burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Diaľnica A6 (Francúzsko)

Diaľnica A6 je 450 kilometrov dlhá diaľnica medzi Parížom a Lyonom. Nazýva sa tiež "Autoroute du soleil" (Slnečná daľnica) pretože spolu s A7 vedie k Marseille plážam Stredozemného mora. Úsek je momentálne platený, koncesiu od francúzskeho štátu prebrala spoločnosť SAPRR.
Trasa začína v blízkosti Wissous južne od Paríža kde A6a a A6b vedú spoločnou trasou. Potom obchádza Auxerre, Beaune, Chalon-sur-Saône a Mâcon a pokračuje ďalej do Lyonu. V Lyone za tunelom prechádza do diaľnice A7. A6 je často používanou diaľnicou. 
A6 sa otvárala v troch etapách:
Diaľnica A7 (Francúzsko)

A7 ("Autoroute du soleil") je pokračovaním A6 z Paríža do Lyonu, konkrétne medzi centrálnym Lyonom a stredom Marseille. Diaľnica je dlhá 302,5 km. časti diaľnice sú súčasťou koridorov E15, E80 a E714.
Diaľnica je vysoko zaťažená počas celého roka. Úseky v údolí Rhôny sú väčšinou tranzitnými, avšak množstvo miest pozdĺž celej trasy robí túto šesťpruhovú diaľnicu pomerne silno zaťaženú.
Diaľnica A9 (Francúzsko)

Diaľnica A9 má dve mená. Medzi Orange a Narbonnesa nazýva "La langudocienne" a medzi Narbonne a španielskymi hranicami má názov "La catalane". V Španielsku ďalej pokračuje ako španielska diaľnica AP-7. A7 začína pri Orange a prechádza popri Nîmes, Montpelier, Béziers, Narbonne a Perpignan kde prichádza na španielske hranice pri Le Perthus. Trasa diaľnice má 282 km.
Zaujímavosť.
Mýtnice medzi Francúzskom a Španielskom ležia približne jeden kilometer na francúzskom území. Rovnako dopravné značenie sa mení príliš skoro.
Diaľnica A22 (Francúzsko)

Diaľnica A22 je francúzskou časťou diaľničného prepojenia Lille-Gent-Antverpy. Na belgickej strane prechádza do diaľnice A14; celý úsek je súčasťou koridoru E17. Úsek nie je spoplatnený. Celková dĺžka je 18 km.
Diaľnica A26 (Francúzsko)

Diaľnica A26 tiež nazývaná Autoroute des Anglais je diaľnicou medzi mestamiCalais a Troyes. Celková dĺžka je 394 km. Názov diaľnice "Autoroute des Anglais" znamená "anglická diaľnica" a je z dôvodu najkratšieho prepojenia medzi Francúzskom a Britániou. 
A26 je súčasťou koridorov E15 a E17.
Diaľnica A75 (Francúzsko)

Diaľnica A75 je diaľnica, ktorá prebieha medzi mestami Clermont-Ferrand blízko pohoria Centrálny masív a Béziers pri Stredozemnom mori a tvorí spojnicu medzi Parížom a južným Francúzskom a Španielskom. Prechádza hornatým terénom a na trase je množstvo tunelov a mostov. Súčasťou diaľnice je i najvyšší most sveta Viaduc de Millau, ktorý sa rozprestiera 344 metrov nad údolím rieky Tarn. 
A75 bola postavená čiastočne z dôvodu skrátenia vzdialenosti medzi Parížom a Stredozemným morom, čiastočne z dôvodu odľahčenia vyťaženej diaľnice A7 a čiastočne z dôvodu prekonania regionálnych rozdielov v jednom z najchudobnejších regiónov Francúzska. Patrí medzi najzaujímavejšie francúzske panoramatické diaľnice.
Diaľnica A5 (Francúzsko)

Diaľnica A5 prepája región Paríža z regiónom Langres. Bola postavená v deväťdesiatych rokoch aj z dôvodu odľahčenia preplnenej A6. Je 238 km dlhá a platená. Vlastníkom je spoločnosť Autoroutes Paris-Rhin-Rhône (APRR). Je súčasťou európskych koridorov E54, E511, and E17.
Diaľnica A8 (Francúzsko)

Diaľnica A8, "La Provençale", je 224 kilometrov dlhá diaľnica medzi Aix-en-Provence a A7 a Azúrovým pobrežím. Je predĺžením A7 pri La Fare-les-Oliviers. Trasa vedie cez departmenty Bouches-du-Rhône, Var and Alpes-Maritimes. Spája tiež mestá Aix-en-Provence, Fréjus, Saint-Raphaël, Cannes, Antibes, Nice, Monako a Menton predtým ako prejde hranicu. Jej pokračovaním je diaľnica A10 v Taliansku. Za Grande Corniche sa otvára krásna panoráma medzi Nice a Mentonom.
A9 má 2x3 pruhy od Coudoux (spojenie s A7 k La Barque (križovanie s A52), 2x2 pruhy z La Barque k Saint-Maximin-la-Sainte-Baume (prebieha rozšírenie na 2x3 pruhy), opäť 2x4 pruhy od Cagnes-sur-mer k Saint-Laurent-du-Var (aglomerácia Nice). V južných Alpách má A9 15 tunelov.
Diaľnica je silno dopravne vyťažená po celý rok.
Autovía A-1

Autovía A-1 (nazývaná aj "Autovía del Norte") je španielska rýchlostná cesta, začínajúca v Madride a končiaca v Irune. Nahradila predchádzajúcu hlavnú cestu z Madridu do Francúzska, označovanú ako N-1.
Medzi Burgosom a Armiñónom existuje platená alternatíva tejto rýchlostnej cesty, Diaľnica AP-1. 
Počas roka 2011 pokračovali modernizačné práce na úseku Madrid - Burgos.
Autovía A-2

Autovía A-2 (nazývaná aj "Autovía del Nordeste") je španielska rýchlostná cesta, ktorá má na niektorých úsekoch diaľničné parametre. Začína v Madride a končí v Barcelone. Nahradila predchádzajúcu hlavnú cestu z Madridu do Francúzska, označovanú N-2.
Autovía A-4

Autovía A-4 (nazývaná aj "Autovía del Sur") je španielska rýchlostná cesta, začínajúca v Madride a končiaca v Seville. Južná časť, úsek Sevilla-Cádíz v dĺžke cca 123 km je diaľnica, označovaná osobitne ako Autopista AP-4.
Autopista AP-7

Autopista AP-7 (nazývaná aj "Autopista del Mediteranéo") je španielska diaľnica, lemujúcou pobrežie Stredozemného mora tejto krajiny. Najväčšiu hustotu premávky dosahuje v okolí Barcelony, až do 100.000 áut za 24 hodín. Prevádzku a údržbu obstaráva tri koncesionárskych spoločností. Výstavba sa začala v roku 1969, posledný úsek do Murcie bol dokončený v roku 1996.
Ostrolistec čínsky

Ostrolistec čínsky ("Cunninghamia lanceolata") je vždyzelený ihličnatý strom z čeľade cyprusovité ("Cupressaceae"). Je jediným žijúcim druhom rodu ostrolistec ("Cunninghamia"). Bol opísaný aj druh "Cunninghamia konishii" ktorý ale môže byť len odrodou "Cunninghamia lanceolata" alebo totožným druhom.
Výskyt.
Strom sa vyskytuje od južnej Číny po severný Vietnam.
Opis.
Má plytké zakorenenie, najvyššie jedince dorastajú nad 50 m. Ihličie je šupinaté, trojuholníkové, strom kvitne v júli, šišky dozrievajú v októbri až novembri.
Využitie.
Poskytuje ľahké, trvanlivé, svetlé, voňavé drevo, veľmi dôležité v čínskom hospodárstve, využívané v stavebníctve, nábytkárstve. Strom sa vo svete pestuje aj na dekoračné účely.
Thomas William Evans

Thomas William Evans, prvý baronet (* 15. apríl 1821, Derby, Spojené kráľovstvo – † 4. október 1892, Belper) bol anglický liberálny politik, ktorý reprezentoval volebný obvod Južný Derbyshire.
Životopis.
Bol synom Williama Evansa z derbyského Allestree, poslanca a vysokého šerifa, a Mary Gisbornovej, najstaršej dcéry Thomasa Johna Gisborna z Holme Hall. Evansova rodina zarobila na baniach na olovenú rudu v Bonsall, okrem toho mala aj pílu na rozrezávanie a valcovanie železa v Derby, práčovňu v Darley Abbey a banku vedenú Evansovym strýkom.
Evans vyštudoval cambridgeskú Trinity College. Jeho otec zomrel v roku 1856 a zanechal mu majetky vrátane Pickfordovho domu v Derby.
O rok neskôr sa Thomas William Evans stal poslancom za Južnej Derbyshire a túto pozíciu udržal až do roku 1868. Znovu sa na tomto poste objavil v rokoch 1874 až 1885. Bol miestnym filantropom, zodpovedným za stavbu školy v Parwichu (1861) a rekonštrukciu Parwichského kostola (1873). Viedol tiež Evansovu banku, až do jej zlúčenia s Compton's Bank v roku 1877.
Roku 1872 bol vysokým šerifom Derbyshiru, baronetom Allestree Hall sa stal 18. júla 1887. Okrem Allestree Hall vlastnil panstvo v Holbrooku, Parwich Hall a dom v Derby.
Po Evansovej smrti jeho baronetstvo vymrelo.
Bronx Zoo

Bronx Zoo (iné, staršie názvy: "Bronx Zoological Park" – Bronxský zoologický park, "Bronx Zoological Gardens" – Bronxské zoologické záhrady) je zoologická záhrada v Bronxe, najsevernejšej štvrti mesta New York v Spojených štátoch. Patrí medzi najväčšie mestské zoologické záhrady vo svete. Žije tu asi 4 000 kusov zvierat zastupujúcich okolo 650 druhov z celého sveta. Zoologická záhrada sa rozprestiera na území parku o rozlohe 107 ha a preteká cez ňu rieka Bronx. Je súčasťou integrovaného systému štyroch zoologických záhrad a jedného akvária manažovaných organizáciou Wildlife Conservation Society. Bola založená v roku 1899.
Pinxton

Pinxton je obec ležiaca na východnej hranici anglického grófstva Derbyshire.
V anglosaských dobách tu bola malá poľnohospodárska komunita, ktorá je zrejme zaznamenaná v Domesday Book ako "Esnotrewic". Historici sa domnievajú, že bola známa tiež ako "Snodeswic". V dobách Normanov patrila, rovnako ako mnoho ďalších panství, Williamovi Peverilovi, ktorému sa o ňu staral Drogo Fitz Ponce. Bol to zrejme on, kto dedinu premenoval na "Ponceston", z čoho neskôr vznikol názov "Penekeston" a následne "Pinxton".
Oblasť bola známa ťažbou uhlia, ktorá tu začala v 18. storočia. Priemyselná revolúcia túto ťažbu ešte podporila. Aj tu vznikli vápenky a porcelánka, ktorej niektoré výrobky sú k videniu v Múzeu a umeleckej galérii mesta Derby. Zárobky zo svojich uhoľných baní v Pinxtonu využil farár D'Ewes Coke k založeniu miestnej školy a charity.
V súčasnosti sa už v Pinxtonu uhlie neťaží.
Autoestrada A1

A1 alebo "Auto-Estrada do Norte" je s 303 km najdlhšou diaľnicou v Portugalsku a je súčasťou európskeho koridoru číslo 1. 
Začína v Lisabone, končí v Porte a predstavuje najdôležitejšie diaľničné prepojenie v krajine. Okrem spojnice dvoch najväčších miest prechádza popri Coimbre a Leirie. Postavená bola v rokoch 1961 až 1990 a je platenou diaľnicou. Priemerný počet áut za 24 hodín predstavuje 40000 vozidiel. Postupne sa rozširuje na 2x3 pruhy.
Externé odkazy.
Autoestrada A1 na motorways-exits.com
Nakadžima Ki-43

Nakadžima Ki-43 "Hajabusa" (; v preklade: "Sokol sťahovavý"; oficiálne japonské označenie: 一式戦闘機 – "ičišiki sentóki"; v preklade: "armádne stíhacie lietadlo typ 1"; spojenecké kódové označenie: „Oscar“, ale tiež „Jim“) bolo japonské jednomiestne jednomotorové stíhacie lietadlo, ktoré počas druhej svetovej vojny slúžilo v Letectve Japonskej cisárskej armády.
Vznik a vývoj.
Lietadlo Ki-43 Haybusa vyvíjal tím vedeným šéfkonštruktérom Hideo Itokawom. Požiadavky japonskej armády boli, aby stroj dosahoval rýchlosť väčšiu ako 500 km/hod, dolet bol 800 km a bol schopný vystúpať do výšky 5 000 m za 5 minút. Prvý prototyp vzlietol v januári 1939 a výroba verzie Ki-43-Ia (model 1a) začala na jeseň 1941 pričom celková výroba dosiahla 5919 kusov vrátane prototypu. Ki-43 už na začiatku druhej svetovej vojny zaostávalo za inými stíhacími lietadlami, no zároveň bolo najpočetnejšie spomedzi strojov armády. Po prvej verzii Ki-43 so zaťahovacím podvozkom a energickým výkonom, vyzbrojenej guľometmi a poháňanej motorom Nakadžima Ha-25 s výkonom 731 kW, nasledovala koncom roku 1942 verzia Ki-43-II s vyšším výkonom a väčšou palebnou silou.
Zetor 2011

Zetor 2011 (skrátený názov Z-2011) bol traktor unifikovaného radu UR I. s dvojvalcovým radovým motorom vyrábaný spoločnosťou Zetor. Ďalšími členmi radu traktorov boli výkonnejšie Zetor 3011 a Zetor 4011
Autoestrada A2

Autoestrada A2, nazývaná tiež (Autoestrada do Sul) patrí medzi hlavné portugalské diaľnice. Spája Lisabon s najjužnejšou provinciou Algarve. Výstavba bola ukončená v roku 2002. Je spoplatnenou diaľnicou. Prevádzkovateľom je najväčší portugalský koncesionár BRISA.
Zetor 3011

Zetor 3011 (skrátený názov Z-3011) bol traktor unifikovaného radu UR I. s trojvalcovým radovým motorom vyrábaný spoločnosťou Zetor. Ďalšími členmi radu traktorov bol menej výkonný Zetor 2011 a výkonnejší Zetor 4011
Nosorožec indický

Nosorožec indický alebo nosorožec pancierový () je druh z čeľade nosorožcovitých. Obýva údolie rieky Brahmaputry.
Opis.
Dorastá do dĺžky a jeho chvost meria 70 až . Dospelý jedinec váži do 2,3 tony. Samec aj samica majú jeden roh (dlhý až ). Samce sa od samíc líšia väčšími, ostrými, klovitými hryzákmi, ktoré využívajú v rivalských bojoch počas obdobia rozmnožovania. Jeho koža ma hlboké záhyby, jej pancierový vzhľad zvýrazňujú hrbole, ktorých je najviac na bokoch a zadku.
Správanie.
Nosorožec indický, ako aj ostatné druhy nosorožcov, je vo všeobecnosti samotár, s výnimkou dočasných párov v období rozmnožovania alebo matky s mláďaťom. K votrelcom, ktorí vniknú na jeho územie, ktoré dosahuje veľkosť 2 až 8 kilometrov štvorcových v závislosti od habitatu, je zvyčajne tolerantný.
Potrava.
Podstatnú časť ich stravy tvoria vysoké trávy, ktoré v období dažďov dorastajú do výšky. Kŕmi sa hlavne za súmraku a v tme.
Rozmnožovanie.
Gravidita trvá 16 mesiacov a mláďa zostáva s matkou až dovtedy, kým sa nenarodí ďalší potomok, čo môže byť aj o 3 roky neskôr.
Ohrozenie.
Populácie nosorožcov indických sú rozptýlené a navzájom izolované aj napriek ochranárskemu úsiliu a povzbudivému obnovovaniu populácie takže je druh stále v istom riziku. Okrem toho sú tieto živočíchy objektom pytliactva pre ich rohy a iné časti tela. V súčasnosti žije približne 2 400 jedincov.
Autoestrada A3

Autoestrada A3 alebo Auto-Estrada do Minho spája druhé najväčšie mesto Porto s mestom Valença na hraniciach so Španielskom. Je spoplatnenou diaľnicou. Bola postupne kompletizovaná v rokoch 1988 až 1998. Najfrekventovanejší úsek je okolie Porta, kde frekvencia vozidiel vykazuje hodnoty nad 40 000 áut za 24 hodín. Táto časť sa rozširuje na 3 pruhy v každom smere jazdy.
Autoestrada A4

Autoestrada A4 je diaľnica v Portugalsku. Prebieha z predmestia Porta Matosinhos k horskému mestečku Amarante, v dĺžke , kde prechádza do cesty prvej triedy IP4. Je známa ako jedna z najnebezpečnejších diaľnic v krajine, zvlášť úsek pri klesaní medzi Campo a Valongo. V súčasnosti vláda prijíma príslušné opatrenia. Momentálne je predlžovaná do Bragança a ďalej na španielske hranice. Súčasťou bude aj najdlhší tunel v Portugalsku cez pohorie Sierra do Marão v dĺžke , ako aj najvyšší most v krajine s výškou . A4 má byť treťou najdlhšou diaľnicou v Portugalsku s celkovou dĺžkou .
Zdroje.
Tento článok je prekladom z anglickej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Autoestrada A6

Autoestrada A6 sa začína v mestečku Marateca a končí hraničnou riekou Caia. Je to spojnica prímorského Lisabonu do vnútrozemia krajiny. Bola postavená a postupne sprevádzkovaná v deväťdesiatych rokoch. Pokračuje až k španielskym hraniciam, kde sa napája na diaľnicu A5.
Autoestrada A7

Autoestrada A7 je diaľnica v Portugalsku. Jej stavba bola ukončená v roku 2007. Začína v mestečku Póvoa de Varzim (IC 1/ A28 ), pokračuje cez Vila Nova de Famalicão, Guimarães, Fafe, Cabeceiras de Basto a Vila Pouca de Aguiar a končí sa napojením na diaľnicu A 24. V horskom teréne medzi Serzedelo a Guimarães je doplnená o tretí stúpací pruh v každom smere. Jej hlavný zámer je poskytnúť rýchly prístup k pobrežiu vnútrozemským mestám, ako Guimarães a Vila Nova de Famalicão.
Zdroje.
Tento článok je prekladom z anglickej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Autoestrada A8

Autoestrada A8 alebo "Auto-Estrada do Oeste" spája Lisabon a Leiru cez Caldas da Rainha. V Marinha Grande sa napája na A17. Smerom od Lisabonu na sever je súčasťou paralelného prepojenia Lisabonu a Porta. Autoestrada A1 vedie vo vnútrozemí, A8 je zase pobrežná alternatíva. Diaľnica bola sprevádzkovaná v rokoch 1984 až 2002. Je striedavo švor- a šesťpruhová.
Zdroje.
Tento článok je prekladom z anglickej, portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Linky.
Autoestrada A8 na motorways-exits.com
Autoestrada A17

Autoestrada A17 je diaľnica v Portugalsku. Bola dokončená v roku 2008. Napája sa na A8 pri Leiria na A25 pri Aveiro a obchádza mestečká Figueira da Foz a Mira. Prechádza zhruba stredom pobrežia krajiny. Približne polovica trasy je štvor- a druhá polovica šesťpruhová. 
Zdroje.
Tento článok je prekladom z francúzskej a nemeckej wikipédie.
Autoestrada A22

Autoestrada A22 alebo "Via Infante de Sagres" je diaľnica v Portugalsku. Prechádza pozdĺž portugalského regiónu Algarve. Prvá časť diaľnice bola otvorená v roku 1991 spoločne s mostom Guadiana. Posledný úsek bol otvorený v roku 2003. Bola jednou z mála bezplatných diaľnic, od 1, septembra 2011 preberá prevádzku firma Euroscut.
Zdroje.
Tento článok je prekladom z portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Externé odkazy.
Autoestrada A22 na motorways-exits.com
Zo Španielska A-49 pre Portugalsko A-22
Autoestrada A23

Autoestrada A23 alebo "Auto-Estrada da Beira Interior" je diaľnica v Portugalsku. Spája mestá Torres Novas a Guarda, prechádza popri Castelo Branco. Je treťou najdlhšou diaľnicou v krajine, po dokončení A4 bude štvrtou. Diaľnica podporuje regionálny rozvoj, ale je tiež hlavnou spojnicou Lisabonu so zvyškom Európy. A23 je bezplatná, prevádzkovateľom je spoločnosť ScutVias. Vedie prevažne hornatým terénom.
Zdroje.
Tento článok je prekladom z portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Linky.
Autoestrada A23 na motorways-exits.com
Autoestrada A24

Autoestrada A24 alebo "Auto-Estrada do Norte" je diaľnica v Portugalsku. Prechádza severom stredu krajiny. V budúcnosti by mala byť predĺžená až do Coimbry, ale otvorenie nového úseku je momentálne zastavené z dôvodu ekonomickej krízy. Je to medzinárodná spojnica, s diaľnicou na španielske pobrežie ju spája krátka A75.
A24 je považovaná za najkrajšiu portugalskú diaľnicu, napríklad jej súčasťou je 38 viaduktov. Celý úsek je bezplatný, prevádzkovateľom je Norsuit.
Zdroje.
Tento článok je prekladom z portugalskej,francúzskej a nemeckej wikipédie.
Linky.
Autoestrada A24 na motorways-exits.com
Autoestrada A25

Autoestrada A25 alebo "Auto-estrada das Beiras Litoral e Alta" je diaľnica v Portugalsku. Začína v mestečku Aveiro a končí vo Vilar Formoso. Úsek prebieha rôznymi krajinnými typmi, od roviny Beira Litoral až k horám pri španielskch hraniciach. 
A25 bola predtým známa ako cesta prvej triedy IP5 a bola prebudovaná na diaľničné parametre, pretože IP5 mala viacero konštrukčných chýb a neúmerne vysokú nehodovosť. IP5 bola považovaná za najnebezpečnejšiu cestu v Portugalsku a tretiu najnebezpečnejšiu cestu sveta.
Zdroje.
Tento článok je prekladom zo švédskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.
Externé odkazy.
Autoestrada A25 na motorways-exits.com
Metacheiromyidae

Metacheiromyidae je vyhynutá čeľaď šupinavcov.
Šupinavcovité

Šupinavcovité (lat. "Manidae") je čeľaď šupinavcov. Rody z tejto čeľade - pokiaľ vôbec majú slovenské meno - sa po slovensky volajú šupinavec/šupinovec alebo ľudovo aj pangolín.
Systematika.
V starých systémoch čeľaď zahŕňa len rod Manis.
Epoicotheriidae

Epoicotheriidae je vyhynutá čeľaď šupinavcov.
Tubulodon

Tubulodon je vyhynutý rod šupinavcov.
Manis

Manis (po slovensky šupinavec alebo šupinovec) je rod z čeľade šupinavcovité.
Systematika.
Staršie sa pod rod Manis ako ďalšie podrody zaraďovali rody z podčeľade Smutsiinae (pozri pod šupinavcovité).
Smutsia

Smutsia (po slovensky šupinavec alebo šupinovec) je rod z čeľade šupinavcovité. Staršie sa tento taxón zaraďoval ako podrod rodu Manis.
Druhy:
Castelo Branco (mesto)

Castelo Branco je mesto v strednom Portugalsku. Má približne 30 000 obyvateľov.
Leží v regióne Centro v provincii Beira Baixa. Je okresným mestom a centrom mestskej oblasti s asi 54 600 obyvateľmi.
Mesto vzniklo na mieste rímskej pevnosti, z čoho sa odvíja aj jej názov. V súčasnosti v meste sídli viacero významných podnikov.
Autoestrada A28

Autoestrada A28 je diaľnica v Portugalsku. Spája Porto s Vilar de Mouros, a prechádza popri Póvoa de Varzim, Esposende a Viana do Castelo. Trasa kopíruje severné pobrežie krajiny. Dĺžka A28 je momentálne 92 km, avšak predpokladá sa jej predĺženie až do Valença (momentálne v stave štúdie).
Táto diaľnica nie je bezplatná od 15. októbra 2010, okrem malého úseku v okolí Porta.
Linky.
Autoestrada A28 na motorways-exits.com
Ľubomír Rapoš

Ľubomír Rapoš (* 26. február 1934, Modra) je slovenský výtvarník a umelecký fotograf.
Životopis.
Ľubomír Rapoš sa narodil 26. 2. 1934 v Modre. Študoval na Učňovskej škole fotografie v Liptovskom Mikuláši. Pracoval vo Výskumnom ústave lesného hospodárstva v Oravskom Podzámku, Stavoprojekte Žilina a Mototranse Žilina. Od 1968 je fotografom vo voľnom povolaní. V druhej polovici 60. rokov sa zaoberal aplikáciou Sabattierovho efektu a tónovania do hneda, od 70. rokov kolážami a domaľovávaním. Realizoval aj niekoľko monumentálnych prác pre architektúru (napr. Dom smútku, Nitrianske Pravno, 1979). Samostatne vystavoval v Žiline (1961, 1964, 1984), Bratislave (1975), Prahe (1967). V súčasnosti pôsobí v Modre. Ťažisko tvorby je najmä v koláži, olejomaľbe a pasteli. V jeho dielach je imaginatívna symbolika, témy slovenskej prírody, hudby, biblického príbehu a Slovenska. Pravidelné výstavy máva v Sieni umení Eunika, v Nemeckom evanjelickom kostole v Modre, okrem Slovenska však vystavoval aj v Moskve, Varšave, Prahe, Bruseli, Maďarsku, USA a Japonsku.
Ronald Pope

Ronald Pope (* 1920 – † 1997) bol anglický sochár a maliar.
Život.
Narodil sa roku 1920 a po štúdiách sa presťahoval do Derbyshire, kde pracoval ako inžinier. Začal v továrni Rolls Royce v Derby (v tých časoch to bol najväčší zamestnávateľ v meste). V firme Rolls Royce pracoval po celú vojnu ako nástrojár. V podniku zostavované motory pre lietadlá Spitfire. Pope sa učil a získaval skúsenosti v technike ako napríklad zváranie a spájanie na tvrdo. Tieto skúsenosti neskôr využil na umelecké účely. Po skončení vojny odišiel na Slade School of Fine Art v Londýne študovať sochárstvo u profesora F. McWilliama. Pope ďalej pokračoval študovaním keramiky na Woolwich Polytechnic u keramika Hebera Matthewsa. Potom žil a pracoval v derbyshirskom Melbourne, kde tiež získaval inšpiráciu.
Dielo.
Pre svoje diela Pope využíval rôzne materiály: drevo, kameň i kov. Niektoré z jeho kovových (aj drevených) diel vyzerali vďaka svojej abstraktnej podobe stroho. Okrem sôch Pope vytváral aj maľby a kresby. Zákazky prijímal najmä od kostolov a škôl, ale aj od spoločností a súkromníkov. Roku 2008 usporiadalo Múzeum a galéria mesta Derby výstavu Popeových diel nazvanú "Ronald Pope - Sculpture from the Museums' Collection" (po slovensky "Ronald Pope - sochárstvo z múzejných zbierok").
Autoestrada A5

Autoestrada A5 alebo "Auto-Estrada da Costa do Estoril" je diaľnica v Portugalsku. Vedie od Lisabonu ku Cascais. Bola prvou postavenou a prevádzkovanou diaľnicou v krajine. Takmer celý úsek má šesť pruhov.
Figueira da Foz (okres)

Figueira da Foz je okres (município) v strednom Portugalsku. Má približne 60 000 obyvateľov. Jeho najväčšie mesto nesie rovnaký názov a žije v ňom asi polivica obyvateľov okresu. Nachádza sa pri ústi rieky Mondego.
Setúbal (okres)

Setúbal je okres (município) v Portugalsku, ktorý má rozlohu 172,0 km² a okolo 120 000 obyvateľov. V strednej časti okresu (vo viacerých obciach) leží rovnomenné mesto (cidade), ktoré malo v roku 2004 89 303 obyvateľov.
Miestny sviatok je 15. september ako spomienka na deň, keď v roku 1860 kráľ Pedro V. oficiálne povýšil Setúbal na mesto.
Aveiro (mesto)

Aveiro je priemyselné mesto v Portugalsku, s pomerne veľkým prístavom. Atrakciou mesta sú steny domov, vykladané keramickými dlažbami azulejos. V blízkosti sa nachádzajú pláže "Barra", "Costa Nova do Prado" i "Gafanha da Nazaré".
Založené bolo v 10. storočí, do 11. storočia bolo pod nadvládou Maurov. V roku 1575 búrka zasypala vchod do prístavu a tým utvorila bariéru, ktorá prístav uzatvorila. Tam neskôr vznikla rybárka osada "Costa Nova".
V roku 1973 vznikla v Aveiro univerzita "Universidade de Aveiro".
Diaľnica A10 (Francúzsko)

Diaľnica A10 alebo "L'Aquitaine" je diaľnica vo Francúzsku. Vedie z Paríža do Bordeaux. Je najdlhšou francúzskou diaľnicou. Bola kompletne sprevádzkovaná v osemdesiatych rokoch. Diaľnica je štvorpruhová, okrem úsekov Paríž-Tours a úseku pred Bordeaux, kde sa rozširuje na šesť pruhov.
Cascais (obec)

Cascais je obec (freguesia) a mestečko (vila) v juhozápadnom Portugalsku. Leží na populárnej Costa do Estoril západne od Lisabonu pri Atlantickom oceáne. Mesto, ktoré má v súčasnosti 33 000 obyvateľov, bolo pôvodne starou rybárskou dedinou, ktorá sa stala známou ako kúpele v 19. storočí.
Leiria (mesto)

Leiria je mesto (cidade) v Portugalsku v regióne Centro, približne na polceste medzi Lisabonom a Portom. 
Historické centrum mesta leží medzi hradným kopcom a riekou Lis. Leiria je centrom tzv. Mestského spoločenstva Leiria (t. j. akejsi štatistickej aglomerácie), ktorá zahŕňa mestá Marinha Grande, Ourém, Alcobaça, Fátima, Pombal, ako aj blízke Batalha, Porto de Mós a Nazaré.
Valença (okres)

Valença je okres (município) v Portugalsku so 14 300 obyvateľmi. V časti okresu sa nachádza rovnomenné mesto (cidade, do roku 2009 mestečkovila) s približne 8 000 obyvateľmi. 
Približne polovica mesta sa nachádza pri hradnom kopci a druhá polovica je rovinatá. Mesto je v tesnej blízkosti španielskych hraníc. Nachádza sa tu pomník Charlesa Lindberga.
Dinamo Moskva

Dinamo Moskva môže byť:
Faro (okres)

Faro je okres (município) v Portugalsku. Má 59 000 obyvateľov. Rozlohou malú - ale počtom obyvateľov veľkú - časť okresu tvorí rovnomenné mesto, ktoré má 41 000 obyvateľov, a ktoré je hlavným a najväčším mestom regiónu Algarve. Faro leží pri pobreží Atlantického oceánu a má medzinárodné letisko.
Dejiny.
Ako obchodné centrum Faro využívali už Feničania, dôležitým prístavom sa však stalo až za Rimanov, ktorí mu dali názov Ossonoba. Za Maurov bolo na krátky čas kultúrnym hlavným mestom kniežatstva, založeného v 11. storočí. V roku 1249 mesto dobyl Alfonso III., bolo to posledné portugalské mesto pod maurskou nadvládou.
V roku 1487 vo Fare vznikli prvé portugalské tlačené diela, tlačiarom bol Samuel Gacon.
Vrcholná éra nastala, keď sa sem roku 1577 presunulo biskupské sídlo zo Silves, skončila však veľmi rýchlo v roku 1596 počas španielskej nadvlády, keď jednotky grófa z Essexu na svojej ceste zo španielskeho Cádizu do Anglicka mesto vyplienili. To takmer celé zhorelo a navyše boli z biskupského paláca odnesené stovky výtlačkov cenných prác náboženských učencov.
V roku 1722 otriaslo znovu postaveným Farom zemetrasenie a v roku 1755 ďalšie, ešte silnejšie. Z obdobia prestavieb po tomto zemetrasení tiež pochádza dnešná podoba mesta.
Rýchly rozvoj prebehol od. 60. rokov 20. storočia, keď sa salazarovský režim snažil pritiahnuť západných turistov a budoval potrebnú infraštruktúru vrátane miestneho letiska.
Pamätihodnosti.
Cidade Velha (Staré mesto) – nachádza sa tu väčšina pamiatok Fara, okrem iného katedrála Sé z roku 1251, ktorá stojí na mieste pôvodného rímskeho chrámu, prestavaného neskôr na vizigótsku katedrálu a potom na maurskú mešitu, alebo Biskupský palác s červenou strechou a azulejos (ručne maľované kachličky).
Ďalšie pamiatky 
Doprava.
Mesto Faro je napojené na diaľnicu A22. Rovnako železnica zaisťuje niekoľkokrát denne rýchle spojenie s Lisabonom a prímestskou dopravu na trase Lagos – Tunes – Faro – Vila Real de Santo António. Významné a moderne vybavené je Letisko Faro Algarve, ktoré sa nachádza zhruba 7 km od centra mesta. Podľa počtu pasažierov je druhým najfrekventovanejším letiskom krajiny.
Platničková atelektáza

Platničková atelektáza (zriedkavejšie diskoidná atelektáza alebo lineárna atelektáza, v minulosti Fleischnerove línie) je osobitnou formou atelektázy. Prvýkrát ju popísal Fleischner v roku 1938. Názov je odvodený poľa jej tvaru plochého disku až platne. Môže byť izolovaná i mnohopočetná. Obyčajne smeruje kolmo na popľúcnicu, s ktorou je v priamom kontakte. Môže byť horizontálna i vertikálna a na rtg snímke hrudníka má vzhľad čiarového až pruhovitého zatienenia, pričom skutočný rozsah býva spravidla väčší ako sa zo snímky zdá.
Jej vznik je podmienený kolapsom pľúcnych mechúrikov pri ich zníženej ventilácii. Najväčšiu tendenciu k takémuto kolapsu má pľúcny parenchým v bazálnych (dolných) častiach pľúc, čo je podmienené kombináciou ich anatomického usporiadania a pôsobením gravitácie.
Platničková atelektáza sa vyskytuje často, najmä u pacientov v nemocnici. Spojitosť má najmä so zhoršeným dýchaním - po operácii, u dlhodobo upútaných na lôžko, pri poruchách pohyblivosti bránice a podobne.
Ignác Bizmayer

Ignác Bizmayer (* 20. apríl 1922, Košolná – † 15. august 2019, Modra) bol slovenský keramikár, národný umelec a držiteľ štátneho vyznamenania Pribinov kríž I. triedy za mimoriadne významné zásluhy v oblasti výtvarného umenia a figurálnej tvorby.
Život a tvorba.
Vyrastal na habánskom dvore v obci Košolná. V detstve sa stretol s moravským keramikárom a znalcom habánskej fajansy Heřmanom Lansfeldom, v rokoch 1936 až 1939 študoval Keramickej škole v Modre, ako majster v období rokov 1939 až 1954 pôsobil v „Slovenskej ľudovej majolike“ a od roku 1957 sa venoval vlastnej keramickej tvorbe. Žil a tvoril vo svojom ateliéri v Modre-Harmónii.
Vo svojom diele sa sústredil na figurálnu tvorbu, keramickú plastiku, úžitkovú dekoratívnu keramiku. Vychádzal z ľudového umenia, obnovoval habánsku keramickú tradíciu. V jeho umeleckej tvorbe možno vidieť život, prácu, zvyky, obrady slovenského ľudu. Stvárnil postavy muzikantov, remeselníkov, svätcov, vinohradníkov, tanečníkov. Z jeho diel sú známe napríklad Vynášanie Moreny, Jánošíkovská družina (keramický objekt), Vinohradnícky rok (keramický figurálny cyklus), keramický krb pre slovenskú kolibu na svetovej výstave Expo 67 (Montreal-Kanada), súbor figurálnych reliéfov (Detské mestečko, Trenčín-Zlatovce), Na pomoc horám (keramika). Jeho práce sú vystavené v „Múzeu Ľudovíta Štúra“ v Modre a v Galérii Ignáca Bizmayera nachádzajúcej sa v modranskej rotundovej bašte.
V roku 1998 vznikol v rámci cyklu "Portréty" dokumentárny film "Ignác Bizmayer" (STV 1998, scenár Ľubomír Stanček, réžia Fedor Bartko).
Ocenenia.
V roku 1972 získal titul zaslúžilý umelec a v roku 1982 titul národný umelec. Prezident Rudolf Schuster udelil v roku 2003 Ignácovi Bizmayerovi Pribinov kríž I. triedy za mimoriadne významné zásluhy v oblasti výtvarného umenia a figurálnej tvorby a pri príležitosti životného jubilea 90 rokov mu prezident Ivan Gašparovič udelil 18. apríla 2012 Medailu prezidenta Slovenskej republiky.
Zomrel 15. augusta 2019 v Modre vo veku 97 rokov.
Veronika Šikulová

Veronika Šikulová (* 15. marec 1967, Modra) je slovenská prozaička, autorka kníh pre deti a mládež.
Životopis.
Je najstarším dieťaťom spisovateľa Vincenta Šikulu a psychiatričky Alice Šikulovej. Absolvovala gymnázium v Modre, žurnalistiku vyštudovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského.
Ako redaktorka pracovala v periodikách Literárny týždenník, Nový Čas a Meridián. Pracovala tiež v Múzeu Ľudovíta Štúra v Modre a v Malokarpatskej knižnici v Pezinku.
Popri publicistike sa venovala písaniu próz. Prvé prózy publikovala v literárnej prílohe denníka Smena, v literárnych časopisoch Romboid, Slovenské pohľady a i.
Je vydatá za fyzika Mareka Mihalkoviča, syna básnika Jozefa Mihalkoviča. Žije a tvorí v Modre.
Basbarytón

Basbarytón (taliansky "basso cantate", anglicky "high bass" alebo "low baritone") je mužský hlas ležiaci medzi basom a barytónom. Rozsah je zhruba od veľkého F do f1.
Basbaryton je definovaný ako hlboký hlas skôr basovej polohy, ale s farbou barytónu a aj jeho kvalitou tónu – znie teda jemnejšie ako klasický basový hlas.
NIektorí basbarytonisti takto môžu dosiahnuť veľký rozsah a operní speváci často spievajú aj basové, aj barytónové úlohy.
Rozlišujeme dva druhy basbarytónu:
Póvoa de Varzim

Póvoa de Varzim je portugalské mesto v rovnomennom okrese, v regióne Norte. 
Mesto sa rozvíjalo vďaka obchodu a rybárstvu, v osemnástom storočí bolo druhým najvýznamnejším rybárskym prístavom štátu. Posledných cca 100 rokov sa vďaka svojím plážam stalo jedným z hlavných turistických cieľov oblasti. Póvoa de Varzim má významný textilný a poľnohospodársky priemysel. Mesto disponuje bohatou morskou kuchyňou a zachováva staré zvyky, ako napríklad systém písania "siglas poveiras" či techniku "masseira".
Viana do Castelo (mesto)

Viana do Castelo je mesto (cidade) v Portugalsku v rovnomennom okrese a v regióne Norte. Je známym centrom surfovania. Nachádza sa tu množstvo pamiatok, napríklad Bazilika svätej Lucie (Basilica de Santa Luzia) či 562 m dlhý Eiffelov most, postavený v roku 1878 spoločnosťou rovnakého mena.
Vila Nova de Famalicão (mesto)

Vila Nova de Famalicão je pomerne mladé mesto (cidade) v rovnomennom okrese (ktorému je aj sídlom) a v regióne Norte. Bolo založené v roku 1835, mestské práva získalo v roku 1985. Je priemyselným strediskom textilu a potravinárstva. Mnohé známe značky, ako Tifossi, Denim, SMKjeans, tu majú svoje pobočky.
Hideki Tódžó

Hideki Tódžó (* 30. december 1884, Tokio, Japonské cisárstvo – † 23. december 1948, Tokio, Japonsko) bol japonský generál, vedúci parafašistickej strany Asociácia pomoci cisárstvu. Od konca roku 1941 súčasne vo funkcii japonského predsedu vlády, náčelníka generálneho štábu japonskej armády a minister vojny.
Presadzoval a podieľal sa na podpise zmlúv o spojenectve s Nemeckou ríšou a Talianskom. Bol zástancom napadnutia USA. Po japonskej porážke na ostrove Saipan podal spolu s celou vládou 18. júla 1944 demisiu a odišiel do penzie. Pred svojim zatknutím 8. septembra 1945 sa pokúsil spáchať samovraždu. Následne bol zatknutý a súdený tokijským tribunálom. Za vojnové zločiny bol odsúdený na trest smrti a obesený 23. decembra 1948.
Morfológia (biológia)

Morfológia je vedný odbor biológie, ktorý sa zaoberá vonkajšou stavbou organizmov. Od fyziológie/anatómie sa teda odlišuje tým, že skúma tvar a nie funkciu. Vedec skúmajúci morfológiu sa nazýva morfológ.
V minulosti bola morfológia spoločne s fyziológiou/anatómiou jednou z mála metód, ako klasifikovať organizmy do taxónov. Dnes sa však do popredia dostáva molekulárna biológia a genomika, ktorá zisťuje skutočné príbuzenské vzťahy medzi organizmami a ich fylogenézu.
Guarda (mesto)

Guarda je mesto v Portugalsku. Leží uprostred rovnomenného okresu (município) v nadmorskej výške vac ako 1 000 metrov nad morom a má okolo 26 000 obyvateľov. 
Je to najvyššie položené mesto v štáte, na juhovýchod od mesta sa rozprestiera Serra da Estrela, najvyšší vrchol Portugalska. V roku 2002 získalo cenu "Cidade Bioclimática Ibérica" ako mesto s najlepšou bioklímou v Portugalsku a Španielsku. Centru mesta dominuje gotická katedrála La Sé, ktorej výstavba trvala od roku 1390 do roku 1540. Mesto je dobre prepojené s okolitými regiónmi štátu, vedú sem diaľnice A23 a A25 a železničná stanica má medzinárodné prepojenie.
Recife

Recife je prístavné mesto na severovýchode Brazílie, hlavné mesto štátu Pernambuco. V meste žije asi 1,56 milióna obyvateľov, celá metropolitná oblasť má 3,77 milióna obyvateľov.
Klimatické podmienky.
Mesto a celý štát Pernambuco sa rozkladá neďaleko rovníka v blízkosti pobrežia Atlantického oceánu. Podnebie je tropické s priemernou letnou teplotou okolo 28 °C a priemernou zimnou teplotou 25 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok činí asi 2 000 mm.
Dejiny.
Prvá portugalská osada bola na mieste dnešného Recife založená už v roku 1537.
Demografia.
V metropolitnej oblasti Recife žilo v roku 2009 celkovo 3 768 902 obyvateľov. Z toho bolo 1 958 358 Kreolov (52,9 %), 1 428 972 belochov (38,6 %), 296 160 černochov (8,0 %) a 14 808 ázijcov (0,4 %).
Valença

Valença môže byť v Portugalsku:
Siligo

Siligo (sardínsky Sìligo) je talianska obec na severe Sardínie, v provincii Sassari. Leží asi 160 km severne od mesta Cagliari a 25 km juhovýchodne od mesta Sassari. V roku 2009 tu žilo 951 obyvateľov.
V okolí sa nachádza praveká archeologická lokalita Monte sant'Antoni a archeologické nálezisko Mesumundu z obdobia Starovekého Ríma a stredoveku spoločne s niekoľkými kostolmi.
Geografia.
Siligo susedí s nasledujúcimi obcami: Ardara, Banari, Bessude, Bonnanaro, Codrongianos, Florinas, Mores a Ploaghe.
Setúbal

Setúbal môže byť v Portugalsku:
Angra do Heroísmo

Angra do Heroísmo môže byť na Azorách:
Aveiro

Aveiro môže byť:
Braga

Braga môže byť v Portugalsku:
Castelo Branco

Castelo Branco môže byť:
Coimbra

Coimbra môže byť v Portugalsku:
Faro

Faro môže byť:
Figueira da Foz

Figueira da Foz môže byť v Portugalsku:
Guarda

Guarda môže byť:
Đà Lạt

Đà Lạt je mesto vo Vietname v provincii Lâm Đồng. Počet obyvateľov je 206 105 (2009). Rozloha je 393,29 km².
Leží v horách (plošina Lâm Viên) 1500 m nad morom, má mierne podnebie. Priemerná teplota je 18 ° C - 25 ° C. Najvyššia teplota niekedy v Da Lat je 27 ° C a najnižšie bola 6,5 ° C. 
Mesto bolo založené v roku 1897, Francúzi mesto rozvinuli na rekreačné stredisko a stredisko na liečbu tropických chorôb, letnú rezidenciu a poľovnícke centrum. Okolo mesta sa nachádza niekoľko údolí, jazier a vodopádov. V meste je univerzita, stredisko jadrového výskumu a viacero vedeckých ústavov. Pri meste je vodná elektráreň. Letisko je 24 km južne od mesta. Dnes je mesto jednou z najväčších turistických destinácií vo Vietname.
Guimarães

Guimarães môže byť:
Leiria

Leiria môže byť v Portugalsku:
Sintra

Sintra môže byť:
Viana do Castelo

Viana do Castelo môže byť v Portugalsku:
Vila Nova de Famalicão

Vila Nova de Famalicão môže byť v Portugalsku:
Vila Nova de Gaia

Vila Nova de Gaia môže byť v Portugalsku:
Tim Cook

Timothy Donald „Tim“ Cook (* 1. november 1960, Robertsdale, Alabama, USA) je výkonný riaditeľ ("chief executive officer", CEO) spoločnosti Apple Inc.
Tim Cook začal pracovať v Apple Inc. od marca 1998, v roku 2007 bol povýšený na prevádzkového riaditeľa ("chief operating officer", COO). Keď dňa 24. augusta 2011 zakladateľ spoločnosti Steve Jobs rezignoval na funkciu generálneho riaditeľa, miesto po ňom preberá Tim Cook. Túto pozíciu už krátkodobo zastával v rokoch 2004, 2009 a 2011, kedy Steve Jobs bol v rekonvalescencii po operácii pankreasu a transplantácii pečene.
Astrofyt ježovkový

Astrofyt ježovkový (lat. "Astrophytum asterias") je kaktus, ktorý má ploché alebo guľovité tmavo zelené telo. Vyskytuje sa vo východnej časti mexického štátu Tamaulipas a v Texase. Nemá tŕne, ale biele vločky zoradené v rade na plochých rebrách rovnobežne s areolami. Kvety sú žltej farby.
Aviacionnyj komplex imeni S. V. Iliušina

PAO Aviacionnyj komplex imeni S. V. Iliušina (; doslova: "PAO Letecký komplex S. V. Iliušina") je ruský (pôvodne sovietsky) letecký výrobca a konštrukčná kancelária, ktorú založil Sergej Vladimirovič Iliušin. Svoju činnosť začala 13. januára 1933.
V roku 2006 ruská vláda spojila Iljušin so spoločnosťami Irkut, OKB Jakovleva, MiG, Suchoj a Tupolev do novej štátnej akciovej spoločnosti, ktorá nesie názov Zjednotená korporácia pre stavbu lietadiel.
Anaxidamos

Anaxidamos alebo Anaxidámos () bol spartský kráľ (podľa Pausania) z kráľovského rodu Eurypontovcov, ktorý možno vládol na konci siedmeho storočia pred Kr.
Dobové doklady o jeho existencii nemáme. Zmienka o Anaxidamovi je od historika a geografa Pausania z druhého storočia v tretej knihe diela "Cesta po Grécku", kde píše, že bol synom a nástupcom Zeuxidama a vládol so svojim spolukráľom Anaxandrom v dobe ukončenia druhej messénskej vojny. 
Podľa Pausania sa nástupcom Anaxidama stal jeho syn Archidamos.
Historici sa pri zostavovaní zoznamu kráľov Sparty dynastie Eurypontovcov nie všetci prikláňajú k Pausaniovi, lebo historik Herodotos v ôsmej knihe "História" zaznamenal genealógiu Leótychida II. z rodu Eurypontovcov a tam za predpokladu, že sa trón dedil z otca na syna, figuruje počas tohto obdobia iný menoslov kráľov.
"Rodokmeň Leótychida II. po kráľa Theopompa podľa Herodota a zoznam kráľov Sparty rodu Eurypontovcov, zaznamenaný od kráľa Theopompa po Leótychida II. od Pausania:"
"Hippokratidov syn Agesilaos a vnuk Menares neboli kráľmi Sparty, lebo sa na panovaní kráľov Sparty Agasikla a Aristóna počas tohto obdobia dejín Sparty vo svojich záznamoch zhodli Herodotos aj Pausanias."
Jakub Haško

Jakub Haško, aj Hašško, biskup Jakub II. Haško (* 27. apríl 1622, Trubín – † 19. október 1695, Nové Mesto nad Váhom) bol nitriansky sídelný biskup, prepošt, národovec a mecén. Nitrianskym sídelným biskupom bol v rokoch 16901691.
Životopis.
Štúdium absolvoval na kolégiu v Trnave, filozofiu a teológiu v Pazmáneu. V Trnave pôsobil ako predosvietenský kazateľ. Pôsobil aj v Modre. Od roku 1666 bol prepoštom v Novom Meste nad Váhom. Mesto pozdvihol hospodárne aj kultúrne, pri farskom kostole založil školu, v ktorej sa popri latinčine a nemčine vyučovalo aj po slovensky. Od roku 1672, z popudu ostrihomského arcibiskupa Juraja Szelepcsényiho, ktorý ho ešte v tom istom roku vymenoval za biskupa, začal rozsiahlu opravu novomestského Kostola Narodenia Panny Márie v barokovom štýle, pomocou talianskych umelcov a vlastnej finančnej podpory, inicioval aj stavbu mariánskeho stĺpa. V období vojen sa staral o bezpečnosť obyvateľstva. Kultúrne a hospodársky pozdvihol mnohé obce, medzi nimi najmä Pobedim, Čachtice, Beckov. V Beckove v roku 1689 pokračoval v stavbe františkánskeho kostola a kláštora, ktorému daroval mnoho kníh. Za nitrianskeho sídelného biskupa bol vymenovaný v roku 1690, pre ťažkú chorobu bol ním len jeden rok. Jakub Haško účinkoval v rekatolizačnom hnutí na Slovensku. V r. 1693 vydal knihu Abrahámffiho "Knižka modlitieb náboženských".
Dedičstvo a vplyv.
Haško, ako stavebník a dobročinec pri výstavbe Kostola sv. Michala archanjela v Pobedime je zvečnený na chóre kostola. V Nitre, v miestnej časti Čermáň, v priemyselno-poľnohospodárskej okrajovej časti mesta, sa nachádza ulica pomenovaná po Haškovi.
Centro (región)

Centro (doslova Stred) je región v Portugalsku. Zahŕňa celé dištrikty Coimbra a Castelo Branco, väšiu časť dištriktov Aveiro, Viseu a Guarda, tri štvrtiny dištriktu Leiria a časť dištriktu Santarém.
Susedné regióny sú Norte na severe, Alentejo a Lisabon na juhu. Na východe región hraničí so Španielskom, na západe s Atlantickým oceánom. 
Rozloha predstavuje 23.668 km² 26,51 % portugalskej pevniny. Počtom obyvateľstva 1.829.544 (Stav: 2010) je to 17,87 % krajiny.
Región sa rozdeľuje na 12 štatistických subregiónov:
Região Centro má 100 okresov (25,2 % všetkých portugalských okresov).
Norte (región, Portugalsko)

Norte je región (região) v severnom Portugalsku. Je jedným z piatich hlavných regiónov Portugalska. Má 4 034 271 obyvateľov (2007) a rozlohu 21 278 km² (hustota 173 obyvateľov na km²). Hlavným mestom je Porto.
Cyprus kašmírsky

Cyprus kašmírsky (lat. "Cupressus cashmeriana") je mohutný, vysokohorský druh cypru, domáci v Himalájach, Bhutáne a severovýchodnej Indii.
Opis.
Cupressus cashmeriana patrí medzi stredné ihličnany, dorastá do výšky až 50 m, má silný kmeň, v priemere až 3 m. Tvar stromu je pyramídový. Rastie vo výškach medzi 1250 - 2800 m. Ihličie je šupinaté, ovisnuté, lesklé, modrozelené, voňavé. Strom kvitne v skorej jari, tmavohnedé šišky dozrievajú cca o 24 mesiacov.
Použitie a význam.
Vo svojej domovine má posvätný význam, po celé stáročia rastie pri budhistických kláštoroch. Bhutánsky cyprus je oficiálny národný strom Bhutánu. Cyprus kašmírsky je inak okrasným stromom, vysádzaným v záhradách a parkoch.
Alentejo

Alentejo (výslovnosť IPA /ɐ.lẽ.'tɛ.ʒu/) je región v južnom Portugalsku, južne od rieky Tejo. Je jedným (a to najväčším) z piatich hlavných regiónov Portugalska. Región má rozlohu a žije v ňom 770 265 obyvateľov (2007) (hustota 25 obyvateľov na km²). Hlavným mestom je Évora.
Norte

Norte môže byť:
Douro

Douro môže byť:
William Duesbury

William Duesbury (* 7. september 1725, Longton Hall, Staffordshire † 30. október 1786, Derby, Derbyshire) bol významný britský smaltér a podnikateľ 18. storočia. Vlastnil porcelánky Bow, Chelsea, Longton Hall a Derby, ktorú sám založil.
Život.
Narodil sa v Longton Hall v grófstve Staffordshire. Okolo roku 1742 pracoval ako smaltér v Londýne, kde zostal do roku 1753. Následne žil a pracoval ďalšie dva roky v Longton Hall, kde sídlil jeho otec. V roku 1756, po zoznámení s výrobcami porcelánu a ich produkty, sa rozhodol založiť vlastnú porcelánku v Derby, na Nottingham Road. V tomto projekte ho finančne podporili miestni bankári John a Christopher Heathovci. Výpomocný mu bol aj tunajšie hrnčiar Andrew Planche.
Roku 1775 dostali Duesbury a John Heath ocenenie v podobe kráľovského oprávnenie užívať v značke porcelánu korunu. Po neúspechu Heathovcov Duesbury kompletne prevzal podnikania. Zomrel na jeseň 1786, nástupcom bol jeho syn William Duesbury II.
Mnohé výrobky Duesburyho porcelánky Royal Crown Derby sa dnes nachádzajú v Múzeu a umeleckej galérii mesta Derby.
Algarve

Algarve je najjužnejší región Portugalska. Má rozlohu a približne 450 000 obyvateľov. Hlavným mestom je Faro, kde sa nachádza medzinárodné letisko a univerzita. Názov pochádza z arabského slova "západ" . Produkcia rýb, morských plodov a ovocia, resp. pomarančov, fíg a mandlí je, okrem turistiky, dôležitým odvetvím regiónu.
Algarve je najpopulárnejšou turistickou destináciou v Portugalsku a jednou z najpopulárnejších v Európe. Počas letnej sezóny sa jeho obyvateľstvo strojnásobí, vďaka každoročnému prílivu približne 7 miliónov zahraničných návštevníkov. Vrátane domácich rekreantov Algarve privíta každoročne okolo 10 miliónov turistov.
Pohrebisko Heath Wood

Pohrebisko Heath Wood je jediné známe škandinávske pohrebisko so spopolnenými telami na Britských ostrovoch. Je považované za vojnový cintorín vikingskej Veľkej armády, ktorá do Anglicka priplávala okolo roku 875. Nachádza sa neďaleko obce Ingleby v anglickom grófstve Derbyshire.
Opis.
Pohrebisko zahŕňa 59 mohýl. Skoršie prieskumy ukázali, že niektoré mohyly sú prázdne, pretože telá neboli k dispozícii. Vykopávky v roku 2004 odkryli množstvo artefaktov, ktoré sa teraz nachádzajú v Derbyjskom múzeu. Predpokladá sa, že tieto pozostatky sú z rovnakého obdobia ako pohrebisko objavené v neďalekom Reptone, avšak telá v Reptone neboli spopolnené.
Centro

Centro môže byť:
Valdajská pahorkatina

Valdajská pahorkatina (slovenský normovaný názov; staršie Valdajská vrchovina, zastarano "Valdajské vrchy, Valdajské pohorie, Alaunská vysočina, Alaunské vrchy, Volchonský les"; rus.: "Валдайская возвышенность" - "Valdajskaja vozvyšennosť", alebo "Валдай" – "Valdaj") je pahorkatina severozápadnej časti centrálneho Ruska, s najvyšším vrchom Vyšnij Voločok (346,9 m).
Podľa niektorých teórií je pôvodnou pravlasťou Indoeurópanov práve valdajská oblasť. Historický význam majú mestá Ostaškov a Valdaj. Valdajská pahorkatina je vyhľadávaným turistickým cieľom, pre veľký počet rybníkov, najmä pre rybárov. Je tu Valdajský národný park, Sebežský národný park a prírodné rezervácie.
Opis.
Pahorkatina je morénová, tvorená je vápencami, bridlicami a morénovou uloženinou. Nachádzajú sa tu ložiská hnedého uhlia a rašeliny. Našli sa tu skameneliny "Gigantoproducta gigantea", hojné sú tu bludné balvany. Hory sú pramennou oblasťou mnohých riek, pramení tu Volga, Daugava (Západná Dvina), Lovať, Dneper a i. Je tu mnoho jazier (Valdajské jazero) a močiarov. Podnebie je drsné. Porast tvoria jedľové lesy, breza, dub a iné stromy. Pahorkatina je domovom početnej zveri.
Lisabon (rozlišovacia stránka)

Lisabon môže byť v Portugalsku:
Harold Gresley

Harold Gresley (* 1892, Derbyshire, Spojené kráľovstvo - † 1967, Derby) bol britský maliar. Maľoval hlavne krajiny, ale aj portréty.
Životopis.
Narodil sa v grófstve Derbyshire, študoval na umeleckej škole v Derby. Jeho otec Frank Gresley a starý otec James Stephen Gresley, boli významní výtvarní umelci. Počas prvej svetovej vojny Harold prerušil štúdiá, aby bojoval v regimente Sherwood Foresters. Po vojne študoval ďalej v Nottinghame pod vedením Arthura Spoonera, potom sa stal učiteľom na Repton School. 
Až do svojej smrti roku 1967 žil v Chellastone, blízko Derby.
77 Gresleyho malieb, ktoré galérii venoval Alfred Edward Goodey, vystavuje Derbyjské múzeu a galéria.
Alfred John Keene

Alfred John Keene (* 1864 - † 1930) bol anglický maliar, známy svojimi akvarelmi. Pôsobil v Derby.
Životopis.
Alfred John Keene bol štvrtý syn fotografa Richarda Keena, ktorý okrem iného vydával miestne noviny Derby Telegraph. K Alfrédovým bratom patrili tiež William Caxton Keene (1855-1910), úspešný maliar a rytec, a Charles Barrow Keene (1863-1937), vynikajúci fotograf. Alfred John Keene, známy pod prezývkou "Jack", sa medzi rokmi 1878 a 1895 školil na Derby Central School of Art.
So svojim bratom Charlesom prevzal po otcovej smrti roku 1894 rodinný podnik. Bol jedným zo zakladajúcich členov Derby Sketching Clubu, založeného roku 1887. Zberateľom akvarelov Alfreda Keena bol Alfred Edward Goodey, ktorý ich nakúpil celkom 77. Roku 1936 daroval Goodey všetky tieto diela Derbyjskému múzeu a galérii.
Kostol svätého Alchmunda (Derby)

Kostol svätého Alchmunda bol viktoriánsky kostol, ktorý stál na georgiánskom námestí medzi Bridgegate a Queen Street v anglickom meste Derby.
Bol postavený roku 1846 architektom Henrym Isaacom Stevensom za cenu 7700 libier na mieste, kde stáli predchádzajúce kostoly (ten najstarší už od deviateho storočia). Stavba však vzbudila medzi miestnymi katolíckymi občanmi kontroverzie.
V roku 1963 plánovala mestská rada dopravnú situáciu v Derby. Plánovaná cesta však mala viesť miestami, kde stál kostol a priľahlý cintorín. Došlo k nútenému predaju a demolácia kostola začala v roku 1968. Pri prácach bol odkrytý aj pôvodný kostol s hrobkou, ktorá možno patrila svätému Alchmundovi a teraz je umiestnená v Múzeu mesta Derby. V súčasnosti sú zachované len drobné pozostatky kostola.
Évora

Évora môže byť v Portugalsku: