burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mahsá Amíníová

Mahsá Amíníová (; * 21. september 1999, Saqqez, Irán – † 16. september 2022 Teherán, Irán) bola iránska Kurdka, ktorá zomrela vo veku 22 rokov po tom, čo bola zatknutá iránskou mravnostnou políciou pre nesprávne nasadený hidžáb. Mahsá Amíníová zomrela po trojdňovej kóme, polícia tvrdí, že na infarkt. Podľa rodiny bola ale zdravá.
Jordánska vysoká komisárka OSN pre ľudské práva spomenula správy, podľa ktorých polícia Amíníovej hlavou udrela o auto a udrela ju do hlavy obuškom.
Smrť Amíníovej vyústila do série rozsiahlych protestov po celej krajine, najväčšej od demonštrácií v rokoch 20192020, pri ktorých zahynulo približne 1 500 ľudí.
Európsky parlament ju v roku 2023 ocenil Sacharovovou cenou za slobodné myslenie.
Po výročí incidentu, v septembri 2023, iránsky parlament ešte sprísnil legislatívu o odievaní žien, za porušenie ktorej hrozí aktuálne až desaťročné väzenie.
Protesty.
Protesty začali v Teheráne 17. septembra 2022, niekoľko hodín po tom, čo Mahsá Amíníová zomrela. Následne sa rozšírili do ďalších miest, vrátane rodného mesta Amíníovej, Saqqezu. Niektorí demonštranti kričali „Smrť diktátorovi!“ s odkazom na ajatolláha Alího Chameneího. V meste Sárí na severe Iránu ženy tancovali okolo ohňa, v ktorom pálili svoje šatky. Demonštranti rozbíjali okná automobilov a zapaľovali smetiaky. Polícia nasadila slzný plyn, na niektorých videách bola počuť streľba.
Počas desiatich dní pri protestoch zomrelo podľa mimovládnej organizácie Iran Human Rights najmenej 76 ľudí, iránske štátne médiá uviedli 41 mŕtvych. Celkový počet obetí protestov pokračujúcich až do jari 2023 postupom času stúpol až na približne 500 osôb.
Tropická noc

Tropická noc je noc počas ktorej neklesne minimálna teplota pod 20,0 °C. Podľa iných definícií denná teplota neklesne pod 20,0 °C. Teplotné minimum nastáva zvyčajne pred východom slnka. Počas tropického dňa je maximálna denná teplota nad 30,0 °C.
Meranie.
„Tropický deň aj tropická noc [...] vychádzajú z meraní pomocou tzv. extrémnych teplomerov. Sú to teplomery umiestnené v meteorologickej búdke, ktoré kontrolne odčítame v termíne o 7. hodine a definitívne o 21. hodine. Do výkazu meteorologických pozorovaní prepisujeme iba údaj maximálneho teplomeru z 21. hodiny a údaj z minimálneho teplomeru (v búdke) z pozorovania o 7. a 21. hodine.“ Ak však po 7. hodine teplota klesne pod 20,0 °C, noc sa za tropickú nepočíta.
Pozorovanie na Slovensku.
Noc na 21. októbra 2023 bola na viacerých miestach Slovenska tropická noc: Na staniciach Hurbanovo, Kamenica nad Cirochou, Uhrovec a Hronský Beňadik teplota neklesla pod 20°C. Podľa SHMÚ: „Extrémne vysoké minimá teploty vzduchu 17 až 20 stupňov Celzia sme zaznamenali najmä na západe a v Žilinskom kraji vrátane typicky studených lokalít, ako sú Kysuce, Orava a Liptov. Na niektorých staniciach sú to hodnoty rekordné nielen pre celý október, ale aj pre celú jeseň.“ Táto noc sa stala najneskoršou tropickou nocou v histórii merania.
Zvon 9801

Zvon #9801 je pamätný zvon pre Prahu odliaty v roku 2022 v zvonolejárni Grassmayr v Innsbrucku. Jeho hmotnosť 9 801 kg má pripomínať 9801 zvonov skonfiškovaných nacistickým Nemeckom počas druhej svetovej vojny v Protektoráte Čechy a Morava pre zbrojný priemysel. Zvon #9801 bude po dokončení revitalizácie symbolicky umiestnený na bývalom Rohanskom ostrove, kde boli skonfiškované zvony zhromaždené. O vznik zvona sa zaslúžil Ondřej Boháč, pražský zvonár a predseda združenia Sanctus Castulus.
Výzdoba.
Výzdoba plášťa zvona vychádza z návrhu pražských zvonárov Kryštofa Čižinského a Jakuba Kamínka. Jednu stranu tvoria fragmenty zabavených zvonov, na druhej strane je nápis v češtině pripomínajúci zaniknuté zvony:
História.
Výbor pre kultúru Mestského zastupiteľstva hlavného mesta Prahy schválil 3. novembra 2021 zámer združenia Sanctus Castulus vytvoriť pamätný zvon, ktorý by bol umiestnený v novopostavenej zvonici na bývalom Rohanskom ostrove a pripomínal by zvony, ktoré boli zrekvirované v Protektoráte Čechy a Morava počas druhej svetovej vojny. Zámerom bolo uhradiť náklady na výrobu zvona z verejnej zbierky s tým, že po umiestnení na Rohanskom ostrove by zvon prešiel pod správu mesta. zbierka na nový zvon sa začala 3. februára 2020 s cieľom vyzbierať 9 miliónov Kč. Ešte pred jej zahájením prispela na vznik zvonu Nadácie PPF.
V apríli 2022 bol v súťaži vybraný návrh zvona. Víťazný motív navrhli pražskí zvonári Kryštof Čižinský a Jakub Kamínek. Výroba zvona bola zverená rakúskej zvonolejárskej firme Grassmayr, ktorá je so svojou viac ako štyristoročnou históriou najstaršou v Rakúsku. Zvonolejár najprv zhotovil falošný zvon, ktorý bol vrátane výzdoby dokončený začiatkom mája 2022 a z ktorého sa následne vyrobila forma. Samotné odlievanie zvona sa uskutočnilo 10. júna 2022. Zvon dorazil do Prahy koncom augusta 2022 na pontóne, kde zostane až do svojho definitívneho umiestnenia na Rohanskom ostrove, ktoré je naplánované na rok 2024. Slávnostné odhalenie zvona sa uskutočnilo 28. augusta 2022 v Hollárovej kaplnke na Smetanovom nábreží. Česká televízia odvysiela 3. októbra 2023 na ČT2 krátky dokumentárny film Víta Klusáka Zvon zvonov, ktorý dokumentuje vznik zvonu 9801.
Auzances

Auzances môže byť:
Saint-Sulpice-les-Champs

Saint-Sulpice-les-Champs môže byť:
Royère-de-Vassivière

Royère-de-Vassivière môže byť:
Gentioux-Pigerolles

Gentioux-Pigerolles môže byť:
Évaux-les-Bains

Évaux-les-Bains môže byť:
Crocq

Crocq môže byť:
Chénérailles

Chénérailles môže byť:
La Courtine

La Courtine môže byť:
Bellegarde-en-Marche

Bellegarde-en-Marche môže byť:
Asci

Asci alebo asci môže byť
ASCI môže byť skratka pre:
Domino (EP)

Domino je EP slovenskej speváčky Ronie, ktoré vyšlo 5. novembra 2019 bez hudobného vydavateľstva. Nahrávka obsahuje 7 skladieb.
Z EP vyšli 3 single, ku ktorým boli natočené i videoklipy. Ako pilotný singel vyšla skladba „Bam Bam“ s Majkom Spiritom. EP taktiež obsahuje singel „Bonnie and Clyde“ z roku 2017.
Na nahrávke hosťovali zvučné mená ako Majk Spirit, Dominika Mirgová či ADiss. Na jednotlivých skladbách sa podieľala až pätica producentov – Viktor Hazard, DJ Wich, Grimaso, Hoodini a ADiss.
Turné k EP s názvom "Ronie Domino Tour 2020" bolo plánované na máj 2020 v siedmych slovenských mestách, avšak kvôli pandemickým opatreniam sa nakoniec nemohlo uskutočniť.
Pozadie vzniku EP.
Celé skompletizovanie EP trvalo približne dva roky. Bolo pôvodne plánované ako štúdiový album, napokon sa však spolu so svojím tímom rozhodla, že na úvod ponúkne fanúšikom menšiu porciu skladieb. Po starostlivom výbere z viacerých demoverzií na album napokon vybrala sedem skladieb – štyri sólové skladby a tri spolupráce. Skladby sú, ako sama priznala, plné emócií a príbehov, či už zo svojho života alebo zo života ľudí v jej okolí.
„K srdcu mi najviac prirástla emocionálne Slowmo, ale najobľúbenejšiu mám Domino, preto som po nej pomenovala i celé EP,“ vyjadrila sa Ronie. 
Vydanie a predaj.
​​​​​​​Predpredaj EP odštartoval 29. októbra 2019 prostredníctvom internetového obchodu Spinaker. Zakúpené EP v predpredaji boli takisto odoslané aj s podpisom. EP vyšlo 5. novembra 2019 v limitovanom náklade a po jeho vypredaní bolo k dispozícii už len v digitálnej forme.
Nahrané skladby.
Videoklip ku skladbe „Bonnie and Clyde“ vyšiel ešte v apríli 2017. Prvým singlom z albumu sa stala skladba „Bam Bam“ v spolupráci s Majkom Spiritom. Videoklip ku skladbe vyšiel v júli 2019. Druhý singel „Stále“, na ktorom hosťovala Dominika Mirgová, vyšiel v októbri 2019. Do tohto duetu ako prvú oslovila speváčku Mishu, ktorá bola v detstve jej veľkým speváckym idolom. Speváčka so spoluprácou súhlasila, napokon sa im ju však kvôli časovej vyťaženosti Mishy nepodarilo zrealizovať. Skladbu produkoval Hoodini. Éru debutového EP uzatvára rovnomenný singel „Domino“, ktorý vyšiel v októbri 2020.
Krst albumu.
Krst EP sa konal 13. novembra 2019 v kruhu rodiny, priateľov, kolegov a médií v bratislavskej Positive Restaurant. EP krstili kolegovia, ktorí na nahrávke spolupracovali – raper Majk Spirit, speváčka Dominika Mirgová a producenti Grimaso, Viktor Hazard a spevák a raper ADiss.
Metageitnia

Metageitnia () bola starogrécka slávnosť.
Metageitnia (μετά + γειτονία doslova zmena susedstva) sa slávila (najmä v Aténach) počas mesiaca metageitnión (august/september). Rovnako ako ostatné mesiace v atickom kalendári, aj metageitnión bol pôvodne pomenovaný po najvýznamnejšom sviatku, oslavovanom na počesť boha Apolóna Metageitnia (podporovateľa zväzku medzi susedmi), ktorý sa priebehu neho slávil. Bol to veľmi starobylý sviatok, ktorý sa podľa tradície oslavoval na pamiatku migrácie Thésea z Melité do Diomeie (atický démos). Bola to však spomienka na iónsku migráciu (kolónií „spoločného atického pôvodu“) uskutočnenú počas hrdinského veku gréckej kolonizácie, cez ktorú sa bohovia Helénov dostali na pobrežie Malej Ázie.
Metageitnia sa slávila nielen v Aténach, ale i v iónskom Miléte. Vzhľadom na názov mesiaca metageitnión sa takýto sviatok mohol oslavovať aj v iných iónskych mestách. Názov mesiaca sa zrejme rozšíril prostredníctvom kolonizácie najmä vo východnom Grécku. Iónia bola kolonizovaná pevninskými Grékmi už od konca druhého tisícročia pred Kr., tradičným dátumom založenia Milétu je polovica 11. storočia pred Kr., kým Mykénčania a zrejme Minojci sa tam dostali ešte skôr.
Po niekoľkých storočiach Metageitnia upadla na význame a v Aténach ju nahradila Apatúria, sviatok, počas ktorého boli prijímaní noví členovia do fratrií a iónske mestá na pobreží Malej Ázie sa už nepovažovali za obyčajné kolónie, pretože si v 8., 7. a 6. storočí pred Kr. založili veľa vlastných kolónií. Samotný Milét založil Abydos, Kyzikos, Istros, Naukratis, Odessos, Olbiu, Pantikapaion, Sinópé, Trapezús, aby sa vymenovali len tie najvýznamnejšie mestá (v 7. stor. pred Kr. mali Milét a Fókaia hlavný podiel na kolonizácii v zámorí). Pomaly však Ióni na východnom pobreží Egejského mora a Gréci vo všeobecnosti zabudli na tieto rané oslavy do takej miery, že v klasických časoch bola Metageitnia sotva viac ako len názov (ale niekoľko starých písomných komentárov pomáhali určiť jeho identitu).
Prípor (vrch v Skorušinských vrchoch; 1003 m)

Prípor () je vrch v Skorušinských vrchoch, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad Hutami, približne južne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Skorušinských vrchov, v geomorfologickom podcelku Kopec. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Huty. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná obec Huty, západne sa nachádza Malé Borové, severne Oravský Biely Potok a severovýchodne Habovka a Zuberec.
Opis.
Prípor leží na juhu strednej časti podcelku Kopec, v rázsoche vedúcej južným smerom od vrchu Machy (). Západne sa nachádza Kopec (), Prípor (), Blato (), Polianky (), Súšava () a Diel (), južne Prosečné (), Ostrý vrch (), Holica () a Babky (), východne Ostrá (), Sivý vrch (), Salatín (), Brestová () a Skorušina () a severne Javorková (), Mních (), Machy () a Bane (). Masív je súčasťou povodia Váhu, kde voda odteká prítokmi Kvačianky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva riedky porast, ktorý poskytuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrcholy Skorušinských vrchov, no tiež Západné Tatry a Chočské vrchy. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z blízkych Hút.
Bitka pri Ménfő

Bitka pri Ménfő bola bitkou v ranej histórii Uhorského kráľovstva. Bitka sa odohrala v roku 1044 pri Ménfő pri Győri medzi prevažne nemeckou armádou vyhnaného kráľa Petra Orseola a cisára Henricha III. a maďarskou armádou kráľa Samuela Abu. Došlo k víťazstvu Nemcov a tým aj západného vplyvu v Uhorsku. 
Predohra bitky.
Peter Orseolo, ktorého v roku 1041 zosadil Samuel Aba, sa vrátil s pomocou cisára Henricha III. a v júni 1044 vtrhol do Uhorska. 
Bitka.
Proti cisárovej armáde vytiahol Samuel Aba a armády sa stretli pri Ménfő neďaleko Győru (Rábu). Cisárova armáda bola malá a uhorská armáda Samuela Abu veľká. No v uhorských radoch však zavládla nespokojnosť a armáda sa zoči-voči nemeckej jazde rýchlo rozpadla. Samuel utiekol z poľa, ale bol zajatý a zabitý. Peter bol znovu dosadený do funkcie uhorského kráľa v Stoličnom Belehrade a vzdal hold za svoje kráľovstvo Henrichovi. Poprední magnáti a aj menej významní šľachtici prišli za Henrichom, aby zložili prísahu vernosti a vazalstva. 
Dohra.
Uhorsko sa stalo vazalom Svätej ríše rímskej a Peter Orseolo sa vracia na uhorský trón, kde ostáva až do roku 1046, kedy je zvrhnutý Vazulovými synmi Ondrejom a Belom.
Bitka v naračných prameňoch.
Bitku opisuje Obrázková kronika:
Ján Gordulič

Ján Gordulič (* 26. február 1980 Bratislava) je slovenský komik, moderátor, scenárista a producent. Je zakladateľom a majiteľom standupovej šou Silné reči. 
Životopis.
Gordulič sa narodil 26. februára 1980 v Bratislave. Jeho mama bola dabingová režisérka, od detstva sa pohyboval medzi hercami. Pod pseudonymom Niko Lagerfeld začal v puberte prekladať scenáre pre dabingové štúdio STV. Vyštudoval filmovú a televíznu produkciu na Vysokej škole múzických umení. Počas štúdia pracoval v PR agentúre. V roku 2008 absolvoval na VŠMU doktorandské štúdium a krátky čas na škole učil.
V šoubiznise a médiách pôsobil v rôznych profesiách ako herec, produkčný, moderátor, dramaturg, scenárista, režisér. V rokoch 2003 až 2010 účinkoval v televíznej relácii "Pošta pre teba" ako poštár Janko, kde doručoval poštu pozvaným do programu. Neskôr začal tvoriť scenáre pre seriály Mafstory a Profesionáli. Ako herec a scenárista sa podieľal na internetovom sitkome Cestovka. Venoval sa aj scenárom a réžii spoločenských podujatí, krátkych filmov, rozhlasových spotov, moderoval firemné večierky.
V novembri 2009 založil stand-up šou Silné reči, ktorý v roku 2015 transformoval do profesionálnej podoby. Šou od svojho založenia až do roku 2018 pôsobila v bratislavskom klube Nu Spirit. V roku 2020 otvoril Gordulič v budove bratislavského divadla Malá scéna pre Silné reči vlastný komediálny klub aj s kaviarňou, v prevádzke vydržal rok.
V roku 2015 Gordulič založil politicko-satirickú internetovú reláciu "Ťažký týždeň," ktorú aj moderoval. V roku 2022 oznámil z relácie odchod, na pozícii moderátora ho vystriedal komik Jakub Gulík.
Eredivisie 2022/2023

Eredivisie 2022/2023 bol 67. ročník najvyššej holandskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol Ajax, nováčikmi súťaže boli Emmen, Volendam a Excelsior. Sezóna sa začala 5. augusta 2022 a skončila 28. mája 2023. 
Feyenoord získal 16. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2023/2024 sa spolu s ním kvalifikoval aj PSV Eindhoven. Do Európskej ligy UEFA 2023/2024 postúpil Ajax. Do Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024 zamieril AZ Alkmaar a Twente. Do 2. ligy zostúpili Emmen, Cambuur a Groningen.
Tabuľka.
&lt;br&gt;
Zoznam vrcholov v Podbeskydskej vrchovine

Zoznam vrcholov v Podbeskydskej vrchovine zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad Zoznam vychádza z údajov, dostupných na stránkach hiking.sk a podrobnej turistickej mape.
Električková doprava v Toronte

Električková doprava v kanadskom meste Toronto funguje od roku 1890. Na 9 linkách 204 vozmi prepraví za rok 26,155 mil cestujúcich.
Dejiny.
Prvé „električky“ ťahané koňmi boli v prevádzke začiatkom 60. rokov 19. storočia. Od 1. septembra 1890 začala premávať na Yonge Street premávať elektrická električka. Spoločnosť Metropolitan Street Railway začala prevádzku v predmestiach. Spoločnosť pokračovala v rozširovaní tratí a električka premávala po Yonge Street až do Sutton na Lake Simcoe. Toronto Railway Company získala od 1. septembra 1891 právo prevádzkovať mestské dráhy. Do augusta 1894 boli všetky konské nahradené elektrickými. Po 30 rokoch všetky mestské dráhy prebrala organizácia Toronto Transportation Commission, ktorá po TRC prebrala električky. V roku 1938 TTC investovalo tri milióny dolárov na nákup 144 vozidiel typu Presidents’ Conference Committee. Posledné z nich premávali do roku 1996.
Prvá nízkopodlažná električka bola do Toronta dodaná v septembri 2012.
Vidíme sa

Vidíme sa je siedmy štúdiový album slovenskej skupiny Le Payaco. Album v roku 2023 vydalo na vinylovom LP hudobné vydavateľstvo BRUUDER records.
Album "Vidíme sa" vyšiel tri roky po predchádzajúcom albume "Pohybliví v nehybnom" (2020). Pred jeho oficiálnym vydaním 19. októbra 2023 boli albumu zberejnené tri single: „Vtáci“, „Leto“ a „Na Ranveji“. Album vyšiel na 12“/140 g priesvitnej Dlhohrajúcej, „LP“, platni s nápadným obalom a fotografiami od cestovateľa Martina Navrátila. Fotografie pochádzajú z jeho cesty na Južný pól.
Fides et ratio

Fides et ratio môže byť:
Komárne

Komárne () je vrch v Oravských Beskydách, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad Novoťou, približne západne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Oravských Beskýd, v geomorfologickom podcelku Ošust. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Mútne. Najbližšími sídlami sú južne situovaná obec Novoť a východne ležiace Mútne, západne sa nachádza Gmina Ujsoły. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava
Opis.
Vrch Komárne leží v strednej časti podcelku Ošust, v rázsoche vedúcej juhovýchodným smerom od vrchu Hrubá bučina (). Severne sa nachádza vrch Mechy (), Pilsko (), Polanica (), Magurka (), Okrúhle () a Hrubá bučina (), západne Grúniky (), Pientkuľa () a Solisko (), južne Dážďany (), Malý kopec (), Modlový vrch () a Kurčinka () a východne Menzdrovka (), Náveterný vrch (), Grúniky (), Tokárovka () a Súšava (). Masív je súčasťou povodia Oravy, presnejšie jej zdrojnice Biela Orava. Západné a južné svahy odvodňuje Menzdrovka do Klinianky, voda zo východných odteká Čiernym potokom do Mútňanky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý porast, ktorý poskytuje obmedzený rozhľad. Z vhodných častí je vidieť okolité vrcholy Oravských Beskýd, no tiež Západné Tatry, Nízke Tatry a Oravskú Maguru. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z Novote a Mútneho.
FA Premier League 1999/2000

Premier League 1999/2000 bola 8. sezóna Premier League, najvyššej anglickej futbalovej súťaže od jej zavedenia v roku 1992. Obhajcom titulu bol Manchester United. Nováčikmi súťaže boli Sunderland, Bradford City and Watford. Sezóna sa začala 7. augusta 1999 a skončila sa 14. mája 2000.
Víťazom ligy sa stal Manchester United, ktorý vyhral svoj 6. titul v Premier League a 13. celkovo. Do Ligy Majstrov 2000/2001 sa spoločne s Manchesterom United kvalifikovali ešte Arsenal a Leeds United. Do Pohára UEFA sa kvalifikovali Liverpool Chelsea a Leicester City. Do Pohára Intertoto sa kvalifikovali Aston Villa a a Bradford City.
Do Football League First Division zostúpili Wimbledon Sheffield Wednesday a Watford
Bristol City FC

Bristol City Football Club je profesionálny futbalový klub so sídlom v Bristole v Anglicku, ktorý súťaží v EFL Championship, čo je druhá úroveň anglického futbalu. Svoje domáce zápasy hrajú na štadióne Ashton Gate. Do roku 1904 hral klub na štadióne St John's Lane. Domáce farby klubu sú červená a biela a ich prezývka je "The Robins" – červienka, ktorá bola na klubovom odznaku od roku 1976 do roku 1994 a od roku 2019. Ich hlavnými rivalmi sú Bristol Rovers, s ktorým zápasia v Bristol derby.
Klub bol založený v roku 1894 a súťažil v Southern Football League a Western Football League a sezóne 1897/98 získal titul vo Western League. Následne bol klub prijatý do Football League v roku 1901. V sezóne 1905/06 klub vyhral druhú divíziu. V nasledujúcej sezóne skončili na druhom mieste v prvej divízii, tri body za majstrom Newcastle United a vo finále FA Cupu v roku 1909 prehrali s Manchestrom United. Zostúpili v roku 1911, v roku 1922 zostúpili až do tretej divízie.
Štadión.
Klub hrá od roku 1904 svoje domáce zápasy na štadióne Ashton Gate s kapacitou 27 000 divákov. Štadión ma štyri tribúny:
Úspechy.
Víťaz: 1905-06
Postup z 2. miesta: 1975–76
Víťaz: 1922–23, 1926–27, 1954–55, 2014–15
Postup z 2. miesta: 1964–65, 1989–90, 1997–98, 2006–07
Postup z 4. miesta: 1983–84
2. miesto: 1908–09
1985–1986, 2002–03, 2014–15
2. miesto: 1986–87, 1999–2000
Rotherham United FC

Rotherham United Football Club, prezývaný "The Millers" je profesionálny futbalový klub so sídlom v Rotherhame, South Yorkshire, Anglicko. Tím súťaží v EFL Championship, čo je druhá úroveň anglického futbalu. Farby klubu boli spočiatku žlté a čierne, ale okolo roku 1930 sa zmenili na červenú a bielu. Od roku 2012 hrá klub svoje domáce zápasy na New York Stadium.
Klub vznikol fúziou medzi Rotherham County a Rotherham Town v roku 1925 a bol okamžite prijatý do Football League.
Pod vedením Ronnieho Moorea si Rotherham v sezónach 1999/2000 a 2000/01 zabezpečil postup zo štvrtej a tretej ligy. V druhej lige hral klub štyri sezóny, potom ale opäť spadol až do štvrtej ligy. Klubu sa v sezóne 2012/13 podarilo postúpiť zo štvrtej ligy a následne aj z tretej ligy v sezóne 2013/14.
Štadión.
Klub hra od roku 2012 svoje domáce zápasy na New York Stadium s kapacitou 12 021 divákov.
Na štadióne sa nachádzajú štyri tribúny:
Rekordná návštevnosť na štadióne bola 7. septembra 2013 v zápase medzi Rotterhamom proti Sheffield United. Na zápas prišlo 11 758 divákov.
Úspechy.
1995/96
Nahé dotyky

Nahé dotyky je názov štúdiového hráča na klávesové nástroje Janka Lehotského, ktorý vydal bez pomoci externého hudobného vydavateľa v roku 2005.
Na albume sú piesne, ktorých autorom hudby je Ján Lehotský, textármi sú: Rudolf Rusiňák, Jozef Urban a jednu pieseň otextoval Milan Lasica. Spoluautorkou bonusovej skladby je aj hosťka nahrávania, speváčka Jana Kirschner.
Lubyho právnické dni

Lubyho právnické dni (, ) sú významná medzinárodná právnická vedecká konferencia organizovaná na Slovensku každý druhý rok (bienále) od roku 1990 počas septembra. Pomenovaná je po slovenskom právnikovi Štefanovi Lubym. Jej hlavnými organizátormi sú dlhodobo Nadácia Štefana Lubyho a Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave. Prvé ročníky organizovala Právnická fakulta Univerzity Komenského. Okrem nich sa na organizácii niektorých ročníkov spolupodieľali napríklad Slovenská akadémia vied či Slovenská advokátska komora.
Hlavnými iniciátormi konferencie a založenia nadácie, ktorá ju organizuje, boli právny teoretik Jozef Prusák, právny romanista Peter Blaho, civilista Ján Lazar a profesorka pracovného práva Helena Barancová.
Od roku 2002 sa konferencia konáva na zámku v Smoleniciach (Kongresové centrum SAV Smolenice). Príspevky na konferencii sa týkajú prevažne oblasti súkromného práva a bývajú publikované v zborníkoch. V septembri 2023 sa konal XVI. ročník. 
Konferencie sa pravidelne zúčastňujú významní právnici z krajín vyšehradskej štvorky, Nemecka, Rakúska, Holandska či krajín južnej a východnej Európy. Účastníkmi sú spravidla profesori a docenti súkromného práva, ale aj odborníci z praxe, advokáti či notári. Podujatie podľa niektorých právnikov nemá vo svojej kategórii "„v strednej a východnej Európe obdobu“".
Livernon

Livernon môže byť:
Orvault

Orvault môže byť:
Lumbres

Lumbres môže byť:
Mirebeau

Mirebeau môže byť:
Prahecq

Prahecq môže byť:
Pézenas

Pézenas môže byť:
Pré-en-Pail

Pré-en-Pail môže byť:
Pontrieux

Pontrieux môže byť:
Sousceyrac

Sousceyrac môže byť:
Peklisko (prítok Hornádu)

Peklisko je potok v regióne Spiš v Košickom kraji v okrese Spišská Nová Ves v obciach Hincovce, Bystrany a Olcnava. Je ľavostranným prítokom Hornádu v povodí Slanej. Má dĺžku . 
Je vodným tokom V. rádu. Číslo hydronyma: 4-32-01-2879. Nachádza sa v geomorfologickom celku Hornádska kotlina.
Prameň.
Pramení na úpätí severozápadného svahu pasienka a poľa "Nad hájom" v nadmorskej výške v lesnom extraviláne v severnej časti územia obce Hincovce, v severnej časti územia jej časti obce "Trsťany", v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhozápadným smerom cez lesný extravilán premiešaný poľnohospodárskym extravilánom, mení smer na juhovýchod, priberá bezmenný pravostranný prítok a vteká do poľnohospodárskeho extravilánu. Neskôr vteká do intravilánu časti obce "Trsťany", v podteká miestnu komunikáciu a vyteká z intravilánu do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva lúku aj pole s názvom "Lúky", vteká do intravilánu Hincoviec. V priberá ľavostranný bezmenný prítok od cintorína a vyteká z intravilánu do poľnohospodárskeho extravilánu, pravým brehom obmýva úpätie poľa "Kliny" a poľa "Dlhé". V priberá pravostranný bezmenný prítok, v podteká cestu z obce Bystrany do obce Spišský Hrušov, opúšťa územie obce Hincovce a vteká na územie obce Bystrany, tečie cez pole (na území obce Bystrany) "Peklisko" a cez les (na území obce Olcnava) "Peklisko", meandruje. V opúšťa územie obce Bystrany a vteká na územie obce Olcnava, v vteká do intravilánu Olcnavy, opúšťa intravilán, v ústi v extraviláne do Hornádu ako jeho ľavostranný prítok. Preteká územím troch obcí Hincovce (tu aj pramení), Bystrany a Olcnava (tu aj ústi) v priestore geomorfologického celku Hornádska kotlina, geomorfologického podcelku Hornádske podolie. 
Pôvod názvu.
Názov vodného toku "Peklisko (prítok Hornádu)" má pôvod v názve poľa a lesa "Peklisko" na území obcí Bystrany a Olcnava, cez ktoré preteká. Názov poľa a lesa bol bez zmeny prenesený priamo na pomenovanie vodného toku ako súčasť skupiny názvov v slovenskej toponymii s nižšou frekvenciou výskytu v hydronymii. 
Motivácia pomenovania lesa a poľa "Peklisko" je spojená s apelatívom "peklisko" vo význame "lokalita v období pomenovacieho procesu spájaná s produkciou drevného uhlia". Porovnaj aj apelatívum "peklina" vo význame "vyhĺbená jama pred pecným otvorom na výrobu smoly a drevného uhlia". Produkcia drevného uhlia ako jedného z produktov rozkladu dreva za vysokých teplôt bez prístupu alebo s obmedzeným prístupom vzduchu mala na Slovensku tradíciu od stredoveku až do druhej polovice 19. storočia s hlavným odberateľom hutníctvom, keď bola nahradená výrobou v kovových peciach.
Hydronymum "Peklisko" bolo štandardizované v roku 1975. V dnešnej slovenskej hydronymii hydronymum "Peklisko" nie je jedinečným názvom (október 2023).
Hoľa (vrch v Oravských Beskydách)

Hoľa () je vrch v Oravských Beskydách, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Oravské Veselé, približne severozápadne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Oravských Beskýd, v geomorfologickom podcelku Pilsko. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Oravské Veselé. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Oravské Veselé, juhozápadne ležiace Mútne a východne Sihelné a Oravská Polhora. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava
Opis.
Hoľa leží na juhu strednej časti podcelku Pilsko, v rázsoche vedúcej juhovýchodným smerom z masívu Pilska () cez Dudovú (). Východne sa nachádza Kopanica (), Gluchová (), Magura (), Babia hora () a Sihelniansky hrádok (), severne Kôň (), Dudová (), Pilsko () a Mechy (), západne Minčol (), Súšava (), Magurka () a Jedličník () a južne Kurčinka (), Zraz (), Vráta () a Grebáčovka (). Masív je súčasťou povodia Oravy, presnejšie jej zdrojnice Biela Orava. Východné svahy odvodňuje Veselianka, voda zo západných odteká Randovou do Mútnika. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Oravských Beskýd, no tiež Tatry, Nízke Tatry a Oravskú Maguru. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no juhovýchodným úbočím vedie žlto značený turistický chodník z Mútneho cez Randovú a Dudovú do Oravského Veselého.
Nový Maradona

Nový Maradona alebo Nový Diego bol názov, ktorý dala tlač a verejnosť ako meradlo sľubným argentínskym futbalistom v referencií (a úcte) k Diegovi Maradonovi. Odkedy Maradona odišiel do dôchodku, ľudia očakávali niekoho, kto povedie národný tím Argentíny do finále majstrovstiev sveta, ako to urobil Maradona v rokoch 1986 a 1990. V dôsledku toho boli veľmi talentovaní argentínski mladíci rýchlo označovaní ako "Nový Maradona" (napríklad Lionel Messi alebo Juan Román Riquelme), niekedy bez akejkoľvek podobnosti v hernom štýle (ako napríklad Franco Di Santo). "Nový Maradonci" boli prevažne hráči v útočiacich, alebo pokročilých úlohách pri tvorbe hry – útočníci, krídelníci alebo útoční stredopoliari. Tento výraz sa postupne prestal používať po tom, čo sa Lionelovi Messimu úspešne podarilo doviesť Argentínu do finále majstrovstiev sveta v rokoch 2014 a 2022, pričom ho v druhom z nich vyhral, čím pravdepodobne napodobnil a prekonal Maradonu a sa stal najúspešnejším argentínskym futbalistom všetkých čias.
Lionel Messi.
V rokou 2006 bolo označenie 'Nový Maradona' spájané s Lionelom Messim a toto tvrdenie podporil aj samotný Maradona. Maradona a Messi spolupracovali ako trénerér a hráč za argentínsku reprezentáciu na Majstrovstvách sveta 2010, pričom boli vzájomne ohromení schopnosťami toho druhého.
18. apríla 2007 strelil Messi gól proti Getafe CF, ktorý bol veľmi podobný Maradonovmu gólu storočia, ktorý strelil proti Anglicku na MS 1986. Svetová športová tlač explodovala v porovnaní s Maradonom a španielska tlač označila Messiho za „Messidona“. 9. júna 2007 v zápase proti RCD Espanyol strelil Messi gól svojou rukou, čo bolo prirovnané k gólu Hand of God, ktorý strelil Maradona v tom istom zápase majstrovstiev sveta. 
Messi bol porovnávaný s Maradonom kvôli ich podobnému hernému štýlu, schopnostiam a nízkej postave. Ich nižšie ťažisko im umožňovalo byť agilnejší a rýchlejšie meniť smer, čo im pomáhalo vyhýbať sa nástrahám, a ich krátke nohy im umožňovali vyniknúť v krátkych prudkých zrýchleniach a udržať si kontrolu nad loptou pri driblovaní. Obaja hráči hrali a nosili dres s číslom 10 za Barcelonu a tiež za reprezentáciu Argentíny a podobne ako pred ním Maradona, aj Messi je prevažne ľavonohým hráčom. Messiho rozohrávka, driblovanie, vízia, zmysel pre gól a schopnosť vytvárať akcie sa tiež prirovnali k Maradonovi.
Cruyffova otočka

Cruyffova otočka je vyhýbavý driblovací pohyb používaný vo futbale a pomenovaný po holandskom hráčovi Johanovi Cruyffovi.
V 24. minúte zápasu proti Švédsku v skupinovej fáze Majstrovstiev sveta vo futbale 1974, mal Cruyff loptu pod kontrolou v útočnej pozícii, ale stál pred vlastnou bránou a bol tesne napadaný švédskym obrancom Janom Olssonom. Cruyff nafingoval prihrávku a následne si loptu presunul za seba, otočil sa o 180 stupňov a zrýchlil preč. Vďaka svojej jednoduchosti, efektívnosti a nepredvídateľnosti zostáva Cruyffova otočka jedným z najbežnejšie uznávaných driblingových pohybov v modernom futbale.
To, že táto finta bola pomenovaná po Cruyffovi, však neznamená, že Cruyff ju vykonal ako prvý. Rovnako ako pri väčšine trikov, prvého futbalistu, ktorý to predviedol, je takmer vždy nemožné vystopovať.
FA Premier League 1998/1999

Premier League 1998/1999 bola 7. sezóna Premier League, najvyššej anglickej futbalovej súťaže od jej zavedenia v roku 1992. Obhajcom titulu bol Arsenal. Nováčikmi súťaže boli Nottingham Forest, Middlesbrough a Charlton Athletic. Sezóna sa začala 15. augusta 1998 a skončila sa 16. mája 1999.
Víťazom ligy sa stal Manchester United, ktorý vyhral svoj 5. titul v Premier League a 12. celkovo. Do Ligy Majstrov 1999/2000 sa spoločne s Manchesterom United kvalifikovali ešte Arsenal a Chelsea. Do Pohára UEFA sa kvalifikovali Leeds United Newcastle United a Tottenham Hotspur. Do Pohára Intertoto sa kvalifikoval West Ham United.
Do Football League First Division zostúpili Charlton Athletic, Blackburn Rovers a Nottingham Forest.
Sám (Ján Lehotský)

Sám je názov štúdiového albumu hráča na klávesové nástroje Janka Lehotského. Tento album vyšiel v roku 2010 bez priamej podpory hudobného vydavateľa.
Na albume je dvanásť piesní. Autorom hudby je Ján Lehotský. Jedenásť je zbierkou jeho menej známych piesní, chcel nahrať niečo, čo ho najviac charakterizuje. Väčšinu skladieb otextoval Kamil Peteraj, po jednej otextovali: Boris Filan, Milan Lasica, jednu pieseň, „Mama“, si otextoval Ján Lehotský. Jedinou úplnou novinkou je pieseň „Život“, ktorú otextoval Robert Pospiš. V súlade s názvom albumu, tentoraz všetky nahrávky naspieval Ján Lehotský „sám“ bez hosťujúcich sólových spevákov.
Voľby do Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky 2013

Voľby do Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky sa uskutočnili od 25. do 26. októbra 2013. Tieto parlamentné voľby boli predčasné. Ak by voľby neboli predčasné konali by sa v máji roku 2014. Dňa 20. augusta 2013 však poslanci prijali ústavné uznesenie o žiadosti prezidenta na rozpustenie Poslaneckej snemovne. Prezident Miloš Zeman rozpustil Poslaneckú snemovňu 28. augusta 2013.
V týchto voľbách, rovnako ako vo voľbách predchádzajúcich, zvíťazila Česká strana sociálně demokratická so ziskom 20,45% a 50 mandátov. Na druhom mieste sa prekvapivo umiestnilo hnutie ANO 2011 so ziskom 18,65% a ziskom 47 kresiel. Tretia skončila Komunistická strana Čech a Moravy s takmer 15%. Za KSČM nasledovali bývalé vládne strany TOP 09 a Občanská demokratická strana. Do snemovne sa dostali aj strany Úsvit příme demokracie Tomia Okamury a KDU - ČSL.
Sám

Sám môže byť:
Sihelniansky hrádok

Sihelniansky hrádok () je najvyšší vrch Podbeskydskej brázdy, krajinného celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Sihelné, približne severne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa na severe východnej časti Podbeskydskej brázdy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a na katastrálnom území obce Sihelné. Najbližšími sídlami je na juhozápadnom úpätí situované Sihelné a východne ležiaca Oravská Polhora. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava
Opis.
Sihelniansky hrádok leží na severnom okraji brázdy, v spoločnom masíve so severne ležiacim Polhorským hrádkom (). Východným smerom sa nachádza Vysoká (), Babia hora (), Turňa (), Bandíkovka () a Gluchová (), južným Kopanica (), Grebáčovka (), Vráta () a Mišovka (), západným Magura (), Dudová (), Mechy (), Pilsko () a Kôň () a severným Klobásová (), Poľany () a Ostrý vrch (). Oblasť patrí do povodia Oravy, kde vodu odvádza riečka Polhoranka a jej prítoky - zo severu Dlhá voda a z juhozápadu Sihelniansky potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť blízke Oravské Beskydy, no tiež Tatry, Nízke Tatry, Skorušinské vrchy, Oravskú Maguru a Malú Fatru. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z Oravskej Polhory a Sihelného.
Moje mladšie ja

Moje mladšie ja je názov štúdiového albumu hráča na klávesové nástroje Janka Lehotského. Tento album vyšiel v roku 2016 bez priamej podpory hudobného vydavateľa.
Krtovec

Krtovec môže byť:
Strojárske technológie

Strojárska technológia je odbor, ktorý sa zaoberá štúdiom a aplikáciou rôznych procesov, metód a nástrojov na výrobu, spracovanie a spájanie materiálov. Jej cieľom je výroba výrobkov, súčiastok a častí výrobného procesu. Medzi tieto oblasti patria:
Solre-le-Château

Solre-le-Château môže byť:
Satillieu

Satillieu môže byť:
Lamastre

Lamastre môže byť:
Saint-Martin-de-Valamas

Saint-Martin-de-Valamas môže byť:
Saint-Agrève

Saint-Agrève môže byť:
Saint-Péray

Saint-Péray môže byť:
Salies-du-Salat

Salies-du-Salat môže byť:
Montréjeau

Montréjeau môže byť:
Saint-Béat

Saint-Béat môže byť:
Boulogne-sur-Gesse

Boulogne-sur-Gesse môže byť:
L’Isle-en-Dodon

L’Isle-en-Dodon môže byť:
Bagnères-de-Luchon

Bagnères-de-Luchon môže byť:
Aspet

Aspet môže byť:
Anne Applebaumová

Anne Elizabeth Applebaumová (* 25. júl 1964, Washington, D. C., USA) je americká novinárka a spisovateľka.
Venuje sa najmä problematike sovietskeho Ruska a východnej Európy. Je členkou pravicovo orientovaného think tanku "American Enterprise Institute", mala blízko k administratíve George W. Bush.
V roku 2004 získala Pulitzerovu cenu v kategórii literatúry faktu za knihu "Gulag: A History". V rovnakej kategórii získala v roku 2012 "National Book Award" za knihu "Iron Curtain: The Crushing of Eastern Europe, 1945–1956."
Jej manželom je poľský politik, bývalý minister zahraničných vecí Radosław Sikorski, majú synov Aleksandra a Tadeusza. Spolu s manželom žije v Chobieline v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve, kde si kúpili a postupne opravili zdevastovaný klasicistický zámoček.
Magura (vrch v Oravských Beskydách)

Magura () je vrch v Oravských Beskydách, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Oravské Veselé, približne severozápadne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Oravských Beskýd, v geomorfologickom podcelku Polhoranská vrchovina. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obce Oravské Veselé a mesta Námestovo. Najbližšími sídlami sú na juhovýchodnom úpätí situované Oravské Veselé a na východnom obec Sihelné, severovýchodne sa nachádza Oravská Polhora a juhozápadne Mútne. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava
Opis.
Magura leží na juhozápadnom okraji podcelku Polhoranská vrchovina, v rázsoche vedúcej juhovýchodným smerom z masívu Pilska (). Východne sa nachádza Babia hora (), Sihelniansky hrádok (), Bandíkovka () a Gluchová (), južne Kopanica (), Grebáčovka (), Vráta (), Zraz (), Náveterný vrch () a Kurčinka (), západne Hoľa (), Magurka (), Dudová (), Mechy () a Pilsko () a severne Kôň () a Klobásová (). Masív je súčasťou povodia Oravy; masív odvodňuje západne tečúca Veselianka a jej prítoky do Bielej Oravy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a na severnom úbočí je lyžiarske stredisko. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Oravských Beskýd, no tiež Tatry, Nízke Tatry a Oravskú Maguru. 
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z Oravského Veselého a Sihelného. Západným úpätím vedie zeleno značený turistický chodník z Oravského Veselého na Dudovú a Pilsko.
Zoznam vrcholov v Oravskej vrchovine

Zoznam vrcholov v Oravskej vrchovine zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad Zoznam vychádza z údajov, dostupných na stránkach hiking.sk a podrobnej turistickej mape.
František Ružička

Ing. František Ružička (* 3. február 1966, Lučenec) je slovenský kariérny diplomat, od novembra 2020 pôsobiaci ako veľvyslanec a stály predstaviteľ SR pri OECD v Paríži.
Životopis.
František Ružička sa narodil v roku 1966 v Lučenci, kde prežil aj svoje detstvo. Navštevoval v rokoch 19721980 IV. základnú školu, následne v rokoch 19801983 Gymnázium Boženy Slančíkovej Timravy. V rokoch 19831984 absolvoval jeden ročník na Prípravke pre štúdium v socialistickom zahraničí v Banskej Štiavnici. V rokoch 19841989 vyštudoval v ZSSR na MGIMO. V roku 1991 študoval za doktora filozofie na Univerzite Karlovej v Prahe.
Kariéra.
Od júla 1989 pôsobí nepretržite v rôznych pozíciách v štátnej diplomacii.
Členstvo v radách a organizáciách.
V rokoch 19901991 bol členom delegácií ČSFR pri rozhovoroch o znižovaní konvenčných zbraní v Európe (Viedenský dohovor) a pri rokovaniach o rozpustení Varšavskej zmluvy. Následne bol v rokoch 19921993 členom Národného tlačového centra vo Washingtone v USA. V rokoch 1993-1996 pracoval ako poradca delegácie SR na rokovaniach Svetovej banky a Medzinárodného menového fondu, v rokoch 1994-1995 bol členom delegácie SR na Muenskerskej konferencii (Cleveland, Baltimore).
Okrem toho bol aktívny v mimovládnych organizáciách, v rokoch 19972010 bol členom správnej rady Nadácie pre občiansku spoločnosť, resp. Nadácie Pontis, pričom v rokoch 20042005 bol pri Nadácii Pontis predsedom správnej rady.
V decembri 2019 získal v OSN ocenenie Diwali – Power of One za aktivity, ktoré prispeli k budovaniu mieru a bezpečnosti vo svete.
Beáta Hanušniaková

Brigádna generálka Beáta Hanušniaková je slovenská generálka, prvá žena v Ozbrojených silách Slovenskej republiky v generálskej hodnosti.
Životopis.
Do prvej generálskej hodnosti, brigádna generálka, ju vymenovala prezidentka Zuzana Čaputová 24. októbra 2023. Stala sa prvou ženou v Ozbrojených silách Slovenskej republiky v generálskej hodnosti. Hanušniaková pri vymenovaní povedala, že ide pre ňu o „výnimočný post a veľkú poctu“ a dodala, že „Naša pocta dnes ale patrí všetkým vojakom a vojačkám, ktorí tvrdo pracujú“. Ministerstvo obrany neuviedlo Hanušniakovej zaradenie. Na rukávovej nášivke je znak s nápisom - Ministerstvo obrany Slovenskej republiky Vojenské spravodajstvo. Príslušnosť k Vojenskému spravodajstvu potvrdil aj Igor Cibula z Asociácie bývalých spravodajských dôstojníkov.
Gitwa

Gitwa je obývaná oblasť v africkom štáte Burundi, v západnej časti provincie Ruyigi,v časti Butezi. Nachádza sa približne 81 kilometrov od mesta Bužumbura a 21 kilometrov od mesta Gitega.Nadmorská výška tejto oblasti je približne 1828 m. n m.. Približne v roku 2019 sa tu s pomocou Pierre Nkurunziza podarilo postaviť zdravotné stredisko.
Pýtam sa? Novo dur &amp; staro mol

Pýtam sa? Novo dur &amp; staro mol je názov štúdiového albumu hráča na klávesové nástroje Janka Lehotského. Tento album vyšiel v roku 2017 bez priamej podpory hudobného vydavateľa.
Nikokrates (kovotepec)

Nikokrates () bol grécky kovotepec v druhej polovici 4. storočia pred Kr.
Nikokrates z atického dému "Kolónos" bol činný v približne v rokoch 334 až 310 pred Kr. Jeho umeleckým pôsobiskom boli Atény, kde zo zlata a striebra zhotovil rôzne tvary rituálnych nádob (a predmetov), akými boli napr. pinax a chernibeion venovaných bohyni Aténe Polias, niekoľko hydriai venovaných Asklépiovi a Artemide Brauronii, oinochoé, escharis (zrejme podnos) a fialé (najmenej 26 nádob, z ktorých sa nezachovala žiadna).
Meno Nikokrata je uvedené v inventárnych zoznamoch (a pokladničných dokumentoch) chrámu Parthenón na aténskej Akropole v rokoch 320, 314 a 311 pred Kr. ("IG II² 1469", "IG II² 1470", "IG II² 1474", "IG II² 1480", "IG II² 1492",) a vo fakturačnom spise "tamiai" (pokladníkov) už z roku v 338 pred Kr. ("IG II² 1496").
Nikokrates bol zrejme plodným kovotepcom, ktorý rád svoje diela signoval (dokonca mu bolo dovolené podpisovať prepracované diela). Väčšine predmetom v inventárnych zoznamoch Atén nie sú zaznamenané mená ich tvorcov. V jednom zázname je napr. uvedených, jeden po druhom, 27 strieborných hydriai venovaných Aténe Polias bez mien ich výrobcov. Je možné, že pokladníci Atén neboli vždy dôslední. Ale príklady Nikokrata, Diomedóna a Archefóna naznačujú, že tam, kde sa podpisy na výrobkoch vyskytli, sa aj zaznamenali.
Diomedón

Diomedón () môže byť:
Carrow Road

Carrow Road je futbalový štadión v Norwichi, Norfolk, Anglicko. Štadión je domovom klubu Norwich City, ktorý pôsobí v EFL Championship . Štadión sa nachádza východne od mesta, v blízkosti železničnej stanice Norwich a rieky Wensum.
Norwich City pôvodne hral na Newmarket Road a potom sa presťahoval do The Nest. The Nest ale zakrátko prestal stačiť a miest na štadióne bolo nedostatok. Klub sa tak rozhodol postaviť štadión Carrow Road, pomenovaný podľa ulice, na ktorej sa nachádza. Štadión sa postavil len za 82 dní a bol otvorený 31. augusta 1935.
Štadión bol počas svojej histórie niekoľkokrát zrekonštruovaný a modernizovaný, najmä po požiari v roku 1984. Tribúny na štadióne boli pôvodne na státie, ale podľa odporúčaní Taylorovej správy sú od roku 1992 na sedenie. Súčasná kapacita štadióna je 27 359. Rekordná návštevnosť štadióna v časoch, keď fanúšikovia mohli na tribúnach bola 43 984 ľudí v zápase Norwichu proti Leicestru City v zápase FA Cupu v roku 1963.
Carrow Road tiež hostil medzinárodný futbal do 21 rokov a množstvo koncertov vrátane vystúpení Eltona Johna a Georgea Michaela. Súčasťou areálu Carrow Road sú stravovacie zariadenia a hotel Holiday Inn, ktorý ponúka izby s výhľadom na ihrisko.
Zraz (vrch v Podbeskydskej vrchovine)

Zraz () je vrch v Podbeskydskej vrchovine, krajinnom celku Stredných Beskýd. Leží nad obcou Oravské Veselé, približne západne od Námestova. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Podbeskydskej vrchoviny. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obce Breza. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná Breza, juhozápadne leží Krušetnica, západne Zákamenné a Novoť, severozápadne Beňadovo, severne Oravské Veselé a východne Oravská Jasenica a Námestovo. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava
Opis.
Zraz leží v strednej časti vrchoviny, od najvyššej časti oddelenej údolím Kýčery. Severne sa nachádza Vyšná Poperačka (), Mrázová (), Nižná Poperačka (), Náveterný vrch (), Kýčerka (), Mechy () a Pilsko (), západne Kurčinka (), Grúň (), Strakov vrch () a Kýčera (), južne Vrchy (), Mrzáčka (), Surový (), Šutkovka (), Šubovka () a Budín () a východne Pekelná (), Vráta () a Slepčianka (). Oblasť je súčasťou povodia Oravy a jej zdrojnice Bielej Oravy, kde vodu z východných svahov odvádza potok Kýčera, zo západných rieka Mútňanka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý, no riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Podbeskydskej vrchoviny, no tiež Tatry, Nízke Tatry, Oravskú Maguru a Oravské Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi z Brezy.
Athénokles

Athénokles () môže byť:
Brantford

Brantford je mesto v kanadskej provincii Ontário. Nachádza sa na rieke Grand River na juhovýchode provincie. V roku 2021 malo 104 688 obyvateľov. Mesto je centrom poľnohospodárstva a priemyslu.
Názov.
Mesto sa pôvodne volalo Brant’s Ford, po mohawskom náčelníkovi Josephovi Brantovi.
Dejiny.
Po Americkej nezávislosti miesto v roku 1784 získal Joseph Brant pre osídlenie členmi Irokézskej konfederácie. Prvé osídlenie belochov sa datuje do roku 1805. V meste pôsobil Alexander Graham Bell. V auguste 1876 sa do mesta po telegrafnych drôtoch uskutočnil vôbec prvý medzimestský telefonát s blízskym mestom Paris.
Od roku 1874 má štatút „town“ a od roku 1877 „city“.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 104 688 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 98 563. V roku 2021 cca 275 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 235 slovenský a 165 československý.
Doprava.
Na severozápad od mesta sa nachádza Brantford Airport. Mestom prechádza provinčná Diaľnica 403.
Ekonomika.
Mesto je centrom poľnohospodárstva a priemyslu.
Scunthorpe United FC

Scunthorpe United Football Club je profesionálny futbalový klub so sídlom v meste Scunthorpe v Severnom Lincolnshire v Anglicku. Tím súťaží v National League North, šiestej úrovni systému anglickej futbalovej ligy.
História.
Klub vznikol v roku 1899 a stal sa profesionálnym po vstupe do Midland League v roku 1912. Brian Laws s klubom postúpil z League Two v roku 2005 a jeho nástupca, Nigel Adkins, priviedol klub k titulu League One v sezóne 2006/07. Scunthorpe strávil v Championship len jednu sezónu, ale víťazstvom vo finále play-off League One v roku 2009 sa klub dostal späť do Championship. V roku 2013 ale opäť vypadli až do 4. ligy, League Two.
Scunthorpe postúpil do League One v sezóne 2013/14, no v roku 2019 opäť spadol do League Two, z ktorej v roku 2022 zostúpil do National League, čím sa skončilo 72-ročné pôsobenie vo futbalovej lige. O rok neskôr klub opäť zostúpil do National League North.
Tím má prezývku „The Iron“. Svoje domáce zápasy hrajú v Glanford Parku, po presťahovaní zo svojho pôvodného štadióna Old Show Ground, v roku 1988.