Jelena Paštéková

Prof. PhDr. Jelena Paštéková, CSc. (* 30. marec 1951, Bratislava) je slovenská filmová a literárna teoretička, vysokoškolská pedagogička a prekladateľka.
Životopis.
V rokoch 19661969 študovala na Strednej všeobecnovzdelávacej škole, v roku 1974 vyštudovala estetiku a slovenčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Od skončenia štúdií pôsobí v Literárnovednom ústave Slovenskej akadémie vied (SAV). V rokoch 19761982 zatiaľ ako interná ašpirantka, no od 198299 ako vedecká pracovníčka a vedecká tajomníčka (1994). Jelena Paštéková sa v roku 1999 stala riaditeľka Ústavu slov. literatúry SAV až do roku 2006, v súčasnosti je jeho samostatnou vedeckou pracovníčkou. Ako externe vedúca pôsobila na oddelení výskumu a edičnej činnosti v Slovenskom filmovom ústave – Národnom kinematografickom centre v rokoch 1991 až 1993. Od roku 1991 prednáša na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení v Bratislave.
Ďalšie vzdelávanie
Charakteristika tvorby.
Jej vedeckovýskumná práca je zameraná na teóriu literatúry a filmu, povojnovou slovenskou literatúrou. Venuje sa výskumu slovenskej kinematografie a slovenskej literatúry dvadsiateho storočia, zaoberá sa vzťahmi medzi literatúrou a filmom, adaptáciami literárnych diel ( práce "Filmová adaptácia Nevesty hôľ", 1974; "Sedemkrát Veľký Nemý", 1984) a medialitou. Je autorkou štúdii, ktoré publikovala doma aj v zahraničí, vedeckou redaktorkou a zostavovateľkou zborníkov. Okrem toho je autorkou filmových adaptácií literárnych diel, predovšetkým odborných štúdií a recenzií, ktoré publikuje v slovenských i zahraničných zborníkoch a periodikách – Slovenská literatúra, Romboid, Slovenské pohľady, Literárny archív. Medzi autorkine tvorivé aktivity patrí aj jej prekladateľská činnosť. Odbornú i umeleckú literatúru prekladá z poľštiny a angličtiny.
Tvorba.
Jelena Paštéková vyštudovala na FFUK v Bratislave odbor estetika – slovenčina. Diplomovú prácu písala pod vedením zakladateľa modernej slovenskej filmológie Petra Mihálika. Jej vedecký záujem sa spočiatku sústredil na vzťahy medzi literatúrou a filmom, neskôr na univerzálnejšie problémy semiotiky a intermediality a na kultúrno-typologické vzťahy slovenského kultúrneho kontextu (povojnová slovenská literatúra a slovenský hraný film, poetika päťdesiatych rokov, problémy cenzúry, normalizácia, česko-slovenské vzťahy, tvorba Leoplda Laholu ako divadelného, filmového a literárneho autora).
V rokoch 1991 – 1993 pracovala v Slovenskom filmovom ústave – Národnom kinematografickom centre ako vedúca Oddelenia výskumu a edičnej činnosti. Ústav v tom čase inštitucionálne zastrešil rozbiehajúci sa výskum dejín slovenskej kinematografie, ktorý sa r. 1994 preniesol na pôdu FTF VŠMU (spoločná publikácia "Dejiny slovenskej kinematografie" s Václavom Macekom, 1997), táto publikácia o slovenskej kinematografii je momentálne najkomplexnejšou. Reprezentatívne a dopodrobna mapuje vývoj našej filmovej kultúry až do polovice 90. rokov. Z tejto pôdy vzišla aj iniciatíva na založenie časopisu pre vedu o filme a „pohyblivom obraze“ KINO-IKON, vydávaného Asociáciou slovenských filmových klubov od r. 1996. Bola vedúcou riešiteľkou interdisciplinárneho grantového projektu VEGA č.2/50066/98 Poetika 50. rokov (16 riešiteľov z FTF VŠMU, Činohernej a bábkarskej fakulty VŠMU, Ústavu slovenskej literatúry SAV, Historického ústavu SAV, Ústavu hudobnej vedy SAV, Umenovedného ústavu SAV). Výsledkom výskumu boli venované viaceré vedecké diskusie a konferencie, publikované v monografii "Poetika a politika" (2004) o umení v období socialistického realizmu. Východiskovým bodom jednotlivých interpretácií je ruptúra historickej, estetickej a umeleckej kontinuity slovenskej kultúrnej tradície. Z hľadiska dotykov umenia a totalitnej moci predstavujú päťdesiate roky materiál plný vnútorného dramatizmu, ktorý určoval represívny politický diktát (estetická normotvorba socialistického realizmu) a nedokončená liberalizačná vlna. Pätnásť štúdií monografie sa zameriava na „zakladateľské“ obdobie socialistického realizmu u nás, odlišujúce sa od neskorších období koncentrovanosťou ideológie, normotvorbou a psychickými a fyzickými represiami. Napriek unitárnemu, mocensky presadenému modelu sa ukazuje, že umenie ako systém sa aj za takýchto podmienok vyznačovalo istou elastickosťou, ktorá bola schopná čiastočne vyrovnávať a „spracúvať“ tlak direktívne šíreného kánonu.
Koncepcia profilujúceho predmetu Dejiny slovenského filmu sa neopiera o súhrn faktov a mien, ale o živý kontakt so slovenskou filmovou históriou prostredníctvom konkrétnych audiovizuálnych diel. Predmet prispieva k utváraniu vedomia národnej filmovej identity a k spoznávaniu širších kultúrnych kontextov súčasného umenia.
Predmety Literatúra a film a Naratívne mody literatúry a filmu rozvíjajú interpretačnú citlivosť poslucháčov voči umeleckému (literárnemu a filmovému) dielu a poskytujú im nástroje na analýzu. V zmysle aktuálneho prúdu kultúrnych štúdií nechápu literatúru a film izolovane, ale odkrývajú ich synkretizmus – interaktívne (intermediálne) dotyky a prieniky.
Najnovšou monografiou Jeleny Paštékovej je "Rozprávanie o rozprávaní" (2009), v ktorom sa čitateľsky prístupnou formou zaoberá premenlivými vzťahmi medzi literárnou a filmovou naráciou. Skúma niekoľko okruhov vzťahu dvoch znakových systémov, literatúry a filmu – „odkrývanie“ stôp literárnosti vo filme alebo kinematografických postupov v literatúre. Autorka načrtáva znakovú charakteristiku filmového a literárneho rozprávania a zmenu postavenia oboch typov rozprávania pod vplyvom postštrukturalizmu a postmoderny na sklonku 20. storočia, problematiku filmových adaptácií a kontext slovenskej tvorby na rozhraní 40., 50. a 60. rokov minulého storočia. V slovenskej kinematografii sa venuje literárnej a filmovej tvorbe Alfonza Bednára a jeho spolupráci so Štefanom Uhrom, v ktorej vidí východisko moderného filmového rozprávania na Slovensku. Spolupracovala na realizácii projektu "Čítame slovenskú literatúru 1 – 3" (1997 – 1998).
Diela.
Najvýznamnejšie publikované vedecké práce, verejne realizované alebo prezentované umelecké diela a výkony:
Najvýznamnejšie publikované vedecké práce verejne realizované alebo prezentované umelecké diela alebo výkony za posledných šesť rokov: