burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1956

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1956 boli v poradí 6. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v meste Quito, v Ekvádore v dňoch od 4.21. augusta 1956, za účasti rekordných 7 tímov. Ekvádor organizoval juhoamerický šampionát žien prvýkrát, ale v roku 1945 hostil mužský turnaj. Svoj tretí titul získalo , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred a . 
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1957, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1962

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1962 boli v poradí 9. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 23. apríla8. mája 1962, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Uruguaja. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 1952. Svoj druhý titul získal domáci , ktorý sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred obhajcom titulu z a . 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1964, ktoré organizovalo Peru. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1952

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1952 boli v poradí 4. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 14.28. apríla 1952, za účasti rekordných 6 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo domáceho Paraguaja. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien prvýkrát, ale v roku 1949 hostil mužský turnaj. Titul získal domáci , ktorý sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred a obhajcom titulu z . 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1953, ktoré organizovalo Čile. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1950

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1950 boli v poradí 3. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Lime, v Peru v dňoch od 1.18. apríla 1950, za účasti 6 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Kolumbie. Peru bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien prvýkrát, ale v rokoch 1938 a 1943 hostilo mužský turnaj. Svoj druhý titul získalo , ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad .
Alfred Molina

Alfred Molina, rodným menom Alfredo Molina (* 24. máj 1953, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britsko-americký herec španielsko-talianskeho pôvodu. Ide o všestranného umelca, ktorý vie dobre zahrať všetky herecké žánre a polohy, od shakespearovských dramatických rolí až po role záporné.
Život.
Pochádza zo zmiešaného španielsko-talianskeho manželstva, jeho otec bol Španiel, matka Talianka.
Herectvo vyštudoval v londýnskej Guidhall School of Music and Drama, po jej absolutóriu začínal ako herec pouličného divadla, potom bol v angažmán v londýnskom National Youth Theatre. V roku 1977 sa dostal do Kráľovskej shakespearovské spoločnosti, pravidelne hosťuje aj v londýnskom Národnom divadle. Od roku 1998 vystupuje aj v divadle na Broadwayi, kde získal nomináciu na prestížnu divadelnú cenu Tony.
V televízii vystupuje od roku 1978, od roku 1981 hrá aj vo filme. Vo filme debutoval epizódnou úlohou v snímke "Dobyvatelia stratenej archy".
Medzi jeho najznámejšie úlohy patrí napríklad Diego River v snímke "Frida" z roku 2002, či biskup Aringarosa vo filme "Da Vinciho kód" z roku 2006.
Kristin Scottová Thomasová

Kristin Scottová Thomasová, OBE (; * 24. máj 1960, Redruth, Spojené kráľovstvo) je britsko-francúzska herečka.
Životopis.
Hoci pôvodne herectvo chcela študovať v rodnom Anglicku, život ju priviedol do Paríža, kde vyštudovala na francúzskej umeleckej škole L'Ecole Nationale des Arts et Techniques de Theatres. Francúzsko sa potom nakoniec stalo jej druhým domovom. Vydala sa tu za francúzskeho gynekológa a mala s ním dve deti.
Umelecká kariéra.
Jej prvá výraznejšia úloha bol film "Štyri svadby a jeden pohreb" z roku 1994, za ktorú dostala cenu BAFTA. Veľmi výraznú úlohu vytvorila aj vo filme "Anglický pacient", za ktorú bola nominovaná na Oscara, výrazné hlavné role vytvorila aj v ďalších známych filmoch ako bola snímka "Zaklínač koní" s Robertom Redfordom alebo "Náhodné stretnutie" s Harrisonom Fordom.
V roku 2005 si spoločne s Rowanom Atkinsonom zahrala v bláznivej komédii "Univerzálna upratovačka", v roku 2008 si zahrala s Jessicou Bielovou v britsko-kanadskej snímke "Lekcia neslušného správania".
Priscilla Presleyová

Priscilla Presleyová, rodným menom Priscilla Ann Wagnerová (* 24. máj 1945, Brooklyn, New York, New York, USA) je americká herečka a obchodníčka, v rokoch 1967 – 1973 manželka Elvisa Presleyho, s ktorým má dcéru, americkú speváčku Lisu Mariu Presleyovú.
Ako herečka je najznámejšia postavou "Jenny Wadeovej" zo seriálu "Dallas" a rolou "Jane Spencerovej" v sérii komédií "Bláznivá strela"," " a "", v ktorých sa objavila po boku Leslieho Nielsena.
Hlási sa k scientológom. So ​​životným partnerom Marcom Garibaldim, s ktorým žila v období 1985 – 2006, má syna Navarone Garibaldiho (nar. 1987).
Empedokles (olympijský víťaz)

Empedokles alebo Empedoklés ("Empedokles", iný prepis: "Empedoklés") bol olympijský víťaz v jazdeckom preteku na koni v roku 496 pred Kr.
Empedokles, syn "Exaineta" z Akragantu, zvíťazil na 71. olympijských hrách v jazdeckom preteku na koni, v športovej disciplíne, ktorú v Olympii zaviedli na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Pretekári v jazdeckých disciplínach boli väčšinou námezdní, len zriedkavo súťažili majitelia koní osobne. Olympijský veniec si ale vždy odniesol len majiteľ koňa. 
Staroveký historik Diogenes Laertios zaznamenal, že gramatik Satyros z Kallatidy vo svojom diele "Životopisy mudrcov a filozofov", uviedol, že olympijský víťaz Empedokles, mal syna Exaineta, ktorý počas tých istých olympijských hier získal víťazstvo v zápase alebo v behu. Uvádza tiež, že podľa Apollodora z Atén, bol Empedokles starým otcom slávneho filozofa Empedokla.
Diogenes Laertios našiel v poznámkach rímskeho polyhistorika Favorina aj správu, že Empedokles po víťazstve v Olympii obetoval Diovi (divákom) býka vyrobeného z medu a múky (táto obeta, t. j. "obetný koláč", bol zhotovený pravdepodobne z jačmennej múky a medu).
Ithaka (rozlišovacia stránka)

Ithaka ("Ithaké") môže byť:
Ithaca

Ithaca môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1965

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1965 boli v poradí 10. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Rio de Janeiro, v Brazílii v dňoch od 2.11. septembra 1965, za účasti 6 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1954, tiež v Rio de Janeiro. Svoj tretí titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred obhajcom titulu z a . 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizovalo Česko-Slovensko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1968

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1968 boli v poradí 12. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Santiagu, v Čile v dňoch od 18.28. novembra 1968, za účasti 6 tímov. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien tretíkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1946 a 1960, vždy v Santiagu. Tretí titul v rade a piaty celkovo získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácim a .
Itaka

Itaka môže byť:
Žarnovica (rozlišovacia stránka)

Žarnovica môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1989

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1989 boli v poradí 21. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Santiagu, v Čile v dňoch od 18.25. apríla 1989, za účasti 6 tímov. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien štvrtýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1946, 1960 a 1968, zakaždým v Santiagu. Druhý titul v rade a dvanásty celkovo získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a . 
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1989, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1999

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1999 boli v poradí 26. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa vo Vitórii, v štáte Espírito Santo, v Brazílii v dňoch od 29. apríla3. mája 1999, za účasti 6 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien piatykrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1954, 1965, 1986 a 1995. Siedmy titul v rade a sedemnásty celkovo získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a . Bronzová Venezuela získala svoju prvú medailu.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1999, ktoré organizovala Kuba. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Rovnako slúžili ako kvalifikácia na basketbalový turnaj Panamerických hier 1999 vo Winnipegu, kde postúpila najlepšia dvojica družstiev.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1954

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1954 boli v poradí 5. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 15.24. júla 1954, za účasti 5 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien prvýkrát, ale v rokoch 1935, 1939 a 1947 hostila mužský turnaj. Titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a . Bronzový Ekvádor získal svoju prvú medailu.
Jozefína Obšitníková

Jozefína Obšitníková (* 16. jún 1952, Prakovce) je bývalá poslankyňa Federálneho zhromaždenia a Národnej rady Slovenskej republiky, bývalá politička HZDS.
Kariéra.
Pôvodne pôsobila ako stredoškolská učiteľka. Vo voľbách v roku 1992 bola zvolená za poslankyňu Snemovne národov Federálneho zhromaždenia za HZDS (kandidovala vo Východoslovenskom volebnom kraji, prekrúžkovala sa z posledného miesta kandidátky). Vo federálnom parlamente bola členkou sociálneho výboru. 25. novembra 1992 zahlasovala za ústavný zákon o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky.
Po zvolení Michala Kováča za prvého prezidenta Slovenskej republiky sa na istý čas stala Jozefína Obšitníková pracovníčkou Kancelárie prezidenta SR, no už v marci 1994 na znak nesúhlasu s politikou prezidenta tento post opustila. 
V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 kandidovala za koalíciu HZDS-RSS vo Východoslovenskom volebnom kraji, získala 6 929 preferenčných hlasov (HZDS-RSS v tomto kraji získalo 14 mandátov a Jozefína Obšitníková bola až 24., takže poslankyňou sa hneď nestala). Poslankyňou sa stala trochu neskôr, 22. decembra 1994 ako náhradníčka za Jozefa Zlochu, ktorý sa stal ministrom životného prostredia (pôvodne mal za J. Zlochu nastúpiť Ivan Ľupták, no pre spory s Jánom Ľuptákom do NR SR nezasadol). V parlamente pôsobila vo výbore pre životné prostredie a ochranu prírody. 
Do NR SR kandidovala aj v parlamentných voľbách v roku 1998 a 2002, no na nezvoliteľných miestach. Bola zakladateľkou nadácie Pro Futura, ktorá sa snaží pomáhať ľuďom so sociálnymi problémami na východnom Slovensku.
V roku 1998 jej bol udelený Rad Andreja Hlinku II. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.
Duda

Duda je priezvisko, pozri Duda (priezvisko), napr.:
Ján Belan

MUDr. Ján Belan (* 15. február 1938, Brezová pod Bradlom) je lekár, bývalý poslanec Slovenskej národnej rady a Národnej rady Slovenskej republiky za HZDS.
Kariéra.
Po vykonaní maturitnej skúšky začal pracovať ako robotník v KT Brezová. V roku 1965 promoval na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde zostal pracovať ako asistent. Od roku 1966 začal pracovať na ženskom oddelení Nemocnice s poliklinikou Myjava, kde bol od roku 1990 primár.
Vo voľbách v roku 1992 bol Ján Belan zvolený za poslanca SNR za HZDS v Západoslovenskom volebnom kraji (získal 25 442 preferenčných hlasov). Bol členom Výboru NR SR pre zdravotníctvo a sociálne veci. 17. júla 1992 zahlasoval za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR a 1. septembra 1992 podporil aj Ústavu SR. V parlamente zotrval až do predčasných volieb v septembri 1994.
V nich opäť kandidoval za HZDS, ktoré kandidovalo v koalícii HZDS – RSS. Kandidoval v Západoslovenskom volebnom kraji, no za poslanca nebol zvolený (získal 1 826 preferenčných hlasov). Po odchode z parlamentu pôsobil ako primár v nemocnici s poliklinikou v Myjave.
Do Národnej rady Slovenskej republiky sa vrátil na konci roka 1996 za veľmi kontroverzných okolností. Po tom, čo NR SR hlasovaním vzala na vedomie vzdanie sa mandátu poslanca Františka Gauliedera, čo Ústavný súd SR hodnotil ako porušenie Ústavy SR, nastúpil na jeho miesto. Gauliedera nahradil vo Výbore NR SR pre obranu a bezpečnosť. Okrem toho nástupom do parlamentu získal aj poslaneckú imunitu, čím sa prerušilo trestné stíhanie pre vážne ublíženie na zdraví, ktoré spôsobil pri dopravnej nehode v čase, keď nebol poslancom a 2. októbra 1997 ho poslanci nezbavili imunity, aby mohlo trestné stíhanie pokračovať. V parlamente zotrval do konca volebného obdobia. V ďalších parlamentných voľbách už nekandidoval. Kandidoval ale v komunálnych voľbách 1998 do myjavského mestského zastupiteľstva.
Duda (priezvisko)

Duda je české, slovenské a poľské priezvisko. Na Slovensku sa vyskytuje predovšetkým na východe, najviac (s výrazným odstupom) v Sabinove, potom v Prešove a Chmiňanoch (okres Prešov). V Česku je najrozšírenejšie v mestách Ostrava, Praha a Uherské Hradiště.
Známi nositelia.
Pozri v článku Duda.
Dudo (priezvisko)

Dudo je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Modre, obci Jabloň (okres Humenné) a Humennom.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dudo.
Dudo

Dudo môže byť:
Dudko (priezvisko)

Dudko je slovenské a ukrajinské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, v neprechýlenej podobe sa vyskytuje len v mestách Košice a Sečovce.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dudko.
Dudka (priezvisko)

Dudka je poľské, slovenské a české priezvisko. Je zriedkavé, na Slovensku sa najviac vyskytuje v Prievidzi, v Česku mestách Praha a Šternberk.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dudka.
Dutka (priezvisko)

Dutka je slovenské a poľské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie Ludrovej (okres Ružomberok), Snine a Ružomberku. V Česku sa najviac vyskytuje v Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dutka.
Dutko (priezvisko)

Dutko je slovenské a ukrajinské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie Tepličke (okres Spišská Nová Ves), Širokom (okres Prešov) a Spišskej Novej Vsi.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dutko.
Dutka

Dutka je priezvisko, pozri Dutka (priezvisko), napr.:
Divergencia (film)

Divergencia je americký sci-fi akčný film z roku 2014, nakrútený podľa predlohy rovnomenného románu od Veronicy Rothovej. Režíroval ho Neil Burger a produkovali ho Lucy Fisher, Pouya Shabazian a Douglas Wick. Je prvou časťou "série Divergencia" "(The Divergent Series)". Dej sa odohráva v dystopickom a post-apokalyptickom Chicagu, kde sú ľudia rozdelení do piatich frakcií na základe ľudských vlastností. Beatrice Priorová je divergentná a preto nikdy nezapadne do žiadnej frakcie. Čoskoro zistí, že v zdanlivo dokonalej spoločnosti sa pripravuje jedno zlovestné sprisahanie.
Pokračovanie.
Pokračovanie filmu s názvom "Rezistencia" "(Insurgent)" malo v USA premiéru 20. marca 2015. Ide o filmové spracovanie druhej knihy zo série "Divergencia" od Veronicy Rothovej. Posledná kniha z trilógie s názvom "Experiment" ("Allegiant)" je rozdelená na dva filmy "Allegiant" a "Ascendant". "Allegiant" mal v USA premiéru 18. marca 2016.
Tomáš Cingel

Ing. Tomáš Cingel (* 13. február 1944) je ekonóm, bývalý poslanec SNR a NR SR za HZDS.
Kariéra.
Tomáš Cingel bol vo voľbách v roku 1992 zvolený za poslanca SNR za HZDS v Stredoslovenskom volebnom kraji (získal 27 705 preferenčných hlasov). V parlamente pôsobil v zahraničnom výbore. 17. júla 1992 zahlasoval za Deklaráciu SNR o zvrchovanosti SR a 1. septembra 1992 podporil aj Ústavu SR.
V predčasných parlamentných voľbách v roku 1994 je opäť zvolený za poslanca NR SR za HZDS-RSS v Stredoslovenskom volebnom kraji (získal 9 398 preferenčných hlasov). V tomto období pôsobil v mandátovom a imunitnom výbore a vo výbore pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie.
Za HZDS kandidoval aj vo voľbách v roku 1998, no nebol zvolený (získal 1 443 preferenčných hlasov). Do parlamentu ešte nastúpil, no iba na jeden deň ako náhradník za Petra Baca, ktorý do vymenovania vlády Mikuláša Dzurindu zastával post ministra pôdohospodárstva. V roku 1998 mu bol udelený Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatného Slovenska.
Dudka

Dudka môže byť:
Ďutka (priezvisko)

Ďutka je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa v mestách Bytča, Žilina a Rožňava.
Známi nositelia.
Pozri v článku Ďutka.
Červená dolina (Bielovodská dolina)

Červená dolina () je jedno z dolných východných odvetví Bielovodskej doliny, na juh od Lysej Poľany, v uzávere pod hrebeňmi "Holice" a "Holého briežku", dlhé asi .
Názov.
Vysvetľuje sa červenkastým jesenným zafarbením tunajšieho lesa. Vo Vysokých Tatrách je ešte jedna Červená dolina. Tvorí ju severozápadný úval Doliny Zeleného plesa.
Dejiny.
Dolina bola v dávnejších dobách vyhľadávaným pastierskym terénom. Stáli tam salaše a senníky pastierov z Jurgova. Patrila do javorinského panstva a bola obľúbeným poľovníckym revírom. Od roku 1949 je súčasťou prísnej prírodnej rezervácie TANAPu.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1958

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1958 boli v poradí 7. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Lime, v Peru v dňoch od 19. apríla8. mája 1958, za účasti 5 tímov. Peru bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1950, tiež v Lime. Svoj druhý titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Dudko

Dudko je priezvisko, pozri Dudko (priezvisko), napr.:
Ptačí oblast Labské pískovce

Ptačí oblast Labské pískovce () sa rozkladá prevažne na území chránenej krajinnej oblasti Labské pískovce, národného parku České Švýcarsko a čiastočne aj v chránenej krajinnej oblasti Lužické hory.
Rozloha rezervácie je 35 570 ha, chránený je predovšetkým biotop 4 vzácnych druhov vtákov, a to sokola sťahovavého ("Falco peregrinus"), ďatľa čierneho ("Dryocopos martius"), výra skalného ("Bubo bubo") a chrapkáča poľného ("crex crex").
Červená dolina

Červená dolina môže byť:
Dutko

Dutko je priezvisko, pozri Dutko (priezvisko), napr.:
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov bol hokejový turnaj organizovaný každoročne zvyčajne v apríli Medzinárodnou hokejovou federáciou.
Pôvodne se súťaži mohli zúčastňovať hráči do 19 rokov, po vzniku Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov bola veková hranica znížená na 18 rokov (od 1977). V roku 1999 bola súťaž nahradená Majstrovstvami sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov.
Červená dolina (Dolina Zeleného plesa)

Červená dolina (, , ) je dolina, ktorú tvorí severozápadný úval Doliny Zeleného plesa, ku ktorému sa zvažuje nie príliš strmou, kosodrevinou porastenou a 200 m vysokou jazernou stenou. Leží medzi "Karbunkulovým hrebeňom", úsekom hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Belasej veže po Jahňací štít a jeho juhovýchodným vedľajším "Kozím hrebeňom". Od jazernej steny pri Červenom plese po úpätie hrebeňa pod Kolovým sedlom meria približne . Vo Vysokých Tatrách je ešte jedna Červená dolina, ktorá je súčasťou Bielovodskej doliny.
Názov.
Vznikol z Červeného plesa, ktoré leží v doline. Zdanlivo červenkasté zafarbenie jeho vody vysvetľoval Karol Englisch v ročenke Uhorského karpatského spolku 1899 pobrežným porastom červeného lišajníka alebo obsahom železa v jazernej vode. Poľský názov doliny je pastierskeho pôvodu.
Zaujímavosti.
Dolinu vytvoril ľadovec. Skladá sa z dvoch jeden nad druhým položených ľadovcových kotlov, v ktorých sú plesá – Belasé pleso a Červené pleso. V minulosti tu Christian Hohenlohe poľoval na kamzíkov. Prvými návštevníkmi doliny boli Juraj a Jakub Buchholtzovci 8. júla 1726. V období, keď v doline bol ešte sneh, 10. mája 1909 prvými návštevníkmi doliny boli "Imre Barcza", "Oszkár Jordán" a "Tihamér Szaffka".
Turistika.
Po žltej turistickej značke z Chaty pri Zelenom plese na Jahňací štít.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1960

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1960 boli v poradí 8. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Santiagu, v Čile v dňoch od 19. novembra5. decembra 1960, za účasti 5 tímov. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1946, tiež v Santiagu. Svoj štvrtý a zároveň posledný titul získalo , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred a .
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1978

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1978 boli v poradí 17. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v La Paz, v Bolívii v dňoch od 4.10. novembra 1978, za účasti 5 tímov. Bolívia bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1974, tiež v La Paz. Svoj deviaty titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácou a . Strieborná Bolívia dosiahla svoje najlepšie umiestnenie.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1979, ktoré organizovala Kórejská republika. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Ďutka

Ďutka je priezvisko, pozri Ďutka (priezvisko), napr.:
Dudová

Dudová môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1993

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1993 boli v poradí 23. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v meste Cochabamba, v Bolívii v dňoch od 17.22. mája 1993, za účasti 5 tímov. Bolívia bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien tretíkrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1974 a 1978, oba v La Paz. Zápasy sa hrali v aréne Coliseo Castro Méndez. Štvrtý titul v rade a štrnásty celkovo získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácou a . Bronzové Čile získalo medailu po 25 rokoch.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1993, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1986

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1986 boli v poradí 20. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v meste Guaratinguetá, v štáte São Paulo, v Brazílii v dňoch od 16.18. apríla 1986, za účasti iba 4 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien tretíkrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1954 a 1965, oba v Rio de Janeiro. Svoj jedenásty titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1986, ktoré organizoval Sovietsky zväz. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. Rovnako slúžili ako kvalifikácia na basketbalový turnaj Panamerických hier 1987 v Indianapolise, kde postúpila najlepšia trojica družstiev.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1946

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1946 boli 1. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Santiágu, v Čile v dňoch od 10.22. mája 1946, za účasti iba 4 tímov. Pre Čile to bol prvý juhoamerický turnaj žien, ktorý organizovalo, predtým však v rokoch 1932, 1937 a 1942 hostilo mužský turnaj. Titul získalo domáce , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred a .
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1948

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 1948 boli v poradí 2. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBAQUET). Konali sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 14.30. mája 1948, za účasti iba 3 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Peru. Argentína organizovala juhoamerický šampionát žien prvýkrát, ale v rokoch 1934 a 1941 hostila mužský turnaj. Titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred obhajcom titulu z a .
Divadlo (prírodná pamiatka)

Divadlo je zaujímavý skalný útvar, zaradený do súpisu prírodných pamiatok pod ev. č. 1797, nachádza sa asi 3 km juhovýchodne od obce Hamr na Jezeře v okrese Česká Lípa. Je na území Ralskej pahorkatiny, v bývalom vojenskom priestore Ralsko.
Opis.
Hlavnou časťou celej lokality vzniknutej postupným zvetraním pieskovcov je skalný oblúk, doplnený mnohými zvetranými stĺpmi, dutinami, rímsami a výklenkami. Okolo je prevažne borovicový les s výskytom bieleho imela a vresu, pri skalách sa vyskytujú v malej miere i lišajníky a machy.
Divadlo je 3,5 km od obce Hamr na Jezeře vo východnej časti okresu Česká Lípa. Je súčasťou Zákupskej pahorkatiny (a tá je časťou Ralskej pahorkatiny), v nadmorskej výške 365 až 
Prírodná pamiatka.
Na ploche 2,45 ha je tu maloplošné chránené územie - prírodná pamiatka Divadlo, vyhlásená v roku 1996, ktorej riadenie má na starosti AOPK ČR CHKO Kokořínsko. Dôvodom ochrany je prírodný amfiteáter budovaný kremičitými pieskovcami s limonitovými inkrustáciami.
Okolie.
Na modrej okružnej ceste je celý rad ďalších prírodných pamiatok - Široký kámen a Děvín, Ostrý a Schachtstein, Rašeliniště Černého rybníka, Stohánek. Územie je dostupné po modro značenom turistickom okruhu s dĺžkou 9 km z Hamru na Jezeře s malým prevýšením. Súčasťou okruhu je rozľahlá zrúcanina hradu Děvína. K Divadlu nevedie žiadna cesta, najbližšia autobusová zastávka je v Hamri.
Menhart

Menhart môže byť:
Dudov

Dudov môže byť:
Dudov (priezvisko)

Dudov je bulharské a ruské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v okrese Humenné – v meste Humenné a obciach Jabloň, Hrabovec nad Laborcom a Zbudské Dlhé. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dudov.
Burt Kwouk

Burt Kwouk (* 18. júl 1930, Warrington, Spojené kráľovstvo – † 24. máj 2016, Londýn) bol britský herec.
Životopis.
Jeho rodičia boli Číňania a krátko po jeho narodení sa celá rodina vrátila do Šanghaja, kde žil do svojich 17 rokov. V roku 1947 sa presťahovali naspäť do Británie.
Herectvu sa začal venovať v 50. rokoch minulého storočia. Po epizódnych filmových úlohach sa objavil vo filme o Ružovom panterovi. V roku 1975 doplnil Petera Sellersa v Návrate Ružového pantera. Svoju úlohu dvorného sluhu hlavnej postavy zopakoval aj v ďalších siedmich filmoch až do roku 1993.
Zahral si tiež v troch filmoch o Jamesovi Bondovi – , Casino Royale a Žiješ len dvakrát. V týchto filmoch hral zápornú postavu.
V roku 1968 účinkoval po boku Anthony Quinna a Laurence Oliviera v americkom filme "The Shoes of the Fisherman". Najväčší filmový úspech mal v dráme Stevena Spielberga Ríša slnka.
V dôchodku sa venoval rozhlasu a dabovaniu videohier. 1. januára 2011 sa stal dôstojníkom Radu britského impéria za celoživotný prínos v dramatickej tvorbe.
Osobný život.
V roku 1961 sa oženil s Caroline Tebbs. V roku 1974 sa im narodil syn Christopher. Zomrel na rakovinu v "Marie Curie Hospice" v Hampsteade v Londýne.
Rozpadliny

Rozpadliny () je jedno z menších východných odvetví Bielovodskej doliny vo Vysokých Tatrách. Sú nad hornou južnou časťou "Bielovodskej poľany", smerujúce ústím na severozápad. Sú uzavreté hrebeňmi Horvátovho vrchu a dlhé asi .
Názov.
Názov im dal zvetraný povrch terénu.
Polohopis.
Vo väčšej časti sú Rozpadliny zalesnené, iba horné časti, ktoré sú pod hrebeňmi Horvátovho vrchu, sú skalnaté. V ich ústí sú dve poľany - Nižná Tropova poľana () a Vyšná Tropova poľana (). Obvykle sa spomínajú ako "Tropove polianky". Priezvisko Trop sa aj v súčasnosti objavuje v Ždiari. Roku 1923 boli Imrich, Ján a Pavol Tropovci členmi tamojšieho pasienkarského spoločenstva, ktoré odkúpilo od javorinského panstva 353 katastrálnych jutár pozemkov, vrátane "Tropových polian". Poľský názov "Trybskie Polany" (Wyżnia a Niżnia) vystihuje dávnejšie časy, keď si poľany prenajímali občania z "Trybsza".
Dejiny.
Rozpadliny v dávnej minulosti boli poľovníckym revírom javorinského panstva.
Turistika.
Dolina pre turistov je neprístupná. Nevedú tade žiadne turistické chodníky. Je prísnou prírodnou rezerváciou TANAPu.
Klenovský Vepor (národná prírodná rezervácia)

Národná prírodná rezervácia Klenovský Vepor je chránené územie v správe štátnej ochrany prírody NP Muránska planina. 
Nachádza sa vo Veporských vrchoch v katastrálnom území obce Čierny Balog v okrese Brezno a Klenovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 a naposledy novelizované v roku 2003 na rozlohe 257,6437 ha. Ochranné pásmo zaberá plochu 85,3888 ha.
Predmetom ochrany je: "Ochrana komplexu lesa 5. až 7. vegetačného stupňa s pestrou mozaikou zachovalých typov lesných spoločenstiev vytvorených v závislosti na rozdielnej nadmorskej výške, expozícii a formách reliéfu v Balockých vrchoch na vedecko-výskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele."
Litvorový žľab

Litvorový žľab (, , ) je úzka približne dlhá dolina, nie žľab, vo východnej časti Bielovodskej doliny vo Vysokých Tatrách. Je situovaná v uzávere pod Širokým sedlom a zo strán ohraničená severozápadným ramenom Širokej a západným ramenom Štítu nad Zelenou dolinkou ().
Názov.
Odvíja sa od výskytu litvora, archangeliky lekárskej ("Archangelica officinalis"), ktorá dávnejšie hojne rástla vo Vysokých Tatrách. Jej ústup zapríčinili korienkári, ktorí z nej nelegálne vyrábali destiláty proti "deviatim chorobám". Žľabom sa nazýva len preto, lebo má veľmi úzky tvar.
Prírodopis.
Pramení tu Litvorová voda (), ktorú si však netreba mýliť s Litvorovým potokom v tom istom dolinnom systéme. Splýva s Bielou vodou vo výške ako pravostranný prítok z Litvorového žľabu. Odvodňuje Spismichalovu dolinu. Horná časť žľabu je pokrytá trávnatými porastami, dolná časť je zalesnená. Je to prísne chránená prírodná rezervácia TANAPu.
Peter Daubner

Peter Daubner (* 10. september 1986, Zvolen) je slovenský politický ekonóm, politológ a politický filozof.
V súčasnosti pôsobí vo funkcii štátneho radcu pre európske záležitosti v Kancelárii Národnej rady SR a ako odborný výskumný pracovník na Filozofickom ústave Slovenskej akadémie vied. Bol výkonným redaktorom časopisu Filozofia.
Špecializuje sa na neo- a post-marxistickú politickú teóriu a politickú a sociálnu filozofiu, teórie sociálnej spravodlivosti (analytický marxizmus a egalitárny liberalizmus), kritickú teóriu spoločnosti, marxistickú ekonómiu kapitalizmu, teórie demokracie, zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie a marxisticky orientované teórie medzinárodných vzťahov.
Jeho špecializáciou je najmä koncept antropocénu a jeho kriticko-filozofická reflexiu z post-marxistickej perspektívy.
V roku 2015 spolu s inými autormi napísal kolektívnu monografiu „"Eseje o sociálnom občianstve"“. Publikácia vytvára priestor pre diskusiu o otázkach chudoby, sociálnych práv, sociálnej inklúzie, sociálnej spravodlivosti. Analyzuje otázky premien demokratického občianstva, venuje sa novým otázkam vzťahu kapitalizmu, socializmu a občianstva, problematike spoločenských tried a novým výzvam ohľadom občianstva.
Spolu s ďalšími autormi sa podieľal na publikácii „"Tri sondy do súčasnej politickej situácie na Slovensku. Politologická štúdia"“, v ktorej autori rozobrali súčasnú politickú situáciu na Slovensku.
V roku 2017 vydal knihu s rozhovorov s názvom „"Metastázy globálneho kapitalizmu"“ s rôznymi ľavicovými intelektuálmi (francúzsko-americká filozofka Susan George, americký filozof Rodney G. Peffer, americký politický ekonóm Jerry Harris, český sociológ Jan Keller a i.).
V roku 2018 zostavil kolektívnu vedeckú monografiu s názvom „"Budúcnosť Európy: Cesta k post-kapitalizmu?"“ (Bratislava: Pole 2018), ktorá otvára diskusiu o budúcnosti Európy, najmä o budúcnosti európskych pracujúcich, a to (1.) v kontexte prebiehajúcich diskusií o budúcnosti Európskej únie a najmä jej sociálnom rozmere; (2.) v kontexte tzv. „štvrtej priemyselnej revolúcie“, ktorá vo forme procesov automatizácie, robotizácie a digitalizácie výrazne transformuje súčasnú podobu európskeho hospodárstva a európskeho pracovného trhu; a (3.) v kontexte prebiehajúcich „pretekov ku dnu“, ktoré spôsobuje ekonomická globalizácia (procesy liberalizácie, deregulácie a privatizácie) naprieč členskými štátmi únie.
Je spoluautorom publikácií "Slovenské skúsenosti s neoliberalizmom: Alebo ako sa deformuje obraz socioekonomickej reality na Slovensku" (Bratislava: Friedrich-Ebert-Stiftung, 2020) a "K problematike chudoby a sociálnej neistoty na Slovensku v 21. storočí" (Bratislava: Pracujúca chudoba, 2021). Jeho najnovšou knižnou publikáciou je "Idea socializmu? Ku knihe Axela Honnetha" (Bratislava: Filozofický ústav SAV, v. v. i., 2022).
Je členom pražského združenia "SOK – Sdružení pro levicovou teorii" ("SOK- Association for Leftist Theory").
Vedecké články publikuje v domácich a zahraničných časopisoch. Spolupracuje s nadáciami Friedrich-Ebert-Stiftung (FES) a Rosa-Luxemburg-Stiftung (RLS). Komentáre publikuje v denníku Pravda.
Zamrznutý kotol

