Ekzém

Ekzém je chronický svrbivý kožný zápal (dermatitída). Zápal je neinfekčný a môže byť alergického aj nealergického pôvodu. Alergický ekzém (kontaktný, atopický), však býva veľmi častý.
Zápal postihuje predovšetkým pokožku. V akútnej fáze sa prejavuje výskytom svrbivých, začervenaných ložísk, na ktorých sa neskôr tvoria mokvajúce pľuzgieriky (pupence a pľuzgiere). Pre chronickú formu je typické zhrubnutie kože a farebné zmeny kože.
Atopický ekzém.
Ide o veľmi časté ochorenie, ktorého výskyt sa neustále zvyšuje.
Ľudia trpiaci týmto ekzémom majú ako imunitné, tak i nervové a kožné odchýlky:
Najčastejšie alergény.
Vyvolávajúce alergén býva spravidla požitý alebo vdýchnutý, čo je dôvodom, že veľa pacientov o alergiu spočiatku vôbec neuvažuje. Najčastejšími alergénmi sú peľ, prach, roztoče, perie, sliny a srsť zvierat (mačka, pes, kôň, morča), baktérie, plesne, potraviny, chemikálie v kozmetike a čistiacich prostriedkoch, kovy a parfumy.
Typické miesta prejavov atopického ekzému.
Do dvoch rokov - prejavy sú lokalizované hlavne na lícach, vo vlasovej časti hlavy, na krku a trupe a nad svalovými skupinami napínačoch na končatinách.
Medzi 2 a 12 rokmi - prejavy sú lokalizované nad svalovými skupinami ohýbačov, v lakťových a podkolenných jamkách, na zápästiach, členkoch, na krku, okolo úst a očí.
Nad 12 rokov - postihnuté miesta sú obdobná ako u predchádzajúcej skupiny, ale najviac trpia ruky.
U atopického ekzému je dôležitým a pozitívnym faktom, že vo väčšine prípadov (asi v 75%) okolo 10. roku veku spontánne vymizne.
Diagnóza atopického ekzému.
Atopický ekzém je možné diagnostikovať podľa vzhľadu kožných prejavov a ich typických miest, na ktorých sa vyskytujú. Takéto podozrenie je samozrejme ešte nutné doplniť niektorým laboratórnym vyšetrením.
Liečba atopického ekzému.
Základ liečby tvorí antihistaminiká na potlačenie alergických reakcií, v ťažších prípadoch potom lokálne podávané kortikoidy. V liečbe samozrejme nezabúdame ani na symptomatické opatrenia, ktorá síce nerieši vyvolávajúcu príčinu choroby, ale pomáhajú chorému zvládať príznaky choroby a čo najlepšie sa s nimi vyrovnávať. V rámci symptomatických opatrení dbáme na dôkladné a pravidelné premasťovanie kože, vyhýbame sa naopak všetkým prípravkom a látkam, ktoré kožu vysušujú. V prípade potreby starostlivo dezinfikujeme všetky - aj drobné - poranenia a defekty vzniknuté na koži škrabaním či olupovaním.
Opatrenia.
Napríklad v prípade alergie na roztoče: použitia špeciálnych puzdier na matrace, odstránenie kobercov, záclon, závesov a čalúneného nábytku, zvlášť v spálni; pravidelné pranie obliečky, častý vlhký upratovanie a vysávanie prachu; udržovanie vlhkosti vzduchu do 50%. 
Kontaktný ekzém.
Kontaktný ekzém vzniká priamym stykom pokožky s určitým materiálom, látkou alebo alergénom. Keď chemická látka poškodí pokožku priamo, hovoríme o iritačnom ekzéme. Príkladom môže byť poškodenie kože kyselinou alebo lúhom. Poškodenie často spôsobujú aj umývacie a pracie prostriedky používané v domácnosti.
Kontaktom pokožky s alergénom vzniká alergický ekzém. Príčinou jeho vzniku je precitlivenosť imunitného systému, ktorá sa prejaví neprimeraným rozsahom imunitnej odpovede a vznikom zápalu.
Kontaktný alergický ekzém.
Kontaktný ekzém je vyvolaný priamym stykom kože s alergénom. Alergén ako u všetkých ostatných alergických ochorení aktivuje imunitné bunky, ktoré potom do kože uvoľnia dráždivé látky spôsobujúce zápalovú reakciu.
Ak sa koža s alergénom stretáva opakovane, imunitné bunky reagujú stále rýchlejšie a silnejšie. K typickým príznakom kontaktného ekzému patrí začervenanie kože s tvorbou svrbiacich a mokvajúcich pupienkov. Chronická forma sa prejaví hrubou, suchou a popraskanou kožou, svrbením a olupovaním kože.
Diagnostika kontaktného ekzému.
Diagnostiku vykonáva alergiológ prostredníctvom epikutánnych testov. Na chrbát sa nalepia prúžky náplasti s testovanými alergénmi. Po dvoch dňoch sa náplasť odlepí a lekár zhodnotí kožnú reakciu pod náplasťou.