burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kaitlyn Lawesová

Kaitlyn Lawesová (; * 16. december 1988, Winnipeg, Kanada) je kanadská hráčka curlingu, dvojnásobná kanadská juniorská šampiónka z rokov 2008, 2009 a zlatá olympijská medailistka na ZOH 2014 v tíme Jennifer Jonesovej. Lawesová je absolventkou University of Manitoba, členkou St. Vital Curling Club a Kanadského národného curlingového družstva žien.
Zámková dlažba

Zámková dlažba je typ dlažby zo zhutneného betónu, ktorej horná strana je upravená pre lepší vzhľad. Jednotlivé dlaždice sú navrhnuté tak, aby do seba vzájomne zapadali. Vďaka tomu dlažba dosahuje vysokú stabilitu a odolnosť hlavne pri horizontálnom posune. Zámková dlažba sa vyrába prefabrikáciou.
Jednou z hlavných výhod zámkovej dlažby je možnosť jej rozobratia a opätovného zloženia do pôvodného stavu. Jednotlivé diely dlažby môžu mať rôzne odtiene vďaka čomu vzniká možnosť vytvárať rôzne obrazce, nápisy či prvky praktického charakteru – napr. na parkoviskách je možné týmto spôsobom vytvoriť parkovacie čiary oddeľujúce jednotlivé parkovacie miesta. Dlažba sa pokladá na sucho do štrkového podkladu a špáruje sa pieskom.
Peter Ťažký

Mgr. Peter Ťažký (* 22. december 1981 , Brezno) je multiinštrumentalista (organ, fujara, akordeón...), spevák, textár, skladateľ, producent, moderátor, zabávač, starejší, venujúci sa predovšetkým ľudovej tvorbe a folklóru. Zakladateľ a vedúci mužskej speváckej skupiny "Chlapi z Dolnej Lehoty" , projektu "Spievajúci Jánošík" – propagácia fujary v slovenských mestách.
Detstvo a začiatky.
Ako prvorodený syn rodičov Milana Ťažkého a Anny rod. Branišovej, spolu s bratmi Milanom Ťažkým ml. a Miroslavom Ťažkým vyrastal na Horehroní v obci Dolná Lehota. Po ukončení ZŠ ďalej študoval na Gymnáziu Jána Chalupku v Brezne (19962000). Zároveň navštevoval ZUŠ vo Valaskej so špecializáciou akordeón (19882000). Po maturite odišiel do Bratislavy, kde študoval na Pedagogickej fakulte, na Katedre hudobnej výchovy Univerzity Komenského, špecializáciu akordeón. Počas štúdia absolvoval II. cyklus ZUŠ v Bratislave so špecializáciou hry na organ (20022006), takisto sa zúčastňoval rôznych významných workshopov v Európe zameraných na rôzne techniky a štýly spevu.
Kariéra a poslanie.
Už počas štúdií sa venoval umeleckej kariére ako upravovateľ ľudových piesni (od roku 1996), textár, skladateľ, organista v rodnej obci (19962006), zakladateľ a vedúci súboru "Lehotianka" v Dolnej Lehote (19982008). Takisto účinkoval v speváckom zbore Univerzity Komenského v Bratislave – Comenius (20002003) a US Lúčnica (20012009). Založil a viedol ochotnícky divadelný súbor "Petríkovci", kde pôsobil aj ako režisér a herec.
Po štúdiu pracoval ako manažér predaja, finančný poradca a vedúci recepcie, nejakú dobu hrával na lodi. Od roku 2007 sa venuje prevažne umeleckej činnosti a to či už ako starejší na svadbách po celom Slovensku aj v zahraničí, alebo ako organizátor a zakladateľ "Dolnolehotskej parády" (od roku 2007). S rokom 2007 sa spája aj založenie mužskej speváckej skupiny "Chlapi z Dolnej Lehoty", v ktorej pôsobí ako umelecký vedúci, spevák ba skladateľ piesní, ktoré zároveň doprevádza na akordeóne.
Tvorba.
Peter Ťažký vydal 5 CD albumov s ľudovou a autorskou hudbou.
Prvé CD "Keď idú mládenci" naspieval spolu so svojou skupinou v roku 2009, sám si ho hudobne doprevádzal a je autorom polovice skladieb.
V tom istom roku (2009) vydal CD "Čokoláda", ktoré obsahuje len jeho autorské texty ktoré si sám inštrumentálne doprevádzal.
V roku 2010 bola vydaná "Fujara v prírode", ktorá je originálnym prepojením ľudovej piesne, fujary a ďalších tradičných ľudových nástrojov so zvukmi prírody. Radí sa do kategórie relaxačná hudba.
Po roku príprav bolo vydané v roku 2012 CD "Šťastia, zdravia...", ktoré obsahuje koledy striedajúce sa s vinšmi v podaní speváckej skupiny "Chlapi z Dolnej Lehoty".
Piaty album "Kamaráti, bratia.." tak isto naspieval so svojou speváckou skupinou a vyšlo v roku 2013. Na tejto nahrávke sa nachádzajú ľudové aj autorské piesne.
Stredná Torysa

Stredná Torysa ("Stredotoryský región") je slovenský región a región cestovného ruchu.
Geografia.
Región strednej Torysy sa nachádza v centrálnej časti Šariša. Územie sa rozprestiera na rozhraní Spišsko-šarišského medzihoria, Bachurne, Slanského pohoria a Šarišskej vrchoviny. Hlavnou osou územia je rieka Torysa a centrom regiónu je mesto Prešov.
Územie strednej Torysy.
Do regiónu strednej Torysy patrí územie Prešovského a Sabinovského okresu. Dolina hornej Torysy je pomerne široká, stredná Torysa sa pri vstupe do Sabinova náhle zužuje.
Dejiny.
Prvé záznamy z 13. storočia opisujú postupné vytváranie osád, v údolí rieky Torysy a jej prítokov ako súčasť Šarišského komitátu. Hlavný význam polohy strednej Torysy spočíval v sprostredkovaní spojenia medzi Poľskom a Maďarskom. Vďaka tomu v 14. storočí získali mestá Prešov a Sabinov štatút slobodných kráľovských miest. Prešov v tomto období patril medzi hlavné strediská remeselnej výroby v Uhorsku.
Od roku 1849 patrila stredná Torysa do Šarišskej župy, od roku 1928 do krajinského zriadenia, od roku 1949 do Prešovského kraja a od roku 1960 do Východoslovenského kraja. V súčasnosti je územie Stredotoryského regiónu súčasťou Prešovského kraja.
Kultúra a zaujímavosti.
Región ma bohatú hlavne folklórnu históriu. Medzi dôležité podujatia v regióne patria aj "Dni mesta Prešov, Sabinovský jarmok, Letecké dni v Ražňanoch" a "Dni pivovaru Šariš". V Prešove je "Divadlo Alexandra Duchnoviča, Divadlo Jonáša Záborského, Krajské múzeum, Štátna vedecká knižnica, Park kultúry a oddychu a Hvezdáreň".
Školstvo.
Školstvo je v regióne zastúpené všetkými druhmi škôl, z vysokých škôl je najznámejšie "Prešovská univerzita, Gréckokatolícka teologická fakulta a Pravoslávna bohoslovecká fakulta".
Šport.
Prešov je domovom najstaršieho slovenského futbalového klubu 1. FC Tatran Prešov, hádzanárskeho klubu HT Tatran Prešov a hokejového klubu HC 07 Prešov. Hokej má zastúpenie aj v Sabinove, futbalové kluby sú zastúpené v celom regióne.
Pamiatky.
Hlavnou dominantou regiónu je Šarišský hrad vo Veľkom Šariši. Konkatedrála svätého Mikuláša, Gréckokatolícka katedrála sv. Jána Krstiteľa, Pravoslávny katedrálny chrám sv. kniežaťa Alexandra Nevského, Prešovská kalvária, Židovská synagóga v Prešove a "zvyšky hradieb" z 15. storočia v Sabinove.
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Priemysel v celom regióne je na pomerne vysokej úrovni vďaka mestám Prešov, Sabinov a Veľký Šariš.
Regiónom prechádza Diaľnica D1, cesta I. triedy (I/68), (I/18) a medzinárodná železničná trať Košice - Muszyna.
V Prešove sa nachádza "Fakultná nemocnica s poliklinikou Jána Adama Reimana".
Josef Brukner

Josef Brukner (* 15. február 1932† 14. január 2015) bol český spisovateľ, prekladateľ a filmový scenárista.
Životopis.
Roku 1951 maturoval, potom študoval dramaturgiu na FAMU, ktorú absolvoval v roku 1957. Toho istého roku sa stal redaktorom Albatrosu (vtedy "Státní nakladatelství dětské knihy"). V roku 1972 sa stal redaktorom vydavateľstva Československý spisovateľ. Od roku 1990 bol šéfredaktorom časopisu Mateřídouška.
Dielo.
Jeden zo spoluautorov tzv. "poézie všedného dňa", debutoval v časopise Květen. Ďalej je autorom textov (básní) k obrázkovým knižkám J. Ladu.
Literatúra pre deti.
Okrem vlastnej tvorby prekladal z poľštiny, nemčiny a francúzštiny. Zaoberal sa tiež edičnou činnosťou - výbory z diela F. Šrámka, J. Vrchlického.
Born This Way Ball

Born This Way Ball je tretie koncertné turné americkej speváčky Lady Gaga na podporu svojho druhého štúdiového albumu "Born This Way" (2011). Turné začalo 27. apríla 2012 a skladá sa z 98 vystúpení v Ázii, Austrálii a v Európe, na konci roka nasledovala Južná Amerika a Afrika. Turné malo pokračovať od januára do marca 2013 v Severnej Amerike, ale kvôli zdravotným problémom skončilo predčasne 11. februára 2013. Lady Gaga si poranila bedro a tak zrušila štyri nadchádzajúce vystúpenia. Doktori ale zistili, že jej stav je vážny a vyžaduje operáciu, preto bola nútená zrušiť aj ďalších 21 nasledujúcich vystúpení po Severnej Amerike.
Kontroverzie.
Ázijské turné bolo predmetom sporov zo strany sociálnych konzervatívcov a konzervatívnych kresťanských a moslimských skupín . Speváčkina podpora LGBT práv, údajné obscénnosti na koncertoch a náboženské obsahy textov piesní viedli tieto skupiny v Južnej Kórei, na Filipínach a v Indonézii k petíciám za zrušenie koncertov. Väčšina z nich dopadla neúspešne, ale koncert v Jakarte musel byť zrušený kvôli vyhrážkam.
Niekoľko konzervatívnych politických komentátorov odsúdilo Born This Way Ball krátko po počatí turné.
Značné pobúrenie vyvolala tiež pieseň "Princess Die" spomínajúca Princeznú Dianu.
Zoznam piesní.
Zoznam piesní počas turné (nezhoduje sa vo všetkých mestách) bol nasledovný:
Sligo (mesto v Írsku)

Sligo () je mesto v severozápadnom Írsku na pobreží Atlantického oceánu. Je najväčším mestom a administratívnym centrom rovnomenného grófstva. Žije tu necelých 20-tisíc obyvateľov. Rozloha Sliga je 12,9 km². Aglomerácia Sliga je druhou najväčšou v Connachte po Galwayi.
V Sligu sa nachádza najvýznamnejší nákladný prístav na západnom pobreží Írska a zároveň najsevernejší írsky prístav v Atlantiku. V posledných rokoch sa prudko zvyšuje počet obyvateľov žijúcich na predmestiach Sliga, tento jav bol sprevádzaný aj vysokým ekonomickým rastom. 
Mesto patrí medzi najvýznamnejšie turistické destinácie v Írsku, za čo vďačí najmä chýrnej kráse prírody v okolí mesta a vďaka významu mesta pre kultúru a literatúru, predovšetkým je s mestom a blízkym okolím spojená postava írskeho básnika Williama B. Yeatsa, laureáta Nobelovej ceny za literatúru, ktorý v grófstve Sligo vyrastal.
The End...

The End… je štvrtý sólový štúdiový album nemeckej speváčky Nico, vydaný v novembri 1974 vo vydavateľstve Island Records. Na albume sa opäť, rovnako ako v predchádzajúcich prípadoch, podieľal hudobník John Cale, ktorý popri rôznych nástrojoch obstaral tiež produkciu albumu. Svoj posledný album "Desertshore" Nico vydala v roku 1970 a následne jej bola zrušená zmluva s vydavateľstvom Reprise Records. Ďalší album preto vydala až po tom, čo jej John Cale zaistil zmluvu s vydavateľstvom Island Records. Ďalší album nazvaný "Drama of Exile" vydala až v roku 1981.
Popri Caleovi a Nico sa na albume podieľali ešte gitarista Phil Manzanera, hráč na syntetizátory Brian Eno a dcéry zvukového inžiniera Johna Wooda, ktoré spievali sprievodné vokály. Album obsahuje celkom osem piesní, z toho šesť autorských. Ďalej album obsahuje verziu Nemeckej hymny a coververziu piesne „The End“ od americkej skupiny The Doors. Na obale albumu je použitý záber z filmu "Les Hautes solitudes" francúzskeho režiséra Philippa Garrela. V roku 1982 vyšiel album v reedícii na audiokazete a roku 1996 potom prvýkrát aj na CD. Roku 2012 vyšiel album v reedícii na CD doplnené o jeden bonusový disk obsahujúci záznamy z koncertov.
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1991

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1991 boli 1. Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien, ktoré organizuje Európsky výbor hokeja na kolieskových korčuliach (CERH). Konali sa od 12.16. novembra 1991 v meste Ženeva, vo Švajčiarsku, za účasti 9 tímov. Víťazkami sa stali hokejistky Talianska, ktoré bodovali vo všetkých svojich zápasoch. 
Turnaj sa skladal iba zo základnej skupiny.
Ivan Král

Ivan Král (* 12. máj 1948, Praha, Česko† 2. február 2020, Michigan, USA) bol česko-americký hudobník, ktorý sa preslávil ako basgitarista skupiny Patti Smith Group v sedemdesiatych rokoch 20. storočia. Bol tiež jedným z režisérov dokumentárneho filmu "The Blank Generation" z roku 1976 a bol nominovaný na Českého leva v roku 2001 v kategórii "Najlepšia hudba" k filmu "Kabriolet".
Život.
Spoločne so svojím bratom Pavlom a rodičmi emigroval do New Yorku v roku 1966. Jeho otec Karel tu pracoval ako prekladateľ pre ČTK. 
Najprv tu pracoval pre vydavateľstvo Apple Records a počas toho sa tiež venoval aktívnemu hraniu v skupine "Luger". Neskôr sa stal členom skupiny Blondie, ale nedlho po svojom príchode odišiel. V roku 1975 sa stal členom sprievodnej skupiny speváčky Patti Smith, s ktorou nahral štyri štúdiové albumy a napísal pre ňu rad piesní (napríklad „Ask the Angels“, „Pissing in a River“ alebo „Dancing Barefoot“). Jej skupina sa rozpadla v roku 1979 a Kral krátko pôsobil v skupine Johna Calea (z ich spolupráce vzišiel len koncertný album "Even Cowgirls Get the Blues", ktorý vyšiel až koncom osemdesiatych rokov). Začiatkom osemdesiatych rokov bol členom skupiny speváka Iggyho Popa, s ktorým nahral albumu "Soldier" (1980) a "Party" (1981). Na prvý album Kral neprispel ani jednou piesňou, na druhom je však spolu s Popom autorom ôsmich piesní (napríklad aj hitu „Bang Bang“, ktorý neskôr nahral David Bowie).
Po odchode zo skupiny Iggyho Popa spolupracoval so spevákom Johnom Waitom (hral na jeho albume "Ignition"). Neskôr zložil hudbu pre niekoľko filmov, ako napríklad "Subway Riders" (1982) a "Bistro" (1982). Ďalej potom pracoval ako producent (napríklad so skupinami Band of Outsiders, The Vipers a Joy Rider) a hral so skupinou Eastern Bloc, s ktorou v roku 1987 vydal rovnomenný album. Začiatkom deväťdesiatych rokov sa začal vracať do Československa, kde pokračoval v práci producenta (Lucie, Mňága a Žďorp alebo Garage). Tiež vydal niekoľko sólových albumov, pričom s najväčším úspechom sa stretol ten prvý, "Nostalgia" z roku 1995. V roku 1997 nahral album "Alias" spolu s Ivanom Hlasom, bubeníkom Davidom Kollerom a basgitaristom Karlom Šůchom.
V roku 1995 o ňom režisér Zdeněk Suchý nakrútil dokumentárny film "Dancing Barefoot".
Florac (obvod)

Florac je obvod v departemente Lozère a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 50 obcí.
Mende (obvod)

Mende je obvod v departemente Lozère a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 18 kantónov a 135 obcí.
Le Vigan (obvod)

 Le Vigan je obvod v departemente Gard a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 75 obcí.
Stanislav Martinčko

Stanislav Martinčko (* 11. február 1952, Košice, Česko-Slovensko) je slovenský podnikateľ a politik. V prezidentských voľbách v roku 2014 kandidoval za stranu Koalícia občanov Slovenska.
Profesionálna činnosť.
Martinčko v rokoch 1973 až 1990 pracoval ako vodič kamióna, vedúci dopravy a vodič autobusu. V rokoch 1990 až 2000 podnikal s kovovým šrotom. Od roku 2000 je generálnym riaditeľom firmy KEMAX zaoberajúcej sa výrobou plechov.
Prezidentská kandidatúra.
Kandidatúru do prezidentských volieb v roku 2014 oznámil vo februári 2013, potvrdil v decembri 2013. Martinčko kandidoval za Koalíciu občanov Slovenska, stranu kde pôsobí ako zakladajúci predseda. Medzi hlavné témy kampane patrili problémy v súdnictve, rómsky problém a korupcia. V prvom kole voľby nakoniec získal 2 547 hlasov (0,13 % z odovzdaných hlasov) a zo 14 kandidátov skončil na poslednom mieste.
Lodève (obvod)

Lodève je obvod v departemente Hérault a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 98 obcí.
Montpellier (obvod)

Montpellier je obvod v departemente Hérault a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 22 kantónov a 93 obcí.
Perpignan (obvod)

Perpignan je obvod v departemente Pyrénées-Orientales a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 20 kantónov a 86 obcí.
Prades (obvod)

Prades je obvod v departemente Pyrénées-Orientales a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 100 obcí.
Limoux (obvod)

Limoux je obvod v departemente Aude a regióne Occitánia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 149 obcí.
Západné Alpy

Západné Alpy sú geomorfologická provincia v západnej časti Álp. Za hranicu medzi Západnými a Východnými Alpami sa považuje údolie Rýna na východe Švajčiarska severne od priesmyku Splügen; na juh od tohto priesmyku tvorí hranicu rieka Liro (údolie Valle Spluga) a jazero Como (na juhu). 
Západný okraj tvorí nížina Rhôny, ktorá oddeľuje Alpy od francúzskeho Centrálneho masívu. Zo severozápadu lemuje Západné Alpy Švajčiarska plošina "(Schweizer Mittelland)", vysočina, ktorá je pokračovaním alpského podhoria, ktoré je tu vtesnané medzi Západné Alpy a Juru. Ako Alpské podhorie, tak aj Jura sa považujú za vonkajšie podoblasti alpského subsystému.
Patria sem tak všetky francúzske, väčšina švajčiarskych a väčšia časť talianskych Álp. 
Západné Alpy sú vyššie než východné a takmer všetky európske štvortisícovky (s výnimkou Piz Bernina) nájdeme v tejto časti. Najvyšším vrcholom Západných Álp, Álp i celej Európy je Mont Blanc () na francúzsko-talianskej hranici.
Briey (obvod)

Briey je obvod v departemente Meurthe-et-Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 130 obcí.
Lunéville (obvod)

Lunéville je obvod v departemente Meurthe-et-Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 164 obcí.
Toul (obvod)

Toul je obvod v departemente Meurthe-et-Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 112obcí.
Neufchâteau (obvod)

Neufchâteau je obvod v departemente Vosges a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 196 obcí.
Adolf Branald

Adolf Branald (* 4. október 1910, Praha – † 28. september 2008, tamtiež) bol český spisovateľ, autor románov, poviedok, reportáží, kníh pre deti a mládež a divadelných hier pre ochotníkov.
Život.
Adolf Branald sa narodil v hereckej kočovnej rodine. Jeho otec Richard František Branald (18781950) bol herec, režisér a dramatik, matka Marie Branaldová (18871962) bola herečka. Detstvo prežil v Prahe, v Plzni a na cestách s rodičmi, ktorí vystupovali s činohernými, operetnými a opernými spoločnosťami. Tvrdí sa o ňom, že bol prvá detská filmová hviezda v Čechách, pretože ako dieťa hral v niekoľkých nemých filmoch: napríklad v dvoch dnes už stratených filmoch svojho otca "Československý Ježíšek" (1918) a "Aloisův los" (1919) alebo vo filme "Venoušek a Stázička" (1922) režiséra Svatopluka Innemanna.
Roku 1929 maturoval na obchodnej akadémii, potom vystriedal veľké množstvo zamestnaní. Bol úradníkom v banke, obchodným zástupcom olejárskej firmy, klaviristom v kine, kníhkupcom a od roku 1936 do roku 1945 výpravcom na rôznych železničných staniciach. Po skončení druhej svetovej vojny pracoval ako tlačový referent na ministerstve dopravy a v rokoch 19521959 ako redaktor vydavateľstva Československý spisovatel a od roku 1959 bol spisovateľom na voľnej nohe. Roku 1948 vstúpil do KSČ, ale v roku 1969 zo strany vystúpil, takže za normalizácie nemohol v sedemdesiatych rokoch publikovať.
Svoju literárnu dráhu začal už pred druhou svetovou vojnou radom divadelných hier pre ochotníkov, ktoré písal väčšinou so svojím otcom a ku ktorým tiež často skladal aj hudbu. Ako prozaik debutoval roku 1947 románom "Stříbrná paruka". Už v tejto kronike hereckého rodu sa objavuje jeho hlavná tvorivá metóda, ktorá dáva jeho dielam mnohokrát až reportážnu osobnosť: prepojenie faktografie a fabulovaných príbehov hrdinov, ktorí chápu svoje povolanie ako životné poslanie. Publikoval tiež v mnohých novinách a časopisoch ("Nový život", "Svobodné slovo", "Literární noviny", "Svět práce", "Plamen", "Divadlo", "Zlatý máj" a ďalšie). Mnoho jeho diel bolo sfilmovaných.
Roku 1965 dostal titul zaslúžilý umelec, v roku 1996 mu bola udelená Cena PEN klubu za celoživotné dielo a roku 2003 "Cena Miroslava Ivanova" za literatúru faktu. Roku 2008 bol in memoriam vyznamenaný Medailou Za zásluhy I. stupňa.
Saint-Dié-des-Vosges (obvod)

Saint-Dié-des-Vosges je obvod v departemente Vosges a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 174 obcí.
Bar-le-Duc (obvod)

Bar-le-Duc je obvod v departemente Meuse a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 109 obcí.
Reportáž

Reportáž (z franc. "reporter" - prinášať) je literárny útvar používaný predovšetkým v žurnalistike, reportáž popisuje a zobrazuje skutočnosť na základe konkrétnych faktov, väčšinou získaných priamou účasťou alebo pozorovaním.
Autor reportáže - reportér alebo reportérka - sa pohybuje na hranici spravodajstva a publicistiky: udalosť opisuje a zároveň ju aj hodnotí, jeho pozícia je často zreteľná a ovplyvňuje kompozíciu. Podstatnými znakmi reportáže je vecnosť, dôraz na detail (vyžaduje všímavosť reportéra), byť presný a pokiaľ možno objektívny. Reportáž je akýmsi rozšíreným spravodajstvom, podrobnejšie a "priamo pri tom". Reportáž môže byť písaná + obrazová (noviny), rozhlasová alebo televízna.
Základnými metódami tvorby reportáže sú:
Väčšinou ide o ich kombináciu, v niektorých reportážach výrazne prevažuje niektorá zo zložiek, s čím súvisí i výber kompozície (dramatická, lineárna, k. kontrastu, kruhová). Reportér je pozorovateľ (a často i účastník) popisovanej udalosti, čo mu prináša špecifický pohľad na ňu a čitateľovi potom aj lepšie sprostredkovanie zážitku.
Základom reportáže je opisný postup. Reportáž chce vyvolať názornú predstavu prostredia. Usiluje o zaujímavosť. Užíva expresívnych obrazných a aktualizovaných prostriedkov. Môže mať niekedy formu interview.
Commercy (obvod)

Commercy je obvod v departemente Meuse a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 136 obcí.
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1995

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1995 boli 3. Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien, ktoré organizuje Európsky výbor hokeja na kolieskových korčuliach (CERH). Konali sa v dňoch od 17.21. októbra 1995 v meste Oviedo, v autonómnom spoločenstve Astúria, v Španielsku, za účasti 7 tímov. Víťazkami sa stali hokejistky domáceho Španielska, ktoré zvíťazili vo všetkých zápasoch. Dvojnásobné európske majsterky a obhajkyne titulu z Talianska skončili strieborné. Bronzové Švajčiarsko získalo svoju prvú medailu.
Turnaj sa skladal iba zo základnej skupiny. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio Municipal de los Deportes s kapacitou 3 750 divákov.
Verdun (obvod)

Verdun je obvod v departemente Meuse a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 15 kantónov a 255 obcí.
Boulay-Moselle (obvod)

Boulay-Moselle je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 3 kantóny a 96 obcí.
Château-Salins (obvod)

Château-Salins je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 128 obcí.
Cena Karla Čapka (cena PEN klubu)

Cenu Karla Čapka založilo v roku 1994 České centrum Medzinárodného PEN klubu a Spoločnosť priateľov PEN klubu. Cena je určená pre autorov, "ktorí nejako výrazne a zrozumiteľne prispeli k tomu, aby sa v spoločnosti presadili demokratické a humanistické hodnoty alebo aby boli ubránené", sa udeľuje vždy v párnom roku.
V roku 1996 organizátori založili ešte Cenu PEN klubu za celoživotné dielo s "prihliadnutím k zásluhám o českú literatúru v pofebruárovej dobe". Cena Karla Čapka je bronzová plastika otvárajúcej knihy, vnútri s obojstranným reliéfom portrétu Karla Čapka, dielo akademického sochára Vladimíra Preclíka. Cena je spojená s finančnou čiastkou vo výške, ktorá sa mení, predtým 150 tisíc korún, v roku 2010 100 tisíc korún.
Laureáti cien PEN klubu.
Cena PEN klubu za celoživotné dielo.
Od roku 2009 sa udeľuje každý nepárny rok ako "Cena PEN klubu – Vlastní cestou"
Forbach (obvod)

Forbach je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 73 obcí.
Cena Karla Čapka

Cena Karla Čapka môže byť:
Metz-Campagne

Metz-Campagne je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 142 obcí.
Svobodné slovo

Svobodné slovo bol tlačený denník, ktorý patril medzi hlavné novinové periodiká vychádzajúce v socialistickom Česko-Slovensku. Išlo o ústredný denník Československej strany socialistickej, skôr (pred 2. svetovou vojnou) Českej strany národne sociálnej. Tento denník ako jeden z prvých oficiálnych periodík pravdivo informoval o dianí počas a po nežnej revolúcii vo vtedajšom Česko-Slovensku.
V roku 1996 zmenil majiteľa, stal sa súčasťou skupiny "Chemapol", ktorá kúpila vydavateľstvo Melantrich. V roku 1997 zmenil názov na "Slovo" a výrazne zmenil grafickú podobu. Do čela redakcie nastúpil bývalý šéfredaktor Mladej fronty Dnes a Lidových novín Libor Ševčík. Tlačený náklad sa pohyboval okolo 100 tisíc kusov denne. Na rozdiel od väčšiny iných denníkov neznižoval, ale stagnoval. V roku 1998 však "Chemapol" upadol do ťažkostí a denník predal vydavateľovi vtedajších Zemských novin. Ten ho po nejakú dobu vydával ako mutáciu Zemských novin (keď na prelome augusta a septembra 1998 prepustil drvivú väčšinu redakcie), neskôr jeho vydávanie ukončil.
Metz-Ville

Metz-Ville je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 4 kantóny a 1 obec.
Thionville-Est (obvod)

Thionville-Est je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 75 obcí.
Thionville-Ouest (obvod)

Thionville-Ouest je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 30 obcí.
Svatopluk Innemann

Svatopluk Innemann (* 18. február 1896, Ľubľana – † 30. október 1945, Klecany) bol český režisér, scenárista, kameraman a herec, išlo o jedného z priekopníkov českej kinematografie.
Narodil sa ako syn režiséra Rudolfa Innemann a opernej speváčky Ludmily Lvovej-Innemannovej pri ich angažmáne v Slovinsku. Po ich návrate do Prahy sa vyučil údenárom a v roku 1918 sa začal viac zaujímať o prácu pri filme, spočiatku o prácu s kamerou. Spoločne s Ottom Hellerom natočili ako kameramani svoj prvý film, od roku 1919 nakrúcal už samostatne a tiež hral menšie úlohy.
Dielo.
Natáčal rôzne operetky, komédie a melodrámy a je autorom rôznych dokumentárnych a krátkometrážnych filmov. Innemann bol ale predovšetkým režisérom – prvý film režíroval už v roku 1920 – českú rozprávku "Červená karkulka", ktorú tiež nasnímal. V roku 1925 nakrútil obľúbenú veselohru "Z českých mlýnů" a výpravný životopisný film "Josef Kajetán Tyl". V rokoch 1919 – 1930 nakrútil 16 filmov nemých. V roku 1931 vstúpil do zvukového filmu (natočil celkom 25 filmov) – a to filmom o Jaroslavovi Haškovi s názvom "Poslední bohém" so Sašom Rašilov starším v titulnej úlohe a tiež výpravným filmom "Psohlavci" i komédiou "Fidlovačka". Tiež dodnes populárnou veselohrou "Muži v offsidu" (1931) s Hugo Haasom.
Innemannovým druhým režijným vrcholom je dráma "Před maturitou" (1932) – v spolupráci s Vladislavom Vančurom, ďalej podarená kriminálka "Vražda v ostrovní ulici" (1933); bol to prvý film natočený v nových ateliéroch Barrandov. V roku 1933 tiež zachytil atmosféru pútí na kopci Svatého Antonína v láskavej komédii "U svatého Antoníčka" v hlavnej úlohe s Ljubou Hermanovou. Svoju filmársku činnosť prakticky ukončil v roku 1937 báchorkou J. K. Tyla – "Švanda dudák". Začal mať problémy s vážnou psychickou poruchou a krízou a od roku 1940 sa liečil. Kritiky sa tiež zmieňovali o jeho umeleckej rozkolísanosti v celom období tvorby. V čase nemeckej okupácie chcel uviesť svoju divadelnú hru (s veľmi problematickou témou); prípadné povojnové vyšetrovanie ale žiadne nebolo.
Zomrel 30. októbra 1945 v Klecanoch u Prahy len v štyridsiatich deviatich rokoch.
Sarrebourg (obvod)

Sarrebourg je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 102 obcí.
Sarreguemines (obvod)

Sarreguemines je obvod v departemente Moselle a regióne Lotrinsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 83 obcí.
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1997

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 1997 boli 4. Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien, ktoré organizuje Európsky výbor hokeja na kolieskových korčuliach (CERH). Konali sa v novembri 1997 v meste São João da Madeira, v Portugalsku, za účasti 7 tímov. Víťazkami sa stali hokejistky domáceho Portugalska, ktoré bodovali vo všetkých zápasoch. Obhajkyne titulu zo Španielska skončili bronzové.
Turnaj sa skladal iba zo základnej skupiny.
Mařenka Zieglerová

Mařenka Zieglerová, narodená ako Marie Zieglerová (* 7. február 1881, Praha – † 7. november 1966, Mělník) bola slávna operetná heroína a herečka.
Život.
Mařenka Zieglerová pochádzala z vinohradskej umeleckej rodiny. Jej otec bol obuvník a krídlovkár. Jej bratia hrali na krídlovku a na husle, sestry boli tanečnice. Najznámejšia z nich bola Adéla Zieglerová, neskôr Srnová (1869 – 1935), ktorá bola sólistkou Národného divadla v rokoch 1885 – 1900. Jej neter Hana Zieglerová, neskôr Želenská bola operetná subreta.
Prvýkrát sa vydala za pána Kříža a jej druhý manžel bol František Grabinger (1909 – 1994), ktorý bol divadelným riaditeľom jednej divadelnej spoločnosti, pri ktorej prežila 1. svetovú vojnu.
Montreuil (obvod)

Montreuil je obvod v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 164 obcí.
Cyril Bouda

Cyril Bouda (* 14. november 1901, Kladno – † 29. august 1984) bol český maliar, ilustrátor a profesor na Karlovej univerzite.
Životopis.
Narodil sa v Kladne, ale väčšinu života prežil v Prahe. Obaja rodičia Cyrila Boudy boli výtvarníci; otec bol stredoškolským profesorom kreslenia, matka Anna umelecko-priemyselnou výtvarníčkou, sestrou sochárov Stanislava a Vojtecha Suchardovcov. 
V roku 1923 absolvoval Bouda Umelecko-priemyselnú školu v Prahe u Františka Kyselu, v roku 1926 zakončil štúdium na Akadémii výtvarných umení v Prahe, kde študoval u Maxa Švabinského. Ďalej bol na AVU asistentom T. F. Šimona. V rokoch 19461972 pôsobil ako pedagóg a neskôr ako profesor na Pedagogickej fakulte UK v Prahe a v Brandýse nad Labem (19641972).
Žil v záhradnom domčeku vo Vlašskej ulici na úpätí Petřína. Jeho syn Jiří Bouda sa stal tiež grafikom.
Dielo.
Venoval sa najprv voľnej grafike (suchá ihla, farebný lept, litografia) a maľbe obrazov. Je však známy predovšetkým ako mnohostranný a veľmi usilovný autor úžitkovej grafiky. Celý život pracoval ako ilustrátor kníh, zvlášť rozprávok, českých povestí, humoristických a historických kníh (napríklad "Pražské legendy Františka Langera, Staré pověsti pražské Václava Cibuly, Kocourkov"). Svoje ilustrácie prevádzal tiež do podoby kreslených filmov (napríklad rozprávku "Hrnečku vař!"). Zvládal veľa grafických techník, drevoryt a mediryt, lept a najmä litografiu. Bol o. i. grafikom-návrhárom československých známok. Vytvoril tiež návrhy pre vitráže (v katedrále sv. Víta okno v severnej lodi pri Hilbertovej klenotnici) a návrh panoramatickej tapisérie mesta Prahy ("Praha – matka měst", pre hotel International v Dejviciach, 1958, druhá verzia bez Stalinovho pomníka bola utkaná pre budovu Národného zhromaždenia 1960).
V roku 1977 podpísal tzv. antichartu.
Calais (obvod)

Calais je obvod v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 5 kantónov a 28 obcí.
Boulogne-sur-Mer (obvod)

Boulogne-sur-Mer je obvod v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 75 obcí.
Béthune (obvod)

Béthune je obvod v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 14 kantónov a 100 obcí.
Valenciennes (obvod)

Valenciennes je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 9 kantónov a 82 obcí.
Avesnes-sur-Helpe (obvod)

Avesnes-sur-Helpe je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 151 obcí.
Cambrai (obvod)

Cambrai je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 116 obcí.
Douai (obvod)

Douai je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 64 obcí.
Dunkerque (obvod)

Dunkerque je obvod v departemente Nord a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 16 kantónov a 115 obcí.
Katedrála svätého Petra (Frascati)

Katedrála svätého Petra () je katedrála a hlavný kostol vo Frascati, v Taliansku.
Bola založená v roku 1598, jej architektom bol Ottaviano Nonni, známejší ako Mascherino. Po dvadsiatich rokoch, 29. júla 1610 tu bola slúžená prvá omša. V roku 1696 Giovanni Fontana začal prácu na novej fasáde, ktorá bola dokončená v roku 1700.
Zvonice, po oboch stranách priečelia, boli pristavené neskôr. Kostol má pôdorys gréckeho kríža, a uchováva drevený krucifix z 11. storočia z Tuscula, "Madonnu" od Domenichino, reliéf od Ferrucciho (1612) zobrazujúci Ježiša odovzdávajúceho kľúče sv. Petrovi, a zo 14. storočia "Madonu s dieťaťom" v kaplnke Gonfalone, ktorú reštauroval Domenichino.
Interiér katedrály bol zničený bombardovaním 8. septembra 1943, a tak sa dnes javí holým, okrem malej kaplnky napravo. Obnova fasády bola dokončená roku 2002.
V hlavnej lodi, na vnútornej strane priečelia, je náhrobok Karola Stuarta z bieleho mramoru. Keď tu v roku 1788 zomrel, jeho brat, vojvoda z Yorku a biskup vo Frascati, Henry Benedict Stuart, mu vystrojil v meste pohreb. Telo bolo neskôr prevezené do baziliky sv. Petra.
Florac (kantón)

Florac je francúzsky kantón v obvode Florac v departemente Lozère v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho 9 obcí.
Ignazio Fabra

Ignazio Fabra (* 25. apríl 1930, Palermo – † 13. apríl 2008, Janov) bol taliansky zápasník, reprezentant v grécko-rímskom zápase. V roku 1952 na olympijských hrách v Helsinkách v mušej váhe a v roku 1956 na hrách v Melbourne opäť v mušej váhe vybojoval striebornú medailu. V roku 1960 vybojoval piate a v roku 1964 štvrté miesto. V roku 1955 vybojoval zlato a v roku 1962 a 1963 striebro na majstrovstvách sveta.
Conquest

Conquest je trinásty štúdiový album britskej hard rockovej skupiny Uriah Heep, vydaný v roku 1980. Ide o ich jediný album, na ktorom sa podieľal pianista a spevák John Sloman.
Malukah

Malukah, vlastným menom Judith de los Santos, je mexická speváčka a skladateľka, žijúca a pôsobiaca v Los Angeles.
Životopis.
Narodila sa v Monterrey v Mexiku, na klavír hrala už ako 8-ročná. Neskôr prešla na bicie a gitaru. Hudba ju zaujímala natoľko, že napokon na hudobnej univerzite Berklee získala dva tituly v odboroch hudobná produkcia a filmová hudba.
Kariéra.
Pomerne neznáma hudobníčka sa dostala do povedomia širšej verejnosti na konci roku 2011 po zverejnení skladby "The Dragonborn Comes" pre hru "" na vlastnom kanáli servera YouTube. Video sa v krátkom čase stalo virálnym a má v súčasnosti (jún 2020) už viac ako 17,4 milióna zhliadnutí.
Po tomto úspechu získala ponuky na ďalšie projekty, zväčša v oblasti počítačových a konzolových hier.
Práca na hernej sérii "Mass Effect" jej otvorila cestu do zábavného priemyslu videohier.
Bola prizvaná na tvorbu podkladových piesní pre hru "Call of Duty: Black Ops II" v roku 2012.
Následne komponovala v roku 2013 aj pre hry "The Banner Saga" a "Elder Scrools Online", vrátane vytvorenia cameo postavy na základe renderingu jej tváre.
Zatiaľ posledným veľkým projektom je spolupráca s Jeremy Soulom a orchestrom na hre "The Northerner".
Zoznam českých kardinálov

Zoznam českých a moravských kardinálov obsahuje všetkých kardinálov (živých aj zosnulých), ktorí sa narodili alebo pôsobili na území Česka a Moravy.
Peugeot 807

Peugeot 807 je veľké MPV francúzskej automobilky Peugeot. Vyrába sa od roku 2002, keď nahradil Peugeot 806.
Opis.
Ide o päť až osemmiestne MPV. Auto má zhodný základ s automobilmi Citroën C8, Fiat Ulysse a Lancia Phedra. Od roku 2003 je v ponuke automatická prevodovka. O rok neskôr prišla do predaja šesťstupňová manuálna prevodovka. V roku 2002 prešiel testom Euro NCAP so štyrmi hviezdami. O rok neskôr získal všetkých päť. Batožinový priestor pojme 813 litrov.
Zoznam poľských kardinálov

Toto je zoznam poľských kardinálov:
Kolibiarik žltkastotemenný

Kolibiarik žltkastotemenný alebo kolibkárik žltkastotemenný (lat. "Abrornis inornata" synonymum "Phylloscopus inornatus") je malý druh spevavca z čeľade penicovité ("Sylviidae"). Sibírsky druh, hniezdi v ihličnatých lesoch severnej Ázie. Do Európy zablúdi zo sibírskej tajgy, najčastejšie na jeseň. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kolibiarik žltkastotemenný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, trend v Európe nie je známy.
Opis.
Od podobných u nás hniezdiacich druhov kolibiarikov sa odlišuje výraznými žltkavými krídelnými páskami, žltkavými lemami ramenných letiek a výrazným nadočným prúžkom. 
Výskyt a stav na Slovensku.
Kolibiarik žltkastotemenný sa len vzácne zatúla na Slovensko. Existuje 9 potvrdených výskytov. Z 20. storočia poznáme len dva a to jarné výskyty z východného Slovenska v roku 1997 a 1998. Koncom septembra v roku 2014 bol odchytený v Mlynárskej doline pri Ždiari. V ornitologickom stacionári Drienovec bol viackrát odchytený, prvý krát začiatkom októbra v roku 2007, potom koncom septembra 2011, neskôr dvakrát začiatkom októbra 2015, na konci septembra v roku 2016 a naposledy začiatkom októbra 2017. 
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Cow-bell

Cow-bell (iné názvy: kravský zvonec, bell, cencerro, campana) je idiofónická ručná perkusia, ktorá sa používa v mnohých hudobných štýloch, vrátane populárnej hudby a salsy.
Biatlon na Zimných olympijských hrách 2014 – šprint žien na 7,5 kilometrov

Šprint žien na 7,5 kilometrov bola jedna z 5 ženských biatlonových disciplín na Zimných olympijských hrách 2014 v Soči. Pretekalo sa v stredisku Laura neďaleko Krasnej Poľany dňa 9. februára.
Zlato obhajovala Anastasia Kuzminová, ktorá víťazstvo zopakovala. Druhá skončila Ruska Oľga Viluchinová a tretia skončila Ukrajinka Vita Semerenková.
Osmant

Osmant alebo vôňokvetka alebo (?)osmantus () je rod rastlín patriaci do čeľade olivovité ("Oleaceae").
Použitie.
Osmant druhu "Osmanthus heterophyllus" možno na Slovensku použiť ako okrasnú rastlinu. Je to efektná solitéra.
Navrhovanie experimentov

Navrhovanie experimentov (-názov podľa STN; iné názvy: navrhovanie pokusov, štatistické plánovanie pokusov, plánovanie pokusov/experimentov, návrh experimentov/experimentu, dizajn experimentov, experimentálny dizajn) je disciplína matematickej štatistiky, ktorá sa zaoberá zberom dát v situácii, kedy je získavaná informácia zaťažená náhodnosťou. Súčasťou experimentu obvykle je intervencia (zásah) experimentátora (napríklad metóda ošetrenia pacienta), pričom cieľom je zistiť efekt tejto intervencie. Dobre navrhnutý experiment umožňuje usudzovať na kauzálne pôsobenie intervencií. Základy modernej teórie plánovania experimentov vyložil Ronald A. Fisher v knihe "The Design of Experiments" (1935). 
Hlavné myšlienky návrhu experimentov sú:
Kazanský chanát

Kazanský chanát (; - Kazanskoje chanstvo; - Qazan xanlığı) bol tatársky štát existujúci na území skoršieho Volžského Bulharska, teda tam, kde je súčasné Čuvašsko, Marijsko, Mordviansko, Tatársko a časť Udmurtska a Baškirska. Hlavným mestom bola Kazaň. Vznikol po rozpade Zlatej hordy v roku 1438 a zanikol roku 1552, keď ho dobyl ruský cár Ivan IV. Už predtým však bol dlhé roky politicky závislý od Moskovského veľkokniežatstva, ktoré využívalo labilnú politickú situáciu v chanáte a časté striedanie chánov.
Nízke Taury

Nízke Taury () sú pohorie vo Východných Alpách v Rakúsku. Rozsiahly horský celok sa nachádza v centrálnej časti krajiny a jej južnú hranicu tvorí rieka Mura, severnú rieka Enns. Hranicu s Vysokými Taurami na východe tvorí údolie riečky Grossarl Bach a západnú údolie Liesingtal medzi mestami Trieben a Leoben. 
Hrebeň Nízkych Taur je charakteristickým vysokohorským terénom, kde sa striedajú trávnaté vrcholy s vysokými žulovými štítmi, čím pripomínajú Západné Tatry.
Delenie.
Oblasť Nízkych Taur sa delí na niekoľko horských celkov, ktoré sa od seba mnohokrát veľmi líšia.
Seckauer Tauern.
Seckauer Tauern sú prvým pohorím na východe Nízkych Taur. Tvoria jednoliaty kľukatý hrebeň, prebiehajúci v smere východ - severozápad, medzi údolím Liesingtal a cestným sedlom Hohentauern (vedie ním cesta medzi Triebenom a Judenburgom). Najvyšší vrchol masívu leží približne v strede hrebeňa - Geierhaupt (2417 m) (na niektorých mapách má rovnakú výšku tiež vrchol Hochreichart). K juhu vybiehajú početné rázsochy, v ktorých leží niekoľko ďalších vysokých vrcholov (napr. Pletzen). Seckauské Taury sa prezentujú väčšinou ako trávnaté hory, aj keď ani tu nechýba veľa skalnatých vrcholov. Oproti iným skupinám Nízkych Taur je pohorie chudobné na jazerá.
Rottenmanner Tauern a Wölzer Tauern.
Rottenmanner Tauern a Wölzer Tauern nadväzujú na predchádzajúcu skupinu na západe za sedlom Hohentauern. Viac ako 30 km dlhý hrebeň končí na juhozápade v cestnom sedle Sölkpass. K tomuto pohoriu sa vzťahuje podobná charakteristika, ako k predchádzajúcemu masívu. Z vysokého hrebeňa vybieha predovšetkým k juhu niekoľko dlhších rázsoch a s výnimkou sedla Glattjoch (1988 m) nikde neklesá pod Na ploche skoro 1250 km² sa vypína mnoho skalnatých vrcholov, najvyššími sú Rettelkirchspitze (2475 m) a Greim (2472 m).
Schladminger Tauern.
Schladminger Tauern pokračujú za sedlom Sölkpass a sú jednoznačne najnavštevovanejším a najvyšším nízkotaurským masívom. V ich, viac ako 50 km dlhom, predovšetkým skalnatom hrebeni, nájdeme vysoké štíty, množstvo tyrkysových jazier, vodopádov i tiesňav. Pohorie je veľmi dobre komunikačne prístupné cestou a železničnou traťou v údolí rieky Enns (v ktorom sa nachádza mesto Schladming), do samotných hôr potom zabieha niekoľko lokálnych komunikácií. Najvyšším vrcholom je Hochgolling (2863 m), ktorý svojou výškou dominuje okoliu i celým Nízkym Taurám.
Radstädter Tauern.
Radstädter Tauern sú posledným celkom a zároveň najzápadnejšou skupinou Nízkych Taur, rozkladajúcim sa medzi cestným sedlom Obertauern a údolím riečky Grossarl Bach na západe. Táto časť hôr už svojím trochu drsnejším charakterom tvorí akýsi prirodzený prechod k susednému, oveľa vyššiemu celku Vysoké Taury. Najvyšším vrcholom je Weiseck (2711 m), ležiaci v južnej rázsoche na východe územia. Najpopulárnejším vrcholom je však oveľa horšie dostupný Mosermandl (2680 m) v hlavnom alpskom hrebeni.
Ruské cárstvo

Ruské cárstvo (; neskôr zmenené na ), niekedy označované aj ako Moskovské cárstvo (), bol oficiálny názov Ruska medzi rokom 1547, keď si Ivan Hrozný prisvojil titul cár, a rokom 1721, keď Peter Veľký založil Všeruskú ríšu.
V mnohých západných prameňoch sa možno stretnúť s názvom "Moskovské Rusko"; termínom, ktorý sa pôvodne používal pre jeho predchodcu – Moskovské veľkokniežatstvo.
Jánošíkovo na Ostrove

Jánošíkovo na Ostrove je miestna časť obce Okoč v okrese Dunajská Streda.
Vznik osady sa datuje v roku 1946, kedy sa do oblasti medzi Okočom a Hroboňovom nasťahovalo približne 32 rodín z Terchovej.
Obyvatelia sa venovali poľnohospodárstvu - Štátny majetok ,zásobovaní boli pojazdnou predajňou, deti navštevovali školu vo Veľkom Mederi, preto zaviedli autobusovú dopravu ,ktorá ich vozila do školy a zo školy. Obyvatelia z Terchovej sa postupne vrátili do rodného kraja, posledná rodina sa odsťahovala v roku 1977 a po tomto čase osada upadala ale nevyľudnila.
Text bude pokracovat tu.
Jakai

Jakai je dedina v západnej časti Litvy, v Klaipėdskom kraji, 3 km na východ od Klaipėdy. Podľa údajov z roku 2001 tu žilo 603 obyvateľov. Z dediny pochádza známy hráč basketbalu Eurelijus Žukauskas.
Leží pri diaľnici A1 a cestou č . 227 (smer Kiškėnai - Dovile) pri bývalom kruhovom objazde, od roku 2009 je miesto neho (zatiaľ vo výstavbe) mimoúrovňová križovatka (MÚK) diaľnic A1 a A13. Okolo východného okraja dediny preteká riečka Smeltalė.
Kravský zvonec

Kravský zvonec môže byť:
Bell

Bell môže byť:
Campana

Campana môže byť:
La Campana môže byť:
Annerose Fiedlerová

 
 
 
Annerose Fiedlerová, rodená Krumpholzová (* 5. september 1951, Kutzleben) je bývalá východonemecká atlétka, ktorej špecializáciou boli krátke prekážkové behy.
V roku 1972 reprezentovala na letných olympijských hrách v Mníchove, kde vo finále dobehla ako siedma v čase 13,27 s. Olympijskou víťazkou sa tu stala Annelie Ehrhardtová a bronz získala ďalšia východonemecká prekážkarka Karin Balzerová.
Najväčšie úspechy zaznamenala v roku 1974. Na halových majstrovstvách Európy v Göteborgu získala striebornú medailu. V letnej sezóne potom vybojovala striebro aj na majstrovstvách Európy v Ríme (12,89). O rok neskôr dobehla na HME v poľských Katoviciach na štvrtom mieste. Zúčastnila sa pražských majstrovstiev Európy v roku 1978, kde na štadióne Evžena Rošického skončila vo finále na šiestom mieste (13,09).
Rebelka proti svojej vôli

Rebelka proti svojej vôli je americká psychologicko-romantická filmová dráma režiséra Garryho Marshalla z roku 2007 s Jane Fondovou, Lindsay Lohanovou a Felicity Huffmanovou v hlavnej úlohe.
Ide o rodinnú drámu troch generácií svojráznych a dosť svojhlavých žien (babičky, matky a dcéry) a ich partnerov, ktoré sa odohráva spočiatku v úplne neprehľadnom prepletenci pokrútených a nejasných osobných i rodinných vzťahov medzi babičkou, dcérou a vnučkou. Hlavnou témou filmu je však utajované sexuálne zneužívanie maloletej dcéry matkiným partnerom resp. otčimom, ktoré zásadová a svojrázna babička (kvakerka Jane Fondová) nehodlá nechať len tak bez povšimnutia.
Sebritka

Sebritka () je malá okrasná sliepka, ktorá sa chová predovšetkým ako okrasné plemeno.
Pôvod plemena.
Sebritku vyšľachtil v Spojenom kráľovstve Sir John Saunders Sebright (1767-1846).
Opis.
Kohút a sliepky majú podobné znaky aj stavbu tela. Iba kohút má ostré, čiže špicaté perá na krku. Sliepka má veľkosť krúžkov 9 a kohút 11. Sú veľmi náchylné k chorobám. Hmotnosť kohúta je 600 gramov, sliepočka váži 500 gramov. Znáša 80 kusov vajíčok na rok, ktoré majú hmotnosť približne 30 gramov. Kohúti majú stredne veľký ružicový hrebeň na malej, trochu zaguľatenej hlave.
Curling na Zimných olympijských hrách

 
Curling na Zimných olympijských hrách je curlingový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Zimných olympijských hier. V mužskej kategórii najčastejšie zvíťazila Kanada, spolu 3-krát. V ženskej kategórii zvíťazilo Švédsko tiež 3 razy. 
Dejiny.
Prvýkrát bol curling zaradený do olympijského programu už na hrách v roku 1924 v Chamonix. Zaujímavosťou tohto čisto mužského turnaja boli dve švédske tímy, ktoré zhodne obsadili 2. miesto a získali striebornú medailu. Potom sa curling objavil ešte na hrách v roku 1932 v Lake Placid, išlo však iba o demonštráciu športu a zúčastnili sa ho iba kanadské a americké tímy. Ďalších 56 rokov sa curling neobjavil na olympijských hrách. Ako demonštračný šport sa objavil v rokoch 1988 a 1992 (v mužskej i ženskej kategórii zároveň), ale jeho novodobá história sa začína až od roku 1998, kedy na hrách v Nagane sa curling opäť objavil ako oficiálny šport zimných olympijských hier.
Ľubochnianske jaskyne

Ľubochnianske jaskyne sú jaskyne, ktoré sa nachádzajú na území Ľubochnianskej doliny. Zatiaľ ich bolo objavených 11; najväčšia a najznámejšia je Jaskyňa v Čertovej skale.
Jaskyňa v Čertovej skale.
Jaskyňa v Čertovej skale je inaktívna fluviokrasovo-rútivá jaskyňa. Je najväčšou jaskyňou Ľubochnianskej doliny z dĺžkou 28 m. Nachádza sa na Čertovej skale.
Previs v Čertovej skale.
Previs v čertovej skale je druhou najväčšou jaskyňou Ľubochnianskej doliny z dĺžkou 11 m. Nachádza sa rovnako na Čertovej skale.
Jaskyňa v Korbeľke.
Je 5 m dlhá výrezová inaktívna fluvikrasová jaskyňa.
Jaskyňe v Havránkach.
Je komplex 8 jaskýň v Havránkach z dĺžkou od 3,5 do 10 m
Rádio 7

Rádio 7 je súkromná, kresťanská rozhlasová stanica. Začalo vysielať 30. decembra 2005.
História.
Od roku 1990 TWR-CZ vyrába kresťanské programy pre rozhlasové stanice rôznych vlastníkov. V roku 2003 založili TWR-CZ a TWR-SK spoločnosť T.W.Rádio s.r.o. a v decembri 2005 bolo spustené Rádio 7. V roku 2019 bolo rozhodnuté o ukončení česko-slovenského vysielania, od 31. decembra 2019, vysielajú samostatne slovenské programy a samostatne české programy.
Vysielanie.
Rádio 7 vysiela sedem dní v týždni, od čoho je aj odvodený jeho názov. Program je zameraný na rodinu. Rádio vysiela programy v dvoch jazykoch, v slovenskom a v českom. Rádio vysiela prostredníctvom internetu cez satelit Astra 3 a terestriálne z 11. vysielačov. Rádio 7 sa neprofiluje ako katolícke ako je Rádio Lumen alebo Rádio Mária.
Vysielače.
"* plánovaný vysielač"
Kostol svätého Petra (Chartres)

Kostol svätého Petra je po miestnej katedrále najdôležitejším kostolom mesta Chartres. Od roku 1803 je farským kostolom a v roku 1840 bol zaradený medzi francúzske národné pamiatky.
Kostol patril ku kláštoru sv. Petra a spoločne s ním odolával normanským nájazdom, požiarom a prestavbám. Kláštor, ktorý je datovaný do 7. storočia, zanikol po francúzskej revolúcii a kostol je v súčasnosti zmesou slohov, v ktorých prevažuje gotika. Na rozdiel od katedrály je interiér sv. Petra svetlejší a dochované vitráže pochádzajú z 13. a 14. storočia.