Bitka na Bzure

Bitka na Bzure alebo bitka o Kutno bola bitka v 2. svetovej vojne v Poľsku 9. – 19. septembra 1939.
Najväčšia bitka počas Nemeckého vpádu do Poľska v septembri 1939. Odohrala sa západne od Varšavy blízko rieky Bzura. Napriek počiatočnému poľskému úspechu v protiútoku proti nemeckým silám boli Poliaci nemeckou protiofenzívou obkľúčení a väčšina ich síl zničená alebo padla do zajatia.
Predohra.
9. septembra už nemecké vojská útočili na Varšavu. Nemecké najvyššie velenie (OKH) po vyhodnotení prieskumu dospelo k rozhodnutiu, že na západnej strane Visly už nie sú nijaké poľské ozbrojené sily a treba pokračovať v obkľúčení poľských síl v okolí Lublinu. Čo ale netušili bolo, že armáda Poznaň (gen. Tadeusz Kutrzeba) a armáda Pomoransko (gen. Władysław Bortnowski), sa maskovali pred nemeckým leteckým prieskumom a presúvali sa len v noci, takže dokázali mimo hlavnej osi postupu nepriateľa nepozorovane zhromaždiť veľké sily. Armáda Pomoransko mala už predtým straty v boji o Pomoransko ale armáda Poznaň zatiaľ žiadne straty neutrpela, keďže Kutrzeba ako správny taktik správne odhadol, že predčasné nasadenie týždeň predtým by neviedlo k ničomu.
Bitka.
Večer 9. septembra toho istého dňa prenikla armáda Poznaň v smere Struga a napadla na široko rozvinuté severné krídlo nemeckej 8. armády (generál Johannes Blaskowitz). Jej severné krídlo bránila 30. pechotná divízia, ktorá pri poľskom útoku utrpela ťažké straty – asi 1 500 padlých a 3 000 zajatých.
11. septembra Nemci pochopili nebezpečenstvo poľského protiútoku a začali presúvať hlavné sily 10. a 4. armády spolu s leteckou podporou Luftflotte 4 k Bzure. Nemci získali v priestore významnú leteckú prevahu. 12. septembra sa Poliakom podarilo dosiahnuť líniu Stryków-Ozorków. Gennrál Kutrzeba sa ten deň dozvedel že armáda Łódź ustúpila k pevnosti Modlin, čo ho prinútilo zastaviť ofenzívu a naopak pokúsiť sa prebojovať k Varšave cez Sochaczewský a Kampinoský les. Nasledujúceho dňa poľské sily 26. a 16. pechotnej divízie, ktoré prekračovali Bzuru pri meste Łowicz začali opúšťať pozície za riekou pre nebezpečenstvo nasadenia nemeckých tankov.
15. a 16. septembra sily armády Pomoransko zujali obranné postavenia na severnom brehu Bzury. Skupina generála Stanisława Grzmot-Skotnickiho sa nachádzala medzi mestami Kutno a Żychlin, jednotky Michała Karaszewicz-Tokarzewského pri Gąbine časti armády Poznaň na Bzure pri Sochaczewe. Boli pripravené prebojovať sa k Varšave.
Nemci zaútočili na poľské uskupenie na Bzure s po zemi aj zo vzduchu. Už 15. septembra vytlačili Poliakov zo Sochaczewa a obkľúčili ich v trojuholníku medzi Bzurou a Vislou. Po tom, čo nemecké tankové jednotky prekročili Bzuru medzi Sochaczewom a Brochówom boli zastavené pri Ruszki. Poliaci začali prechádzať cez Bzuru blízko jej sútoku s Vislou a ustupovali smerom na Varšavu. Pri prechode cez rieku prišli o väčšinu ťažkej výzbroje. Nemci 17. septembra začali delostrelecky ostreľovať a letecky bombadovať prechod cez Bzuru pri Brochówe.
17. septembra jednotky armády Poznań zaútočili na nemecké obkľúčenie medzi Witkowicami a Sochaczewom. 15. pechotnej divízii a Podolskej jazdeckej brigáde sa podarilo prekročiť Bzuru pri Witkowiciach. V Brochowe sa to isté podarilo 25. a 17. pechotnej divízii. 14. pechotná divízia sústredila svoje sily pri obci Łaziska. Armáda Pomoransko postupovala k obciam Osmolin, Kierozia a Osiek. Nemci postupujúci zo severu na juh pozdĺž Bzury ostreľovali a bombardovali poľské jednotky, po dvoch dňoch ťažkých bojov sa im podarilo zvyšky obkľúčených vojsk zničiť.
Dohra.
Prebiť z obkľúčenia sa podarilo iba časti poľských jednotiek. Tieto jednotky následne posilnili obranu Varšavy a Modlinu. 19. a 20. septembra prešli cez Kampinoský les vedúc ústupové boje s Nemcami (napr. Wólka Węglowa). Boli medzi nimi aj gen. Kutrzeba, Knoll-Kowacki a Tokarzewski, dve jazdecké brigády (Wielkopolska a Podolska) a 15. a 25. pechotná divízia. Väčšina vojsk (4., 14., 17., 26. a 27. pechotná divízia), ktorým sa nepodarilo prekročiť rieku, s gen. Bortnowskim kapitulovali medzi 18. a 22. septembrom 1939. Poľské straty sú odhadované na 20 000 mŕtvych, vrátane generálov Franciszka Włada, Stanisława Grzmot-Skotnického a Mikołaja Bołtuća. Nemecké straty sú odhadované na 8 000 mŕtvych.