Zdeno Chára

 
 
 
Zdeno Chára (* 18. marec 1977, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový obranca. Je najvyšším hráčom, aký kedy hral v NHL, a tiež prvý slovenský hráč, ktorý ako kapitán mužstva získal Stanley cup (v sezóne 2010/11). V slovenskej reprezentácii získal dve strieborné medaily na MS 2000 a MS 2012. Jeho otec Zdeněk Chára pochádza z Česka, bol reprezentantom Česko-Slovenska v zápasení.
Prezidentka Zuzana Čaputová v júni 2021 vyznamenala Zdena Cháru Radom Ľudovíta Štúra II. triedy za mimoriadne zásluhy v oblasti športu a za mimoriadne šírenie dobrého mena Slovenskej republiky v zahraničí.
Klubový hokej.
S hokejom začínal v rodnom meste, v klube Dukla Trenčín. Jeho hokejové začiatky boli ťažké. Tréneri kvôli jeho výške veľmi neverili, že môže profesionálne hrávať hokej. Po dorasteneckých a juniorských začiatkoch v Dukle Trenčín prestúpil v sezóne 1995/96 do Sparty Praha. V roku 1996 ho draftoval klub NHL New York Islanders v treťom kole ako 56. v poradí. Začal hrať v nižšej profesionálnej súťaži WHL za Prince George Cougars. Prvý zápas v NHL odohral v roku 1997 za New York Islanders. V nasledujúcej sezóne sa stal hráčom základného kádra, pričom spočiatku mal výrazne defenzívne úlohy, na čo využíval svoju robustnú postavu.
V roku 2001 ho jeho klub vymenil za Alexeja Jašina a právo výberu v druhom kole draftu do klubu Ottawa Senators. V Ottawe sa stal jedným z kľúčových hráčov. Bol prvým hráčom klubu, ktorý bol na konci sezóny vybraný do All Stars tímu NHL. V roku 2004 sa dostal do výberu troch najlepších obrancov súťaže, ktorí súťažili o Norris Trophy – cenu pre najlepšieho obrancu NHL. Napokon skončil druhý za Scottom Niedermayerom. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Färjestad BK v švédskej Elitserien. V drese Färjestadu sa prebojoval až do finále play-off, kde ale tím nakoniec podľahol Frölunde. Na sezónu 2005/06 mal platnú zmluvu s Ottawou Senators, ktorá mu zaručovala ročný príjem 3,724 mil. USD. V základnej časti zaznamenal svoje bodové maximum – 43 bodov. 
Pred ďalším ročníkom podpísal ako voľný hráč päťročný kontrakt s Boston Bruins s ročným zárobkom 7,5 milióna dolárov, pričom sa stal kapitánom mužstva. V prvej tamojšej sezóne si vyrovnal svoj bodový rekord, klub sa však do play-off neprebojoval. V roku 2009 sa v zápase All-Star predstavil v súťaži o najtvrdšiu strelu, prekonal rekord Ala Iafrateho strelou s rýchlosťou /h. Po sezóne získal ako prvý Slovák ocenenie James Norris Memorial Trophy pre najlepšieho obrancu sezóny. 
V sezóne 2010/11 získal so svojím mužstvom ako prvý slovenský kapitán Stanley cup. Zároveň sa tak po Nicklasovi Lidströmovi stal druhým európskym kapitánom, ktorý dosiahol tento úspech. Počas výluky v NHL 2012/13 pôsobil v klube Kontinentálnej hokejovej ligy HC Lev Praha. 
3. novembra 2012 v zápase proti Slovanu Bratislava utrpel po jeho zákroku protihráč Miroslav Šatan zranenie krčnej chrbtice, ktoré ho vyradilo do konca klubovej sezóny.
Na konci roku 2020 prestúpil z Bostonu Bruins, kde hral neuveriteľných 14 sezón, do Washingtonu Capitals. S Washingtonom podpísal ročnú zmluvu na 795 tisíc dolárov.
V septembri 2021 ho ako voľného hráča angažoval New York Islanders a v nasledujúcom roku ukončil hokejovú kariéru.
Reprezentácia.
Zdeno Chára reprezentoval Slovensko na majstrovstvách sveta v rokoch 1999, 2000 (striebro), 2001, 2004, 2005, 2007 a 2012 (striebro). V rokoch 2002 a 2003 sa nezúčastnil šampionátov preto, že v tom čase hral o Stanley Cup s Ottawou Senators. Reprezentoval aj na Svetovom pohári v roku 2004, zimných olympijských hrách 2006 v Turíne a zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri. Spolu v reprezentácii odohral 82 zápasov, strelil 9 gólov. Nosí dres číslo 33.
MS 2005.
Na šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadila slovenská reprezentácia piate miesto. Po dobrých výkonoch v základnej skupine (Bielorusko 2:1, Rusko 3:3 a Rakúsko 8:1), postúpilo Slovensko do ďalších bojov z prvého miesta. V osemfinálovej skupine slovenská reprezentácia prehrala s Českom (1:5), ďalšie dva zápasy však vyhrala (Švajčiarsko 3:1, Kazachstan 3:1). V skupine skončilo Slovensko na treťom mieste za Ruskom a Českom a v štvrťfinále sa stretlo s Kanadou. V dramatickom zápase prehralo 4:5 gólom Joe Thorntona, streleným štyri minúty pred koncom zápasu, a bolo vyradené z bojov o medaily. 
Zdeno Chára odohral na šampionáte všetkých sedem zápasov Slovenska. V celkovom bodovaní získal dva body za prihrávky Mariánovi Hossovi na góly v zápase s Rakúskom a Švajčiarskom.
Zimné olympijské hry 2006.
Slovensko skončilo na piatom mieste. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Zdeno Chára patril medzi obranné opory mužstva. Dal jeden gól a na jeden prihral, v +/- hodnotení patril medzi najlepších hráčov Slovenska.
MS 2007.
Zdeno Chára prijal pozvánku slovenského reprezentačného trénera Júliusa Šuplera a bol najväčšou hviezdou slovenského mužstva v obranných radoch. V 7 zápasoch strelil 3 góly a pridal asistenciu, pripísal si tiež 4 plusové body. Mužstvo prehralo so Švédskom vo štvrťfinále a obsadilo 6. miesto.
Zimné olympijské hry 2010.
Na týchto olympijských hrách skončilo Slovensko štvrté. V základnej skupine síce prehralo s Českom, ale dokázalo poraziť Rusko a Lotyšsko a v tabuľke skončilo tretie. Vo vyraďovacej fáze turnaja reprezentácia vyradila v kvalifikačnom kole Nórsko (4:3) a v štvrťfinále podala výborný výkon so Švédskom (taktiež 4:3) a postúpila do semifinále. Tam bolo Slovensko vyradené Kanadou (2:3) a v boji o bronz porazené Fínskom 3:5. 
Chára odohral všetkých sedem zápasov, tréner Filc ho umiestnil do prvej formácie s Andrejom Meszárošom, získal tri body za tri asistencie.
Na tomto turnaji bol kapitánom mužstva.
MS 2012.
Posilnil reprezentačný výber Vladimíra Vůjtka na svetovom šampionáte vo Švédsku a Fínsku a bol kapitánom mužstva. Slovensko sa po kvalitných výkonoch prekvapivo prebojovalo až do finále. Chára v stretnutí proti Ruskom (2:6 ) strelil svoje prvé dva góly na tomto podujatí.
Zimné olympijské hry 2014.
Vůjtek ho nominoval na zimné olympijské hry v Soči, pričom bude vlajkonosičom slovenskej výpravy. Určite tak vynechá minimálne jeden zápas Bostonu, na čo dostal povolenie od vedenia mužstva.
Osobný život.
14. júla 2007 sa Chára v Nemšovej oženil so svojou dlhoročnou priateľkou Tatianou Biskupičovou. 
 27. apríla 2009 sa im narodilo ich prvé dieťa, dcéra Elliz Victoria. Je jedným z ambasádorov charitatívnej organizácie Right to Play (Právo hrať). V júli 2008 strávil dva týždne v Mozambiku a s obrancom Calgary Flames Robynom Regehrom vystúpil na horu Kilimandžáro, bez vystúpu na najvyšší vrchol kvôli výškovej chorobe .
Okrem slovenčiny ovláda češtinu, angličtinu, švédčinu, ruštinu a nemčinu.
17. apríla 2023 Chára odbehol bostonský maratón v čase 3:38:23. Trať dlhú 42.2 kilometra zabehol v tempe 5:10 / kilometer. Jeho pretekové číslo bolo 3333.