniach (19481950).
Jej najdlhším a najplodnejším obdobím bolo pôsobenie v Pate, ktorú si veľmi obľúbila a kde zastávala pozíciu učiteľky a riaditeľky na základnej škole. Okrem vyučovania sa snažila zlepšiť aj sociálnu situáciu chudobných žiakov, pričom bola najštedrejšou darkyňou v rámci vianočnej charitatívnej zbierky v roku 1931 (219 Kč z 489,90 Kč). Podieľala sa tiež na založení miestneho úverového družstva, ktorému robila bezodplatne účtovníctvo a podporovala aj miestny hasičský zbor, cirkevné inštitúcie či štúdium kňazov. Spolupracovala s Československým červeným krížom a bola predsedníčkou dievčenskej sekcie Združenia katolíckej mládeže v Trnave. V tomto období napísala viacero diel a článkov.
Po druhej svetovej vojne začala študovať na PF SU v Bratislave, avšak štúdium z politických dôvodov nedokončila (19461949). V roku 1948 bola preradená do Lednických Rovní a v roku 1950 bola pre nesúhlas s odsunom rehoľníkov prepustená zo štátnych služieb. Následne pracovala ako robotníčka a úradníčka v rôznych podnikoch. Od roku 1960 žila ako dôchodkyňa v Trnave. Zomrela v roku 1993 v Trnave, no pochovaná bola v Pate, kde pracovala aj v období komunistického režimu.
Dielo.
Publikovala vo viacerých časopisoch: "Katolícke noviny", "Mariánska kongregácia", "Nová žena", "Posol", "Serafínsky svet", "Sv. rodina", "Slovenský učiteľ" a i., v rokoch 19451950 redigovala detskú rubriku v časopise "Priateľ dietok", neskôr v "Roľníckych novinách". Diela:
Cyprián Ján Korec

Cyprián Ján Korec (rod. Ján Korec, ; * 8. január 1910, Pata† 17. november 2011, Missionshaus St. Gabriel, Maria Enzersdorf, Rakúsko) bol slovenský mníchverbista a misionár pôsobiaci v Rakúsku. V čase svojej smrti bol najstarším žijúcim verbistom na svete.
Život.
Ján Korec sa narodil 8. januára 1910 v Pate ako druhé z deviatich detí Fabiánovi a Cecílii Korcovým. V decembri 1925 vstúpil do Spoločnosti Božieho Slova (verbisti) v Missionshaus St. Gabriel v rakúskom Maria Enzersdorfe a prijal meno Cyprián. Noviciát začal v Rakúsku v roku 1926. 8. septembra 1928 zložil prvé rehoľné sľuby, večné sľuby zložil 8. septembra 1936. Do roku 1937 pracoval ako kníhtlačiar v misijnom dome St. Gabriel a v období druhej svetovej vojny (19381945) v misijnom dome verbistov v Nitre.
V roku 1945 sa vrátil do rakúskeho misijného domu St. Gabriel, kde pre rád vykonával rôzne úlohy. Bol kostolníkom vo farnosti Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v Mödlingu. V roku 1975 sa stal dôchodcom. Od roku 1995 žil v domove Jozefa Freinademetza pre starších a chorých mníchov v St. Gabriel. Ako najstarší verbista na svete zomrel 17. novembra 2011 vo veku 101 rokov.
Ján Korec

Ján Korec môže byť:
Margita Kováčová

Margita Kováčová môže byť:
Švajčiarska superliga 2021/2022

Švajčiarska superliga 2021/2022 bol 125. ročník najvyššej švajčiarskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Young Boys, nováčikom súťaže bol Grasshoppers Zürich. Sezóna začala 24. júla 2021 a skončila 22. mája 2022.
Zürich získal 13. titul v klubovej histórii a kvalifikoval sa do 2. predkola Ligy majstrov UEFA 2022/2023. Do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/2023 sa kvalifikovali Lugano, Basel a Young Boys. Do 2. ligy zostúpil Lausanne.
Tabuľka.
zdroj: weltfussball.at
Brazílsky real

Brazílsky real (pl. '; znak: R$; ISO 4217 kód: BRL) je oficiálna mena Brazílie. Je rozdelená na 100 centavos. Centrálna banka Brazílie je centrálnou bankou a vydávajúcim orgánom. Real nahradil cruzeiro real v roku 1994. V apríli 2019 bol real dvadsiatou najobchodovanejšou menou.
História.
Moderný real (portugalský plurál "reais") bol zavedený 1. júla 1994 počas predsedníctva Itamara Franca v rámci širšieho plánu na stabilizáciu brazílskej ekonomiky. Nová mena nahradila krátkodobý cruzeiro real (CR$). Reforma zahŕňala demonetizáciu cruzeiro real a vyžadovala si masívnu výmenu bankoviek. Nový real bol zavedený v kurze 1 real = 2,750 "cruzeiros reais".
Mince.
Prvá séria (1994 – 1997).
Spolu s prvou sériou platidiel boli 30. júna 1994 zavedené mince v nominálnych hodnotách 1, 5, 10 a 50 centavos a 1 real; minca hodnoty 25 centavos nasledovala 30. septembra 1994 kvôli neustálemu nedostatku zmien medzihodnoty v rozsahu centavos, čo spôsobilo, že platnosť starých bankoviek Cruzeiro a Cruzeiro Real bola predĺžená o dva mesiace nad rámec pôvodne stanoveného limitu. Všetky mince boli razené z nehrdzavejúcej ocele.
Pôvodné 1-realové mince, vyrobené iba v roku 1994, boli demonetizované 23. decembra 2003 kvôli tomu, ako často boli falšované. Všetky ostatné mince zostávajú zákonným platidlom.
Druhá séria (1998 – súčasnosť).
V roku 1998 bola predstavená druhá séria mincí. Obsahovala pomedené oceľové mince v hodnote 1 a 5 centavos, mosadzné oceľové mince v hodnote 10 a 25 centavos, mediniklovú mincu 50 centavos a dvojfarebnú mincu z mosadze a niklu v hodnote 1 realu. Od roku 2002 sa však na mincu 50 centavos a strednú časť mince 1 real používa oceľ. V novembri 2005 prerušila centrálna banka výrobu mincí 1 centavo.
Pamätné mince.
Brazílska centrálna banka príležitostne vydáva špeciálne pamätné verzie niektorých štandardných mincí. Tieto pamätné mince sú zákonným platidlom a od štandardného vzoru sa zvyčajne líšia len svojou zadnou stranou.
Bankovky.
Druhá séria (2010 – súčasnosť).
Pamätné bankovky.
V apríli 2000, na pamiatku 500. výročia príchodu Portugalcov na brazílske pobrežie, vydala brazílska centrálna banka polymérovú bankovku v hodnote 10 realov, ktorá kolovala spolu s ostatnými bankovkami vyššie. Brazílska mincovňa vytlačila 250 miliónov týchto bankoviek, čo v tom čase predstavovalo asi polovicu 10-realových bankoviek v obehu.
Červené gardy

Červené gardy (; – "Chung-wej-ping") boli militantné skupiny čínskych študentov stredných škôl a univerzít, ktoré sa sformovali v Číne počas kultúrnej revolúcie do polovojenských jednotiek. Títo mladí ľudia často nosili zelené bundy podobné vtedajším uniformám čínskej armády s červenými páskami na rukávoch.
Červené gardy vznikli pod záštitou Komunistickej strany Číny v roku 1966 s cieľom pomôcť predsedovi Mao Ce-tungovi v boji proti „revizionistickým“ orgánom, t. j. tým straníckym vodcom, ktorých Mao považoval za nedostatočne revolučných. Mao sa tak snažil získať späť kontrolu nad stranou od svojich kolegov. Prvými študentmi, ktorí sa v Číne nazvali "Červenými gardami", boli žiaci pekinskej Strednej školy Univerzity Čching-chua, ktorí sa týmto názvom podpísali pod dva veľké ručne písané plagáty vydané 25. mája – 2. júna 1966. Tieto plagáty sa nazývali "ta-c’-pao". Gardy sa šírili po celej krajine, kritizovali vedenie škôl za konzervatívne názory a dožadovali sa väčšieho vplyvu mladých na riadenie spoločnosti. Dňa 28. júla predstavitelia Červených gárd napísali Maovi výzvu na vzburu a prevrat na ochranu revolúcie. Pre Maa boli masy oddaných mladých ľudí ideálnym nástrojom v boji proti jeho mocenským konkurentom, a tak 5. augusta zareagoval uverejnením krátkeho dokumentu nazvaného "Bombardujte hlavný stan", ktorý napísal počas 11. plenárneho zhromaždenia 8. ústredného výboru Komunistickej strany Číny. Oznámil tiež, že len neskazení mladí ľudia môžu úspešne bojovať proti "štyrom prežitkom" – "starému mysleniu", "starej kultúre", "starým obyčajom" a "starým návykom". Po tomto požehnaní z najvyšších miest začali oddiely sfanatizovanej mládeže v zelených uniformách s červenými páskami na rukávoch terorizovať obyvateľstvo a ničiť kultúrne pamiatky. Gardisti, medzi ktorými boli aj desaťročné deti, obviňovali svojich učiteľov, vlastných rodičov i vysokých funkcionárov z „kontrarevolučných názorov“, obete boli ponižované, mučené a mnohokrát aj bez súdu zabíjané. Niekoľko miliónov červených gardistov sa koncom roka 1966 vydalo do Pekingu, aby sa stretli s Maom na ôsmich masových demonštráciách. Celkový počet červených gardistov v krajine mohol v určitom momente dosiahnuť až 11 miliónov.
V dôsledku vyčíňania Červených gárd zavládol v Číne chaos. Začiatkom roka 1967 gardisti zvrhávali existujúce stranícke orgány v mestách a celých provinciách. Jednotlivé frakcie gardistov bojovali dokonca už aj medzi sebou navzájom a mnohokrát aj proti armáde, ktorá sa ich snažila potlačiť. Vo februári 1967 vláda začala najhorlivejších gardistov posielať na vidiek. Oficiálne, aby šírili revolučné myšlienky medzi roľníctvom, v skutočnosti preto, aby sa ich Mao zbavil. Vplyv Červených gárd postupne slabol, od septembra 1967 boli zatýkaní a popravovaní gardisti, ktorí odmietali ukončiť svoju činnosť. Posledné zvyšky gárd boli porazené v júli 1968 v Pekingu. Pri audiencii vodcov Červených gárd u Maa im predseda údajne so slzou v oku jemne oznámil koniec hnutia. Aj po lete 1968 ešte niektorí radikálnejší študenti naďalej cestovali po Číne a neoficiálne sa podieľali na kultúrnej revolúcii.
Titanic (hudobná skupina)

Titanic je brnianska heavy metalová skupina, ktorá bola založená na prelome rokov 1984 a 1985. Vydanie prvého albumu otvorilo cestu skupine aj do zahraničia, napr. v Bulharsku sa zoznámili s gitaristom Georgiuom Enčevom zo skupiny Impuls, ktorý sa potom stal stálym členom Titanic. Skupina Titanic svoju činnosť ukončila v roku 2002, obnovená bola roku 2009. Členom skupiny je od augusta 2011 aj bubeník Martin Škaroupka. Začiatkom roku 2019 nastúpil na post gitaristu Marek „Ashok“ Šmerda namiesto Georgiho Enčeva.
Jankov vŕšok (prírodná rezervácia)

Jankov vŕšok je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Uhrovec v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 103,42 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany. Chránené územie leží na juhovýchodnom svahu rovnomenného vrchu. Po severnom okraji rezervácie prechádza Chodník Ľ. Štúra a A. Dobčeka. 
Predmetom ochrany je: "Vzácne územie v južnej časti Strážovských vrchov. Dubové lesy na vápencovo-dolomitovom podklade s dubom cerovým a plstnatým, miestami aj s borovicou lesnou. Výskyt xerotermných i horských rastlinných druhov."
Hýľ (vrch vo Volovských vrchoch)

Hýľ () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Mlynky, približne juhozápadne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Havranie vrchy. Leží v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves a na katastrálnom území mesta Spišská Nová Ves. Najbližším sídlom sú južne situované Mlynky, juhovýchodne leží Hnilec, východne Novoveská Huta a Hnilčík, severovýchodne Spišská Nová Ves a západne Dedinky a Stratená. Vrch sa nachádza v ochrannom pásme Národného parku Slovenský raj.
Opis.
Hýľ leží v hrebeni, vedúcom severozápadným smerom z masívu Veľkej Knoly () na Geravy v Slovenskom raji. Západne sa nachádza Gačovská skala (), Suchý vrch (), Červená skala () a Holý kameň (), severne Zadný Turník () a Dubnica (), východne Medvedia hlava (), Malý Muráň (), Predný Muráň () a Muráň () a južne Veľká Knola (), Haniskova (), Viničiar () a Kráľova hoľa (). Severné svahy odvodňuje do Hornádu potok Holubnica, juhovýchodné jej prítok Hutiansky potok, voda z juhozápadných a západných častí odteká Havraním potokom do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Čergov, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou, Spišsko-gemerský kras, Stolické vrchy a Revúcku vrchovinu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v blízkom sedle Čertova hlava je križovatka, dostupná:
Eliteserien 2021

Eliteserien 2021 bol 77. ročník najvyššej nórskej futbalovej súťaže a 5. sezóna pod názvom Eliteserien. Titul obhajoval Bodø/Glimt, nováčikmi súťaže boli Tromsø a Lillestrøm. Sezóna začala 9. mája a skončila 12. decembra 2021.
Bodø/Glimt získal 2. titul v klubovej histórii a kvalifikoval sa do 1. predkola Ligy majstrov UEFA 2022/2023. Do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/2023 sa kvalifikovali Molde, Viking a Lillestrøm. Do 2. ligy zostúpili Brann, Stabæk a Mjøndalen.
Tabuľka.
zdroj: Nórsky futbalový zväz
Sladká Valentína

Sladká Valentína ("Mi gorda bella") je venezuelská telenovela z produkcie televízie RCTV v rokoch 2002 – 2003. Hlavné úlohy stvárnili herci Natalia Streignard a Juan Pablo Raba. Na Slovensku túto telenovelu vysielala verejnoprávna Jednotka.
Mono (EP)

Mono je EP slovenskej speváčky Dary Rolins, ktoré bolo vydané 10. októbra 2011 prostredníctvom hudobného vydavateľstva EMI v digitálnej podobe.
Vydanie a predaj.
V auguste 2011 speváčka v rozhovore pre ireport.cz oznámila, že pred vydaním albumu Stereo, ktorý bude v distribúcii klasicky v kamenných obchodoch, plánuje vydanie „teaseru“ s piatimi skladbami na stiahnutie, ktoré sa neobjavia na pripravovanom albume a nebudú nikde inde dostať. Dôvodom vydania tohto špeciálneho média je podľa slov speváčky absencia iTunes a ilegálne sťahovanie hudby. 
Digitálny EP, označený ako „špeciálna facebooková edícia“ bolo možné zakúpiť a stiahnuť len prostredníctvom speváčkinej oficiálnej stránky na sociálnej sieti Facebook poslaním SMS. Od 10. októbra 2011 si ho mohli kúpiť zákazníci českých operátorov, a to v hodnote 50 českých korún. Od 18. októbra bolo sprístupnené aj pre zákazníkov slovenských operátorov za jednu SMS v hodnote 1,607€. 
Predaj EP s exkluzívnymi nahrávkami bol časovo limitovaný a nenachádza sa na streamovacích službách.
Dizajn albumu.
Obal EP vyšiel v rovnakom vizuáli ako album „Stereo“. Fotografie k obalom k obidvom albumom nafotila Petra Ficová.
Nahrané skladby.
"Mono" obsahuje päť pôvodných skladieb, z toho niektoré anglické verzie.
Skladby „My Time“ a „Doctor Love“ z produkcie Marka „Substance“ Daviesa, gitaristu a producenta britskej skupiny Kosheen, sa objavili na albume „Stereo“ v slovenčine - “My Time“ ako „Naskoč a leť“ a „Doctor Love“ ako „Fóbia“.
Skladba „I've Got Nothing“, sa nedostala do finálnej verzie „Sterea“.
Jediná skladba, ktorá sa dostala aj na album „Stereo“ je duet s Danom Bártom „Otázky“, ktorého hudbu napísal hudobník Marián Čekovský a o text sa postarali sami speváci.
Čo o mne vieš

Čo o mne vieš je tretí štúdiový album slovenskej speváčky Darinky Rolincovej, ktorý vydalo v roku 1988 hudobné vydavateľstvo Supraphon. LP platňa obsahuje 14 skladieb. Najväčším hitom z albumu sa stal singel „Čo o mne vieš“.
Výroba albumu.
Nahrané v júli až septembri 1987 v štúdiu Supraphonu (2-14) a Jevany (1).
Dátumy dokončenia skladieb: 31. máj 1987 (13, 14), 31. júl 1987 (1), 30. september 1987 (2-12).
Darinka

Darinka je druhý štúdiový album slovenskej speváčky Darinky Rolincovej, ktorý vydalo v roku 1986 hudobné vydavateľstvo Supraphon. LP platňa obsahuje 13 skladieb.
Výroba albumu.
Nahrané v júli až septembri 1985. Nahrávka č. 8 prevzatá z Českej televíze.
Muráň (vrch vo Volovských vrchoch)

Muráň () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Mlynky, približne juhozápadne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Knola. Leží v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves a na katastrálnom území mesta Spišská Nová Ves. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situované Mlynky, juhovýchodne leží Hnilec, východne Hnilčík, severovýchodne Novoveská Huta a Spišská Nová Ves a západne Dedinky. Vrch sa nachádza v ochrannom pásme Národného parku Slovenský raj a jeho veľká časť patrí do prírodnej rezervácie Muráň.
Opis.
Muráň leží v rázsoche, vedúcej severným smerom z masívu Veľkej Knoly (). Severne sa nachádza Dubnica (), Malý Muráň () a Predný Muráň (), východne Suchá hora (), Žompy (), Hlinisko () a Pálenica (), južne Hoľa (), Babiná () a sedlom oddelená Veľká Knola () a západne Viničiar (), Kráľova hoľa (), Haniskova () a Hýľ (). Severné svahy odvodňuje do Hornádu potok Holubnica, západné jej prítok Hutiansky potok, voda z juhovýchodných častí odteká Železným potokom do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Čergov, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou, Spišsko-gemerský kras, Stolické vrchy a Revúcku vrchovinu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v blízkom sedle Pod Muráňom je križovatka, dostupná:
VŠP

VŠP môže byť skratka pre:
Aalesunds FK

Aalesunds FK, známy aj ako Aalesund alebo AaFK je nórsky futbalový klub sídliaci v meste Ålesund, ktorý vznikol v roku 1914. Momentálne je účastníkom Eliteserien, najvyššej nórskej futbalovej súťaže. Domáce zápasy hrá na štadióne Color Line Stadion, ktorý má kapacitu 10 778 miest.
Aalesunds FK v európskych pohároch.
zdroj: kassiesa.net
CBK Košice

CBK Košice, celým názvom CBK Minibuseuropa Ťahanovce Košice je slovenský ženský basketbalový klub, ktorý sídli v Košiciach. Klub existuje od roku 1984, v rokoch 19982010 bol zlúčený s klubom Cassovia Košice do tímu CBK Cassovia Košice, pričom v tom čase hral v extralige žien. V sezóne 2022/23 postúpil do extraligy prvý raz samostatne, keď nahradil tím BK Slovan Bratislava.
Domáce zápasy hrá CBK v rovnakej hale ako ďalší košický tím Young Angels Košice, v telocvični Strednej odbornej školy priemyslových technológií v mestskej časti Šaca, kým sa prerába domovský stánok Young Angels, Angels Aréna.
Divoška Anastázia

Divoška Anastázia ( "Estrambótica Anastasia") je venezuelská telenovela z produkcie televízie RCTV v roku 2004. Hlavné úlohy stvárnili herci Norkys Batista a Juan Pablo Raba. Na Slovensku túto telenovelu vysielala verejnoprávna Jednotka prvýkrát od 23. augusta 2005 do 2. decembra 2005 a druhýkrát od 16. marca 2007 do 11. októbra 2007.
Jensen Ackles

Jensen Ackles (; * 1. marec, 1978, Dallas, Texas, USA) je americký herec. Je známy z televízneho seriálu "Hrozba z temnoty" (2005–2019).
Detstvo a mladosť.
Ackles sa narodil 1. marca 1978 v Dallase a vyrastal v Richardsone. Po ukončení štúdia v roku 1996 sa presťahoval do Los Angeles, aby začal svoju hereckú kariéru.
Kariéra.
Od malička sa venoval modelingu. Od roku 1996 sa venuje herectvu. Na začiatku svojej hereckej kariéry sa objavoval vo vedľajších rolách v televíznych seriáloch, ako napríklad "Cybil" (1995 - 1998) či "Dawsonov svet" (1998 - 2003). Viac priestoru dostal v televíznom seriály Smallville, v ktorom pôsobil v rokoch 2004 až 2005. 
V roku 2005 sa Ackles pripojil k obsadeniu hororového/akčného seriálu "Hrozba z temnoty", kde hral jednu z hlavných postáv, po boku herca Jareda Padaleckiho. V televíznom seriály hral až do záverečnej epizódy, v roku 2019. Od roku 2019 účinkuje po boku Jennifer Esposito a Erin Moriarty v televíznom seriály "Banda". 
Súkromný život.
Po troch rokoch randenia sa Ackles v novembri 2009 zasnúbil s herečkou a modelkou Danneel Harris. Zosobášili sa o rok neskôr, v Dallase. Spolu majú tri deti.
Pavol Sontág

Pavol Sontág (; * 26. apríl 1821, Dobšiná – † 10. február 1911, Budapešť) bol uhorský politik, poslanec uhorského snemu, predstaviteľ evanjelickej cirkvi a majiteľ medeného hámra. Otec čipkárok – sestier Sontágových.
Životopis.
Narodil sa v rodine dobšinských Sontágovcov. Bol synom krajského účtovníka Viliama Sontága a Anny Langsfeldovej. Školské štúdiá absolvoval v Gemeri, Bratislave a v Kežmarku. Vyštudoval právo a v roku 1841 zložil advokátsku skúšku v Pešti. V rokoch 1842 až 1844 bol zástupcom prokurátora a tabulárnym sudcom Gemerskej župy. Rozšíril a riadil medený hámor a železnú hutu v Štítniku. Podieľal sa aj na riadení papierenskej spoločnosti v Slavošovciach. Počas uhorskej revolúcie bol členom hornouhorského mimoriadneho súdu a neskôr kapitánom honvédov. Po porážke revolúcie mal zakázané vykonávať právnickú prax.
Venoval sa podnikateľskej činnosti a administrácii luteránskeho cirkevného dištriktu Tisa a bol dozorcom luteránskej diakonie v Gemeri.
Do politiky sa zapojil v roku 1867, keď bol zvolený za poslanca uhorského snemu za Deákovu stranu vo volebnom okrsku Rožňava. V Budapešti, bol od roku 1883 viac ako desaťročie podpredsedom Priemyselného spolku.
Zdroj.
Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 57 – evanjelická farnosť v Dobšinej; pokrstený ako Paulus Szontagh
Smrekovec (rozlišovacia stránka)

Smrekovec môže byť:
Color Line Stadion

Color Line Stadion je futbalový štadión v meste Ålesund ležiacom na západnom pobreží Nórska. Bol otvorený 16. apríla 2005. Na štadióne hrá svoje domáce zápasy tím Aalesunds FK. Aktuálna kapacita štadióna je 10 778 miest. V čase postavenia bol prvým štadiónom v Nórsku s umelým povrchom v najvyššej futbalovej súťaži.
Smrek červený

Smrek červený môže byť:
Saba

Saba je karibský ostrov a najmenšia špeciálna obec Holandska. Spolu s ostrovmi Bonaire a Svätý Eustach tvoria ostrovy BES.
Je aj najmenším zo 6 karibských ostrovov, ktoré spadajú pod suverenitu Holandského kráľovstva. Leží v severozápadnej časti Karibského mora, západne od Veľkých Antíl, a je súčasťou Malých Antíl. Najbližšie ostrovy k nemu sú Svätý Martin, Svätý Bartolomej a Svätý Eustach. Pozostáva do značnej miery z neaktívnej sopky Mount Scenery, ktorá meria a je aj najvyšším bodom celého Holandského kráľovstva. Saba je najmenšie územie trvalej populácie v Amerike. Na ostrove sa nachádzajú mestá: The Bottom (hlavné mesto), Windwardside, Zion’s Hill a St. Johns. Ostrov Saba má rozlohou iba 13 km². V blízkosti mesta Zion’s Hill sa nachádza letisko, ktoré má jednu z najkratších pristávacích dráh na svete, dlhú iba 396 metrov, kde môžu pristávať iba vrtuľové lietadlá.
História.
Pred 10. októbrom 2010 bola Saba jedným z piatich ostrovných území ( "eilandgebieden"), ktoré tvorili bývalú krajinu Holandského kráľovstva – Holandské Antily.
Od 10. októbra 2010 je Saba jednou z 3 špeciálnych administratívnych obcí Karibského Holandska. Ďalšími sú Bonaire a Svätý Eustach.
Geografia.
Ostrov Saba leží asi 30 km juhozápadne od Svätého Martina, jeho priemer je asi 4,5 km s plochou 13 km². Saba je neaktívna sopka so štyrmi krátermi, ktoré strmo padajú do mora. Najvyšší sopečný kráter je Mount Scenery s najvyšším bodom a je tiež najvyšším bodom Holandského kráľovstva. Ostrov má tropické podnebie a väčšinu jeho plochy pokrýva sekundárny tropický les. Ostrov zahŕňa aj neobývaný ostrov Green Island severne od Saby.
Svrčina

Svrčina môže byť:
Biely smrek

Biely smrek môže byť ľudovo:
FK Bodø/Glimt

FK Bodø/Glimt, celým názvom Fotballklubben Bodø/Glimt je nórsky futbalový klub sídliaci v meste Bodø, ktorý vznikol v roku 1916. Momentálne je účastníkom Eliteserien, najvyššej nórskej futbalovej súťaže. Domáce zápasy hrá na štadióne Aspmyra Stadion, ktorý má kapacitu 8 278 miest.
FK Bodø/Glimt v európskych pohároch.
zdroj: kassiesa.net
Hrdina Ukrajiny

Hrdina Ukrajiny ( – "Heroj Ukrajiny") je najvyšší štátne vyznamenanie, ktoré môže prezident Ukrajiny udeliť jednotlivcovi. Titul vytvoril v roku 1998 prezident Leonid Kučma a k 27. decembru 2022 je celkový počet ocenení 692; niektoré dekréty o pridelení titulu Hrdina Ukrajiny neboli zverejnené. Titul sa udeľuje dvom rôznym príjemcom rádu: civilnému Rád štátu a vojenskému Rád zlatej hviezdy. Prvým cudzincom, ktorý získal toto ocenenie, bol Bielorus Mychajlo Žyznevskij v júni 2017.
Dejiny.
Pôvod vyznamenania Hrdina Ukrajiny možno hľadať v tituloch Hrdina Sovietskeho zväzu (založený 16. apríla 1934) a Hrdina socialistickej práce (27. decembra 1938), čo sú najvyššie vyznamenania zriadené v Sovietskom zväze, ktorého federatívnou republikou bola Ukrajina v medzivojnovom období. Väčšina nositeľov titulu Hrdina Sovietskeho zväzu ho získala za odvahu a hrdinský čin vykonaný počas vojenských akcií (hlavne príslušníci ozbrojených síl počas druhej svetovej vojny; alebo za záchranu životov (napr. osoby vyznamenané za zásluhy pri likvidácii havárie Černobyľskej elektrárne). Istou výnimkou boli napr. sovietski kozmonauti. Titulom Hrdina socialistickej práce, boli ocenené osoby za prínos k národnému hospodárstvu, vede a kultúre. Ocenenia mohli byť udelené tej istej osobe viackrát a iba Prezídium Najvyššieho sovietu mohlo už raz udelené vyznamenanie odobrať. Po rozpade Sovietskeho zväzu v roku 1991 boli podobné ocenenia vytvorené aj vo nástupníckych krajinách bývalého Sovietskeho zväzu vrátane Ukrajiny, kde sa udeľuje od roku 1998.
Vysoká škola pedagogická

Vysoká škola pedagogická môže byť:
Pedagogická fakulta

Pedagogická fakulta môže byť:
Soledar

Soledar (, , doslovne „solidar“ alebo „dar soli“), od roku 1965 do roku 1991 známe ako "Karlo-Libknechtovsk" ( – "Karlo-Libknekhtivs'k", ), je mesto v Bachmutskom rajóne v Doneckej oblasti na Ukrajine. Mesto leží 18 km od mesta Bachmut a v januári 2022 v ňom žilo 10 490 obyvateľov. Je to veľmi dôležitá lokalita na ťažbu soli, pričom soľná baňa Soledar v roku 2021 poskytla 95 % ukrajinskej soli.
Soledarská mestská hromada

Soledarská mestská hromada () je hromada v Bachmutskom rajóne v Doneckej oblasti na Ukrajine. Jej administratívnym centrom je mesto Soledar.
Rozloha obce je 558,29 km², počet obyvateľov je 20 581 obyvateľov (2018).
Vznikla 15. septembra 2016 zlúčením Mestskej rady Soledar a zastupiteľstiev obcí Berestove, Vasjukivka, Volodymyrivka, Minkivka, Nykyforivka, Paraskovijivka, Rozdolivka, Jakovlivka rajónu Bachmut.
Sídla hromady.
Hromada zahŕňa 37 sídiel — 1 mesto (Soledar), 32 dedín: Bachmutske, Berestove, Belogorivka , Blagodatne, Bondarne, Vasylivka, Vasjukivka, Vesele, Volodymyrivka, Golubivka, Dibrova, Dubovo-Vasyvezlivka, Lypove, Krasnopolivka, Minskivka, Nykyforivka, Orihovo-Vasylivka, Pazeno, Paraskovijivka, Pylypchatyne, Privillia, Rozdolivka, Sakko i Vancetti, Streapivka, Tripillia, Fedorivka, Fedorivka Druga, Chromivka, Jakovlivka a 4 osady: Vyjmka, Nagirne, Pidgorodne, Spirne.
Poľskí mučeníci z druhej svetovej vojny

108 poľských mučeníkov z 2. svetovej vojny alebo Poľskí mučeníci nacizmu je skupina obetí náboženského prenasledovania páchaného nacistami počas okupácie Poľska počas 2. svetovej vojny. Tvoria ju traja biskupi, sedemdesiatdeväť kňazov, sedem rehoľníkov, osem rehoľných sestier a jedenásť laikov. Katolícka cirkev ich uctieva ako blahoslavených a mučeníkov.
Blahorečenie.
Dňa 26. mája 1994 boli predstavené dôvody blahorečenia a kanonizácie tejto skupinovej obete nacizmu v poľských diecézach. Po zjednotení diecéznych skúmaní boli v roku 1998 zaslané do Ríma, aby ich tam mohla študovať Kongregácia pre kauzy svätých.
Pápež Ján Pavol II. uznal ich smrť 26. marca 1999 "in odium fidei" (slov. "z nenávisti k viere"), čím im udelil titul mučeníkov a podpísal dekrét o ich blahorečení. Samotný akt blahorečenia sa slávil 13. júna v Bazilike Lichen počas pápežskej apoštolskej cesty do Poľska.
Liturgická spomienka na 108 poľských mučeníkov je stanovená na 12. júna.
Predný Muráň

Predný Muráň () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Novoveskou Hutou, približne juhozápadne od Spišskej Novej Vsi.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Knola. Leží v Košickom kraji, v okrese Spišská Nová Ves a na katastrálnom území mesta Spišská Nová Ves. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaná Novoveská Huta a Spišská Nová Ves, východne leží Hnilčík, južne Hnilec, juhozápadne Mlynky a západne Dedinky. Vrch sa nachádza v ochrannom pásme Národného parku Slovenský raj a jeho veľká časť patrí do prírodnej rezervácie Muráň.
Opis.
Predný Muráň leží v rázsoche, vedúcej severovýchodným smerom z masívu Veľkej Knoly (). Severne sa nachádza Dubnica (), Malý Muráň () a Suchá hora (), východne Žompy (), Hlinisko () a Pálenica (), južne Hoľa (), Peklisko (), Babiná (), Veľká Knola () a plytkým sedlom oddelený Muráň () a západne Viničiar (), Haniskova () a Hýľ (). Severozápadné svahy odvodňuje Hutiansky potok a severovýchodné Suchohorský potok do Hornádu, voda z juhovýchodného úbočia odteká Železným potokom do Hnilca. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Čergov, Levočské vrchy, Vysoké Tatry, východnú časť Nízkych Tatier s Kráľovou hoľou, Spišsko-gemerský kras a Stolické vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no juhovýchodným úbočím vedie modrá turistická značka z Novoveskej Huty cez Poľanu pod Muráňom do sedla Pod Muráňom.
Peter Cehlárik

Peter Cehlárik ( * 2. august 1995, Žilina) je slovenský profesionálny hokejový útočník. V súčasnosti je hráčom Leksands IF vo Švédskej hokejovej lige (SHL). V roku 2013 bol draftovaný klubom NHL Boston Bruins z 90. miesta v 3. kole.
Reprezentoval na viacerých medzinárodných podujatiach. Hral aj na Zimných olympijských hrách v Pekingu 2022, kde získal bronzovú medailu.
Hráčska kariéra.
Cehlárik odohral štyri juniorské sezóny na rodnom Slovensku, kým pokračoval vo svojom rozvoji vo Švédsku, kde odišiel v roku 2011. V Elitserien debutoval v drese Luleå HF počas sezóny Elitserien 2012-13. vo februári 2013 prekonal 23-ročný rekord Mikaela Renberga a stal sa najmladším strelcom švédskej ligy. V sezóne 2014/15 pomohol tímu vyhrať Ligu majstrov.
Po odohratí 132 zápasov, v ktorých zaznamenal 22 gólov a 49 bodov počas štyroch sezón v Luleå podpísal 16. júna 2016 trojročný vstupný kontrakt s Boston Bruins. V NHL debutoval 11. februára 2017 proti Vancouveru Canucks. Pred návratom do Providence Bruins odohral spolu 11 zápasov za Boston Bruins. 
Cehlárik strelil svoj prvý gól v NHL 18. novembra 2017 s Bruins v zápase proti San Jose Sharks a tým dopomohol víťazstvu Bostonu 3:1. V júli 2019 podpísal s klubom ročný dvojcestný kontrakt. Sezónu 2018/19 začal na farme v Providence, v základnej zostave Bostonu začal hrať v januári 2019, pri svojom sezónnom debute proti Philadelphii strelil dva góly. Druhú časť sezóny odohral aj na farme aj v drese Bostonu. V sezóne 2019/20 odohral v drese Bostonu len tri zápasy.
Po tom, čo bol Cehlárik vynechaný zo zoznamu Boston's Return to Play ako obmedzený voľný hráč z Bruins ukončil svoju severoamerickú kariéru a 17. augusta 2020 podpísal dvojročný kontrakt so švédskym klubom Leksands IF z SHL. Tu odohral jednu sezónu, kde spolu s Marekom Hrivíkom boli mimoriadne úspešní. Spolu s americkým hokejistom Carterom Camperom tvorili najproduktívnejší útok súťaže.
Po jedinej sezóne v Kontinentálnej hokejovej lige (KHL) s Avangardom Omsk sa Cehlárik rozhodol prestúpiť do Švajčiarska a 24. mája 2022 sa dohodol na dvojročnom kontrakte s EV Zug z Národnej ligy (NL).
V sezóne 2022/23 strelil 6 gólov a pripísal si 24 bodov v 38 zápasoch základnej časti, než sa rozhodol opustiť Švajčiarsko a vrátiť sa do bývalého klubu Leksands IF z SHL, pričom 8. februára 2023 podpísal zmluvu do roku 2026.
Aspmyra Stadion

Aspmyra Stadion je futbalový štadión v meste Bodø v Nórsku. Bol otvorený v roku 1966. Na štadióne hrá svoje domáce zápasy tím FK Bodø/Glimt. Aktuálna kapacita štadióna je 8 278 miest.
Satelitný štát

Satelitný štát, jednoduchšie satelit, (z latinského: "satelles = osobná stráž, telesná stráž") je pejoratívne pomenovanie pre štát, ktorý je v silnej závislej väzbe od silnejšieho štátu.
Stupeň závislosti môže byť rozdielny. V histórii sa uplatňovala prevažne priama vojenská závislosť ("tvrdá"), dnes je rozšírená predovšetkým politická či ekonomická ("mäkká") závislosť.
Pythias

Pythias () môže byť: