burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Zámok Angers

Zámok Angers () leží v meste Angers západe Francúzska v departemente Maine-et-Loire a regióne Pays de la Loire.
História.
Pôvodne na mieste zámku stála galorománska pevnosť, ktorú nechal v 10. storočí Fulko Nerra, gróf z Anjou, prebudovať na hrad. Potom hrad patril Plantagentovcom. Dnešná podoba pochádza z 13. storočia, kedy dal hrad znovu upraviť francúzsky kráľ Ľudovít XI. a vtisol mu obranný charakter umocnený použitím čiernej bridlice kombinovanej s bielym bretónskym granitom.
Mohutné veže boli znížené na úroveň hradieb v 16. storočí počas náboženských vojen. V pôvodnej výške je len jedna zo sedemnástich veží – "Tour du Moulin". Dochovala sa kráľovská kaplnka z 15. storočia, kedy vládol hradu René z Anjou a mal v záhradách zverinec plný exotických zvierat.
Zo 14. storočia sa čiastočne zachovala Tapiséra Apokalypsy zhotovená na želanie Ľudovíta z Anjou. Pôvodné rozmery tapisérie boli na šírku a na dĺžku.
Zámok Amboise

Zámok Amboise () vyčnieva z malého francúzskeho mesta Amboise na Loire v departemente Indre-et-Loire. Patrí ku kultúrno-historicky najdôležitejším zámkom na Loire a bol rezidenciou francúzskych kráľov z rodu Valois.
Zámok tróniaci na skale nad mestom je postavený na základoch stredovekého hradu.
Prvé veľké stavebné úpravy na pevnosti dal urobiť Karol VII., ktorý ju skonfiškoval počas storočnej vojny, a sídlil tu so svojim dvorom. Od roku 1490 Karol VIII. podstatne rozšíril park a prebudoval staré hradné múry a budovy svojich kráľovských predchodcov. Aj keď zámok na prvý pohľad pôsobí ako hrad, predsa bol jedným z prvých v ktorých boli použité renesančné prvky. Kráľ, ktorý si prial modernú rezidenciu, v zime sám dohliadal na stavebné práce, a poveril talianskeho záhradného architekta Pacella da Merciogliano vytvorením prvého renesančného parku vo Francúzsku.
Medzi rokmi 1806 až 1810 boli zbúrané 2/3 zámku.
Na tomto zámku je pochovaný Leonardo da Vinci ktorý tu prežil posledné roky života a je pochovaný v zámockej kaplnke.
Amboise (mesto)

Amboise je francúzske mesto na rieke Loire v departemente Indre-et-Loire v regióne Centre-Val de Loire, približne od mesta Tours. Dnešné malé mesto (13 005 obyvateľov v roku 2011) v minulosti hostilo kráľovský dvor.
Dejiny.
Prvé zmienky o Amboise, latinsky Ambacia, sú už v 1. storočí pred Kr. V roku 503 tu kráľ Chlodovik I. uzavrel mier s Vizigótmi. V roku 1540 na zámku sídlil dvor rímskonemeckého cisára Karola V., ktorý cestoval po Francúzsku. V tej dobe tiež vyhorela časť zámku. V roku 1560 tu prebehlo tzv. Amboisské sprisahanie, počas ktorého sa francúzski hugenoti spolčili s rodom Bourbonovcov a pokúsili sa prevziať moc vo Francúzsku. V rokoch 1516 – 1519 tu žil a zomrel Leonardo da Vinci.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Stíhacie preteky žien na 10 km

Stíhacie preteky žien na 10 kilometrov bola jedna z 5 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 15. februára. Časové rozdiely medzi pretekárkami pred štartom boli určené na základe výsledného rozdielu časov špritnu na 7,5 km. Vyhrala Švédka Helena Johnssonová, ktorá štartovala z 5. miesta. Druhá skončila víťazka šprintu na 7,5 km, Nemka Kati Wihlemová so stratou +18,3 sekundy na víťazku. Oľga Zajcevová skončila na treťom mieste.
Štartovala iba jedna Slovenka, Anastasia Kuzminová skončila na 17. mieste.
Daedalia Planum

Daedalia Planum je planina na Marse na súradniciach 21.8°S 232.0°V, ktorá sa nachádza na južnej pologuli v juhozápadnej časti oblasti Tharsis. Na severe je rovina ohraničená štítovou sopkou Arsia Mons, severovýchodne sa nachádza Syria Planum, Sinai Planum a Solis Planum, ktoré od Daedalia Planum oddeľuje zlomový systém Claritas Fossae. Na juhu je to rovina Icaria Planum a Icaria Fossae, ktoré prechádzajú do hornatej oblasti Terra Sirenum. Na západe je prírodná hranica Sirenum Fossae a Memnona Fossae. Rovina sa rozkladá na území približne 1800 km2. Je veľmi členitá s mnohými lávovými prúdmi a malými krátermi. Nachádza sa tu 4 500 km široký impaktný kráter z noachiánskej epochy s miestom dopadu v Daedalia Planum.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Stíhacie preteky mužov na 12,5 km

Stíhacie preteky mužov na 12,5 kilometrov bola jedna z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 15. februára. Časové rozdiely medzi pretekármi pred štartom boli určené na základe výsledného rozdielu časov šprintu na 10 km.
Vyhral Nór Ole Einar Bjørndalen pred Maximom Čudovom z Ruska s náskokom 41,7 sekundy. Tretí skončil ďalší Nór, Alexander Os.
Pavol Hurajt zo Slovenska skončil na 54. mieste so stratou 6:48,7 minúty na víťaza. Ďalší slovenský reprezentant Marek Matiaško na preteky nenastúpil.
Niekoľko desiatok minút po skončení pretekov rozhodcovská komisia pridala Bjørndalenovi penalizáciu v podobe jednej trestnej minúty za nepovolené skrátenie trate. Za toho stavu by sa majstrom sveta stal Rus Maxim Čudov, striebornú medailu by získal Nór Alexander Os a Ole Einar Bjørndalen by skončil až tretí. Po proteste viacerých národných výprav komisia toto svoje rozhodnutie vrátila späť.
Planum Australe

Planum Australe (lat: "Južná rovina") je južná polárna planina na Marse. Tiahne sa južne približne po 75°J s centrom na súradniciach 83.9°J 160.0°V. Geológia tejto oblasti mala byť preskúmaná neúspešnou NASA misiou Mars Polar Lander, ktorý stratil kontakt pri vstupe do atmosféry Marsu.
Ľad.
Planum Australe je čiastočne pokrytá permanentnou polárnou čiapkou, zloženou zo zamrznutej vody a suchého ľadu, s hrúbkou približne 3 km. Sezónne polárne čiapky sa vytvárajú na povrchu permanentných počas zimy na Marse od 60°J smerom na juh. Ich hrúbka dosahuje približne 1 m. Je možné, že táto oblasť ľadu sa zmrašťuje kvôli klimatickým zmenám alebo z dôvodu klimatického otepľovania.
V roku 1966, Leighton a Murray vyslovili teóriu, že marťanské polárne čiapky sú väčšou zásobárňou CO2 ako zásoba v atmosfére. Dnes je už ale známe, že aj južný, aj severný pol je tvorený prevažne z vodného ľadu. Oba poly majú sezónne pokrytie tenkou vrstvou CO2. Na južnom póle sa nachádza aj permanentné pokrytie s CO2 s hrúbkou 8 - 10 m na povrchu vodného ľadu. CO2 nie je mechanicky dosť silné, aby vytvorilo permanentnú 3 km hrubú vrstvu na dlhý čas.
Informácie z ESA misie Mars Express ukázali 3 hlavné časti polárnej čiapky. Najviac reflexná časť má zloženie 85 % suchý ľad a 15 % vodný ľad. Druhá časť, kde je polárna čiapka tvorená strmými úbočiami, je tvorená takmer výlučne vodným ľadom. Posledná časť je obklopená permafrostovými poľami, ktoré sa tiahnu do vzdialenosti desiatok kilometrov na sever.
Centrum permanentnej polárnej čiapky sa nenachádza na súradnici 90°J, ale približne 150 km severne od geografického južného pólu. Prítomnosť dvoch masívnych impaktných kráterov na západnej pologuli - Hellas Planitia a Argyre Planitia - vytvára nepohyblivú "oblasť nízkeho tlaku" nad permanentnou polárnou čiapkou. Z toho vyplývajúce počasie je modelom pre vytváranie sypkého bieleho snehu, ktorý má vysoké albedo. Toto je protikladom tmavšieho snehu, ktorý sa vytvára vo východnejších častiach polárnej oblasti.
Marťanské pavúky.
V Planum Australe sa nachádzajú dva odlišné menšie regióny: Australe Lingula a Promethei Lingula. Tieto oblasti sú zbrázdené kaňonmi Promethei Chasma, Ultimum Chasma, Chasma Australe a Australe Sulci. Podľa teórie tieto kaňony vznikli prúdením katabatického vetra. Najvačší kráter na Planum Australe je McMurdo.
Porciunkula

Porciunkula (alebo aj Porcinkula, angl. Porziuncola, lat. Portiuncula, či Porzioncula) môže byť:
Whistler Sliding Centre

Whistler Sliding Centre je športové centrum s ľadovým korytom určeným na boby, sánkovanie a skeleton, nachádzajúce sa v kanadskom meste Whistler, ktoré leží neďaleko Vancouveru.
Počas Zimnej olympiády 2010 sa tu konali súťaže bobistov, sánkarov a skeletonistov.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2008

Majstrovstvá sveta v biatlone 2008 sa konali v Östersunde (Švédsko), od 8. do 17. februára 2008.
Ženská dvojhra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009

Ženská dvojhra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009 sa hrala ako súčasť Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009 od 16. do 22. februára 2009. Titul získala Španielka María José Martínezová Sánchezová, ktorá vo finále porazila Argentínčanku G. Dulkovú 6-3 6-2. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA.
Porciunkula (kaplnka)

Porciunkula (alebo aj Porcinkula, , , či ) je vžitý názov kostolíka Anjelskej Panny Marie, ktorý je považovaný za centrum Františkánskeho rádu. Oficiálny názov kaplnky "Santa Maria degli Angeli" je názvom katedrály, ktorou bola v roku 1679 na príkaz pápeža Pia V. (z r. 1569) kaplnka "Porciunkula" obostavaná. V súčasnosti sa nachádza na námestí Spoleto asi 4 kilometre od Assisi (Stredné Taliansko, reg. Umbria). 
Kaplnka sa preslávila aj tým, že v nej 3. októbra 1226 zomrel svätý František.
História.
Prvá zmienka o kaplnke pochádza z roku 1045. Zachovaná je v dokumente, ktorý sa nachádza v archíve katedrály San Rufino v Assisi. Založili ju pravdepodobne pustovníci z údolia Jóšafata počas vlády pápeža Libéria. V kaplnke mali byť uchovávané relikvie z hrobu Panny Márie. Podľa legendy kaplnku v roku 516 prevzal svätý Benedikt. V tomto období mala názov "Kaplnka Panny Márie z údolia Jošafat", neskôr "Kaplnka nanebovzatia Panenky Márie".
Časom kaplnka spustla, zostali po nej ruiny v prostriedku dubového lesa. Podľa legendy dal sv. František spolu s ďalšími troma túto kaplnku opraviť po tom, ako v jednej z nich (v San Damiano) začul Ježišov hlas, ktorý mu hovoril: „"... vidíš, ako sa môj dom rozpadá..? daj ho do poriadku..."“. František kaplnku opravil a podľa evanjelia (Matúš, 10, 5–15) sa rozhodol podľa Ježišovho vzoru žiť v chudobe. V roku 1208 opát benediktínskeho kláštora ponúkol sv. Františkovi kopec nad Assisi. Dal mu podmienku, že z tohoto miesta vytvorí centrum svojho rádu. Svätý František túto ponuku odmietol, lebo vlastníctvo bolo v rozpore s princípom chudoby a kaplnku "Porciunkula" zobral do prenájmu. Nájomné malo byť vo forme jedného koša rýb ročne.
Dňa 18. marca 1214, prijal za rehoľnicu do kaplnky sesternicu svojho dávneho druha, Rufina, Kláru. Klára neskôr v kaplnke San Damiano založila rehoľný rád klarisiek.
Svätý František zomrel v kaplnke pri západe slnka, v sobotu 3. októbra 1226.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2008 – Šprint mužov na 10 km

Šprint mužov na 10 kilometrov bola prvá z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2008. Štartovalo 114 biatlonistov a najlepší zo Slovákov skončil Pavol Hurajt na 14. mieste.
Polychlórované bifenyly

Polychlórované bifenyly (PCB, PCBs) sú skupinou perzistentných organických látok, ktoré vznikajú chloráciou bifenylov.
Celkovo existuje 209 možných podôb PCB, ale komerčné PCB sú zmesou iba 50 typov. PCB sú výborné rozpúšťadlá nepolárnych organických zlúčenín a tukov. Bežne sa používali ako izolačné kvapaliny v transformátoroch a kondenzátoroch, v mazadlách ako zmäkčovadlá vo farbách, lepidlách, tesneniach.
Zdravotné a environmentálne riziká.
PCB boli považované za neškodné látky a na ich únik do prostredia nebol braný ohľad. Až po desaťročiach ich používania bolo zistené, že PCB sa v prírode nerozkladajú, koncentrujú sa v telách živočíchov a šíria sa v potravových reťazcoch a že majú aj v stopových množstvách nepriaznivé účinky na živé organizmy. V priebehu rokov bola ich výroba zastavená a ich používanie zakázané.
PCB zapríčiňujú oslabovanie imunitného systému, aj malé dávky PCB môžu spôsobiť poškodenie pečene, reproduktívne abnormality, poruchy neurologického a endokrinného systému alebo poruchy intelektu. Hlavným zdrojom príjmu PCB je konzumácia mäsa, rýb, mlieka alebo mliečnych produktov.
Vysoké hodnoty PCB sú prítomné u veľrýb, tuleňov, mrožov, vtákov a iných zvierat a živočíchov.
Na Slovensku.
Na Slovensku je polychlórovanými bifenylmi zamorená časť východného Slovenska v okolí Strážskeho vrátanie vodného diela Zemplínska šírava. V Československu, resp. na terajšom Slovensku, sa polychlórované bifenyly „vyrábali v závode Chemko š.p. Strážske (Delor, Delotherm a Hydelor), kde sa až do januára 1984 celkovo vyrobilo asi 21 500 ton, z čoho sa asi 10 000 ton exportovalo hlavne do krajín bývalej RVHP“.
Pričom vzniklo viac než tisíc ton odpadov s vysokým obsahom PCB a ďalších nebezpečných látok. Počas výroby unikli desiatky ton PCB do životného prostredia a kontaminovali najmä vodné toky, ale aj ovzdušie a pôdu severnej polovice okresu Michalovce. Znečistené životné prostredie spôsobilo kontamináciu krmív a potravín dopestovaných v tejto oblasti. Výsledkom sú také koncentrácie PCB v krvi obyvateľov okresu Michalovce a susediacich okresov, ktoré jednoznačne negatívne vplývajú na vývoj a funkciu nervového systému, vrátane vnútorného ucha, imunitného systému, zubnej skloviny, štítnej žľazy a metabolizmu glukózy. Zistený bol aj zvýšený výskyt malígnych ochorení.
V populačnom segmente východného Slovenska boli zaznamenané najvyššie sérové koncentrácie PCB (prvý činiteľ súčinu) a súčasne najvyšší počet exponovaných ľudí (druhý činiteľ súčinu) v porovnaní s ostatnými znečistenými lokalitami sveta. Organizácia Greenpeace, ktorá zameriava svoje aktivity aj na znečistenie životného prostredia v globálnom meradle, považuje problém východného Slovenska za celosvetovú prioritu.
Kontaminácia rieky Hudson.
Rieka Hudson bola v rokoch 1947 až 1977 podľa americkej vládnej agentúry pre životné prostredie kontaminovaná firmou General Electric až 590 tonami PCB. Lekárska štúdia preukázala, že ľudia žijúci v okolí rieky Hudson mali o 36 % vyššie riziko ischemického ochorenia srdca a takmer o 50 % vyšší výskyt infarktu srdca, aj keď menej fajčili, mali zdravšiu stravu a viacej športovali.
Kajmanka supia

Kajmanka supia ("Macrochelys temminckii") je najväčšia sladkovodná korytnačka na svete. 
Opis a rozšírenie.
Korytnačka môže mať hmotnosť až 100 kg, pričom pancier (karapax) dosahuje dĺžku 80 cm. Areál rozšírenia sa nachádza v oblasti juhovýchodnej Severnej Ameriky. Žije v kalnej a pomaly tečúcej vode, kde leží na dne. Pancier má zarastený vrstvou rias. Kajmanka supia sa môže dožiť až 150 rokov. 
Získavanie potravy.
Je to výlučne dravec, ktorý sa živí najmä rybami, obojživelníkmi, príležitostne aj malými korytnačkami. Väčšinu času trávi vo vode, kde nepohnute číha na svoju potravu. Veľmi zaujímavý je jej spôsob lovu. Kajmanka supia pri love nechá otvorené svoje veľké čeľuste a výčnelkom na jazyku vrtí ako malým červíkom. Ryba, ktorá chce zožrať malého červíka, je nakoniec sama zožratá. Korytnačka má veľmi silné čeľuste, ktorými môže človeku odhryznúť prst. Pri prenose sa odporúča ju chytiť za chvost, aby vás nepohrýzla. 
Rozmnožovanie.
Samica kladie do suchého piesku 10-50 vajíčok. Z celkového počtu nakladených vajíčok prežije iba 34 jedincov. Vajíčka sú guľaté o priemere 3,5 cm a majú veľmi tvrdú škrupinu. Od teploty závisí, či sa malé korytnačky vyliahnu po 100 až 140 dňoch.
Porciunkula (púť)

Porciunkula (alebo aj Porcinkula) sú tradičné kresťanské oslavy, ktoré sú spájané s rádom františkánov. Cirkevné oslavy, hody, sa konajú 1. a 2. augusta vo všetkých kostoloch, ktoré majú spojitosť k františkánskemu a kapucínskemu rádu. Počas najbližšieho víkendu sa konajú rovnomenné jarmočné oslavy.
Názov a história.
Názov sviatku je skomoleninou pôvodného talianskeho pomenovania miesta kaplnky Anjelskej Panny Márie, ktorý je považovaný za centrum františkánskeho rádu ("Porzioncula", "Porziuncola" či latinsky "Portiuncula" = malý pozemok). Zakladateľom rádu bol sv. František z Assisi, z rádu pochádza aj svätá Klára, zakladateľka rádu klarisiek. V roku 1226 sv. František v kaplnke zomrel.
Dátum 2. august 1216 je dňom, v ktorý svätý František získal od vtedy novozvoleného pápeža Honoriusa III. privilégium dávať veriacim odpustky v kaplnke Anjelskej Panny Marie v Assisi, ktorej zľudovený názov je Porciunkula. Do toho času bolo možné získať úplné odpustky iba absolvovaním púte do Svätej zeme. Neskôr pápež Sixtus IV. dal povolenie vydávať odpustky dňa 2. augusta vo všetkých kostoloch prvého aj druhého rádu františkánov. Najprv len pre františkánov, neskôr v roku 1622 pápež Gregor XV. toto privilégium rozšíril pre všetkých veriacich, ktorí navštevovali kostoly vo vzťahu k františkánskemu a kapucínskemu rádu v určené dni po spovedi a svätom prijímaní. 
Porcinkula na Slovensku.
Porcinkula sa ako ľudová oslava slávi na Slovensku v Nových Zámkoch.
PCB

PCB môže byť:
Kenny Dalglish

Sir Kenneth Mathiesyn Dalglish MBE (* 4. marec 1951, Glasgow) je bývalý škótsky futbalista. Bol známy pre jeho úspechy s Celticom v 70. rokoch a neskôr s anglickým Liverpoolom. Hrával na pozícií útočníka, v drese reprezentácie strelil 30 gólov v 102 zápasoch, čím drží spoločne s Denisom Lawom strelecký rekord.
Dvakrát získal ocenenie Futbalista roka podľa Asociácie futbalových publicistov (FWA) a to v rokoch 1979 a 1983.
Uznanie.
3. mája 2017 Liverpool oznámil, že tribúna Centenary Stand na štadióne Anfield bude na jeho počesť premenovaná na Sir Kenny Dalglish Stand.
Úspechy.
Hráčske.
Celtic
Liverpool
Škótska reprezentácia
Individuálne
Trénerske.
Liverpool
Blackburn Rovers
Celtic
Individuálne
Dioxín

Ako dioxíny sa označuje súhrn 210 chemických látok zo skupín polychlórovaných dibenzo-p-dioxínov (PCDD) a dibenzofuránov (PCDF). Dioxiny sú perzistentné (dlhodobo sa nerozkladajú) a majú vysoko bioakumulatívne schopnosti (hromadia sa v tkanivách živých organizmov).
Zdravotné riziká.
Dioxíny poškodzujú imunitný systém, narušujú hormonálny systém, poškodzujú vyvíjajúci sa plod v tele matky, podporujú rast nádorov, negatívne vplývajú na kardiovaskulárny systém, môžu spôsobiť cukrovku alebo kožné ochorenia, poškodzujú nervový systém.
Havárie.
Agent Orange.
V rokoch 1962 až 1971 zmes pesticídov Agent Orange používali americké vojská v južnom Vietname Celkom išlo o 70 tisíc ton látok, ktoré kontaminovalo asi 450 kilogramov dioxínov. 
Seveso.
V roku 1976 v Sevesu v severnom Taliansku došlo k havárii chemičky koncernu Hoffmann-Le Roche. Až po 17 dňoch továreň priznala, že uniknutý plyn obsahoval i dioxíny, ktorých do ovzdušia unikli asi dva kilogramy dioxínov a ktoré zamorili takmer 2 tisícky hektárov. Ochorelo asi 200 ľudí.
Spolana Neratovice.
V rokoch 19651968 v továrni Spolana Neratovice vyrábal pesticíd 2,4,5-T (zložka Agent Orange), pričom bolo zamorených dioxínmi niekoľko objektov a v dôsledku zamorenia ochoreli desiatky zamestnancov.
Adamovský potok

Adamovský potok môže byť:
Open 13 2009

Open 13 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 22. februára 2009 v hale na tvrdom povrchu v francúzskom meste Marseille. Titul v dvojhre získal Francúz Jo-Wilfried Tsonga, ktorý vo finále porazil krajana M. Llodru. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Francúzi Arnaud Clément a Michaël Llodra, ktorí vo finále porazili rakúsko-izraelský pár Julian Knowle, Andy Ram. Pre A. Clémenta to bol 12. a pre M. Llodru 17. titul vo štvorhre na okruhu ATP. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Jo-Wilfried Tsonga vs. Michaël Llodra 7-5 7-63
Štvorhra mužov.
 Arnaud Clément / Michaël Llodra vs. Julian Knowle / Andy Ram 3-6 6-3 10-8
Eusébio

Eusébio da Silva Ferreira, (* 25. január 1942, Mozambik − † 5. január 2014), známy ako Eusébio, bol bývalý portugalský futbalový útočník mozambického pôvodu. Zomrel vo veku 71 rokov na zlyhanie srdca. 
Bol súčasťou portugalskej reprezentácie na Majstrovstvách sveta 1966. Stal sa najlepším strelcom turnaja a s reprezentáciou získal bronzovú medailu. V roku 1965 získal ocenenie Zlatá lopta pre najlepšieho európskeho futbalistu roka. Pätnásť rokov odohral za klub SL Benfica, kde sa stal legendou a najlepším strelcom v histórií klubu.
Eusébio najprv začal hrať za miestny amatérsky tím s názvom Os Brasileiros (Brazílčania), na počesť skvelého brazílskeho národného tímu z 50. rokov, ktorý on a jeho priatelia vytvorili, hrali pod menami z týchto superhviezd. Loptičky, ktoré používali, boli vyrobené z ponožiek vyplnených novinami zrolovanými do gúľ. Pokúsil sa narukovať s niekoľkými priateľmi do tímu Grupo Desportivo de Lourenço de Marques, svojho obľúbeného tímu a feeder tímu Benficy, tiež tím, v ktorom hrával Mário Coluna pred prestupom do Benficy, ale bol odmietnutý, bez toho, aby dostal šancu. aby dokázal svoju hodnotu.[15][16] Potom vyskúšal šťastie v Sporting Clube de Lourenço Marques, ktorý ho prijal. Potvrdil, že si ho všimol bývalý brankár Juventusu, ktorý sa stal skautom, keď mal 15 rokov: „Keď som mal 15 rokov, taliansky Juventus ma chcel angažovať, pretože jeden z nich skautov, ktorý bol pre nich známym talianskym brankárom , videl ma a povedal im, že je tu chlapec, že ​​by to bolo ešte dobré využiť, kým som bol neznámy. Juventus mi navrhol, ale moja mama nikdy nechcela od nikoho nič počuť.“[17] Eusébio hral dve sezóny v ich mládežníckom čase, zatiaľ čo v seniorskom čase nastupoval sporadicky.[18] Tam vyhral Campeonato Provincial de Moçambique a Campeonato Distrital de Lourenço Marques vo svojej poslednej sezóne, v roku 1960.
Mužská dvojhra na Open 13 2009

Mužská dvojhra na Open 13 2009 sa hrala ako súčasť Open 13 2009 od 16. do 22. februára 2009. Titul získal Francúz Jo-Wilfried Tsonga, ktorý vo finále porazil Francúza M. Llodru 7-5 7-63. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP.
Joseph Louis Gay-Lussac

Joseph Louis Gay-Lussac alebo Louis Joseph Gay-Lussac (* 6. december 1778, Saint-Léonard-de-Noblat, Francúzsko – † 9. máj 1850, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky chemik a fyzik. Je známy predovšetkým zákonom, ktorý je po ňom pomenovaný, pozri Gay-Lussacov zákon. Známe sú tiež jeho práce na roztokoch alkoholu s vodou, ktoré viedli k zavedeniu udávania percentuálneho množstva alkoholu v nápoji.
Mužská štvorhra na Open 13 2009

Mužská štvohra na Open 13 2009 sa hrala ako súčasť Open 13 2009 od 16. do 22. februára 2009. Titul získali Francúzi Arnaud Clément a Michaël Llodra, ktorí vo finále porazili rakúsko-izraelský pár Julian Knowle, Andy Ram 3-6 6-3 10-8. Pre A. Clémenta to bol 12. a pre M. Llodru 17. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Stvoriteľ

Stvoriteľ môže byť:
Hymna FC Barcelona

Hymnou FC Barcelona je "Cant del Barça" (katalánsky), resp. "Canto del Barça" (španielsky). Po prvýkrát sa hrala 27.novembra 1974, pred zápasom, ktorý ukončil oslavy 75. výročia založenia klubu. Zaspieval ju zbor 3 600 spevákov pod dirigentskou taktovkou Oriola Martorella. Slová k nej napísal Josep Maria Espinàs spolu s Jaume Picasom a hudbu skomponoval Manuel Valls.
Verzie.
Toto nie je jediná hymna, ktorú klub v priebehu rokov používala. Prvá hymna klubu je z 18. februára 1923, slová k nej zložil Rafael Folch i Capdevila a hudbu Enric Morera. Po prvýkrát sa spievala na štadióne Les Corts zborom Orfeóna Gracienca, ako súčasť vzdania úcty prezidentovi a zakladateľovi klubu Joanovi Gamperovi. Jej slová opisovali vzťah medzi športom a katalánskym národom.
Pri príležitosti 50. výročia založenia klubu napísal Esteve Calzada slová pre novú hymnu, ku ktorej hudbu zložil Joan Dotras. Bola nazvaná "Barcelona, sempre amunt!". Navzdory vtedajšej politickej situácii bola napísaná v katalánčine. 
V roku 1957 pri príležitosti slávnostného otvorenia Camp Nou, napísal Josep Badia tretiu hymnu "Himne a l’Estadi". Vtedy sa po prvýkrát objavil v slovách hymny výraz "Barça". Táto hymna bola skomponovaná Adolfom Cabané. 
Hymna z roku 1974 bola natoľko úspešná, že na predchádzajúce sa veľmi rýchlo zabudlo. Je súčasťou klubovej tradície a ani po viac ako 30 rokoch používania tejto hymny si nikto nevie predstaviť, že by ju mala nahradiť iná. 
Ďalšia hymna bola napísaná k storočnici založenia klubu, s názvom "Cant del Centenari" a po prvýkrát sa hrala 22. septembra 1998. Slová k nej napísal Ramon Solsona a hudbu zložil Antoni Ros Marbà. Od začiatku bolo jasné, že táto hymna sa použije len v kontexte osláv storočnice klubu.
Text súčasnej hymny.
Znenie súčasnej hymny "Cant del Barça" (po katalánsky):
Tot el camp
és un clam
som la gent blaugrana
Tant se val d'on venim
Si del sud o del nord
ara estem d'acord
estem d'acord
una baera ens agermana.
blaugrana al vent
un crit valent
tenim un nom
el sap tothom
BARÇA, BARÇA, BARÇA.
Jugadors
Seguidors
tots units fem força
són molts anys plens d'afanys
són molts gols que hem cridat
i s'ha demostrat
s'ha demostrat
que mai ningú no ens podrà tòrcer
blaugrana al vent
un crit valent
tenim un nom
el sap tothom
BARÇA, BARÇA, BARÇA. 
BARÇA is best
Preklad.
Celý štadión
nahlas spieva
sme fanúšikovia modro-granátových
Nezáleží na tom odkiaľ kričíme
či je to z juhu alebo severu
Všetci sme v zhode, všetci sme v zhode,
jedna zástava spája naše bratstvo.
Modro-granátová veje vo vetre,
jeden silný pokrik,
nosíme meno, ktoré každý pozná:
Barca, Barca, Baaarca!
Hráči, fanúšikovia,
v jednote je sila.
Tvrdo sme pracovali celé roky,
strelili sme mnoho gólov.
A dokázali sme, dokázali sme,
že nás nikto nikdy nezastaví.
Modro-granátová veje vo vetre,
jeden silný pokrik,
nosíme meno, ktoré každý pozná:
Barca, Barca, Baaarca!
Zámok Azay-le-Rideau