Zamrznutý kotol aj Zamrznutý kotol pod Poľským hrebeňom, nesprávne "Zmrznutý kotol (pod Poľským hrebeňom)" (, , ) je najvyšším stupňom Svišťovej doliny pod Poľským hrebeňom vo Vyských Tatrách. Uzáver tvorí úsek hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Divej veže po Velický štít a vyšná časť severovýchodného vedľajšieho hrebeňa Velického štítu. Od vlastnej Svišťovej doliny ho delí 10 až vysoký morénový val.
Názov.
Kotlu dalo názov Zamrznuté pleso pod Poľským hrebeňom, ktoré býva do neskorého leta pokryté ľadom a snehom.
Prírodopis.
Na dne kotla je Zamrznuté pleso a o niečo ďalej na sever dve malé plieska Zamrznuté oká. Vody z kotla a Zamrznutého plesa najprv odtekajú pod zemou a potom bezmennými jarčekmi sa spájajú s odtokom z Kačacieho plieska a jarčekmi "Litvorovej priehyby" a Litvorového plesa vo Svišťovej doline. Kotol je pravdepodobne najväčším v celých Tatrách, ktorý nemá povrchový odtok vody. Dlho do leta je pokrytý snehom a ľadom. Často býva navštevovaný turistami.
Turistika.
Po modrej turistickej značke z Lysej Poľany vedie popri pravom brehu Bielej vody lesná cesta (je aj pre starších turistov pohodlná) na Bielovodskú poľanu, kde v jej strede stojí lesovňa. V hornej časti doliny, pod Bielovodskou vežou je "Poľana pod Vysokou". Značkovaná cesta vedie Bielovodskou dolinou okolo Rozpadlín, Spismichalovej doliny, Litvorového žľabu, Rovienok, Svišťovej doliny, ktoré sú po ľavej strane turistického chodníka do Litvorovej doliny a do Zamrznutého kotla, kde sa cesty rozdeľujú po modrej značke do Prielomu a na Zbojnícku chatu vo Veľkej Studenej doline a po zelenej značke cez Poľský hrebeň do Velickej doliny a na Sliezsky dom.
Kováčska vyhňa v Moldave nad Bodvou

Kováčska vyhňa v Moldave nad Bodvou v okrese Košice okolie je kováčskou dielňou nachádzajúcou sa v kamennej budove z roku 1850 s predsunutým podstreším a valbovou strechou. Okrem dielne so zachovaným kompletným vybavením a množstvom nástrojov, sú v budove aj obývacia časť a hospodárske budovy. Múzeum s kováčskou vyhňou je ojedinelou ukážkou zachovanej špecializovanej kováčskej výroby. Je to národná kultúrna pamiatka v registri ÚZPF pod č. 4383/1.
Objekt múzea.
Základom je kamenná budova postavená roku 1850 v prednej časti s vyhňou a v zadnej časti s tromi obytnými miestnosťami z ktorých stredná je kuchyňou so zariadením z 19. a 20. storočia a po bokoch dve pôvodné izby. Predstavuje typický abovský dom z polovice 19. storočia.
Strecha nad objektom je valbová s prístreškom pred vyhňou, slúžiacom pre podkúvanie koní.
V zadnej časti v záhrade je zastrešený objekt hospodárskej budovy včítane maštale.
Frobeniova veta (matice)

Frobeniova veta je tvrdenie, ktoré určuje, za akých podmienok má systém lineárnych rovníc riešenie.
Definícia.
Nech je daný systém "m" lineárnych rovníc s "n" neznámymi nad poľom "F":
kde formula_4 pre všetky :formula_5
Frobeniova veta.
Systém rovníc je riešiteľný práve vtedy, keď hodnosť matice systému sa rovná hodnosti rozšírenej matice systému.
Príklady.
formula_6
Vyššie uvedená matica má jedno riešenie, lebo h(A) = 3, h(A′) = 3 a neobsahuje nulový riadok. Matica
formula_7
má riešenie, lebo h(A) = 2, h(A′) = 2 a je ich nekonečne veľa, pretože obsahuje nulový riadok. Avšak matica
formula_8
riešenie nemá, pretože h(A) = 2, h(A′) = 3, teda hodnosť matice systému sa nerovná hodnosti rozšírenej matice systému.
Železná kotlina

Železná kotlina môže byť:
Spark (časopis)

Spark je český hudobný časopis (mesačník), ktorý sa zaoberá heavy metalom, rockom a punkom. Prvé číslo vyšlo v októbri roku 1991. Prináša rozhovory s domácimi i zahraničnými kapelami a interpretmi, recenzuje novo vydané albumy a komentuje aktuálne dianie na hudobnej scéne.
Čas od času bývajú k Sparku priložené kompaktné disky (CD). Od mája 2003 s ním vychádza tzv. "megaposter", čo je obojstranný plagát (napr. v čísle 10/09 Immortal/Škwor) o veľkosti papieru A2.
Železná kotlina (bielovodská)

Železná kotlina (bielovodská) aj Kotol pod Vežou železnej brány () je hornou časťou Kačacej doliny, na západ od hrebeňa Veže železnej brány () vo Vysokých Tatrách. Končí sa stenou, ktorá spadá do Kačacej doliny. Do neskorého leta býva pokrytá snehom a ľadom. Je zaplnená sutinami a balvanmi. Je karového pôvodu.
Názov.
Pomenovanie vyplýva z polohy tejto hornej časti Kačacej doliny pod krátkym hrebenným výbežkom s charakteristickou vežičkou Veže železnej brány.
Turistika.
Pre turistov je neprístupná.
Jotunheimen

Jotunheimen (pôvodný názov "Jotunfjeldene" – "Pohorie obrov") je pohorie (horská oblasť) v Nórsku s rozlohou 3 500 km² a rovnomenný vysokohorský národný park s rozlohou 1 151 km².
Je zároveň najvyšším pohorím Škandinávie s nadmorskou výškou na úrovni 2 000 m n.m. Vďaka severnej polohe približne 61° s.z.š. jeho scenéria, ľadovce a jazerá pripomínajú najvyššie pohoria Európy. 
Jotunheimen je územie vysokých hôr, ľadovcov, jazier, hlbokých údolí a divokých ľadovcových riek. Nachádza sa tu 29 najvyšších vrcholov Nórska. Pre návštevníkov je dostupná rozvetvená sieť trás a množstvo horských chát.
Hory pravekých lovcov a pastierov.
Od rannej doby kamennej bolo toto územie osídľované pravekými lovcami a zberačmi. Prvé obydlia sa našli neďaleko jazier Gjende a Russvatnet od doby bronzovej a železnej až po súčasnú kultúru. Najbližších tisíc rokov sa využíva ako pastierske územie, kde v polovici júna nórski farmári vyháňajú svoje stáda na leto.
Vysokohorská turistika.
Jotunheimen je označovaný za raj vysokohorskej turistiky severnej Európy. Viac ako 300 kilometrov značených turistických chodníkov a turistických chát a ubytovní ponúka skvelý zážitok z divočiny, oddych a scenérie v tieňoch „prastarých Obrov“. Obľúbený je ľadovcový výstup na vrcholky, atrakciami je aj horolezectvo, letné lyžovanie a skialpinizmus.
LG X screen

LG X screen je androidový smartfón, ktorý vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics.
Predstavený bol vo februári 2016 a uvedený v marci 2016. Obsahuje IPS kapacitný LCD displej s uhlopriečkou 4,93 palcov s rozlíšením 720 x 1280 bodov s bodovou hustotou 298 ppi. Obsahuje aj sekundárny displej s rozlíšením 80 x 520 bodov a uhlopriečkou 1,76 palcov. Používa operačný systém Android 6.0 Marshmallow. 
Procesor má 4 jadrá a beží na frekvencii 1,2 GHz, veľkosť vnútorného úložiska je 16 GB a kapacita pamäte je 2 GB. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Fotoaparát má rozlíšenie 13 MP a dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p@30fps, sekundárny fotoaparát má 8 MP. Kapacita neodnímateľnej batérie je 2300 mAh.
LG X cam

LG X cam je androidový smartfón, ktorý vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics.
Predstavený bol vo februári 2016 a uvedený v júni 2016. Obsahuje IPS kapacitný LCD displej s uhlopriečkou 5,2 palcov s rozlíšením 1080 x 1920 bodov s bodovou hustotou 424 ppi. Používa operačný systém Android 6.0 Marshmallow. 
Procesor má 8 jadier a beží na frekvencii 1,14 GHz, veľkosť vnútorného úložiska je 16 GB a kapacita pamäte je 2 GB. Úložisko je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB. Fotoaparát má rozlíšenie 13 MP + 5 MP a dokáže nahrávať video v rozlíšení 1080p@30fps, sekundárny fotoaparát má 8 MP. Kapacita neodnímateľnej batérie je 2520 mAh.
Děčínská vrchovina

Děčínská vrchovina () je geomorfologický celok na česko-nemeckom pomedzí, súčasť Krušnohorskej hornatiny. Vrchovina tiež nesie alternatívny názov Labské pískovce. Najvyšším vrchom pohoria je Děčínský Sněžník ().
Z pohľadu nemeckého členenia ide o oblasť "Sächsische-Böhmisches Kreidesandsteingebiet" (D15/43, "Sasko-českých kriedových pieskovcov)," súčasť provincie "(Großraumu)" Östliche Mittelgebirge. Česká časť sa nachádza v Ústeckom kraji a zaberá významnú časť okresu Děčín. Nemecká časť leží v slobodnom štáte Sasko v okrese "Sächsische Schweiz-Osterzgebirge".
Labské pískovce sa nachádzajú po oboch stranách Labe medzi mestami Děčín a Pirna. Východná hranica prebieha približne po línii Pirna, Hohnstein, Sebnitz, Chřibská, Česká Kamenice a Děčín. Na západ od Labe potom z Děčína zhruba pozdĺž Jílovského potoka na hraničný hrebeň a v Sasku potom pozdĺž Gottleuby (Rybný potok) do Pirny.
Česká časť má rozlohu 278 km², celé územie potom zhruba 700 km². Väčšina územia je chránená, na českej strane je to Chránená krajinná oblasť Labské pískovce a Národný park České Švýcarsko.
Charakteristika.
Špecifikom vrchoviny sú hlboké údolia až kaňony, skalné mestá a stolové hory na pieskovcovom podklade. Ostrovný charakter majú čadičové elevácie, typická je demontánna biota v inverzných polohách v neobyčajne malých nadmorských výškach. Plocha bioregiónu nebola v prehistorickom období prakticky osídlená a dodnes má väčšinou lesný kryt. Lesné porasty tvoria kultúrne ihličnaté lesy, typické sú reliktné bory na skalách. Menšia časť tvorí bezlesie, kde lúky a pasienky majú vyrovnané zastúpenie s agrocenózami. Takmer celý bioregión je súčasťou CHKO Labské pískovce s radom maloplošných chránených území. Od roku 1999 je na území vyhlásená ochrana formou národného parku ("Národný park České Švýcarsko") (80 km²), tvoriaceho s obdobným parkom v Nemecku ("Nationalpark Sächsische Schweiz") bilaterárne chránené územie.
Členenie.
Územie vrchoviny možno tiež podľa krajinného rázu rozdeliť na tieto časti:
V nemeckom členení podľa Emila Meynena pod Sasko-české kriedové pieskovce patria aj Zittauer Gebirge a celá hlavná jednotka sa na nemeckom území delí len na dve vedľajšie jednotky:
Ban

