Kričim (mesto)

Kričim () je mesto (od roku 1969), ktoré sa nachádza v južnom Bulharsku v plovdivskej oblasti. Je centrom a jediným osídleným miestom rovnomenného okresu. Leží na rieke Văča.
Geografia.
Kričim leží na severnom úpätí Západných Rodop, ktoré sú podcelkom pohoria Rodopy, na hraniciach s Hornotráckou nížinou. Na južnej hranici mesta sa dvíhajú svahy rodopských dielov Bataška planina a Černatica, samotné mesto sa nachádza v kotline Kričimsko pole, ktoré je z východu ohradené horským hrebeňom Vărchovrăch, ktorý je najseverozápadnejším výbežkom rodopského dielu Černatica. Južne od mesta sa nachádzajú priehrady Kričim a Văča. Cez mesto preteká rieka Văča.Mesto sa nachádza v nadmorskej výške približne a jeho rozloha je 54,895 km².
Leží 30 kilometrov juhozápadne od oblastného centra, mesta Plovdiv. Priama vzdušná vzdialenosť od hlavného mesta Sofia je 117,809 km.
Klíma je prechodná, kontinentálna.
Dejiny.
Okolie mesta bolo osídlené už v období neolitu. Na mieste dnešného mesta vznikla prvá osada v priebehu stredoveku. Prvá zmienka o sídle pochádza z osmanských registrov z roku 1576, pričom sídlo je v nich zapísané pod názvom "Kiričme" (). 
V roku 1861 bola v Kričime založená prvá cirkevná škola (v priebehu stredoveku bolo vzdelávanie zabezpečované chrámovými školami pri monastieroch svätých Kozmu a Damiána a Narodenia Bohorodičky), pričom prvá školská budova bola následne postavená v roku 1864. V roku 1876 bolo v priebehu potláčania aprílového povstania na miestnom cintoríne obesených niekoľko obyvateľov Kričimu. V priebehu rusko-turecká osloboditeľskej vojny bol Kričim oslobodený 21. januára 1878 ruským oddielom plukovníka Maximova. Po oslobodení Bulharska ostal Kričim na základe Berlínského dohovoru na území Východnej Rumélie. V roku 1879 bol v meste postavený pravoslávny Chrám svätých Kozmu a Damiána. 6. septembra 1885 sa Kričim stal v dôsledku zjednotenia Bulharska súčasťou Bulharského kniežatstva.
V roku 1909 bola v Kričime otvorená základná škola. V roku 1912 bolo založené komunitné centrum "Probuda". V roku 1969 získal Kričim štatút mesta.
Hospodárstvo.
Významné je poľnohospodárstvo, pričom dôležitými odvetviami sú pestovanie zeleniny, ovocinárstvo a pestovanie viniča, ako aj chov hospodárskych zvierat. Ďalšími dôležitými hospodárskymi odvetviami sú lesné hospodárstvo a ťažba dreva.
Južne od mesta sa nachádzajú priehrady Kričim a Văča s kaskádou štyroch vodných elektrární.
Z výrobného priemyslu je zastúpená výroba kovových súčiastok a výroba chladiacich vitrín. 
Potravinársky priemysel je zastúpený výrobou konzerv, ako aj výrobou prírodných ovocných džúsov a mrazeného ovocia.
Zastúpený je aj odevný priemysel, výroba obuvi a výroba kozmetických prípravkov a parfumov. 
Kultúrne pamiatky.
Na území katastru mesta, v pohorí Rodopy, sa nachádza starobulharský skalný nápis z obdobia vlády cára Ivana Asena II. Nápis má štatút pamiatky národného významu.
Medzi ďalšie kultúrne pamiatky v Kričime a blízkom okolí patria napríklad:
Chránené územia.
Na okraji mesta sa začína územie prírodnej spravovanej rezervácie "Izgorialoto giune".
Turizmus.
Mesto je východiskovým bodom na mnohé miesta v okolitých častiach pohoria Rodopy, predovšetkým do doliny rieky Văča.
Kultúra.
V meste sa nachádza komunitné centrum "Probuda", ktoré bolo založené v roku 1912 a knižnica.
Infraštruktúra.
Doprava.
Železničná doprava je zabezpečená lokálnou zastávkou vlaku na trase PlovdivPeštera.
Autobusovú dopravu predstavuje pravidelné autobusové spojenie Kričimu s mestami Plovdiv, Pazardžik, Stambolijski, Peštera, Bracigovo a Peruštica, ako aj s viacerými dedinami plovdivskej a pazardžickej oblasti.