Zámok Azay-le-Rideau () sa nachádza v meste Azay-le-Rideau vo francúzskom regióne Centre-Val de Loire a departemente Indre-et-Loire. 
Na konci 11. storočia alebo začiatku 12. storočia tu rytier Ridel d‘Azay, feudálny pán, ktorý kvôli svojej ukrutnosti získal pochybnú povesť, vybudoval pevnosť a dal meno tomuto mestu i zámku. 
4. júla 1189 sa hrad z Azay zapísal do anglicko-francúzskych dejín. Francúzsky kráľ Filip II. August a anglický kráľ Henrich II. tu podpísali dohodu o skončení vojny a dohodli sa na spoločnej účasti na tretej križiackej výprave. Henrich II. o dva dni zomrel a tak sa miesto neho výpravy zúčastnil jeho nástupca Richard I.
Venera-12

Venera-12 (rusky: Венера-12) bola sovietska planetárna sonda, ktorá v rámci programe Venera skúmala planétu Venušu. Let sa uskutočnil v roku 1978. Sonda zložená z orbitálnej časti a pristávacieho puzdra sa úspešne dostala na obežnú dráhu Venuše a pristávacie puzdro s vedeckými prístrojmi pristálo na povrchu planéty. Podľa COSPAR bola sonda katalogizovaná ako 1978-086A.
Konštrukcia.
Sonda bola rovnaká, ako jej o týždeň skôr vypustená dvojička Venera 11. Hmotnosť sondy bola asi 4 700 kg okrem paliva, z toho pristávacie puzdro (tiež pristávací modul) . Jej súčasťou bola francúzska aparatúra Sigma 2MS k snímaniu zábleskov gama žiarenia.
Puzdro bolo vybavené padákovým systémom, ktorý obsahoval výťažný a brzdiaci padák. Ďalej tu bol hmotový spektrometer, plynový chromatograf Sigma, aparatúra Groza a rada ďalších prístrojov.
Priebeh misie.
Po rannom štarte 14. septembra 1978 z kozmodrómu Bajkonur sa dostala vďaka rakete Proton-K/D-1 na parkovaciu dráhu okolo Zeme a odtiaľ na dráhu k Venuši. V priebehu letu boli vykonané dve letové korekcie 21. septembra a 14. decembra 1978. Krátko po druhej korekcii bolo začaté podchladzovanie pristávacieho puzdra a 19. decembra došlo k jeho odpojeniu od sondy. Dráha sondy bola upravená tak, aby umožnila prenos vysielania z puzdra na 69 miliónov km vzdialenú planétu Zem a potom sa dostala na dráhu okolo Slnka. Prevádzala aj naďalej vedecké merania. 
Puzdro na Venuši.
Puzdro vstúpilo 21. decembra 1978 do horných vrstiev atmosféry planéty rýchlosťou /s a bola pribrzdené pri preťažení 170 G na /s. Prenos meraní parametrov atmosféry začal zhruba vo výške . Brzdiaci padák účinkoval asi 550 s, potom bol vo výške oddelený a jeho rolu zastal kovový prstenec. Puzdro dopadlo na nepríliš osvetlenú stranu Venuše (3000 luxov) zhruba od miesta dopadu takmer súčasnej misie Venery 11.
V extrémnych podmienkach (teplota 460 stupňov, tlak 8,92 MPa) vydržala pracovať nečakane dlho – 110 minút. Nevytvorila žiandu snímku povrchu, ale prístroj Groza zaregistroval sériu bleskov.
Program Spojených národov pre životné prostredie

Program Spojených národov pre životné prostredie (iné používané preklady: Program OSN pre životné prostredie, Environmentálny program Spojených národov, Environmentálny program OSN; skratka UNEP; z anglického "United Nations Environment Programme") je špeciálna organizácia OSN, vytvorená v roku 1972 ako prostriedok globálnej ochrany životného prostredia. 
UNEP má za úlohu stimulovať a koordinovať aktivity UNESCO, WHO, WMO, FAO a iných organizácií OSN, ktorých cieľom je kvalita životného prostredia. Sídlo UNEP je v Nairobi, regionálne centrá v Bangkoku, Bejrúte, Mexiku, New Yorku a Ženeve. 
Na 3. máj vyhlasuje Deň slnka.
Priority.
K hlavným prioritám UNEP patrí ochrana pôdy, klímy, oceánov a morí, zastavenie odlesňovania, zachovanie biologickej rozmanitosti, zabezpečenie dostatku pitnej vody.
Dohovory.
V rámci UNEP boli vypracované napríklad:
Zámok Brissac

Zámok Brissac () sa nachádza vo francúzskom meste Brissac-Quincé v departemente Maine-et-Loire, asi 15 kilometrov južne od Angers. Zámok má sedem podlaží, 204 miestností a hovorí sa mu aj „Obor na Loire“.
Diaľnica A25 (Grécko)

Diaľnica A25 (alebo piata odbočka z diaľnice A2) je diaľnica v Grécku. Začína na bulharských hraniciach a vedie cez mestá Lefkonas a Dorgada do mesta Solún. V celej jej trase vede európska cesta 79.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2008 – Stíhacie preteky mužov na 12,5 km

Stíhacie preteky mužov na 12,5 kilometrov bola druhá z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2008. Vyhral Nór Ole Einar Bjørndalen a získal tak jubilejný desiaty titul majstra sveta. Slovák Pavol Hurajt si vynikajúce 14. miesto na štarte po šprinte neudržal, a skončil na 20. mieste. Ďalší Slovák Matej Kazár obsadil 37. miesto a Marek Matiaško skončil na 52. mieste v 60-člennom štartovom poli.
Zámok Beauregard

Zámok Beauregard () stojí v údolí rieky Beuvron, prítoku Loiry v obci Cellettes asi šesť kilometrov juhovýchodne od Blois v departemente Loir-et-Cher v regióne Centre-Val de Loire.
Zámok patriaci k "zámkom pri Loire" bol postavený v 16. storočí ako vidiecky zámok, ktorý bol neskoršími majiteľmi dôkladne prestavaný.
Zámok Cheverny

Zámok Cheverny je zámok pri Loire v obci Cheverny, niekoľko kilometrov južne od mesta Blois, v departemente Loir-et-Cher v regióne Centre-Val de Loire vo Francúzsku.
Zámok Chaumont

Zámok Chaumont () je zámok v obci Chaumont-sur-Loire v údolí Loiry, ktorý bol postavený ako stredoveký hrad v 10. storočí.
Svoj dnešný vzhľad dostal prestavbou v renesančnom štýle v roku 1510.
Copa Telmex 2009

Copa Telmex 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 22. februára 2009 na otvorených antukových dvorcoch v argentínskom meste Buenos Aires. Titul v dvojhre získal Španiel Tommy Robredo, ktorý vo finále porazil Argentínčana J. Mónaca. Bol to jeho deviaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Španieli Marcel Granollers Pujol a Alberto Martín, ktorí vo finále porazili španielsky pár Nicolás Almagro, Santiago Ventura Bertomeu. Pre M. Pujola to bol druhý a pre A. Martína tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Tommy Robredo vs. Juan Mónaco 7-5 2-6 7-65
Štvorhra mužov.
 Marcel Granollers Pujol / Alberto Martín vs. Nicolás Almagro / Santiago Ventura Bertomeu 6-3 5-7 10-8
Mužská štvorhra na Copa Telmex 2009

Mužská štvohra na Copa Telmex 2009 sa hrala ako súčasť Copa Telmex 2009 od 16. do 22. februára 2009. Titul získali Španieli Marcel Granollers Pujol a Alberto Martín, ktorí vo finále porazili španielsky pár Nicolás Almagro, Santiago Ventura Bertomeu 6-3 5-7 10-8. Pre M. Pujola to bol druhý a pre A. Martína tretí titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Malá Bašta

Malá Bašta alebo aj Malá bašta () je štít vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Leží v Hrebeni bášt, oddeľujúcom Mlynickú dolinu od Mengusovskej, nad Štrbským Plesom, približne severozápadne od Popradu. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a zasahuje na katastrálne územie mesta Vysoké Tatry a obce Štrba. Najbližším sídlom je južne situované Štrbské Pleso a Tatranská Štrba, juhovýchodne ležia Vyšné Hágy a Nová Polianka, severovýchodne Tatranská Javorina, severozápadne poľské mesto Zakopané, západne osada Podbanské a juhozápadne Važec. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národných prírodných rezervácií Mengusovská dolina a Mlynická dolina.
Opis.
Vrch sa nachádza v Hrebeni bášt, ktorý vybieha z krivánskej rázsochy v masíve Hlinskej veže (). Malá Bašta je predposledný vrchol Hrebeňa bášt, od susednej Patrie na juhu oddelený Sedlom pod Skokom, od severne situovanej Prednej bašty zasa rozložitým Sedlom pod Širokým žľabom. Na severovýchod do Mengusovskej doliny spadá 280 metrovou stenou. Vo východne ležiacej Mengusovskej doline stojí na brehu Popradského plesa Chata pri Popradskom plese a Majláthova chata, ku ktorým vedie cesta a značené turistické trasy. Západné svahy padajú do Mlynickej doliny, kde je Pleso nad Skokom a menšie Pliesko pod Skokom, oddelené vodopádom Skok. Túto časť odvodňuje Mlynica, ústiaca do rieky Poprad, vznikajúcej práve v Mengusovskej doline nad Popradským plesom.
Severným smerom sa nachádzajú Kôpky (), Vysoká (), Rysy (), Žabia veža (), Hincova veža (), Veľký Mengusovský štít (), Čubrina (), Kôprovský štít (), Satan (), Hlinská veža () a Hrubý vrch (), západným Nefcerské veže (), Furkotský štít (), Ostrá (), Kriváň (), Veľké Solisko (), Štrbské Solisko () a Predné Solisko (), južným Trigan () a Patria () a východným Ostrva (), Tupá (), Končistá (), Popradský Ľadový štít () a Gánok (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrcholy Vysokých Tatier, blízka Mlynická a Mengusovská dolina a Podtatranská kotlina, pri vhodných podmienkach tiež Volovské vrchy, Kozie chrbty, Spišsko-gemerský kras, Nízke Tatry, Veľká Fatra a Oravské Beskydy.
Prístup.
Štít sa nachádza na území národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku a nevedie naň značený turistický chodník. Prístup je tak možný len s horským vodcom.
Rameno Orióna

Rameno Orióna (iné názvy: Miestne rameno, Ostroha Orióna, Miestna ostroha, Oblasť Labute, rameno Orióna-Labute, rameno Labute; angl. "Orion arm, Local arm, Orion spur, Local spur, Cygnus region, Orion-Cygnus arm, Cygnus arm") je malé špirálové rameno Galaxie, v ktorom sa nachádza slnečná sústava. 
Patrí do neho komplex mladých hviezd v súhvezdí Orión, podľa ktorého dostalo pomenovanie. Slnečná sústava je situovaná na jeho vnútornom (k jadru Galaxie bližšom) okraji. Má šírku približne 3 500 ly a dĺžku 10 000 ly.
Na oblohe sa vinie zo súhvezdia Labute až do súhvezdia Kormy. Jeho súčasťou je množstvo asociácií v súhvezdí Labute, asociácia okolo hviezdy alfa Persei, Hyády, Plejády, Hmlovina Orión a množstvo ďalších blízkych hviezdokôp, hmlovín a jednotlivých hviezd (napríklad hviezdokopa Jasličky, hmlovina Helix, hmlovina Činka, Gumova hmlovina, komplex ró Ophiuchi). Z hviezdnych asociácií do neho patrí rozsiahla asociácia Orion OB1, Lacerta OB1, Canis Major OB1 a Camelopardalis OB1.
Messierove objekty.
Rameno Orióna obsahuje niekoľko Messierových objektov:
Mužská dvojhra na Copa Telmex 2009

Mužská dvojhra na Copa Telmex 2009 sa hrala ako súčasť Copa Telmex 2009 od 16. do 22. februára 2009. Titul získal Španiel Tommy Robredo, ktorý vo finále porazil Argentínčana J. Mónaca 7-5 2-6 7-65. Bol to jeho deviaty titul v dvojhre na okruhu ATP.
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Vytrvalostné preteky mužov na 20 km

Vytrvalostné preteky mužov na 20 kilometrov bola jedna z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 17. februára. Preteky sa začali o 6:15 SEČ. Tretie víťazstvo na týchto Majstrovstvách sveta zaznamenal Nór Ole Einar Bjørndalen. Druhý skončil Nemec Christoph Stephan a o na treťom mieste skončil nečakane Chorvát Jakov Fak.
Najlepší zo Slovákov skončil Miroslav Matiaško na 35. mieste so stratou 3:33,3 minúty na víťaza.
Supínum

Supínum (lat.) je neurčitý slovesný tvar vyjadrujúci dej alebo stav, ktorý je cieľom istého pohybu (teda po slovesách pohybu). 
Vyskytuje sa v niektorých jazykoch (latinčina, praslovančina, slovinčina, dolnolužická srbčina, švédčina), v mnohých iných (vrátane slovenčiny) ho už nahradil neurčitok. Príklad z pračeštiny: slovo "spat" (s krátkym -a- v kmeni a s -t na konci) v spojení "jdu spat" je supínum (na rozdiel od neurčitku "spáti").
Zámok Langeais

Zámok Langeais stojí v meste Langeais na pravom brehu Loiry vo Francúzsku. Pôvodne to bola pevnosť postavená v 10. storočí grófom Fulko Nerra z Anjou. Z pôvodnej pevnosti dnes ešte stoji donjon, jeden z prvých postavených z kameňa. Počas storočnej vojny padol hrad do rúk Angličanov a v roku 1428 bol, až na donjon, zničený.
Nový zámok vznikol v roku 1465 na ochranu kráľovského majetku. Staviteľom bol Jean Bourré, člen Tajnej rady Ľudovíta XI., na príkaz kráľa. 
Veľkou udalosťou na zámku bola prepychová svadba Karola VIII. a Anny Bretónskej v roku 1491, ktorá mala vplyv na dejiny Francúzska i Európy, pretože vďaka nej pripadlo Bretónsko Francúzsku a nie Habsburgovcom.
Dnešným návštevníkom zámku ju pripomína animácia vo Veľkej sále.
Zámok leží v strede mesta a očarí prichádzajúcich tromi silnými okrúhlymi vežami a padacím mostom. Zámocká záhrada bola zrekonštruovaná podľa miniatúr z 15. storočia.
Donjon

Donjon (iné názvy: donžon, nebojsa) je veža väčšinou štvorcového alebo obdĺžnikového pôdorysu, výnimočne aj kruhového (napr. na Křivokláte). Išlo väčšinou o veže obytné, v prípade potreby mohli slúžiť aj ako veže útočiskové, ktoré boli poslednou líniou obrany hradu alebo pevnosti. Spravidla ide o najstaršie murované objekty hradných areálov s tzv. donjonovou dispozíciou, ku ktorým postupne pribúdali ďalšie obytné a obranné objekty.
Na Slovensku je veľa hradov s takýmto usporiadaním objektov, napr. Topoľčiansky hrad, Trenčiansky hrad, Blatnický hrad, Šarišský hrad, Lietavský hrad a i. Typickými ukážkami hradov donžonovej dispozície v Česku sú Kost alebo Karlštejn. Donjon mohol byť aj súčasťou pevnosti.
Neurčitý slovesný tvar

Neurčitý slovesný tvar je slovesný tvar, ktorý síce patrí do celkovej paradigmy slovesa, ale nevyjadrujú sa ním predikatívne kategórie (osoba, číslo, spôsob).
Neurčitý slovesný tvar je najmä neurčitok, supínum, prechodník, príčastie a prípadne aj slovesné podstatné meno.
Neurčitok

Neurčitok alebo infinitív je neurčitý slovesný tvar, ktorý je z významového hľadiska v jazyku základný (presnejšie definície sa rôznia).
V slovenčine ho možno spoznať podľa zakončenia na -ť (napríklad otvoriť), v češtine na -t(i), v ruštine -ť/-ti, v poľštine na -ć/-c, v nemčine a holandčine na -en (občas len -n), v škandinávskych jazykoch -e/-a, v latinčine -are/-ere/-ire, v španielčine -ar/-er/-ir, v taliančine -are/-ere/-ire, vo francúzštine -re/-er/-ir, v maďarčine na -ni, v japončine -u, v esperante na -i. V angličtine ho spoznáme podľa slova "to" stojaceho pred slovesom.
Neurčitok neexistuje napríklad v arabčine, mnohých indiánskych jazykoch a balkánskych jazykoch (novogréčtina, bulharčina, macedónčina; v srbčine existuje, ale prestáva sa používať).
V mnohých jazykoch (nie napríklad v latinčine alebo maďarčine, a samozrejme nie v jazykoch, v ktorých neurčitok ani neexistuje) je vo zvyku slovesá uvádzať v slovníkoch v neurčitku.
Zámok Luynes

Zámok Luynes v Luynes leží v údolí Loire v departemente Indre-et-Loire v regióne Centre-Val de Loire vo Francúzsku. 
Zámok patril barónom, neskôr grófom Maillé. V roku 1096 bol zničený grófom z Anjou, ale začiatkom 12. storočia ho páni z Maillé obnovili. V storočnej vojne zohral hrad Maillé dôležitú úlohu.
Od roku 1619 bol majiteľom Karol d’Albert, vojvoda z Luynes, a obľúbenec Ľudovíta VIII., ktorý dostal od kráľa súhlas na premenovanie na Luynes.
Zámok Fougères-sur-Bièvre

Zámok Fougères-sur-Bièvre stojí v strede rovnomennej francúzskej obce Fougères-sur-Bièvre na brehu Bièvre v departemente Loir-et-Cher. 
Bol vybudovaný na konci 15. storočia ako opevnené sídlo rodiny de Refuge, ktorá tým dokumentovala svoj vzostup medzi francúzsku šľachtu. Stavba je jedným z posledných príkladov vojenskej architektúry vo Francúzsku.
Sublunárny svet

Sublunárny svet bol v starovekej filozofii (napr. u Platóna) svet pod Mesiacom, teda pozemský svet, ktorý každodenne zažívajú a vnímajú ľudia, plný rôznych nedokonalostí. Opakom je pojem supralunárny svet, dokonalý a stály ostatný svet.
Subordinácia

Subordinácia môže byť:
Zámok Montgeoffroy

Zámok Montgeoffroy sa nachádza v blízkosti francúzskej obce Mazé v departemente Maine-et-Loire. 
Stavba aj pôvodné zariadenie zostali počas Veľkej francúzskej revolúcie a nasledujúceho chaosu nepoškodené. Vďaka tomu má návštevník autentický dojem zo životného štýlu šľachty na vidieckom zámku v 18. storočí.
Subjektívny činiteľ dejín

Subjektívny činiteľ dejín alebo subjektívny faktor dejín je v historickom materializme 
cieľavedomá (ideologická, politická, organizačná a iná) činnosť sociálnych skupín, štátov, osobností s cieľom zmeniť či zachovať objektívne podmienky. Subjektívne faktory sa účinne uplatňujú len v rámci objektívnych podmienok, no nemožno ich vyvodiť len z nich, majú teda relatívnu samostatnosť.
Chad McQueen

Chad McQueen (* 28. december 1960, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 11. september 2024, Palm Springs, Kalifornia), syn hereckého páru Steve McQueen a Neile Adams, bol americký akčný herec, filmový producent a automobilový pretekár.
Najvýraznejším filmovým počinom Chada – žiaka Chucka Norrisa – bol film "Misia spravodlivosti" kde hral v titulnej úlohe s rovnako slávnou akčnou herečkou svojej doby Cynthiou Rothrock a Davidom Carradinom. Neskoršie filmy mu už nepriniesli výraznejší úspech.
Zámok Montreuil-Bellay

Zámok Montreuil-Bellay leží vo francúzskom meste Montreuil-Bellay na rieke Thouet v departemente Maine-et-Loire. 
Ako veľa iných zámkov pri Loire, je aj zámok Montreuil-Bellay prestavaný z hradu vybudovaného v 11. storočí Fulkom Nerra, grófom z Anjou. Okolo roku 1025 ho daroval svoju vazalovi Giraudovi Berlay (označovanému aj ako Bellay). Anežka, posledná dcéra z rodu Bellay, sa vydala v roku 1217 za Guillauma de Melun. Tento rod potom sídlil v Montreuil dvesto rokov.
Subuniverzum

Subuniverzum môže byť:
Zámok Serrant

Zámok Serrant sa nachádza v blízkosti francúzskej obce Saint-Georges-sur-Loire v departemente Maine-et-Loire.
Od 14. storočia patril šľachtickému rodu Le Brie. Pontus Le Brie dostal od kráľa Ľudovíta XI. povolenia na výstavbu pevnosti s padacím mostom, hradnými priekopami a masívnymi vežami.
Do dnešnej renesančnej podoby bol prestavaný architektom Filibertom Delormom z poverenia Karola de Brie v roku 1546.
Maxim Alexandrovič Čudov

Maxim Alexandrovič Čudov, (* 12. november 1982, Baškirsko) je ruský biatlonista.
Zámok Sully-sur-Loire

Zámok Sully-sur-Loire () stojí vo francúzskej obci Sully-sur-Loire v departemente Loiret a patrí k zámkom na Loire.
Predchodcu zámku vybudovali páni zo Sully, ktorí tu sídlili už v 9. storočí. Potom ako sa Guy VI. de La Trémoïlle oženil s jedinou dedičkou, začal v roku 1395 hrad prestavovať. Jeho potomok, Claude de La Trémoïlle, predal usadlosť poškodenú hugenotskou vojnou v roku 1602 Maximiliánovi de Béthune, ktorý ju prestaval na reprezentatívny zámok. 
Viac ako 350 rokov bol zámok majetkom rodiny de Béthune, kým ho v roku 1962 nepredala posledná majiteľka Mahaut Mária Jana de Béthune departementu Loiret.
Zámok Talcy

Zámok Talcy () stojí v rovnomennej francúzskej obci Talcy v departemente Loir-et-Cher, región Centre-Val de Loire, asi 20 kilometrov severne od Blois, patrí zámkom pri Loire.
V roku 1908 bol ako historický monument zaradený medzi pamiatkovo chránené objekty.
Takmer úplne zachované vnútorné zariadenie s nábytkom zo 17. storočia a 18. storočia a zreštaurované barokové záhrady sú najväčším lákadlom pre turistov.
Superaditívnosť

Superaditívnosť alebo superaditivita môže byť:
Superaditívnosť je v matematike:
Zámok Valençay

Zámok Valençay sa nachádza v obci Valençay v departemente Indre, región Centre-Val de Loire vo Francúzsku. 
Jeho podoba je výsledkom stavby začatej v 16. storočí, ale ukončenej až v druhej polovici 18. storočia.
Supozícia

Supozícia môže byť:
Zámok Villandry

Zámok Villandry leží na Loire v obci Villandry, v departemente Indre-et-Loire, 15 kilometrov západne od Tours vo Francúzsku. 
Bol vybudovaný Jánom le Breton, ministrom financií kráľa Františka I. , a spoločne s veľkou záhradou dokončený v roku 1536. 
Ako jeden z posledných zámkov postavených na Loire v renesančnom štýle už nie je v talianskom duchu a stredoveké dekoratívne veže nemá takmer vôbec. Tento jednoduchý, výlučne francúzsky štýl pripomína svojou strechou zámok Fointainebleau, zámok Anet a neskorší štýl za čias Henricha IV.
Zámok Chinon

Zámok Chinon () sa nachádza v meste Chinon v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire. 
Leží na skale nad Viennou, prítokom Loiry.
Zámok Ussé

Zámok Ussé sa nachádza asi 10 kilometrov severovýchodne od Chinon na južnom brehu Indre, prítoku 
Loiry, v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire.
Patrí k najznámejším zámkom pri Loire. 
Dnešný zámok je vybudovaný na základoch stredovekého hradu v 15. storočí a v 16. storočí rozšírený. 
Po úpravach v 17. storočí a 19. storočí je stelesnením romantického rozprávkového zámku. 
Od roku 1927 je ako historický monument pamiatkovo chránený. K zámku patriaca kaplnka bola zaradená medzi pamiatkovo chránené objekty v roku 1931 a v roku 1951 ju nasledoval zámocký park s oranžériou.
Zámok Loches

Zámok Loches je zámok (stavba)|zámok na skale na ľavom brehu rieky Indre, prítoku Loiry v obci Loches v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire. 
Z troch budov pozostávajúci komplex, s jedným z najstarších donjonov vo Francúzsku, patrí k najlepšie zachovaným stredovekým architektonickým komplexom. 
Už v roku 1840 bol k zámku patriaci kostol ako Monument historique zaradený medzi pamiatkovo chránené objekty, v roku 1862 nasledoval donjon a v roku 1889 celý areál.
Aj keď sa zámok nenachádza priamo v údolí Loiry, patrí k zámkom pri Loire.
Podmienka

Podmienka alebo zastarano vymienka môže byť:
Podmienka v práve môže byť aj skrátené označenie pre:
Podmienky sú situácia, okolnosti.
Planum Boreum

Planum Boreum (lat: "Severná planina") je planina severného polárneho kruhu na Marse. Rozkladá sa smerom na sever od súradnice 80°S a jej stred sa nachádza na súradniciach 88.0°S 15.0°V. Obklopuje ju vysokohorská rovná polárna planina s členitými nížinami pomenovaná Vastitas Borealis, ktorá sa tiahne približne 1500 km južným smerom a je dominantou severnej pologule. V roku 1999 Hubbleov vesmírny teleskop zachytil cyklónu v tomto regióne. Priemer tejto búrky bol približne 1750 km s okom búrky 320 km.
Ľadová čiapka.
Planum Boreum je miestom permanentnej polárnej čiapky zloženej hlavne z vodného ľadu a zamrznutého oxidu uhličitého. Objem tejto čiapky je 1,2 x 106 km3 a pokrýva veľkosť približne 1 milión km2 s polomerom 600 km. Najväčšia hrúbka je približne 3 km. Špirálovitý tvar tejto oblasti bol vytvorený hlavne prudkým vetrom a sublimáciou.
Kompozícia povrchu severnej polárnej čiapky počas jari (po roztopení sezónneho suchého ľadu) bola pozorovaná z obežnej dráhy. Vonkajšie okraje tejto oblasti sú znečistené prachom (0,15 % váhy) obsiahnutým hlavne v ľade. Ako sa jedna časť ľadu pohybuje smerom k pólu, množstvo povrchového vodného ľadu ubúda a je pomaly nahradzované suchým ľadom. Týmto sa zvyšuje aj Čistota ľadu. Na póle je povrchový sezónny ľad zložený hlavne z čistého suchého ľadu s malým obsahom prachu 30 parts per million vodného ľadu.
Sonda Phoenix, vypustená v roku 2007 priletela na Mars v máji 2008 a úspešne pristála v oblasti Vastitas Borealis 25. mája 2008. Polárna čiapka Marsu bola navrhnutá ako miesto pristátia pre ľudskú expedíciu na Mars.
Štruktúry.
Hlavnou štruktúrou v Planum Boreum je veľký kaňon v polárnej čiapke nazvaný Chasma Boreale. Je široký približne 100 km, so zrázmi vysokými 2 km (porovnanie: Grand Canyon je široký 24 km, hlboký 1,6 km a dlhý 446 km). Chasma Boreale pretína polárne usadeniny a ľad podobne ako je to aj v Grónsku.
Planum Boreum je obklopená veľkými planinami piesočných dún na súradniciach od 75°S po 85°S. Tieto dunové polia sa nazývajú Olympia Undae, Abalos Undae a Hyperboreae Undae. Olympia Undae je najväčšia a pokrýva plochu od 100°V do 240°V. Abalos Undae pokrýva plochu od 261°V do 280°V a Hyperboreale Undae od 311°V do 341°V.
Lavíny.
Pozorovanie HiRISE z februára 2008 zachytilo štyri lavíny pri páde zo 700 m vysokého útesu. Oblak prachu je široký 180 m a tiahne sa 190 m od základne útesu. červené vrstvy sú skaly bohaté na vodný ľad a biele vrstvy sú sezónny ľad oxidu uhličitého. Zosuv vznikol v najvyšších vrstvách červených vrstiev. Nasledujúce pozorovania majú priniesť informácie o zložení úlomkov z tohto zosuvu.