burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ploutarchos

Ploutarchos (iné prepisy: Plutarchos, Plútarchos) alebo staršie Plutarch môže byť:
Plutarch môže byť aj:
Plutarchos môže byť aj planétka, pozri 6615 Plutarchos
Félix

Félix (po slovensky aj po starogrécky) alebo po latinsky a v niektorých jazykoch a po staršie po slovensky Felix môže byť:
Felix môže byť aj:
Hurikán Felix

Hurikán Felix môže byť:
Nikefor I.

Nikefor I. (iné mená: Nikéforos I., Níkéforos I., Nikeforos I., Nikiforos I.) môže byť:
Carpooling

Carpooling (iné anglické názvy: car-pooling, car pool, lift-sharing, ride-sharing, journey-sharing, v Spojenom kráľovstve aj car-sharing [tento výraz ale mimo Spojeného kráľovstva znamená striedavé požičiavanie si auta]; nem. "Fahrgemeinschaft", fr. "covoiturage"; do slovenčiny často, ale jazykovo nesprávne, prekladané ako zdieľanie jázd/zdieľanie jazdy alebo nesprávne "spolujazda") je druh dopravy, pri ktorom sa menšia skupina cestujúcich spojí, aby sa spoločne dopravili v určitom čase na určité miesto. Cestujúci si dopredu dohodnú spoločnú cestu so šoférom automobilu, ktorý by inak nebol úplne vyťažený alebo by jazda s menším počtom prepravovaných osôb nebola tak efektívna. Carpooling sa vo svete rozšíril v sedemdesiatych rokoch minulého storočia, keď sa v dôsledku ropnej krízy výrazne zvýšili ceny pohonných hmôt.
V praxi ide o spoločné využitie auta šoférom a spolujazdcami, najčastejšie s cieľom dochádzania. Jeden z cestujúcich je vlastníkom motorového vozidla, ktorý prepraví ostatných cestujúcich do práce alebo na iné určité miesto. Rezervácia carpoolingu prebieha väčšinou osobne, no internetové portály môžu uľahčiť vyhľadávanie, zadávanie a rezerváciu ciest. V súčasnosti je carpooling veľmi obľúbený v Nemecku, kde sa zvyčajne predpokladá zaplatenie určitej sumy ako príspevok na palivo.
Cestujúci namiesto prostriedkov verejnej dopravy a taxi služieb využívajú pre spoločnú cestu vlastné alebo spoločne prenajaté motorové vozidlo. Carpooling znižuje náklady diaľkového a opakujúceho sa cestovania, pretože cestujúci sa podieľajú na nákladoch prenájmu vozidla, alebo prispievajú k nákladom vlastníka vozidla. Znížením počtu motorových vozidiel na cestách má pozitívne účinky na životné prostredie, znižuje počet potrebných parkovacích miest a z globálneho hľadiska obmedzuje emisie skleníkových plynov. Spoločná jazda môže taktiež znížiť stres pri vedení vozidla.
Na nástup a výstup cestujúcich možno využívať priestory vytvorené pri staniciach miestnej dopravy, ktoré sú označené značkou P+R (Park and Ride). Najlepším riešením je rezervácia parkovacieho miesta na carpooling, ktoré slúži ako stály východiskový bod pre spolucestujúcich. Po skontaktovaní šoféra si cestujúci dohodnú čas odchodu, cenu cesty a veľkosť batožiny.
Vhodnosť použitia.
Carpooling je vhodný pre ľudí, ktorí sa potrebujú dostať:
Vartholomeos

Vartholomeos môže byť:
Spolujazda

Spolujazda môže byť:
Peire Vidal

Peire Vidal (* 1175 – † 1205) bol okcitánsky trubadúr a jeden z významných dobových spevákov. 
Vidal bol synom kožušníka z Toulouse, ktorý sa vďaka poézii stal šľachticom. Písal v rokoch 1180 – 1205. Vidal patrí do tretej generácie trubadúrov. V starých komentároch k básňam sa zachovali mená viacerých dám, ktoré ospevoval a tiež mnohé vtipné príhody z jeho života.
Car-sharing

Car-sharing alebo car sharing (-po anglicky; v Spojenom kráľovstve car club; do slovenčiny často, no jazykovo nesprávne, prekladané ako zdieľanie áut/automobilov) je striedavé požičiavanie si automobilov viacerými osobami, ktorým by sa z dôvodu malej frekvencie využívania nevyplatilo vlastniť a prevádzkovať automobil sami. Môže mať formu oficiálneho či neoficiálneho združovania ľudí, ktorí sú potom spoluvlastníkmi automobilov, ale aj o formu podnikateľskú, teda ako služba verejných požičovní automobilov.
Mikuláš

Mikuláš môže byť:
Nikefor

Nikefor (v prepise z gréčtiny: Nikéforos, Níkéforos, Nikeforos, Nikiforos; po latinsky Nicephorus) môže byť:
Teodor

Teodor (v niektorých kontextoch po starogrécky: Theodóros/menej presný prepis Teodóros, po novogrécky: Theodoros/menej presný prepis Teodoros; po latinsky Theodorus) môže byť:
Theodóros (menej presný prepis Teodóros) môže byť aj:
Theodoros (menej presný prepis: Teodoros) môže byť aj:
Slovenská liga v 7s ragby 2012/13

Slovenská liga v 7s ragby v sezóne 2012/13 je 4. ročník 7s ligy ragbistov, súťaže v sedmičkovom ragby mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou ragbyovou úniou (SRU). Do súťaže sa prihlásilo 6 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne, ale družstvo RK Marabudon Bardejov zo súťaže odstúpilo a jeho výsledky boli kontumované.
Systém súťaže.
Hrá sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnajov je spolu 5. 
Účastníci.
 Klub v minulej sezóne niesol názov "RK Ravens Košice".
Tomáš

Tomáš môže byť:
Peter

Peter môže byť:
Karol

Karol môže byť:
Belo

Belo môže byť:
Ondrej

Ondrej môže byť:
Ladislav

Ladislav môže byť:
Václav

Václav môže byť:
Benedikt

Benedikt môže byť:
Benedikt XIV.

Benedikt XIV. môže byť:
Šalamún

Šalamún môže byť:
Vajda

Vajda môže byť:
Boleslav

Boleslav môže byť:
Bořivoj

Bořivoj alebo po slovensky aj Borivoj môže byť:
Vajda (priezvisko)

Vajda (o význame pozri vajda) je slovenské a maďarské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v obci Belá nad Cirochou (okres Snina), v Bratislave, obci Nededza (okres Žilina) a vo Zvolene. V Česku je najrozšírenejšie v Ostrave a Opave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Vajda.
Břetislav

Břetislav môže byť:
Matej

Matej môže byť:
Gyula Vajda

Gyula Vajda môže byť:
János Vajda

János Vajda môže byť:
Svätopluk II.

Svätopluk II. môže byť:
Lajos Vajda

Lajos Vajda môže byť:
László Vajda

László Vajda môže byť:
Peter Vajda

Peter Vajda môže byť:
Svatopluk

Svatopluk môže byť:
Sándor Vajda

Sándor Vajda môže byť:
Petri Kontiola

Petri Kontiola (* 4. október 1984, Seinäjoki, Fínsko) je fínsky hokejový útočník. 
Od mája 2011 hrá za klub Traktor Čeľabinsk v KHL na pozícii centra. V minulosti pôsobil v kluboch Tappara Tampere, Rockford IceDogs, Iova Chops a Metalurg Magnitogorsk. Na MS má jedno striebro a jeden bronz.
Zwentibold

Zwentibold (v dobových textoch aj: Zuentibold, Zwentibald, Zuentibald, Zwentibolch, Zuentibolch) môže byť:
Charops

Charops (, ) môže byť: 
Charops môže byť aj:
Gangnam Style

„Gangnam Style“ (Kórejsky: 강남스타일) je osemnásty singel kórejského hudobníka Psy. Skladba bola vydaná v júli 2012 ako hlavný singel z jeho šiesteho štúdiového albumu "Psy 6 (Six Rules), Part 1" a debutoval na 1. mieste v juhokórejskom rebríčku "Gaon Chart". Dňa 21. decembra 2012 sa videoklip „Gangnam Style“ stal prvým videoklipom na portáli YouTube, ktorý dosiahol 1 miliardu zhliadnutí. Koncom mája 2014 videoklip dosiahol 2 miliardy zhliadnutí. V súčasnosti má videoklip viac ako 4, 4 miliardy zhliadnutí (k 4. máju 2022).
Fráza "Gangnam Style" je kórejský neologizmus odkazujúci na životný štýl časti Gangnam-gu v Soule.
Personál.
Personál z poznámok albumu "Psy 6 (Six Rules), Part 1" a oficiálnej webstránky YG Entertainment.
Ján Majko

Ján Majko (* 17. september 1900, Dolná Streda – † 29. december 1985, Trnava) bol významný slovenský jaskyniar. Je nestorom praktického jaskyniarstva na Slovensku. 
V čase, keď pôsobil ako príslušník finančnej stráže v "Hosúsove" (dnes Dlhá Ves, okr. Rožňava), t. j. od r. 1923, skúmal okolie Dlhoveského okrajového polja a priľahlé časti Silickej planiny. Je známy najmä ako objaviteľ jaskyne Domica, ktorú so svojimi spolupracovníkmi objavil v roku 1926. O. i., na území Slovenského krasu, kde pôsobil v najväčšej miere, je objaviteľom pokračovania Silickej ľadnice, Malej ľadnice, Majkovej jaskyne, Ponorovej priepasti, Jaskyne na Kečovských lúkach, Veľkého ôsmeho ponoru, Milady, Matildy, Mestskej priepasti, Jaskyne Kečovských prameňov, Kečovskej vyvieračky III, Badjizeru, a mnohých ďalších. V roku 1953 sa zúčastnil významnej expedície do "jaskynnej priepasti Barazdaláš" (dnes Priepasť Brázda), z ktorej vyliezol 19. júla po takmer 36-tich hodinách pracovného pobytu. Aktívne roky jaskyniarskeho života naplnené sondovacími, objaviteľskými, prieskumnými a dokumentačnými prácami prežíval v intervale 1923-1961. Aj po roku 1961 sa intenzívne venoval písaniu správ zo starších prieskumov, spomienkam, aktívne viedol korešpondenciu s mnohými súputníkmi, odborníkmi i mladými ľuďmi. Viedol príkladnú dokumentáciu a jeho objemnú písomnú pozostalosť musela po jeho smrti dopraviť do "Múzea slovenského krasu" Škoda 1203. 
Ján Majko počas svojho života spolupracoval s mnohými významnými osobnosťami vedy v rámci vtedajšieho Československa, napr. prof. Radimom Kettnerom, Dr. Karlom Absolonom, Dr. Jánom Senešom, Dr. Antonom Droppom a pod.
Ján Majko je pravdepodobne jediným, resp. jedným z veľmi mála jaskyniarov v Európe, po ktorých je pomenované školské zariadenie ("Základná škola Jána Majku v Dolnej Strede").
Sviatopolk

Sviatopolk alebo (v prepise, ktorý je v rozpore s PSP) Svjatopolk môže byť:
Sabena

Sabena (akronym oficiálneho francúzskeho názvu "Societé Anonyme Belge d'Exploitation de la Navigation Aérienne") bol v rokoch 1923 až 2001 belgický národný letecký dopravca, ktorého domovským letiskom bolo Letisko Brusel. Po bankrote spoločnosti v roku 2001 prevzala vo februári nasledujúceho roka jej majetok spoločnosť SN Brussels Airlines. Tá sa v roku 2007 zlúčila s Virgin Express a odvtedy je pod názvom Brussels Airlines belgickým národným leteckým dopravcom.
Skalná ihla

Skalná ihla je prírodný geomorfologický útvar a štruktúrne denudačný tvar reliéfu, ktorý je špecifickým typom skalnej veže. Je to vysoký a často tiež štíhly stĺp so zahroteným vrcholom. Vzniká identicky ako skalná veža, tj. v dôsledku mechanickej erózie postupným rozrušovaním a deštrukciou horského hrebeňa, prípadne v pobrežných oblastiach účinkom abrázie. Zvláštnym typom skalnej ihly je sopečný útvar známy ako lávová ihla.
Na Slovensku je príkladom prírodná pamiatka Poluvsianska skalná ihla či Hričovská skalná ihla. V Česku sa skalné ihly nachádzajú napríklad v pieskovcových skalných mestách (napr. Prachovská skalná ihla), ale i v iných lokalitách (napr. Podlešínská skalná ihla). Vo svete sú typické pre vysokohorský reliéf mladých vrásových pohorí (napr. v Savojských Alpách, Dolomitoch) a strmé pobrežie (napr. v južnom Anglicku).
Andreas Maislinger

Andreas Maislinger (* 26. február 1955, Sankt Georgen bei Salzburg, Rakúsko) je rakúsky historik a politológ, ktorý založil rakúsky Gedenkdienst a momentálne riadi „Braunauer Zeitgeschichte-Tage“.
Životopis.
Maislinger vyrastal v St. Georgen pri Salzburgu. Po základnej škole navštevoval hudobno-pedagogické gymnázium v Salzburgu a študoval právo a politológiu v Salzburgu, Viedni, Frankfurte a Berlíne. Počas svojho štúdia bol členom rakúskej študentskej únie a chcel, aby sa Rakúsko zúčastnilo na stretnutí mládeže v Auschwitzi, no rakúsky prezident Rudolf Kirchschläger to odmietol s odôvodnením, že žiadny Rakúšan nemá v Auschwitzi čo ľutovať. V roku 1980 skončil vysokú školu v Salzburgu ako doktor filozofie so zameraním na problémy rakúskej obrannej politiky. Potom sa dobrovoľne angažoval v poľskej „Aktion Sühnezeichen Friedensdienste“ a hneď potom vykonával civilnú službu v „Internationaler Versöhnungsbund“ vo Viedni.
Medzi rokmi 1982 a 1991 pôsobil Maislinger na politologickom inštitúte univerzity v Innsbrucku, na univerzite v New Orleans, na Humboldtovej univerzite v Berlíne a na hebrejskej univerzite v Jeruzaleme. Roku 1982 sa stal spoluzakladateľom pracovného kolektívu nezávislých iniciatív za mier v Rakúsku a v roku 1986 zakladajúcim členom izraelsko-rakúskej spoločnosti v Tirolsku.
Od roku 1992 je Maislinger vedeckým vedúcim každoročne konaných dni príbehu času v Braunau am Inn („Braunauer Zeitgeschichte Tage“). V rámci tejto akcie popisoval v roku 2000 „rôzne cesty“ Rakúšanov, Nemcov, Čechov a Židov v 20. storočí a v roku 2003 porovnal život v Braunau na Inn, Broumove a v Lavrone. Okrem toho po vstupe strany FPÖ do vlády v roku 2000 taktiež navrhol, aby sa v meste Braunau am Inn obnovil dom, kde sa narodil Adolf Hitler.
2005 získal od rakúskeho prezidenta Heinza Fischera strieborné vyznamenanie Rakúskej republiky.
Maislinger viedol Georg Rendl Symposion, ktorú sám založil. Zaoberal sa životom a prácami maliara a spisovateľa Georga Rendla, ktorého spoznal už ako malý chlapec vo svojom rodnom meste. Už v osemdesiatich rokoch sa zaoberal s „Arbeitserziehungslager“ a „Zigeunersammellager“ Weyer vo susednom meste St. Pantaleon. Svojim konaním inšpiroval spisovateľa Ludwiga Lahera, ktorý v roku 2001 zverejnil román „Herzfleischentartung“.
Maislingerom vedená organizácia „Rakúska zahraničná služba“ založila v roku 2006 Austrian Holocaust Memorial Award.
Maislinger taktiež spolupracoval na udeľovaní ceny „Austrian Holocaust Memorial Award“.
Národná kultúrna pamiatka Solivar

Národná kultúrna pamiatka Solivar – výrobňa soli je súbor sedemnástich technických pamiatkových objektov, ktorý sa nachádza v Solivare, ktorý je mestskou časťou Prešova. NKP bola vyhlásená 17. apríla 1963. V zozname pamiatkových zón je pod č. 93 s názvom Soľná baňa. Vyhlásená dňa 28. apríla 2008.
História.
Unikátny komplex na ťažbu soli zo soľanky pochádza zo 17. storočia, hoci samotná ťažba soli v lokalite začala už v roku 1571. Do súboru pamiatok patrí šachta Leopold, rezervoáre na soľanku, huta, varňa, sklad soli, kováčske dielne a klopačka.
Ťažba prebiehala v „jame“ Leopold, nazývanej aj Cisárska, ktorá dosahuje hĺbku až 155 metrov. Po takmer storočí ťažby bola nad ňou postavená budova gápľa, ktorým sa dopravovala vyťažená soľ na povrch. Po zatopení jamy (šachty) sa začala soľ získavať zo soľanky, ktorá sa čerpala v koženom mechu za pomoci koní. Tunajší gápeľ patril medzi najväčšie v strednej Európe.
Drevené zásobníky na vyťaženú soľanku boli vybudované v roku 1815 a umožňovali uskladniť až 10 560 hektolitrov vzácnej suroviny. Nádrže stáli na kamenných podstavcoch, boli zastrešené a soľanka bola do nich dopravovaná drevenými potrubiami z odkaľovacej nádrže. Z týchto nádrží putovala soľanka predhrievacej a potom do odparovacej nádrže, následne do odkvapových komôr a sušiarne. Odtiaľ sa už kryštalická soľ previezla po koľajniciach do skladu a na expedíciu.
Hlavný soľný sklad bol dobudovaný okolo roku 1825, varne František a Ferdinand z prelomu 18. a 19. storočia boli zbúrané v roku 1931. Pôvodná varňa František zhorela počas požiaru v roku 1819, no oveľa ničivejší bol požiar 18. mája 1986, kedy zhorela architektonicky najzaujímavejšia časť pamiatky. V roku 2016 bola ukončená kompletná obnova tejto unikátnej technickej pamiatky v rozpočte 3,8 milióna Eur. Viac ako dvoma miliónmi prispel Európsky fondu regionálneho rozvoja, vyše 350-tisíc eur zo štátneho rozpočtu a ďalších takmer 1,5 milióna eur z rezortných zdrojov ministerstva kultúry.
Areál dopĺňali aj slané kúpele, strojovňa, vozovňa a iné stavby, ktoré však už nedisponujú pôvodným vybavením. Na návrší sa zachovala klopačka. Liečivé účinky jedinečnej klímy, svetla a zvuku poskytuje soľná jaskyňa, ktorá sa využíva na liečbu chorôb hrdla a priedušiek, prieduškovej astmy, zápalových stavov nosa a nosových dutín, peľovej alergie, alergických zmien kože, neuróz a stavov vyčerpania.
Papp

Papp je priezvisko, pozri Papp (priezvisko), napr.:
Charopos

Charopos alebo Charops (, ) je v gréckej mytológii symský kráľ, otec Nirea.
Kráľ Charopos je v gréckych mýtoch známy len tým, že so svojou manželkou Aglaiou, splodili syna Nirea, ktorý bol po hrdinovi Achillovi najkrajší muž z celého stotisícového achájskeho vojska bojujúceho v trójskej vojne. Ich syn však odvahou a silou zaostával za ostatnými bojovníkmi.
Chrúst

Chrúst môže byť:
Chrústy môže byť:
Papp (priezvisko)

Papp je maďarské priezvisko odvodené od výrazu "pap" (kňaz). Na Slovensku je najčastejšie v mestách Šaľa, Galanta a v obci Leles (okres Trebišov).
Známi nositelia.
Pozri v článku Papp.
Chrupka

Chrupka alebo hovorovo chrupavka môže byť:
Chrupka môže byť aj:
Samuel Ivaška

Samuel Ivaška (* 18. máj 1948, Ružomberok) je slovenský režisér, básnik, textár, hudobník, skladateľ, spevák, herec, scenárista, dramaturg, režisér, producent a pedagóg. Jeho tvorba reprezentuje syntézu poézie, literatúry, divadla a filmu.
Životopis.
Vyštudoval Strednú rybársku školu vo Vodňanoch. Od roku 1970 pracoval ako asistent réžie vo vtedajšej filmovej televíznej tvorbe. Na štúdium filmovej a televíznej dokumentárnej tvorby FAMU v Prahe nastúpil v roku 1972. Ukončil ho v roku 1980 s vyznamenaním v odboroch dramaturgia a réžia. Popri štúdiu na vysokej škole pracoval ako režisér filmového dabingu v Československej televízii. V rokoch 1981 až 1983 založil a spravoval Štúdio NOVA pre mladých nadšených filmárov. To bolo zrušené zásahom socialistickej vlády. Po roku 1989 pracoval vo vrcholovom manažmente STV a venoval sa učiteľstvu na Univerzite Komenského, založil alternatívnu školu kreatívnych médií "Prírodnej univerzity" vo Vavrišove. Spolupracoval taktiež pri výučbe na katedre filmovej vedy na VŠMU.
Charakteristika tvorby.
Prvé piesne a básnické pokusy začal skladať počas stredoškolských štúdií. Počas tohto obdobia ho ovplyvňovalo prostredie južných Čiech, divadelná scéna Českého Krumlova a kultúrne prostredie Prahy, najmä malé javiskové formy spájajúce filmovú projekciu so živým scénickým textom. Pod týmito vplyvmi začal uvádzať originálne koncipované pásma hudby, fotografie a filmu v Banskej Bystrici. Pozitívne ohlasy ho predurčili k slobodnému spájaniu imaginácie obrazov, melódie a slova spolu s komplementárnym prelínaním citových vzťahov abstraktných, nehmotných s účasťou na osude človeka.
Počas štúdia na FAMU sa začal venovať réžii vlastných filmov, ku ktorým písal i scenár a hudbu. Pre jeho filmy je príznačná hudba, novátorské používanie kamery a hľadanie výrazu obrazových i zvukových kontextov. Tematický a problémový záber jeho tvorby je široký. Od osobných a ľudských reminiscencií, cez ozvláštňujúce štylizácie stierajúce hranice medzi fikciou a realitou až po výpovede o podstate a zmysle ľudského bytia, súdržnosti. V jeho tvorivom prístupe je cítiť hlboké prežitie, autorskú zaujatosť odrážajúcu jeho poznanie, ktorým uvoľňuje slovo, hudbu i obrazovú poetiku. Takýto spôsob tvorby bol počas socialistického režimu považovaný za nežiaduci a preto niektoré jeho filmové diela putovali do trezoru.
Prevažnú časť jeho tvorby predstavujú dokumentárne filmy. Typickými príkladmi, kde využíva kontrast sú filmy "Muž, žena, chlieb" (1981), v ktorom proti sebe stavia tradičné hodnoty so zhonom moderného životného štýlu, a "Cesty pod snehom" (1982) odhaľujúci rozdiely medzi robotníkmi a masami turistov v Tatrách. Autorským štýlom tvorby narúša hranice konvenčného dokumentu.
Samuel Ivaška taktiež rád vo svojich filmoch experimentuje. V diele "Subjekt" (1984) využitím strihu a montáže stiera hranice medzi individuálnym a všeobecným. Dokáže tak zobraziť ľudský život pod nemilosrdným vplyvom vonkajšieho okolia.
Filmová tvorba.
Je autorom 78 autorských filmov a medzi jeho najvýznamnejšie diela patria:
Idra

Idra môže byť:
IDRA môže byť:
Gábor Papp

Gábor Papp môže byť:
Kniha kráľov

Kniha kráľov môže byť:
Imisia

Imisia môže byť:
Cheronia

Cheronia (-po novogrécky) resp. v staroveku Chairóneia (-po starogrécky; lat. Chaeronea) je sídlo v Grécku vo Viotii (Boiótii), od roku 2011 časť obce Livadia. Leží v doline rieky Kifisos, severozápadne od Téb. Má okolo 2000 obyvateľov. 
Sídlo je osídlené už od mykénskeho obdobia. Známe sa stalo dvoma bitkami (338 pred Kr. a 86 po Kr.) - pozri bitka pri Chairóneii.
Imisia (životné prostredie)

Imisia (obyčajne používané v množnom čísle) je znečisťujúca látka, emisia alebo transmisia, ktorá negatívne sa pôsobí na životné prostredie - pôdu, vodu alebo živé organizmy (rastliny, živočíchy). Zjednodušene predstavuje lokálne znečistenie ovzdušia a prostredia v konkrétnej lokalite, čiže to, čo z ovzdušia na určité územie „padne“.
Rozdelenie.
Na základe skupenstva možno imisie členiť nasledovne:
Vznik.
Imisie vznikajú ak sa znečisťujúce látky (emisie), z rôznych zdrojov znečistenia, ktoré sa dostali do atmosféry, pričom neskôr mohli byť fyzikálne alebo chemicky pozmenené (transmisie), boli transportované vetrom alebo vodou. Môže ísť o rôzne skupenstvá od plynného, cez pary a aerosóly, po častice pevného skupenstva ako je popolček, peľ a prach, ktorý môže byť tvorený aj väčšími zrnami. Šírenie imisií ovplyvňuje všeobecná cirkulácia atmosféry, klimatické podmienky, aktuálne počasie aj reliéf danej oblasti. Pôvodcom znečistenia (emisií) môžu byť rôzne zdroje, ktoré sú dôsledkom ľudskej činnosti ako sú priemyselná výroba, doprava, poľnohospodárstvo, ťažba nerastných surovín ale aj prirodzené procesy ako je sopečná činnosť, vetrom viaty púštny prach a piesok, dym lesných požiarov alebo peľ rastlín.
Negatívne dopady.
Vplyv imisií možno pozorovať ako na neživé zložky krajiny, technické diela tak aj na organizmy. Môžu mať vplyv na zmenu intenzity
slnečného žiarenia, vznik hmly a zrážok, zmenu chemických podmienok prostredia a podobne. U rastlín môžu vyvolávať zmeny rastu, u organizmov môžu mať vplyv napr. na kosti, dýchacie cesty alebo zrak. Môžu zapríčiniť vznik alergií.
Meranie imisií.
Lokálne znečistenie ovzdušia, ku ktorému imisie patria sú na Slovensku pravidelné merané a zverejňované Slovenským hydrometeorologickým ústavom na staniciach Národnej monitorovacej siete kvality ovzdušia (NMSKO). V prípade zistenia vysokej koncentrácie škodlivých látok, ktorá je nad limitmi stanovenými pre možné ohrozenie ľudského zdravia, vydáva ústav varovanie obyvateľstva.
Britsko-ruská dohoda

Britsko-ruská dohoda (iné názvy: britsko-ruská zmluva, rusko-britská dohoda/zmluva, anglicko-ruská zmluva/dohoda, rusko-anglická zmluva/dohoda, anglo-ruská zmluva/dohoda) môže byť:
After the Burial

After The Burial je americká metalová kapela z Twin Cities v Minnesote. Vyznačuje progresívnym metalom s prvkami Deathcore a melodického death metalu.
História.
Skupinu v roku 2004 založili Justin Lowe (rytmická gitara), Trent Haftdahl (sólová gitara) a Lee Foral (basová gitara).
Svoj debutový album "Forging a Future Self" vydala v roku 2006. Od svojho vzniku zažila dve výmeny spevákov, dve výmeny bubeníkov a jeden odchod rytmického gitaristu.
V súčasnosti skupinu tvoria traja zakladajúci členovia, Dan Carle - (bicie, 2007 súčasnosť) a Anthony Notarmaso (hlavný spev 2008 súčasnosť).
Farizej a mýtnik

Podobenstvo o farizejovi a mýtnikovi je podobenstvo, ktoré sa nachádza len v jednom z kanonických evanjelií v Novom zákone. Podľa Lukáša 18:9-14 farizej, posadnutý svojou vlastnou cnosťou kontrastuje s vyberačom daní, ktorý pokorne prosí Boha o milosť. 
Toto podobenstvo ukazuje, že je potrebné modliť sa pokorne. Podobenstvo sa v evanjeliu nachádza bezprostredne po podobenstve o nespravodlivom sudcovi.
Podobenstvo je nasledovné: 
"A proti tým, ktorí sa spoliehali na seba, že sú spravodliví, a iných za nič nemali, povedal toto podobenstvo: Dvaja mužovia vstúpili do chrámu, aby sa modlili; jeden farizej a druhý mýtnik. Farizej si zastal a takto sa modlil v sebe: Bože, ďakujem Ti, že nie som ako ostatní ľudia, vydierači, nespravodliví, cudzoložníci, alebo ako aj tento mýtnik. Postím sa dva razy do týždňa, dávam desiatky zo všetkého, čo mám. Mýtnik však stál zďaleka a ani oči nechcel pozdvihnúť k nebu, ale bil sa v prsia a hovoril: Bože, buď milostivý mne hriešnemu! Hovorím vám: Tento odišiel do svojho domu ospravedlnený, a nie tamten. Lebo každý, kto sa povyšuje, bude ponížený, a kto sa ponižuje, bude povýšený."
Kontext a interpretácia.
Počas prvého storočia boli farizeji dobre známi pre ich striktné dodržiavanie Mojžišovho zákona. 
Na druhej strane Žida pohŕdali mýtnikmi, ktorí spolupracovali s rímskou ríšou. Podobenstvo opisuje mýtnika ako toho, kto uznáva stav svojej úbohosti pred Bohom a vyzná svoju potrebu zmierenia sa. Mýtnik prichádza k Bohu v pokore a dosahuje odpustenie.
Povrchová baňa

Povrchová baňa je komplexný pojem, ktorý zahŕňa nielen ťažobné jamy a depresie, ale aj ťažobné zariadenia, príslušenstvo a budovy, zriadené s cieľom povrchového dobývania nerastných surovín. Povrchové bane majú veľký rozsah nielen plošný, ale aj do hĺbky (rádovo niekoľko 10 až 100 metrov).
Princípom povrchových baní je odťaženie nadložných vrstiev sedimentov a vyťaženie vlastnej suroviny. Je opakom hlbinnej bane (resp. hlbinnej ťažby). Z hľadiska ochrany životného prostredia predstavuje menej šetrný, ale lacnejší spôsob ťažby. Povrchová ťažba so sebou prináša silný zásah do prírody a deformácie terénu, taktiež narúša aj estetiku krajiny.
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2013

Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2013 boli v poradí 3. Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Východoázijská basketbalová asociácia (EABA). Konali sa v Inčchone, v Kórejskej republike od 16.21. mája 2013, za účasti 7 tímov. Víťazom sa tretíkrát v rade stala domáca Kórejská republika, ktorá na turnaji vyhrala všetky zápasy.
Majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá Ázie 2013, ktoré sa uskutočnia na Filipínach. Na kontinentálne majstrovstvá sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev.
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale

Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale je najvyššie východoázijské medzinárodné podujatie v basketbale, ktoré riadi Východoázijská basketbalová asociácia (EABA). Jeho história siaha do roku 2009, kedy sa v Japonsku konali prvé majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie mužov. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou a zatiaľ len v mužskej kategórii. Dominuje v nich družstvo , ktoré vyhralo na 3 turnajoch.
Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia na majstrovstvá Ázie.
Playa del Inglés

Playa del Inglés je turistické letovisko, nachádza sa v južnej časti ostrova Gran Canaria. Jedno z najväčších turistických letovísk v Španielsku, spolu so susednými mestami tvorí konglomerát turistických stredísk na ostrove.
Prístup.
Z Las Palmas do Playa del Inglés po diaľnici GC-1.
Opis.
Administratívne patrí pod San Bartolomé de Tirajana, počet stálych obyvateľov je 7,515 (rok 2013). Obyvateľstvo stále rastie vďaka prisťahovalcom najmä zo Spojeného kráľovstva a škandinávskych krajín.
Najväčšou výhodou Playa del Inglés sú rozľahlé piesočnaté pláže a duny ktoré sa nachádzajú na východ od "Dunas de Maspalomas".
Stredisko sa začalo budovať od roku 1962. Od začiatku bolo plánované ako veľké centrum pre voľný čas a masovú turistiku. Prvý investor bol Alejandro Del Castillo Conde de la Vega Grande, ktorý sa rozhodol na začiatku 60. rokov vytvoriť centrum, ktoré by konkurovalo severu ostrova s hlavným mestom Las Palmas. Pred tým sa tu nachádzali paradajkové plantáže, ktoré neboli pre nedostatok vody na zavlažovanie plodín životaschopné. Za desať rokov po skúpení pozemkov začali vyrastať rôzne hotely, apartmány a bungalovy. Pri vstupe do strediska od diaľnice je viditeľné rozdelenie budovanie vysokým pásom hotelov pozdĺž pobrežia a bytových domov postavených na kopcoch. Na rozdiel od severného San Fernando, Playa del Inglés je letovisko orientované na zahraničných turistov, väčšina z nich sú z Nemecka, Škandinávie a Spojeného kráľovstva, aj keď v poslednej dobe sa to mení.
Infraštruktúra.
Playa del Inglés nemá typické centrum, preto maloobchod, služby a reštaurácie sú umiestnené v nákupných centrách (skrátene CC = Centro Comercial). Najznámejšie a najvyhľadávanejšie je C.C.Yumbo, Kasbah alebo Cita.
Gay turistika.
V priemere medzi 15 až 20 percentami turistov, ktorí navštívia ročne Playa del Inglés, patrí ku gay komunite. Od začiatku 70. rokov dvadsiateho storočia je Playa del Inglés svetovým centrom cestovného ruchu gayov. Až 16 rezortov v oblasti má exkluzivitu "gay only" ubytovania. Tento segment turistov priťahujú miestne piesočné duny ukončené veľkou nudistickou plážou ( gay pláž má číslo 7 ) a početné kluby, bary a reštaurácie (sústredené najmä v najväčšom gay nákupnom centre Európy C.C.Yumbo ).
Bukovský

Bukovský je české a slovenské priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Galante, Matúškove (okres Galanta), Bratislave a Šúrovciach (okres Trnava). V Česku je najrozšírenejšie v Prahe.
Bukowski (priezvisko)

Bukowski je poľské priezvisko. Na Slovensku sa nevyskytuje, v Česku je najčastejšie v Ostrave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Bukowski.
Oineus (syn Porthaóna)

Oineus (, ) je v gréckej mytológii syn a nástupca kalydónskeho kráľa Porthaóna.
Kalydónsky kráľ Oineus so svojou manželkou Althaiou, dcérou aitólskeko kráľa Thestia, boli rodičmi Meleagra, organizátora lovu na kalydóskeho diviaka, Tydea, ktorý bol jedným z vodcov vojenskej výpravy "siedmich proti Tébam" a dcéru Déianeiru, druhú manželku hrdinu Hérakla.(podľa iných verzií aj synov Toxea, Thyrea, Klymena a dcéry Gorgu a Perimédu)
Oineus mal jedného roka mimoriadne dobrú úrodu hrozna. V deň oberačky obetoval všetkým bohom, ale zabudol na bohyňu Artemis. Urazená bohyňa nato poslala do jeho krajiny obrovského diviaka, ktorý všetko pustošil. Diviak bol taký nebezpečný, že sa na žiadosť jeho syna Meleagra museli spojiť najlepší poľovníci celého Grécka a až ich spoločné úsilie dokázalo zastaviť jeho ničivé výčiny.
Podľa niektorých antických autorov Oinea vo vyššom veku zosadil z trónu Agrios a uväznil ho. Neskôr ho oslobodil a pomstil vnuk Diomédes, ktorý Agria a jeho synov zabil a Oinea opäť dosadil na trón.Podľa iných Oineus odišiel s Diomédom do Argu, kde sa dožil vysokého veku. Keď zomrel, pomenovali po ňom novozaložené mesto Oinoiu.
Wilhelm Reich

Wilhelm Reich (* 24. marec 1897, Dobrianiči, Ukrajina – † 3. november 1957, Lewisburg, Pensylvánia, USA) bol rakúsko-americký lekár, psychiater, psychoanalytik, sexuológ a sociológ. Bol študentom Sigmunda Freuda.
Pokúšal sa skĺbiť marxizmus, psychoanalýzu a kvantovú fyziku. Neskôr do svojho „systému“ začlenil aj jógu a východné filozofie, najmä čakry a kundalini.
Prijal Freudov koncept libida a rozšíril ho o sociologickú dimenziu z marxistickej pozície. Vytvoril tzv. sexuálnu politickú ekonómiu. Bol tiež presvedčený, že libido je energiou, ktorá podlieha rovnakým fyzikálnym zákonitostiam ako iné formy energie.
Neskôr „teóriu libida“ preformuloval do „teórie orgonu“. Dospel k názoru, že orgon má kozmický pôvod a nevzniká v tele, ale človek je jeho prijímačom. Zostrojil orgonovú komoru, kde ľudia mali byť vystavovaní silnému prúdu orgonu a takto „liečení“. Na princípe orgonu neskôr zostrojil i prístroj, ktorým údajne dokázal rozháňať mraky na oblohe či privolať dážď.
Ako Žid a komunista utiekol v roku 1933 z Nemecka po nástupe Adolfa Hitlera do Škandinávie. V roku 1939 presídlil do Kalifornie v USA. Po druhej svetovej vojne sa stal ako marxista podozrivým z protiamerickej činnosti a Americký úrad pre ochranu potravín (Food and Drug Administration - FDA) navyše začal ťaženie proti jeho orgonovým prístrojom. Bol uväznený a po ročnom pobyte vo väzení zomrel. FDA medzitým dala spáliť veľa jeho nepublikovaných teoretických materiálov o orgone.
Čiune Sugihara

Čiune Sugihara (* 1. január 1900 – † 31. júl 1986) bol japonský diplomat, vicekonzul v Litve v roku 1939 – 1940. 
V rozpore s pokynmi prideľoval tranzitné víza do Japonska židovským utečencom z krajín obsadených nacistickým Nemeckom.
Petalonema alatum

Petalonema alatum je sinica (cyanobaktéria, cyanoprokaryot) popísaná a po prvýkrát pozorovaná a zakreslená škótom Dugaldom Carmichaelom pod názvom "Oscillatoria allata" v knižnej publikácii od Grevilleho z roku 1826 a publikovaná pod dodnes platným názvom "Petalonema alatum" britom Milesom Josephom Berkeleyom v roku 1833.
Je to prokaryot, baktéria s rastlinným typom fotosyntézy, ktorá vytvára bohaté štrukturované mukopolysacharidové (slizové) obaly v tvare do seba zapadajúcich lievikov. Táto štruktúra v plošnom priemete v mikroskope pripomína vtáčie pero, preto má táto baktéria prívlastok "alatum". Tieto obaly sú v priemere široké až 270 μm a preto sú viditeľné voľným okom ako nitkovité útvary ("nema" = nitka). Jej názov v latinizovanej gréčtine Petalonema alatum odráža aj jej vzhľadové vlastnosti a dal by sa preložiť ako "širokonitka perovitá".
Domovom (ekotopom) pre túto vláknitú sinicu sú najmä vlhké vápencové steny, na ktorých vytvára s inými sinicami, baktériami, machorastami a mikromycétami šedé až šedohnedé nárasty. Na Slovensku bola nájdená na vápencových stenách v roklinách Národného parku Slovenský raj.
Je to pozoruhodný prokaryot so špecializovanými bunkami na viazanie vzdušného dusíka označované ako heterocyty, ktoré svojou žltou alebo oranžovou farbou kontrastujú v modrozelenom/tyrkysovom trichóme vegetatívnych buniek.
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2009

Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2009 boli 1. Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Východoázijská basketbalová asociácia (EABA). Konali sa v meste Komakie, v prefektúre Aiči, v Japonsku od 10.14. júna 2009, za účasti 6 tímov. Víťazom sa stala domáca , ktorá zvíťazila vo všetkých zápasoch.
Majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá Ázie 2009, ktoré sa uskutočnili v Číne. Na kontinentálne majstrovstvá sa kvalifikovalo 2 najlepšie družstvá a Čína, ktorá si zabezpečila postup automaticky už skôr. Družstvo sa tiež dostalo na ázijský šampionát, keď mu udelená divoká karta.
Druhá marocká kríza

Druhá marocká kríza (iné názvy: agadirská kríza, skok Panthera do Agadiru, Panthersprung) bola kríza v medzinárodných vzťahoch, ktorá vypukla v roku 1911 následkom umiestnenia početných francúzskych jednotiek do marockého vnútrozemia. Francúzsko vyslalo jednotky na pomoc marockému sultánovi, ktorý čelil povstaniu. Vyslanie jednotiek odôvodňovalo ochranou miestnych Európanov a ich majetku. Francúzsko tak porušilo nielen algeciraskú zmluvu (ktorá ukončila prvú marockú krízu), ale aj francúzsko-nemeckú dohodu z roku 1909. Nemecko reagovalo vyslaním delovej lode "Panther" do marockého prístavu Agadir 1. júla 1911 pod zámienkou ochrany nemeckých obchodných záujmov.
Nemecko využilo udalosť na otestovanie spojenectva medzi Britániou a Francúzskom. Takisto žiadalo kompenzácie od Francúzov za uznanie kontroly nad Marokom. Briti boli znepokojení prítomnosťou lode "Panther" v Maroku, pretože sa domnievali, že Nemci vybudujú v Agadire námornú základňu, ktorá by ohrozovala ich základňu v neďalekom Gibraltáre. Preto do oblasti poslali bitevné lode. Briti podporili Francúzsko podobne ako počas prvej marockej krízy a ukázali tak pevnosť srdečnej dohody.
Dohra.
Francúzsko po zažehnaní krízy vytvorilo spolu so Španielskom nad Marokom (30. marca 1912) úplný protektorát, čím ukončilo aj zvyšky formálnej nezávislosti krajiny.
Namiesto nasmerovania Britov k Nemecku došlo vinou strachu a nepriateľstva, ktorý Nemci v Britoch vyvolali, k ešte väčšiemu zblíženiu s Francúzskom.
Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2011

Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov 2011 boli v poradí 2. Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Východoázijská basketbalová asociácia (EABA). Konali sa v meste Nanking, v Číne od 10.15. júna 2011, za účasti 6 tímov. Víťazom sa druhýkrát stala .
Majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá Ázie 2011, ktoré sa uskutočnili v Číne. Na kontinentálne majstrovstvá sa kvalifikovali 3 najlepšie družstvá a Čína, ktorá si zabezpečila postup automaticky ako organizátor Majstrovstiev Ázie.
Závitnicovka

Závitnicovka (iné názvy: spirogyra, spirogýra; lat. "Spirogyra") je rod rias z čeľade "Zygnemataceae" z radu jarmovky ("Zygnematales") z triedy spájavky/spájavé riasy ("Conjugatophyceae" alebo "Zygnematophyceae"). Sú to vláknité riasy. 
Závitnicovka sa bežne vyskytuje v stojatých vodách rôznej kvality, niekedy vytvára bohaté svetlozelené chumáče, ktoré pri letnom slnku často plávajú na hladine rybníka či jazera. Sú to netoxické riasy významné v ekosystéme stojatých a periodických vôd.
Mikroskopicky sú identifikovateľné podľa špirálovito stočených pásovitých nástenných chloroplastov, ktoré, keď sú v počte dva, pripomínajú nazeleno sfarbenú dvojzávitnicu DNA. Vlákna sú jednoduché a nerozkonárené. Bunkové steny majú povrchovú vrstvu slizkú a aj preto sa makroskopické chumáče týchto rias dajú rozoznať po hmate tak, že medzi prstami kĺžu (na rozdiel napr. od chumáčov zelenej sifonokladálnej riasy "Cladophora" (žabí vlas), ktoré sú na pohmat drsné).
U rodu závitnicovka sa nevyskytujú žiadne bičíkaté štádiá. Vyskytuje sa u nich preto iný spôsob pohlavného rozmnožovania ako u zelených rias ("Chlorophyceae"). Nepohlavne sa rozmnožujú pomocou partenospór alebo autospór, hrubostenných jednobunkových útvarov, ktoré sa vytvoria z vegetatívnej bunky v rámci vlákna. Pohlavný spôsob rozmnožovania u závitnicovky predstavuje spájanie (konjugácia), kde splývajú dva pohlavne odlišné protoplasty buniek zväčša v samičom gametangiu (morfologicky väčšom) za vzniku zygoty, ktorá sa potom zaobalí a vytvorí zygospóru, označovanú aj ako hypnozygota. Hypnozygota závitnicovky je jediným diploidným štádiom v jej ontogenéze.
Kauza Cervanová

Kauza Cervanová môže byť:
Toxeus (syn Oinea)

Toxeus (, ) je v gréckej mytológii syn kalydónskeho kráľa Oinea a jeho manželky Althaie.
O Oineovom synovi Toxeovi je z antiky známy len záznam od Apollodora z Atén, ktorý uvádza, že mal bratov Meleagra, Thyrea a Klymena a sestry Gorgu a Déianeiru.Zomrel rukou vlastného otca, keď s pohŕdaním preskočil obrannú priekopu, ktorú nechal otec vyhĺbiť okolo Kalydónu.
Robert J. Büchler

Robert Jehošua Büchler (* 1. január 1929, Topoľčany, Česko-Slovensko – † 14. august 2009, Lahavot Chaviva, Izrael) bol slovensko-izraelský historik, mierový aktivista a člen medzinárodného výboru väzňov koncentračného tábora Buchenwald-Dora.
Životopis.
Robert Büchler sa narodil ako syn židovských rodičov v západoslovenských Topoľčanoch v roku 1929. Roku 1942 odvliekli 57 jeho príbuzných do koncentračného tábora v Osvienčime, kde boli neskôr zavraždení. On sám sa spolu s rodičmi a sestrou do Osvienčimského vyhladzovacieho tábora dostal až v roku 1944.
23. januára 1945 dorazil s pochodom smrti do koncentračného tábora Buchenwald, kde ho spolu s ďalšími 900 deťmi a dospievajúcimi umiestnili do detského bloku 66 takzvaného „Malého tábora“. Krátko pred oslobodením tábora jednotkami americkej 3. armády bol odoslaný na ďalší pochod smrti, z ktorého sa mu však pri durínskom Eisenbergu podarilo utiecť.
Po svojom návrate do Topoľčian zistil, že z celej širokej rodiny prežili holokaust len jedna teta a jeden strýko..
V roku 1949 emigroval do Izraela, kde spoločne s asi stovkou ďalších, ktorí prežili koncentračné tábory, založil kibuc „Lahavot Haviva“.
Ako historik a riaditeľ archívu sa venoval štúdiu a dokumentácii holokaustu ("Šoa"). Napísal celý rad článkov o svojich zážitkoch a niekoľko odborných prác, ktoré sa zaoberali dejinami európskeho židovstva. Büchler spracoval ako jeden z prvých dejiny detského bloku 66 v buchenwaldskom lágri, ktorým sa celé roky venovala len malá pozornosť. V 80. rokoch odovzdal svoju spomienkovú prácu archívu tamojšieho pamätníku..
Od 60. rokov bol členom medzinárodného výboru väzňov koncentračného tábora Buchenwald-Dora. V posledných rokoch svojho života bol jeho služobne najstarším členom.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2015

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2015 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale žien, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V 1. kole sa zúčastnilo 14 európskych štátov, ktoré súťažili o 4 miesta na postup do 2. kola kvalifikácie. Tie postúpili do semifinálového a ich víťazi do finálového kola. Druhého kola sa zúčastnilo 22 družstiev, ktoré súťažili v 6 kvalifikačných skupinách. Na záverečný turnaj postúpil víťaz 1. kola a 11 družstiev z 2. kola. 1. kolo kvalifikácie sa začalo 7. júna a skončilo sa 25. júna 2013, 2. kolo trvalo od 7. júna do 25. júna 2014. 
Priamy postup.
Priamo postúpili 2 hostiteľské krajiny a prvých 6 družstiev z ME 2013, ktoré sa zároveň zúčastnili MS 2014:
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA Europe nasadila tímy do výkonnostných košov podľa umiestnenia tímov na predchádzajúcej kvalifikácii a finálovom turnaji ME 2013.
Hrá v nej 10 družstiev, ktoré sa nekvalifikovali na MS 2014 a 13 nepostupujúcich družstiev z 1. kola tejto kvalifikácie. Nasadenie do výkonnostných košov oznámila FIBA Europe v novembri 2013:
Výsledky.
1. kolo.
Skupina A.
 Bertrange
Skupina B.
 Samokov
Skupina C.
 Helsinki
Skupina D.
 Ramla
Al-Mukallá

Al-Mukallá (arab. písmom المكلا - Al-Mukallá ) je mesto a zároveň hlavný námorný prístav v arabskom štáte Jemen. Nachádza sa v pobrežnej oblasti Hadramawt v Adenskom zálive. Mesto je s počtom obyvateľov okolo 300 000 piate najväčšie v krajine. 
Al-Mukallá leží na juhu Arabského polostrova a z juhu ho obmýva Indický oceán. Leží pri púšti, takže tu dopadá malé množstvo zrážok. Za mestom sa rozprestiera sopečné pohorie.
Perimédé (dcéra Oinea)

Perimédé alebo Periméda (, ) je v gréckej mytológii dcéra kalydónskeho kráľa Oinea.
Antický autor Pausanias uvádza, že Periméda bola manželkou sidónskeho kráľa Agénora a mala s ním dcéry Astypalaiu a Európu. Podľa iných antických zdrojov bola Európa dcérou Agénora a jeho manželky Télefassy.
Karl Urban (herec)

Karl Heinz-Urban (* 7. jún 1972, Wellington, Nový Zéland) je novozélandský herec. Jeho najznámejšou rolou je postava Éomera v a časti filmovej trilógie "Pán prsteňov" režiséra Petera Jacksona, Dr. Leonarda "Bonesa" McCoya vo filme "Star Trek" a '. Ďalej hral postavu Caesara v "Xene", a Vďaka v ', a sudcu Dredda vo filme "Dredd". Od roku 2013 je jednou z hlavných postáv v seriáli "Almost Human". 
Jeho otec, nemecký imigrant, vlastnil obchod s koženými výrobkami, kým jeho matka jeden čas pracovala pre "Film Facilities" vo Wellingtone. Práve cez ňu sa dostal do styku s klasickým novozélandským filmom a vyvinul sa uňho záujem o filmový priemysel.
Jicchak Sade

Jicchak Sade (: יצחק שדה, narodený ako Jicchak Landsberg; 19. august 1890, Lublin, Ruské impérium – † 21. august 1952, Tel Aviv-Jafo, Izrael) bol židovský vojak, jeden zo zakladateľov jednotiek Palmach, veliteľ Hagany a spolutvorca izraelskej armády. Bol známy aj pod prezývkou „Ha-Zaken“ ("Starec").
Biografia.
Narodil sa v Lubline v Ruskom impériu. Počas prvej svetovej vojny slúžil v ruskej armáde, v ktorej bol vyznamenaný za statočnosť a povýšený na veliteľa práporu. Roku 1920 presídlil pod dojmom správ o smrti Josefa Trumpeldora (s ktorým sa osobne poznal) do vtedajšej mandátnej Palestíny. Tu si zmenil priezvisko na hebrejské Sade ("Pole") a okamžite sa zapojil do činnosti židovských jednotiek Hagana. V roku 1921 sa zúčastnil na prvom kurze pre veliteľov Hagany, ktorý sa konal v Tel Avive a v Kfar Giladi. 
V Palestíne založil pracovné oddiely Gdud Ha-Avoda, ktoré tvorili kolektívy židovskej mládeže nasadzované na verejné práce na výstavbe dopravnej infraštruktúry alebo židovských osád. Po vypuknutí arabského povstania v roku 1936 sa zapojil na veliteľskej úrovni do činnosti Hagany. V nej presadzoval ofenzívnu politiku spočívajúcu v odvetných výpadoch proti arabským ozbrojencom. Prvý protiúder podnikla Hagana pod jeho velením v júni 1936, kedy špeciálna jednotka Ha-Nodedet zasiahla v Judských vrchoch v okolí Jeruzalema. Hagana sa koncom 30. rokov 20. storočia podieľala aj na zakladaní nových opevnených osád typu Hradba a veža. Jicchak Sade sa tak priamo zúčastnil napríklad na zriaďovaní kibucu Chanita na libanonských hraniciach.
Bol jedným zo zakladateľov elitných židovských jednotiek Palmach, a v roku 1941 sa stal ich prvým veliteľom. V tom istom čase sa zároveň podieľal na príprave plánov na prípadnú obranu severnej Palestíny pred očakávaným nacistickým útokom.
Od roku 1945 bol poverený velením Hagany. V tomto období koordinoval židovský odboj proti pokračujúcej britskej vláde.
Počas vojny za nezávislosť v roku 1948 osobne velil niektorým operáciám. Šlo napríklad o obranu dediny Mišmar ha-Emek v apríli 1948. Zúčastnil sa aj bojov o Jeruzalem. V júli 1948 velil priamo časti vojsk pri Operácii Danny východne od Tel Avivu. Koncom toho istého roku viedol útok na egyptské vojsko v Negevskej púšti. 
Na konci vojny sa stiahol z aktívnej vojenskej služby, ovplyvnil ale výrazne podobu rodiacej sa izraelskej armády. V penzii sa venoval publicistike a písaniu memoárov. Zomrel 21. augusta 1952 a je pochovaný v kibuci Givat Brenner.
Karl Urban

Karl Urban môže byť meno nasledujúcich osôb:
Great South Africans

Great South Africans (po slovensky doslova "Veľkí Juhoafričania") bola juhoafrická televízna relácia, ktorú vysielala televízia SABC3. V septembri 2004 sa tisíce Juhoafričanov zúčastnili tejto neformálnej celoštátnej ankety, ktorá chcela určiť „100 najväčších Juhoafričanov“ všetkých čias. Hlasy boli prijímané telefonicky, SMS-kami a na webovej stránke verejnoprávnej televízie, SABC3, ktorá vysielala sériu medailónov a dokumentov počas týždňov pred oznámení top stovky. Následne ľudia svojim hlasovaním určili poradie v rámci top stovky. Už dva dni po oznámení zoznamu 100 najväčších Juhoafričanov dostal Nelson Mandela o niekoľko tisíc hlasov viac ako ktokoľvek iný.
Relácia bola inšpirovaná sériou BBC 100 Greatest Britons ("100 najväčších Britov").
Kontroverzia.
V čase oznámenia súťaže, v júni 2004, SABC uistila verejnosť, že žiadne osobnosti nebudú zo súťaže vylúčené, tak ako sa to stalo v nemeckej verzii, ktorá vylúčila zo zoznamu nacistov. Čoskoro tento krok oľutovali po tom, čo sa dostali do kontroverzie o vysokom umiestnení postáv, ktoré nie sú prijímané jednoznačne.
Napríklad Hendrik Verwoerd, „architekt apartheidu“, sa umiestnil vyššie ako Albert Luthuli, prvý Juhoafričan s Nobelovou cenou, alebo ako Chris Hani, známy aktivista proti apartheidu. Na zozname sa nachádzal aj Eugène Terre'Blanche, hlava Afrikaner Weerstandsbeweging.
Infúzia

Infúzia, infúzne prípravky sú sterilné kvapalné prípravky, určené k parenterálnemu podávaniu väčších objemov tekutín formou vnútrožilovej kvapôčkovej infúzie. Sú to iónové, molekulárne, alebo koloidné roztoky alebo jemne dispergované emulzie na báze olej - voda.
Infúzia je na rozdiel od injekcie vnútrožilové podanie väčšieho množstva tekutiny, obvykle 500 ml a viac počas dlhšej doby (spravidla minút až hodín). Výnimočne možno aplikovať infúzie aj podkožne (príkladom sú inzulínové pumpy).
Vlastnosti.
Infúzne roztoky musia spĺňať následujúce kritéria:
Na infúzie sú na rozdiel od injekcií kladené prísnejšie kritéria, pretože dodávajú do organizmu omnoho viac kvapaliny.
Výroba.
Výroba infúzií prebieha za rovnakých podmienok ako výroba injekcií.
Rozpúšťadlom pre infúzie je injekčná voda. Pre výrobu tukových emulzií sa používajú emulgátory (sójové fosfolipidy). Osmotický tlak sa upravuje chloridom sodným.
Ako obaly sa používajú sklenené alebo plastové fľaše.
T-28

T-28 bol sovietsky stredný viacvežový tank používaný v 30. a začiatkom 40. rokov 20. storočia. Jeden z prvých stredných tankov na svete.
Vznik a vývoj.
Prototyp tanku bol dokončený v roku 1931. Išlo o prvý viacvežový tank v sovietskej armáde. Výzbroj bola inštalovaná v troch vežiach, v hlavnej bol kanón a dva guľomety. V dvoch menších vežiach sa nachádzalo po jednom guľomete. Vyrábať sa začal v októbri 1932. Vyrábal sa v Putilovskej továrni v Leningrade. Tank slúžil od roku 1933 v súlade s vtedajšou koncepciou tankového boja na priamu podporu pechoty a bol navrhnutý ako útočný tank k vytváraniu prielomov v nepriateľskej obrane, najmä na ničenie nepriateľských opevnených bodov. V boji mal spolupracovať s ťažkými tankmi T-35, s ktorými zdieľal veľké množstvo súčiastok. V roku 1938 bol tank modernizovaný inštaláciou silnejšieho kanóna L-10 kalibru 76,2 mm do hlavnej veže a bol vyrábaný do roku 1940. Stroj prekonával svah so sklonom 43°, priekopu širokú , stenu vysokú a brod hlboký .
2 tankové brigády vyzbrojené strojmi T-28 boli nasadené v sovietsko-fínskej vojne na prelome rokov 1939 a 1940. Stroje utrpeli pri bojoch s fínskymi protitankovými oddielmi silné straty. Ako nedostatočné sa ukázalo slabé pancierovanie strojov. Konštrukčná kancelária následne na základe bojových skúseností prikročila k modernizácií strojov a nové tanky vyrábané od roku 1940 pod označením T-28E a M niesli silnejší pancier a novú kónickú vežu z tankov T-35. Modernizované verzia mali pancier o hrúbke 23 až . Maximálna rýchlosť týchto tankov však klesla len na /h. Celkovo však bolo vyrobených iba niekoľko desiatok kusov tejto modernizovanej verzie. V továrni Charkovského traktorového závodu na modernizácii tohto typu súbežne pracoval tím mladých konštruktérov pod vedením Barykova a Cietsa. Súčasťou tohto tímu bol v tej dobe ešte neznámy M. Koškin, budúci hlavný konštruktér stredného tanku T-34.
Celkovo bolo vyrobených 500 až 600 tankov tohto typu. T-28 a viacvežové konštrukcie všeobecne sa v boji neosvedčili. Typ však bol významným medzníkom v produkcii sovietskych stredných tankov. Viacero nových myšlienok, ku ktorým viedol typ T-28 boli neskôr použité na nových konštrukciách neskôr nasadených počas druhej svetovej vojny.
Nasadenie.
Okrem zimnej vojny sa tanky zúčastnili úvodnej fázy bojov medzi ZSSR a Nemeckom. Z prvej línie boli tanky vyradené v roku 1942.