burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ralliart

Ralliart Incorporated (transkripcia: "Kabušiki gaiša Raríáto") bola divízia motoršportu automobilky Mitsubishi Motors. Jej úlohou bola príprava súťažných a terénnych vozidiel na preteky. Okrem toho bola Ralliart zodpovedná za návrh a výrobu dielov pre tuning automobilov Mitsubishi. V roku 2010 divízia Ralliart zmenšila svoje podnikateľské aktivity, aj keď značku bude naďalej používať automobilka Mitsubishi.
Automobily zo stajne Ralliart sa od roku 2005 zúčastňujú Majstrovstiev sveta v rely, Rallye Dakar a iných podujatí.
V Severnej Amerike automobilka Mitsubishi predáva upravené verzie svojich vozidiel s názvom Ralliart vo svojom názve (Mitsubishi Lancer Ralliart).
Stabilizátor (motorizmus)

Stabilizátor je flexibilný prvok pruženia automobilu, ktorého úlohou je zabrániť priečnemu vychýleniu vozidla pri jazde zákrutou. Prvý patent na stabilizátor bol udelený kanadskému vynálezcovi Stephenovi Colemanovi z Frederictone v New Brunswicku dňa 22. apríla 1919.
Stabilizátor je tyč alebo rúrka vhodného priemeru v tvare písmena U. Montovaný je do podvozku alebo rámu (napr. pomocného) a zakrivené konce sú pripojené k náboju kolesa. Počas jazdy po malých nerovnostiach sa kolesá pohybujú súčasne, alebo je rozdiel pohybu zanedbateľný. Za týchto podmienok stabilizátor nemá vplyv na prácu pruženia. Počas jazdy v zákrute zabraňuje nadmernému bočnému náklonu. To má za následok vzájomnú závislosť kolies jednej nápravy.
Viazanka

Viazanka môže byť:
Hriadeľ

Hriadeľ je spravidla valcovitá súčiastka rotačných súčastí strojov slúžiaca na umožnenie a prenos rotačného pohybu, alebo krútiaceho momentu z jedného miesta na druhé.
V užšom zmysle pojem nezahŕňa súčiastky neprenášajúce aj krútiaci moment, čiže nezahŕňa nosné hriadele.
Na hriadeľ sa obvykle pripájajú ďalšie súčasti, ktoré sa spolu s hriadeľom otáčajú okolo svojej osi. Sám hriadeľ je k stroju pripevnený pomocou jedného alebo viacerých ložísk. Podľa funkcie a námahy sa hriadele delia na:
Podľa tvaru je možné hriadele rozdeliť na:
Špeciálne druhy pohybových hriadeľov:
The Long Road Tour

The Long Road Tour je koncertné turné kanadskej rockovej skupiny Nickelback propagujúce ich štvrtý štúdiový album "The Long Road", ktorý bol vydaný 23. septembra 2003. Ide o druhé oficiálne turné skupiny. Počas turné skupina hrala v Severnej Amerike, Európe a Austrálii. Je to tiež posledné turné, ktorého sa zúčastnil bubeník Ryan Vikedal, ktorého začiatkom roku 2005 nahradil bubeník Daniel Adair zo skupiny 3 Doors Down.
Počas turné vzniklo veľa pirátskych nahrávok na DVD. Okrem iných nahrávky z koncertu v Toronte a z koncertu na festivale Rock am Ring v Nemecku. V rámci krátkeho predpremiéroveho turné skupina zahrala 6 koncertov v Európe. Prvý z nich sa konal 12. septembra v Dortmunde. Neskôr skupina hrala v Ríme, Amsterdame, Toronte, Los Angeles a Londýne. Dňa 14. októbra skupina začala americkú etapu turné s koncertom v Lubbocku. Celé turné bolo rozdelené do šiestich etáp. Prvá etapa sa skladala z 21 koncertov v Severnej Amerike. Druhá etapa pozostávala z 12 koncertov po európskych mestách. Tretia etapa zahŕňala 26 koncertov v Kanade. Štvrtá etapa sa konala v Austálii a skladala sa zo 4 koncertov. Piata etapa turné pozostávala zo 7 koncertov v Európe (hlavne v Anglicku). Šiesta, posledná etapa sa konala v severoamerických mestách celkovo v 37. Turné skončilo dňa 5. septembra 2004 koncertom v Portlande. Ako podpora počas turné boli skupiny High Holy Days, Default, Deadline, Staind, Three Days Grace, Thornley, The Trews, InMe, 3 Doors Down a Puddle of Mudd.
Predpremiérové koncerty.
Zdroj
Setlist.
Skladby hrané počas turné:
Coververzie:
Zostava.
Nickelback
Ostatní
Nahraná pirátske DVD.
DVD "Rock am Ring" vydaná v roku 2004. Nahrané počas koncertu na festivale Rock am Ring v Nemecku dňa 4. júna.
The Long Road Tour.
Kanada.
Zdroj
Smrek omorikový

Smrek omorikový (iné názvy: omorika, smrek omorika, smrek balkánsky; neformálne balkánsky smrek; lat. "Picea omorika") je strom z rodu smrek ("Picea") čeľade borovicovité ("Pineaceae"). 
Pochádza z bývalej Juhoslávie, kde rástol pôvodne len na malom areáli na toku rieky Driny. V Srbsku je zákonom chránený. V súčasnosti sa hojne pestuje.
Dorastá do výšky 30-50 metrov, jeho koruna je nápadne štíhla a konáre krátke. Dolné vetvy sú sklopené. Púčiky má červenohnedé a bez živice. Ihlice sú nápadne sploštené s dĺžkou 5-20 mm, na lícovej strane lesklé a tmavozelené, na rubovej strane s dvoma nápadnými bielymi pásikmi. Vetvičku obrastajú husto a poliehavo. Samičie šištičky sú purpurové, samčie svetločervené. Šišky vyrastajú po 2-5 a majú fialovopurpurovú až modrastú farbu. V dospelosti sú škoricovo hnedé, s dĺžkou do 6 cm. Semená majú 8 mm dlhé krídla.
Convair F-102 Delta Dagger

Convair F-102 Delta Dagger bolo americké prepadové stíhacie lietadlo navrhnuté a vyrábané spoločnosťou Convair. Vzniklo z experimentálneho lietadla Convair XF-92 v polovici 50. rokov 20. storočia ako hlavná súčasť protivzdušnej obrany USA a do služby vstúpilo v roku 1956 s trojročným oneskorením. Do roku 1958 slúžilo v 26 letkách amerického letectva, ale stále plnilo funkciu dočasného lietadla. Jeho hlavnou úlohou bolo zachytávať útočiace sovietske strategické bombardéry (predovšetkým Tupolev Tu-95) počas studenej vojny. Celkovo bolo vyrobených 1 000 kusov F-102.
F-102 bolo prvým nadzvukovým prepadovým stíhacím lietadlom s delta krídlom v službe u amerického letectva. Využívalo vnútorný zbraňový priestor na nesenie riadených striel aj rakiet. Podľa pôvodnej konštrukcie nemohlo vo vodorovnom lete dosiahnuť nadzvukovú rýchlosť. Stroj musel byť prepracovaný a dostal nový motor. F-102 nahradili podzvukové typy stíhačiek, ako napríklad Northrop F-89 Scorpion, a v 60. rokoch 20. storočia v obmedzenej miere slúžili vo vietnamskej vojne, pričom chránili bombardéry a útočili na pozemné ciele. Dopĺňali ich stíhačky McDonnell F-101 Voodoo a neskôr McDonnell Douglas F-4 Phantom II.
Mnohé z F-102 boli v priebehu 60. rokov presunuté z vojenského letectva do Národnej leteckej gardy a s výnimkou exemplárov prerobených na bezpilotné lietadlá QF-102 Full Scale Aerial Target bol typ v roku 1976 úplne vyradený z operačnej služby. Náhradou bol dvojmachový Convair F-106 Delta Dart, ktorý bol rozsiahlou prestavbou F-102.
Urbanita

Urbanita je odborný časopis o urbanizme a územnom plánovaní s 22-ročnou tradíciou. Vychádza 4-krát ročne a jeho vydavateľom bol do júla 2013 Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION.
Časopis vychádzal ako interná odborná publikácia Štátneho ústavu pre urbanizmus a územné plánovanie URBION od roku 1973 do 1992, kedy bolo jeho vydávanie na 16 rokov prerušené. Od roku 2009 vychádza znova a v roku 2013 má už 25. ročník. Šéfredaktorkou časopisu je Ing. arch. Martina Jakušová, redaktorkou je Ing. M.Heinrichová,PhD. Redakčná rada (RR) je zložená z významných odborníkov pôsobiacich v oblasti teórie a praxe urbanizmu, územného a priestorového plánovania, dopravy a krajiny, ďalej zástupcov Urbionu a Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja, ako aj profesijných združení Slovenskej komory architektov (SKA) a Združenia pre urbanizmus a územné plánovanie Slovenska (ZUÚPS). V čase znovuobnovenia časopisu boli dvaja členovia ako hlavní architekti miest Bratislavy a Žiliny. Predsedom redakčnej rady je prof. Ing. arch. Bohumil Kováč, PhD., vedúci Ústavu urbanizmu a územného plánovania na Fakulte architektúry STU v Bratislave, člen predstavenstva SKA. Ďalšími členmi sú prof. Ing. arch. M. Finka, PhD., prof. Ing. arch. Š. Šlachta, PhD., prof. Ing. J. Čelko, PhD., Ing. arch. Ľ. Priehodová (zástupkyňa predsedu RR), Ing. T. Németh (zástupca predsedu RR), Ing. arch. M. Baloga, PhD., Ing. A. Dobrucká, PhD., Ing. arch. Ž. Kalinová, Ing. arch. P. Kováčik, Ing. arch. M. Kropiláková, Ing. arch. A. Mitske, PhD., Ing. arch. M. Pavelek, Ing. arch. I. Pleidel, RNDr. M. Záhumenská. 
Zrušenie Urbionu v júni 2013 malo za následok aj zmeny vo vydávaní časopisu a v zložení redakčne rady.
Jednotlivé čísla sú tematicky zamerané. Každá téma má svojho garanta z redakcie a významného odborníka z praxe, ktorí navrhuje témy článkov a autorov. Každý príspevok je garantmi čísla a redakčnou radou odborne recenzovaný a publikovaný je po odsúhlasení RR.
Prvé obnovené číslo, ktoré dostali obce a mnohí odborníci z praxe zadarmo, vyšlo koncom roka 2009 a bolo zamerané na všeobecné a aktuálne otázky urbanizmu a územného plánovania. 
V roku 2010 vyšli tieto témy:
2010 – Verejné priestory (1/2010), Doprava (2/2010), Vidiecke osídlenie (3/2010), Voda v krajine (4/2010)
2011 – Premeny sídlisk (1/2011), Slušné mesto (2/2011), Brownfieldy (3/2011), Krajina (4/2011) 
2012 – Dynamika a stabilita rozvoja (1/2012), Pamiatková ochrana (2/2012), Mesto ako zrkadlo spoločnosti (3/2012)
2013 – Procesy v územnom plánovaní (1/2013)
Marxistický feminizmus

Marxistický feminizmus je jedným z typov feministickej teórie, podľa ktorého je predpokladom oslobodenia žien odstránenie kapitalizmu. Zdroj ženského útlaku pritom vidí v existencii súkromného vlastníctva, ktoré vytvára ekonomickú nerovnosť, vzťahy závislosti a nevyvážené vzťahy medzi mužmi a ženami.
Základy marxistického feminizmu položil Friedrich Engels svojou analýzou rodového útlaku v diele "Pôvod rodiny, súkromného vlastníctva a štátu". Podľa neho podriadenosť žien nie je výsledkom ich biologických dispozícií, ale pôsobenia spoločenských vzťahov. Inštitúcia rodiny je preto komplexným systémom, v ktorom muži ovládajú služby žien.
Podľa marxistickej teórie je jednotlivec zásadne ovplyvnený štruktúrou spoločnosti (vo všetkých moderných spoločnostiach možno hovoriť o triednej štruktúre). Ľudské príležitosti, túžby a záujmy sú určované výrobným spôsobom, ktorý charakterizuje aj spoločnosť, v ktorej sú ukotvené. Marxistický feminizmus považuje súčasnú rodovú nerovnosť za výsledok práve kapitalistického spôsobu produkcie. Rodový útlak je zároveň triednym útlakom a vzťah medzi mužom a ženou sa dá prirovnať ku vzťahu proletariátu a buržoázie. Podriadenosť žien sa preto javí ako forma triedneho útlaku, ktorá slúži záujmom kapitálu a vládnucej triedy, vďaka čomu naďalej pretrváva. Marxistické feministky rozšírili tradičnú marxistickú analýzu o koncept domácej platenej práce.
Radical Women, hlavná organizácia marxistického feminizmu, stavia svoju teóriu na Marxových a Engelsových analýzach. Z tých vyplýva, že zotročenie žien bolo prvým ekonomickým systémom založenom na súkromnom vlastníctve. Odstránením kapitalistickej ziskom riadenej ekonomiky podľa nich dôjde k eliminácii sexizmu, rasizmu, homofóbie a ďalších foriem útlaku.
Na konci 19. a začiatkom 20. storočia Clara Zetkinová a Eleanor Marxová vystupovali proti démonizácii mužov a podporili proletársku revolúciu, ktorej cieľom bolo odstrániť nerovnosť medzi mužmi a ženami. Odkedy však hnutie začalo vystupovať s čoraz radikálnejšími požiadavkami na ženskú rovnosť, väčšina marxistických lídrov (vrátane Clary Zetkinovej a Alexandry Kollontajevovej) stavala marxizmus do opozície voči feminizmu namiesto hľadania spôsobov ich prepojenia.
Omorika

Omorika môže byť:
Návaz

Návaz je piaty štúdiový album moravskej doom metalovej skupiny Silent Stream of Godless Elegy. Vyšiel 17. januára 2011 vo francúzskom vydavateľstve Season of Mist.
Burn It to the Ground

„Burn It to the Ground“ je piaty singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback pochádzajúci a zároveň propagujúci ich šiesty štúdiový album "Dark Horse" vydaný v roku 2008. Singel bol vydaný jedine v Spojených štátoch a to vo forme propagačného singlu. Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina. Premiéra singlu sa konala dňa 25. mája 2009. Skladba vzhľadom na svoj ťažký a melodický zvuk bola už oveľa skôr propagovaná v rozhlasových staniciach, spoločne s piesňami „Shakin’ Hands“ a „Never Gonna Be Alone“.
Skladba v médiách.
Skladba bola použitá v soundtracku filmu "". Časť skladby bola použitá v priebehu scény na večierku. Inštrumentálna verzia skladby bola hraná počas predstavovania tímu Kansas City Royals na domácich zápasoch. Skladbu tiež používa tím Colorado Rockies, keď hráči vychádzajú na ihrisko. Skladba tiež vystupuje v soundtracku počítačovej hry "NHL 10". Skladba bola tiež použitá v programe WWE Raw dňa 16. novembra 2009. Takisto bola skladba použitá vo filme "Nočné rande" a tiež je často používaná v televízej motoristickej relácii Top Gear. Skupina Nickelback zahrala túto skladbu aj počas záverečného ceremoniálu Zimných olympijských hier 2010 vo Vancouveri.
Úspech.
Skladba „Burn It to the Ground“ dosiahla #3 v rebríčku Mainstream Rock Tracks a takisto zaujala vysoke #7 v rrebríčku Billboard Rock Songs. Dosiahla tiež #7 v rebríčku Bubbling Under Hot 100 Singles. Je to tiež jediný singel skupiny od vydania singlu „How You Remind Me“, ktorý sa dostal do fínskeho rebríčku Finnish Singles Chart, kde odsadil vysoké #7. V Kanade singel dosiahol #38 v rebríčku Canadian Hot 100. Skladba bola tiež nominovaná na Cena Grammy v kategórii Najlepší hardrockový výkon počas 52. výročia Grammy Awards, ale prehrala so skupinou AC/DC.
Zostava.
Nickelback
Produkcia
Nosorožec tuponosý

Nosorožec tuponosý alebo nosorožec biely alebo nosorožec tuporohý () je druh z čeľade nosorožcovité a zároveň jediný žijúci člen rodu Ceratotherium. Obýva Afriku a spolu s hrochom je najväčším suchozemským zvieraťom po slonovi. Jeho názov je odvodený od charakteristických rohov v oblasti prednej časti tváre.
Opis.
Jedinec je vysoký cca 1,5 –  a dlhý 3,7 – , jeho chvost meria okolo . Váži do 2,3 tony, pričom samce vážia aj o pol tony viac ako samice. Má dlhú hlavu s dvomi (na prvý pohľad tupými, ale pri dotyku s pokožkou ostrými) rohmi: pri nozdrách má väčší a medzi očami menší roh. Predný roh dosahuje dĺžku až a zadný okolo (roh samice je o čosi dlhší). Má krátke končatiny s tromi prstami a predĺžené telo. Výrazný je aj tylový hrb, ktorý je u samcov väčší.
Správanie.
Je to najspoločenskejší druh nosorožca, vo všeobecnosti pokojný. Matka ostáva s mláďaťom veľmi dlho, až kým nevznikne malé stádo – do 7 mladých jedincov. Dospelé samce sú zvyčajne samotárske.
Potrava.
Nosorožec biely je výlučný spásač. Široká, rovná horná pera mu spolu s tvrdou spodnou perou umožňujú odhryznúť trávu tesne pri zemi.
Wellská katedrála

Wellská katedrála je katedrála anglikánskej cirkvi v anglickom meste Wells. Je sídlom biskupa diecéze Bath a Wells. Bola postavená v rokoch 1175 až 1490. Prevažná časť je postavená v ranogotickom slohu. Na jej východnej strane sa dochovali pôvodné mozaikové okná, čo je skutočnosť v rámci Anglicka nezvyčajná. 
Dejiny.
Existujú archeologické nálezy starovekého rímskeho mauzólea z miesta, kde stojí súčasná katedrála. Prvý kostol tu bol postavený v roku 705. Pozostatky jeho základov sa dochovali v krížovej chodbe katedrály. Najstaršou zachovalou časťou pôvodnej stavby sú pozostatky krstiteľnice pochádzajúce z roku 700.
Stavbu súčasnej katedrály začal biskup Reginald de Bohun, ktorý zomrel v roku 1184. Jej výstavba prebiehala od konca 12. do začiatku 13. storočia. Hlavná chrámová loď a priečna chrámová loď sú príkladom ranogotického slohu. Katedrála bola z väčšej časti dokončená v roku 1239 kedy bola vysvätená. Súčasťou prvej fázy výstavby bola i stavba biskupského paláca, zborovej školy, gymnázia, nemocnice pre pocestných a kaplnky. 
Po dostavbe kapituly v roku 1306 sa ukázalo, že je stavba malá a nestačí pre narastajúci počet pútnikov, ktorí sa zúčastňovali bohoslužieb. Bola začatá dostavba zvýšenej hlavnej veže a osembokej hlavnej kaplnky vo východnom krídle, ktorá bola dokončená v roku 1326. Neskôr bolo rozšírené východné krídlo o knižnicu vybudovanú pod jeho piliermi, ubytovňu pre členov zboru a vikára. Od roku 1365 prebiehala ďalšia etapa výstavby katedrály, ktorej súčasťou bola stavba juhozápadnej veže západného krídla a západnej brány. 
V čase vlády Henricha VII. bola stavba katedrály dokončená takmer do súčasnej podoby. Po rušení anglických kláštorov v roku 1541 sa príjmy katedrály znížili, boli predané niektoré cennosti a oltár bol presťahovaný do hlavnej lode. V období občianskej vojny boli zničené sochy, nábytok a okná katedrály. 
V polovici 19. storočia boli vykonané významné opravy a rekonštrukcie. Sochy boli premiestnené do krížovej chodby a boli odstránené stredoveké maľby. Dôkladnou obnovou prešiel i chór. Pôvodné drevené lavice boli nahradené novými.
Architektúra.
Unikátnym prvkom katedrály sú dvojito zahnuté invertované oblúky. Toto nezvyčajné architektonické riešenie bolo zvolené správcom katedrály Williamom Joyom v roku 1338, aby zabránil zosuvu hlavnej veže potom, čo na ňu bolo na začiatku 13. storočia pristavané ďalšie poschodie a zastrešenie. 
Západné krídlo je vysoké a široké a bolo zdobené viac než 500 sochami, z ktorých sa dochovalo asi 300. V rokoch 1975 až 1986 bola uskutočnená jeho dôkladná očista a obnova.
Wellská katedrála obsahuje jednu z najväčších zbierok mozaikového skla. Veľa okien bolo v rokoch 1642 až 1643 zničených. Najstarším dochovaným oknom je okno v kapitule pochádzajúce z roku 1280 a dve okná v južnom chóre z roku 1310.
Puškin (mesto)

Puškin () je mesto v Rusku, ktoré administratívne tvorí časť mesta Petrohrad. V roku 2023 malo mesto 108 000 obyvateľov. 
V meste sa nachádza palácový komplex zapísaný v zozname svetového dedičstva UNESCO - Carskoje Selo.
História.
Mesto sa nachádza na historickom území. Podľa záznamov na švédskych mapách zo začiatku 17. storočia bola na území dnešného Puškina malá osada "Saaris moisio" (v prekl. statok na vyvýšenom mieste), ruský ekvivalent bol "Sarskaja myza" (Сарская мыза). Po víťazstve Ruska v Severnej vojne patrila osada generálovi a gubernátorovi A. D. Menšikovovi. No ruský cár Peter I. v r. 1710 daroval celé územie ako svadobný dar svojej nastávajúcej manželke, Kataríne Alexejevne - budúcej cárovnej Kataríne I.. Tá si na pozemkoch vybudovala svoje letné sídlo a položila tak základy budúceho architektonicko-parkového komplexu Carskoje Selo (dejiny komplexu pozri v článku Carskoje Selo). Ďalší vývoj mesta bol úzko spätý so životom cárskeho dvora v letnej cárskej rezidencii. 
V r. 1917 po Októbrovej revolúcii bol palácový komplex "Carskoje Selo" vyhlásený za múzeum, v Alexandrovskom paláci a priľahlých parkoch bola zriadená ozdravovňa pre deti. Názov mesta sa v r. 1918 v tejto súvislosti zmenil na "Detskoje Selo".
V r. 1937 bolo mesto pri príležitosti 100. výročia smrti A. S. Puškina, ktorý tu navštevoval Cárske lýceum, premenované na "Puškin".
Lomonosovský rajón

Lomonosovský rajón () je jedným z rajónov Leningradskej oblasti v západnej časti Ruska. Jeho administratívnym centrom je mesto Lomonosov, aj keď nie je súčasťou Leningradskej oblasti. Hraničí s Kingiseppským rajónom na západe, Volosovským a Gatčinským na juhu a Petrohradom na východe. Na severe ho obmýva Fínsky záliv. 
Rajón bol založený v roku 1927. V roku 2010 má rozlohu 1919,1 km2 a 67 800 obyvateľov.
Kingiseppský rajón

Kingiseppský rajón () je jedným z rajónov Leningradskej oblasti v západnej časti Ruska, ktorého administratívnym centrom je Kingisepp. Hraničí s Lomonosovským rajónom na severovýchode, Volosovským na východe, Slancevským na juhu, s Estónskom na západe a zo severu je omývaný Fínskym zálivom. Rajón bol založený v roku 1927. Jeho rozloha je 2 800 km2 a má 80 900 obyvateľov. Medzi najväčšie mestá patrí Kingisepp a Ivangorod.
Recaro

RECARO GmbH &amp; Co. KG, bežne známa ako Recaro je nemecká spoločnosť so sídlom v Kirchheim unter Teck v okolí Stuttgartu, ktorá vyrába športové a pretekárske sedadlá do áut. Spoločnosť vyrába aj OEM pretekárske sedadlá pre tradičných výrobcov.
Automobily s OEM pretekárskymi sedadlami Recaro.
Nižšie je zoznam OEM pretekárskych sedadiel Recaro, k dispozícii v súčasnosti aj minulosti:
Ford Fiesta RS Turbo, RS1800i,Ford Sierra, Ford Focus Mk1 ST170 &amp; SVT, Ford Focus Mk2 ST &amp; RS, Mondeo ST200 and ST220, 2000 Mustang SVT Cobra R
Active Yaw Control

Active Yaw Control ("skr. AYC") je automobilová funkcia, ktorá používa aktívny diferenciál k prenosu krútiaceho momentu na kolesá, ktoré majú momentálne vyššiu prilnavosť. Na rozdiel od tradičných mechanických samosvorných diferenciálov, AYC je riadená elektronicky.
AYC bola navrhnutá automobilkou Mitsubishi Motors a prvýkrát bola predstavená na vozidle Lancer Evolution IV. Bola montovaná do každej nasledujúcej generácie, a tiakisto bola použitá vo VR-4 verzii ôsmej generácie vozidla Mitsubishi Galant sedan a Legnum wagon. Neskorší vývoj viedol ku S-AYC (Super-Active Yaw Control), ktorá bola najprv predstavená vo vozidle Mitsubishi Lancer Evolution VIII, ktorý využíval planétovú prevodovku, ktorá mohla preniesť ešte väčší krútiaci moment ako predchádzajúce systémy. AYC a S-AYC bolo možné vidieť aj v niekoľkých konceptoch na základe Lanceru Evolution, ako CZ3 Tarmac, Tarmac Spyder, Montero Evolution, RPM 7000 alebo Concept-X.
AYC je založená na počítačovo-riadenom zadnom diferenciále, ktorý aktívne rozdeľuje krútiaci moment na základe informácii od rôznych snímačov vo vozidle, ktoré merajú pozdĺžne a priečne zrýchlenie vozidla , riadenie, brzdy a pozície plynového pedálu. Keď je vozidlo vybavené ABS takisto sú zahrnuté vstupné parametre. Dosahuje to pomocou dvoch hydraulických spojok, ktoré obmedzujú krútiaci moment na jednotlivé nápravy. AYC je systém orientovaný na výkon, ktorý má za cieľ zvýšiť rýchlosť v zákrutách.
Anna Habsburská (1573 – 1598)

Anna Habsburská (* 16. august 1573, Graz, Rakúsko – † 10. február 1598, Varšava, Poľsko) bola poľská a švédska kráľovná ako prvá manželka Žigmunda III. Vasu.
Životopis.
Anna sa narodila ako druhé dieťa (prvá dcéra) z pätnástich potomkov habsburského arcivojvodu Karola II. Štajerského a Márie Anny Bavorskej, jej prarodičmi z otcovej strany boli Ferdinand I. Habsburský a Anna Jagelovská, z matkinej potom Albert V. Bavorský a Anna Habsburská.
Vyrastala obklopená veľkou rodinou v láskyplnej starostlivosti svojich rodičov, ktorí z nej vychovali jednu zo vzdelaných žien svojej doby; jej portréty ukazujú, že bola obdarená aj nevšedným pôvabom. Už v roku 1586 Anna Jagelovská začala hľadať nevestu pre svojho synovca Žigmunda III. Vasu. Plán na zasnúbenie s Annou nevyšiel, pretože už bola zasnúbená s "Henrichom Lotrinským"; Žigmund sa teda začal uchádzať o "Kristinu Holstein-Gottorp". Ani toto jeho snaženie neviedlo k cieľu a keď sa v roku 1590 dozvedel, že Annino zasnúbenie bolo zrušené, začal sa o ňu uchádzať znova. Cestou do Ríma sa v Grazi zastavil kardinál Grzegorz Radziwiłł, ktorý v mene Žigmunda viedol pytačky. Po pôvodne chladnom prijatí a dlhých rokovaniach bol nakoniec 4. mája roku 1592 vo Viedni uzavretý sobáš "per Procura" (Žigmunda zastupoval litovský maršalek "Albert Radziwiłł"). Vlastná svadba, spojená s Anninou korunováciou za poľskú kráľovnú, sa uskutočnila 31. mája toho istého roku v Krakove. 
V rokoch 1593 – 1594 sa Anna s manželom zdržiavali vo Švédsku, kde bola 1. marca roku 1594 v katedrále v Uppsale korunovaná za švédsku kráľovnú. Švédskou šľachtou bol manželský pár prijatý s nedôverou, lebo obaja boli katolíckeho vyznania, zatiaľ čo švédska aristokracia bola luteránska.
Anna si rýchlo získala obľubu Poliakov a predovšetkým manžela, ktorý si ju ihneď zamiloval. Na politickej scéne nehrala významnú úlohu, dávala prednosť pokojnému životu v rodinnom zátiší. Zomrela 10. februára 1598 vo Varšave v dôsledku krvácania po predčasnom pôrode. Pochovaná bola vo Wawelskej katedrále v Krakove.
Potomkovia.
Z manželstva Anny a Žigmunda vzišlo päť detí, jediný Vladislav však prekonal vtedajšie úskalia detského veku a dožil sa dospelosti. 
Pri pôrode posledného syna Anna vo veku iba 25 rokov zomrela. Jej manžel sa sedem rokov potom, v roku 1605, oženil s jej o pätnásť rokov mladšou sestrou Konstancou.
Korunovácia Panny Márie so štyrmi svätými

