burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Cailee Spaenyová

Cailee Spaenyová (neprechýlene Cailee Spaeny; * 24. júl 1998, Knoxville, Tennessee, USA) je americká herečka.
Detstvo.
Spaenyová sa narodila v meste Knoxville v štáte Tennessee, vyrastala v štáte Missouri. Má osem súrodencov. Počas dospievanie strávila veľa času v skupine Springfield Little Theatre, kde šesť dní v týždni navštevovala hodiny herectva, hlasu a tanca.
Kariéra.
Jej prvá významná rola bola vo filme "Pacific Rim: Povstanie", z roku 2018.
V roku 2020 sa pripojila k hlavnému hereckému obsadeniu vo filme "Čarodejnice: Odkaz". O rok neskôr, hosťovala v televíznom seriáli "Mare z Easttownu".
V roku 2023 stvárnila Priscillu Presley v životopisnom filme "Priscilla". Vo filme sa objavila po boku Jacoba Elordiho a Dagmary Dominczyk. Herecký výkon jej vyniesol ocenenie Volpi Cup za najlepšiu herečku na 80. Medzinárodnom filmovom festivale v Benátkach.
V roku 2024 si zahrala vo filmoch "Kolaps" a "".
Spaenyová sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Daniel Craig, Glenn Close, Kerry Washington a Josh Brolin v mysterióznom filme "Wake Up Dead Man", treťom diele série "Na nože", ktorý by mal mať premiéru v roku 2025.
Ladislav Soukup

Ladislav Soukup môže byť:
Crescenzio Sepe

Crescenzio Sepe (* 2. jún 1943, Carinaro, Talianske kráľovstvo) je taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál ktorý v rokoch 2006 až 2020 pôsobil ako neapolský arcibiskup. Od roku 2001 do roku 2006 pôsobil v Rímskej kúrií ako prefekt Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Kardinálom bol vymenovaný v roku 2001.
Biografia.
Skorý život.
Narodil sa v obci Carinaro v provincii Caserta v Taliansku. Navštevoval seminár v meste Aversa, študoval filozofiu na regionálnom seminári v meste Salerno a teológiu v Ríme. Dňa 12. marca 1967 bol vysvätený za kňaza pre diecézu Aversa. Titul z teológie a kánonického práva získal na Pápežskej lateránskej univerzite a z filozofie na Rímskej univerzite La Sapienza. Vyučoval teológiu na Pápežskej lateránskej univerzita a Pápežskej univerzite Urbaniana. Aby sa pripravil na kariéru v diplomatických službách Svätej stolice vstúpil v roku 1969 na Pápežskú cirkevnú akadémiu.
Kariéra v Rímskej kúrii.
Vstúpil do diplomatických služieb Svätej stolice a v rokoch 1972 až 1975 bol vyslaný do Brazílie. Potom sa vrátil do Ríma a pracoval na Štátnom sekretariáte, najskôr v sekcii pre medzinárodné organizácie a potom v úrade pre informácie a dokumentáciu. V roku 1987 bol vymenovaný za hodnotiteľa sekretariátu pre všeobecné záležitosti.
Sepe bol vymenovaný 2. apríla 1992 za sekretára Kongregácie pre klérus a titulárneho arcibiskupa Gradumu. Biskupské svätenie prijal 26. apríla 1992 z rúk pápeža Jána Pavla II. Dňa 29. septembra 1992 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za člena Pápežskej rady pre pastoráciu migrantov a cestujúcich.
9. apríla 2001 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za prefekta Kongregácie pre evanjelizáciu národov. Pápež Ján Pavol II. ho v konzistóriu 21. februára 2001 vymenoval za kardinála-diakona. Zúčastnil sa ako kardinál volič na konkláve v roku 2005 ktoré zvolilo za pápeža Benedikta XVI. a na konkláve v roku 2013 ktoré zvolilo za pápeža Františka.
Neapolský arcibiskup.
Dňa 20. mája 2006 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za neapolského arcibiskupa.
Bol členom Pápežskej rady pre sociálne komunikácie a Pápežskej rady pre medzináboženský dialóg.
Formálne odišiel z funkcie neapolského arcibiskupa 12. decembra 2020 vymenovaním jeho nástupcu biskupa Domenica Battagliu.
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VIII.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom VIII.
Menovacia politika.
Pápež Benedikt VIII. vymenoval počas svojho pontifikátu (10121024) 21 kardinálov. Kreovania sa konali v nepravidelných intervaloch a pri dvoch prelátoch nie je známe, kedy získali kardinálsky titul. Hlava Cirkvi vymenovala najviac hodnostárov (12) v prvom roku vlády.
Spomedzi kreovaných kardinálov sa traja preláti stali neskoršími pápežmi: kardinál Romano si zvolil meno Ján XIX., kardinál Teofilatto bol Benediktom IX. a Giovanni kardinál Graziano sa stal pápežom Gregorom VI.
Poslednou doloženou žijúcou osobou, ktorú pápež Benedikt VIII. vymenoval za kardinála, bol kardinál Teofilatto (neskorší pápež Benedikt IX.). Skonal pravdepodobne v roku 1054 alebo 1056, teda približne 30-32 rokov po pontifikovej smrti.
Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XVII.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných Jánom XVII.
Menovacia politika.
Pápež Ján XVII. vymenoval počas svojho skoro 6-mesačného pontifikátu (1003) jedného kardinála. Ten skonal v roku 1005, teda len necelé dva roky po pontifikovej smrti.
Kojšová

Kojšová () je vrch v južnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Stráňavy, približne východne od mesta Žilina. Juhozápadne od vrcholu sa nachádza turisticky atraktívny Kojšovský budzogáň.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Malej Fatry, na severozápadnom okraji geomorfologického podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obce Stráňavy a Strečno. Najbližšími sídlami sú západne situované Stráňavy a severne Strečno a Nezbudská Lúčka.
Opis.
Kojšová leží na severozápadnom okraji Lúčanskej Fatry, v rázsoche, ktorá vybieha severným smerom zo sedla Javorina. Voda z východných svahov odteká do potoka Javorina, severné odvodňuje menší prítok Váhu a západné prítok Stráňavského potoka. Juhozápadne od vrcholu sa nachádza Kojšovský budzogáň a na ostrohu vedúcom severne k Váhu stojí rozhľadňa Špicák. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Východným smerom sa nachádza Jedľovina (), Domašín () a Rakytie (), južným Grúň (), Rázsošná (), Úplaz (), Polom () a Hoblík (), západným nadväzuje zvlnená Žilinská pahorkatina bez výraznejších vrchov a severným sa za údolím Váhu dvíha Kysucká vrchovina s vrchmi Straník (), Hradisko () a Želehosť ().
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z blízkych skalných častí a vyhliadok je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Žilinskú kotlinu, Súľovské vrchy a Kysuckú vrchovinu.
Eilean Donan

Eilean Donan je malý ostrov s hradom nachádzajúci sa v Škótsku v Spojenom kráľovstve. Objekt sa nachádza pri dedinách Ardelve a Dornie.
História.
V 6. alebo 7. storočí bola na ostrove založená kresťanská kláštorná stavba, možno zasvätená biskupom Donanom po ktorom je hrad pomenovaný. V 13. storočí, počas vlády Alexandra II., bol postavený hrad na obranu pred severskými výpravami. Hrad mal menšie spojenie s Robertom Bruceom, ale do značnej miery sa vyhýbal zapojeniu do vojen o škótsku nezávislosť. V roku 1331 bol svedkom pochmúrnej udalosti, keď bolo popravených 50 previnilcov a ich hlavy boli vystavené na jeho stenách. Eilean Donan tiež zohral úlohu pri povstaní jakobitov v 17. a 18. storočí, ktoré nakoniec vyvrcholili zničením hradu. Začiatkom 20. storočia prešiel objekt značnými rekonštrukciami. Hrad bol prestavaný podľa zachovaného pôdorysu skorších fáz a bol formálne dokončený v júli 1932.
Jeden svet nestačí.
Hrad Eilean Donan doplnený anténami a satelitmi sa objavil vo filme "" ako severná základňa britskej tajnej služby MI6.
FC Dinamo Batumi

FC Dinamo Batumi (gruz. საფეხბურთო კლუბი დინამო ბათუმი) je gruzínsky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Batumi. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Erovnuli Liga. Klub bol založený v roku 1923 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Adjarabet Arena s kapacitou 20 000 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1923 po spojení dvoch miestnych klubov "Mezgvauri" a "Tsiteli Raindi" a vytvorili tak Dinamo Batumi. V časoch Sovietskeho zväzu sa klub pohyboval v nižších divíziách. V 80. rokoch sa klub prebojoval do druhej sovietskej ligy.
Dinamo Batumi boli pri vzniku Erovnuli Liga a až na menšie krízy boli stálymi účastníkmi najvyššej gruzínskej ligy. V sezóne 2021 sa klub po prvýkrát stal majstrom Gruzínska a tento úspech o dva roky zopakoval. Okrem dvoch titulov vyhral vo svojej histórii aj gruzínsky pohár.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Shamrock Rovers FC

Shamrock Rovers Football Club (írsky: "Cumann Peile Ruagairí na Seamróige") je írsky profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Dublin. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži League of Ireland Premier Division. Klub bol založený v roku 1899 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Tallaght Stadium.
História klubu.
Založenie Shamrock Rovers je sporné medzi priaznivcami klubu. Neexistuje žiadna oficiálna dokumentácia tejto éry. Prvá zmienka o klube v archívoch novín v írskej národnej knižnici pochádza z roku 1901 a tvrdilo sa, že v tomto roku bol klub založený. Výskum Shamrock Rovers Heritage Trust odhalil veľmi stručnú správu v Evening Herald z apríla 1899 o zápase medzi Shamrock Rovers a Rosemount, ktorá potvrdila, že klub existoval prinajmenšom od tej doby. Jedinými dvomi istotami o vzniku klubu vo vzťahu k roku, v ktorom bol založený, sú fakty, že Rovers hrali prvé dva roky svojej existencie iba exhibičné zápasy a klub sa zaregistroval na Leinster Football Association v roku 1901. spor je o to, či sa dva ročníky exhibičných hier odohrali pred registráciou alebo po nej. 
Shamrock Rovers je najúspešnejší írsky klub, keď sa z titulu tešil 21-krát. Okrem toho sú najúspešnejším klubom vo pohári. Na európskej scéne sa im trikrát podarilo postúpiť do skupinovej fázy niektorej z európskych súťaží pričom dvakrát to bolo do skupiny Európskej ligy UEFA.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Lincoln Red Imps FC

Lincoln Red Imps Football Club je gibraltársky profesionálny futbalový klub. Tím hráva v najvyššej národnej klubovej súťaži Gibraltar National League. Klub bol založený v roku 1976 a svoje domáce zápasy hrávajú na štadióne Victoria Stadium s kapacitou 5000 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1976. Založila ho skupina starého policajného mládežníckeho tímu pod názvom „Blue Batons“, ktorá bola doplnená o hráčov, ktorých prepustil Glacis United a St. Jago’s. Tím bol pomenovaný po anglickom tíme Lincoln City. Zo začiatku pôsobili ako mládežnícky tím no neskôr sa dostal aj do seniorského futbalu. Lincoln Red Imps je najúspešnejším gibraltárskym klubom, ktorý má na konte 28 titulov.
Po tom čo Gibraltár vstúpil do UEFA ako 54. člen, sa Lincoln stal prvým tímom z krajiny, ktorý hral v predkolách Ligy majstrov. Najväčší úspech v európskych súťažiach zaznamenali v sezóne 2021/22 keď sa prebojovali do skupiny Konferenčnej ligy UEFA 2021/22.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Liga majstrov UEFA 2025 finále

Finále Ligy majstrov UEFA 2025 bude finálovým zápasom Ligy majstrov UEFA 2024/2025, 70. sezóny hlavnej európskej klubovej futbalovej súťaže organizovanej UEFA a 33. sezóny od jej premenovania z Európskeho pohára majstrov klubov na Ligu majstrov UEFA. Bude sa hrať v Allianz Arene v Mníchove v Nemecku 31. mája 2025. Bude to prvé finále Ligy majstrov UEFA hrané v novom formáte švajčiarskeho systému.
Víťazi získajú právo hrať proti víťazom Európskej ligy UEFA 2024/2025 v Superpohári UEFA 2025.
Miesto konania.
Toto bude druhé finále Ligy majstrov UEFA v Allianz Arene, prvé sa konalo v roku 2012. Celkovo to bude piate finále európskeho pohára, ktoré sa uskutoční v Mníchove, pričom finále v rokoch 1979, 1993 a 1997 sa konalo na Olympiastadione. Finále bude zároveň deviatym, ktoré sa uskutoční v Nemecku, keďže v rokoch 1959 a 1988 sa konalo aj v Štuttgarte, v roku 2004 v Gelsenkirchene a v roku 2015 v Berlíne, čím sa vyrovná rekordu deviatich finále Európskeho pohára, ktoré sa konali v Taliansku a Španielsku. Allianz Arena predtým hostila zápasy na majstrovstvách sveta vo futbale v roku 2006 a bola vybraná ako hostiteľské miesto pre EURO 2020 a EURO 2024.
Výber hostiteľa.
Výkonný výbor UEFA 16. júla 2021 oznámil, že finále Ligy majstrov UEFA v roku 2023 bude hostiť Atatürkov olympijský štadión v Istanbule namiesto Mníchova. A to z dôvodu, že v Istanbule bolo finále Ligy majstrov dvakrát presunuté do ich mesta kvôli pandémii COVID-19. Pôvodne sa plánovalo, že finále v roku 2020 sa bude konať v Lisabone, ale zápas sa presunul do Lisabonu a hostitelia finále sa posunuli o rok späť, pričom Istanbul namiesto toho získal finále v roku 2021. Niekoľko týždňov pred finále sa však zápas v roku 2021 presunul do Porta kvôli obmedzeniam v cestovaní.
Mníchov, ktorý bol pôvodne vybraný za hostiteľa finále 2022 Výkonným výborom UEFA počas jeho zasadnutia v slovinskej Ľubľane 24. septembra 2019, mal neskôr po zmene hostiteľa finále 2023 hostiť finále 2023. Namiesto toho však bolo mestu pridelené finále 2025 po tom, ako ho z roku 2023 vyradil Istanbul.
Pred zápasom.
Identita.
Vizuálna identita finále Ligy majstrov UEFA 2025 bude predstavená na žrebovaní ligovej fázy v Monaku 29. augusta 2024.
Zápas.
Detaily.
„Domáci“ tím (na administratívne účely) sa určí dodatočným žrebovaním, ktoré sa uskutoční po vyžrebovaní štvrťfinále a semifinále.
Wang Čchi-šan

Wang Čchi-šan (, ; * 19. júl 1948, Čching-tao, Šan-tung) je čínsky politik, v rokoch 20182023 viceprezident Čínskej ľudovej republiky. V rokoch 2003 až 2007 bol starosta Pekingu, v rokoch 2008 až 2013 podpredsedom vlády. V rokoch 20122017 bol členom Stáleho výboru politbyra Komunistickej strany Číny a tajomníkom Ústrednej komisie pre kontrolu disciplíny.
Život.
Wang Čchi-šan sa narodil v meste Čching-tao v provincii Šan-tung, jeho rodina však pochádzala z provincie Šan-si. Po vyštudovaní strednej školy pracoval počas Kultúrnej revolúcie ako poľnohospodár v Jen-ane. Od roku 1971 bol zamestnaný v miestnom múzeu. V rokoch 1973 až 1976 vyštudoval históriu na Severozápadnej univerzite v Si-ane, počas štúdií sa zoznámil so svojou neskoršou manželkou Jao Ming-šan, dcérou vysokého funkcionára. Aj po vyštudovaní univerzity pracoval v múzeu, od roku 1979 v Čínskej akadémii sociálnych vied, neskôr vo výskumných ústavoch Komunistickej strany Číny zameraných na vývoj vidieka. V rokoch 1994 až 1997 viedol China Construction Bank. Jeho manželstvo je bezdetné.
Politická kariéra.
Do komunistickej strany vstúpil v roku 1983 (teda až vo svojich 35 rokoch) a postupne stúpal v straníckej hierarchii. Jeho svokor Jao I-lin bol v tom čase podpredsedom čínskej vlády. V rokoch 2003 až 2007 bol starostom Pekingu, podieľal sa okrem iného aj na organizovaní olympijských hier v roku 2008. V rokoch 2008 až 2013 bol podpredsedom čínskej vlády zodpovedným za financie a obchod.
V rokoch 20122017 bol členom Stáleho výboru politbyra, najmocnejšieho orgánu v Komunistickej strane, a tajomníkom obávanej protikorupčnej Ústrednej komisie pre kontrolu disciplíny. Z tejto pozície riadil protikorupčnú kampaň chytania „tigrov a múch“, ktorú inicioval prezident Si Ťin-pching.
17. marca 2018 bol zvolený viceprezidentom Číny, funkciu vykonával päť rokov do marca 2023.
Timenor

Timenor () bol grécky hrnčiar pôsobiaci v poslednej štvrtine 6. storočia pred Kr.
Známy je len vďaka signatúre na fragmente čiernofigúrovej čaše (atický kylix typu "Band"), datovanej do roku 520 pred Kr., uloženej v parížskom Louvre (Louvre CA 1778)
Z čaše hrnčiara Timenora sa zachovali len dva fragmenty. Na jednom z nich je zobrazený "gorgoneion" (vyobrazenie hlavy Gorgóny Medúzy) na druhom satyr hrajúci na flaute. Nemecká archeologička Erika Simonová jeho výzdobu pripisuje Amasidovmu maliarovi.
Pavol Bartko

Prof. MVDr. Pavol Bartko, DrSc. (* 1. december 1931, Banská Štiavnica† 12. máj 2014, Bratislava) bol významný univerzitný profesor, medzinárodne uznávaný vedec a odborník veterinárnej medicíny.
Doktor vied a pedagóg Univerzity veterinárskeho lekárstva na svojej alma mater v Košiciach a na univerzitách veterinárneho lekárstva v Havane a v Mapute, kde okrem akademickej činnosti viedol projekt UNDP a FAO.
Pavol Bartko je v odbornej veterinárnej a univerzitnej praxi považovaný za významného vysokoškolského profesora, vedca a šíriteľa zveľaďovania širokej poľnohospodárskej a veterinárskej praxe.
Životopis.
V rokoch 19671970 a 19751978 pôsobil ako vysokoškolský pedagóg a vedec na Veterinárnej fakulte Vysokej školy poľnohospodárskej v Havane, kde prednášal choroby prežúvavcov a ošípaných a klinickú propedeutiku. Okrem vedeckej činnosti, publikačných aktivít a prednáškovej činnosti na akademickej pôde v oblasti pregraduálnej výuky sa venoval aj domácim a zahraničným ašpirantom v postgraduálnom štúdiu na svojej alma mater - Univerzite veterinárneho lekárstva v Košiciach a aj na zahraničných univerzitách.
Pôsobil na Veterinárskej fakulte Univerzity Eduardo Mondlane – Maputo v Mozambiku, kde okrem výučby a výskumu garantoval aj projekt UNDP a FAO (United Nations Development Programme a Food and Agriculture Organization of the United Nations) pre Mozambik v rokoch 19841987.
Bibliografia prof. Bartka veľmi bohatá. Celkový počet publikácií jednotlivo i v spoluautorstve činí 341 publikácií. Vedeckú produktivitu reprezentuje 33 záverečných správ, pôvodné vedecké práce v počte 121, učebnice a monografie 27, realizované patenty, projekty a autorské osvedčenia 11 a iné. Jeho neúnavnú aktivitu dokresľuje aj členstvo v medzinárodných spoločnostiach pre jednotlivé druhy hospodárskych zvierat, v redakčných i vedeckých radách.
Jeho odborná erudícia, hlboké teoretické vedomosti a dobré organizačné schopnosti boli veľkým prínosom aj pri vedení katedry v rokoch 1990 až 1997.
Akademická obec sa s prof. MVDr. Pavlom Bartkom, DrSc. rozlúčila 12. mája 2014.
Prof. Bartko vyškolil mnohých domácich i zahraničných ašpirantov, významným spôsobom prispel k akademickému rozvoju veterinárneho lekárstva doma i v zahraničí.
Renato Raffaele Martino

Renato Raffaele Martino (* 23. november 1932, Salerno, Taliansko – † 28. október 2024, Rím, Taliansko) bol taliansky rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál. Kardinálom bol od roku 2003. Od júna 2014 bol najdlhšie slúžiacim kardinálom-diakonom, kardinálom-protodiakonom. Viac ako 20. rokov pôsobil v diplomatických službách Svätej stolice, z toho 16. rokov ako stály pozorovateľ svätej stolice pri OSN.
Skóre roky.
Renato Raffaele Martino sa narodil 23. novembra 1932 v meste Salerno v Taliansku a za kňaza bol vysvätený v roku 1957. Bol držiteľom doktorátu z kánonického práva a hovoril plynule po taliansky, anglicky, francúzsky, španielsky a portugalsky.
Aby sa pripravil na diplomatickú kariéru, vstúpil v roku 1960 na Pápežskú cirkevnú akadémiu. Do diplomatických služieb Svätej stolice vstúpil v roku 1962, pôsobil v Nikarague, na Filipínach, v Libanone, v Kanade a Brazílie.
Apoštolský nuncius.
Počas pôsobenia na Apoštolskej nunciatúre v Brazílii bol Martino 14. septembra 1980 vymenovaný za apoštolského pronuncia v Thajsku a tiež za apoštolského delegáta v Singapure, Malajzii, Laose a titulárneho arcibiskupa zo Segerme.
Rímska kúria.
Dňa 1. októbra 2002 bol Martino vymenovaný za predsedu Pápežskej rady pre spravodlivosť a pokoj.
Martino bol povýšený do kolégia kardinálov v konzistóriu 21. októbra 2003. Bol jedným z kardinálov ktorí sa zúčastnili na konkláve v roku 2005 ako kardinál volič ktoré zvolilo za pápeža Benedikta XVI.
Bol vymenovaný 11. marca 2006 za predsedu Pápežskej rady pre pastoráciu migrantov a cestujúcich.
Odchod na dôchodok.
Podal svoju rezignáciu podľa potreby, keď dosiahol 75 rokov. Pápež Benedikt XVI. 28. februára 2009 ho zbavil predsedníctva Pápežskej rady pre pastoráciu migrantov a putujúcich národov a vymenoval arcibiskupa Antonia Maria Vegliòa za jeho nástupcu. Dňa 24. októbra 2009 pápež Benedikt XVI. vymenoval kardinála Petra Turksona za nástupcu Martina ako predsedu Pápežskej rady pre spravodlivosť a pokoj.
Dňa 12. júna 2014 sa Martino stal najdlhšie slúžiacim kardinálom diakonom po povýšení kardinála Jeana-Louisa Taurana do hodnosti kardinála-kňaza. Martino odmietol využiť možnosť prijať titul kardinála kňaza po desiatich rokoch vo funkcii kardinála diakona.
Zomrel 28. októbra 2024 v Ríme vo veku 91 rokov.
Pomsta (telenovela)

Pomsta ( "La revancha") je americko-venezuelská telenovela z produkcie spoločností Venevisión a Fonovideo v roku 2000. Hlavné postavy stvárnili herci Danna García a Jorge Reyes, v záporných rolách účinkovali Marcela Pezet, Jorge Aravena, Elluz Peraza a Jorge Martínez. Na Slovensku túto telenovelu v premiére vysielala TV JOJ od 25. marca 2003 do 31. októbra 2003.
Raquel Peñová de Antuñová

Jej Excelencia Raquel Peñová Rodríguezová de Antuñová (neprechýlene "Raquel Peña Rodríguez de Antuña", španielska výslovnosť IPA: [ˈraˈkel peɲa roˈdɾiɡeθ de aŋˈtuɲa]; * 10. september 1966, Santiago de los Caballeros, Dominikánska republika) je dominikánska politička a akademička, ktorá od roku 2020 pôsobí ako 40. viceprezidentka Dominikánskej republiky pod prezidentom Luisom Abinaderom.
Mladosť a vzdelanie.
Peñová sa narodila v Santiago de los Caballeros v Dominikánskej republike 10. septembra 1966 tabakovému priemyselníkovi Rafaelovi Leocadiovi Peñovi Guillénovi a Estele Rodríguezovej. Základné vzdelanie získala na škole Sagrado Corazón de Jesús a stredoškolské na škole De La Salle. Vyštudovala univerzitu Pontificia Universidad Católica Madre y Maestra.
Kariéra.
Peñová začala svoju kariéru po ukončení štúdia v spoločnostiach, ktoré vlastní jej rodina. Stala sa manažérkou v tabakových a obchodných spoločnostiach.
Profesorka.
V roku 2000 sa Peñová stala profesorkou univerzity Pontificia Universidad Católica Madre y Maestra.
Podpredseníctvo.
V roku 2019 bola Peñová vybraná Luisom Abinaderom ako viceprezidentská kandidátka strany Partido Revolucionario Moderno vo voľbách v roku 2020. Dňa 5. júla 2020 voľby spolu s Abinaderom vyhrala. Dňa 16. augusta 2020 Peñová zložila sľub.
Eurolines

Eurolines je združenie európskych autobusových dopravcov poskytujúcich medzinárodné dopravné služby pod spoločnou značkou. Je registrované v Belgicku ako nezisková organizácia pôsobiaca od roku 1985.
Sieť Eurolines pokrývala väčšinu európskych krajín a Maroko. Súčasťou združenia je viacero spoločností.
Najväčšiu časť Eurolines, patriacej do skupiny Transdev kontrolovanej francúzskou vládou, kúpila v apríli 2019 nemecká spoločnosť Flixmobility a zaradila ju do siete FlixBus. Prevzatie sa týkalo aktivít Eurolines vo Francúzsku, Holandsku, Belgicku, Česku a Španielsku.
Hlas v súdnej sieni

Hlas v súdnej sieni (), je román na pomedzi detektívky a sci-fi trileru, od ruského spisovateľa Zinovija Jurieva.
Slovenské vydanie.
V slovenčine vyšla kniha v roku 1978 ako 72. zväzok, v edícii „Labyrint“ vo vydavateľstve Smena.
Dej.
Autor sa v románe zameriava na notoricky známu vec, a to že pokrok v technike, nemusí vždy iba slúžiť pre dobro ľudstva. Ak sa totiž dostane do nesprávnych rúk, môže znamenať hrozbu pre mnohých nič netušiacich ľudí.
V bližšie nešpecifikovanej, ale pravdepodobne nie veľmi vzdialenej budúcnosti, keď po uliciach jazdia elektromobily, v súdnych sieňach znie cvakanie sudcovských a prokurátorských počítačov a najťažší zločinci si môžu vybrať trestom smrti a takzvanou "úplnou premenou" osobnosti, čiže psychokorekciou, ktorá z nich robí krotkých, pokorných ľudí. Inak sa ale svet nezmenil. Ešte stále sa kradne a vraždí, strieľa sa z pištolí a existujú zločinecké syndikáty. Azda ani netreba dodávať, že sme v Amerike. Hoci je to Amerika budúcnosti, takmer ničom sa nelíši od súčasnej.
Hrdinom príbehu je chudobný, prakticky nezamestnaný advokát: advokátske povolanie takmer vymiera, neschopné obstáť v konkurencii s komputermi. Jason Rondol, jeden z posledných mohykánov, pripomínajúci svojimi duelmi so štátnym zástupcom Parryho Masona a zmyslom pre humor Phila Marlowa, má po dlhom čase možnosť obhajovať klienta obvineného z vraždy, o ktorom si sám nie je načistom, či je vynný, alebo nie.
Keď sa usiluje na vlastnú päsť vypátrať pravdu, podarí sa mu zapliesť do nebezpečnej hry s gangstermi a hrozí mu smrť, pred ktorou ho zachráni za cenu veľkých obetí priateľ. Na záver, keď je Rondol sám súdený pre vraždu, znova dokáže v súdnej sieni notoricky známu vec, a to že technický pokrok nemusí vždy iba slúžiť v prospech ľudstvu. Ak sa totiž dostane do nesprávnych rúk, môže znamenať hrozbu pre mnohých nič netušiacich ľudí.
Externé odkazy.
Zinovij Juriev: Hlas v súdnej sieni – Databazeknih.cz
Jedľovina (vrch)

Jedľovina () je vrch v severnej polovici Malej Fatry, krajinnom celku Fatransko-tatranskej oblasti. Leží nad obcou Varín, približne východne od mesta Žilina.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Malej Fatry, na juhozápadnom okraji geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a zasahuje na katastrálne územie obcí Varín a Krasňany. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Dolná Tižina, severozápadne sa nachádzajú Krasňany, západne Varín, Strečno a Nezbudská Lúčka a južne Lipovec a Vrútky.
Opis.
Jedľovina leží na juhozápadnom okraji Krivánskej Fatry, v rázsoche, ktorá vedie severozápadným smerom zo Suchého cez Kopu (). Severovýchodné svahy klesajú do Doliny Kúr, ktorou voda z tejto časti hrebeňa odteká potokom Kúr do Varínky. Južná časť hrebeňa sa zvažuje do doliny Hradské, ktorou voda odteká Hradským potokom do Váhu. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Východným smerom sa nachádza Prostá (), Príslopok (), Malý Kriváň (), Stratenec () a Suchý (), južným leží Kopa (), Kľačianska Magura (), Plešel () a Grúň (), západným Domašín (), Kojšová (), Dubeň () a Straník () a severným Hradisko (), Želehosť (), Magura () a Okrúhlica ().
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrcholy Malej Fatry, no tiež Kysuckú vrchovinu, Žilinskú kotlinu, Súľovské vrchy, no pri priaznivých podmienkach aj Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v blízkom sedle Brestov sa križuje:
Cartoonito

Cartoonito je obchodná značka používaná spoločnosťou Warner Bros. Discovery pre kolekciu televíznych sietí a programových blokov zameraných na deti predškolského veku.
Rhona Mitraová

Rhona Natasha Mitra (* 9. august 1976, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka. 
Detstvo a mladosť.
Rhona Mitraová sa narodila oblasti Paddington, v Londýne ako dcéra chirurga. Jej otec je bengálskeho indického pôvodu, zatiaľ čo jej matka je írskeho pôvodu. Narodila sa ako prostredné dieťa v rodine a má staršieho a mladšieho brata. Herečkini rodičia sa rozviedli v roku 1984 a počas dospievania bola vychovaná v katolíckej viere. Po rozvode rodičov Mitraová študovala v uzavretých súkromných školách pre dievčatá, no dvakrát bola zo školy vylúčená. 
Ako sedemnásťročná vstúpila Mitraová do hereckej školy pod vedením herečky Judi Dench, ale strávila tam iba jeden rok z požadovaných troch. Počas niekoľkých nasledujúcich rokov Mitraová účinkovala v divadle, hrala v menších úlohách v britských televíznych seriáloch a filmoch a vyskúšala si hudobnú scénu. 
Kariéra.
Mitraová bola predlohou pre Laru Croft v roku 1997, vo videohre "Tomb Raider". Účinkovala v rôznych filmoch a televíznych seriáloch, ako napríklad "Beowulf" (1999), "Správna päťka" (1999–2000) či "Bostonské zločiny" (2003–2005).
V roku 2008 si Mitraová zahrala v hlavnej úlohe sci-fi filmu "Súdny deň" a v roku 2009 si zahrala vo filme "Underworld 3: Vzbura Lykanov", kde účinkovala po boku herca Billa Nighyho. 
V roku 2010 stvárnila jednu z hlavných postáv v televíznom seriáli "Za bránou". V roku 2012 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Karl Urban, Wentworth Miller, James Marsden a Rachael Taylor vo filme "Loft". V rovnakom roku si zahrala v televíznom filme "Crisis Point".
V rokoch 2014 až 2015 účinkovala v televíznom seriáli "Posledná loď". V roku 2018 bola Mitraová obsadená do televízneho seriálu "Supergirl".
V roku 2020 spoločne s hercom Theom Jamesom hrala v sci-fi filme "Archive".
V roku 2024 bolo oznámené, že bude hrať vo filme "Red Sonja". 
Súkromný život.
Mitraová je bezdetná a nie je vydatá. V roku 2023 účinkovala v televíznej relácii Channel 5 "Ben Fogle: New Lives in the Wild". 
Mitraová sa vďaka svojmu atraktívnemu vzhľadu opakovane zaradzuje do rôznych hodnotení najkrajších žien sveta. Časopis Maxim ju tak zaradil na 86. miesto v hodnotení Hot-100 v roku 2000 a v roku 2001 na 46. miesto.
Kardinál-protodiakon

Kardinál-protodiakon je služobne najstarší z kardinálskeho rádu kardinálov-diakonov, v tomto kardinálskom poriadku je primus inter pares.
Súčasný kardinál-protodiakon.
Súčasným kardinálom-protodiakonom (2024) je Dominique Mamberti. Posledným kardinálom protodiakonom bol od roku 2014 Renato Raffaele kardinál Martino ktorý 28. októbra 2024 zomrel. V rokoch 20112014 ním bol Jean-Louis kardinál Tauran.
Westgate Las Vegas

Westgate Las Vegas (v minulosti "The International Hotel") je hotel, kasíno a luxusný rezort v meste Winchester v Nevade v Spojených štátoch.
Westgate má 2 956 izieb a 305 apartmánov. Vedľa hotelového komplexu sa nachádza viacero kongresových centier.
História.
Začiatky stavby sa datujú do roku 1967, keď bol kúpený areál o 60 akrov. Pozemok stál okolo 5 miliónov dolárov a výstavba jedného z prvých mega rezortov v meste, ktorý mal 30 poschodí a mal viac ako 1500 izieb stála vyše 50 miliónov dolárov. Westgate, rezort vytvorený developerom z Las Vegas Kirkom Kerkorianom, bol otvorený ako International Hotel 2. júla 1969. V 70. a 80. rokoch bol hotel začne rozšírený o dostavané krídla budovy.
10. februára 1981 došlo v hoteli k požiaru, pri ktorom zomrelo osem ľudí. Slávu si hotel získal aj vďaka mnohým vystúpeniam Elvisa Presleyho v 70. rokoch.
Diamanty sú večné.
V bondovke "" (1971) so Seanom Connerym sa Westgate Las Vegas volal The Whyte House. Vo filme ho vlastnil miliardár Willard Whyte. Pre potreby filmu bola exteriérová časť budovy zväčšená za pomoci filmových efektov.
Franc Rodé

Franc Rodé CM (* 23. september 1934, Domžale, Slovinsko) je slovinsky rímskokatolícky kňaz, biskup, kardinál. Je emeritným prefektom Dikastéria pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života, ktorý pôsobil ako prefekt v rokoch 2004 až 2011. V roku 2006 bol povýšený na kardinála.
Do hodnosti kardinála-kňaza ho povýšil 20. júna 2016 pápež František.
Biografia.
Skorý život a náboženské povolanie.
Franc Rodé sa narodil v meste Domžale v Slovinsku neďaleko Ľubľany v Juhoslávii. V roku 1945 on a jeho rodina hľadali útočisko v Rakúsku a neskôr v roku 1948 utiekli do Argentíny. V roku 1952 vstúpil do Misijnej spoločnosti, bežnejšie známej ako vincentíni alebo lazaristi v Buenos Aires kde v roku 1957 zložil svoje večné sľuby. Študoval na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme a na Katolíckom inštitúte v Paríži, kde v roku 1968 získal doktorát z teológie. Hovorí plynule po slovinsky, španielsky, taliansky, francúzsky a nemecky.
Pastoračná práca.
Za kňaza bol vysvätený biskupom André-Jean-François Defebvre CM 29. júna 1960 v Paríži. V roku 1965 sa na žiadosť svojich predstavených vrátil do Juhoslávie, kde pôsobil ako vicefarár, riaditeľ štúdií a provinčný vizitátor lazaristov a profesor základnej teológie a misiológie na Teologickej fakulte v Ľubľane.
Arcibiskup.
Dňa 5. marca 1997 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa Ľubľany. Biskupskú konsekráciu prijal dňa 6. apríla 1997 z rúk arcibiskupa Alojzija Šuštara spolu s arcibiskupom Francom Perkom a kardinálom Aloysiusom Ambrozicom.
Kardinál.
Za kardinála diakona bol pápežom Benediktom XVI. vymenovaný dňa 24. marca 2006.
Kongregácia pre inštitúty zasväteného života.
Rode sa vrátil do Rímskej kúrie dňa 11. februára 2004 po vymenovaní za prefekta Kongregácie pre inštitúty zasväteného života a spoločnosti apoštolského života. V januári 2001 odišiel do dôchodku ako prefekt.
Až do svojich 80. narodenín bol členom rôznych kongregácií v Rímskej kúrii: Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí, Kongregácie pre pre biskupov, Kongregácie pre evanjelizáciu národov, Kongregácie pre katolícku výchovu.
Bol jedným z kardinálov, ktorí sa zúčastnili na pápežskom konkláve v roku 2013, ktoré zvolilo pápeža Františka.
Riga FC

Riga Football Club bežne známe ako Riga FC je lotyšský profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Riga. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Virslīga. Klub bol založený v roku 2014 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Skonto.
História klubu.
Klub bol oficiálne zaregistrovaný v apríli 2014. Tím vznikol po zlúčení tímov FC Caramba a Dinamo Riga. Zo začiatku vystupovali ako FC Caramba/Dinamo. Po postupe do najvyššej lotyšskej ligy v roku 2015 sa klub premenoval na Riga FC.
Najväčšie úspechy klubu prišli v rokoch 2018, 2019 a 2020 keď Riga získala domáci titul trikrát po sebe. Okrem toho sa tešila aj z dvoch ziskov domáceho pohára.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Cliftonville FC

Cliftonville Football &amp; Athletic Club je poloprofesionálny futbalový klub zo Severného Írska, ktorý sídli v hlavnom meste Belfast. Tím hráva v najvyššej národnej klubovej súťaži NIFL Premiership. Klub bol založený v roku 1879 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Solitude s kapacitou 6 000 miest.
História klubu.
Založenie Cliftonville FC bolo oznámené 20. septembra 1879 v novinách v "Belfast News-Letter" a "Northern Whig". Len týždeň po založení klubu odohral Cliftonville svoj prvý zaznamenaný zápas proti výberu hráčov rugby. V 80. rokoch 19. storočia hral Cliftonville aj v anglickom FA Cupe. 
Počas svojej histórie sa päťkrát stali majstrom Severného Írska a deväťkrát vyhrali v domácom pohári.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Víkingur Gøta

Víkingur je faerský profesionálny futbalový klub, ktorý sídli v meste Leirvík. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Betrideildin. Klub bol založený v roku 2008 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Serpugerdi Stadium s kapacitou 1 600 miest.
História klubu.
Víkingur vznikol v januári 2008 zlúčením prvoligového klubu Gí Gøta a druholigového klubu Leirvík ÍF. Kluby pomenovali klub na počesť Tróndur í Gøtu, vikingského náčelníka spred 1000 rokov, ktorý žil v osade. Klub hneď po vzniku vstúpil do najvyššej lige v krajine.
Počas svojho pôsobenia v Betrideildin sa dvakrát stal majstrom Faerských ostrovov a šesťkrát sa tešil zo zisku poháru.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Newtown AFC

Newtown Association Football Club (wal. "Clwb Pêl-droed Y Drenewydd") je waleský futbalový klub, ktorý sídli v meste Newtown. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Cymru Premier. Klub bol založený v roku 1875 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Latham Park s kapacitou 5 000 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1875 po zlúčení klubov Newtown a White Stars. Už o štyri roky neskôr sa klub tešil z prvej trofeje, keď vyhral domáci pohár. Od roku 1920 klub pôsobil v "Mid-Wales League" alebo "Central Wales League" a získal v nich päť majstrovských titulov. Na základe týchto úspechov klub vstúpil do systému anglickej ligy v Northern Premier League.
Newtown je jedným zo zakladajúcich členov Cymru Premier. Medzi najväčšie úspechy patria dve prvenstvá v domácom pohári.
Mosta FC

Mosta Football Club je maltský futbalový klub, ktorý sídli v meste Mosta. Tím pôsobí v najvyššej národnej klubovej súťaži Maltese Premier League. Klub bol založený v roku 1935 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Charles Abela Memorial Stadium s kapacitou 700 miest.
Mark Giordano

Mark Giordano (* 3. október 1983, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadský hokejový obranca talianskeho pôvodu, ktorý v súčasnosti hrá za Toronto Maple Leafs. Medzi rokmi 2004 a 2007 a neskôr medzi rokmi 2008 a 2021 hral za tím Calgary Flames v kanadsko-americkej hokejovej lige NHL. Od roku 2013 bol navyše kapitán mužstva. V sezóne 2007/08 hral za HK Dinamo Moskva v Ruskej hokejovej superlige. Od roku 2021 hral za tím Seattle Kraken, ktorý si ho vybral v expanznom drafte keď vstupoval do NHL ako nové mužstvo; bol vymenovaný za prvého kapitána v dejinách tímu. V sezóne 2018/19 bol vyhlásený najlepším obrancom NHL.
Kariéra.
Potom ako Mark Giordano hral za rôzne juniorské tímy, ho Calgary Flames získali ako voľného hráča v roku 2004. Počas prvého pôsobia v Calgary hral väčšinou na farmách. 30. januára 2006, počas sezóny 2005/06, odohral svoj prvý zápas v NHL proti St. Louis Blues a 14. októbra 2006, počas sezóny 2006/07, dal svoje prvé dva góly v zápase proti Torontu Maple Leafs. Po vypršaní nováčikovskej zmluvy podpísal Giordano v roku 2007 zmluvu u tímu HK Dinamo Moskva. Za 50 zápasov v Ruskej hokejovej superlige zaznamenal 12 kanadských bodov.
V roku 2008 sa vrátil do mužstva Calgary Flames. V prvej sezóne po návrate zaznamenal za 58 zápasov 19 kanadských bodov za 2 góly a 17 nahrávok. O rok neskôr zaznamenal 30 bodov za 11 gólov a 19 nahrávok. V sezóne 2010/11 dal 8 gólov a na 35 ďalších prihral. Tým pádom zaznamenal 43 bodov a vytvoril osobné kariérne maximum. 2011 bol Giordano menovaný jedným z asistentov kapitána a v roku 2013 sa stal kapitánom mužstva. Sezóna 2013/14 bola bodovo jeho do vtedy najúspešnejšia, keď zaznamenal 47 kanadských bodov za 14 gólov a 33 asistencií.
2. februára 2015 absolvoval počas stretnutia z Winnipeg Jets svoj 500. zápas v NHL. V sezóne 2014/15 znovu prekonal kariérne maximum, keď docielil 48 bodov a v nasledujúcom ročníku opätovne vylepšil svoje štatistiky: dal 21 gólov a na 35 ďalších prihral. Navyše sa v tejto sezóne prvý krát za 10 rokov s tímom Calgary Flames dostal do Play-off, kde za 4 zápasy zaznamenal 1 bod predtým ako boli vyradení Anaheimom. V sezóne 2018/19 bol Mark Giordano ocenený James Norris Memorial Trophy, udeľovaná najlepšiemu obrancovy NHL; zaznamenal 74 kanadských bodov. Celkovo odohral 949 zápasov za Calgary Flames; viac zápasov za tento tím odohral iba Jarome Iginla.
V roku 2021 bol vybraný mužstvom Seattle Kraken v expanznom drafte. Ešte pred sezónou bol vymenovaný za prvého kapitána v dejinách tímu. 5. marca 2022 odohral Mark Giordano proti mužstvu Washington Capitals svoj 1000. zápas v NHL. Krátko potom ho Seattle vytradeoval do Toronta.
Reprezentačná kariéra.
Dvoma gólovými prihrávkami prispel k výhre Kanady na Spenglerovom poháre v roku 2007. Na Majstrovstvách sveta v hokeji 2010 odohral všetkých sedem zápasov za kanadskú reprezentáciu a dal 3 góly a na 1 prihral. Mužstvo vypadlo v štvrťfinále a skončilo na celkovom 7. mieste.
Štatistika.
Zdroj: 
Reprezentácia.
Reprezentoval Kanadu na:
Jordan Eberle

Jordan Eberle (* 15. máj 1990, Regina, Saskatchewan, Kanada) je kanadský hokejový útočník. V rokoch 2010 – 2017 hral za Edmonton Oilers, následne do roku 2021 hral za New York Islanders. Od roku 2021 je hráčom klubu Seattle Kraken, ktorý si ho vybrali v expanznom drafte keď vstupovali do NHL ako nové mužstvo. V drese národnej reprezentácie Kanady vyhral majstrovstvá sveta 2015.
Kariéra.
V rokoch 2006 – 2010 hral Jordan Eberle za mužstvo Regina Pats v juniorskej lige WHL. Na základe jeho výkonov na juniorskej úrovni bol považovaný za jeden z najväčších talentov, V roku 2008 bol teda draftovaný klubom Edmonton Oilers v 1. kole na celkovom 22. mieste. V budúcich dvoch sezónach avšak zostal hrať v Regine a na farmách Edmontonu. 
Potom ako v sezóne 2009/2010 zaznamenal 106 kanadských bodov (50 gólov, 56 nahrávok) za 57 zápasov vo WHL, ho Edmonton Oilers povolal v budúcej sezóne do NHL. Ako uznanie za jeho vynikajúcu juniorskú hokejovú kariéru klub Regina Pats 5. decembra 2012 vyradili Eberleho číslo 7 z užívania.
Svoj prvý zápas v NHL odohral 7. decembra 2010 proti Calgary Flames. Ďalších sedem sezón pôsobil v Edmontone. V sezóne 2011/12 vytvoril osobné bodové maximum, keď za 78 zápasov dal 34 gólov a na 42 ďalších prihral. 30. augusta 2012 podpísal šesťročnú zmluvu na 36 miliónov dolárov. Edmontonu Oilers sa podarilo prebojovať do play-off až v sezóne 2016/17, prvýkrát po 10 rokoch. Klub bol však vyradený v druhom kole Anaheimom Ducks. 
Na začiatku nasledujúcej sezóny bol Eberle vymenený do tímu New York Islanders, kde sa následne v rokoch 2020 a 2021 s mužstvom dvakrát za sebou dostal do konferenčného finále v rámci Play-off o Stanleyho pohár.
V roku 2021 bol vybraný mužstvom Seattle Kraken v expanznom drafte. Svoj prvý hattrick za Seattle strelil 4. novembra 2021 v zápase proti Buffalo Sabres.
Reprezentačná kariéra.
V juniorských kategóriách bol Jordan Eberle veľmi úspešný. S Kanadou vyhral v roku 2008 Majstrovstvá sveta do 18 rokov a o rok neskôr vyhral aj Majstrovstvá sveta do 20 rokov. V roku 2010 skončila Kanada na druhom mieste na Majstrovstvách sveta do 20 rokov; Eberle bol spolu s Andrém Peterssonom najúspešnejší strelec turnaja a bol vyhlásený najlepším útočníkom a najužitočnejším hráčom Majstrovstiev sveta do 20 rokov.
V rokoch 2010, 2011, 2012, 2013, 2015 a 2018 reprezentoval Kanadu na Majstrovstvách sveta. V roku 2015 zaznamenal 13 bodov (5 gólov, 8 nahrávok) za 10 zápasov a získal s Kanadou zlatú medailu.
Štatistika.
Zdroj:
Nerieš

Nerieš je slovenské popové duo z Pezinka, ktorého členmi sú Matej Straka a Matej „Gabryell“ Gábriš.
V roku 2023 sa rozišli, no v roku 2024 sa znovu dali do kopy a vydali nový album HELLO.
Diskografia.
Štúdiové albumy.
EPs
311 (album)

311 je tretí štúdiový album slovenského hip-hopového dua Nerieš, ktorý vyšiel 6. júla 2021 prostredníctvom vydavateľstva Ruka hore. Prvý singel albumu s názvom „Viem to“ vyšiel 13. júna spolu s videoklipom. Nahrávka obsahuje aj jednu spoluprácu s reperom Separom na skladbe „Bohém“.
311 (rozlišovacia stránka)

311 môže byť:
Slovenská florbalová extraliga mužov 2021/22

Slovenská florbalová extraliga mužov v sezóne 2021/22 bol 21. ročník extraligy florbalistov, najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo 12 družstiev.
Systém súťaže.
Systém súťaže sa oproti predchádzajúcim ročníkom nezmenil. Po základnej časti, v ktorej odohrá každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, bude nasledovať play-off ôsmich najvyššie umiestnených družstiev. Play-off sa hrá na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrajú na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa tradične nehrá, o bronzových medailách rozhoduje lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné družstvo po základnej časti zostúpi do 1. ligy. Predposledné odohrá baráž s 2. tímom 1. ligy na 3 víťazné zápasy.
Play-off.
Štvrťfinále.
Štvrťfinále sa hrá na 3 víťazstvá.
Semifinále.
Semifinále sa hrá na 3 víťazstvá.
Finále.
Finále sa hrá na 3 víťazstvá.
Baráž o udržanie sa.
Baráž sa hrá na 3 víťazstvá.
Baráž o extraligu.
"Bude doplnené"
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stebník

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Stebník v okrese Bardejov.
Plešná

Plešná (pred 2010 aj "Plašná" alebo "Pľašná") je potok v regióne Zamagurie na území obce Lechnica v okrese Kežmarok. Je to pravostranný prítok Lipníka v povodí Dunajca; má dĺžku 1,7 km. Je vodným tokom IV. rádu.
Opis toku.
Vodný tok "Plešná" pramení na severovýchodnom okraji územia obce Lechnica vo vzdialenosti 150 m od hrebeňa, po ktorom prebieha obecná hranica medzi obcami Lechnica z jednej strany a Lesnicou a Haligovcami v okrese Stará Ľubovňa z druhej strany. Pramení v nadmorskej výške 789 m na severozápadnom úbočí vrchu Plešná (Pieniny) (889 m n. m.) (pred 2010 aj "Plašná" alebo "Pľašná"). Pramení a preteká geomorfologickými jednotkami: geomorfologická oblasť Východné Beskydy, geomorfologický celok: Pieniny. Od prameňa tečie cez les západným smerom územím obce Lechnica; po 400 m sa stáča do juhozápadného smeru stále v lese; posledných 200 m svojho toku tečie južným smerom v lese tvoriac obecnú hranicu medzi Lechnicou a Haligovcami a na okraji lesa vo výške 479 m n. m. ústi do potoka Lipník. Lipník ďalej ústi do Dunajca ako jeho pravostranný prítok.
Pôvod názvu.
Na vodný tok "Plešná" bol prenesený bez zmeny názov vrchu "Plešná" (pred 2010 aj "Plašná" alebo "Pľašná") s nadmorskou výškou 889 m n. m. v geomorfologickom celku Pieniny; do rovnakej formálnej kategórie názvov sa zaraďujú názvy s adjektívami s formantom "-n-á" (adjektíva ženského gramatického rodu), napr. "Blatná, Dolná, Hradná, Kamenná, Krížna, Lazná, Lúčna, Zlatná". Názov vrchu "Plešná" má pôvod vo všeobecnom podstatnom mene "pleš, plešina" s významom "drevinami neporastená obyčajne trávnatá plocha v lese, najčastejšie kopec, vrch, čiže plešina, holina, lysina". V pomenovacom procese vrchu "Plešná" bola v období pomenovania motivačným prvkom "vlastnosť vrchu porasteného lesom s charakteristickými plochami bez stromového porastu". Najstaršia písomná zmienka o obci Lechnica je v listine z roka 1272, o obci Lesnica 1297 a o obci Haligovce 1338.
Podobný pôvod názvu zo slovného základu "pleš" má veľmi veľký počet slovenských toponým, z ktorých na ilustráciu vyberáme jednoslovné geografické názvy: "Plešel, Plešík, Plešivá, Plešivka, Pleškov, Plieška, Pliešky, Podplieštie" a veľmi početné názvy s frekvenciou výskytu vyše 10 × "Pleš, Plešina, Plešiny, Plešivec".
Kašova Lehôtka

Kašova Lehôtka (maď. Zólyomszabadi) je časť obce Tŕnie v okrese Zvolen na Slovensku, pôvodne samostatná obec v Banskobystrickom kraji.
Poloha.
10 km na severozápad od Zvolena.
História.
Obec vznikla v 14. storočí a prvýkrát sa spomína v roku 1564. Vlastnila ho rodina Rakovskích. Jej obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a lesníctvom. V roku 1910 mala 85 prevažne slovenských obyvateľov. V roku 1925 bola priradená k okresu Zvolen.
Bradlá

Bradlá sú telocvičné náradie pre gymnastiku a zároveň jedna z disciplín športovej gymnastiky. 
Odlišujú sa bradlá pre mužov, ktoré tvoria dve tyče dlhé 3,5 metra vo výške 2 metre; a bradlá pre ženy, ktoré sú dlhé 2,4 metra a sú vo výške 1,7 a 2,5 metra. 
Mužské bradlá vynašiel "otec gymnastiky", nemecký učiteľ gymnastiky Friedrich Ludwig Jahn začiatkom 19. storočia. Ženské bradlá sa postupne vyvinuli z mužských umiestňovaním do rozličnej výšky a súčasnú podobu nadobudli až v druhej polovici 20. storočia.
Krpeľany (rozlišovacia stránka)

Krpeľany môže byť:
Martina Repiská

Martina Repiská (* 21. október 1995, Zvolen) je slovenská bedmintonistka. Bedminton začala hrať v deviatich rokoch vo svojom rodnom meste. Ako dvanásťročná začala hrať súťažne na medzinárodnom turnaji juniorov. Členkou národnej reprezentácie sa stala v roku 2009 a prvý medzinárodný titul získala na medzinárodnom turnaji v Maroku 2017. V roku 2019 sa dostala do osemfinále na druhých európskych hrách v Minsku. V roku 2021 reprezentovala Slovensko na letných olympijských hrách v Tokiu.
Vrcholové podujatia.
LOH Tokio 2020.
V prvom kole F-skupiny si poradila s Guatemalčankou Nikte Alejandrou Sotomayorovou 2:0 na sety (21-19, 21-12). Hneď pri debute na OH sa stala prvou Slovenkou, ktorá pod piatimi kruhmi dokázala zvíťaziť.
V druhom kole narazina na deviatu nasadenú Michelle Liovú z Kanady ktorej podľahla 0:2 na sety (18-21, 16-21). V skupine obsadila konečne 2. miesto a do osemfinále nepostúpila.
Najväčšie úspechy.
BWF International Challenge/Series (2 tituly, 3 druhé miesta).
"Ženy dvojhra (finálové zápasy)"
"Ženy štvorhra (finálové zápasy)"
"Zmiešaná štvorhra / mix (finálové zápasy)"
Externé odkazy.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Oscillococcinum

Oscillococcinum je homeopatický liek. Ako tvrdí výrobca „tradične používaný pri liečbe chrípkových stavov (horúčka, prechladnutie, bolesti)“, alebo na liečbu miernej až stredne ťažkej chrípky v Rusku, ale nemá žiaden dôkaz účinnosti.
Zloženie jednej dávky (1 g): účinná látka v potencii K200 (10−400) 0.01 ml, pomocné zložky: cukry 1 g (sacharóza 850 mg a Laktóza 150 mg).
V roku 2010 vládna agentúra Spojených Štátov Amerických Správa potravín a liečiv (angl. Food and Drug Administration, FDA) zaradila Oscillococcinumn na zoznam podvodných výrobkov pri chrípke ošípaných.
Všeobecné informacie.
Liečivo: Anas barbariae hepatis et cordis extractum 200K (0,01 ml/g) (extrakt z pečene a srdca kačice "Anas barbariae"). Homeopatická potencia 200 K znamená 200 stupňov riedenia v pomere 1:100, čiže teoretický obsah účinnej látky 10−400 alebo jedna molekula účinnej látky na 10400 molekúl vody. To znamená, že ak by aj bolo možne dosiahnuť taký stupeň potencii, ani v celom vesmíre sa nenájde ani jedna molekula účinnej látky, lebo viditeľný vesmír obsahuje iba 1082 atómov, ale molekúl ešte menej.
Pilát

Pilát môže byť:
Vítek Vaněček

Vítek Vaněček (* 9. január 1996, Havlíčkův Brod, Česko) je český hokejový brankár. Aktuálne (november 2024) pôsobí v tíme San Jose Sharks.
Od roku 2020 hral za Washington Capitals v kanadsko-americkej hokejovej lige NHL. Predtým hral v Česku a v rôznych nižších severoamerických hokejových súťažiach. 2021 si ho tím Seattle Kraken vybral v expanznom drafte keď vstupoval do NHL ako nové mužstvo. Pred začiatkom sezóny bol avšak vymenený späť do Washingtonu, potom ako Seattle získal nemeckého brankára Philippa Grubauera ako voľného hráča z tímu Colorado Avalanche.
Štatistika.
Zdroj: 
Reprezentácia.
Reprezentoval Česko na: