Jaroslav Chovanec

Jaroslav Chovanec (* 7. február 1935, Hrnčiarske Zálužany) je slovenský ústavný právnik, pedagóg a autor literatúry faktu. 
Životopis.
Je absolventom Právnickej fakulty Univerzity Komenského, na ktorej promoval s vyznamenaním v roku 1962. V roku 1967 získal titul JUDr.
Viac ako desať rokov pôsobil ako interný vysokoškolský učiteľ na Právnickej fakulte UK a tri roky na Vysokej škole ZNB v Prahe a v Bratislave. Pôsobil na rôznych právnických fakultách vo všetkých formách pedagogického procesu vrátane skúšok, vedenia diplomových a rigoróznych prác a prác študentskej vedeckej odbornej činnosti (ŠVOČ). Počas interného pôsobenia na PF UK bol deväť rokov tajomníkom katedry štátneho (ústavného) práva. Bol člen rady Vysokej školy ZNB. V šk. roku 1981/82 a 1982/83 externe prednášal, viedol seminárne cvičenia a skúšal na FF UK v Bratislave. Pôsobil aj na Ústave štátu a práva SAV. Od roku 1968 a do roku 1990 sporadicky prednášal na Inštitúte pre národné výbory, neskôr na Inštitúte verejnej správy MV SSR. Taktiež od roku 1962 až do 1990 prednášal z odboru štátne právo v Osvetovom ústave v Bratislave, ako aj v Socialistickej akadémii (teraz v Akadémii vzdelávania). 
Na Fakulte masmediálnej komunikácie UCM v Trnave bol vedúcim Katedry humanitných vied a člen Vedeckej rady fakulty. V roku 1999 vykonával funkciu prorektora UCM v Trnave pre legislatívu a styk s verejnosťou. Okrem toho bol od októbra 1999 do roku 2001 členom Akademického senátu na FMK UCM.
V rokoch 1995/96 bol členom kolektívu pre založenie Právnickej fakulty UMB v Banskej Bystrici a v rokoch 1997 a 1998 členom expertnej skupiny vytvorenej na UCM v Trnave pre prípravu projektu zriadenia Fakulty verejnej správy UCM v Trnave. 
Od školského roku 1999/2000 až do školského roku 2002/2003 pôsobil ako externý docent a profesor štátneho (ústavného) práva na PF UK v Bratislave. V súčasnosti pôsobí ako externý profesor na PF MB v Banskej Bystrici a interný profesor na FMK UCM v Trnave.
Až do roku 2012 bol aktívny advokát. Je člen Spolku slovenských spisovateľov, správca Nadácie Ľudovíta Štúra a Nadácie profesora Karola Planka pri PF UK, člen Združenia národne orientovaných právnikov, občianskej iniciatívy "61 krokov k slovenskej identite - Zvrchované Slovensko", vedeckej rady Slovenského pedagogického nakladateľstva na tvorbu terminologických a výkladových slovníkov, výboru Sekcie pre vedeckú a odbornú literatúru a počítačové programy Literárneho fondu; predseda Rady učiteľov Slovenského inštitútu vzdelávania, člen Historickej spoločnosti SAV a Spoločnosti pre medzinárodné právo SAV, podpredseda redakčnej rady odborno-teoretického časopisu Štát a právo. Orientoval sa na výskum štátoprávneho a ústavného vývoja ČSR. Bol členom Komisie Predsedníctva SNR pre vypracovanie návrhu Ústavy SR.
Je nositeľom viacerých ocenení a vyznamenaní. Po roku 1989 to bola napr. "Cena Slovenských pohľadov" (v spoluautorstve s M. Ferkom a M. Tkáčom, v r. 1993), vyznamenanie ministra kultúry Slovenska "Zlatý dvojkríž" (za mimoriadne iniciatívy a zásluhy o národnú kultúrnu a demokratickú štátnosť Slovenskej republiky, v r. 1995), "Zlatá plaketa Literárneho fondu" (v r. 2000), pamätná medaila Matice slovenskej (za dlhoročnú prácu v prospech slovenského národa a Matice slovenskej, v r. 2000), pamätná medaila Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (2000) a ďalšie. V roku 2008 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.