burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Chlórmetán

Chlórmetán (taktiež: metylchlorid, monochlórmetán; technické označenie: R-40, Chladivo R-40) je bezfarebná plynná organická zlúčenina mierne sladkastej vône. Jedná sa o najjednoduchší halogénalkán. V minulosti sa používal ako chladivo, kvôli svojej vysokej horľavosti a obavách o jeho toxicite sa však na tieto účely už nepoužíva. Chlórmetán je taktiež súčasť cigaretového dymu.
Výroba.
Prvýkrát ho pripravili francúzsky chemici Jean Baptiste André Dumas a Eugène Péligot pomocou reakciou medzi kyselinou sírovou, metanolom a chloridom sodným. Väčšina chlórmetánu sa vyrába metódou podobnou akou bol pripravený prvýkrát, až na to že kyselina sírová a chlorid sodný boli nahradené za plynný chlorovodík, reakcia teda prebieha podľa nasledovnej rovnice:
CH3OH + HCl → CH3Cl + H2O
Prakticky príprava prebieha pomocou jedného z dvoch spôsobov. Buď pomocou prebublávania plynného chlorovodíku cez variaci sa metanol s alebo bez ZnCl2, ktorý slúži ako katalyzátor, alebo prechodom zmesi chlorovodíku a výparov metanolu cez Al2O3, ktorý slúži ako katalyzátor pri teplote 350°C.
Takisto sa menšie množstvo pripravuje pomocou inej reakcie, kde reaguje priamo metán a chlór pri teplotách vyšších ako 400°C. Pri tejto reakcii však vznikajú aj viacnásobne chlórované vedľajšie produkty ako dichlórmetán, trichlórmetán a tetrachlórmetán a preto sa zväčša používa len v prípade, že je treba vyrobiť aj tieto látky. Pri takomto spôsobe výroby prebiehajú nasledovné reakcie:
Chlórmetán vzniká pri prvej (vyznačenej) reakcii.
Využitie.
Chlórmetán sa niekedy používal ako chladivo, kvôli svojej toxicite a horľavosti sa však na tieto účely už nepoužíva. Niekedy sa takisto používal na výrobu tetrametylolova, ktoré sa ako alternatíva k tetraetylolovu používalo ako prímes do benzínu proti detonačnému spaľovaniu. Dnes sa najčastejšie používa ako prekurzor pri výrobe silikónu a takisto ako rozpúšťadlo v ropných rafinériách a ako rozpúšťadlo pri výrobe butylových gúm. V organickej chémii sa využíva ako metylačné a chloračné činidlo. Okrem toho sa používa ako katalyzátor pri nízkoteplotných polymerizáciách, ako tekutina v teplomerných a termostatických zariadeniach a taktiež ako herbicíd.
Toxikologické informácie a bezpečnosť.
Príznaky a známky otravy:
Vystavenie sa chlórmetánu môže vyvolať závrate, zmätenosť, problémy s rozprávaním a/alebo s chôdzou. Môže takisto spôsobiť ťažkosti s dýchaním. Pri vyšších koncentráciách spôsobuje paralýzu až kómu. V prípade požitia spôsobuje nevoľnosť až zvracanie. V prípade kontaktu kože so stlačeným chlórmetánom, môže dôjsť k omrzlinám. Pokiaľ sa chlórmetán dostane do očí, spôsobí rozmazané videnie a rozšírené zreničky, ktoré na svetlo reagujú len pomaly.
Dlhodobé vystavovanie sa chlórmetánu bolo spojené s vrodenými vadami u myší. U ľudí je pravdepodobné, že dlhodobé vystavovanie sa chlórmetánu v čase tehotenstva môže viesť k deformáciám chrbtice, panvy a dolných končatín plodu.
Frederik Magle

Frederik Reesen Magle (* 17. apríl 1977, Stubbekøbing, Dánsko) je dánsky hudobný skladateľ, organista a klavirista.
Život.
Frederik Magle začal komponovať piesne na klavíri v piatich rokoch. Okrem klasickej hudby zložil tiež jazzové, rockové, elektronické a hip-hopové piesne. V televízii sa prvýkrát objavil už v deviatich rokoch. Prvé verejné vystúpenie mal 7. apríla 1985 v Stubbekøbingskom kostole. Magle bol súkromným študentom Leifa Thyboa (teória hudby) a Iba Bindela (organ) od svojich šiestich rokov. V šestnástich rokoch bol prijatý na Kráľovskú dánsku hudobnú akadémiu, kde ho učil Yngve Jan Trede, ale po jeden a pol roku sa rozhodol opustiť akadémiu, pretože nemohol študovať konzervatórium a zároveň komponovať hudbu. V roku 1994 ako organový sólista vyhral dánske kvalifikačné kolá a národné finále súťaže Eurovízia mladých hudobníkov ("Eurovision Young Musicians"). Bol jedným z ôsmich víťazov dvadsiatychštyroch národných súťaží, ktoré boli vybrané na Európske finále vo Filharmonickej koncertnej hale vo Varšave v Poľsku 14. júna 1994, kde sa ale neumiestnil v prvých troch miestach.
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES

Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES, známa aj ako MiFID (skratka z anglického Markets in Financial Instruments Directive), je európska smernica, ktorá harmonizuje a vytvára spoločné regulácie pre investičné služby v Európskom hospodárskom priestore (zahŕňa 28 členských štátov Európskej únie, Island, Nórsko a Lichtenštajnsko). Cieľom smernice je najmä zvýšiť konkurencieschopnosť a ochranu investorov v investičných službách.
Po prvotnej implementácii tejto smernice mal byť MiFID prehodnotený a následne upravený. Po diskusiách v apríli 2014, Európsky parlament schválil MiFID II, upravenú verziu originálnej smernice a taktiež reguláciu spojenú s ňou, MiFIR. Nová smernica a regulácie zahŕňajú menej výnimiek a zahrňujú väčšie množstvo spoločností a finančných produktov. MiFID II a MiFIR sú platné od tretieho januára 2018.
Asópodóros z Argu

Asópodóros ("Asópodóros") bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr. 
Asópodóros, sochár (bronziar) z Argu, tvoril v prvých desaťročiach 5. stor. pred Kr. Známa je jeho signatúra na jednom bloku z podstavca (na prvom bloku zľava), ktorý bol súčasťou základne zo súsošia (alebo niekoľkých sôch) objavenej pri juhovýchodnom rohu Diovho chrámu v Olympii. Táto základňa pôvodne pozostávala z troch vrstiev. Spodnú a strednú časť z tufu pokrýval podstavec z parského mramoru (z piatich blokov), 3,905 m dlhý, 0,32 m vysoký a 0,96 m široký. Podľa nápisov (dnes už značne poškodených), zaznamenaných na troch miestach prednej strany podstavca, bol kedysi základňou sochárskych diel, ktoré boli votívnymi darmi Diovi od istého "Praxitela" (v roku 485 pred Kr. zrejme spolu s Glaukom odišiel z Kamariny):
Na pôvodných sochárskych prácach týchto diel spolu s Asópodórom pracovali aj sochári (bronziari) Atótos, Argeiadas a Athanodóros.Nápisy na podstavci sú datované do prelomu 6. a 5. stor. pred Kr., to aj preto, lebo Kamarina bola okolo roku 485 pred Kr. na rozkaz tyrana Gelóna zničená (nápisy sa teda museli vytesať ešte pred touto udalosťou).
Staroveký rímsky historik Plínius uvádza, že Asópodóros bol žiakom sochárskeho majstra Polykleita, ktorý pôsobil počas 90. olympiády (t. j. v rokoch 420 až 416 pred Kr. Zrejme sa tu Plínius pomýlil, alebo tu ide o rovnomenného umelca, ktorý bol možno jeho potomkom.
Emmanuel Schikaneder

Emanuel Schikaneder, vlastným menom Johann Joseph Schickeneder, (* 1. september 1751, Straubing, Bavorsko† 21. september 1812, Viedeň, Rakúske cisárstvo) bol rakúsky divadelný herec, spevák, režisér a básnik.
Životopis.
Roku 1773 sa stal členom kočovnej divadelnej spoločnosti. Jeho divadlo prišlo roku 1780 do Salzburgu, kde sa poprvýkrát stretol s Leopoldom Mozartom i jeho synom Wolfgangom.
V roku 1777 sa oženil s Eleonorou Arthovou. V roku 1785 hral v Kärntnertorskom divadle ("Divadlo pri Korutánskej bráne") a zároveň vo vtedajšom cisárskom divadle. Cisár Jozef II. mu neskôr zakázal hrať v Kärntnertore, a tak v roku 1787 odišiel do Regensburgu. V roku 1789 sa však opäť vrátil do Salzburgu. v roku 1791 účinkoval v opere Čarovná flauta od Mozarta, stvárňoval rolu Papagena.
V roku 1801 bolo jeho divadlo zatvorené a preto začal pôsobiť v Theater an der Wien. Tam účinkoval v opere "Alexander". Pri predstaveniach dával dôraz na nákladnú výpravu a efekty.
V divadle pôsobil až do roku 1804. Potom pôsobil v Brne a Steyri. Počas napoleonských vojen postupne skrachoval a svoj život dožil vo Viedni.
Edward Idris Cassidy

Edward Idris Cassidy (* 5. júl 1924, Sydney, Austrália – † 10. apríl 2021, Newcastle, Nový Južný Wales, Austrália) bol austrálsky kardinál, emeritný predseda Pápežskej rady pre napomáhanie jednoty kresťanov a Komisie pre náboženské vzťahy so židmi.
Životopis.
Narodil sa do rodiny s komplikovanými vzťahmi. Po narodení mladšieho brata jeho matka opustila otca a zverila ho starostlivosti starých rodičov. Najprv bol pokrstený ako anglikán, neskôr ho dala stará mama prekrstiť na katolíka. Po smrti starého otca prežívala rodina finančné problémy, preto nedokončil strednú školu a začal pracovať ako úradník. V roku 1943 bol na zásah arcibiskupa Sydney Gilroya prijatý do kňazského seminára. 23. júla 1949 ho Norman Thomas Gilroy, arcibiskup Sydney a kardinál vysvätil za kňaza. Po vysviacke požiadal o presunutie do diecézy Wagga Wagga, kde pastoračne pôsobil v malej farnosti Yenda. Miestny biskup ho v roku 1952 vyslal na štúdiá na Pápežskú lateránsku univerzitu v Ríme, kde získal o tri roky neskôr doktorát z kanonického práva. Popri tom od roku 1953 študoval na Pápežskej diplomatickej akadémii. Po ukončení štúdií vstúpil v roku 1955 do diplomatických služieb Svätej stolice. Ako diplomat začínal na pronunciatúre v Indii, kde pracoval ako atašé v rokoch 19551962. V rokoch 19621967 pracoval ako audítor na nunciatúre v Írsku. Do roku 1970 pracoval ako radca na nunciatúrach v Salvádore a v Argentíne.
Arcibiskup a kardinál.
V roku 1970 ho pápež Pavol VI. vymenoval za titulárneho arcibiskupa Amanzie a apoštolského pronuncia v Čínskej republike (Taiwan). Biskupskú vysviacku mu v Ríme udelil štátny sekretár Vatikánu kardinál Jean-Marie Villot. Spolusvätiteľmi boli substitút Štátneho sekretariátu arcibiskup Giovanni Benelli a arcibiskup Adelaide Matthew Beovich. V roku 1973 bol menovaný za apoštolského pronuncia v Bangladéši, v roku 1979 za apoštolského delegáta v Lesothu a Juhoafrickej republike a napokon v roku 1984 za apoštolského pronuncia v Holandsku. 23. marca 1988 bol menovaný za substitúta Štátneho sekretariátu Svätej stolice. 12. decembra 1989 sa stal predsedom Pápežskej rady pre napomáhanie jednoty kresťanov.
Pápež Ján Pavol II. ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom S. Maria in Via Lata 28. júna 1991. Počas svojho pôsobenia v tejto funkcii zastupoval pápeža na mnohých podujatiach a bol jeho vyslancom pri mnohých príležitostiach, napr. ako legát v Ukrajine v roku 1996 alebo vyslanec pri oslavách tisícročia kresťanstva na Islande v roku 2000. V roku 1999 požiadal o uvoľnenie z úradu, čomu však pápež vyhovel až 3. marca 2001.
Kardinál Cassidy sa nezúčastnil ako volič žiadneho konkláve.
Antifidas

Antifidas ("Antifidas") bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.
Sochár Antifidas, syn Diognéta z ostrova Nisyros, tvoril v 3. storočí pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, známa je ale jeho signatúra na mramorovom podstavci zo sochy objavená v archeologickej lokalite akropoly mesta Lindos:
Znalci nápis z podstavca sochy kňaza Pausania datujú do roku 272 pred Kr. Zo stôp na povrchu podstavca je zrejmé, že táto socha bola koncipovaná podľa tzv. Polykleitovej schémy, pravá noha bola predsunutá a malá diera pri nej naznačuje, že sa opierala o akúsi tyč alebo žezlo, ľavá ostala vzadu (tým sa vysunul jeden bok sochy a vyvrátilo rameno a vznikol tak slávny "kontrapost", taký príznačný pre Polykleitove diela)
Súkromná základná škola DSA Prešov

Súkromná základná škola DSA Prešov je škola na Mukačevskej ulici na Sídlisku III. V roku 2016 sa novým zriaďovateľom školy stala slovenská vzdelávacia spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien (DSA), ktorá je súčasťou nemeckého vzdelávacieho koncernu Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft - EBG so sídlom v nemeckom Magdeburgu. EBG má takmer 30 ročnú tradíciu v oblasti vzdelávania a v Nemecku prevádzkuje sieť 36 vzdelávacích inštitúcií od materskej škôlky až po univerzitu. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov.
Štúdium.
Schopnosti a znalosti žiakov SZŠ DSA v Prešove sú od prvého ročníka systematicky rozvíjané zážitkovým a tematickým vyučovaním, v duchu hesla „čo človek zažije, to si zapamätá“. K tomu prispieva aktívna komunikácia s rodičmi žiakov a silná podpora technických znalostí, športu a cudzích jazykov. Žiaci sú počas celého štúdia vedení k takému rozvoju svojich schopností a znalostí, ktoré im po absolvovaní základnej školy umožnia zvoliť si najvhodnejšiu strednú školu.
Cieľom je vytvoriť žiakom také tvorivé prostredie, v ktorom získajú vzťah k učeniu sa jazyka, nadobudnú základy logického myslenia a vzťah k technike, ktorý neskôr budú môcť zúročiť počas štúdia na strednej odbornej škole alebo gymnáziu. To učí žiakov nebáť sa robiť chyby, otvorene sa vyjadrovať, argumentovať, vecne diskutovať no zároveň tolerovať svoje okolie.
DSA ponúka profesionalitu manažmentu školy, férový prístup medzi učiteľom a žiakom, kvalitné a moderné učebné prostriedky, rovnosť šancí medzi žiakmi a flexibilitu v individuálnych požiadavkách. Rodič je partnerom, a jeho názor je dôležitý pre správne nastavenie vzdelávacieho procesu. Škola preto nie je vzdelávacia inštitúcia vytváraná pre deti, avšak vytváraná spolu s deťmi.
Åre

Åre ["óre"] je obec v provincii Jämtland vo Švédsku.
Neďaleko obce sa nachádza rovnomenné lyžiarske stredisko, ktoré je hlavným švédskym centrom alpského lyžovania. Bolo usporiadateľom majstrovstiev sveta v zjazdovom lyžovaní v 1954, 2007 a 2019.
Prvotné osídlenie pochádza pravdepodobne z vikingských čias. Koncom 12. storočia bol postavený starý kostol na pútnickej ceste z Sundsvallu do Trondheimu. V súčasnosti je sedemnástou zastávkou na púti. V 18. a 19. storočí sa v okolí ťažila meď. S postavením železnice v 1882 a prvým hotelom v 1896 sa v obci a oklí začal rozvíjať turizmus.
Åre (lyžiarske stredisko)

Åre je lyžiarske stredisko ležiace neďaleko švédskej obce Åre asi 80 km od Östersundu. 
Založené bolo v roku 1909. Kabinová lanová dráha vedie cez horu Åreskutan, kde leží najvyššie položený bod skiareálu. Najvyšší vrchol hory, ležiaci v nadmorskej výške 1420 m n. m., nie je 
obsluhovaný lanovou dráhou, ale je možno dopraviť sa sem snežným skútrom. 
Lyžiarske stredisko je pre návštevníkov dostupné autobusom alebo vlakom. Najbližším letiskom je letisko "Åre Östersund." Lyžiarske stredisko Åre leží asi 350 km južně od severného polárného kruhu. V roku 2009 ho zaradil magazín "Condé Nast Traveller" stredisko k najlepším lyžiarskym strediskám na svete. 
Skiareál je významný predovšetkým svojimi zjazdovkami pre alpských lyžiarov. Stredisko disponuje viac než 100 zjazdovkami a je tu k dispozici 43 lyžiarskych vlekov.&lt;br&gt; 
V rokoch 1954, 2007 a 2019 tu Medzinárodná lyžiarska federácia usporiadala majstrovstvá sveta v alpskom lyžovaní. Na svetovom šampionáte 2019 tu získala zlatú medailu v obrovskom slalome, striebro v alpskej kombinácii a bronz v slalome slovenská reprezentantka Petra Vlhová.
Administrátor excurrendo

Administrátor excurrendo ("dochádzajúci duchovný správca", v latinčine doslovne „vychádzajúci administrátor, správca“) je označenie pre kňaza povereného riadením aj inej ako svojej domovskej farnosti (jednej alebo často i viacerých). V krajinách, kde je nedostatok kňazov, ako napríklad v Česku, je tento jav, kedy má jeden kňaz na starosti viac farností, úplne bežný.
Farský obvod.
Domovská farnosť spolu s farnosťami spravovanými excurrendo sa nazývajú "farským obvodom" alebo zriedkavejšie "farskou kolatúrou".
Súkromná základná škola s materskou školou DSA Lučenec

Súkromná základná škola s materskou školou DSA Lučenec je škola v Lučenci. V roku 2017 sa novým zriaďovateľom školy stala slovenská vzdelávacia spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien (DSA), ktorá je súčasťou nemeckého vzdelávacieho koncernu Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft - EBG so sídlom v nemeckom Magdeburgu. EBG má takmer 30 ročnú tradíciu v oblasti vzdelávania a v Nemecku prevádzkuje sieť 36 vzdelávacích inštitúcií od materskej škôlky až po univerzitu. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov.
O škole.
Súkromná základná škola s materskou školou DSA Lučenec je plnoorganizovaná škola sídliaca v historickej pamiatkovo chránenej budove v centre mesta Lučenec. Prvá zmienka o škole je stará 130 rokov. Škola pozostáva z 22 učební, 6 odborných učební z ktorých sú tri vybavené počítačmi a IKT. Škola má dielne, multimediálnu knižnicu, vlastnú školskú jedáleň, telocvičňu, posilňovňu a volejbalové ihrisko s umelou trávou. Súčasťou školy je aj Materská škola s kapacitou 114 detí v šiestich oddeleniach. Škola sa zameriava na rozšírenú výučbu anglického a nemeckého jazyka. Výučba cudzích jazykov a informatiky prebieha už od 1. ročníka ZŠ.
Štúdium.
Schopnosti a znalosti žiakov SZŠ DSA v Lučenci sú od prvého ročníka systematicky rozvíjané zážitkovým a tematickým vyučovaním, v duchu hesla "čo človek zažije, to si zapamätá". K tomu prispieva aktívna komunikácia s rodičmi žiakov a silná podpora technických znalostí, športu a cudzích jazykov. Žiaci sú počas celého štúdia vedení k takému rozvoju svojich schopností a znalostí, ktoré im po absolvovaní základnej školy umožnia zvoliť si najvhodnejšiu strednú školu.
Cieľom je vytvoriť žiakom také tvorivé prostredie, v ktorom získajú vzťah k učeniu sa jazyka, nadobudnú základy logického myslenia a vzťah k technike, ktorý neskôr budú môcť zúročiť počas štúdia na strednej odbornej škole alebo gymnáziu. To učí žiakov nebáť sa robiť chyby, otvorene sa vyjadrovať, argumentovať, vecne diskutovať no zároveň tolerovať svoje okolie.
DSA ponúka profesionalitu manažmentu školy, férový prístup medzi učiteľom a žiakom, kvalitné a moderné učebné prostriedky, rovnosť šancí medzi žiakmi a flexibilitu v individuálnych požiadavkách. Rodič je partnerom, a jeho názor je dôležitý pre správne nastavenie vzdelávacieho procesu. Škola preto nie je vzdelávacia inštitúcia vytváraná pre deti, avšak vytváraná spolu s deťmi.
Psychiatrická nemocnica Philippa Pinela

Psychiatrická nemocnica Philippa Pinela (v minulosti "Afilovaný ústav" ("bratislavskej kliniky pre duševne chorých"), "Krajská psychiatrická liečebňa", hovorovo "Pinelka") je psychiatrická nemocnica v Pezinku v mestskej časti Cajla, ktorá sa nachádza na adrese Malacká cesta 63. Nemocnica nesie meno Philippa Pinela, zakladateľa francúzskej psychiatrie. Pred jej areálom sa nachádza zastávka s parkoviskom a v jej areáli sa nachádza už nefunkčná fontána, futbalové ihrisko, tenisový kurt a Kaplnka svätého Lukáša. Pri tenisovom kurte a futbalovom ihrisku sa nachádza zvonica.
V minulosti boli jej súčasťou aj administratívne budovy riaditeľstva bývalých antimónových baní, ktoré sa nachádzajú na mieste bývalej fabriky na výrobu kyseliny sírovej. V strede areálu sa nachádza bývalá vila riaditeľstva antimónových baní. Po roku 1938 boli budovy prerobené na ženské oddelenie psychiatrie. V osemdesiatych rokoch sa budovy prestali používať a ostali opustené. Keď bola ešte vhodná statika budov, tak ju používali hráči airsoftu, ale teraz lákajú asociálov, nadšencov opustených miest a lovcov duchov.
V apríli 2023 bola daná do prevádzky zrekonštruovaná vstupná recepcia nemocnice s bufetom.
Sférická sústava súradníc

Sférická sústava súradníc (guľová sústava súradníc) je sústava súradníc v priestore, u ktorej jedna súradnica (označovaná formula_1 ) udáva vzdialenosť bodu od počiatku súradníc, druhá súradnica (označovaná formula_2 ) udáva uhol odklonu sprievodcu bodu od osi formula_3 a tretia súradnica (označovaná formula_4) Uhol medzi sprievodcom a osou formula_5.
Konverzia systému súradníc.
Sférické súradnice bodu v konvencii ISO (t.j. pre fyziku: polomer r, sklon θ, azimut φ) je možné získať z karteziánskych súradníc (x, y, z) vzorcami
formula_6
Naopak, karteziánske súradnice môžu byť získané zo sférických súradníc (polomer r, sklon θ, azimut φ), kde r ∈ [0, ∞), θ ∈ [0, π], φ ∈ [0, 2π)
V astronómii.
V astronómii existuje séria sférických súradnicových systémov, ktoré merajú výškový uhol z rôznej základnej roviny. Tieto referenčné roviny sú obzor pozorovateľa, nebeský rovník (definovaný rotáciou Zeme), rovina ekliptiky (definovaná obežnou dráhou Zeme okolo Slnka), rovina zemského terminátoru (normála k okamžitému smeru k Slnku) a galaktický rovník (definovaný rotáciou Mliečnej cesty).
Referencie.
formula_8
Horizontálne súradnice

Horizontálne súradnice sú súradnice, s ktorých pomocou sa určujú polohy nebeských telies na nebeskej sfére. Základnou rovinou horizontálnych súradníc je rovina horizontu a za východiskový bod sa považuje sever.
Z dôvodu pohybu Zeme vo vesmíre sa horizontálne súradnice každého telesa na nebeskej sfére pre každý časový okamih menia. Preto sa nepoužívajú vo hviezdnych mapách.
Stroboskopický efekt

Stroboskopický efekt je ľudským okom falošne interpretovaný jav, ktorý vzniká pri rytmicky sa opakujúcom pohybe telesa, osvetľovanom pulzujúcim zdrojom svetla.
Pohybujúce sa alebo rotujúce predmety môžu pri pravidelne blikajúcom osvetlení pôsobiť ako statické, alebo ako pohybujúce sa iným smerom či rýchlosťou ako v skutočnosti. Na pracoviskách s rotačnými alebo pohyblivými nástrojmi (píly, brúsky a pod.) je preto nebezpečné používať svietidlá, spôsobujúce stroboskopický efekt ako primárny zdroj osvetlenia. Medzi takéto zdroje svetla patrí napr. žiarivka s klasickým predradníkom.
Pri žiarovkách sa stroboskopický efekt nevyskytuje (resp. je zanedbateľný) vďaka tepelnej zotrvačnosti rozžeraveného vlákna. Pri žiarivkách s elektronickým predradníkom je vďaka vysokej pracovnej frekvencii vplyv stroboskopického efektu tiež zanedbateľný.
Uplatnenie.
Stroboskopický jav má využitie napríklad pri nastavovaní uhla predstihu zapaľovania zážihových motorov, alebo nastavovaní otáčok gramofónových diskov. Princíp takéhoto nastavovania spočíva v expozícii pravidelne blikajúceho svetla na točivý objekt tak, aby sa miesto, ktoré sa na objekte vopred vyznačilo, javilo ako nehybné - vtedy perióda otáčania objektu odpovedá frekvencii blikajúceho svetla.
Možné riziká.
V prevádzke s točivými strojmi môže stroboskopický efekt navodiť mylný dojem, že sa určitý objekt nehýbe, čo môže viesť k úrazu obsluhujúcej osoby.
Posádka (vojenstvo)

Posádka sú všetky jednotky ozbrojených síl, ktoré sú pridelené základni alebo určitému priestoru na obranu, rozvoj, prevádzkovanie a údržbu zariadení. Posádka môže byť umiestnená v určitej obci alebo aj mimo nej.
Na zabezpečenie riadneho chodu posádky sa vykonáva súhrn opatrení (posádková služba), ktoré majú za cieľ udržiavať vysokú vojenskú disciplínu, zabezpečiť nutné podmienky pre každodenný život a prípravu jednotiek a uskutočňovanie posádkových akcií. Stráženie priestoru posádky vykonáva strážna služba (posádková stráž). Orgánom zodpovedným za organizáciu a výkon posádkovej a strážnej služby v posádke je posádková správa, ktorej najvyšším funkcionárom je veliteľ posádky.
Príkladom posádky Ozbrojených síl Slovenskej republiky je posádka Trebišov, ktorú tvoria dva útvary (č. 1101 a 1104, resp. 21. zmiešaný mechanizovaný prápor a 23. motorizovaný prápor) dislokované v meste Trebišov, čo teda z Trebišova činí posádkové mesto.
Pezinské kultúrne centrum

Pezinské kultúrne centrum alebo Dom kultúry Pezinok je kultúrny dom v meste Pezinok, ktorý sa nachádza na Holubyho ulici číslo 42. 
Kino kultúrneho domu bolo slávnostne otvorené dňa 16. februára 1990 festivalom FFP Zima 1990 filmom "Obyčajný špás" a nahradilo pôvodné, dnes už neexistujúce Kino Zora, ktoré ukončilo svoju prevádzku filmom "Pod hrozbou smrti". Vo vnútri sa nachádza Malá sála, Veľká sála označovaná aj ako Kinosála a na poschodí sa nachádza Spoločenská sála. V budove sídli TV Pezinok, reštaurácia a pizzeria Lalia a ďalšie firmy.
Kino.
Veľká sála alebo Kinosála sa využíva sa na premietanie filmov, ale aj na divadelné predstavenia, koncerty a iné druhy kultúrnych podujatí.
Kino ma kapacitu 425 miest a od roku 2012 je po modernizácii možnosť premietania filmov v 3D a so zvukom Dolby Surround 7.1.
Premieta sa 6 dní v týždni okrem pondelka vždy o 19:30, cez víkendy aj s detskými predstaveniami o 17:00.
Husí kanál (bývalý prítok Borinského kanála)

Husí kanál je vodný kanál na Záhorí, v okrese Malacky, v katastrálnom území obcí Jakubov a Gajary.
V minulosti to bol trvalo zavodnený vodný tok dlhý vyše 700 metrov. Trvalo zavodnený je i dnes, ale len v súčasnom, krátkom () úseku. Kanál bol väčšou časťou v jakubovskom území, ale tam ho skoro celý zasypali, takže zostala iba malá gajarská časť a zrejmá jakubovská časť, ktorá sa nachádza len v trsťovom močiari, kde vzniká a aj končí. Spadá do povodia väčšieho Borinského kanála, kde voľakedy ústil. Dnes je bezodtokový t. j. odteká do malého jazierka. V súčasnosti má dĺžku , plochu povodia a plochu odtokovej oblasti, teda odkiaľ do neho steká voda, iba .
Opis toku.
Husí kanál vzniká od asfaltovej Dolečkovej cesty z Jakubova do Gajar v nadmorskej výške Tečie skoro južným smerom 100 metrov cez tŕstie. Pri jeho oboch brehoch sa rastie aj baza čierna. Šírku koryta má 1,25 metra, a hĺbku . Z toho je voda. Keď sa jeho tok vynorí z tŕstia, pokračuje ešte 28 metrov v močaristom lesíku kde rastú vŕby a jelše. Tam tečie vedľa polorozpadnutého krmelca a znovu na 3 metre vstupuje do porastu tŕstia a vŕby. Tam potom končí v malom bezmennom jazierku, ktoré sa vytvorilo z vody z kanála vo výške Je to prakticky od vzniku po ústie jedna úsečka. Dno je voľné, bahnité, nespevnené.
História a výstavba kanála.
Kanál bol postavený v priebehu tretej etapy melioračných prác pri obci Jakubov v roku 1962. Mal dĺžku 720 metrov a zahŕňal plochu odtokovej oblasti cca . Finančný náklad stavby si vyžiadal 532 838 Kčs.
Význam.
Zámer jeho výstavby bol odvodniť zamokrenú pôdu a močiar aby sa mohla rozorať a začať poľnohospodársky využívať. Sčasti sa vydaril, ale časť močiaru tam je dodnes, ale slúži na dorábanie sena, tzv. "struh."
Odsek

Odsek (nespisovne alebo staršie [a po česky]: "odstavec") môže byť:
Odsek (právo)

Odsek (skratka ods.; nespisovne alebo staršie [a po česky]: "odstavec") je (v strednej Európe) časť paragrafu alebo článku právneho predpisu, ktorá je väčšia než písmeno, bod či úsek a je očíslovaná číslovkou bez bodky.
Odsek v slovenských zákonoch a ústavných zákonoch.
Podľa legislatívnych pravidiel tvorby ústavných zákonov a zákonov Národnej rady Slovenskej republiky sa zákon člení na paragrafy a ústavný zákon na články, a tie sa ďalej môžu členiť na odseky. Odseky sa na začiatku označujú arabskými číslicami bez bodky a v zátvorkách, napr. "(1)", "(2)", "(3)" atď. Pri odkazovaní na právny predpis sa však odsek uvádza bez zátvorky (napr. "§ 1 ods. 1 zákona o Policajnom zbore"), pričom ak sa cituje v priamom spojení s paragrafom alebo článkom, ku ktorému patrí, označuje sa skratkou "ods." (napr. "§ 7 ods. 2"), inak sa vždy vypisuje slovo "odsek".
Odseky sa môžu ďalej členiť na pododseky (čiže písmená a body). Pododseky sa na prvej úrovni delenia označujú malými písmenami abecedy s okrúhlou zátvorkou za písmenom (s vynechaním písmen zložených z dvoch písmen, napr. "ch", "dz", "dž", a písmen s diakritickými znamienkami, napr. "á", "ä", "č"), napr. "a)", "b)", "c)" atď.. Pri ďalšom členení sa označujú arabskými číslicami s bodkou, t. j. bodmi, napr. "1.", "2.", "3." atď.
Novela zákona alebo ústavného zákona odseky vo vyššie uvedenom význame neobsahuje. Člení sa totiž na články, ktoré sa označujú rímskou číslicou bez bodky (napr. "čl. I", "čl. II"), a tie sa prípadne ďalej delia na body, ktoré sa označujú arabskými číslicami s bodkou. Novela môže nahradiť pôvodný odsek ako celok (napr. "V § 3 odsek 1 znie: ..."), doplniť pôvodný paragraf ďalším odsekom (napr. "§ 4 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú: ...") alebo vložiť nový odsek medzi pôvodné odseky a zmeniť tak pôvodné číslovanie odsekov (napr. "V § 5 sa za odsek 2 vkladá nový odsek 3, ktorý znie: ... Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 4").
Základná umelecká škola Eugena Suchoňa (Pezinok)

Základná umelecká škola Eugena Suchoňa (od roku 1955 do 60. rokov "Hudobná škola Eugena Suchoňa", od 60. rokov do roku 1995 "Ľudová škola umenia") je základná umelecká škola v Pezinku na ulici M. R. Štefánika číslo 9.
História.
Organista Jozef Bacigál už od roku 1943 opakovane žiadal, aby v Pezinku vznikla hudobná škola. Na štvrtý pokus sa to podarilo až v roku 1951 a škole boli poskytnuté priestory na Kollárovej ulici. Vyučovala sa tu len hra na husliach, na akordeóne a na klavíri. V roku 1955 jej bol udelený čestný názov Hudobná škola Eugena Suchoňa. 
V roku 1960 sa presťahovala do priestorov Starej radnice. V roku 1974 sa ako Ľudová škola umenia (ĽŠU) rozšírila o literárno-dramatický odbor, v roku 1977 o výtvarný a v roku 1980 aj o tanečný odbor. 
Pre rekonštrukciu a prestavbu Starej radnice bola škola v roku 1993 nútená sa sťahovať do iných priestorov, ktoré sa neustále menili, až dokým sa neusadila vo vile na Trnavskej ulici číslo 1. V roku 1995 bol názov školy zmenený na Základnú umeleckú školu Eugena Suchoňa.
V roku 2013 sa škola presťahovala do budovy bývalého stredného odborného učilišťa na ulici M. R. Štefánika 9.
Štúdium a podujatia.
Nachádzajú sa tu štyri odbory: hudobný, výtvarný, tanečný a literárno-dramatický. Najstarším, a zároveň aj najväčším odborom základnej umeleckej školy je hudobný odbor, ktorý funguje od roku 1951, a ktorý zastrešuje všetky koncerty a podujatia.
Najznámejším podujatím školy je Festival Eugena Suchoňa. Táto hudobná slávnosť je vyjadrením úcty a vďaky rodákovi z Pezinka, Eugenovi Suchoňovi.
Základná umelecká škola organizuje počas školského roka 4 verejné koncerty, kde vystupujú žiaci základnej umeleckej školy, a ktoré sa uskutočňujú v pravidelnom ustálenom cykle.
V roku 2019 škola nadviazala spoluprácu s mestom Voorburg pri Haagu v Holandsku, kde sa každoročne v septembri stretávajú mladé talenty Vyšehradskej štvorky a Holandska na festivale klasickej hudby – Huygens festival.
Základná umelecká škola Eugena Suchoňa

Základná umelecká škola Eugena Suchoňa môže byť:
Náradie (rozlišovacia stránka)

Náradie môže byť:
Nicolás de Jesús López Rodríguez

Nicolás de Jesús López Rodríguez (* 31. október 1936, Barranca) je dominikánsky kardinál, emeritný arcibiskup arcidiecézy Santo Domingo.
Životopis.
Študoval na Pápežskej univerzite sv. Tomáša Akvinského v Santo Domingo a neskôr v Ríme na Pápežskej univerzite Gregoriana a Pápežskej univerzite sv. Tomáša Akvinského, kde získal doktorát v oblasti sociálnych vied.
Za kňaza pre diecézu La Vega bol vysvätený 18. marca 1961 tamojším diecéznym biskupom. Pracoval v pastorácii ako kaplán katedrály a neskôr kancelár diecéznej kúrie. Následne mal na starosti mládež v diecéze, stal sa duchovným v katedrále a neskôr aj generálnym vikárom diecézy.
V roku 1978 ho pápež Pavol VI. menoval prvým biskupom novej diecézy San Francisco de Macorís. Biskupskú vysviacku mu dňa 25. februára 1978 udelil arcibiskup Santo Domingo kardinál Octavio Antonio Beras Rojas. Spolusvätiteľmi boli biskup diecézy La Vega Juan Antonio Flores Santana a pomocný biskup diecézy Santiago de los Caballeros Jesús María de Jesús Moya. V rokoch 1979 – 1984 bol zároveň rektorom miestnej univerzity. 15. novembra 1981 bol menovaný arcibiskupom Santo Domingo. Zároveň sa stal veľkým kancelárom Univerzity Santo Domingo. Popri pôsobení v úrade metropolitného arcibiskupa bol zároveň vojenským ordinárom Dominikánskej republiky. V rokoch 1984 – 2002 a neskôr opäť 2009 – 2014 bol predsedom konferencie biskupov Dominikánskej republiky. V rokoch 1991 – 1994 bol tiež predsedom Latinskoamerickej biskupskej konferencie.
Pápež Ján Pavol II. ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom San Pio X alla Balduina 28. júna 1991.
Okrem členstva v rôznych vatikánskych úradoch bol pápežským legátom pri viacerých príležitostiach. V roku 1993 zastupoval pápeža na Medzinárodnom eucharistickom kongrese v Seville. V roku 2000 bol pápežským vyslancom na päťstom výročí slávenia prvej svätej omše v Hondurase. V rokoch 2005 a 2013 sa ako volič zúčastnil konkláve, na ktorých boli zvolení pápeži Benedikt XVI. a František. V roku 2011 požiadal o uvoľnenie z úradu, čomu však pápež vyhovel až 4. júla 2016.
Artis Omnis

Artis Omnis je slovenské knižné vydavateľstvo založené v roku 2002. Zameriava sa výlučne na slovenskú tvorbu mnohých žánrov. Vydáva trilery, fantasy, sci-fi, horor, ženské romány, poéziu, populárno-náučné publikácie a knihy pre deti. Vydavateľstvo sídli v Žiline. Na jeho čele stojí manželský pár Ivan Harman a Andrea Harmanová.
Distribúciu zabezpečujú knižné distribúcie Pemic (aj do Česka), IKAR, Partner Technic, Zaex, Don Bosco. Knihy sa predávajú najmä v sieťach Martinus, Panta Rhei, Artforum, Brloh, Funtastic, vo viacerých menších kníhkupectvách a v internetových kníhkupectvách (napríklad martinus.sk, Gorila.sk).
Ako jednu z cien Martinus Ceny Fantázie udeľuje vydavateľstvo Cenu Béla. Získava ju autor najlepšej hororovej poviedky v danom ročníku súťaže.
Súkromná základná škola DSA Považská Bystrica

Súkromná základná škola DSA Považská Bystrica je škola, ktorej sa v roku 2016 novým zriaďovateľom stala slovenská vzdelávacia spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien (DSA), ktorá je súčasťou nemeckého vzdelávacieho koncernu Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft - EBG so sídlom v nemeckom Magdeburgu. EBG má tradíciu v oblasti vzdelávania od roku 1991 a v Nemecku prevádzkuje sieť 36 vzdelávacích inštitúcií od materskej škôlky až po univerzitu. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bola škola s novým zriaďovateľom schopná implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov.
Medzinárodná spolupráca.
Zmena zriaďovateľa a silné prepojenie školy DSA na nemeckú skupinu EBG prinieslo škole výrazné pozitívne impulzy pre prehĺbenie jej spolupráce so zahraničnými inštitúciami a školami. Samotní pedagogický zamestnanci školy podstupujú v spolupráci s EBG časté pracovné cesty do Nemecka, kde sa oboznamujú s novými postupmi vo vzdelávaní v rozličných vzdelávacích centrách patriacich do skupiny EBG. 
Najúspešnejší žiaci Súkromnej základnej školy DSA v Považskej Bystrici majú možnosť po ukončení povinnej školskej dochádzky pokračovať v štúdiu na strednej škole v Nemecku. Zaujímavé možnosti v tomto smere poskytuje inštitúcia Europäisches Studienkolleg der Wirtschaft na ktorej až 8% študentov tvoria práve zahraničný študenti, čo značne zvyšuje úspešnosť slovenských uchádzačov. 
Vzhľadom na medzinárodnú povahu zriaďovateľa je výrazne podporované aj jazykové vzdelávanie a SZŠ DSA v Považskej Bystrici. Okrem angličtiny ako prvého jazyka sa veľký dôraz kladie na nemčinu.
Štúdium.
Rozvoj výchovno vzdelávacieho procesu na SZŠ DSA v Považskej Bystrici spočíva na troch pilieroch. Okrem spomínanej výučby cudzích jazykov je to dôraz na polytechnické vzdelávanie podporu športových aktivít v rámci celej medzinárodnej skupiny. Tieto priority vynútili na škole značné investície do materiálovo-technického vybavenia školy ako aj inovatívny prístup k samotnému procesu výučby. 
Investície do technického vybavenia tried priniesli zriadenie učební špecializovaných na výučbu jazykov, prírodovedných predmetov či informatiky, ale aj učebňu techniky. Momentálne je škola schopná realizovať výučbu cudzích jazykov modernou metódou jazykovej prípravy tzv. e-learning, založenú na konverzácii s rovesníkmi na partnerských školách v Nemecku, využitím formy videokonferencií.
Zoznam ulíc v Pezinku

Toto je zoznam ulíc v Pezinku a v jeho historických mestských častiach Grinava a Cajla.
Tehelná ulica (Pezinok)

Tehelná ulica je ulica v Pezinku.
Pri tehelni sa nachádza bývalá skládka odpadov, ktorá už nie je v prevádzke a o niečo ďalej, pri lokalitách Mahulanka a Lúky smerom k bývalým vinárskym závodom, sa nachádza jama tzv. novej skládky odpadov, známa z kauzy Pezinská skládka, ktorá nebola nikdy využitá na vyváženie odpadov.
Na čísle 4 sa nachádza bývalá vila z čias socializmu, v ktorej dnes sídli Hotel Kriser.
Na čísle 9 sa nachádzajú Pezinské tehelne.
Lanový žeriav

Lanový žeriav je špeciálny typ žeriava, ktorý prepravuje bremená na dlhé dráhy. Konštrukciou sa podobá lanovke. Medzi vežami alebo portálovými konštrukciami je natiahnuté nosné lano alebo sústava nosných lán. Po ňom sa pohybuje visutá mačka. Pohyb mačky sa zabezpečuje ťažným lanom, zdvíhanie a spúšťanie bremena zdvíhacím lanom. Používa sa napríklad pri stavbe múrov údolných priehrad, mostov s veľkým rozpätím, prepravu sypkého materiálu na dlhé vzdialenosti alebo v lodeniciach.
Konštrukcia.
Lanový žeriav má obvykle dve veže, najčastejšie pevné. Môžu však byť aj rovnobežne pojazdné, alebo jedna pevná a druhá pojazdná po kruhovej dráhe. Nosné lano je zakotvené vo vežiach, v kotevných blokoch alebo vo výkyvnej veži s napínacím závažím. Ťažné a zdvíhacie laná sa navíjajú na bubny navijakov.
Rod filmu

Rod filmu alebo filmový rod je skupina filmových diel vyčlenených na základe podobných (príbuzných) čŕt vnútornej výstavby, vzťahu k zobrazovanej realite a s tým spojených tvorivých postupov.
Rozlišujú sa štyri rody (resp. rodové súbory) filmu:
Každé filmové dielo sa zakladá na dokumentárnosti, štylizovanosti a animovanosti (oživení), ale dominuje mu jedno východisko, na základe ktorého možno filmové dielo priradiť k príslušnému rodu. Napr. v kombinovanom filme sa spája technika animovaného filmu s technikou tvorby hraného alebo dokumentárneho filmu, avšak animovaná technika prevláda. Naproti tomu do hraného filmu môžu byť vložené animované sekvencie alebo epizódy (napr. v podobe úvodných titulkov, snových častí ap.).
Členenie filmových diel na rody sa vyvinulo spolu s vývojom filmu a filmového umenia (pozri dejiny filmu). Na počiatku kinematografie stála elementárna forma dokumentárneho filmu, neskôr sa pod vplyvom starších umení (umelecká literatúra, divadla, hudba) sformoval rod hraného filmu a pod vplyvom abstraktného výtvarného umenia a hudobnosti vznikol v 20. rokoch 20. storočia rod čistého filmu. Na sformovanie rodu animovaného filmu malo rozhodujúci vplyv výtvarné umenie (sprvu karikatúrna kresba) a bábkové divadlo (používanie bábok a makiet). Prvé kreslené (sileutové) animované filmy sa objavujú už v začiatkoch kinematografie (napr. v tvorbe Charlesa-Émila Reynauda) a prvé bábkové (objemové) filmy už začiatkom 20. storočia. Vývoj rodového členenia prebieha naďalej, ale pri zachovaní konkrétnych invariantných (nemenných) vlastností.
Rody sa ďalej členia na superžánre, žánre, subžánre, žánrové formy a žánrové typy (pozri filmový žáner), napr. rod dokumentárneho filmu sa delí na žánre spravodajského filmu, publicistického filmu a dokumentárneho filmu v užšom zmysle. Okrem rodového členenia existuje členenie filmových diel podľa vzťahu ku skutočnosti na druhy filmov, a to na filmy o faktoch () a filmy operujúce výmyslom (angl. "films of fiction"). Zatiaľ čo v oblasti filmových žánrov dochádza k dynamickému vývoju a zmenám, rody a druhy filmov sú veľmi stabilné.
Potratová turistika

Takzvaná potratová turistika je jav, kedy za účelom vykonania interrupcie ženy odchádzajú zo štátu so zákazom (resp. prísnou zákonnou úpravou) interrupcií do štátov, kde je tento výkon povolený. Deje sa to pokiaľ ženy nemajú možnosť, aby gynekológ v ich domovskom štáte vykonal interupciu pod inou diagnózou. Takáto reakcia na zákaz interrupcií nastala v Poľsku a Írsku. Oproti potratovej turistike je výraznejším rizikom nárast nelegálne vykonávaných interrupcií v domovskom štáte.
Polydóros (sochár)

Polydóros ("Polydóros") bol grécky sochár v 1. storočí pred Kr.
Polydóros, syn Polydóra z ostrova Rodos, tvoril zrejme v 2. polovici 1. stor. pred Kr. Pripisuje sa mu spoluautorstvo (originálu) sochárskych diel súsoší Skylly a Charybdy, Oslepenie Polyféma a sochárskeho veľdiela mramorového súsošia "Laokoóna a jeho synov". Fragmenty zo súsošia Skylly a Charybdy a súsošia Oslepenia Polyféma sa našli v roku 1957 v tzv. Tibériovej jaskyni pri dedine Sperlonge juhovýchodne od Ríma. Ako ich autori sú spolu s ním uvedení jeho rodáci Athanodóros a Agésandros. V tejto jaskyni s umelým bazénom vytesanej do skaly sa našli aj zvyšky iných súsoší, ktoré kedysi jaskyňu zdobili, napr. Menelaos a Patroklos a iné výjavy z Odysey. Ich datovanie je sporné.
Súsošie Laokoóna a jeho synov objavili v roku 1506 v zrúcaninách Titových kúpeľov v Ríme (pri kopaní základov stavby na Esquilínskom návrší), kde ho už obdivoval rímsky spisovateľ Plínius. Polydóros zhotovil toto dielo v spolupráci s Athanodórom a jeho otcom Agésandrom okolo roku 25 pred Kr. (existuje niekoľko rôznych datovaní tohto súsošia, od 140 až 50 pred Kr. niektorí vedci ho dokonca datujú do obdobia rímskeho cisárstva.) Už v staroveku sa tomuto dielu pripisovalo prvenstvo pred všetkými maľbami a sochami (podľa znalca umenia Winckelmanna v dejinách nebolo vytvorené nič, čo by sa s ním dalo porovnať). V Laokoóntovom súsoší (vysokom 1,84 m) je vystupňovaný divadelný efekt ľudského tela. Fyzická bolesť zo smrtiaceho zovretia hadov, poslaných Apolónom, sa spája s nesmiernym utrpením, ktoré prežíva trójsky kňaz Laokoón pri pohľade na smrť svojich synov. Všetky telá sa zvíjajú v zovretí dvoch hadov. Otec napína hrudník a pod kožou sa mu črtajú výrazné svaly a žily. Zúfalé napätie tvárí, strapaté vlasy a skrútené telá vytvárajú z tohto súsošia celkom určite jedno z najveľkolepejších diel antického sochárstva.
Súsošie bolo po objave značne poškodené a niektoré časti chýbali, preto pápež Július II. požiadal Michelangela, aby ho doplnil. Odmietol to, lebo vraj nemá na to dostatočné schopnosti. Neskôr sa na to aj napriek tomu niekto podujal (pravdepodobne Michelangelov žiak), ale správa Vatikánskeho múzea tieto úpravy dala aj tak odstrániť. O tom, kto, kedy a kde originál tohto diela zhotovil, sa mnoho popísalo. Znalci sa dnes prikláňajú k tomu, že bolo zhotovené na ostrove Rodos a do Ríma sa dostalo začiatkom druhej štvrtiny 1. stor. pred Kr., keď ho rodský senát venoval cisárovi Tibériovi na znak svojho podriadenia sa Rímu. To, že ho zhotovili sochári Polydóros, Athanodóros a Agésandros, ako to píše Plínius, potvrdil aj nápis, ktorý našli v roku 1957 na zlomku z asi dvakrát väčšej sochy Laokoónta v talianskej Sperlonge.
Filmár

Filmár je (spolu)tvorca filmového, resp. audiovizuálneho diela alebo pracovník v oblasti kinematografie. V užšom zmysle tento pojem označuje pracovníka v tvorivej oblasti kinematografie (teda člena tvorivého štábu), t. j. režiséra, kameramana, scenáristu, strihača, filmového architekta, choreografa, hudobného skladateľa ap.
Kolej

Kolej môže byť:
Poznámka.
České slovo kolej (staršie aj: kollej(ě)) znamená buď (1) koľaj, alebo (2) je čiastočným ekvivalentom slovenských slov internát a kolégium (lat. collegium, angl. college, fr. collège), t. j. je ekvivalentom len v tých významoch, kde tieto slová označujú budovu na ubytovanie študentov či žiakov (dnes najmä vysokoškolský internát), budovu školy, typ školy alebo organizačnú časť školy. Pokiaľ ide o význam číslo 1, slovo kolej (takisto ako slovenské slovo koľaj) je praslovanského pôvodu. Pokiaľ ide o význam číslo 2, slovo kolej je odvodené od latinského slova collegium (ktorého významy sú uvedené v článku kolégium) aj aj mu sčasti významovo zodpovedá. Pôvodne, t. j. v stredoveku, slovo kolej zodpovedalo väčšiemu počtu významov slova collegium (po slovensky dnes kolégium) než dnes, t. j. zodpovedalo slovu collegium nielen vo vyššie uvedených školských významoch (pozri najmä kolégium (stredoveký internát)), ale aj vo význame zbor ľudí či prednáška.
Jozef Kováčik (generál ČSĽA)

Generálporučík Jozef Kováčik (* 28. október 1921, Krivá – † 5. február 2005, Trenčín) bol slovenský generál ČSĽA, náčelník politickej správy - zástupca veliteľa Východného vojenského okruhu.
Život.
Narodil sa 28. októbera 1921 v obci Krivá, okres Dolný Kubín. Pochádzal zo siedmich detí. V rokoch 1941 – 1943 absolvoval meštiansku školu. V roku 1943 ako vojak armády Slovenského štátu bol odvelený na Ukrajinu. Po prebehnutí k Červenej armáde v roku 1943 bol ako tankista zaradený do l. čs. armádneho zboru. Zúčastnil sa viacerých bojových operácií na Ukrajine, v Poľsku a na Dukle. 8. mája 1945 bol pred obcou Horka pri Olomouci ťažko zranený.
Po vojne slúžil v Československej ľudovej armáde. Získal vysokoškolské vzdelanie a pôsobil prevažne vo vojenskom školstve. Neskôr pracoval v rôznych funkciách na Veliteľstve Východného vojenského okruhu v Trenčíne, odkiaľ odišiel do dôchodku.
Do prvej generálskej hodnosti generálmajora bol vymenovaný 1. októbra 1969. Hodnosť generálporučíka získal 1. mája 1975. Bol predsedom okresného výboru a Ústrednej rady Slovenského zväzu protifašistických bojovníkov.
Ocenenia.
Za svoje bojové zásluhy bol odmenený mnohými československými aj zahraničnými vyznamenaniami.
Konvektomat

Konvektomat je prístroj na prípravu a úpravu jedla využívaný hlavne v reštauráciách. Konvektomat môže byť použitý ako konvekčná rúra, parná rúra alebo kombinácia oboch. 
Využitie.
V konvektomate je možné pečenie, vyprážanie, grilovanie, varenie a blanšírovanie.
Typy konvektomatov.
Podľa systému pre vytváranie pary sa delia na:
Podľa spôsobu ovládania sa delia na:
Podľa kapacity sa delia na:
Výhody.
Moderné konvektomaty sa jednoducho používajú. Umožňujú kontrolu teploty, vlhkosti a času ukončenia prípravy jedla. Šetria čas pri príprave väčšieho počtu jedál a príloh. Lepšie konvektomaty majú funkciu samočistenia a nočné módy na nočné varenie alebo pomalé pečenie.
Listovú zeleninu je možné pomocou pary uvariť za rovnaký čas ako varením vo vode, ale s menšou stratou výživných látok.
Sh2-307

Sh2-307 je emisná hmlovina v súhvezdí Korma.
Nachádza sa v severozápadnej časti súhvezdia, asi 12° od Síria, najjasnejšej hviezdy nočnej oblohy; je možné ju fotografovať s vysoko výkonnými amatérskymi prístrojmi pomocou špeciálnych filtrov. Najvhodnejšie obdobie na pozorovanie večerného neba je v období od decembra do apríla a jeho južná deklinácia uľahčuje pozorovanie južných regiónov.
Sh2-307 je oblasť H II je vzdialená približne 4200 parsekov (13700 svetelných rokov), na južnom okraji obrovskej superbubliny známej ako GS234-02, kde prebiehajú niektoré epizódy tvorby hviezd; táto superbublina vznikla z explózie početných supernov, vytvorených hviezdami vytvorenými v oblasti počas prvého cyklu vzniku hviezd. Oblak je excitovaný hviezdou spektrálnej triedy B0V MFJ Sh2-307 3 a obsahuje zdroj infračerveného žiarenia známeho ako IRAS 07333-1838 a pravdepodobne veľmi mladú otvorenú hviezdokopu, tiež viditeľnú infračerveným žiarením, katalogizovanú ako [DBS2003] 8 je pravdepodobne zložená z mladých hviezdnych objektov vytvorených v samotnom oblaku.