burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not

Whatever People Say I Am, That's What I'm Not je debutový album anglickej indie rockovej skupiny Arctic Monkeys. Vyšiel 23. januára 2006. Stal sa najrýchlejšie predávaným debutovým albumom v Spojenom kráľovstve, za prvý týždeň od vydania sa predalo 360 000 kopíí, a zostáva najrýchlejšie predávaným debutovým albumom skupiny. Je štvornásobne platinový UK, vyhral Mercury Prize. 
Album obsahuje obe skladby z EP "Five Minutes with Arctic Monkeys" a tiež dve skladby ktoré vyšli ako single a následne sa stali UK #1 - „I Bet You Look Good on the Dancefloor“ a „When the Sun Goes Down“.
House and Garden (časopis USA)

House &amp; Garden bol americký časopis, ktorý vychádzal ako mesačník; vydávala ho spoločnosť Condé Nast Publications. Zameriaval sa na interiérový design, zábavu a záhradne práce.
Časopisu po prvýkrát vyšiel v roku 1901 ako časopis venovaný architektúre a jeho zakladajúcimi redaktormi boli philadelphskí architekti: Herbert C. Wise, Wilson Eyre, a Frank Miles Day. Časopis sa stal súčasťou vydavateľského impéria Condé Nast v roku 1911 v roku 1915 sa stal jeho jediným vlastníkom. 
V časopise sa objavovali fotografie svetových autorov ako boli napríklad André Kertész, Edgar de Evia alebo Horst P. Horst.
V roku 2007 vydavateľ ukončil vydávanie časopisu.
Šéfredaktori.
Šéfredaktormi "House &amp; Garden" boli:
Saab 340

Saab 340 je dvojmotorovým, turbovrtuľovým dopravným lietadlom, ktoré slúži predovšetkým na prepravu osôb na krátke až stredné vzdialenosti.
Výroba a vlastníctvo.
Toto lietadlo vznikalo ako spoločný projekt švédskej spoločnosti Saab a americkej firmy Fairchild z roku 1980. V rámci výroby lietadla zodpovedala firma Fairchild za vývoj krídiel, chvostovej plochy a motorových gondol. Saab zodpovedal za vývoj trupu, samotnú výrobu strojov, integráciu systémov lietadla, letové testy a taktiež certifikácie. Oficiálne mal tento stroj byť klasifikovaný ako švédsky výrobok, keďže mal získať prvú certifikáciu od švédskej Komisie pre civilné letectvo. Prvý prototyp dopravného lietadla pre 33 – 35 pasažierov nazvaný SF-340 vzlietol 25. januára 1983. Sériové stroje začali lietať od 14. júna 1984. Firma Fairchild v roku 1985 odstúpila kvôli finančným problémom z projektu a produkcie pokračoval len Saab, teda sa stal z toho čisto švédsky projekt, pričom sa zmenilo označenie lietadla ako S-340. Po vyrobení 159 kusov verzie S-340 (A) prešla výroba na Saab 340B, ktorý bol určený na prevádzku vo vyšších nadmorských výškach a bol taktiež vybavený novými motormi General Electric CT7-9B. Prvý prototyp verzie Saab 340-B vzlietol v apríli roku 1989. 
Výroba pokračovala taktiež verziou S-340 QC, v ktorej sa mohol meniť interiér na účely prepravy nákladu. Lietadlo bolo postupne vylepšované, bola vyrobená aj vojenská verzia pre švédske vojenské letectvo. S výrobou modelu Saab 340 sa prestalo v roku 1999, po tom čo klesal dopyt a spoločnosť Saab mala nízke zisky. 
Havárie.
Od zavedenia do prevádzky v roku 1985 došlo ku 14 nehodám modelov Saab 340, pričom v štyroch nehodách bola zaznamenaná strata na ľudských životoch. Celkovo prišlo o život v 14 nehodách 48 ľudí.
Najvážnejšiou nehodou sa stal let "OLS5428" z 18. mája 2011, kedy sa lietadlo spoločnosti Sol Líneas Aéreas zrútilo neďaleko obce Prahuaniyeu v provincii Río Negro, usmrucujúc 22 ľudí (3 členovia posádky a 19 pasažierov). Príčinou nehody boli najmä nepriaznivé poveternostné podmienky a neprimeraná reakcia posádky. 
Prevádzkovatelia.
Lietadlá používali aj česko-slovenské, resp. české a slovenské letecké spoločnosti, z ktorých najviac z nich mala spoločnosť Air Ostrava, prevádzkovali ich aj Central Connect Airlines. Prvými používateľmi, už v roku 1984, bola švajčiarska letecká spoločnosť Crossair.
Zoznam spoločností a inštitúcii, ktoré prevádzkujú stroje Saab 340.
"*Zoznam prevádzkovateľov je aktuálny ku aprílu 2018"
 Austrália
 Bahamy
 Bangladéš
 Dominikánska republika
 Estónsko
 Japonsko
 Kajmanie ostrovy "(Zámorské územie Spojeného kráľovstva)"
 Kanada
 Lotyšsko
 Maďarsko
 Nový Zéland
 Poľsko
 Spojené arabské emiráty
 Spojené kráľovstvo
 Spojené štáty
 Švédsko
 Thajsko
 Tonga
 Ukrajina
"Zdroj:" 
Technické údaje.
Saab 340B.
Prebrané z adresy: Airliners.net - Saab 340
Hrabinka

Hrabinka môže byť:
Eric Kripke

Eric Kripke (* 24. apríl 1974, Toledo, Ohio) je americký scenárista, režisér a producent. Najviac je však známy ako vedúci producent televízneho seriálu "Supernatural" (Hrozba z temnoty).
Životopis.
V roku 1992 zmaturoval na Sylvania Southview Hight School. Eric často so svojimi priateľmi tvoril domáce filmy, ktoré potom ukazoval ostatným študentom. V roku 1996 vyštudoval Univerzitu v Južnej Kalifornii pre Kinematografické umenia ako člen Gamma Eta Chapter of Pi Kappa Alpha. O rok neskôr Kripke napísal a zrežíroval dva filmy: "Battle of Tthe sexes" a "Truly Committed". Neskôr, v roku 2003, vymyslel a napísal pre televíznu stanicu WB seriál "Tarzan", ktorý bol ale prerušený po odvysielaní ôsmich epizód. Tento nápad však nenechal dlho ležať prachom a v roku 2005 na podobný motív napísal scenár k filmu "Boogeyman".
V tom istom roku vytvoril známy seriál "Supernatural", kde v súčasnosti pôsobí ako scenárista a jeden z vedúcich producentov pri niektorých epizódach. Prvá séria bola odvysielaná na televíznej stanici WB, ale o rok neskôr sa začal seriál vysielať na káblovej televízii CW až do dnes.
Ocenenia.
Eric Kripke vyhral Ocenenie Publika a Ocenenie za krátkometrážny film na Slamdance Film Festival za film Truly Committed a v roku 2008 získal prezývku "majster hororu" od TelevisionWeek, vďaka súčasnej práci na seriály Supernatural.
Letisko Leoša Janáčka Ostrava

Letisko Leoša Janáčka Ostrava (do decembra 2006 Letisko Ostrava-Mošnov) je verejné medzinárodné letisko. Nachádza sa juhozápadne od Ostravy medzi obcami Mošnov, Albrechtičky a Petřvald.
História.
V mieste súčasného letiska vzniklo najprv v roku 1939 poľné letisko nemeckej Luftwaffe pre útok na Poľsko. Výstavba stáleho letiskového areálu začala v roku 1956 a bola dokončená v októbri 1959. V tej istej dobe bola na Mošnov premiestnená všetka prevádzka z nevyhovujúceho letiska v Ostrave-Hrabuvce. Civilnú letovú prevádzku zabezpečovala spoločnosť ČSA, časť letiska slúžila na vojenské účely. 21. augusta 1968 pristál na mošnovskom letisku stíhací bombardovací pluk (APIB) s lietadlami Su-7B a sovietsky tankový pluk, ktorý obsadil letisko. Odtiaľ tiež nejakú dobu pôsobili sovietske transportné lietadlá An-12.
Po revolúcii v roku 1989 bolo vojenské využitie letiska ukončené a prevádzkovateľom sa stala Česká správa letísk. Dňa 1. júla 2004 bolo mošnovské letisko prevedené do vlastníctva Moravskoslezského kraja (podľa zákona č 166/2004 Sb.) a jeho prevádzkovateľom sa stala spoločnosť "Letiště Ostrava, a.s." V roku 2004 bolo letisko zbavené práva vstupného miesta pre vykonávanie fytosanitárnych kontrol, ktoré boli sústredené na letisko Praha-Ruzyně, čo obmedzilo možnosť nákladnej dopravy rastlinných potravín a krmív. Tento krok bol na návrh moravského poslanca Zdeňka Koudelky odstránený v roku 2006 zmenou zákona o rastlinolekárskej starostlivosti, keď sa letisko Ostrava i Brno-Tuřany stali vstupným miestom pre vykonávanie dovoznej fytosanitárnej kontroly. Za 320 miliónov korún (280 miliónov poskytol kraj, 40 miliónov Európska únia) bola vybudovaná nová odletová hala, otvorená 13. decembra 2006. Toho dňa hajtman Evžen Tošenovský spoločne s riaditeľom "Letiště Ostrava, a.s." tiež pokrstili letisko "Letiskom Leoša Janáčka Ostrava". Vyberalo sa z troch mien: Jan Amos Komenský, Leoš Janáček a Sigmund Freud.
Zoznam sezón Athletic Club

Toto je zoznam všetkých sezón Athletica Club odohraných v španielskom a európskom futbale od roku 1898 až po poslednú úplne odohranú sezónu. 
Athletic Club vyhral Primera División 8-krát, španielsky pohár 24-krát, španielsky superpohár 3-krát a Pohár Evy Duarte 1-krát.
Kuneradský zámok

Kuneradský zámok alebo Kaštieľ Kunerad je bývalý lovecký kaštieľ vo Svitačovej doline v katastrálnom území obce Kunerad vo výške cca Kaštieľ aj s areálom je národnou kultúrnou pamiatkou. 
Kaštieľ dal postaviť v roku 1916 gróf Balestrém, pruský junker. Stavba mala pôvodne slúžiť ako rekreačný lovecký kaštieľ pre vtedajších cisárov Rakúsko-Uhorska a Nemecka – Františka Jozefa a Viliama II. Po vypuknutí 1. svetovej vojny sa tento zámer neuskutočnil. Slúžil ako rodinné sídlo pre potreby rodiny Balestrémovcov, ktorý zámok navštevovali. Neskôr počas SNP mala za bojov v Rajeckej doline v zámku sídlo 2. partizánska brigáda M. R. Štefánika. Preto ho 25. septembra 1944 nemecké jednotky vypálili. Dnes tu je osadená pamätná tabuľa.
Po rekonštrukcii v roku 1959 zámok slúžil na liečenie ochorení dýchacích ciest ako Liečebňa SNP Kunerad. Ďalšia rekonštrukcia prebehla v roku 1974 a zámok prešiel pod Československé štátne kúpele Rajecké Teplice, neskôr Slovenské štátne kúpele Rajecké Teplice, respektíve Slovenské liečebné kúpele Rajecké Teplice, a.s..
V roku 1996 kaštieľ prešiel spolu s kúpeľmi v Rajeckých Tepliciach do súkromného vlastníctva. Odvtedy bol využívaný len príležitostne. Počas rekonštrukcie, 10. marca 2010 zasiahol strechu kaštieľa veľký požiar.
Po ôsmich rokoch, 20. októbra 2018 chátrajúci zámok opäť vyhorel.
Stavba je postavená v štýle modernej secesie podľa francúzskej architektúry. Kaštieľ dopĺňajú nárožné veže, vikiere, terasy s arkádami, vonkajšie schodiská a park. K kaštieľu bola postavená kaplnka svätej Terezky Ježiškovej. Pôvodne bol kaštieľ moderne zariadený a pripojený na vlastnú vodnú elektráreň.
Externé odkazy.
Zámok Kunerad - oficiálna stránka
Katakláza

Katakláza je prejavom krehkej deformácie resp. dynamickej metamorfózy, ktorá je spôsobená strižným napätím v dôsledku rastu fraktúr, na mikroskopickej aj makroskopickej úrovni najčastejšie pozdĺž zlomov, v najvrchnejšej časti zemskej kôry, kde prevládajú nižšie teplotno-tlakové podmienky ale väčšie deformačné rýchlosti. Má za následok drvenie, vznik kataklazitov, tektonických ílov (tzv. kakiritov) až pseudotachylitov.
Katakláza sa realizuje v podmienkach dilatácie, teda ťahového namáhania hornín. V dôsledku pôsobenia napätia sa jednotlivé mikrotrhliny rozširujú a spájajú, čím tvoria rozsiahlejšie pukliny a fraktúry. Pokračujúca klatakláza má za následok zmenšovanie veľkosti zŕn deformovanej horniny. V dôsledku opakovaného lámania a kĺzania pozdĺž takýchto fraktúr sa môžu minerálne zrná pohybovať a rotovať, takémuto pohybu sa hovorí kataklastický tok. Aj keď tento tok je tiež krehkou deformáciou, v rôznych mierkach (od mm do stoviek metrov) sa môže javiť ako homogénny a duktilný.
Katakláza môže mobilizovať niektoré minerály ako grafit alebo pigmenty. To má za následok, že mnohé kataklazity majú makroskopicky veľmi neforemný vzhľad a sú bežne mylne považované za grafitické bridlice.
House and Garden

House and Garden môže byť
Miro Jaroš

Miro Jaroš (* 14. marec 1978, Žilina) je slovenský spevák.
Zo života.
Detstvo prežil v Tepličke nad Váhom. Po skončení strednej školy odišiel do Anglicka, kde viac ako dva roky pracoval a učil sa angličtinu. Po návrate na Slovensko založil hudobný projekt "On the way", neskôr chlapčenskú kapelu "R.A.Y.S". Nahrávky sa síce hrali v lokálnych rádiách, nezaujali však vydavateľstvá. 
V roku 2001 odišiel do Izraela s cieľom zarobiť si na vlastný album. Štyri roky prežil v Tel Avive. Zarábal si príležitostným modelingom a stvárnil malú úlohu v izraelskom filme "What a wonderful place". Spieval vokály pre tamojších interpretov, vďaka čomu sa zoznámil s producentom Gerrym Vlodavskym. Natočili niekoľko demonahrávok s východným feelingom, projekt ale nedokončili, keďže spevák v roku 2004 opustil Izrael kvôli relácii Slovensko hľadá Superstar. V súťaži skončil šiesty. Finalisti súťaže nahrali úspešný singel „Kým vieš snívať“.
V roku 2005 mu vyšiel debutový album "Exoterika", ktorý získal za predaj viac ako 10.000 hudobných nosičov platinovú platňu. Nasledujúce albumy "Tlaková níž" (2008) a "Tráva musí rásť" (2010) obsahujú single, ktoré sa zaradili medzi najhranejšie slovenské piesne. V roku 2012 vydal spevák výberku svojich najväčších hitov pod názvom "Všetko najlepšie" a rozhodol sa pre pauzu vo svojej kariére. Otvoril si hudobné vydavateľstvo, pre Dominiku Mirgovú vyprodukoval úspešný album "#Nová" a začal spolupracovať s nadáciou Kvapka nádeje pre ktorú napísal pesničku „Musím mať nádej“. Od roku 2013 je tiež autorom detských motivačných knižiek. Hudobne sa Miro vrátil na scénu koncom roka 2014 kedy vydáva svoj piaty štúdiový album s názvom #5 (2014) a tiež detský album "Pesničky pre (ne)poslušné deti" (2014).
Ocenenia a nominácie.
Ruka Hore Awards
Ceny SOZA
Panta Rhei Awards - Cena knižnej múzy
Externé odkazy.
Prehľad umiestnených albumov v rebríčkoch ČNS IFPI:
Prehľad umiestnených skladieb v rebríčkoch ČNS IFPI:
Samuel Colt

Samuel Colt (* 19. júl 1814, Hartford, Connecticut, USA – † 10. január 1862, Hartford) bol americký vynálezca a priemyselník.
Život.
Narodil sa v Hartforde ako syn úspešného farmára a obchodníka. V mladosti cestoval a domov sa vrátil s dreveným modelom rotačného viackomorového valca. Colt sa nenechal prvými neúspešnými pokusmi odradiť a postupne svoje revolvery vylepšoval. Revolvery sú tak neodmysliteľne spojené s jeho menom, keďže Colt ako prvý patentoval a vyrábal použiteľné revolvery.
Letisko Karlovy Vary

Letisko Karlovy Vary je medzinárodné verejné civilné letisko. Leží 4 km juhovýchodne od centra Karlových Varov na katastri ich častí Olšová Vrata, medzi Olšovými Vrata, Kolová a Pilou. Vlastníkom letiska je Karlovarský kraj a prevádzkovateľom je "Letiště Karlovy Vary, s. r. o." Je štvrtým najväčším medzinárodným letiskom v Česku, v súčasnosti odbavuje cca 70 000 cestujúcich za rok.
Parângul Mare

Vârful Parângu Mare je najvyšší vrch v pohorí Munții Parâng s nadmorskou výškou
Antropogénna klimatická zmena

Antropogénna klimatická zmena (iné názvy: antropogénna zmena klímy, antropogénna zmena podnebia) je zmena podnebia na globálnej alebo lokálnej úrovni, zapríčinená dôsledkami ľudskej činnosti. Možno ju čiastočne pozorovať už od neolitu, ale najvýraznejšia je zhruba od 18./19. storočia (globálne otepľovanie a pod.).
Zápal

Zápal (lat. "inflammatio") je veľmi zložitá reakcia živého organizmu na poškodenie, zahŕňajúca komplex biochemických a imunologických zmien. Môže byť klasifikovaný ako akútny alebo chronický. Akútny zápal je počiatočná reakcia tela na škodlivé podnety a je spôsobený zvýšeným pohybom plazmy a leukocytov (najmä granulocytov) z krvi do zraneného tkaniva. Séria biochemických procesov sa šíri a vytvára zápalovú odpoveď zahrňujúcu lokálny vaskulárny systém, imunitný systém a rôzne bunky vnútri poškodeného tkaniva. Dlhotrvajúci zápal vedie k postupnej zmene buniek prítomných v mieste zápalu ako sú mononukleárne bunky a je charakteristický neustálym poškodzovaním a hojením tkaniva v zápalovom procese. Zápal nie je synonymom infekcie. Infekcia popisuje interakciu medzi mikrobiálnym pôsobením a zápalovou odpoveďou tela, kdežto zápal popisuje imunitnú odpoveď tela bez ohľadu na príčinu.
História.
Zápal patrí k najbežnejším chorobným javom v živote každého človeka. Pritom to však nie je proces jednoduchý, dodnes vlastne nie je celkom vysvetlený, i keď jeho hlavné znaky stanovil Aulus Cornelius Celsus už pred 2000 rokmi. Až v posledných rokoch sa podarilo odhaliť rad jeho tajomných pochodov, stále však ešte zostáva mnoho z jeho podstaty neprebádané.
V druhej polovici minulého storočia bol zavedený do vedeckého bádania mikroskop. Pomocou neho bolo možné sledovať jednotlivé bunky a deje odohrávajúce sa v tkanivách pri zväčšení, ktoré sa ním dá dosiahnuť. V súčasnosti umožňuje biochémia a v posledných rokoch imunológia za spoluúčasti elektrónovej mikroskopie objasniť zápalové procesy v oveľa väčších podrobnostiach na submikroskopickej a makroskopickej úrovni.
Definícia.
Obranná reakcia proti škodlivinám a infekciám.
Názvy.
Ku gréckemu alebo latinskému názvu orgánu pridávame -itis
Etiológia.
Zápal môže byť vyvolaný akýmkoľvek poranením alebo poškodením tkaniva. Možno preto povedať, že je to miestna odpoveď tela na poškodenie. Je to rad obranných a hojivých reakcií, ktorými organizmus odpovedá na poruchu rovnováhy spôsobenú zásahom rôznych činiteľov. Je považovaný za mechanizmus vrodenej imunity v porovnaní s adaptívnou imunitou, ktorá je špecifická pre každý patogén. Chronický zápal môže viesť k mnohým chorobám ako je senná nádcha, periodontitída, ateroskleróza, reumatoidná artritída a dokonca rakovina (napr. karcinóm žlčníku). Zápal je preto normálne úzko regulovaný telom.
Désirée Claryová

Bernardine-Eugénie-Désirée Claryová (* 8. november 1777, Marseille, Francúzsko – † 17. december 1860, Štokholm, Švédsko) bola ako manželka Jeana-Baptista Bernadotta (vydala sa za neho roku 1798) od roku 1818 kráľovnou Švédska a Nórska; jej trónne meno bolo Desideria.
Detstvo.
Désirée Claryová sa narodila 8. novembra 1777 vo francúzskom meste Marseille. Jej otec François Clary sa narodil 24. februára 1725 a bol lodníkom a obchodníkom, vďaka čomu získal značný majetok. François Clary bol dvakrát ženatý; jeho prvou manželkou bola Gabrielle Fleechonová, s ktorou mal 4 deti (Francois-Joseph, Marie-Jeanne, Marie-Therese-Katherine a Ethienne-François). Gabrielle zomrela 4 mesiace po poslednom pôrode (3. mája 1758). O rok neskôr si François vzal za manželku Françoise-Rose Somisovú, ktorá mu porodila ďalších 9 detí – Nicolas-Joseph, Joseph-Honoré, Rose, Lucie, Justinien, Honorine, Mária Júlia, Basile a Désirée.
Désirée Claryová bola pokrstená deň po svojom narodení v kostole Saint-Ferréol.
Zasnúbenie s Napoleonom.
O období mladosti Désirée je zachovaných veľmi málo informácií. Pravdepodobne bola vychovávaná v jednom marseilleskom kláštore. V roku 1793 sa Eugenie-Désirée zoznámila s chudobnou rodinou korzických emigrantov Bonaparteovcov. V auguste 1794 sa jej sestra Júlia Claryová vydala za Napoleonovho brata Jozefa. Niekedy v priebehu rokov 1795 – 1796 sa zasnúbila s mladým generálom Napoleonom Bonaparte. So svadbou Désirée s Napoleonom však nesúhlasila celá rodina Claryovcov. Napokon sa Napoleon zoznámil v Paríži s vdovou Joséphine de Beauharnais, s ktorou sa v roku 1796 aj oženil. 
Svadba s generálom Bernadotte a kráľovná Švédska a Nórska.
17. augusta 1798 sa Désirée Claryová vydala za generála Jeana-Baptista Bernadotta, priateľa Jozefa a Luciena Bonaparteovcov, ktorí boli na svadbe svedkami. O rok neskôr, 4. júla 1799 Désirée porodila ich jediné dieťa, syna Oskara, ktorý sa neskôr stal švédskym kráľom ako Oskar I.
V roku 1810 bol Bernadotte (ktorý sa medzitým stal francúzskym maršalom (1804) a vojvodom z Ponte Corvo (1806)) adoptovaný bezdetným švédskym kráľom Karolom XIII., a tak sa stal ako Karol Johan korunným švédskym princom. Po smrti kráľa a po korunovácii manžela sa Désirée stala švédskou a nórskou kráľovnou; vystupovala pod menom Desidéria. Napriek tomu, že jej manžel a aj syn žili od roku 1810 vo Švédsku, Désireé zostala v Paríži, kde žila pod pseudonymom grófka z Gotlandu až do roku 1823. Až vtedy pri príležitosti svadby jej syna Oskara s Jozefínou z Leuchtenbergu (vnučkou Joséphine de Beauharnais) prišla Désireé Claryová do Štokholmu, kde už aj zostala. Jej slávnostná korunovácia sa však konala až 21. augusta 1829. Počas svojho pobytu vo Švédsku bývala na zámku Rosersberg neďaleko Sigtuny.
Smrť.
3. marca 1844 ovdovela a na švédsky trón nastúpil jej syn Oskar. 17. decembra 1860 odišla do Štokholmu na inscenáciu Calderonovej drámy „Život sen“. Po návrate z divadla náhle zomrela na schodisku kráľovského zámku. Pochovaná je v štokholmskom chráme Riddarholm.
Expedícia 21

Expedícia 21 bola dvadsiatou prvou základnou posádkou na Medzinárodnej vesmírnej stanici. Expedícia bola zahájená odletom kozmickej lode Sojuz TMA-14 od stanice 11. októbra 2009 a trvala do odletu Sojuzu TMA-15 1. decembra 2009. Veliteľom Expedície 21 a prvým veliteľom ISS z ESA bol belgický astronaut Frank De Winne.
Sojuz TMA-15 a Sojuz TMA-16 pripojené k modulu Zarja slúžili ako záchranné lode. 
Posádka.
Zdroj pre tabuľku: NASA
Dikobraz

Dikobraz (lat. "Hystrix") je rod z čeľade dikobrazovité. 
Patria doň väčšie, pomaly sa pohybujúce hlodavce, ktorých srsť sa na chrbte a na chvoste na ochranu pred dravcami premenila na tuhé, duté pichliače. Pod dlhými tenkými pichliačmi sa nachádza ešte druhá séria kratších a hrubších ostňov. Nie je pravda, že by dikobraz dokázal svoje pichliače vystreľovať, ostne sa ale môžu uvoľniť a zostať zapichnuté v koži útočníka. 
Dikobrazy rodu Hystrix žijú iba v starom svete, v Afrike, južnej a juhovýchodnej Ázii a v Stredomorí. V Európe sa môžeme s nimi stretnúť na Apeninskom polostrove a na Sicílii, na Balkáne zrejme vyhynuli. 
Sú to bylinožravce, živia sa ovocím, korienkami a hľuzami. Bývajú aktívne prevažne v noci, vo dne spia vo vyhrabaných norách. Ak sú vyrušení, naježia pichliače a začnú šuchotať dutými chvostovými ostňami. Keď ani to votrelcov neodoženie, otočia sa k ním chrbtom a pokúšajú sa ich bodnúť. Pretože najmä spodné, kratšie pichliače sa ľahko uvoľňujú, môže dikobraz spôsobiť aj ťažké zranenia.
Systém.
rod dikobraz (Hystrix):
.br

.br je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Brazíliu. Doménu spravuje od roku 2005 Núcleo de Informação e Coordenação do Ponto BR (NIC.br).
.bs

.bs je internetová národná doména najvyššej úrovne pre Bahamy. Doménu spravuje College of the Bahamas.
Smartwings (obchodná značka)

Smartwings boli obchodnou značkou českej charterovej leteckej spoločnosti Travel Service (dnes Smartwings), ktorá fungovala v rokoch 2004 až 2018 a prostredníctvom nej boli prevádzkované pravidelné lety po Európe a na Blízkom východe. V roku 2018 došlo k zmene obchodného názvu spoločnosti Travel Service, ktorá značku Smartwings prevádzkovala, na Smartwings, čím sa Smartwings stali plnohodnotnou leteckou spoločnosťou.
História.
Obchodná značka Travel Service.
Spoločnosť Travel Service, a. s. bola založená v roku 1997 a svojimi lietadlami obsluhovala predovšetkým charterové linky pre cestovné kancelárie. V roku 2004 založila táto spoločnosť Smartwings ako svoju obchodnú značku pre pravidelnú leteckú dopravu do niekoľkých európskych letísk. Po krachu leteckej spoločnosti SkyEurope Airlines začala táto spoločnosť prevádzkovať pravidelné linky do Paríža-Charles de Gaulle a Ríma-Fiumicino. Tieto linky boli v roku 2015 zrušené a Smartwings získali na týchto linkách codeshare s Českými aeroliniami. V roku 2017 bolo pod značkou Smartwings prepravených 2,86 milióna cestujúcich.
Od mája a júna 2018 prevzala značka Smartwings 13 sezónnych či pravidelných liniek spoločnosti Travel Service Polska, ktorá v tom čase patrila pod skupinu Travel Service. Išlo o linky z Varšavy do Burgasu, Dubrovníku, Tel Avivu, Varny, Iraklia a na Rodos. Ďalej z Katovíc do Burgasu, Dubrovníku, Solúnu, Splitu, Varny, Iraklia a na Rodos. Pod značkou Smartwings sa v roku 2018 začali plánovať ďalšie linky mimo Česko, a to napríklad spojenie Španielsko – Izrael.
Vytvorenie spoločnosti Smartwings.
V októbri 2018 došlo k vytvoreniu koncernu Smartwings Group, do ktorého tak po novom patrili České aerolinie, Travel Service a jeho pobočky v Maďarsku, na Slovensku a v Poľsku i značka Smartwings. S účinnosťou od 10. decembra 2018 spoločnosť Travel Service zmenila svoj obchodný názov na Smartwings, čím sa všetky operácie spoločnosti zjednotili pod jednu značku.
NHL 1967/1968

Sezóna 1967/1968 bola 51. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Montreal Canadiens.
Oproti minulému ročníku došlo k rozšíreniu pôvodnej šestice (Original Six), ktorá bola nemenná od sezóny 1942/43. Nováčikmi sa stali: St. Louis Blues, Oakland Seals, Philadelphia Flyers, Minnesota North Stars, Pittsburgh Penguins, a Los Angeles Kings. Tímy boli rozdelené do dvoch divízií - východná (v tej zostali tímy originálnej šestice) a západná (tam boli zaradení nováčikovia).
Rozšírenie si tiež vyžiadalo zmenu hracieho systému. Najlepšie štyri tímy z každej divízie postupovali do play-off, kde sa najskôr stretli v rámci divízií a následne sa víťazi play-off oboch divízií stretli vo finále Stanley Cupu. Všetky série boli štvorzápasové.
NHL 1968/1969

Sezóna 1968/1969 bola 52. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Montreal Canadiens.
NHL 1969/1970

Sezóna 1969/1970 boa 53. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Boston Bruins.
Favourite Worst Nightmare

Favourite Worst Nightmare je druhý štúdiový album, vydaný 18. apríla 2007 v Japonsku Sheffieldskou indie rockovou skupinou Arctic Monkeys. Vydanie tohto albumu predchádzalo vydaniu nového singlu „Brianstorm“ 16. apríla 2007. Nasledujúci týždeň po vydaní tento album predal vyše 220 tisíc kópií. Arctic Monkeys za tento album už dostali 2 platinové dosky vo Veľkej Británii a boli nominovaní na 2007 Mercury Prize.
Humbug (album)

Humbug je tretí štúdiový album britskej skupiny Arctic Monkeys, vydaný 19. augusta v Japonsku, 24. augusta vo Veľkej Británii a 25. augusta 2009 v USA.
Alex Hughes

Alex Minto Hughes, umeleckým menom Judge Dread (* 2. máj 1945, Snodland, Kent, Veľká Británia – † 13. marec 1998, Canterbury) bol anglický reggae a ska hudobník. Je držitelom Guinessovho svetového rekordu za najviac zákazov hrania na hudobnej stanici BBC a v médiách všeobecne. Bol zrejme prvý beloch, ktorý začal produkovať jamajské reggae. K ďalším jeho štýlom patrilo ska, blue beat a dub. Preslávili ho jeho texty presýtené sexizmom, násilím a užívaním drog. Svoju prezývku „Judge Dread“ (krutý sudca) získal ešte za čias, kedy pracoval ako vyhadzovač v rôznych nočných podnikoch.
Počas celej svojej hudobnej kariéry bol verný svojím neslušným, často až zvrhlým textom, čo mu zabezpečilo vysokú počúvanosť. Zomiera na infarkt v roku 1998 pri vystúpení v Penny Theatre v Canterbury.
Attack (skladba)

„Attack“ je prvou piesňou na albume "Hypnotize" od americkej metalovej kapely System of a Down. Album vyšiel 22. novembra 2005 ako pokračovanie predchádzajúceho albumu "Mezmerize" vydaného šesť mesiacov predtým. Pieseň napísali Serj Tankian a Daron Malakian.
Pieseň „Attack“ sa pohybuje na pomedzí hardcore a thrash metalu. Po hudobnej stránke hrajú veľkú rolu gitary, hlavne v rýchlejších pasážach. V tvrdších pasážach piesne dominujú kričané vokály. Rýchle a tvrdé pasáže sa prelínajú s pomalými melodickými časťami, kde duo Tankian/Malakian predvádza melodický spev.
Text piesne je veľmi agresívny. Príkladom je pasáž na konci celej piesne, ktorá znie: „"Attack all the homes and villages, attack all the schools and hospitals"“. To sa dá preložit ako: "Zaútočte na všetky domovy a dediny, zaútočte na všetky školy a nemocnice!"
Podľa toho, čo prehlásil basgitarista skupiny Shavo Odadjian, mala byť pôvodne prvou piesňou na albume "Hypnotize" inštrumentálna pieseň „Hezze“. Kapela sa ale nakoniec rozhodla album začať tvrdo a tak nakoniec dostal pred piesňou „Hezze“ prednosť práve „Attack“.
Letisko Pardubice

Letisko Pardubice je regionálne letisko so zmiešanou civilnou a vojenskou prevádzkou. Leží na juhozápadnom okraji Pardubíc u štvrti Popkovice, južne od dostihového areálu Veľkej pardubickej, v pardubických katastrálnych územiach Popkovice a okrajom aj Dražkovice a na území susedných obcí Třebosice a Staré Jesenčany.
Bulgarian Air Charter

Bulgarian Air Charter bola bulharská charterová letecká spoločnosť so sídlom v Sofii v Bulharsku. Prevádzkuje charterové lety pre cestovné kancelárie z bulharských miest Plovdiv, Burgas, Sofia a Varna a európskych krajín. Jeho hlavná základňa je letisko v Burgase a vo Varne, spolu s ďalšími letiskami v Sofii a v Plovdive.
Flotila.
Flotila spoločnosti Bulgarian Air Charter (stav z januára 2021):
Inžinierska geodézia

Inžinierska geodézia je časť geodézie, ktorá rieši úlohy súvisiace s budovaním vytyčovacích sietí, vytyčovaním a kontrolným meraním priestorovej polohy stavebných objektov, vytyčovaním a kontrolou geometrických parametrov priemyselných objektov a zariadení, meraním územia pre projekt a vyhotovením geodetickej časti dokumentácie skutočného vyhotovenia stavebného diela.
NHL 1970/1971

Sezóna 1970/1971 bola 54. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Montreal Canadiens.
Play-off.
Pred play-off vypukol škandál z dôvodu, že Minnesota North Stars vypustila niekoľko posledných zápasov základnej časti, aby sa v play-off vyhla celku Chicago Blackhawks. Po sezóne tak bol mierne zmenený systém play-off, už sa ďalej nepoužíval systém tím1 vs. tím3 a tím2 vs. tím4, ale tím1 vs. tím4 a tím2 vs. tím3.
Charles Antony Richard Hoare

Charles Antony Richard Hoare (* 11. január 1934, Kolombo, Srí Lanka) je britský informatik. Je známy predovšetkým ako tvorca triediaceho algoritmu Quicksort. Vyvinul tiež tzv. Hoareovu logiku, ktorá sa používa pri verifikácii správnosti programov a formálny jazyk "Communicating sequential processes" (CSP), ktorý sa využíva na popis interakcií konkurentných procesov (ako napríklad problém obedujúcich filozofov). V roku 1980 dostal Turingovu cenu za prínos v oblasti špecifikácie a návrhu programovacích jazykov.
Real Sociedad de Fútbol

Real Sociedad de Fútbol, S.A.D. (častejšie iba ako Real Sociedad) je španielsky futbalový klub so sídlom v meste San Sebastián v baskickej provincii Guipúzcoa. Bol založený 7. septembra 1909. Momentálne (2023) je účastníkom La Ligy, najvyššej španielskej futbalovej súťaže. Domovským stánkom klubu je Estadio Anoeta, nazývaný tiež Reale Arena, s kapacitou 40 000 miest.
Úspechy.
 Španielska liga: 
 Španielsky pohár :
 Španielsky superpohár:
Segunda División: 
Sezóny.
Ako Real Sociedad de Foot-ball
Ako Donostia Football Club
Ako Real Sociedad de Fútbol
Tübingen (mesto)

Tübingen je staré nemecké univerzitné mesto neďaleko () od Stuttgartu na rieke Neckar. V súčasnosti má cca 83 tisíc stálych obyvateľov a cca 26 tisíc študentov. Je sídlom zemského okresu Tübingen. Administratívne patrí do spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Tübingene pochádza z roku 1078, kedy sa spomína ako "Twingia". V polovici 13. storočia získal status mesta. Miestna Univerzita Eberharda Karla vznikla na konci 15. storočia na podnet grófa Eberharda z Barte.
Centrum mesta.
Historické centrum je tvorené najmä stredovekými hrazdovými domami a dvoma námestiami – "Marktplatz" s radnicou a Holzmarkt s kostolom Stiftskirche. Mesto púta pozornosť turistov svojim malebným riečnym nábrežím, na ktorom si jeho obyvatelia v stredoveku postavili svoje domy, priamo na mestských hradbách. Stojí tu aj známa Hölderlinova veža, v ktorej býval nemecký lyrik Friedrich Hölderlin. Dnes sa v nej nachádza jeho múzeum.
Nad centrom mesta sa týči zámok Hohentübingen prvýkrát zmienený, rovnako ako mesto, v roku 1078 a to ako "castrum twingia". V súčasnosti tu sídli časť fakulty kultúrnych vied a archeologické múzeum s veľkou expozíciou sadrových odliatkov antických sôch.
Okolie mesta.
V okolí mesta sa nachádza veľa historických pamiatok, ako je cisterciánsky kláštor v Bebenhausene, zámok Lichtenstein, Wurmlingenská kaplnka alebo vzdialenejší hrad Hohenzollern. Severne od mesta sa rozkladá prírodná rezervácia Schönbuch.
Mrzeżyno

Mrzeżyno je sídlo v severozápadnom Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat gryficki v gmine Trzebiatów. Je tu malý prístav a marina.
Žije tu 1727 obyvateľov (1727).
Dósan Saitó

Dósan Saitó (; * 1494 - † 28. máj 1556) je synonymum dramatického vzostupu a pádu búrlivej éry Sengoku džidai. Legenda ho popisuje ako "Mamuši z Mino" (druh jedovatého hada), ktorú získal vďaka svojej chladnokrvnej taktike.
Život.
Pôvodne bohatý obchodník z provincie Jamaširo (Kjóto), ktorý svoj vplyv a silu uplatnil k politickému rastu. Stal sa služobníkom Jorinariho Toki z provincie Mino (súčasná prefektúra Gifu) a pravdepodobne vykonával úrad správcu tejto provincie. Sídlil na hrade Inabajama a masívne ďalej rozširoval svoj politický i obchodný potenciál. Zákonite to muselo viesť ku sporu s jeho doterajším pánom Jorinarim. Vyvrcholením sporu sa stal puč, po ktorého vypuknutí bol Jorinari vytlačený za hranice provincie a v roku 1542 sa Dósan menoval daimjóm Mino. Jorinari sa samozrejme nemohol zmieriť so stratou svojho panstva, a tak sa spojil so svojim južným susedom, pánom Nobuhidom Odom z provincie Owari. Dósanova armáda však alianciu v roku 1547 porazila v bitke o Kanoguči. Víťazstvo iba potvrdilo Dósana ako pána provincie, ale tiež rozšírilo slávu jeho mena po celom Japonsku. Nobuhideho okolnosti donútili uzavrieť s novým susedom mierovú dohodu, ktorá bola potvrdená sobášom jeho syna Nobunagu a Dósanovej dcéry Nohime v roku 1549.
Pád.
Okolo roku 1555 sa začali šíriť zvesti, že Jošitacu Saitó nie je vlastným synom Dósana. Aj napriek tejto správe Dósan pravdepodobne určil Jošitacua svojím nástupcom a dedičom, aj keď existuje niekoľko možných verzií. Včítane verzie o spore a násilnom prevzatí moci Dósanovým nástupcom. Nech už bola pravda akákoľvek, je potvrdené, že v poslednom období Dósanovho života neboli jeho rodinné vzťahy vôbec vrelé.
Ostatne, prevrat, ktorým sa Jošitacu mal dostať k moci údajne prebehol v roku 1556. V priebehu prevratu mali byť Dósanove sily porazené mnohonásobnou presilou v bitke pri rieke Nagara.
Prezývky.
Dósan bol známy ako majster prezývok. Ich veľký počet dokonca budí podozrenie o existencii dvoch Dósanov, otca a syna, keď syn prevzal kompletné meno po otcovi. Tu je výpočet mien, pod ktorými bol Dósan známy: Minemaru (峰丸), Horenbo (法蓮坊), Šogoró Macunami (松浪庄五郎), Masatoši Kankuró Nišimura (西村勘九郎正利), Šinkuró (新九郎), Norihide Nagai (長井規秀), či Tošimasa Sakondaju Saitó (斎藤左近大夫利政).
Dollhouse

Dollhouse môže byť:
Doll House môže byť:
Humbug

Humbug môže byť:
Fontainebleau

Fontainebleau je mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Seine-et-Marne a regióne Île-de-France. Má 16 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené .
Fontainebleau je známe najmä svojimi lesmi, ktoré sú populárnou víkendovou destináciou Parížanov, ale aj pre zámok, kde sídlili králi, a ktorý dnes priťahuje davy turistov.
Poloha.
Fontainebleau susedí s obcami: Avon, Arbonne-la-Forêt, Barbizon, Bois-le-Roi, Bourron-Marlotte, Héricy, Montigny-sur-Loing, Moret-sur-Loing, Samoreau, Thomery, Ury, Veneux-les-Sablons a Vulaines-sur-Seine.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Nepoužívané stanice v Barcelonskom metre

Je niekoľko nepoužívaných staníc v Barcelonskom metre, opustených z rôznych dôvodov. Tu je súhrnný zoznam: 
Presunuté do okolitých lokalít.
Všetky tieto stanice sa používajú. ale boli presunuté niekam v okolí ich pôvodného umiestenia.
Brestovská jaskyňa

Brestovská jaskyňa je puklinovoriečna jaskyňa a národná prírodná pamiatka v katastrálnom území obce Zuberec v nadmorskej výške Patrí medzi najvýznamnejšie jaskyne na Orave a v Západných Tatrách. Jej dĺžka sa odhaduje na . Jaskyňa bola objavená dávno a ľudia spôsobili zničenie časti kvapľovej výzdoby. Národnou prírodnou pamiatkou bola vyhlásená v roku 1979. Spolu s jaskyňou je chránené aj ochranné pásmo s výmerou .
Jaskyňa vznikla eróznou činnosťou Studeného potoka a presakovaním atmosférických vôd. Je významná pre výskum geomorfologického vývoja pohoria a krasovej hydrografie, pretože sa v jaskyni nachádza aktívny podzemný tok spolu s viacerými jazerami a sifónmi.
Fauna.
Jaskyňa je bohatá na faunu. Bolo zistených 9 druhov netopierov, najmä netopier obyčajný ("Myotis myotis") a podkovár malý ("Rhinolophus hipposideros"). Ďalej sa v podzemnom toku vyskytuje ploskuľa vrchovská ("Crenobia alpina") a larvy podeniek druhu "Baetis alpinus", vodné kôrovce z rodu "Niphargus" a "Mesoniscus graniger", karpatský endemit kosec klepietkár karpatský ("Ischyropsalis manicata").
Brestovská jaskyňa je sprístupnená, spravuje ju Správa slovenských jaskýň.
Californication (album)

