burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Phoebetria

Phoebetria je rod morských vtákov z čeľade albatrosovitých. Rod zahrňuje iba dva druhy, a síce albatrosa sadzového a albatrosa sivochrbtého.
Klasifikácia.
Už od 19. storočia sa o zástupcoch rodu "Phoebetria" zmýšľalo ako o „primitívnych“ albatrosoch. Za „rozvinutejšie“ albatrosy boli považovaní zástupcovia rodu "Diomedea", za ktoré boli považované všetky zostávajúce albatrosy. Až v roku 1996 po rozsiahlych DNA analýzach Garyho Nunna z Amerického prírodovedného múzea boli z rodu "Diomedea" vydelené ďalšie dva rody, a síce "Thalassarche" a "Phoebastria".
Zoznam druhov.
BirdLife International a ACAP rozoznávajú nasledujúcich 2 zástupcov rodu "Phoebetria":
Popis.
Oba zástupcovia rodu "Phoebetria" majú výrazne tmavšie sfarbenie peria než ostatné albatrosy. Väčšina operenia je tmavo hnedá, na chrbte medzi krídlami a v zadnej časti tela pri kostrči je perie svetlo šedé. Zobák je čierna a pozdĺž dolnej čeľuste sa tiahne tenká žlto-oranžová (albatros sadzový) alebo modro-zelená svetlá (albatros sivochrbtý) linka. Aj keď sú albatrosy veľmi podobné, najlepším rozpoznávacím znakom v teréne býva odtieň operenia. Zatiaľ čo farba operenia albatrosa sadzového sa na mori javí ako matná dymovo hnedá, perie albatrosa sivochrbtého často vydáva modrasté odtiene.
Ekológia a chovania.
Albatrosy hniezdia najčastejšie na útesoch, čo má spojitosť s omnoho väčším dôrazom na svadobné lety než pri ostatných albatrosoch, ktorí sústreďujú svoje zásnubné tance na predvádzanie póz na súši. Zástupcovia rodu "Phoebetria" sa potápajú častejšie než ostatné albatrosy, a to až do hĺbky 12 m (napráklad albatros kráľovský sa potápa do maximálne hĺbky 2 m).
Rozšířenie.
Aj keď sa rozšírenie oboch albatrosov z veľkej časti prekrýva, albatrosy sadzové sú najpočetnejšie na sever od antarktickej konvergencie, zatiaľ čo albatrosy sivochrbté sa vyskytujú predovšetkým na juh od tejto hranice. Albatros sivochrbtý je pritom jediný zástupca albatrosovitých, ktorý sa pravidelne vydává do antarktických vôd za potravou. Oba albatrosy hniezdia prevažne na malých neobývaných ostrovoch.
Ohrozenie.
Oba druhy sú ohrozené predovšetkým rybolovom na dlhej lovnej šnúre, kde albatrosy predstavujú časté vedľajšie úlovky, a invazívnymi druhmi živočíchov, ktoré plienia hniezda albatrosov.
Fort Ross

Fort Ross môže byť:
Thalassarche

Thalassarche je rod morských vtákov z čeľade albatrosovitých. Albatrosy rodu "Thalassarche" sa vyskytujú iba na južnej pologuli a s 10 zástupcami sa jedná o druhovo najrozmanitejší rod albatrosov.
Taxonómia.
"Thalassarche" patrí do čeľade albatrosovitých a radu víchrovníkotvarých, kam sa radia aj príbuzné rody: víchrovcovité, víchrovníčkovité a búrkozvestovité. Všetky tieto morské vtáky zdieľajú niektoré špecifické morfologické rysy ako sú rúrkovité nozdry, soľné žľazy ústiace do nosných dierok alebo zobák, ktorý sa skladá zo 7–9 rohovitých dostičiek.
Ďalšou spoločnou charakteristikou je tvorba žalúdočného oleja, ktorý sa skladá z voskového esteru a triacylglycerolov, ktoré sa nachádzajú v žľaznatom žalúdku ("proventriculus"). Tento olej predstavuje bohatý zdroj energie dospelcov počas dlhých letov a sú ním kŕmené aj mláďatá. Olej je silno zapáchajúci a rúrkonosce ho tak využívajú na obranu pred predátormi – v prípade ohrozenia dôjde k vyvrhnutiu oleja v snahe odradiť predátora.
V austrálskej Viktórii bol objavený fosílny pozostatok lebky, ktorá patrila fosílnemu druhu "Thalassarche thyridata". Tento druh je datovaný do neskorého miocénu (~10 mil. rokov), kedy sa albatrosy rodu "Thalassarche" už preukazateľne líšili od albatrosov rodu "Phoebetria".
Už od 19. storočia sa o taxonómii albatrosov viedli rozsiahle diskusie. V 20. storočí boli zástupcovia rodu "Thalassarche" viac či menej zaradené do rodu "Diomedea", ktorý zahrňoval všetky albatrosy až na dvoch zástupcov rodu "Phoebetria", ktorí sú od ostatných albatrosov jednoznačne vizuálne odlišní, morfologicky aj ekologicky. Až v roku 1996 po rozsiahlych analýzach DNA Garyho Nunna z Amerického prírodovedného múzea bolo niekoľko príbuzných albatrosov vyčlenených z rodu "Diomedea" do rodu "Thalassarche".
Zoznam druhov.
BirdLife International a ACAP rozoznávajú nasledujúcich 10 zástupcov rodu "Thalassarche" (s 10 zástupcami sa jedná o najpočetnejší rod albatrosovitých):
Popis.
Albatrosy rodu "Thalassarche" majú rozpätie krídel od 180–256 cm. Chrbát a vrchná strana krídel je čierná či syto tmavo šedá. To je rozdiel od albatrosov rodu "Diomedea", ktorých chrbát je biely. Pohlavný dimorfizmus je nevýrazný a v teréne je takmer nemožné rozlíšiť samca od samice. Juvenilne jedince majú podobne sfarbené perie ako dospelci, ich zobák je však čierný. Zobák dospelcov máva sýto žltú alebo oranžovú farbu alebo linku.
Rozšírenie.
Všetci zástupcovia rodu sú rozšírení na južnej pologuli, ich konkrétnejšie rozšírenie zobrazuje vyššie zobrazená tabuľka.
Dohoda o ochrane albatrosov a víchrovcov

Dohoda o ochrane albatrosov a víchrovcov (v origináli "The Agreement on the Conservation of Albatrosses and Petrels", skrátene ACAP) je medzinárodná dohoda podpísaná v roku 2001 a platná od 1. februára 2004. 
Cieľom dohody je zastaviť úbytok albatrosov a víchrovcov na južnej pologuli. Tieto morské vtáky sú ohrozené predovšetkým nepôvodnými druhmi, znečistením a komerčným rybolovom (vtáky predstavujú časté vedľajšie úlovky ťažných sietí). Dohoda zaväzuje signatárske štáty podniknúť aktívne kroky na redukciu počtu chytených albatrosov a víchrovcov ako vedľajších úlovkov; ďalej na ochranu páriacich sa kolónií; a na kontrolu a odstránenie introdukovaných druhov z kolónií, kde tieto vtáky hniezdia.
Dohodu zastupuje organizácia rovnomenného názvu, ktorej sekretariát sídli v Hobarte, hlavnom meste austrálskej Tasmánie. Súčasťou ACAP je aj taxonomická pracovná skupina, ktorá sa snaží o vyjasnenie taxonomických vzťahov medzi albatrosmi a víchrovcami.
V roku 2020 ACAP zaviedla historicky prvý Svetový deň albatrosov, ktorý pripadá každoročne 19. júna. Cieľom tohto dňa je šíriť povedomie o potrebe ochrany týchto vtákov.
Členovia dohody.
Dohodu podpísali zástupcovia nasledujúcich 13 krajín:
Somár (vrch v pohorí Čierna hora)

Somár () je vrch v pohorí Čierna hora, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Malá Lodina, približne juhozápadne od Prešova. Je najvyšším vrchom podcelku Sopotnické vrchy.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Sopotnické vrchy. Leží v Košickom kraji, v okrese Košice-okolie a na katastrálnom území obce Malá Lodina. Najbližším sídlom je na juhozápadnom úpätí situovaná Malá Lodina, južne leží Veľká Lodina, východne Ruské Pekľany, severne Ľubovec, Suchá Dolina a Sedlice.
Opis.
Somár leží nad údolím Hornádu, v hrebeni, vedúcom z Bystrej () juhovýchodným smerom. Severne leží Zajačia hora (), Rešetka () a Bodrova hora (), východne Hoľa (), Prieložok (), Tlstá () a Hrad (), južne Humenec (), Jánošíkova bašta (), Holica (), Vysoký vrch (), Bokšov () a Sivec () a západne Bujanov (), Suchý vrch () a Bystrá (). Masív je súčasťou povodia Hornádu, kde vodu z južných svahov odvádzajú len krátke vodné toky a zo severných riečka Sopotnica. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Bachureň, Čergov, Slanské a Volovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedú značené turistické trasy, preto prístup je možný len lesnými chodníkmi z okolia. Severným úbočím vedie žltý chodník, spájajúci Prekopov mlyn a Hornádske lúky.
Polycharmos

Polycharmos () môže byť:
Ligue 1 2012/2013

Ligue 1 2012/2013 bol 75. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Montpellier, nováčikmi súťaže boli Bastia, Reims a Troyes. Sezóna začala 10. augusta 2012 a skončila 23. mája 2013.
Paris Saint-Germain získal 3. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2013/2014 sa spolu s ním kvalifikovali aj Marseille a Lyon. Do Európskej ligy UEFA 2013/2014 sa kvalifikovali Nice, Saint-Étienne a Bordeaux. Do 2. ligy zostúpili Nancy, Troyes a Brest.
Ligue 1 2013/2014

Ligue 1 2013/2014 bol 76. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Monaco, Guingamp a Nantes. Sezóna sa začala 9. augusta 2013 a skončila 17. mája 2014.
Paris Saint-Germain získal 4. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2014/2015 sa spolu s ním kvalifikovali aj Monaco a Lille. Do Európskej ligy UEFA 2014/2015 sa kvalifikovali Guingamp, Saint-Étienne a Lyon. Do 2. ligy zostúpili Sochaux, Valenciennes a Ajaccio.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Aguirre, hnev boží

 
Aguirre, hnev boží (španielsky: [aˈɣire] ; ; [aˈɡɪʁə deːɐ̯ ˌtsɔʁn ˈɡɔtəs] ) je epická historická dráma z roku 1972, ktorú produkoval, napísal a zrežíroval Werner Herzog. V hlavnej úlohe sa predstavil Klaus Kinski v postave španielskeho vojaka Lope de Aguirre, ktorý vedie skupinu dobyvateľov po rieke Amazon v Južnej Amerike pri hľadaní legendárneho zlatého mesta El Dorado. Soundtrack zložila a zahrala krautrocková kapela Popol Vuh. Film vznikol v koprodukcii Západného Nemecka a Mexika.
S využitím minimalistického prístupu k príbehu a dialógom film prináša víziu šialenstva a poblúznenia, s ktorými kontrastuje svieža no nemilosrdná príroda amazonskej džungle. Aj keď dej sa voľne opiera o poznatky o historickej postave Lopeho de Aguirre, Herzog po rokoch od uvedenia filmu priznal, že ide najmä o fikciu. Zobrazenia niektorých ľudí a situácií mohli byť inšpirované rozprávaním Gaspara de Carvajal o skoršej amazonskej expedícii, Carvajal sa však konkrétnej cesty, o ktorú sa dej filmu opiera, nezúčastnil. 
"Aguirre" bol prvým z piatich filmoch na ktorých spolupracovali Herzog a Kinski. Ich rozdielne predstavy ako stvárniť danú rolu často ústili do vzájmoných konfliktov a Kinského zúrivosť terorizovala štáb aj miestnych obyvateľov, ktorí asistovali pri natáčaní. To sa potýkalo s množstvom ťažkostí, keďže prebiehalo výlučne v pôvodných lokalitách v peruánskom dažďovom pralese na rieke Amazon a prítokoch v regióne Ucayali. Herci a štáb sa štverali po horách, presekávali sa cez ťažké liany v snahe dostať sa na rôzne lokality v džungli, či splavovali zradné riečne pereje na pltiach postavených miestnymi obyvateľmi.
"Aguirre" získal veľkú pozornosť kritikov a rýchlo sa stal kultovým filmom. V roku 1977 bol s veľkým úspechom uvedený do filmových klubov v USA a dodnes zostáva jedným z režisérových najznámejších filmov. Viacerí kritici ho označili za majstrovské dielo a objavil sa na zozname 100 najlepších filmov magazínu "Time" .
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2005

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2005 boli 29. juniorským hokejovým svetovým šampionátom. Turnaj Top divízie sa hral od 25. decembra 2004 do 4. januára 2005 v amerických mestách Grand Forks a Thief River Falls.
Nižšie divízie.
I. divízia.
Skupina A.
Turnaj skupiny A v rámci I. divízie MS 2005 sa hral v Sheffielde v Spojenom kráľovstve od 13. do 19. decembra 2004.
Skupina B.
Turnaj skupiny B v rámci I. divízie MS 2005 sa hral v Narve v Estónsku od 13. do 19. decembra 2004.
II. divízia.
Skupina A.
Turnaj skupiny A v rámci II. divízie MS 2005 sa hral v Bukurešti v Rumunsku od 3. do 9. januára 2005.
Skupina B.
Turnaj skupiny B v rámci II. divízie MS 2005 sa hral v Puigcerdà v Španielsku od 13. do 19. decembra 2004.
III. divízia.
Turnaj III. divízie MS 2005 sa hral v Mexiku, hlavnom meste Mexika, od 10. do 16. januára 2005.
Ligue 1 2014/2015

Ligue 1 2014/2015 bol 77. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Metz, Lens a Caen. Sezóna sa začala 8. augusta 2014 a skončila 23. mája 2015.
Paris Saint-Germain získal 5. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2015/2016 sa spolu s ním kvalifikovali aj Lyon a Monaco. Do Európskej ligy UEFA 2015/2016 sa kvalifikovali Marseille, Saint-Étienne a Bordeaux. Do 2. ligy zostúpili Evian, Metz a Lens.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Ligue 1 2015/2016

Ligue 1 2015/2016 bol 78. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Troyes, Gazélec Ajaccio a Angers. Sezóna sa začala 7. augusta 2015 a skončila 14. mája 2016.
Paris Saint-Germain získal 6. titul v klubovej histórii a utvoril nový rekord, keď o triumfe rozhodol už 13. marca 2016, osem kôl pred koncom súťaže. Do Ligy majstrov UEFA 2016/2017 sa spolu s ním kvalifikovali aj Lyon a Monaco. Do Európskej ligy UEFA 2016/2017 sa kvalifikovali Nice, Lille a Saint-Étienne. Do 2. ligy zostúpili Reims, Gazélec Ajaccio a Troyes.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Napoleonská éra

Napoleonská éra je obdobie v dejinách Francúzska a Európy. Je súčasťou štvrtej a poslednej fázy Veľkej francúzskej revolúcie (prvou je Národné zhromaždenie, druhou je Zákonodarné zhromaždenie a treťou je Výkonne direktórium). Napoleonská éra sa začína Napoleonovým Prevratom 18. brumaira (9. novembra 1799), zvrhnutím Výkonného Direktória a zriadením Konzulátu. Končí sa počas Sto dní a jeho porážkou v bitke pri Waterloo (18. júna 1815). Viedenský kongres následne čoskoro obnovil Európu do čias pred francúzskou revolúciou.
Napoleon priniesol politickú stabilitu do krajiny zmietanej revolúciou a vojnou, uzavrel mier s rímskokatolíckou cirkvou a zvrátil najradikálnejšiu náboženskú politiku zavedenú Národným konventom. V roku 1804 Napoleon vydal občiansky zákonník, revidovaný súbor občianskeho práva, ktorý pomohol stabilizovať francúzsku spoločnosť. Občiansky zákonník potvrdil politickú a právnu rovnosť všetkých dospelých mužov a vytvoril spoločnosť založenú na zásluhách, v ktorej jednotlivci postupovali vo vzdelaní a zamestnaní skôr vďaka talentu ako rodu alebo spoločenskému postaveniu. Občiansky zákonník potvrdil mnohé z umiernených revolučných politík Národného zhromaždenia, ale stiahol opatrenia prijaté Konventom. Zákonník obnovil patriarchálnu autoritu v rodine, napríklad tým, že podriaďoval ženy a deti mužským hlavám domácností.
Počas snahe o stabilizáciu Francúzska sa Napoleon snažil rozšíriť svoju autoritu po celej Európe. Napoleonove armády dobyli Pyrenejský a Apeninský polostrov, obsadili územia a prinútili Rakúsko, Prusko a Rusko, aby sa s ním spojili a rešpektovali francúzsku hegemóniu v Európe. Spojené kráľovstvo ju však rešpektovať odmietlo a zotrvalo s Francúzskom vo vojne počas celej éry.
Prvá francúzska ríša sa začala rozpadávať v roku 1812, po invázii do Ruska. Napoleon podcenil ťažkosti, ktorým musela jeho armáda čeliť pri okupácii Ruska. Z dôvodu sprisahania Rusov s Britmi Napoleon viedol armádu 600 000 vojakov hlboko do ruského územia. Neobsadila však Petrohrad ale pochodoval za ustupujúcou ruskou armádou až do Moskvy. Pred dobytím Moskvy porazil ruskú armádu v bitke pri Borodine, ale cár sa stiahol a Moskva bola zapálená, takže Napoleonova obrovská armáda zostala bez dostatočného zásob a úkrytu. Napoleon potom síce nariadil ústup, ale krutá ruská zima a opakované ruské útoky oslabili jeho armádu a len malému zvyšku 30 000 vojakov sa podarilo vrátiť späť na francúzske územie nažive. Spojenci následne pokračovali v zjednotenom úsilí proti Napoleonovi, až kým sa nezmocnili Paríža a v roku 1814 si vynútili jeho abdikáciu.
Víťazi Napoleona nepopravili, ale nechali mu vládu na malým talianskym ostrovom Elba. Po roku sa však z ostrova vrátil a pokúsil sa o obnovenie svojej moci. Jeho armáda však bola porazená pruskými a anglicko-spojeneckými silami v bitke pri Waterloo.
Vládcovia.
Hlavy štátov postihnutých napoleonskými vojnami:
Ligue 1 2016/2017

Ligue 1 2016/2017 bol 79. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Nancy, Dijon a Metz. Sezóna sa začala 12. augusta 2016 a skončila 20. mája 2017.
Monaco získal 8. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2017/2018 sa spolu s ním kvalifikovali aj Paris Saint-Germain a Nice. Do Európskej ligy UEFA 2017/2018 sa kvalifikovali Lyon, Marseille a Bordeaux. Do 2. ligy zostúpili Lorient, Nancy a Bastia.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Plazivky

Plazivky môže byť slovenský názov:
Osadník (vrch)

Osadník () je vrch v pohorí Volovské vrchy, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Lúčka, približne východne od Rožňavy. 
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pipitka. Leží v Košickom kraji, na rozhraní okresov Rožňava, Gelnica a Košice-okolie a zasahuje na katastrálne územie obcí Lúčka, Bôrka, Hačava, Smolník a Štós. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Kováčová, Lúčka a Bôrka, východne leží Hačava, severne Štós a Smolník, západne Úhorná a Drnava.
Opis.
Osadník leží v hrebeni, vedúcom od Úhornianskeho sedla východným smerom cez Pipitku a pokračujúcim juhovýchodne k Matesovej skale (). Severne sa nachádza Hekerová (), Skorušina () a Tupý vrch (), východne Jelení vrch (), Grečov () a Matesova skala (), južne Hajdúchov vrch (), Žľab () a Okrúhle () a západne Tekvičník (), Orlia studňa (), Pipitka () a Zelená skala (). Na vrchole sa stretávajú tri povodia; zo severozápadnej časti voda odteká riečkou Smolník do Hnilca, na severovýchodnom úbočí pramení rieka Bodva a na juhovýchode jej prítok Chotárny potok a voda z juhozápadnej časti odteká potokom Trník do Čremošnej v povodí rieky Slaná. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južne vedie traverzom Cesta hrdinov SNP. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý riedky porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych holín je však možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež časť Braniska, Vysokých Tatier, masív Kráľovej hole, Stolické vrchy, Revúcku vrchovinu a Slovenský kras.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no blízkym južným traverzom prechádza Cesta hrdinov SNP.
Koza kamerunská

Koza kamerunská je najmenšie plemeno kozy domácej pôvodom zo západného pobrežia Afriky. V dospelosti dosahuje výšku len 30 až 40 cm a hmotnosť 15 až 20 kg. V Kamerune sa chová v dvoch rázoch, väčší Kirdi je chovaná na severe krajiny a v priľahlej časti Čadu a Stredoafrickej republiky, zatiaľ čo menšia Kosi na juhu a západe krajiny.
Popis.
Je to nenáročné mäsové plemeno, ktoré je schopné prežiť v oblastiach s veľmi chudobnou vegetáciou. Živí sa trávou, listami kríkov a stromov. Kozy sa v Afrike chovajú výhradne pre mäso a kožu, mlieka je málo, takže stačí iba pre kozľatá.
Pre plemeno sú typické krátke končatiny a objemné brucho, jedná sa o tzv. achondropláziu. Uši sú tiež krátke, obe pohlavia majú rohy. Sú to prispôsobivé a obratné zvieratá s tvrdou konštitúciou, ľahko zdolávajú náročnejšie prekážky a dokážu šplhať na nízke stromy.
Samica je 150 až 170 dní gravidná, rodí väčšinou 2 mláďatá vážiace 1 až 2,5 kg. Dožíva sa maximálne 15 rokov veku.
Na Slovensku a Česku sa využíva na údržbu svahov vypásaním a ako obľúbené zviera detských kútikov zoologických záhrad. Dôvodom umiestnenia v detských kútikoch je najmä skutočnosť, že kamerunské kozy oboch pohlaví sú vždy neagresívne, priateľské a je možné k nim bez obáv pustiť aj malé deti. Na Slovensku sa nachádzajú: v ZOO Košice, ZOO Bratislava, ZOO Bojnice, v Česku sú napríklad v ZOO Liberec, ZOO Brno, ZOO Jihlava, ZOO Plzeň, ZOO Tábor alebo v ZOO Ostrava.
Grúň (vrch v pohorí Čierna hora)

Grúň () je vrch v pohorí Čierna hora, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Margecany, približne severovýchodne od Gelnice. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej, najvyššej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Roháčka. Leží na hranici Prešovského a Košického kraja, na rozhraní okresov Prešov a Gelnica a zasahuje na katastrálne územie obce Klenov a Margecany. Najbližšími sídlami sú južne situované Margecany a Jaklovce, východne ležia Miklušovce a Klenov, severne Ovčie a Hrabkov a západne Kluknava.
Opis.
Grúň leží v širšom masíve Roháčky (), v rázsoche, vedúcej južným smerom na Holý hŕbok (). Východne sa nachádza Zajačia hora (), Bystrá () a Suchý vrch (), južne Šľuchta (), Holý hŕbok a Kurtavá skala (), západne Krompašský vrch (), Biela skala () a Gavart () a severne Koľvek (), Čierna hora (), Roháčka () a Mestické (). Vrch je súčasťou povodia rieky Hornád, kde vodu z východných svahov odvádza potok Bystrá a zo západných bezmenný potok. Na vrchol vedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je však obmedzený výhľad na okolité vrcholy pohoria, no tiež Vysoké a východnú časť Nízkych Tatier, Volovské a Slanské vrchy a časť Čergova.
Ligue 1 2019/2020

Ligue 1 2019/2020 bol 82. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Metz a Brest. Sezóna sa začala 9. augusta 2019 a skončila predčasne 28. apríla 2020.
Sezóna začala 9. augusta 2019 a podľa pôvodného harmonogramu mala skončiť 23. mája 2020. Do súťaže negatívne zasiahla pandémia ochorenia COVID-19. Po 28. kole bola 13. marca 2020 Ligue 1 prerušená pre šíriaci sa koronavírus. 28. apríla 2020 bolo oznámené predčasné ukončenie ligového ročníka pre Ligue 1 a Ligue 2. 30. apríla 2020 bol Paris Saint-Germain oficiálne vyhlásený za majstra predčasne ukončenej sezóny a Amiens a Toulouse boli vyhlásení za vypadávajúcich. S rozhodnutím nesúhlasili predstavitelia Lyonu, ktorý sa v tabuľke nachádzal na 7. mieste a aj zostupujúce tímy. 23. júna došlo na zasadnutí valného zhromaždenia riadiaceho orgánu najvyššej francúzskej futbalovej súťaže (LFP) k definitívnemu rozhodnutiu o tom, že Ligue 1 bude mať aj v budúcej sezóne nezmenený počet 20 účastníkov. Žiadosť vypadávajúcich klubov Amiens a Toulouse o zotrvanie v nasledujúcom ročníku bola zamietnutá.
Paris Saint-Germain získal 9. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2020/2021 sa spolu s ním kvalifikovali aj Marseille a Rennes. Do Európskej ligy UEFA 2020/2021 sa kvalifikovali Lille, Nice a Reims. Do 2. ligy zostúpili Amiens a Toulouse.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Tye Sheridan

Tye Sheridan (* 11. november 1996, Palestine, Texas, USA) je americký herec a producent, známy z filmov ako "Bahno z Mississippi" (2012), "Temné miesta" (2015), "X-Men: Apokalypsa" (2016), "X-Men: Dark Phoenix" (2019) a "Voyagers: Vesmírna misia" (2021).
Detstvo a mladosť.
Sheridan sa narodil v meste Palestine, v štáte Texas. Jeho matka vlastní kozmetický salón a jeho otec je vodičom UPS. Má mladšiu sestru Madison. 
Kariéra.
Sheridan debutoval vo filme "Strom života", z roku 2011, kde si zahral po boku Brada Pitta, Jessicy Chastain a Seana Penna. Bol vybratý spomedzi viac ako 10 000 detí z Texasu a Oklahomy. Film mal premiéru na filmovom festivale v Cannes v roku 2011 a získal Zlatú palmu a nomináciu na Oscara za najlepší film.
V roku 2012 si zahral hlavnú úlohu Ellisa vo filme "Bahno z Mississippi" a Sheridan získal nomináciu na cenu Critics' Choice Award. 
V roku 2015 si Sheridan zahral v troch filmoch, ktoré mali premiéru na filmovom festivale Sundance. Hral vo filme "Stanfordský väzenský experiment", po boku Ewana McGregora, hral vo filme "40 dní na púšti" a po boku Charlize Theron, Chloë Grace Moretz a Christiny Hendricks, hral v dráme "Temné miesta".
Prijal rolu mutanta Scotta Summersa/Cyclopsa vo filme "X-Men: Apokalypsa", ktorý mal premiéru 27. mája 2016. Rolu si neskôr zopakoval aj v ďalšom pokračovaní, "Dark Phoenix" z roku 2019. V roku 2021 si Sheridan zahral v sci-fi thrilleri "Voyagers: Vesmírna misia".
C/2022 E3 (ZTF)

C/2022 E3 (ZTF) je jasná dlhoperiodická kométa, viditeľná aj voľným okom na prelome januára a februára 2023. Objavená bola 2. marca 2022 v rámci astronomického prieskumu Zwicky Transient Facility s využitím 1,2 m ďalekohľadu Samuela Oschina na kalifornskom Palomar Observatory.
Perihéliom prešla 12. januára 2023. Blízky prelet okolo Slnka spôsobil zmenu parametrov jej obežnej dráhy a už dosiaľ dlhá perióda (približne 50 tisíc rokov) narástla na rádovo milióny rokov, alebo bola dokonca vymrštená na dráhu mimo slnečnej sústavy. K Zemi sa najtesnejšie priblížila 2. februára 2023, na vzdialenosť približne 0,28 au (42 miliónov km).
Sklon jej obežnej dráhy k rovine ekliptiky má hodnotu 109°, čo značí, že kométa obieha takmer kolmo a retrográdne – v opačnom smere, ako obiehajú okolo Slnka planéty.
Z územia Slovenska je kométa pozorovateľná počas celej noci, od polovice 15. januára do 15. februára 2023 postupne v súhvezdiach Drak, Malý medveď, Žirafa, Povozník a Býk. Zdanlivá jasnosť komy kométy dosiahla maxima približne 4,4 magnitúdy počas posledných januárových dní, kedy sa kométa na nočnej oblohe nachádzala len 10° od Polárky.
Charakteristika.
Priemer jadra kométy je odhadovaný na približne 1 km. Okrem plazmového a prachového chvosta bol v priebehu januára 2023 viditeľný aj tretí, protichvost. Zelená aura kométy je pripisovaná prítomnosti molekúl dvojatómového uhlíka (C2).
Jan Jacobs May van Schellinkhout

Jan Jacobs May van Schellinkhout (* 16. storočie – † 17. storočie) bol holandský moreplavec, prieskumník a kapitán veľrybárskej lode. Preslávil sa tým, že bol po ňom pomenovaný ostrov Jan Mayen v Grónskom mori, ktorý objavil v júli 1614 ako jeden z prvých západných moreplavcov.
Rodina.
May sa narodil v malej dedinke Schellinkhout východne od Hoornu v provincii Noord-Holland. Bol bratom Cornelia Jacobsza Maya, ktorý sa v roku 1624 stal prvým guvernérom Nieuw Nederland v Severnej Amerike. Obaja bratia boli synovcami slávnejšieho moreplavca Jana Cornelisza Maya, známeho svojimi výpravami za objavením Severovýchodného priechodu.
Objavenie ostrova Jan Mayen.
May bol kapitánom lode "Gouden Cath". Táto loď podnikla expedičnú plavbu pre amsterdamskú komoru Severskej spoločnosti a pri príležitosti tejto plavby narazil v júli 1614 na neznámy ostrov. Na palube bol aj veľmi uznávaný kartograf Joris Carolus. Podal správu o plavbe a predložil mapu. Hoci sa jeho správa stratila, jeho mapa sa zachovala. Na tejto mape pomenoval pohorie „Jan Meys Hoeck“ („Jan Meys Winkel“).V roku 1620 významný kartograf a tvorca glóbusov Willem Blaeu preniesol tento názov na celý ostrov. Odvtedy sa ostrov volal Jan Mayen. May však nebol prvý, kto objavil ostrov. Existujú skôr dôkazy, že najmenej dvaja ďalší námorníci dorazili na ostrov o týždeň alebo dva skôr. Boli to holandský kapitán Jan Janszoon Kerckhoof, ktorý sa tiež plavil pre Severskú spoločnosť, ale bol súkromne financovaný mestom Delft, a anglický veľrybársky kapitán John Clarke, ktorý sa plavil pre spoločnosť z Dunkerque. May vedel, že Kerckhoff už vyplával na ostrov, a myslel si, že svoj objav oznámi aj holandskému generálovi. Konkurenti z Delftu chceli zrejme utajiť miesto, aby získali výhodu.V roku 1617 sa tento konflikt záujmov definitívne vyriešil a holandská spoločnosť odtiaľto mohla 35 rokov loviť veľryby.
Mesto žien

Mesto žien () je americký sitkom. V hlavných úlohách sa predstavili Courteney Cox, Christa Miller a Busy Philipps. Herečka Courteney Cox, v roku 2010 získala za svoj herecký výkon v sitkome nomináciu, na Zlatý glóbus, v kategórii Najlepšia herečka v televíznom seriály (komédia, muzikál) a herečka Busy Philipps, získala ocenenie Critics' Choice Television Awards v kategórii Najlepšia herečky vo vedľajšej úlohe (komédia).
Televízny seriál, mal 6 sérii a 102 epizód. Prvá epizóda bola vysielaná 23. septembra 2009 na televíznej stanici ABC a v posledná epizóda mala premiéru 31. marca 2015, pričom posledné tri série boli odvysielané na televíznej stanici TBS.
Režisérmi televízneho seriálu boli Bill Lawrence a Kevin Biegel a produkovali ho spoločnosti Doozer a Coquette Productions v spolupráci s televíznou stanicou ABC. Natáčanie prebiehalo v Culver Studios v Culver City v Kalifornii.
Postavy a obsadenie.
Ostatné postavy.
V epizódnych rolách, sa tiež objavili herci ako Jennifer Aniston, Lisa Kudrow, Matthew Perry, David Arquette, Scott Foley, Sam Lloyd, Shirley Jones, Tippi Hedren a iní.
Ligue 1 2020/2021

Ligue 1 2020/2021 bol 83. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Paris Saint-Germain, nováčikmi súťaže boli Lorient a Lens. Sezóna sa začala 21. augusta 2020 a skončila 23. mája 2021.
Lille získal 6. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2021/2022 sa spolu s ním kvalifikovali aj Paris Saint-Germain a Monaco. Do Európskej ligy UEFA 2021/2022 sa kvalifikovali Lyon a Marseille. Do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy UEFA 2021/2022 zamieril Rennes zo 6. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Nîmes a Dijon.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Polycharmos (sochár)

Polycharmos () bol starogrécky sochár.
Sochár Polycharmos pochádzal zrejme z Rodosu. Podľa Plínia bol autorom mramorovej sochy „stojacej Venuše“ (Afrodity), ktorá sa nachádzala v rímskom chráme Jupitera Statora. Nebolo možné presnejšie určiť, že kedy Polycharmos pôsobil, až kým nebol na ostrove Thasos objavený (v roku 1909) podstavec zo sochy, ktorú podľa nápisu (datovaného približne do roku 100 pred Kr.) zhotovil zrejme (nie je to celkom isté) jeho syn Filiskos pre Artemidinu svätyňu.
Neďaleko podstavca ležala spodná časť sochy ženy, vyrobená z miestneho mramoru. V súčasnosti sa nachádza v istanbulskom archeologickom múzeu.
Ligue 1 2021/2022

Ligue 1 2021/2022 bol 84. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Lille, nováčikmi súťaže boli Troyes a Clermont. Sezóna sa začala 6. augusta 2021 a skončila 21. mája 2022.
Paris Saint-Germain získal 10. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2022/2023 sa spolu s ním kvalifikovali aj Marseille a Monaco. Do Európskej ligy UEFA 2022/2023 sa kvalifikovali Rennes a Nantes. Do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy UEFA 2022/2023 zamieril Nice z 5. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Saint-Étienne, Metz a Bordeaux.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Onasimédes

Onasimédes () bol starogrécky sochár.
Onasimédes, umelec (bronziar) neznámeho obdobia a rodiska, bol podľa Pausania autorom bronzovej sochy Dionýza v Tébach. Pausanias zaznamenal, že na námestí tébskej akropoly stál kedysi pôvodný Kadmov palác, z ktorého v jeho čase zostali len ruiny. Ďalej uvádza, že návštevníci na tomto pamätnom mieste, v blízkosti ruín „svadobnej komnaty“, môžu vo svätyni vidieť bronzovú sochu Dionýza od sochára Onasiméda a oltár pripisovaný synom Praxitela (potomkovia Praxitela oltár pravdepodobne zhotovili v období obnovy Téb, t. j. na konci 4. alebo začiatkom 3. stor. pred Kr., potom ako ich v roku 335 pred Kr. zničil Alexander Veľký a mesto na dvadsať rokov prestalo existovať )
Pôvodný Kadmov palác je možné zrejme stotožniť so zvyškom paláca z 2. tisícročia pred Kr. uprostred "Kadmeie". Je to najpozoruhodnejšia tébska pamiatka.
Pokryvy (vrch)

Pokryvy (zriedkavo aj Koprivy; ) je vrch v pohorí Čierna hora, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Košická Belá, približne severozápadne od Košíc. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v rovnomennom geomorfologickom podcelku. Leží v Košickom kraji, v okrese Košice-okolie a zasahuje na katastrálne územie obce Košická Belá a Veľká Lodina. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situovaná Košická Belá, severne ležiaca Malá Lodina, severovýchodne Veľká Lodina a východne ležiaci Kysak, Trebejov a Sokoľ.
Opis.
Vrch Pokryvy leží v hrebeni, vedúcom z vrchu Sivec () nad údolím Hornádu, juhovýchodným smerom na Vysoký vrch (). Severne sa nachádza Spálený vrch (), Bokšov () a Holica (), východne Prielohy (), Stádlo () a Vysoký vrch (), južne Vreteník () a Skalka () a západne Suchý vrch (), Folkmarská skala () a Sivec (). Oblasť patrí do povodia Hornádu, kde vodu zo severovýchodných svahov odvádza potok Ružínok, južné odvodňuje Beliansky a Zlatý potok do Belej. Vrcholom vedie značený turistický chodník. Na severozápadnom úbočí sa nachádza národná prírodná rezervácia Vozárska.
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy pohoria, no tiež Branisko, Bachureň, Čergov, Slanské vrchy, Volovské vrchy a Vysoké Tatry.
Morské vtáctvo

Morské vtáctvo či morské vtáky sú vtáky prispôsobené na život na mori. Aj keď sa výrazne odlišujú vo svojom životnom štýle, chovaní a fyziológii, často vykazujú nápadne rovnaké rysy, ktoré sú výsledkom konvergentného vývoja. Tieto rysy sa vyvinuli následkom tlakov rovnakého životného prostredia, ktoré viedlo k podobným adaptáciám. Prvé morské vtáky sa vyvinuli v období kriedy a moderné čeľade morských vtákov sa po prvý krát objavili v paleogéne.
Všeobecne platí, že morské vtáky žijú dlhšie, pária sa neskôr a majú menej mláďat než ostatné vtáky, avšak do svojich potomkov investujú viacej času. Väčšina druhov hniezdia v kolóniách, ktorých veľkosť sa pohybuje od niekoľko desiatok až po milióny vtákov. Mnoho druhov je známych svojimi dlhými každoročnými migračnými trasami. V niektorých prípadoch vtáky prekračujú rovník alebo obletujú Zem. Potravu nachádzajú na povrchu morskej hladiny alebo pod vodou. Popri ostatných morských živočíchoch niekedy pojedajú aj iné druhy morských vtákov. Morské vtáky môžu byť vysoko pelagiálne (žijúce na šírom mori), pobrežné a v niektorých prípadoch trávia časť roka na súši.
Ľudia vstupovali do kontaktu s morskými vtákmi už od dávnej minulosti. Vtáky poskytovali ľuďom potravu, navádzali rybárov k zásobárňam rýb a pomáhali námorníkom objaviť pevninu. Mnoho morských vtákov je v súčasnej dobe ohrozených ľudskou činnosťou a prebiehajú preto početné opatrenia na ich ochranu.
Klasifikácia morských vtákov.
Jednotná definícia toho, ktoré skupiny, čeľade a druhy predstavujú morské vtáky, neexistuje. Slovami dvoch ornitológov zaoberajúcich sa morskými vtákmi: „Spoločnou vlastnosťou všetkých morských vtákov je to, že zháňajú potravu na slanej vode; avšak, ako sa zdá pri akomkoľvek biologickom tvrdení, niektorí ju zháňajú aj inde.“ Podľa všeobecnej konvencie sa však dá zhrnúť, že sa k morským vtákom radia všetky tučniaky a rúrkonosce, všetky pelikány (okrem anhing) a niektoré bahniaky (pomorníkovité, niektorí rybári, alky a zobále). K morským vtákom sa obvykle radia aj lyskonohy, pretože aj keď sa jedná o bahniaky, dva z troch druhov sa vydávajú za potravou na oceán na deväť mesiacov v roku.
Potáplice a potápky, ktoré hniezdia pri jazerách, ale zimujú na mori, sú obvykle považované za vodné vtáky. Aj keď v čeľadi Anatidae je prítomných mnoho morských kačíc, ktoré sa v zime skutočne chovajú ako morské vtáky, podľa konvencie sú obvykle zo skupiny morských vtákov vylúčené. Mnoho brodivých vtákov (alebo pobrežných vtákov) a volaviek žijúcich na brehu mora sú tiež morské, avšak rovnako nie sú radené k morským vtákom. Morskí orli z rodu "Haliaeetus" a ďalšie dravé vtáky, ktoré sa živia morskými rybami, sa väčšinou tiež nepočítajú medzi morské vtáky, aj keď je ich život spojený s morským prostredím.
Pastor

Pastor je označenie duchovného niektorých protestantských cirkví. Tento titul sa používa hlavne v anglicky hovoriacich krajinách.
Týmto pomenovaním sa kladie dôraz na pastoráciu čiže pastierske vedenie členov cirkvi.
Slovo pastor je odvodené z latinského označenia pastier.
Alžbeta Ferencová

Alžbeta Ferencová (* 16. november 1991, Prešov), známa aj pod umeleckým menom Zea, je slovenská speváčka, televízna herečka, tanečnica a modelka.
Životopis.
Vyrastala v Prešove, kde absolvovala Pedagogickú a sociálnu akadémiu (dnes Stredná odborná škola pedagogická).
V roku 2010 sa zúčastnila súťaže Miss Universe SR, následne pracovala v modelingu, hrala v seriáli TV JOJ "Panelák" a účinkovala v televíznej šou TV Markíza "Koleso šťastia". V rokoch 20222023 hrá hlavnú postavu v seriáli TV JOJ "Iveta" režiséra Jana Hřebejka.
Hudobne sa pohybuje na pomedzí R&amp;B a popu, v roku 2020 vydala debutový album "Burning Light".
Pochádza z rómskej rodiny, jej prastarou mamou bola prvá rómska spisovateľka na Slovensku, Elena Lacková. Žije v Prahe, jej partnerom je český raper a producent Paulie Garand.
NewJeans

NewJeans (kórejsky: 뉴진스; RR: Nyujinseu) je juhokórejská dievčenská skupina vytvorená firmou ADOR, ktorá je dcérskou spoločnosťou Hybe Corporation. Skupinu tvorí päť členov: Minji, Hanni, Danielle, Haerin a Hyein. Skupina vydala svoj debutový singel „Attention“ 22. júla 2022. Skupina disbandla 28. novembra 2024
Meno.
Názov skupiny, NewJeans, má dva významy. Naráža na myšlienku, že džínsy sú nadčasovým módnym prostriedkom, a na zámer skupiny vytvoriť si nadčasový imidž.
História a úspechy.
2019–2022: Preddebutové aktivity.
Prípravy na debut novej dievčenskej skupiny pod Hybe Corporation sa začali už v roku 2019. pod vedením Min Hee-jin, ktorá v tom istom roku vstúpila do spoločnosti ako CBO a bola všeobecne uznávaná pre svoje umelecké smerovanie ako vizuálny riaditeľ v SM Entertainment. Globálne konkurzy sa konali medzi septembrom a októbrom 2019 a obsadzovanie do skupiny sa začalo od začiatku roka 2020. Pôvodne skupina mala debutovať v roku 2021 ako projekt spolupráce medzi Hybe Corporation a Source Music, ale neskôr bola odložená kvôli pandémií COVID-19. Koncom roka 2021 sa projekt presunul do novozaloženého nezávislého labelu Hybe ADOR, po tom, čo bola Min vymenovaná za generálneho riaditeľa tohto labelu.
Pred debutom s NewJeans už niekoľko členov skupiny pôsobilo v zábavnom priemysle. Danielle bola pravidelnou členkou estrádnej šou TVN Rainbow Kindergarten, ktorá sa vysielala v roku 2011. Hyein debutovala ako členka detskej hudobnej skupiny U.SSO Girl v novembri 2017 pod umeleckým menom U.Jeong. Hanni a Minji sa objavili v hudobnom videu BTS k skladbe „Permission to Dance“ z roku 2021.
2022 – súčasnosť: Debut.
Skupina vydala videoklip k ich debutovému singlu „Attention“ 22. júla, bez akejkoľvek predchádzajúcej propagácie alebo informácií o zostave skupiny. Billboard tento krok opísal ako „riskantný, ale v konečnom dôsledku povzbudzujúci“, pričom jeho úspech pripisuje „dôrazu na hudbu pred čímkoľvek iným“. Po videu, ktoré za menej ako 24 hodín zaznamenalo viac ako 1,3 milióna videní, nasledovalo oznámenie o ich debutovej EP, ktorá obsahovala štyri skladby vrátane dvoch dodatočných singlov. 23. júla bol vydaný druhý singel s názvom „Hype Boy“ spolu s 50-sekundovým klipom odhaľujúcim mená členov. Videoklip k ich ďalšej skladbe „Hurt“ bol vydaný o dva dni neskôr. Predobjednávky EP presiahli 444 000 kópií za tri dni.
1. augusta vyšlo digitálne debutové EP s menom skupiny spolu s ich tretím singlom „Cookie“. Skupina debutovala vo vysielaní na Mnet M Countdown 4. augusta, kde predstavila všetky tri single z ich EP. V roku 2022 vyhrali Melon Music Awards za najlepšieho nového umelca.
NewJeans vydali „Ditto“ 19. decembra 2022 ako prvý singel z ich singlového albumu OMG. Pieseň sa stala prvým záznamom NewJeans v rebríčku Billboard Hot 100 s vrcholom na 85. mieste a v rebríčku UK Singles Chart na 95. mieste. OMG vyšlo 2. januára 2023. Album vystúpal na prvé miesto v juhokórejskom rebríčku albumov Circle, keď sa v prvom týždni vydania predalo 700 000 kópií. Recenzenti album pochválili za tému v retro štýle.
Jana Cviková

PhDr. Jana Cviková, PhD. (* 30. január 1963, Bratislava) je slovenská germanistka, literárna vedkyňa, prekladateľka, rodová expertka a redaktorka. Je spoluzakladateľka feministického kultúrneho časopisu Aspekt a rovnomennej feministickej organizácie Aspekt, kde pôsobí od začiatku deväťdesiatych rokov dodnes. V súčasnosti pôsobí ako vedecká pracovníčka v Ústave svetovej literatúry Slovenskej akadémie vied.
Životopis.
Narodila sa v Bratislave, kde ju vychovávali o dve generácie starší rodičia. Po gymnáziu vyštudovala nemčinu a slovenčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. Neskôr začala pracovať v Literárnovednom ústave SAV. Dizertačnú prácu, ktorú si tam robila, však nedokončila. Je spoluzakladateľkou feministického kultúrneho časopisu Aspekt i rovnomennej vzdelávacej a publikačnej organizácie Aspekt, kde pôsobí od začiatku deväťdesiatych rokov dodnes.
V roku 2005 bola jednou z nominovaných žien v rámci projektu 1 000 žien pre Nobelovu cenu za mier. V súčasnosti je šéfredaktorkou medzinárodného literárnovedného časopisu "World Literature Studies". Venuje sa feministickej a rodovej teorii a praxou v interdisciplinárnych súvislostiach.
V roku 2023 jej udelili Pamätnú plaketu SAV "„za vedeckovýskumné výsledky v oblasti feministickej literárnej vedy a za výnimočný celospoločenský význam, ktorý má jej priekopnícka práca v oblastiach feministických štúdií a používania rodovo inkluzívneho jazyka na Slovensku“."
Marián Vojtek (aktivista)

Marián Vojtek (* 1951 – † 5. december 2011) bol slovenský aktivista za práva homosexuálov a zakladateľ prvého ponovembrového združenia za rovnoprávnosť homosexuálnych občanov Slovenskej republiky – Ganymedes.
Životopis.
Narodil sa v roku 1951. Spolu so svojim partnerom Ivanom Požgaiom, s ktorým žil sedemnásť rokov, založili v roku 1990 združenie Ganymedes. Išlo o prvý ponovembrový spolok, ktorý sa usiloval o zrovnoprávnenie gejov a lesieb na Slovensku. 
Pod jeho vedením Ganymedes organizoval rôzne aktivity pre verejnosť a komunitu: konferencie a odborné diskusie, poradenskú linku pre ľudí v núdzi, pobočky v regiónoch, športové a osvetové aktivity či Gay Film Festival (predchodca Filmového festivalu inakosti).
Marián Vojtek zomrel na zlyhanie srdca v roku 2011, päť rokov po smrti jeho životného partnera Ivana Požgaia.
V roku 2021 ho Iniciatíva Inakosť uviedla do Siene slávy In memoriam.
Maria Pitillo

Maria Pitillo (* 8. január 1966, Elmira, New York, USA), je bývalá americká herečka, známa z filmov ako "Diablica" (1989), "Chaplin" (1992), "Takí normálni zabijaci" (1994), "Godzilla" (1998) a z televízneho seriálu "Providence" (1999 - 2002).
Detstvo a mladosť.
Pitillová sa narodila meste v Elmira, v štáte New York a vyrastal v meste Mahwah v štáte New Jersey. Jej rodičia sa rozviedli a s otcom a dvomi sestrami, sa Pitillová presťahovala do Mahwah v New Jersey. Je talianskeho a írskeho pôvodu. 
Kariéra.
Pitillová pracovala ako predavačka v obchodnom dome, keď ju priateľ pozval na konkurz do televíznej reklamy. Jej prvou prácou bola reklama pre Pepto Bismol. Následná komerčná práca zahŕňala okrem iného reklamu pre Bank of Boston, York Peppermint Pattie, Kentucky Fried Chicken a Chic Jeans. Na jeseň roku 1987 bola Pitillová obsadený do televízneho seriálu stanice ABC, "Ryan's Hope", kde hrala až do ukončenia seriálu v roku 1989.
Herectvo považovala za serióznu voľbu kariéry až po natáčaní filmu "Chaplin", v roku 1992. Spoločne s hercami ako Tate Donovan, Jon Cryer a Catherine Lloyd Burns, bola Pitillová v roku 1995 stálou súčasťou televízneho seriálu "Partners". Herecký výkon Pitillovej, Donovana a Cryera bol pozitívne ocenení televíznymi kritikmi, ale televízny seriál nemal veľkú sledovanosť u divákov a preto bol zrušený v roku 1996. 
V roku 1997 mala nahradiť herečku Parker Posey, vo filme s názvom "Nearly Yours", ale spoločnosť DreamWorks a televízna stanica NBC, sa nedokázali dohodnúť a tak sa projekt neuskutočnil. O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu "Godzilla", kde stvárnila rolu Audrey Timmonds. Film a aj herecký výkon Pitillovej, bol pozitívne prijatý fanúšikmi a aj filmovými kritikmi. Pitillová spoločne s hercami ako Jean Reno a Matthew Broderick podpísala zmluvu, pre tri diely filmu Godzilla. O rok neskôr, sa mala natáčať druhá časť a očakávala sa aj tretia časť, ale kým sa začalo natáčanie, právo na natáčanie vypršalo a druhý a tretí diel sa tak nikdy neuskutočnil. 
V rokoch 2001 a 2002 stvárnila rolu Tiny Calcater, v televíznom seriály "Providence". O rok neskôr, hosťovala v jednej epizóde televízneho seriálu "Priatelia". Neskôr sa príležitostne objavovala v televíznych produkciách, až pokým svoju hereckú kariéru nezastavila v roku 2008. 
Súkromný život.
Pitillová je vydatá a od roku 2002 žije v meste Ross v Kalifornii a má jedno dieťa.
Serie A 2013/2014

Serie A 2013/2014 bol 112. ročník najvyššej talianskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol Juventus, nováčikmi súťaže boli Sassuolo, Hellas Verona a Livorno. Sezóna začala 24. augusta 2013 a skončila 18. mája 2014. 
Juventus získal 30. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2014/2015 sa spolu s ním kvalifikovali aj AS Rím a Neapol. Do Európskej ligy UEFA 2014/2015 sa kvalifikovali Fiorentina, Inter Miláno a Torino. Do 2. ligy zostúpili Livorno, Bologna a Catania.
Santo Domingo (provincia)

Santo Domingo je provincia Dominikánskej republiky. Dňa 16. októbra 2001 bola odčlenená od Distrito Nacional.
Obce a obecné obvody.
Od 20. júna 2006 je provincia rozdelená na nasledujúce obce ("municipios") a obecné obvody ("distrito municipal" – D. M.) v rámci nich:
Nasleduje zoraditeľná tabuľka obcí a mestských častí s počtom obyvateľov podľa sčítania v roku 2012. Mestské obyvateľstvo je obyvateľstvo žijúce v sídlach ("cabeceras", doslovne "hlavy") obcí alebo mestských častí. Vidiecke obyvateľstvo je obyvateľstvo žijúce v okresoch ("secciones", doslovne "sekcie") a štvrtiach ("parajes", doslovne "miesta") mimo nich.
Silénos

Silénos alebo Seilénos (, ) je v starogréckej mytológii vychovávateľ a sprievodca boha vína Dionýza. Obvykle je zobrazovaný ako trochu pupkatý, plešatý a podgurážený starec s konskými ušami.
Pôvod.
O jeho pôvode sa nevie nič určité. Niekedy sa uvádza, že sa zrodil z krvi zmrzačeného Úrana, inokedy sa za jeho otca považuje boh Hermes alebo Pan a za matku Kybelé. Nič nie je známe ani o jeho mladosti, lebo v mýtoch ho opisujú už len ako starca. Silénos bol daimón, ktorý predstavoval ducha divokej prírody. V umení bol často zobrazovaný ako napoly človek a napoly zviera, s ušami a niekedy i nohami a chvostom koňa. Často sa jeho meno uvádzalo v plurále (Siléni). Neskorší "siléni" boli opití stúpenci Dionýza; zvyčajne holohlaví a tuční s hrubými perami, skrčenými nosmi a s nohami človeka. Neskôr sa množné číslo „siléni“ prestalo používať a asociovalo sa to len so Silénom, učiteľom a verným spoločníkom boha vína Dionýza. Siléni boli starovekými autormi často zamieňaní so satyrmi a niekedy aj za boha Pana. Niekedy môže byť zložité rozlíšiť v umení zobrazenia silénov od satyrov, aj keď satyrovia mali kozie nohy a boli väčšinou mladí, kým siléni sa zobrazovali ako starí muži s konskými ušami.
Silénos bol notoricky známy konzument vína, býval zvyčajne opitý a museli ho podopierať satyrovia alebo ho niesol somár. Silénos bol opísaný ako najstarší, najmúdrejší a najopitejší zo stúpencov Dionýza a hovorilo sa o ňom, že je vychovávateľom mladého boha. Vďaka tomu spadá do kategórie učiteľov či vychovávateľov bohov, ktorá zahŕňa napríklad aj Priapa, Hermafrodita, Kédalióna či Cheiróna. 
Keď bol Silénos opitý, tak mal jedinečné znalosti a moc proroctva. Najznámejší príbeh, ktorý sa so Silénom spája, je príbeh, kedy sa stratil a blúdil vo Frýgii, až kým ho roľníci nezachránili a nevzali k ich kráľovi Midasovi, ktorý sa k nemu správal láskavo. Na oplátku za Midasovu pohostinnosť mu Silénos porozprával niekoľko príbehov a kráľ, očarený Silénovým rozprávaním, ho zabával päť dní a nocí. Dionýzos ponúkol Midasovi odmenu za jeho láskavosť voči Silénovi a Midas si vybral silu premeniť všetko, čoho sa dotkol, na zlato.
Silénos bežne figuruje v rímskych námetoch pre sarkofágy, stelesňujúcich transcendentné prísľuby dionýzovského kultu.
Papposilénos.
Papposilénos „tatko Silén“ je reprezentácia Siléna, ktorá zdôrazňuje jeho starobu, často vykresľovaný v satirických hrách alebo komédiách. Na maľbách na vázach sú jeho vlasy často biele a ako aj na soškách, tak má vypuklé brucho či ochabnuté prsia. V týchto zobrazeniach je často jasné, že Papposilénos je herec, ktorý hrá rolu. 
Zobrazenia.
V umení.
Koncom 19. storočia bol v Nemecku a vo Viedni symbolizmus zo starovekého Grécka reinterpretovaný prostredníctvom novej freudovskej prizmy. Približne v rovnakom čase secesný umelec Gustav Klimt používa neúctivého Silena s bacuľatou tvárou ako motív v niekoľkých dielach.
Serie A 2014/2015

Serie A 2014/2015 bol 113. ročník najvyššej talianskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol Juventus, nováčikmi súťaže boli Palermo, Empoli a Cesena. Sezóna začala 30. augusta 2014 a skončila 31. mája 2015. 
Juventus získal 31. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2015/2016 sa spolu s ním kvalifikovali aj AS Rím a Lazio. Do Európskej ligy UEFA 2015/2016 sa kvalifikovali Fiorentina, Neapol a Sampdoria. Do 2. ligy zostúpili Cesena a Cagliari. Parma vyhlásila v marci 2015 bankrot a v nasledujúcej sezóne 2015/2016 súťažila v 4. lige (Serie D).
Serie A 2015/2016

Serie A 2015/2016 bol 114. ročník najvyššej talianskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol Juventus, nováčikmi súťaže boli Carpi, Frosinone a Bologna. Sezóna začala 22. augusta 2015 a skončila 15. mája 2016. 
Juventus získal 32. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2016/2017 sa spolu s ním kvalifikovali aj Neapol a AS Rím. Do Európskej ligy UEFA 2016/2017 sa kvalifikovali Inter Miláno, Fiorentina a Sassuolo. Do 2. ligy zostúpili Carpi, Frosinone a Hellas Verona.
Tabuľka.
zdroj: Serie A