Ban môže byť:
Kubínska ulica (Bratislava)

Kubínska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.. Je pomenovaná podľa mesta Dolný Kubín.
Nachádza sa v lokalite "Kolónka" (ľudový názov), ktorú tvoria pozostatky po pôvodnej zástavbe Petržalky, nie je tu zavedená kanalizácia ani plyn. Podľa obyvateľov bola táto oblasť pred rokom 1989 určená na asanáciu, ku ktorej nedošlo kvôli Nežnej revolúcii.
Je rovnobežná s Goralskou a Dargovskou, križuje Nábrežnú, kolmo ústí do Kaukazskej.
Vilová ulica (Bratislava)

Vilová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.
Matadorka

Matadorka môže byť:
Markova ulica (zaniknutá)

Markova ulica je zaniknutá ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Existovala od roku 1950 do polovice 80. rokov 20. storočia (do výstavby dnešného areálu Ekonomickej univerzity). Nachádzala sa vedľa dnešnej (a vtedajšej) Májovej ulice.
V Bratislavskom topografickom lexikone je k tejto ulici uvedené, že vznikla v roku 1950 premenovaním z názvu Mariánska ulica. Ide ale možno o omyl, pretože to isté - teda premenovanie v roku 1950 z názvu Mariánska ulica - je v knihe napísané k (inej petržalskej) ulici Široká a mapy z rokov 1950, 1963 a 1973 ukazujú, že ulica medzi ulicami Slepá a Májová, na neskorších mapách uvedená ako Markova nemá k roku 1950 uvedený názov (nevolá sa Mariánska), a že Mariánska bol naozaj názov inej ulice neskôr nazývanej Široká ulica.
Široký kámen

Široký kámen je stolový vrch s výškou a prírodná pamiatka na území Ralskej pahorkatiny vo východnej časti okresu Česká Lípa. Skalný masív je pozoruhodný svojim zarovnaným vrcholom, obdobným známej Stolovej hore v Južnej Afrike.
Popis lokality.
Na katastrálnom území obce Hamr na Jezeře je veľa rozlične zvrásnených pieskovcových vrcholov. Skalisko Široký kámen () sa tu vyníma ako mohutná, hore plochá skala, z troch strán so strmými stenami, len málo rozrušená obvyklou eróziou. Je dobre viditeľná z okružného modro značeného turistického chodníka z Hamru na Jezeře, nie je k nej však žiadna vyznačená odbočka. Od Hamru je vzdialená 3,5 km. Skala je sčasti hore na niektorých okrajoch zarastená borovicovým lesom s ojedinelými brezami, úpätie je zarastené úplne.
V geomorfologickom členení je lokalita v Zákupskej pahorkatine, jej okrsku Kotelská vrchovina.
Predmet ochrany.
Prírodná pamiatka bola vyhlásená v súlade s zákonom 114/1992 zb. O ochrane prírody a krajiny na rozlohe 29,6ha 20. januára 1996. Podkladové materiály spracoval Okresný úrad Česká Lípa. Týka sa skalného masívu vo výške s reliktnými bôrmi, ale aj vzácnej kveteny, napr. tu bola zistená kostrava tvrdá, ostrica vresovisková, smldník jelení, hadomor nízky. V lokalite hniezdi sokol sťahovavý a výr skalný. Bol zaznamenaný výskyt krkavca čierneho, vretenice severnej, jašterice krátkohlavej, slepúcha lámavého. 
Pamiatku zaradenú medzi Maloplošné osobitné chránené územia bývalého vojenského výcvikového priestoru Ralsko (MZCHÚ Ralsko) spravuje Ministerstvo životného prostredia prostredníctvom Agentúry pre ochranu prírody a krajiny ČR (AOKP ČR).
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2016

Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2016 boli v poradí 38. majstrovstvá sveta v curlingu žien, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa v meste Swift Current, v provincii Saskatchewan, v Kanade v dňoch od 19.27. marca 2016, za účasti 12 tímov. Titul obhájilo a stalo sa tak šiestykrát majstrom sveta.
Kanada organizovala ženský šampionát štrnástykrát, v Swift Current druhýkrát, keď hostila turnaj v roku 2010. Dejiskom všetkých zápasov bola aréna Credit Union iPlex s kapacitou 2 879 miest, ktorá je domovskou arénou hokejového klubu Swift Current Broncos. 
Kvalifikácia.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom rebríčku WCF v decembri 2014.
Hámor v Medzeve

Hámor v Medzeve je pobočkou Slovenského technického múzea v okrese Košice okolie. Hámor STM, tiež aj Tischlerov hámor, je typom jednokladivového dvojohniskového hámra. Budova hámra je kombinovaná stavba z kameňa a dreva pochádzajúci z II. pol. 19. stor. Nakoľko sa nachádza v centre mestečka Medzev, volali ho aj mestský hámor. Prívod vody na koleso je dokladom jeho archaického charakteru. Od roku 1967 je vlastníctvom Technického múzea Košice, ktoré ho rekonštruovalo a tiež aj v roku 2010. Hámor a jeho technické vybavenie je národná kultúrna pamiatka v registri ÚZPF pod č. 4380/1,2.
Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2016

Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2016 boli v poradí 61. majstrovstvá sveta v curlingu mužov, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa v Bazileji, vo Švajčiarsku v dňoch od 2.10. apríla 2016, za účasti 12 tímov. Svoj 35. titul získala , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad . Strieborné Dánsko získalo medailu po 26 rokoch.
Švajčiarsko organizovalo mužský šampionát ôsmykrát, z toho druhýkrát v Bazileji, keď hostilo turnaj v roku 2012. Dejiskom všetkých zápasov bola aréna St. Jakobshalle s kapacitou 9 000 miest. 
Kvalifikácia.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF v apríli 2016.