Korunovácia Panny Márie so štyrmi svätými (tal. "Incoronazione della Vergine con quattro santi") je názov obrazu namaľovaného talianskym renesančným umelcom Sandrom Botticellim.
Dielo radiace sa k najvýznamnejším Botticelliho prácam neskorého obdobia vzniklo na objednávku florentského cechu zlatníkov pre kaplnku Baziliky San Marco, zasvätenú patrónovi tohto cechu, svätému Eligiovi. 
Kompozícia a ikonografia.
Úplný názov obrazu "Korunovácia Panny Márie so svätými Jánom Evanjelistom, Augustínom, Hieronýmom a Eligiom" ("Incoronazione della Vergine con i santi Giovanni Evangelista, Agostino, Girolamo ed Eligio") vychádza z postáv svätcov zachytených na obraze.
Kompozične je dielo rozvrhnuté do dvoch rovín - nebeskej a pozemskej. Na nebeskej sfére sa odohráva ústredný motív diela - korunovácia Panny Márie Bohom Otcom. Ľavou rukou kladie na hlavu kľaňajúcej sa Ježišovej matky korunu, pričom jej pravou rukou žehná. Scénu sleduje zástup cherubínov zoradených v polkruhu nad oboma postavami a zbor anjelov tancujúcich v kruhu pod nimi. Postava anjela zobrazeného medzi Pannou Máriou a Bohom a namaľovaného za dopadajúcimi zlatými slnečnými lúčmi ja dôkazom umelcovho majstrovstva pri zachytení priestorovej hĺbky.
Aktu korunovácie sú prítomní štyria svätci, pričom prítomnosť prinajmenšom dvoch z nich - svätého Jána Evanjelistu a svätého Eligia - nie je náhodná. Svätý Eligius bol patrónom zlatníkov, ktorí si dali obraz namaľovať, a svätý Ján Evanjelista bol o. i. ochrancom cechu obchodníkov s hodvábom ("Arte della Seta"), do ktorého patrili viaceré remeselné cechy vrátane zlatníkov. Obaja svätci spolu so svätým Augustínom a svätým Hieronymom sledujú nebeské predstavenie na zemi, na pozadí otvorenej krajiny tvorenej skaliskami a rozľahlým jazerom. Umelec v každej z postáv zachytil jej reakciu na udalosť. Kým Ján a Hieroným pohľadmi upretými k nebesiam sú na nej účastní, Augustín a Eligius si zrejme ani neuvedomujú čo sa okolo nich deje.
Symbolický odkaz.
Dielo v sebe skrýva istú symboliku. Predovšetkým je to symbolika politická. Botticelli, veľký priaznivec rodu Mediciovcov, vo viacerých svojich dielach oslávil túto florentskú vládnucu dynastiu. Rodový symbol - ruže (osobný symbol Lorenza de' Medici) - rozhadzujú cherubíní po zlatej oblohe. Druhou je symbolika religiózna - pápeža ako najvyššieho predstaviteľa katolicizmu symbolizuje tiara na hlave Boha Otca. Obraz vznikol v období, pre Florenciu ťažkého obdobia, kedy moc Mediciovcov upadala (po Lorenzovej smrti († 1492) museli o dva roky nato, za vlády jeho syna Pierra, dokonca z mesta utiecť) a tak ruže a tiara mali symbolizovať túžbu nastolenia poriadku a blahobytu a návrat k tradičným hodnotám života a kresťanstva.
Obraz podstúpil koncom šesťdesiatych rokov 20. storočia náročnú reštauráciu, ktorá znamenala záchranu takmer zničeného diela. V priebehu rokov totiž z obrazu začala odpadávať farba a hrozilo, že ostane iba holý podklad. Náročným reštaurátorským postupom sa podarilo dielo zachrániť. Úspešnosť procesu záchrany tohto diela ako aj prezentácia aplikovaných reštauračných metód boli ocenené na umeleckej výstave vo Florencii v roku 1990.
Kopra

Kopra je biela mäsitá dužina kokosových orechov, sušená na slnku. Získava sa z nej kokosový olej a jeho tuhnutím kokosové maslo. Názov pochádza z malajálamčiny (z oblasti južnej Indie), kde slovo kopra (കൊപ്ര) označuje sušený kokosový orech.
Kopra priemerne obsahuje 5,8% vody, 67% tuku, 16,5% uhľovodíkov, 8,9% bielkovín. Z jedného orecha možno získať 80 až 500 g kopry. Bežne sa tiež používa ako krmivo pre dobytok.
Kokosový olej, ktorý je jedným z artiklov získavaných z kopry, bol pôvodne v 19. storočí vyrábaný obchodníkmi v oblasti južných morí a v Južnej Ázii, varením rozomletej kopry vo vode. V súčasnosti sa olej získava lisovaním za tepla (20 – 27 °C).
Výroba kopry, teda predovšetkým odstránenie škrupiny, rozdrvenie a sušenie obyčajne prebieha priamo na mieste kde sa pestujú kokosové palmy. Dnes sa pestovaním kokosových orechov venujú rozsiahle plantáže, s pridruženou výrobou. Viac než 2/3 kopry sa produkujú v Juhovýchodnej Ázii, asi 10% v Oceánii a 3-4% v Afrike. V minulosti sa kopra vykupovala na menších ostrovoch Tichomoria.
Never Gonna Be Alone

„Never Gonna Be Alone“ je šiesty singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback z ich šiesteho štúdiového albumu "Dark Horse" vydaného v roku 2008. Singel bol vydaný jedine v USA a v Brazílii. V rozhlasových staniciach mal premiéru dňa 29. septembra 2009. Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina spolu s producentom Robertom Langom. Je to jeden z piatich skladieb, na ktorých sa podieľal producent Robert Lange.
Text a štýl skladby.
Text skladby má v sebe milostné prvky. Vzhľadom na tematiku textu a zvuk skladba sa zaraďuje k baladovým skladbám ako „Far Away“, „If Everyone Cared“ alebo „I’d Come for You“. Skladba je držaná v ľahkom soft rockovom zvuku je väčšinou počuť akustické gitary. Je to jedna z troch balád z albumu "Dark Horse".
Úspech.
Skladba debutovala na #68 v rebríčku Billboard Hot 100 päť týždňov pred tým, ako bol vydaný ako singel. Skladba tiež dosiahla #54 v rebríčku Canadian Hot 100. Skladba tiež debutovala na #37 v holandskom rebríčku Dutch Top 40. Skladba sa tiež dostala do amerického rebríčku Billboard Pop Songs, kde debutovala na #31 a tiež v rebríčku Hot Adult Top 40 Tracks, kde dosiahla #12.
Skladba bola použitá v soundtracku brazílskej telenovely "Caminho das Índias". Telenovela je tiež vysielaná v Portugalsku. V soundtracku sa skladba objavila medzi skladbami takých umelcov ako je napríklad Kings of Leon. 
Koncertná premiéra skladby sa konala dňa 3. apríla 2010 počas koncertu v Atlantic City v USA. Skladba bola hraná jedenkrát a to počas turné Dark Horse Tour.
Zoznam skladieb.
CD singel:
Chu Ťin-tchao

Chu Ťin-tchao (, ), * 21. december 1942) bol prezidentom Čínskej ľudovej republiky. V rokoch 2002 - 2012 bol generálnym tajomníkom Komunistickej strany Číny. V roku 2010 ho časopis "Forbes" označil za najmocnejšieho muža na svete.
Život.
Ťin-tchao pochádza z rodiny drobného obchodníka s čajom. Jeho otec bol počas Kultúrnej revolúcie vo väzení, Ťin-tchaovi však maloburžoázny pôvod prekvapujúco nebránil v kariérnom raste a už roku 1964, ešte počas štúdií na univerzite Čching-chua v Pekingu, vstúpil do komunistickej strany. Roku 1965 ukončil štúdium v obore hydraulické inžinierstvo a odišiel pracovať do západočínskych provincií Kan-su a Kuej-čou.
Politická kariéra.
Jeho politický rast začína na počiatku osemdesiatych rokov, kedy prichádza do Pekingu študovať na centrálnej straníckej škole a získava kontakty na ľudí okolo Teng Siao-pchinga. Zastáva významné funkcie v Zväze mládeže komunistickej strany a na konci osemdesiatych rokov strávil istý čas v Tibete, kde v roku 1989 potlačil nepokoje. Razantný prístup mu priniesol obdiv a Teng Siao-pching ho povolal do Pekingu, kde sa stáva členom užšieho vedenia strany.
V roku 1992 sa stáva členom stáleho výboru Politbyra, od roku 1993 viedol sekretariát Komunistickej strany a zároveň bol hlavou Centrálnej straníckej školy. Vďaka tomu, že sa dôsledne držal straníckej línie, sa mu podarilo v roku 1998 dosiahnuť pozíciu viceprezidenta Čínskej ľudovej republiky. V roku 2002 bol zvolený za predsedu komunistickej strany a roku 2003 sa stal prezidentom a vystriedal na tomto poste Ťiang Ce-mina. Roku 2008 bol vo svojej funkcii potvrdený na ďalšie päťročné obdobie. 15. novembra 2012 ho na pozícii predsedu komunistickej strany vystriedal Si Ťin-pching. 
Politické myslenie.
V politike je pre Chua charakteristický jeho rezervovaný štýl a je známy ako technokrat. V oblasti medzinárodných vzťahov presadzuje mierumilovný rast Číny s dôrazom na "soft power". Zároveň sa počas jeho pôsobenia v úrade posilňuje vplyv Číny v Afrike, Latinskej Amerike a iných rozvojových krajinách.
V domácej politike vyvinul koncept vedeckého rozvoja, ktorý má viesť k tzv. "harmonickej spoločnosti". Tieto dva základné pojmy Chuovej politiky majú za cieľ reagovať na narastajúce hospodárske, environmentálne a sociálne problémy v Číne.
Spojler (automobil)

Spojler je prvok na niektorých automobiloch, ktorý má podobu výbežku z karosérie alebo prídavného prvku a slúži spravidla na zmenu prúdenia vzduchu okolo vozidla (potom sa volá aj aerodynamický stabilizátor) alebo má prípadne len dizajnové účely. Ak má podobu "predsunutej dosky", najmä dosky obtekanej vzduchom z oboch strán, nazýva sa aj prítlačné krídlo či krídlo. Niekedy sa prítlačné krídla nepovažujú za podmnožinu spojlerov, ale za samostatný termín existujúci popri spojleroch.
Najmä prítlačné krídla majú spravidla za účel zvýšenie prítlaku automobilu k vozovke, čo zlepšuje stabilitu a ovládateľnosť vozidla vo vyšších rýchlostiach.
Na vozidlách sú najznámejšie predovšetkým zadné spojlery (alebo zadné krídla) montované v zadnej časti vozidla (buď na odtrhovej hrane strechy alebo veka batožinového priestoru). Existujú však aj predné spojlery, ktoré majú za úlohu znižovať tlak vzduchu pod vozidlom. Predné spojlery bývajú menej nápadné a zvyčajne bývajú súčasťou predného nárazníka.
Ako každý aerodynamický prvok, aj spojlery podliehajú fyzikálnym zákonom dynamiky - každé krídlo musí mať presne určenú geometriu rovnako ako je to aj pri lietadlách.
Materiály.
Akrylonitrilbutadiénstyrén - väčšina výrobcov originálnych doplnkov vyrába spojlery z liateho plastu ABS s rôznymi prímesami, ktoré spolu tvoria lacný, plastický, ale krehký materiál. Krehká stavba je hlavnou nevýhodou plastových variantov.
Sklolaminát - používa sa na výrobu automobilových dielov pre nízke náklady na výrobný proces. Sklolaminátové spojlery sa skladajú zo sklolaminátovej výplne upevnenej syntetickým dechtom. Laminát je dostatočne trvanlivý a funkčný, ale je nerentabilný pre sériovú výrobu.
Kremík - v počiatkoch veľa autodielov bolo vyrábaných z kremík-organických polymérov. Hlavnou výhodou tohto materiálu je fenomenálna plastickosť. Kremík má veľmi vysokú tepelnú charakteristiku a zaisťuje dlhú životnosť výrobku.
karbónový kompozit (karbón, uhlík) - je to najmladší materiál na trhu s autopríslušenstvom. Karbón je ľahký, odolný, ale veľmi drahý materiál. Na rozdiel od bežného sklolaminátu tuhnutie spojovacej živice sa koná v tlakovej komore pri vysokých teplotách.
Iné použitie.
Ťažké nákladné automobily ako sú ťahače, môžu mať spojler na streche kabíny, aby sa pretiahla výška, keď je kabína nižšia ako je náves, čo vytvára veľmi neaerodynamický efekt. Na ťahačoch sa spojlery používajú predovšetkým na úsporu paliva a nie na zlepšenie ovládateľnosti.
Spojler

Spojler môže byť:
Afinný priestor

Afinný priestor nazývame usporiadanú trojicu formula_1, kde
formula_2 je neprázdna množina, tzv. bodová zložka,
formula_3 je vektorový priestor a
formula_4 je zobrazenie formula_5, ktoré spĺňa tieto vlastnosti:
formula_9 je bijekcia.
I’d Come for You

„I'd Come for You“ je druhý v Európe (štvrtý v USA) oficiálny singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback. Singel propaguje ich šiesty štúdiový album "Dark Horse". Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina spolu s producentom Robertom Langom. Singel bol pôvodne vydaný dňa 20. marca 2009 v Spojenom kráľovstve a o tri dni neskôr v USA. Na B-strane singlu sa objavila živá verzia skladby „Far Away“ z koncertného DVD "Live at Sturgis 2006".
Úspech.
Skladba debutovala na #14 v zozname iTunes a tiež na #44 v rebríčku Billboard Hot 100. V kanadskom rebríčku Canadian Hot 100 skladba dosiahla #53. Rovnako ako skladba „If Today Was Your Last Day“ v rebríčku UK Rock Chart dosiahla #1.
Koncertnú premiéru mala skladba v apríli 2009 počas turné Dark Horse Tour. Skladba bola hraná naživo len raz.
Zoznam skladieb.
CD singel
CD singel (Japonsko)
Zostava.
Nickelback
Produkcia
Akrečný klin

Akrečný klin alebo akrečná prizma sú nakopené sedimenty v čele aktívneho kontinentálneho okraja, ktoré sa akretujú (naliepajú) na nadložnú platňu nad subdukčnou zónou. Väčšinu materiálu akrečnej prizmy tvoria usadené horniny morského pôvodu, ktoré sú odtrhnuté z podložnej subdukujúcej platne, niekedy však obsahuje aj zerodované sedimenty vulkanického pôvodu, ktoré môžu pochádzať z ostrovného oblúka nadložnej platne.
Akrečný klin získal názov vďaka svojmu tvaru v kolmom reze. Takýto tvar nemajú len dnes fungujúce kliny nad subdukčnými zónami ale aj fosílne zachované v orogénnych pásmach, napríklad v karpatskom flyšovom pásme.
Stavba a vznik.
Vnútorná štruktúra akrečného klinu zodpovedá klasickým tenkokôrovým (superficiálnym) vrásovo-násunovým pásmam. Tvorí ich viacero násunových telies s vergenciou smerom k hlbokomorskej priekope. Najmladšie násuny sa väčšinou vytvárajú na vonkajšej strane (bližšie k subdukčnej zóne) zatiaľ čo staršie násuny sa nachádzajú v zázemí (ďalej od subukčnej zóny). Toto však nemusí platiť ak dochádza k násunom mimo poradia (tzv. out of sequence). Staršie násuny sú typické väčšou deformáciou, v porovnaní s mladšími, alebo novovznikajúcimi vo frontálnej časti násunov.
Akrečný klin vzniká zoškrabávaním výplne hlbokomorskej priekopy, tvorenej najčastejšie hlbokovodnými (pelagickými) usadenými horninami, väčšinou rôznymi turbiditmi teda flyšom. Tieto horniny sa vyznačujú striedaním piesčitých a jemnozrnných ílovitých vrstiev. Ílovce a bridlice sú mäkké horniny, často so značným obsahom vody (tzv. pórových fluíd) vo svojej štruktúre. Takéto horniny so zvýšeným obsahom fluíd pod tlakom sa po zatiahnutí do strižnej zóny v blízkosti rozhrania subdukujúcich platní ľahko deformujú. Dochádza k vzniku zón odlepenia, tzv. décollement. Horniny sa odliepajú z ponárajúcej sa, väčšinou oceánskej platne a zachytávajú sa na nadložnej. V prípade, že akrečný klin pri subdukčnej zóne chýba je dôkazom tektonickej erózie, keď sú sedimenty pohltené v subdukčnej zóne a nezachovajú sa.
Kataplexia

Kataplexia je náhla svalová strnulosť alebo obrna spôsobená náhlou emočnou reakciou, akou je smiech, zlosť, prekvapenie alebo strach. Príznakom je náhla strata svalového tonusu, vedúca niekedy až k pádu. Nedochádza pri tom k strate vedomia. Kataplexia je jedným z hlavných príznakov narkolepsie. Liečba je medikamentózna pomocou oxybátu sodného.
Tritónova fontána

Tritónova fontána (tal. "Fontana del Tritone") je názov barokovej fontány na rímskom námestí Piazza Barberini, ktorú v roku 1642 vytvoril sochár a architekt Gian Lorenzo Bernini.
Zadávateľom diela bol Berniniho veľký mecenáš, pápež Urban VIII., ktorý si prial ňou dotvoriť priestor námestia Piazza Barberini pred svojím palácom. 
Všeobecne možno povedať, že Bernini je tvorcom novej koncepcie fontán. Fontánu v klasickom ponímaní preniesol z uzavretých priestorov víl a záhrad do otvoreného prostredia ulíc a námestí čím vytvoril z fontány mestotvorný architektonický prvok. Tým dal fontáne novú formu, kedy sa stala súčasťou verejného, živo pulzujúceho spoločenstva, jeho neustáleho prúdenia, prirovnateľnému k nepretržitému kolobehu vody v prírode. Bernini vytvoril z fontán jednu z charakteristických foriem baroka. 
Základňu fontány tvorí štvorica delfínov so zdvihnutými chvostami, ktorú Bernini umiestnil do stredu nádrže. Pripomienku objednávateľa diela predstavuje rodový znak pápežovho rodu. Na chvostových plutvách pridržiavajú obrovskú mušľu, na ktorej sedí svalnatý Tritón, morský boh, napoly človek a napoly ryba. V zdvihnutých rukách si pri ústach pridržiava lastúru, z ktorej vyfukuje vysoký prúd vody.
Ako vodný zdroj boli použité vodné prúdy akvaduktu Acqua Felice.
Ako zaujímavosť vyznieva skutočnosť, že tvorca neskoršej Fontány di Trevi Nicola Salvi sa nechal inšpirovať Berniniho architektonickým a sochárskym náčrtom Tritónovej fontány z rokov 1635 - 1641.
Twin Clutch SST

Twin Clutch SST (Sport- alebo Sportronic Shift Transmission) je obchodný názov 6-rýchlostných dvojspojkových prevodoviek vyvinutých firmou Getrag pre automobilku Mitsubishi Motors. Tento systém bol použitý prvýkrát v roku 2007 vo vozidle Mitsubishi Lancer Evolution X, a bol navrhnutý tak, aby bol orientovaný na výkon ako vyvíjajú aj konkurenčný výrobcovia, so skrátenými prevodmi, ktoré sú optimalizované pre zrýchlenie.
Režimy.
TC SST umožňuje prepínanie medzi tromi radiacimi programami: "Normal" využíva pomerne nízke otáčky motora na preraďovanie a je optimalizovaný pre úsporu paliva. "Sport" je pre použitie v horách alebo keď je vyžadované brzdenie motorom. "S-Sport" udržuje ešte vyššie otáčky motora ako program "Sport". Launch control je k dispozícii len v programe "S-Sport". "
Prevodové pomery.
"(Zdroj: "2008 Mitsubishi Lancer Evo MR: TC-SST Gearing", Brent Romans, "Inside Line", 21. august 2008")
World Rally Car

World Rally Car je špecifikácia vozidiel pre automobilové súťaže rely federáciou FIA. Sú odvodené od sériových vozidiel a počet vyrobených vozidiel musí byť 2500. WRC špecifikácie boli zavedené Medzinárodnou automobilovou federáciou v roku 1997.
World Rally Car vozidlá musia byť postavené na základe sériového vozidla. Počet úprav môže byť rôzny, ale zachované musia byť parametre uvedené nižšie.
Difosgén

Difosgén je chemická zlúčenina so vzorcom ClCO2CCl3, známa predovšetkým ako dusivá bojová otravná látka, použitá počas prvej svetovej vojny. Je to bezfarebná kvapalina vôňou podobná stuchnutej slame. Je nestabilná a rozpadáva sa na fosgén. Má dráždivé a slzotvorné účinky, kvôli ktorým je ľahšie rozlíšiteľný ako fosgén. Jeho výhodou je fakt, že má kvapalné skupenstvo a dá sa tak jednoduchšie prepravovať. Využíva sa ako chemické činidlo na výrobu organických zlúčenín. Difosgén bol pre svoje dráždivé účinky používaný ako chemická zbraň. Po prvýkrát počas prvej svetovej vojny v máji 1916 nemeckými vojskami ako náplň delostreleckých granátov. Výhoda jeho použitia spočívala vo fakte, že jeho výpary rozkladali filtre vtedajších plynových masiek. V teréne vydrží 1-3 hodiny. Smrteľná dávka je 0,25 mg/dm3 pri expozícií 30 minút.
Saliva

Saliva je americká rocková skupina, ktorá bola založená v septembri 1996 v Memphise v Tennessee. V roku 1996 vydala polo-oficiálny album "Saliva". Krátko nato sa skupina zúčastnila súťaže Grammy Showcase, ktorej sa zúčastňujú skupiny, ktoré nemajú nahrávaciu zmluvu. Skupina Saliva zvíťazila v tomto konkurze, čo viedlo k podpísaniu zmluvy s vydavateľstvom Island Records. V roku 2001 vydala skupina svoj prvý oficiálny album "Every Six Seconds". 
Hudba skupiny bola tiež použitá v soundtracku filmu "Dracula 2000". V roku 2002 skupina vydala ďalší album "Back Into Your System", ktorý dosiahol #19 v rebríčku Billboard 200. Album obsahoval najúspešnejšiu skladbu skupiny „Always“, ktorá dosiahla #51 v rebríčku Billboard Hot 100 a #1 v rebríčku Modern Rock Tracks. Tri roky po vydaní albumu "Survival of the Sickets" skupina vydala dňa 23. januára 2007 album "Blood Stained Love Story", ktorý zopakoval úspech albumu "Back Into Your System" a dosiahol #19 v rebríčku Billboard 200. Prvý singel z tohto albumu „Ladies and Gentlemen“ dosiahol #2 v rebríčku Mainstream Rock Tracks.
Kid Rock

Kid Rock, vlastným menom Robert James "Bob" Ritchie (* 17. január 1971) je americký spevák, textár a raper s piatimi nomináciami Grammy na konte. Kid Rock vydal niekoľko štúdiových albumov, ktoré neboli veľmi populárne pred jeho albumom "Devil Withour a Cause" z roku 1998 vydaný cez Atlantic Records, ktorého sa predalo 11 miliónov kópií pre hity ako „Bawitdaba“, „Cowboy“ a „Only God Knows Why“. V roku 2000 vydal album "The History of Rock", ktorý bol kompiláciou remixovaných a remasterovaných skladieb z jeho predchádzajúcich albumov, rovnako ako hit „American Bad Ass“. V roku 2001 vydal album "Cocky".
Po pomalom štarte vydal country skladbu „Picture“ spoločne so Sheryl Crow, ktorá získala zlato a tak zvýšila predajnosť albumu, ktorého sa predalo 5 miliónov kusov. Ten bol nasledovaný v roku 2003 rovnomenným albumom "Kid Rock". V roku 2006 vydal živý album "Live Trucker". V roku 2007 vydal album "Rock N Roll Jesus", ktorý obsahoval hit „All Summer Long“. Bol to jeho prvý celosvetový hit, ktorý dosiahol #1 v rebríčkoch ôsmich krajín Európy a v Austrálii. Albumu sa predalo celosvetovo 5 miliónov kópií a dostal 3-násobnú platinu v USA. Jeho najnovší album "Born Free" bol vydaný dňa 16. novembra 2010.
Szczepan Sadurski

Szczepan Sadurski (* 9. jún 1965, Lublin, Poľsko) je poľský satirik, karikaturista, novinár, predseda Strany Dobrej Nálady. 
Výtvarné lýceum ukončil v roku 1985. Publikoval viac ako 5 tisíc obrázkov v 200 časopisoch. Laureát cien, m.in. Złota Szpilka'86 (cena časopisu Szpilki v súťaži na najlepší obrázok roka). Zakladateľ Vydavateľstva Humoru a Satiry Superpress (1991), šéfredaktor časopisu Dobry Humor. Autor nápadu a predseda Strany Dobrej nálady - neformálnej, medzinárodnej organizácie pre osoby, ktoré sa ochotne smejú (viac ako 3 tisíce členov v Poľsku a iných zemiach sveta). Majiteľ internetového satirického portálu Sadurski.com. Bol porotcom viacerých satirických a kabaretných súťaží v Poľsku a tiež v Turecku a Švédsku. Býva v hlavnom meste Poľska, Varšave.
Jang Šang-kchun

Jang Šang-kchun (, ), * 5. júl 1907† 14. september 1998) bol čínsky politik a prezident Čínskej ľudovej republiky v rokoch 1988 až 1993. Patrí medzi Osem nesmrteľných Komunistickej strany, t.j. skupinu politikov, ktorí sa podieľali na transformácii čínskej ekonomiky po smrti Mao Ce-tunga.
Život.
Jang Šang-kchun vstúpil do Komunistickej strany roku 1926. Na konci dvadsiatych rokov študoval na Sunjatsenovej univerzite v Moskve a patrí tak do skupiny "28 boľševikov", v ZSSR vyštudovaných členov KSČ, ktorých v tridsiatych rokoch odsunul Mao Ce-tung od moci. Po návrate z Moskvy sa zúčastnil na Dlhom pochode a napriek pokynom Kominterny sa postavil na Maovu stranu. Tým si získal jeho priazeň a po založení Čínskej ľudovej republiky roku 1949 sa dostal do vysokých štátnych funkcií. V rokoch 1956 až 1966 bol členom Ústredného výboru Komunistickej strany. 
V roku 1966 sa pridal k Teng Siao-pchingovi a Liou Šao-čchimu, ktorí kritizovali Maovu politiku počas Veľkého skoku vpred. Za tento postoj čelil počas následnej Kultúrnej revolúcie represiám. Rehabilitovaný bol až roku 1978 a roku 1982 sa stáva členom Politbyra. Jang podporoval ekonomickú reformu, ale ohľadom politickej reformy zastával rezervovaný postoj. To mu získalo Teng Siao-pchingovú priazeň a roku 1988 bol vymenovaný za prezidenta ČĽR.
Prezident ČĽR.
Hoci bol Jang Šang-kchun formálne hlavou štátu, reálna moc ostala v rukách Teng Siao-pchinga a premiéra Li Pchenga. Počas udalostí v roku 1989 bol Jang najprv na strane generálneho sekretára strany Čao C'-janga, ktorý sympatizoval so študentmi. Po tom, ako bol Čao odstavený, sa Jang rýchlo pridal na stranu Tenga a využil svoje prezidentské právomoci na vyhlásenie stanného práva, po ktorom armáda zakročila voči študentom. V roku 1992 nebol vo svojej funkcii potvrdený a roku 1993, po uplynutí prezidentského mandátu, sa stiahol z politiky.
Maurice Lauré

Maurice Lauré (* 1917 - † 2001) bol technik poštových a telefónnych služieb, no po druhej svetovej vojne sa pripojil k Francúzskemu daňovému inšpektorátu a stal sa pomocníkom riaditeľa s dohľadom na dane. Ako prvý zaviedol DPH vo svojej krajine (Francúzsko - taxe sur la valeur ajoutée - TVA).
V roku 1954 vymyslel systém nepriamej dane, ktorá je dnes známa ako DPH. Jeho nápad bol okamžite prijatý. Ľudia vo všetkých sférach výroby a maloobchodu sa stali daňovými poplatníkmi a museli si viesť svoje vlastné účtovníctvo.
Neskôr pracoval na niekoľkých pozíciach vrátane Société Générale (banka) a Nouvelles Galeries (maloobchod). Zomrel v roku 2001.
FK Priština

KF Prishtina (srbsky: ФК Приштина, "FK Priština") je futbalový klub so sídlom v Prištine. Klub bol založený v roku 1922 a v súčasnosti hrá v Raiffeisen Superliga.
História.
KF Prishtina bol členom najvyššej futbalovej divízie v Juhoslávii, tzv. Prvej ligy v rokoch 1983 - 1988. Jedno z najpamätnejších víťazstiev KF Priština bolo proti Crvenej Zvezde Belehrad v roku 1983.
Až do roku 1999 hrá klub v juhoslávskych futbalových štruktúrach s relatívnymi úspechmi, ako napr. v juhoslávskej lige v sezónach 1992-93 (18.), 1997-98 (15.) a 1998-99 (17.).
V súčasnosti hrá KF Priština v najvyššej kosovskej lige, v Kosovskej superlige.
Oficiálny fanklub sa volá Plisat.
Niektoré z legiend klubu sú Fadil Muriqi, Fadil Vokrri, Xhevdet Muriqi, Abdyl Bellopoja, Ardian Kozniku, Kujtim Shala, Mensur Nexhipi, Afrim Tovërlani, Goran Djorović a mnoho ďalších. V súčasnosti sú niektorí z najpopulárnejších hráčov Uliks Emra, Enis Fetahu, Arben Zhjeqi, Kushtrim Mushica a ďalší. Okrem toho, dvaja z bývalých hráčov KF Prishtina Debatik Curri a Armend Dallku aktuálne hrajú za tím FK Vorskla Poltava na Ukrajine.
Neil Sedaka

Neil Sedaka (* 13. marec 1939, Brooklyn, New York, USA) je americký popový spevák, klavirista, hudobný skladateľ a textár. Počas svojej viac ako 50 ročnej kariéry napísal mnoho textov piesní pre seba ale aj pre iných umelcov. Často spolupracuje s textármi Howardom Greenfieldom a Philom Codym.
Seether

Seether je post-grungeová skupina pochádzajúca z Pretorie v Juhoafrickej republike, ktorá vznikla v roku 1999. Jej zakladateľom je spevák Shaun Morgan. Momentálne má skupina podpísanú zmluvu s vydavateľstvom Wind-up Records.
Diskografia.
Štúdiové albumy