burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Konferencie v Chantilly

Konferencie v Chantilly boli sériou troch konferencií usporiadaných v rokoch 1915 a 1916, počas prvej svetovej vojny, krajinami Dohody. Boli pomenované podľa francúzskej obce Chantilly, kde sa všetky tri uskutočnili.
Prvá konferencia v Chantilly.
Odštartovaná 7. júla 1915, prvá konferencia v Chantilly bola zároveň prvou spojeneckou konferenciou prvej svetovej vojny vôbec. Usporiadaná bola krátko po vstúpení Talianska do vojny na strane Dohody. Zúčastnili sa jej predstavitelia Spojeného kráľovstva (vrátane vrchného veliteľa Johna Frencha a náčelníka imperiálneho generálneho štábu Williama Robertsona), Francúzska (vrátane ministra vojny Alexandra Milleranda a vrchného veliteľa Josepha Joffreho), Belgicka, Talianska, Srbska a Ruska. Joffre sa zasadzoval za koordinované akcie, ktoré by zlepšili vyhliadky na spojenecké víťazstvo vo vojne, žiadne konkrétne závery však neboli prijaté. Tie priniesla až druhá konferencia, kde sa spojenci dohodli na spoločnom postupe v prípade ohrozenia zo strany centrálnych mocností.
Druhá konferencia v Chantilly.
Druhá konferencia bola usporiadaná medzi 8. až 12. decembrom 1915 v Joffreho hlavnom stane (Grand Quartier Général). Zúčastnili sa jej vojenskí predstavitelia Francúzska, Spojeného kráľovstva, Ruska, Srbska a Talianska s cieľom dohodnúť spoločnú bojovú stratégiu v nadchádzajúcom roku. Na konferencii došlo k zhode na návrhu Joffreho, že akékoľvek nadchádzajúce ofenzívy na západnom fronte by mali jednotlivé krajiny odštartovať v zhruba rovnakom čase, aby sa tak armádam centrálnych mocností znemožnil transport vojsk medzi jednotlivými úsekmi frontu. Na nadväzujúcom stretnutí z 12. a 13. marca 1916 tiež došlo k dohode na synchrónnom spustení útokov krátko po začiatku ruskej ofenzívy odhadovanom na 15. máj, posilnení macedónskeho frontu a námornej blokáde centrálnych mocností.
Tretia konferencia v Chantilly.
Tretia a posledná konferencia prebehla 15. a 16. novembra 1916. Jednotliví lídri na nej zhodnotili, že spoločné ofenzívy z tohto roka otriasli centrálnymi mocnosťami a na základe toho začali plánovať jarnú ofenzívu, ktorej cieľom bolo túto oslabenú pozíciu nepriateľa využiť ako na fronte vo Francúzsku, tak i na Balkáne. Joffre navrhol vybaviť ruskú armádu jej západnými spojencami a takto čerstvo vyzbrojenú armádu využiť na vyradenie Bulharska z vojny. Novú ofenzívu na západe, ešte väčšiu než tú v uplynulom roku, chcel začať už vo februári, na čo však zamietavo reagovali ako Briti, tak i Rusi a Taliani, ktorí síce súhlasili so samotnou ofenzívou, no zároveň tvrdili, že na ňu nebudú pripravení skôr, než v máji. Značný čas zabrali diskusie o macedónskom fronte a navrhovanom útoku na Bulharsko, no ešte pred tým, než došlo k jeho plánovaniu, bol Joffre zbavený svojej funkcie a nahradený Robertom Nivellom, ktorý pre rok 1917 navrhol iný, ešte ambicióznejší plán.
Letné paralympijské hry 1996

X. letné paralympijské hry sa konali od 16. do 25. augusta 1996 v Atlante. 
V celkom 519 súťažiach v 19. športoch sa v Atlante predstavilo 3 254 zdravotne postihnutých športovcov. V slovenských farbách súťažilo 28 reprezentantov, ktorí vybojovali 11 medailí.
Športy.
Na programe bolo 19 športov:
Milan Žuffa

Milan Žuffa (* 15. máj 1887, Liptovský Svätý Mikuláš - † 7. december, 1942 Bratislava) bol slovenský a československý chemický inžinier, podnikateľ a politik; medzivojnový poslanec Revolučného národného zhromaždenia.
Životopis.
Narodil sa 15. mája 1887 v Liptovskom Mikuláši ako syn garbiara Ondreja Žuffu a jeho manželky Berty Šprenger. Študoval na gymnáziu v Kežmarku, následne na Vysokej škole technickej v Berlíne-Charlottenburgu, kde zložil v novembri 1909 záverečné skúšky. V rokoch 1911-1912 študoval garbiarsku chémiu v Londýne a v Leedsi. V lete roku 1916 sa zapojil do československého odboja. Bol účastníkom slovenského národného hnutia, stúpencom česko-slovenskej spolupráce, takisto sa zúčastňoval porád československej jednoty v Luhačoviciach. Bol organizátorom Slovenskej národnej strany a členom priemyselného výboru v jej ústredí. V roku 1918 bol jedným zo signatárov Martinskej deklarácie. Bol členom výkonného výboru Slovenskej národnej rady. Po vzniku Československa zasadal v Revolučnom Národnom zhromaždení. Mandát nadobudol v januári 1919, rezignoval v januári 1920. Od roku 1936 predsedom Ústredného združenia slovenského priemyslu. Podporoval zrovnoprávnenie slovenského priemyslu s českým, veľkými finančnými prostriedkami prispieval na dobročinné a cirkevné základiny.
Margita Prokeinová

Prof. JUDr. Margita Prokeinová PhD. (* 26. september 1971, Bojnice) je slovenská právnička, vysokoškolská učiteľka a reprezentantka v plávaní. Získala medaily na Letnej paralympiáde 1996 a Letnej paralympiáde 2000.
Začiatky.
Narodila sa v Bojniciach, pochádza z Handlovej, ale od štyroch rokov býva v Bratislave. Plávať sa naučila v šiestich rokoch. Pôvodne chcela pracovať ako lekárka, ale nakoniec vyštudovala právo. V šestnástich mesiacoch mala úraz, chýbajú jej obe dlane.
Vysokoškolské pôsobenie.
Od 1. januára 1997 je v pracovnom pomere s Právnickou fakultou Univerzity Komenského kde je garantkou PhD štúdia v odbore trestné právo. Je docentkou na Katedre trestného práva, kriminológie a kriminalistiky.
V roku 2009 jej vyšla vysokoškolská učebnica "Dokazovanie a jednotlivé dôkazné prostriedky v trestnom procese : (s praktickými príkladmi)".
Športové pôsobenie.
Súťaží v kategóriách S 7, SB 8 a SM 7.
V roku 1994 získala finálové umiestnenie na Majstrovstvách sveta vo Vallette na Malte. Na Letnej paralympiáde 1996 v Atlante získala striebornú medailu na 50 m motýlik a bronzovú medailu na 50 m voľným spôsobom. Na Majstrovstvách Európy v španielskom Badajoze získala 1. miesto v 50 metrov motýlik. Na Majstrovstvách sveta v novozélandskom Christchurch v roku 1998 3. miesto v 50 metrov motýlik.
Na Letnej paralympiáde 2000 v austrálskom Sydney získala striebro za 50 m motýlik a 200 m polohové preteky. Na Majstrovstvách Európy 2001 v Štokholme získala prvé miesto v 50 m motýlik. V rovnakej disciplíne získala 1. miesto aj na Majstrovstvách sveta 2002 v Mar Del Plata, Argentína. Na Majstrovstvách sveta IWAS, Christchurch, Nový Zéland v roku 2003 získala štyri prvenstvá: 50 m motýlik, 50 m voľným spôsobom, 100 m znak a 100 voľným spôsobom. V polohových pretekoch na 200 m získala 2. miesto. Na Letnej paralympiáde 2004 v Aténach získala 5. až 13. miesta. Na Letnej paralympiáde 2008 v Pekingu získala 5. až 9. miesta. Na Majstrovstvách sveta IPC v roku 2009 v brazílskom Rio de Janeiro získala v 25 m bazéne 4. miesto na 50 m motýlik a vytvorila zároveň európsky rekord.
V decembri 2010 získala 1. miesto v kategórii "Športovec desaťročia" telesne postihnutých športovcov konanej spolu s 10. ročníkom Ankety o najúspešnejšieho športovca a športového kolektívu Bratislavy.
Fairchild 24

Fairchild 24 je štvormiestne ľahké dopravné lietadlo, ktoré bolo vyrábané Kreider-Reisner Aircraft Hagerstown, divíziou Fairchild Aviation Corporation. V tridsiatych a štyridsiatych rokoch 20. storočia patrilo medzi veľmi obľúbené civilné lietadlá, pričom sa vyznačovalo ekonomickou prevádzkou a ľahkou ovládateľnosťou. Lietadlo využívalo mnoho hollywoodskych hviezd vrátane Roberta Taylora, Tyrona Powera, Mary Pickfordovej a Jamesa Stewarta. 
Keď USA vstúpili do druhej svetovej vojny, bola výrobná linka Fairchilda využitá na armádne účely. Vznikajú tak ľahké dopravné verzie UC-61 Forwarder pre americkú armádu a Argus pre britskú RAF. Existujúce civilné verzie lietadiel boli zabavené a zavedené tiež do služby v americkej armáde.
Vznik a vývoj.
Model 24 prvýkrát vzlietol v roku 1932. Jeho výroba prebiehala v rokoch 1932 až 1948. Spoločnosť Fairchild vyrobila viac ako 1500 strojov tohto typu a ďalších 280 bolo vyrobených spoločnosťou Temco (Texas Engineering &amp; Manufacturing Company), ktorá po druhej svetovej vojne odkúpila od Fairchildu výrobné práva. Celkovo tak zišlo z výrobnej linky viac ako 1800 lietadiel Fairchild 24.
Konštrukcia.
Fairchild 24 je hornoplošník s rozpätím krídel . Drak lietadla pozostáva zo zvarených oceľových trubiek a drevených líšt, ktoré sú pokryté látkou. 
Tento model predstavoval v porovnaní s predchádzajúcimi typmi radikálny krok, ktorým sa firma Fairchild snažila získať čo najväčší podiel v sektore súkromných pilotov. Interiér bol navrhnutý slávnym americkým priemyselným a automobilovým dizajnérom Raymondom Loewym. Medzi najzaujímavejšie prvky patrili okenné kľučky so sťahovacími oknami podobne, ako to bolo bežné u áut. Pohodlné sedadlá a mnoho ďalších funkcií v automobilovom štýle spravili z modelu 24 jedno z najkrajších a najpohodlnejších lietadiel svojej doby. Ďalším významným prvkom bol robustný podvozok, ktorý umožnil pilotovi modelu 24 pristáť aj v teréne mimo pristávacej dráhy.
Lietadlá Fairchild 24 boli vyrábané s dvoma rôznymi typmi piestových spaľovacích motorov, pričom každý z nich dáva týmto strojom charakteristický vzhľad. Verzia F-24W má hviezdicové motory Warner "Super Scarab". Tieto stroje majú vďaka kruhovému tvaru motora krátke nosy. Zvyšné lietadlá vo verzii F-24R majú šesťvalcové radové motory Ranger a sú preto charakteristické svojimi dlhými nosmi.
Operačné nasadenie.
Počas druhej svetovej vojny bola verzia UC-61 Forwarder používaná americkými ozbrojenými silami na pobrežné hliadkovanie a jej úlohou bolo udržať japonské alebo nemecké ponorky čo najďalej od amerického pobrežia. Lietadlo mohlo niesť dve bomby s hmotnosťou a bolo úspešné vo viacerých konfrontáciách s nemeckými ponorkami.
Používatelia.
 Austrália 
 Brazília
 Československo
 Fínsko
 Izrael
 Kanada
 Spojené kráľovstvo 
 Švédsko
 Taliansko
 Thajsko
 USA
Luis Sáenz Peña

Luis Sáenz Peña Davila (* 2. apríl 1822, Buenos Aires – † 4. december 1907, Buenos Aires) bol argentínsky politik a právnik. V roku 1892 sa stal 7. prezidentom Argentínskej republiky. Vzhľadom na rôzne štátne zriadenia Argentíny v minulosti je považovaný za 12. prezidenta krajiny. Pred tým pôsobil ako sudca na rôznych súdoch.
Životopis.
Narodil sa v Buenos Aires, vyštudoval právo na Univerzite v Buenos Aires. V roku 1882 sa stal sudcom Najvyššieho súdu Provincie Buenos Aires, neskôr pôsobil aj ako prezident Banky Provincie Buenos Aires. V roku 1890 sa stal sudcom Najvyššieho súdu Argentíny. O rok neskôr bol vybraný bývalým prezidentom Juliom Argentinom Rocom ako kompromisný kandidát na prezidenta. Jeho kandidatúru nakoniec podporil aj ďalší bývalý prezident Bartolomé Mitre, pretože sa obával víťazstva kandidáta ľavicovej strany Radikálna občianska únia. Prezidentské voľby v roku 1892 nakoniec vyhral a v októbri prevzal úrad prezidenta.
Krajina bola stále v zložitej situácii po veľkej ekonomickej kríze, ktorú už ale začal úspešne riešiť predchádzajúci prezident Carlos Pellegrini. Aj Sáenz Peña pokračoval v začatých úsporných opatreniach a v roku 1893 už bola kríza vyriešená. Počas jeho vlády sa podarilo železnicou spojiť všetky hlavné mesta argentínskych provincii okrem jedného. Na tomto však nemal prezident až tak veľkú zásluhu, pretože ťažil z opatrení svojho predchodcu. Noviny prezidenta často kritizovali, kvôli čomu začal pravidelne meniť ministrov vo vláde. To prinieslo veľkú nestabilitu a panovali pochybnosti o schopnosti Sáenza Peñu vykonávať funkciu prezidenta. Hrozila dokonca ozbrojená revolta proti vláde, na sile získavala opozičná strana Radikálna občianska únia, ktorá dokonca dokázala vyhrať voľby v provincii Buenos Aires. Kontrolu nad vládou postupne úplne prevzali bývalí prezidenti Roca a Pellegrini, ktorí presvedčili všetkých ministrov, aby podali v polovici januára 1895 demisiu. V bezvýchodnej situácii tak prezident Sáenz Peña taktiež o niekoľko dní neskôr rezignoval. Novým prezidentom sa stal dovtedajší viceprezident José Evaristo Uriburu. Po odchode z úradu sa Sáenz Peña stiahol z politického života, v roku 1907 zomrel v Buenos Aires, kde je aj pochovaný. V roku 1910 sa prezidentom Argentíny stal aj syn Luisa Sáenza Peñu Roque Sáenz Peña.
Formula E 2018–19

Sezóna 2018–19 Formuly E bola piatou sezónou šampionátu elektrických formulí, ktorú organizovala Medzinárodná automobilová federácia (FIA). Začala sa prvými pretekmi 15. decembra 2018 v Saudskej Arábi a skončila dvomi pretekmi v New Yorku 14. júla 2019.
Francúz Jean-Éric Vergne vyhral šampionát jazdcov a tým sa stal dvojnásobným šampiónom, prvý krát v histórii Formuly E.
Pavel Sibyla

Pavel Sibyla (* 1. apríl 1978, Detva) je slovenský spisovateľ a publicista.
Životopis.
Narodil sa v Detve, vyrastal v Hriňovej. V roku 2002 sa stal absolventom histórie na Trnavskej univerzite v Trnave.
Publikovať začal v roku 2004 v denníku SME a neskôr v rokoch 20082014 bol reportérom ekonomického týždenníka TREND. V roku 2013 založil internetový magazín Mono a stal sa jeho prvým šéfredaktorom.
Od novembra 2014 do júla 2015 bol vedúcim odboru vnútornej politiky Kancelárie prezidenta SR počas mandátu Andreja Kisku. Z tejto pozície odišiel aby sa stal v rokoch 2015 až 2018 výkonným riaditeľom Nadácie Zastavme korupciu. Od januára 2022 je riaditeľom Slovenského literárneho centra.
Tvorba.
V roku 2009 mu vyšli dve prozaické knihy - zbierka poviedok Coffee stories alebo Deň ako každý iný, a generačná novela Niečo o orchideách. Najmä druhá menovaná kniha sa stretla s pozitívnym ohlasom u kritikov.
Nové Sibylove poviedky boli uverejnené v zborníkoch Päť x päť (2011) a Nefajčiť zakázané (2012).
V roku 2022 mu vo vydavateľstve Literárna bašta vyšla tretia kniha s názvom Na prelome apríla a mája. Okrem fiktívneho príbehu tridsiatnika Mila sa v nej nachádza aj historická línia zachytávajúca osudy Gustáva Husáka a Imricha Karvaša.
Ocenenia.
V roku 2010 zvíťazil v národnom kole European Year Journalist Award za článok o podozrivom zaraďovaní rómskych detí do špeciálnych škôl. Neskôr získal Novinársku cenu v kategórii najlepšia reportáž (2014).
Politická činnosť.
Pavel Sibyla sa v septembri 2018 stal členom hnutia Progresívne Slovensko. V máji roku 2019 bol zvolený za člena predsedníctva hnutia. Funkciu zastával do júna 2020.
V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 18. mieste kandidátky koalície PS/SPOLU. Vo voľbách získal 8 289 hlasov, po zohľadnení preferenčných hlasov sa umiestnil na 16. mieste kandidátky. Kvôli výsledku koalície sa do parlamentu nedostal.
Bilancia

Bilancia alebo súvaha (zastarano [najmä vo finančnom účtovníctve] a po česky: "rozvaha") môže byť:
Bilancia môže byť aj:
Rozvaha

Rozvaha môže byť:
IAS

IAS môže byť skratka pre:
Jens Christian Skou

Jens Christian Skou (* 8. október 1918, Lemvig, Dánsko† 28. máj 2018, Aarhus) bol dánsky chemik.
V roku 1997 obdržal Nobelovou cenu spoločne s Johnom E. Walkerom a Paulom D. Boyerom "za objasnenie enzýmového mechanizmu syntézy adenozíntrifosfátu (ATP) ". Jeho hlavným prínosom bol objav sodno-draselnej pumpy. 
Vyštudoval medicínu na Københavns Universitet, kde absolvoval v roku 1944, a doktorát získal roku 1954. V roku 1947 nastúpil na Aarhus Universitet, kde sa stal roku 1977 profesorom biofyziky. Penzionovaný bol v roku 1988, ale aj potom pokračoval vo vedeckej práci.
Towdie

Towdie je akčná dobrodružná hra vytvorená na Slovensku, ktorá je podobná sériám hier Dizzy alebo Pedro. Hra bola uvedená do predaja v Európe v roku 1994. Vydala ju spoločnosť pre ZX Spectrum. Za vývojom hry stojí korporácia DSA Computer Graphix, pričom najväčšiu zásluhu na vývoji majú dizajnéri - bratia Balarový. Grafickej stránke hry a animáciám sa venoval Dušan Balara, o programovú stránku hry sa pričinil Ladislav Balara. &lt;br&gt;
Príbeh.
Hlavnou postavou v hre je bytosť "Towdie". "Towdie" je malý troll, ktorý žije v starom rozprávkovom kráľovstve Alkria. V  tomto hrade všetci žili spokojne až kým nepriletel zlý drak Quido, ktorý postupne začal zabíjať obyvateľov a ničiť celú krajinu svojím plameňom. Dobrá víla Vanda sa pokúsila draka zastaviť svojími zaklínadlami, avšak zlyhala. Zakliala celú krajinu do večnej noci. Jej kúzla boli príliš slabé na to, aby zastavili draka, a preto "Towdie" chytí všetko do svojich rúk a pokúsi sa zachrániť celú Alkriu vlastnými silami. 
Hrateľnosť.
Hra sa odohráva v interiéri hradu alebo v  jeho okolí. Pohyb z jednej miestnosti do druhej prebieha cez flip-screen, keď sa Towdie dotkne jednej steny miestnosti. Každá miestnosť, v ktorej sa hráč pohybuje pozostáva z rôznych platforiem, lán, schodov, po ktorých hráč skáče. "Towdie" v hrade stretáva rôzne bytosti, ako napríklad princeznú, rytiera, kata alebo kuchára a mnoho ďalších postáv, ktoré mu napomáhajú v záchrane Alkrie, alebo naopak mu bránia v dosiahnutí jeho cieľa a odoberajú mu energiu, ktorú si však môže doplniť zjedením muchotrávok, ktoré občas nájde v hrade. Pri prechádzaní hradu si musí hráč dávať pozor na rôzne nástrahy, ktoré mu odoberajú život, ako napríklad gulička, ktorú si hovnivály kotúľajú v hrade. Taktiež nesmie skočiť do vody, v ktorej sa utopí. Niektoré bytosti potrebujú "Towdiho" pomoc, ako napríklad kuchár, ktorý potrebuje ostré korenie do polievky, nešťastného trolla zavretého vo väzení, ktorý by sa rád zahral s nejakou hračkou, ale aj malého škriatka, ktorý kopal novú chodbu. "Towdie" tieto všetky problémy rozprávkových postáv rieši hľadaním rôznych predmetov rozmiestnených v zámku. Tieto všetky predmety musí hráč pozbierať a správne darovať obyvateľom zámku, čím sa mu zvyšuje celkové skóre.
Poznámky

Poznámky môže byť:
Isabelle Huppertová

Isabelle Anne Madeleine Huppertová (* 16. marec 1953, Paríž, Francúzsko) je francúzska herečka. Od svojej prvej roly v roku 1971 hrala vo viac než 100 filmoch.
Šestnásťkrát bola nominovaná na Césara pre najlepšiu herečku. Odniesla si dve sošky, za filmy "Obrad" (La Cérémonie, 1996) a "Elle" (2017). V roku 1978 tiež získala cenu BAFTA za výkon vo filme "Čipkárka". Zúčastnila sa mnohých filmových festivalov (v Cannes, Benátkach alebo Moskve), kde jej bolo udelené ocenenie v kategórii Najlepšia herečka. 
Počas svojej kariéry spolupracovala s radom známych režisérov, ako sú Claude Chabrol, Bertrand Tavernier, Jean-Luc Godard, Andrzej Wajda alebo Marco Ferreri.
Životopis.
Narodila sa v Paríži ako dcéra Annick Beau, učiteľky angličtiny, a Raymonda Hupperta, výrobcu trezorov. Jej otec s uhorskými koreňmi (jeho rodina pochádzala z Prešova) bol vychovávaný ako žid, ale neskôr konvertoval ku katolicizmu. Má štyroch súrodencov. Po maturite na lýceu v Saint-Cloud študovala ruštinu na Faculté de Clichy a krátky čas pôsobila ako aj učiteľka tohto jazyka. Vyštudovala parížske konzervatórium a svoj debutový film nakrútila v roku 1971.
Od roku 1982 je jej životným partnerom filmár Ronald Chammah, s ktorým má tri deti, vrátane herečky Lolity Chammahovej.
Kariéra.
Prvýkrát sa na filmovom plátne objavila v roku 1972, vo veku devätnástich rokov. Vtedy si zahrala vo filme "César a Rosalie" ("César et Rosalie") režiséra Claude Sauteta. Viac sa ale presadila až svojím druhým filmom "Faustine et le Bel Été" od režisérky Niny Companeezovej. 
V divadle sa objavila až rok po prvom filme v roku 1973. Vtedy sa predstavila v hre "Príde budúce leto?" v réžii Jacquesa Spiessera v parížskom divadle Petit Odéon. Medzinárodne známou sa stala vďaka filmu "Sudca a vrah" z roku 1976. V roku 1980 prvýkrát hrala v zahraničnom filme, v snímke "Nebeská brána", ktorý režíroval Michael Cimino. Oceňovaný bol aj jej výkon vo filme "8 žien" ("8 femmes") z roku 2002 alebo filme "Pianistka" ("La Pianiste") z roku 2001.
Ako filmová herečka sa angažuje dodnes, z novších filmov je možné vidieť ju v tituloch ako "Zmiznutie Eleanor Rigby" (2014), "Body art" (2015) alebo "Elle" z roku 2016. V divadle hrá už len zriedka.
Vladimír Sloboda

Ing. Vladimír Sloboda (* 8. júl 1979) je slovenský politik, ktorý bol v rokoch 2016 až 2020 poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za pravicovo-liberálnu stranu Sloboda a Solidarita. V Národnej rade pôsobil ako predseda Výboru pre nezlučiteľnosť funkcií, člen Výboru pre verejnú správu a regionálny rozvoj a člen Osobitného kontrolného výboru na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva. V rokoch 2010 - 2018 bol poslancom miestneho zastupiteľstvo Mestskej časti Bratislava - Ružinov. Od roku 2013 do roku 2017 bol tiež poslancom zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja.
V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 15. mieste kandidátky Demokratickej strany, ktorá sa do parlamentu nedostala.
Sestričky (seriál)

Sestričky je slovenský dramatický televízny seriál z lekárskeho prostredia, ktorý vysiela TV Markíza od 4. septembra 2018. Ide o adaptáciu fínskej predlohy seriálu Syke. Seriál sleduje osudy pacientov, lekárov a sestričiek na oddelení traumatológie.
V každom dieli sa odohrávajú dva pacientské príbehy, ktoré otvárajú zásadné otázky ľudských hodnôt a zároveň približujú prácu štyroch zdravotných sestier. Ich osobné príbehy taktiež prechádzajú jednotlivými dielmi a odhaľujú nám ich súkromné životy.
Protipožiarna ochrana

Protipožiarna ochrana môže byť:
Billie Jean

"Billie Jean" je skladba, ktorú napísal a naspieval americký spevák Michael Jackson. Skladba bola vydaná vydavateľstvom Epic Records 2. januára 1983, ako druhý singel z jeho šiesteho štúdiového albumu "Thriller" (1982). "Billie Jean" bol jednou z najpredávanejších skladieb v roku 1983 a stal sa najpredávanejšou skladbou Jacksona v jeho sólovej kariére. Pomohol albumu "Thriller" stať sa najpredávanejším albumom všetkých čias. V Spojených štátoch sa držal v "Billboard" Hot 100 na prvej priečke po sedem týždňov. Taktiež sa stal číslom jeden v Spojenom kráľovstve a v niekoľkých iných európskych krajinách. Skladba bola ocenená mnohými cenami, vrátane dvoch cien Grammy a American Music Award. "Rolling Stone" v roku 2004 zaradil „Billie Jean“ na 58. priečku v zozname „500 najväčších piesní všetkých čias“.
Skladba je o žene (Billie Jean), ktorá strávila vášnivú noc s rozprávačom. Ona tvrdí že je otcom jej novorodenca, ale on trvá na tom, že to nie je jeho syn. Skladba ale necháva otvorené možnosti o tom, či je alebo nie je jeho otcom.
Ján Líška

Ján Líška (iný zápis: Jan Liška; * 4. jún 1895, Vrbica, Liptovský Sv. Mikuláš† 28. november 1959, Bratislava) bol slovenský politik, úradník, manažér, statkár a podnikateľ.
Život.
Narodil sa 4. júna 1895 v rodine Michala Líšku a jeho ženy Márie Kubáňovej. Vyštudoval strojné inžinierstvo v Nemecko, po krátkom zamestnaní na železnici bol úradníkom a následne tajomníkom Obchodnej a priemyselnej komory v Bratislave. Pracoval aj v rôznych živnostenských organizáciách a družstvách. Od roku 1929 bol poslancom Národného zhromaždenia za Československú živnostensko-obchodnícku stranu strednostavovskú. Bol jedným zo signatárov Žilinskej dohody zo 6. októbra 1938. V decembri 1938 ho zvolili na „jednotnej kandidátke“ do autonómneho Snemu Slovenskej krajiny, ktorý sa po vyhlásení Slovenského štátu 14. marca 1939 premenil Slovenský snem (po 21. júli 1939 Snem Slovenskej republiky). Živnostenská strana zanikla zlúčením s Hlinkovou slovenskou ľudovou stranou – Stranou slovenskej národnej jednoty krátko po 6. októbri 1938.
Počas vojnovej Slovenskej republiky pôsobil ako generálny riaditeľ cukrovaru v Nitre. Udržiaval styky s činiteľmi občianskeho odboja. V novembri 1944 bol vyšetrovaný a na šesť týždňov väznený pre podozrenie z konšpirovania s predstaviteľmi Slovenského národného povstania Vavrom Šrobárom, Pavlom Zaťkom a ď. Po páde Slovenskej republiky bol od 8. mája do 1. septembra 1945 držaný vo vyšetrovacej väzbe za funkcie a verejnú činnosť z vojnového obdobia.
Moročuk

Moročuk (iné zápisy: Morochuk, Barotuch, Morochuk, Morochko) bol uhorský stoličný hodnostár žijúci v 14. storočí.
Narodil sa v rodine poľského šľachtica Jána Moročuka. V roku 1339 dostal od kráľa Karla I. všetky majetky patriace predtým Ladislavovi, príbuznému Feliciána Zacha, ktorý 17. apríla 1330 spáchal pokus o atentát na kráľovskú rodinu, za čo ho na mieste zabili, popravili všetkých jeho príbuzných prvého stupňa a skonfiškovali majetky všetkým členom rodu Zach. Ďalší, pravdepodobne vyženený majetok mal pri Dudváhu v chotári dnešnej dediny Beš (od roku 1948 Gabčíkovo). V rokoch 13401346 zastával funkciu župana Hontianskej stolice. V rokoch 13491359 bol hlavným koniarnikom kráľovnej Alžbety a županom Berežskej stolice.
Kačička mandarínska

Kačička mandarínska (iné názvy: kačica mandarínska, kačička mandarínska, kačička bradatá, mandarínka; lat. "Aix galericulata, Dendronessa galericulata")
je druh zúbkozobca z čeľade kačicovité ("Anatidae"). Obýva východnú Palearktídu, bola introdukovaná v Európe. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kačička mandarínska patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia klesá, hoci niektoré miestne popolácie sú stabilné.
Výskyt a stav na Slovensku.
Kačička mandarínska sa stala novým druhom pre Slovensko v roku 2007, bola pozorovaná trikrát, v marci, v októbri a v novembri, všetky výskyty označené ako jedince uletené z chovu v ľudskej opatere. Bola pozorovaná i v ďalších rokoch, v roku 2008 a 2009. V roku 2013 sa podarilo dokázať prvé hniezdenie na rieke Váh pri Drahovciach, bola pozorovaná s mláďatami.
Vojtech Kováč (dôstojník)

Vojtech Kováč (* 21. február 1900, Zvolen – † 20. september 1983, Bratislava) bol slovenský generál stavebnej služby, účastník SNP. V ňom pôsobil ako veliteľ opevňovacích prác 1. čs. armády na Slovensku. Začiatkom januára 1950 bol z armády prepustený a bola mu odobratá hodnosť. V rokoch 1950–1951 bol neoprávnene väznený na Mírove. Po vykonštruovanom obvinení z velezrady bol uväznený aj v rokoch 1958–1961. Právne a vojensky rehabilitovaný bol až v roku 1968. V roku 1991 mu bola posmrtne priznaná hodnosť generálmajora vo výslužbe.
1. liga hádzanárov 1993/94

1. liga hádzanárov v sezóne 1993/94 bol 1. ročník druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Po rozdelení Česko-Slovenska nahradil slovenskú národnú ligu. Súťaž niesla dobový názov "II. liga" a spočiatku sa jej zúčastnilo 12 družstiev. Po 15. kole pre finančné problémy zo súťaže odstúpil TJ Rapid Bratislava. Víťazom ligy sa stalo družstvo DAC Dunajská Streda.
Systém súťaže.
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 22 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do najvyššej ligy. Naopak, posledné družstvo malo zostúpiť do 2. ligy. Po odstúpení jedného z tímov nezostúpilo ale žiadne družstvo.
Účastníci.
Poznámka: Slovenská národná liga (SNL) bola najvyššia celoslovenská hádzanárska liga v Česko-Slovensku a spolu s Českou národnou ligou (ČNL) druhá najvyššia česko-slovenská hádzanárska liga.
Výsledky.
Poznámky:
Mečiarizmus

Ako mečiarizmus sa označuje spôsob vládnutia na Slovensku v rokoch 19921998. Jeho vedúcim predstaviteľom bol Vladimír Mečiar, predseda vlády počas tohto obdobia (okrem 9 mesiacov v roku 1994). Vyznačuje sa väčšinovým vládnutím, ktoré spochybňuje práva opozície a menšín.
Roky 19941998, kedy vládla tretia vláda Vladimíra Mečiara, bývajú označované ako vrchol mečiarizmu. Vláda autoritatívneho premiéra v spojení s nacionalistickou SNS a radikálnym ZRS, jej snahy o zmenu viacerých zákonov (špecificky volebného zákona pred voľbami v roku 1998) či iné zákonné a nezákonné postupy (únos Michala Kováča ml., vražda Róberta Remiáša, nezákonné odobratie mandátu Františka Gauliedera či Mečiarove amnestie) naznačovali inklináciu k autoritarizmu.
Mečiarizmus sa zvykne zaraďovať medzi tzv. neliberálne (iliberálne) demokracie. Okrem mečiarizmu sa zvykne do rovnakej kategórie, z toho istého obdobia, zaraďovať vláda Slobodana Miloševiča v Juhoslávií, Iona Iliescu v Rumunsku a Franja Tuđmana v Chorvátsku.
Nemecký politológ Wolfgang Merkel zaraďuje režim tretej Mečiarovej vlády k neliberálnym demokraciam s určitými delegatívnymi prvkami.
Označuje sa tým režim, v ktorom slobodne zvolené vlády porušujú základné ľudské práva a občianske slobody, resp. nerešpektujú právny štát alebo sa ho nesnažia budovať.
Na exekutívnej zložke štátnej moci ostal nezávislý ústavný súd, dobre organizované boli mimovládne organizácie a významnú rolu hrali nezávislé médiá (denník "SME", týždenník "Domino fórum", "Rádio Twist", "TV Markíza"). Hoci boli obmedzené kontrolné mechanizmy opozície, bola zachovaná časová deľba moci, ktorá nakoniec viedla k výmene politickej reprezentácie.
Chochlačka obojková

Chochlačka obojková (lat. "Aythya collaris") je druh z čeľade kačicovité. Obýva severnú Ameriku. Objavujú sa aj v Európe od októbra do júna, najmä samce, vo zvýšenej miere od roku 1969. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chochlačka obojková patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, za 40 rokov veľmi významne narástla populácia v severnej Amerike, o 247%.
Výskyt a stav na Slovensku.
Prvý a jediný doložený záznam zo Slovenska pochádza z 25. apríla 2004 z lokality Prírodná rezervácia Žitavský luh (Maňa). V zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii nie sú žiadne ďalšie pozorovania a ani v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia nie sú žiadne záznamy.
Oriešok

Oriešok môže byť:
Potápnica bielolíca

Potápnica bielolíca alebo potápnica gaštanová (lat. "Oxyura jamaicensis") je druh z čeľade kačicovité. Obýva Americký kontinent, pričom nominátna rasa "O. j. jamaicensis" severnú Ameriku a poddruh "O. j. rubida" pohorie Andy (južná Amerika). Bola dovlečená do Anglicka, úspešne sa začala rozmnožovať a odtiaľ sa rozširuje ďalej po Európe ako invázny druh. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov potápnica bielolíca patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celová populácia klesá.
Výskyt a stav na Slovensku.
Prvý doklad o výskyte na Slovensku pochádza z 3. januára 2013, jedna samica bola pozorovaná a fotograficky dokumentovaná na Dunaji (Vodné dielo, kataster Čilistov).
Patrí medzi invázne druhy živočíchov (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
1. liga hádzanárov 1998/99

1. liga hádzanárov v sezóne 1998/99 bol 6. ročník 1. ligy hádzanárov, druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. V súťaži účinkovalo 12 družstiev. Víťazom ligy sa stalo družstvo HK Slávia SPU Nitra.
Systém súťaže.
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 22 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do najvyššej ligy, v poradí druhé družstvo postúpilo do baráže o ňu. Naopak, posledné 2 družstvá zostúpili do 2. ligy.
Republikán

Republikán môže byť:
Divertikulóza

Divertikulóza hrubého čreva alebo divertikulárna choroba je časté ochorenie vo vyspelých krajinách. Ide o tvorbu vychlípenín (vačkov) v stene hrubého čreva. V najväčšej miere sa vyskytujú v poslednom úseku hrubého čreva – esovitej kľučke (colon sigmoideum). Vznikajú vyklenutím sliznice pod tlakom obsahu čreva spravidla v miestach, kde je stena čreva najslabšia – v miestach prechodu ciev cez črevnú stenu a v medzerách medzi zväzkami svaloviny. Príčinou býva porucha vyprázdňovania u osôb, ktoré konzumujú stravu s malým podielom nestráviteľných zvyškov, produkujúcu tuhú, málo objemnú stolicu, ktorá sa vyprázdňuje pod vyšším tlakom.
Divertikulóza postihuje hlavne staršie osoby. Rizikovými faktormi sú sedavý spôsob života, obezita, fajčenie a strava, produkujúca málo objemnú stolicu. Divertikulóza je prevažne bezpríznaková, ale podkladom pomerne častého zápalového ochorenia – divertikulitídy. Menej často sú divertikly zdrojom krvácania, zriedkavo dochádza k prederaveniu (perforácii). Diagnóza sa najčastejšie stanovuje na základe nálezu irrigoskopického alebo kolonoskopického vyšetrenia. Liečba, zabraňujúca zväčšovaniu rozsahu ochorenia a komplikáciám, spočíva hlavne v úprave stravovacích návykov a životného štýlu.
Terminológia je nejednotná. Väčšinou sa rozdeľuje na nekomplikovanú (asymptomatickú) divertikulózu a komplikovanú (symptomatickú) divertikulózu. Nekomplikovaná divertikulóza sa neprejavuje príznakmi a býva najčastejšie zistená ako náhodný nález pri kolonoskopickom vyšetrení. Komplikovaná divertikulóza sa môže prejavovať chronickou bolesťou brucha, krvácaním do stolice a akútnym zápalom niektorého z divertiklov – divertikulitídou, spravidla akútnou ľavostrannnou divertikulitídou.
Gee

Gee môže byť:
Megan Rapinoeová

Megan Rapinoeová (; * 5. júl 1985, Redding, Kalifornia, USA) je americká profesionálna futbalistka hrajúca v zálohe, olympijská medailistka. Hrá v americkej národnej ženskej futbalovej lige za klub OL Reign a tiež za národnú reprezentáciu USA. Vyhrala Ballon d'Or Féminin (francúzske ocenenie pre najlepšiu futbalovú hráčku) a bola menovaná za najlepšiu hráčku FIFA v roku 2019. Rapinoeová vyhrala zlatú medailu s národnou reprezentáciou USA na Letných olympijských hrách 2012, Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2015 a Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2019. S tým istým tímom získala striebornú medailu na Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2011. Od roku 2018 je kapitánkou amerického národneho tímu spolu s Carli Lloyd a Alex Morgan. V minulosti hrala za kluby Chicago Red Stars, Philadelphia Independence a MagicJack v americkej Ženskej profesionálnej futbalovej lige a za klub Olympique Lyon vo francúzskej Division 1 Féminine.
Rapinoeová je známa svojím zručným štýlom hry a aktivizmom. Jej presná prihrávka na Abby Wambach v 122. minúte štvrťfinálového zápasu s Brazíliou v turnaji Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2011 viedla k vyrovnávajúcemu gólu a prispela ku konečnému víťazstvu amerického tímu na penalty. Počas Letných olympijskych hier 2012 zaznamenala tri góly a štyri asistencie a výrazne prispela k zlatej medajle tímu USA. Je prvou hráčkou spomedzi mužov aj žien, ktorá na olympijskych hrách strelila gól priamo z rohového kopu. Na Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2019 vo Francúzsku získala ocenenia Zlatá kopačka (pre najlepšiu strelkyňu gólov) a Zlatá lopta (pre najlepšiu hráčku).
Rapinoeová je otvorene lesbická. V rozhovore pre magazín ESPN uviedla, že svoj verejný coming out zvažovala už rok vopred, vážne o ňom premýšľala pri návrate z majstrovstiev sveta a chcela si ho odbiť ešte pred londýnskou olympiádou v roku 2012. Angažuje sa v prospech viacerých LGBT organizácií, vrátane "Athlete Ally", bojujúcej proti homofóbii v športe. Je zasnubená s basketbalovou hráčkou Sue Bird z profesionálneho tímu Seattle Storm.
Rapinoeová je na zozname 100 najvplyvnejších ľudí roku 2020 zostaveným americkým časopisom Time.
V septembri 2016 na seba upozornila kľačaním pri americkej národnej hymne zo solidarity s hráčom NFL Colinom Kaepernickom, ktorý tak protestoval proti rasovej nespravodlivosti a policajnej brutalite. Po zapase vyhlasila „Som americká lesbička a viem, aký je to pocit pozerať sa na vlajku USA, keď táto krajina nedokáže chrániť všetky vaše práva a slobody. Urobila som najmenej, čo som mohla. Považujem za dôležité, aby sa aj belosi postavili na stranu ľudí s inou farbou pleti.“ V roku 2015 protestovala proti použitiu umelého trávnika na Majstrovstvách sveta vo futbale žien 2015. Angažuje sa aj v hnutí za rovnaké odmeňovanie ženských a mužských futbalových hráčov.
Lubomír Beneš

Lubomír Beneš (* 7. november 1935, Praha† 12. september 1995, Roztoky) bol český animátor, režisér a autor, tvorca animovaného seriálu "Pat &amp; Mat" o dvoch majstroch.
Životopis.
Vyrastal v Hloubětíně na predmestí Prahy. Ako dieťa bol umelecky nadaný a jeho rodičia mu platili súkromného učiteľa kreslenia. 
Po maturite išiel na vojnu a po nej v orku 1957 uspel v konkurze Krátkého filmu Praha kam nastúpil ako elév. Čoskoro sa stal súčasťou slávneho štúdia Bratři v triku. V tom čase, v 60. rokoch, ho zaujímala animátorská avantgarda a koncept tzv. kresleného zvuku - kvôli tomu spolupracoval aj s Normanom McLarenom a bol členom umeleckej "kinietickej" skupiny "Syntéza". 
V roku 1967 začal spolupracovať s Jiřím Trnkom. Pod jeho vedením natočil svoj prvý animovaný film "Homo" (1967). Roku 1969 sa zúčastnil Bienále mladých tvorcov v Paríži. V roku 1974 natočil svoj prvý bábkový film: "Račte prominout". Za dva roky vznikol film "Kuťáci", kde sa prvý raz objavili bábkové postavičky dvoch iniciatívnych nešikov, ktoré sa neskôr tak preslávili. Beneš napísal námet, scenár a film režíroval. Len výtvarný návrh postavičiek bol z pera Vladimíra Jiránka. Bábková groteska mala mimoriadny úspech a skoro vznikol nápad na pokračovanie v podobe večerníčkového seriálu. Jeho názov bol najprv "A je to!", ale časom sa presadil názov "Pat a Mat". Seriál uspel i v zahraničí a do roku 1994 Beneš natočil 29 častí. Po Benešovej smrti ďalšie časti seriálu ž točil jeho syn Marek. Od roku 1990 seriál vznikal v produkcii súkromného štúdia "AiF", ktoré Beneš založil s Vladimírom Jiránkom. Okrem "Pata a Mata" bol jeho najúspešnejším večerníčkom seriál "Jája a Pája" (1987 - 1996), ktorý režíroval a bol i autorem námetu. 
Zaujímavosťou je, že sa objavil v rannom filme Jana Svěráka "Ropáci" (1988), kde stvárnil roli jednoho z výskumníkov. 
Ocenenia.
Jeho filmy získali niekoľko ocenení v zahraničí i doma. Epizoda "Kráľ Škriatok" získala množstvo ocenení, vrátane "Silver Carnation" na filmovom festivale v Sitges, striebro v Medzinárodnom filmovom festivale v Odese a "Silver Mikeldi" v Bilbau. Epizóda "Gramofón" (česky : "Gramofon") zo seriálu "... A je to!" získala cenu za najlepší film pre deti na 6. festivale v portugalskom meste Espinho. Epizóda "Nerovný súboj" získala hlavnú cenu na Filmovom festivale vo Vancouveri. Vďaka epizóde "S úsmevom" získal hlavnú cenu, "Zlatého tanečníka", v Huesca.
38. epizóda seriálu "Pat &amp; Mat", "Cyklisti", ktorú animoval Alfons Mensdorff-Pouilly, sa zúčastnila súťaže animačných festivalov „Annecy '93“ (Annecy, Francúzsko) a bola pozvaná na množstvo ďalších medzinárodných festivalov. "Cyklisti" boli tiež zahrnutí do výberu „To najlepšie z Annecy '93“ od Cinémathèque Québécoise (Montreal), Múzea výtvarných umení ( Boston), Tichomorského filmového archívu (Berkeley), Múzea moderného umenia (New York City) a predstavené týmito inštitúciami v ich predstavení na jeseň 1993.
Zoznam hier pre Atari XEGS

Toto je zoznam všetkých 32 hier pre Atari XEGS od spoločnosti Atari.
Gravimetria (analytická chémia)

Gravimetria (važková analýza) je metódou chemickej kvantitatívnej analýzy, ktorá je založená na vylúčení stanovovanej zložky vo forme málo rozpustnej zlúčeniny (tj. vylučovacia forma zložky) a na jej prevedení na zlúčeninu o presne definovanom zložení, ktorá sa následne váži.
Glyoxál

Glyoxál (systematický názov: etándiál) je alifatická aldehydová organická zlúčenina so vzorcom OHC-CHO. Je to najmenší dialdehyd (zlúčenina s dvoma aldehydovými skupinami).
Fyzikálne vlastnosti.
Pri teplote nižšej, ako 15 °C má vzhľad bielej kryštalickej látky, v kvapalnom skupenstve je žltý a v plynnom zelený. Horí fialovým plameňom. Vrie pri teplote vyššej, než 50,4 °C. Molekula je planárna, medzi uhlíkmi je väzba s dĺžkou 0,147 nm, väzba C=O má dĺžku 0,120 nm a C-H 0,109 nm.
Chemické vlastnosti.
V bežne dostupnom 40 % vodnom roztoku sa vyskytuje predovšetkým v podobe troch hydratovaných foriem: monoméru, diméru a triméru (obrázok). V koncentrovanom roztoku je najčastejšou formou trimér. V zmesi s alkoholmi pri kyslej katalýze tvorí širokú škálu rôznych acetálov a poloacetálov, s primárnymi amínmi tvorí diimíny. Kontrolovanou oxidáciou vzniká najprv kyselina glyoxylová a v druhom kroku kyselina šťaveľová.
Výroba.
Ako prvý pripravil glyoxál chemik nemecko-britského pôvodu Heinrich Debus (18241915) reakciou etanolu s kyselinou dusičnou.
Komerčne je glyoxál dostupný vo forme 40 % vodného roztoku a vyrába sa dvoma priemyselnými cestami. Prvou je tzv. Laporte proces - oxidácia plynného etylénglykolu v prítomnosti katalyzátorov s obsahom medi alebo striebra. Reakcia prebieha pri teplotách 400-600 °C s výťažkami 70-80 %. Hlavným znečisťujúcim vedľajším produktom je formaldehyd, ktorého separácia je spravidla veľmi komplikovaná. 
Druhou je oxidácia acetaldehydu rôznymi činidlami, buďto kyselinou dusičnou (podľa Ljubowina 1942), alebo oxidom seleničitým (podľa Zumbrunna). Oxidácia s kyselinou dusičnou má výťažky maximálne 70 %, s oxidom seleničitým až 84 %.
Iné spôsoby prípravy sú oxidácia eténu s atmosférickým kyslíkom na paládiovom katalyzátore, oxidáciou acetylénu alebo benzénu s ozónom za prítomnosti dimetylsulfidu (obrázok), redukčnou ozonolýzou niektorých zlúčenín, napríklad hexa-1,3-diénu a podobne. Tieto metódy však nie sú implementované v priemysle.
Použitie.
V reakcii s močovinou vzniká 4,5-dihydroxy-2-imidazolidinón (DHEU), ktorý sa spolu so svojimi derivátmi (napríklad dimetylol-derivátmi - DMDHEU) tvorí základ živíc, ktoré sa používajú na hydrofóbne ošetrovanie umelých aj prírodných vláken a tkanív (obrázok).
Redukčné vlastnosti sa využívajú vo fotografickom priemysle a pri výrobe zrkadiel (redukcia kovového striebra z jeho zlúčenín). Glyoxál sa tiež využíva pri syntéze niektorých heterocyklických zlúčenín (napríklad imidazolu) a pri fixácii biologických preparátov.
Bezpečnosť.
Glyoxál má pomerne nízku toxicitu, jeho LD50 pri orálnom podaní potkanom súc 3300 mg/kg. Môže spôsobovať alergické kožné reakcie a má podráždenie slizníc pri vdýchnutí. Je podozrivý z genetického poškodenia, pretože jeden z testov (Amesov test) na mutagenitu je s glyoxálom pozitívny.
Zoznam častí seriálu Nový život

Toto je zoznam častí slovenského seriálu Nový život. Seriál mal premiéru 6. januára 2020 na JOJke.
ŠKBD Spišská Nová Ves

Športový klub basketbalu dievčat Spišská Nová Ves, skrátene bežne používané v podobe ŠKBD Spišská Nová Ves, je slovenský ženský basketbalový klub pôsobiaci v meste Spišská Nová Ves. Jeho najväčším doterajším úspechom je zisk bronzových medailí v sezóne extraligy 2012/13. V sezóne 2020/21 pôsobil v Basketbalovej extralige žien.
Bývalý hráčsky káder a realizačný tím.
Súpiska hráčok – sezóna 20202021.
"Zoznam hráčok je aktuálny k 2. decembru 2020."
Vláknica Patouillardova

 Vláknica Patouillardova ("Inocybe erubescens") je prudko jedovatá huba z čeľade "Crepidotaceae".
Opis.
Klobúk je 59 cm široký, za mladi vajcovitý, potom kužeľovito zvonkovitý, napokon plochý, v strede so zreteľným hrboľom, za mladi biely, na otlačených miestach červenajúci, neskôr krémový až okrovočervenkastý, miestami olivový, v dospelosti takmer celý červenohnedastý, hodvábne vláknitý a lúčovito rozpukaný. Lupene sú až 8 mm široké, husté, pri hlúbiku zúbkom vykrojené, najprv biele, neskôr olivovo hnedasté a napokon hnedočervené. Hlúbik je valcovitý, až 12 cm dlhý a 11,5 cm hrubý, dolu zhrubnutý, plný, najprv celý biely, neskôr červenoškvrnitý, napokon celý červenohnedastý. Na lome sa vláknito strapká. Dužina je biela, na reze miestami červenie, má nevýraznú chuť a sladkú vôňu po ovocí. Výtrusy sú vajcovito elipsoidné, hladké, bledookrové, 914 × 58 μm veľké. Výtrusný prach je hnedý.
Výskyt.
Rastie niekedy už koncom jari, ale najmä v lete od (mája do septembra) v listnatých lesoch a zmiešaných lesoch, pri cestách, niekedy aj v parkoch, najmä pod bukmi, dubmi a lipami. U nás je menej rozšírená, iba v niektorých rokoch sa vyskytuje častejšie. Hojnejšia je v teplejších oblastiach.
Praktický význam.
Vláknica Patouillardova je prudko jedovatá huba. Ako smrteľná dávka sa uvádza 45 dkg húb (vážené v čerstvom stave). Otrava sa prejaví už o štvrť alebo o pol hodiny nevoľnosťou, studeným potom a vylučovaním veľkého množstva slín, zimnicou, potom zvracaním, bolestivými hnačkami a kŕčmi. Medzi ďalšie príznaky patrí porucha srdcovej činnosti, dýchavičnosť, celková slabosť, neistá chôdza až závraty a poruchy zraku, pritom tieto nepríjemné pocity prebiehajú pri plnom vedomí. Pri ťažkej otrave môže nastať smrť už o niekoľko minút buď zastavením srdcovej činnosti, alebo zadusením v kŕčoch. Miernejšie otravy trvajú asi 12 hodín a rovnako dlho aj zotavenie. Niekoľko dní sa ešte aj potom u pacienta prejavuje nechutenstvo, strata slín, slabosť, bolesti hlavy a bolestivé pocity na koži. 
Možnosť zámeny.
Najčastejšie sa zamieňa s jedlou a chutnou čírovnicou májovou, od ktorej sa odlišuje okrem farby klobúka najmä lupeňmi, ktoré sú najprv belavé, neskôr olivovohnedasté a napokon hnedočervené.
Čírovnica májová

 Čírovnica májová (iné názvy: čírovka májová, májovka; lat. "Calocybe gambosa" alebo staršie "Tricholoma gambosa") je jedlá huba z čeľade čírovkovitých ("Tricholomataceae").
Opis.
Plodnice čírovnice májovej bývajú dosť premenlivo sfarbené. Klobúk je 612 cm široký, za mladi zvoncovito alebo kuželovito klenutý, neskôr plochý, belavý až krémový, v dospelosti často okrovožltkastý až žltohnedastý, hladký holý. Lupene sú 59 mm široké, husté, belavé žltkasté, svetlookrové, ale aj sivasté, pri hlúbiku najčastejšie zúbkom vykrojené. Hlúbik je 49 cm dlhý, 1,54 cm hrubý, najprv takmer bruškatý, nejskôr valcovitý, plný, hladký, belavý až krémový, pri báze býva niekedy bledookrový. Biela mäsitá a šťavnatá dužina má charakteristickú chuť i vôňu po múke. Výtrusy sú vajcovité alebo krátko elipsoidné, hladké, bezfarebné, 57 × 34,5 μm veľké. Výtrusný prach je biely.
Výskyt.
Plodnice vyrastajú nástupom jari, za priaznivého počasia už koncom apríla, najviac však v máji, v hojných skupinách alebo čarokruhoch na trávnatých miestach (lúky, pasienky, medze, záhrady, okraje ciest a lesov) v nížinách a podhorskom pásme, vo vyšších horských polohách (napr. v Bielanských Tatrách) až v prvých letných mesiacoch (v júni a júli). U nás je miestami veľmi rozšírená, niekde však celkom chýba.
Praktický význam.
Je to veľmi chutná huba, ktorú možno rozmanitým spôsobom zúžitkovať, sušiť aj konzervovať. 
Možnosť zámeny.
Možnosť zámeny s inou hubou vzhľadom na skorý výskyt nie je veľká. Z jedovatých húb sa na čírovnicu májovú podobajú mladé plodnice smrteľne jedovatej hodvábnice veľkej, ktoré májú neskôr lupene ružové a žltkastočervené, ale mladé plodnice majú biele. Dužina hodvábnice veľkej má tiež pomerne príjemnú múčnu chuť. Neskúsení hubári si niekedy namiesto čírovnice májovej nazbierajú aj mladé plodnice prudko jedovatej vláknice Patouillardovej, ktorá niekedy vyrastie už na jar v parkoch alebo listnatých lesoch (na rozdiel od čírovnice však nemá múčnu chuť). Preto je nebezpečné zbierať plodnice húb, ktoré nepoznáme úplne spoľahlivo vo všetkých štádiách vývoja.
Rama

Rama môže byť:
Basketbalová extraliga žien 2019/20

Basketbalová extraliga žien v sezóne 2019/20 bol 28. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkovalo 6 družstiev, o dve menej ako v minulej sezóny. Titul obhájilo družstvo MBK Ružomberok. Sezóna bola ukončená predčasne ešte počas základnej časti pre pandémiu koronavírusu, poradie v tabuľke v čase prerušenia súťaže 11. marca 2020 bolo vyhlásené za celkové poradie ročníka. Na druhom mieste sa umiestnili Piešťanské Čajky, na treťom Young Angels Košice.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti predchádzajúcej sezóne z dôvodu zníženia počtu zmenil. Po odohraní základnej časti, ktorá sa hrala štvorkolovo, mala nasledovať vyraďovacia časť. Po rozšírení pandémie koronavírusu sa pôvodne sa mala základná časť nedohrať po 19. kole a malo nasledovať semifinále. Nakoniec bola súťaž 11. marca 2020 predčasne úplne ukončená po nedokončenom 19. kole. Všetky družstvá získali právo nastúpiť do novej sezóny extraligy 2020/21.
Účastníci.
Tímy BAM Poprad a BKM Junior UKF Nitra sa do súťaže neprihlásili.