Cestná infraštruktúra v Česku

Cestná infraštruktúra v Česku pozostáva z diaľníc, rýchlostných, štátnych a lokálnych ciest. 
Štruktúra cestnej siete.
Česká cestná sieť používa podobnú štrukturalizáciu, ako je to na Slovensku. Dominantné sú štátne cesty, označované ako cesty I. triedy, ktoré dopĺňajú cesty nižšej kategórie a lokálne cesty. Doplnkom k nim je postupne budovaná sieť diaľnic. Po diaľniciach, rýchlostných cestách a cestách I. triedy vedú medzinárodné cesty európskeho významu, označované písmenom E a 2 alebo 3 miestnym číslom na zelenej tabuľke. Komunikácie nesú označenie oboch ciest, teda národné i medzinárodné.
Diaľnice.
Po úplnom dobudovaní sa bude česká diaľničná sieť skladať z 19 diaľnic s celkovou dĺžkou 2 134 km. V súčasnej dobe je však aspoň v čiastočnej prevádzke 17 diaľnic s celkovou dĺžkou 1 223 km (údaj k 1.7.2016), ale len štyri (D2, D5, D10 a D46) sú dokončené úplne, D8 sa dokončuje a na dvoch diaľniciach (D43 a D49) sa výstavba nezačala vôbec. Na mnohých úsekoch diaľnic sa ešte ani nezačalo budovať a ďalšie diaľnice sa v súčasnej dobe neplánujú. Maximálna povolená rýchlosť na diaľniciach v Česku je mimo obce 130 km/h, v obci 80 km/h. České diaľnice spravuje Ředitelství silnic a dálnic ČR. Diaľnice sú označované predponou D- (od slova "Dálnice") a príslušným číslom. Smerové dopravné značenie je červenej farby.
Pôvodne bola v zozname aj diaľnica D47 z Brna do Ostravy, ktorá bola na niekoľkých miestach rozostavaná a dokonca aj sprevádzkovaná. Postupne všetky jej úseky pohltila niekoľkokrát pozmenená trasa diaľnice D1.
Rýchlostné cesty.
Rýchlostná cesta bol v Česku technicko-inžiniersky termín pre tie cesty I. triedy, ktoré boli z prevádzkového hľadiska značené ako cesty pre motorové vozidlá, teda na nich platili obdobné pravidlá prevádzky ako na diaľniciach. Z legislatívneho a evidenčného hľadiska išlo o cesty I. triedy, v niektorých plánoch cestnej siete sa však tieto úseky rozlišovali písmenom „R“ pridaným pred číslo cesty.
Kategória rýchlostných ciest bola uznesením Ministerstva dopravy ČR k 1. januáru 2016 administratívne zrušená. Do kategórie diaľnic bola následne prevedená väčšina z nich. Diaľničná sieť Česka sa týmto krokom rozšírila o 438 km. Zvyšné rýchlostné cesty, ktoré parametre diaľnic nespĺňajú, zostali kategorizované ako cesty 1. triedy, však platí na nich zvýšená maximálná rýchlosť.
Cesty.
Cestnú sieť Českej republiky tvoria cesty I., II. a III. triedy. Od slovenskej cestnej siete bola česká cestná sieť organizačne a správne oddelená zákonom č. 27/1984 Zb. s účinnosťou od 1. júla 1984, kedy rozhodovanie o cestnej sieti i evidencie ciest boli zverené členským republikám federácie, zatiaľ čo federálnemu ministerstvu zostali v pôsobnosti iba diaľnice. Správa ciest I. triedy bola zabezpečovaná z úrovne republikového ministerstva, ciest II. triedy z úrovne krajských národných výborov a ciest III. triedy z úrovne okresných národných výborov. Triedy ciest by mali zodpovedať ich dopravnému významu.
Nový cestný zákon 13/1997 Zb. ponechal cesty I. triedy vo vlastníctve štátu, vlastníkom ciest II. a III. triedy sa stali samosprávne kraje. To platí bez výnimky aj pre prejazdné úseky ciest vo vnútri veľkých miest. Niektoré doterajšie úseky ciest vo vnútri miest, najmä vo vnútri Prahy, však boli prekategorizované na miestne komunikácie, takže niektoré cesty oficiálne končia na hranici mesta. Pre Prahu bola uznesením vlády od roku 1997 definovaná sieť "miestnych komunikácií dočasne plniacich funkciu cesty", na tieto komunikácie dostáva hlavné mesto Praha špeciálnu štátnu dotáciu a má ísť o dočasné opatrenie do doby, než bude dostavaný vonkajší okruh okolo Prahy.
Z dôvodu nedokončenej siete diaľnic a rýchlostných ciest sú najmä hlavné ťahy dlhodobo preťažené. Situáciu najmä na medzinárodných ťahoch čiastočne zlepšujú obchvaty miest a obcí, odkláňajúce tranzitnú dopravu.
Spoplatnenie.
Vo väčšine krajín je používanie diaľnic, niekde aj rýchlostných ciest spoplatnené. V Česku sa od roku 1995 platí formou časových kupónov, ktoré sú od roku 2010 vydávané len pre vozidlá do hmotnosti 3,5 t. Od 1. januára 2007 bolo tiež zavedené elektronické mýto pre vozidlá nad 12 ton a od 1. januára 2010 aj pre vozidlá nad 3,5 t. Uvažuje sa o zavedení elektronického mýta aj pre ostatné automobily.