Californication je siedmy štúdiový album americkej rockovej skupiny Red Hot Chili Peppers, ktorý 8. júna 1999 vydalo hudobné vydavateľstvo Warner Bros. Records. Názov albumu je slovnou hračkou založenou na kombinácii slov „California“ a „fornication“ (z angl. smilstvo), čo sa dá voľne preložiť ako „smilstvo Kalifornie“ alebo „smilná Kalifornia“.
Producentom nahrávania albumu bol Rick Rubin. "Californication" je poznačnený funk rockovým hudobným štýlom Johna Fruscianteho, ktorý nahradil gitaristu Dave Navarra. Frusciante už s kapelou Red Hot Chili Peppers predtým spolupracoval na predošlých projektoch "Mother's Milk" a "Blood Sugar Sex Magik". 
Na albume "Californication" sa nachádza viacero najznámejších hitov skupiny vrátane skladieb „Otherside“, „Californication“, či „Scar Tissue“, za ktorú kapela dostala cenu Grammy. Album "Californication" patrí medzi najúspešnejšie projekty skupiny. V americkom rebríčku "Billboard" 200 sa dostal na tretiu priečku, a do dnešného dňa sa z neho na celom svete predalo viac ako 15 miliónov nosičov. Bol pozitívne hodnotený aj zo strany kritiky. Pri porovnaní s predošlým albumom, "One Hot Minute" (z r. 1995), bol Gregom Tatem z časopisu "Rolling Stone" označený za výrazné hudobné a spirituálne oživenie a znovuvzkriesenie hudobného štýlu Red Hot Chili Peppers. V témach skladieb je viacero pre kapelu charakteristických sexuálnych narážok, no nachádzajú sa v nich aj témy hriechu, smrti, rozjímanie o samovražde, drogách, globalizácii, cestovaní.
Úspechy albumu.
Album "Californication" sa nachádza v publikácii "1001 albumov, ktoré musíte počuť, kým zomriete", ktorú v roku 2005 vydal Robert Dimery, je na 399. priečke zoznamu "500 najlepších albumov všetkých čias", ktorý v rokoch 2003 a 2005, zverejnil časopis "Rolling Stone", je v zozname 200 najlepších albumov 90. rokov, ktorý bol zverejnený v roku 2006 v časopise "Classic Rock &amp; Metal Hammer", časopis "Mojo" ho v tom istom roku dal na 89. miesto zoznamu stovky najlepších albumov rokov 1993-2006 a v roku 2007 bol uvedený do Rokenrolovej siene slávy ako 92. album z 200 najlepších albumov všetkých čias („The Definitive 200: Top 200 Albums of All-Time“).
Oskar I.

Oskar I., narodený ako "Joseph François Oscar Bernadotte", (* 4. júl 1799, Paríž – † 8. júl 1859, Štokholm) bol švédsky a nórsky kráľ od roku 1844 až do svojej smrti v roku 1859. Bol jediným synom Karola XIV. Jána a kráľovnej Desidérie. Keď bol v októbri 1810 Bernadotte zvolený švédskym korunným princom, Oskar a jeho matka sa presťahovali v júli 1811 z Paríža do Štokholmu.
Výchova.
Od Karola XIII., svojho adoptívneho starého otca, dostal Oskar titul vojvodu zo Södermanlandu. Rýchlo sa naučil švédsky. Jeho značný vrodený talent bol ďalej rozvíjaný kvalitným vzdelaním a rýchlo sa stal autoritou v politicko-spoločenských otázkach. Roku 1839 napísal sériu článkov na témy ľudového vzdelania a roku 1841 v anonymnej práci „Om Straff och straffanstalter“ sa zastal reformy väzníc. 19. júla 1823 si vzal princeznú Josefinu von Leuchtenberg, dcéru vojvodu Eugèna de Beauharnais a vnučku francúzskej cisárovnej Joséphine de Beauharnais.
Politika.
V roku 1824 a 1833 bol korunný princ dvakrát vicekráľom v Nórsku. Formálne postavil obe kráľovstvá do rovnakej pozície, keď zaviedol nové vlajky so spoločným znakom únie a nový úniový erb. Väčšina zákonov za jeho vlády bola smerovaná k zlepšeniu švédskej ekonomickej situácie. Stavovský Riksdag ho roku 1857 ocenil ako panovníka, ktorý sa zaslúžil o rast blahobytu zeme ako žiadny z jeho predchodcov. 
V zahraničnej politike presadzoval nacionálne princípy. V roku 1848 podporil Dánsko v prvej šlezvickej vojne proti Prusku, poskytol švédsko-nórske jednotky do Fynu a severného Šlezvicka (18491850), a sprostredkoval prímerie z Malmö z 26. augusta 1848. Bol tiež jedným z ručiteľov poctivosti Dánska (Londýnsky protokol z 8. mája 1852).
Zaujímavosť.
Zaujímavosťou je, že Napoleon Bonaparte, bývalý snúbenec jeho matky, sa mu stal krstným otcom. Dokonca mu aj vybral meno, a to vraj podľa jedného hrdinu z Ossianových keltských eposov. Toto typické nordické meno sa akoby stalo predzvesťou jeho budúcej nordickej vlasti.
Devínska hradná skala

Devínska hradná skala je hradné bralo a národná prírodná pamiatka. NPP bola vyhlásená v roku 1985 s výmerou chráneného územia . Devínska hradná skala je významná zoologická, botanická a geologická lokalita.
Steny brala sú vysoké približne a tvoria južný okraj obalovej jednotky tatrika Malých Karpát. Geologický podklad tvoria druhohorné dolomity, zlepence, vápence. Na hradnej skale sú zreteľné aj tektonické poruchy. Rozpínanie týchto prasklín je monitorované. V oblasti na našli viaceré fosílie.
Devínska hradná skala je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Devín v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji s rozlohou 4,40 ha.
Územie bolo vyhlásené opatrením zo 7. decembra 2017, uverejneným v čiastke 6/2017 Vestníka MŽP SR, ktorým sa mení a dopĺňa národný zoznam území európskeho významu vydaný výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 z roku 2004 na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 495/2017 z 25. októbra 2017. Medzi územia európskeho významu bolo zaradené s identifikačným kódom SKUEV800 Devínska hradná skala.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Zoznam kráľov Švédska

Toto je zoznam kráľov Švédska.
Králi z rodu Vasa.
Jediná dcéra kráľa Gustáva II. Adolfa Kristína nemohla mať deti a v roku 1654 abdikovala. Dedičom trónu sa stal jej bratranec Karol X. Gustáv, ktorého matka Katarína Švédska bola dcéra kráľa Karola IX. a jeho otcom Ján Kazimír Falcko-Kleeburský z rodu Wittelsbachovcov.
Zoznam česko-slovenských televíznych seriálov

Zoznam seriálov Česko-Slovenskej televízie. Po rozdelení štátov: Zoznam slovenských televíznych seriálov a Zoznam českých televíznych seriálov
Bernadotte

Bernadotte je pôvodom francúzsky šľachtický rod, ktorý v roku 1818 zasadol na švédsky a nórsky kráľovský trón a vo Švédsku panuje dodnes.
Jean-Baptiste Jules Bernadotte sa narodil 26. januára 1763 v Pau ako štvrté z piatich detí Henriho Bernadotta (možno krajčíra alebo pisára) a Jeanne de Saint-Jean. Pôvodne slúžil v kráľovskej armáde, ale po revolúcii roku 1789 sa stal členom armády nového Francúzska. Roku 1794 bol menovaný generálom. Pri ťažení do Talianska vybojoval niekoľko významných víťazstiev. Koncom 70. rokov 18. storočia pôsobil ako veľvyslanec vo Viedni, roku 1799 (júl-september) bol francúzskym ministrom vojny. Z tých čias pochádza prvý veľký konflikt s Napoleonom, ktorý svojvoľne opustil francúzsku armádu v Egypte a tajne sa vrátil do Francúzska. Bernadotte ho podľa vojenských pravidiel za dezerciu mohol nechať popraviť.
Jean-Baptiste Bernadotte, maršal Francúzskej cisárskej armády, bol vybraný ako následník Karola XIII. z dynastie Oldenburgovcov. Karol XIII. sa po smrti svojho syna Karola Adolfa stal posledným príslušníkom kráľovskej vetvy rodu.
Bernadotte oponoval Napoleonovi. Tento negatívny vzťah mal podľa niektorých prameňov korene v skutočnosti, že Bernadottova manželka Désirée Claryová, dcéra obchodníka s hodvábom z Marseille, bola skôr (v rokoch 1794-1796) s Napoleonom zasnúbená (jej sestra Júlia sa vydala za Napoleonovho brata Jozefa).
Bernadotte, jakobínsky revolucionár (ktorý vraj na hrudi niesol tetovanie „Smrť kráľom“), sa iróniou osudu stal neskôr švédskym kráľom. Po celý život nenapodobiteľne kombinoval politickú fantáziu so štátnickým rozumom. Krátko pred svojou smrťou prehlásil: „Nikto nespravil takú kariéru ako ja“. 
V roku 1814 bolo Nórsko pripojené k Švédsku, a tak vznikla Švédskom riadená únia s Nórskom. Králi Švédska tak boli i kráľmi Nórska. Táto únia sa rozpadla v roku 1905 a Nórsko sa stalo samostatným štátom s vlastným kráľom.
Historická tabuľka La Ligy

Historická tabuľka La Ligy je celkový prehľad všetkých odohraných zápasov, počtu bodov a strelených gólov všetkých tímov, ktoré kedy hrali najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, La Ligu, od jej založenia v roku 1929.
Sporting de Gijón

Real Sporting de Gijón, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Gijóne, Astúria. Bol založený 1. júna 1905 a v súčasnosti hrá v Primera División, najvyššej španielskej futbalovej súťaži.
Klub je tiež známy pod prezývkou "Rojiblancos", keďže jeho dresy sú v červeno-bielej farebnej kombinácii. Domovským stánkom klubu je štadión El Molinón, ktorý je najstarším futbalovým štadiónom v Španielsku.
Sporting de Gijón je šiestym najstarším tímom, ktorý aktuálne hrá La Ligu. V historickej tabuľke La Ligy je na 15. mieste a v historickej tabuľke Segunda División na 2. mieste. Patrí medzi deväť španielskych klubov, ktoré nikdy nezostúpili zo Segunda División do nižšej súťaže.
Ocenenia a tituly.
Národné.
 Španielska liga: 
 Španielsky pohár :
Second Division:
Regionálne.
Majstrovstvá Astúrie 13:
Göppingen (mesto)

Göppingen je nemecké mesto v Badensku-Württembersku, asi 40 kilometrov východne od Stuttgartu. Je to okresné mesto (Kreisstadt) a najväčšie mesto Göppingenského okresu (Landkreis Göppingen).
Geografia.
Göppingen leží v podhorí Švábskej Jury (Schwäbische Alb) v údolí rieky Fils.
Dejiny.
Prvé stopy po osídlení pochádzajú z halštatskej doby (Kelti), čo je doložené tridsiatimi mohylami v lesnatej oblasti na severe mesta. Pravdepodobne v polovici 2. storočia bol na mieste Oberhofenkirche postavený rímsky statok. Neskôr v dobe franskej dynastie Merovejovcov osídlil údolie reky Fils germánsky kmeň Alamanov. Podľa jednej z teórii je názov mesta odvodený od alamanského krstného mena "Geppo" pridaním koncovky "-ingen", častej mien alamanských osídlení.
Mestské časti.
Mesto sa skládá z centrálneho obvodu a siedmich priľahlých mestských obvodov – Bartenbach, Bezgenriet, Faurndau, Hohenstaufen, Holzheim, Jebenhausen a Maitis.
1001 Albums You Must Hear Before You Die

1001 Albums You Must Hear Before You Die (slov: 1001 albumov, ktoré musíte počuť, kým umriete) je kniha, ktorú prvýkrát v roku 2005 vydal jej šéfeditor Robert Dimery v knižnom vydavateľstve Quintessence. V tomto vydaní a reedíciách z rokov 2007, 2008 a 2009 v knihe vychádza upravený zoznam hudobných albumov, ktoré boli vydané medzi rokmi 1955 až 2008. Zoznam je publikovaný v chronológii podľa rokov. Začína Sinatrovým albumom "In the Wee Small Hours" a končí albumom "Oracular Spectacular" od brooklynského dua MGMT. 
Publicista na voľnej nohe, Robert Dimery, ktorý žije v Londýne, pracoval pre časopisy ako sú "Time Out" a "Vogue". Autor predhovoru knihy, Michael Lyndon, je jedným zo zakladateľov časopisu "Rolling Stone", je autorom mnohých profilov a biografií známych osobností (Paul McCartney, John Lennon, B. B. King, Johnny Cash, Ray Charles, ako novinár sprevádzal na turné skupinu The Rolling Stones a i.), v roku 2003 vydal svoj zborník textov o rockovej hudbe pod názvom "Flashback". Každý album zoznamu je komentovaný krátkou esejou, ktorú napísal niektorý z významných hudobných kritikov (je ich viac ako 90, sú dopisovateľmi časopisov zaoberajúcich sa modernou kultúrou: "All Music Guide, Kerrang!, Q-magazine, Spin, Rolling Stone, Record Collector, "Beat", Melody Maker, Music Week, Billboard"...). Nachádzajú sa pri nich vyobrazenia obalov, u väčšiny článkov sú ilustračné zábery interpretov, citácie, údaje o produkcii, o vydavateľstve, celkovej dĺžke nahrávok a pod. 
Žánrovo v zozname prevládajú rockové a popové albumy zo západnej produkcie, no je v ňom výber z nahrávok džezu, blues, R&amp;B, world music, country, elektronickej hudby, či hip hopu. Rockový a popový žáner zahŕňa aj jeho subžánre, ako sú punk, grindcore, heavy metal, alternatívny rock, progresívny rock, hudbu na počúvanie a rock and roll 50. rokov.
Hudobníci.
V edícii z 2013 roku majú v tejto knihe najviac albumov títo umelci: