Joga

Joga (sanskritský kmeň: योग – "jóga" – IPA: [joːgə]; sanskritský nominatív: "jógah"; význam v sanskrite: „zapriahnutie/pripojenie (duše k bohu)“) je filozoficko-náboženský smer a meditačná prax a teória, pochádzajúca zo starovekej a stredovekej Indie. Je to jedna zo šiestich ortodoxných indických filozofických škôl (daršana). Hlavné poučky sú sformulované v spise "Jóga-sútry".
Praktiky jogy používa aj budhizmus a džinizmus. Na západe mnohí ľudia pod pojmom "joga" chápu len telesné cviky, tzv. ásany, vedúce okrem iného k prečisteniu tela a mysle.
Osoba vyznávajúca/praktikujúca jogu sa nazýva jogín alebo jog.
Miesto v indickej filozofii.
Joga je jeden zo šiestich ortodoxných systémov či škôl staroindickej filozofie (tzv. dáršany daršana v sanskrite znamená filozofia). Hlavným cieľom všetkých ľudských skutkov má byť úplné oslobodenie od hmotnej existencie, smrti a narodenia. Dvoma základnými podmienkami tohto oslobodenia sú vairágja (bezžiadostivosť, vzdialenie sa od sveta) a joga (vlastné rozjímanie, zamerané na zastavenie procesov psychického a vedomého života). K prvej vedie presvedčenie o márnosti svetského života, plného zla a utrpenia. Druhá vzniká z presvedčenia o potrebe poznať najvyššiu pravdu – Boha.
Na rozdiel od iných systémov indickej filozofie pokladá joga za mimoriadne dôležité zdokonaľovať telo a zmyslové orgány.
Cieľ.
Základným cieľom jogy je – podobne ako pri veľmi podobnej filozofii sánkhja, ktorá je však na rozdiel od jogy ateistická – oslobodenie duše od hmoty (telesnosti), aby sa duša priviedla do stavu čistého vedomia (čiže – ako sám názov naznačuje – získanie jednoty alebo stotožnenia s božskou či spirituálnou podstatou). Prostriedkom k tomuto cieľu je sebaovládanie a sebazdokonaľovanie ľudskej psychiky a psychofyziológie (meditácia, askéza a isté telesné cvičenia).
Počas výcviku sa jogista stretáva so silami Vibhúti.
Dejiny.
Vek jogy je neistý. Prvýkrát sa spomína v stredných upanišadách (diela komentujúce a vysvetlujúce védy). To znamená, že teoretické a filozofické základy jogy sú vo védach, najstarších indických svätých spisoch z doby okolo 3500 pred Kr. Počas vykopávok v povodí rieky Indus boli nájdené predmety z čias Harrapskej kultúry na ktorých sú vyobrazené postavy sediace v podobných pozíciách ako sa cvičia v joge.
Európania sa o joge dozvedeli v čase, keď Angličania a Francúzi kolonizovali Indiu.
Osem stupňov.
Pataňdžali spísal ucelený systém ktorý sa nazýva osemstupňová joga – Aštangajoga:
Druhy jogy.
Podľa druhu človeka hľadajúceho boha existujú viaceré spôsoby/cesty/oblasti jogy, najmä:
Ďalej existuje tibetská liečivá joga Kum nje.
Najčastejšie formy na západe (Európa a Spojené štáty) sú hathajoga, marmajoga a kundalinijoga.
Cvičenia.
Joga sa cvičí rôznymi spôsobmi, v závislosti od typu školy a pripravenosti žiakov.
Cvičenia jogy v zásade majú celostný prístup, ktorý má dostať telo, ducha a dušu súčasne do súladu. Na typickej vyučovacej hodine sa na tento účel používajú krije (rad cvičení) so statickými i dynamickými ásanami, spojené s fázami hlbokého uvoľnenia. Spravidla po úvodnom rozvičení sa pridávajú dychové cvičenia, koncentrácia a meditácie.
Napr. v kundalinijoge sa energia kundalini stimuluje kombináciou póz tela, pohybov, vnútorných koncentračných bodov, dýchania, použitím mantier (meditačných slov) a mudier (gést rúk) tak, aby začala prúdiť cez čakry (energetické centrá).
Pri cvičení niektorých štýlov jogy a jogovej terapii sa používajú aj jogové pomôcky ako popruhy, joga bolstre, bloky, vankúše, stoličky, kolesá a valce. Pomôcky pomáhajú prehĺbiť pozície, stabilizovať či pomôcť zotrvať v pozícii pri zdravotných problémoch.
Texty.
Najdôležitejšími spismi jogy sú o. i. :
Účinok jogy.
Účinok jogy sa dosahuje sebazdokonaľovaním, premýšľaním, cvičením techník jogy v dennom živote; tým získavame schopnosť neznervózňovať sa, prijímať veci tak, ako sú, brať ich ako prirodzený proces, a tým získať silu, schopnosť problémové situácie vyriešiť správne.
Účinky jogy: