burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ringerov roztok

Ringerov roztok je roztok niekoľkých solí rozpustených vo vode tak, aby vznikol izotonický roztok voči telesným tekutinám živočícha. Ringerov roztok typicky obsahuje chlorid sodný, chlorid draselný, chlorid vápenatý a hydrogenuhličitan sodný, pričom hydrogenuhličitan sa používa na úpravu pH. Medzi ďalšie zložky roztoku môžu patriť látky dodávajúce energiu bunkám, ako sú ATP a dextróza, či napríklad antibiotiká a antimykotiká.
Zloženie.
Ringerov roztok typicky obsahuje NaCl, KCl, CaCl2 a NaHCO3, niekedy obsahuje i ďalšie minerály, napríklad MgCl2, rozpustené v destilovanej vode. Presný pomer týchto látok závisí podľa živočícha, ktorému je roztok podávaný, hlavne medzi morských osmokonformérmi a osmoregulátormi.
Niekedy sa pH roztoku upravuje pomocou hydroxidu sodného.
Použitie.
Ringerov roztok sa bežne podáva ľudským a veterinárnym pacientom na vnútrožilnú alebo podkožnú hydratáciu alebo na rozšírenie ciev počas hypovolémie. Takisto sa používa pri "in vitro" experimentoch s orgánmi alebo tkanivami, napríklad pri "in vitro" skúškach svalov. Presný pomer iónov prítomných v roztoku závisí na druhu, ktorému je roztok podávaný – existujú rôzne pomery pre vtáky, cicavce, sladkovodné ryby, morské ryby a iné.
Ringerov roztok sa používa i pre terapeutické účely, napríklad pri artroskopickom čistení v prípade septickej artritídy. Klinicky sa používa ako vnútrožilná infúzia na náhradu stratených extracelulárnych tekutín a na obnovenie chemických rovnováh pri liečbe izotonickej dehydratácie.
História.
Ringerov roztok je pomenovaný po Sydneym Ringerovi, ktorý v rokoch 1882–1885 zistil, že tekutina omývajúca žabie srdce musí obsahovať sodné, draselné a vápenaté soli v danom pomere, ak má byť srdce udržované nažive. Alexis Hartmann tento roztok neskôr upravil pridaním laktátu sodného, čím vzniká Ringerov laktátový roztok.
Rezé

Rezé môže byť:
Vertou

Vertou môže byť:
Bouaye

Bouaye môže byť:
Carquefou

Carquefou môže byť:
Mliečnan sodný

Mliečnan sodný alebo laktát sodný je sodná soľ kyseliny mliečnej. Má mierne slanú príchuť. Vzniká fermentáciou zdrojov cukru, napríklad kukurice či cvikle, a následnou neutralizáciou vzniknutej kyseliny mliečnej. 
Laktát sodná sa používa ako liek a je na zozname esenciálnych liekov WHO. Takisto sa používa v potravinárstve, kde má priradené označneie E325.
Laktát sodný sa chemickou štruktúrou nepodobá na laktózu, zdieľajú len rovnaký pôvod názvu, ľudia s intoleranciou na laktózu ho teda môžu normálne konzumovať.
Výroba.
Všeobecne vznikajú laktáty, napríklad sodný, vápenatý či draselný, neutralizáciou kyseliny mliečnej a väčšina komerčne dostupných zdrojov kyseliny mliečnej ju produkuje zo zdrojov, ktoré nepatria medzi mliečne produkty, ako napríklad z kukuričného škrobu, zemiakov alebo melasy. Niekedy sa používa i cukor či tapioka.
Vo výnimočných prípadoch vzniká kyselina mliečna fermentáciou mliečnych produktov, napríklad srvátky a laktózy. Srvátku tvorí 6,5 % pevného podielu, z čoho 4,8 % je pevná laktóza. Odpadová srvátka sa teda občasne používa na tvorbu kyseliny mliečnej, pokiaľ je srvátka samotná odpadným produktom pri výrobe niektorých mliečnych produktov. Kyselina mliečna vytvorená týmto spôsobom sa potom používa v mliečnych produktoch, napríklad zmrzline alebo smotanovom syre. Okrem toho napriek tomu, že kultúra použitá na fermentáciu kukurice alebo cvikly môže na začiatku obsahovať mlieko, laktát sodný neobsahuje mliečny proteín, takže je vhodný i pre osoby s alergiou na mliečne bielkoviny.
Použitie.
Potravinárstvo.
Mliečnan sodný je používaný ako prídavná látka v potravinách. Je to tekutina, ale je dostupný i v práškovej podobe. Používa sa ako konzervant, regulátor kyslosti a ako objemové činidlo.
Kozmetika.
Laktát sodný sa občas používa v šampónoch a podobných produktoch, napríklad tekutých mydlách, pretože je to účinný humektant a zvlhčovač.
Lekárske použitie.
Mliečnan sodný sa používa na liečbu arytmií spôsobených predávkovaním antiarytmikami triedy I, ako i sympatomimetík, ktoré môžu spôsobovať vysoký krvný tlak.
Môže byť podávaný vnútrožilne ako zdroj hydrogenuhličitanu v rámci prevencie či liečenia miernej alebo stredne silnej metabolickej acidózy u pacientov s obmedzenou schopnosťou prijatia potravy (konkrétne hydrogenuhličitanu sodného), ak ich oxidatívne procesy nie sú poškodené. Použitie pri laktátovej acidóze je však kontraindikáciou.
Mliečnan sodný môže spôsobovať panické ataky u ľudí s existujúcou panickou poruchou. Až 72% ľudí s panickou poruchou malo panické ataky po vnútrožilnom podaní laktátu sodného. Na základe toho je možné laktát sodný použiť na potvrdenie diagnózy panickej poruchy.
Clisson

Clisson môže byť:
Legé

Legé môže byť:
Machecoul

Machecoul môže byť:
Le Loroux-Bottereau

Le Loroux-Bottereau môže byť:
Le Pellerin

Le Pellerin môže byť:
Saint-Philbert-de-Grand-Lieu

Saint-Philbert-de-Grand-Lieu môže byť:
Vallet

Vallet môže byť:
Červený kanál (prítok Vrbiny-Holiarov)

Červený kanál je kanál v regióne Podunajsko, na území obce Čiližská Radvaň v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Podunajská rovina. Ústi do vodného toku Vrbina-Holiare. Má dĺžku . Rád toku V. 
Začiatok.
Začína sa v v centrálnej časti územia obce Čiližská Radvaň v okrese Dunajská Streda v Trnavskom kraji, na rozvetvení Hanského kanála juhovýchodne od intravilánu obce v poľnohospodárskom extraviláne obce, na juhozápadnom okraji poľa a trstinového porastu "Mokraď".
Opis toku.
"Červený kanál" tečie v priamke od začiatku juhozápadojužným smerom poľnohospodárskym extravilánom obce Čiližská Radvaň, v priamke mení smer na juhozápad a opäť na juhozápadojuh, ľavým brehom obmýva pole "Ohrady", pravým brehom obmýva pole "Dolné dlžiny", priteká k severozápadnej hranici intravilánu časti obce (hospodársky dvor) "Vrbina", zachováva si pôvodný smer južný až juhovýchodný v poľnohospodárskom extraviláne, pravým brehom obteká pole "Silad", ľavým brehom obteká pole "Vrbina", v ústi do kanála Vrbina-Holiare ako jeho pravostranný prítok.
"Červený kanál" patrí do okresu Dunajská Streda v Trnavskom kraji. Nachádza sa v geomorfologickej oblasti Podunajská nížina v geomorfologickom celku Podunajská rovina.. Nemá prítoky.
Pôvod názvu.
Prvý komponent dvojslovného názvu vodného toku "Červený kanál" má pôvod v sfarbení dna toku (porovnaj aj maďarský názov "Pirosági", maďarsky "piros" = slovensky "červený"). Z prídavného mena "červený" a po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom "umelý vodný tok so spevnenými aspoň bokmi" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena "Červený kanál" ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum "Červený kanál (prítok Vrbiny-Holiarov)" nie je jedinečným hydronymom (december 2022). V okrese Komárno je "Červený kanál (prítok Malej Aňaly)" a v okrese Michalovce je "Červený kanál (prítok Maťovského kanála)".
Referencie.
Okrúhla (vrch v Spišskej Magure)

Okrúhla () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Osturňa, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Kežmarok a na katastrálnom území obce Osturňa. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca Osturňa a južne situovaný Ždiar, severovýchodne sa nachádza Veľká Franková a východne Malá Franková.
Opis.
Okrúhla leží v rázsoche, vybiehajúcej severovýchodným smerom z Príslopu () v hlavnom hrebeni medzi Repiskom () a Prehrštím (). Severne sa nachádza Bystrý vrch (), Holowiec () a Petrolovka (), východne ležia Zlomiská (), Solisko (), Vysoký vrch (), Magurka () a Prehrštie, južným smerom dominujú Belianske Tatry s vrcholmi Hlúpy (), Ždiarska vidla () a Havran (), no tiež Strednica (), Príslop () a Repisko () a západne Suchý vrch (), Črchľa () a Brijov vrch (). Masív sa nachádza v povodí Dunajca; východné svahy odvodňuje potok Bystrá a západné jej prítok Kobylianka, smerujúce do Osturnianskeho potoka. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Okrúhla leží v ochrannom pásme Pieninského národného parku. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske Tatry a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no východným úpätím vedie údolím potoka Bystrá zelená turistická značka z obce Osturňa na rázcestie Pri Tablici v hlavnom hrebeni.
Steve Carell

Steve Carell (* 16. august 1962, Concord, Massachusetts, USA) je americký herec, komik, producent a scenárista.
Detstvo a mladosť.
Carell sa narodil v meste Concord, v štáte Massachusetts ako najmladší zo štyroch bratov a vyrastal v neďalekom meste Acton v štáte Massachusetts. Jeho otec Edwin A. Carell (1925 – 2021), bol elektroinžinier a matka Harriet Theresa (1925 – 2016) bola psychiatrická sestra. Jeho otec bol talianskeho a nemeckého pôvodu a jeho matka bola poľského pôvodu. Priezvisko jeho otca bolo pôvodne Caroselli, ale v 50. rokoch sa zmenilo na Carell. 
Kariéra.
Na začiatku svojej kariéry účinkoval Carell na javisku v cestovnej detskej divadelnej spoločnosti, neskôr v komediálnom muzikáli Knat Scatt Private Eye a v televíznej reklame pre sieť reštaurácií Brown's Chicken v roku 1989.
Carell debutoval vo filme menšou úlohou vo filme "Kučeravá Sue". Na jar 1996 bol členom obsadenia "The Dana Carvey Show", krátko trvajúceho skečového komediálneho programu na televíznej stanici, ABC. 
V roku 2004 stvárnil rolu meteorológa vo filme "Hlásateľ: Príbeh Rona Burgundyho". V rokoch 2005 až 2013 stvárnil hlavnú postavu v televíznom seriály "The Office", kde za svoj herecký výkon získal šesť nominácii Zlatý glóbus, z čoho jeden obdržal. V roku 2005 si tiež zahral po boku Paula Rudda, Catherine Keener, Setha Rogena Leslie Mann a Jane Lynch v úspešnej komédii "40 rokov panic". V roku 2006 hral vo filme "Malá Miss Sunshine".
V roku 2015 si zahral v životopisnom filme "Hon na líšku", kde si zahral po boku Channinga Tatuma. Za svoj herecký výkon, získal nomináciu na Academy Awards. V roku 2021 sa pripojil k hereckému obsadeniu televízneho seriálu, "The Morning Show".
Súkromný život.
5. augusta 1995 sa oženil s Nancy Walls, s ktorou má dve deti.
RadioLAN

RadioLAN bol alternatívnym poskytovateľom telekomunikačných služieb pre domácnosti, ako aj pre firmy na západnom Slovensku, zameriavajúci sa na komplexné telekomunikačné služby na doma (internet, televízia, telefonovanie), dátové a hlasové služby, správu sietí, návrhy a realizácie štrukturovanej kabeláže s možnosťou prenájmu a systémovej integrácie. S účinnosťou od 1.4.2023 sa RadioLAN zlúčil so spoločnosťou Slovanet, a.s., pričom pôvodný názov ostáva zanechaný ako ponuka služieb bezdrôtového internetu. Spoločnosť sa do roku 2023 sústreďovala aj na pokrytie obcí s horšou dostupnosťou siete, čo z neho robilo najsilnejšieho západoslovenského regionálneho hráča na telekomunikačnom trhu. 
História spoločnosti.
RadioLAN patrí medzi spoločnosti s dlhoročnou tradíciou a ako jedna z mála sa stala úspešnou. Firma bola založená v roku 2004 ako malý poskytovateľ internetových služieb. Neskôr firma zaradila do ponuky aj televízne služby, či volania. RadioLAN postupne rozširoval sieť z Bratislavy na väčšinu územia západného Slovenska. Spoločnosť RadioLAN akvizovala aj rôzne menšie telekomunikačné firmy, prostredníctvom ktorých rovnako rozšírila svoje pôsobenie. Od roku 2022 sa stal RadioLAN členom skupiny Slovanet – jedného z najväčších poskytovateľov vysokorýchlostného internetu na Slovensku. Dňa 1.4.2023 spoločnosť RadioLAN zanikla a zlúčila sa so spoločnosťou Slovanet, a.s..
Mliečnan draselný

Mliečnan draselný alebo laktát draselný je draselná soľ kyseliny mliečnej. Vzniká neutralizáciou kyseliny mliečnej, ktorá je produkovaná kvasením cukrov. Ako prídavná látka v potravinách má označenie E326. Mliečnan draselný je kvapalina, ktorá sa však zvyčajne predáva s 60% pevným podielom, niekedy až 78% pevným podielom.
Použitie.
Potravinárstvo.
Laktát draselný sa bežne používa vo výrobkoch z mäsa a hydiny, kde predlžuje trvanlivosť a zlepšuje bezpečnosť, pretože je to širokospektrálne antimikrobiotikum a je účinný v zastavovaní kazenia potravín a patogénnych baktérií.
Požiarnictvo.
Mliečnan draselný sa používa v hasiacich prístrojoch Tundra od spoločnosti First Alert.
La Baule-Escoublac

La Baule-Escoublac môže byť:
Le Croisic

Le Croisic môže byť:
Herbignac

Herbignac môže byť:
Paimbœuf

Paimbœuf môže byť:
Montoir-de-Bretagne

Montoir-de-Bretagne môže byť:
Pontchâteau

Pontchâteau môže byť:
Pornic

Pornic môže byť:
Bourgneuf-en-Retz

Bourgneuf-en-Retz môže byť:
Guérande

Guérande môže byť:
Savenay

Savenay môže byť:
Saint-Père-en-Retz

Saint-Père-en-Retz môže byť:
Saint-Gildas-des-Bois

Saint-Gildas-des-Bois môže byť:
Amarant

Amarant je modifikované červené azofarbivo, ktoré sa používa ako potravinárske farbivo a na farbenie kozmetiky. Jeho názov pochádza z názvu rodu rastlín "Amaranthus", ktoré majú červenú farbu a jedlé semená bohaté na bielkoviny.
Amarant je anionické farbivo. Je možné použiť ho na prírodné i syntetické vlákna, kožu, papier a fenol-formaldehydové živice. Ako prídavná látka v potravinách má E číslo E123. Amarant sa zvyčajne vyskytuje ako trisodná soľ. Má červenohnedú, tmavočervenú alebo fialovú farbu, je to prášok rozpustný vo vode, ktorý sa rozkladá pri 120 °C bez topenia. Jeho vodný roztok má absorpčné maximum pri asi 520 nm. Ako všetky azofarbivá, amarant bol počas 20. storočia vyrábaný z uhoľného dechtu, avšak moderné syntetické postupy ho zvyčajne vyrábajú z vedľajších produktov spracovania ropy.
V roku 1976 zakázala FDA použitie amarantu v Spojených štátoch amerických, pretože je to predpokladaný karcinogén.
Použitie amarantu je v niektorých krajinách stále legálne, napríklad v Spojenom kráľovstve, kde sa používa napríklad v kandizovanom ovocí.
História a pôsobenie na zdravie.
Po incidente z 50. rokov 20. storočia, ktorý sa týkal farbiva Orange 1, prekontrolovala FDA všetky potravinárske farbivá. V 60. rokoch potom FDA obmedzila množstvo farbiva, ktoré mohlo byť použité v potravinách a začala od výrobcov farbív vyžadovať bezpečnosť a správne označenie farbív. Povolenie použiť potravinárske farbivo bolo dočasné a mohlo byť kedykoľvek odvolané, ak sa objavili nejaké problémy. FDA označila všetky látky, ktoré sa dovtedy používali, ako GRAS („generally recognized as safe“, všeobecne pokladané za bezpečné). Povolenie použiť amarant bolo predĺžené štrnásťkrát.[]
V roku 1971 bola publikovaná sovietska štúdia, ktorá spojila toto farbivo s výskytom rakoviny. Do roku 1976 bolo použitých viac ako 450 000 kg tohto farbiva v hodnote viac ako 5 miliónov dolárov v potravinách a kozmetike v celkovej hodnote viac ako 10 miliárd dolárov. Aktivisti v USA, ktorí si mysleli, že existuje tajná dohoda medzi FDA a výrobcami potravín, tlačili na FDA, aby látku zakázala. Alexander M. Schmidt z FDA obhajoval postoj agentúry, podobne ako v roku 1975 vo svojej knihe, tvrdiac, že FDA "nenašla žiadne dôkazy poškodenia verejného zdravia."[] Testy, ktoré vykonala priamo FDA, odhalili štatisticky významné zvýšenie prípadov zhubných nádorov v samiciach potkanov, ktorým bola podaná vysoká dávka farbiva. FDA teda usúdila, že nemožno predpokladať bezpečnosť tejto látky, farbivo by sa teda malo prestať používať. Zakázané bolo v roku 1976. Farbivo bolo nahradené farbivom červená Allura AC.
Kyselina jantárová

Kyselina jantárová je dikarboxylová kyselina, ktorá vystupuje v citrátovom cykle. Niekedy sa nazýva i kyselina sukcinová, jej konjugovaná zásada sa nazýva jantaran alebo sukcinát. Jej názov pochádza zo slova jantár, z ktorého je odvodený i názov kyselina sukcinová (latinsky "succinum" znamená jantár). U živých organizmov sa vyskytuje práve v podobe anionickej konjugovanej zásady, ktorá má niekoľko biologických úloh: ako metabolický intermediát sa premieňa na fumarát pôsobením sukcinátdehydrogenázy v citrátovom cykle a v komplexe 2 v elektróntransportnom reťazci, ktorý sa účastní tvorby ATP, a takisto ako signálna molekula, ktorá opisuje metabolický stav bunky. Používa sa i ako potravinárske aditívum, kde má označenie E363. Sukcinát vzniká v mitochondriách vďaka citrátovému cyklu, ale i inými dráhami. Sukcinát môže opustiť mitochondriálnu matrix a prestúpiť do cytoplazmy i do extracelulárneho priestoru, meniť expresiu génov, ovplvyvňovať epigenetiku a vykazovať signalizáciu podobnú hormónom. Kyselina jantárová teda prepája bunkový metabolizmus, hlavne tvorbu ATP, s reguláciou bunkových funkcií. Poruchy regulácie syntézy sukcinátu a teda syntézy ATP sa vyskytujú v niektorých genetických mitochondriálnych chorobách, napríklad Leighovom syndróme a syndróme MELAS, a degradácia môže viesť k patologickým stavom, napríklad zhubnej transformácii, zápalom alebo poškodeniu tkaniva.
Vodnopólová extraliga mužov 2021/22

Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2021/22 bol 30. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú od roku 2017 kontroluje Slovenská plavecká federácia (SPF). Súťaže sa zúčastnilo 6 družstiev. Titul získalo družstvo KVP Nováky, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad obhajcom prvenstva zo Slávie UK Bratislava.
Systém súťaže.
Súťaž pozostávala z dvoch častízákladnej a z play-off. Základná časť sa odohrala dvojkolovým systémom doma a vonku (10 kôl). Po nej 4 najlepšie družstvá postúpili do play-off. 2-kolové play-off začínalo semifinálovými duelmi a končilo duelmi o medailové umiestnenie. Všetky duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy. Ešte pred extraligovou sezónou odohrali 4 družstvá II. ligu. Hrala sa formou 2 turnajov a dve najlepšie družstvá postúpili do extraligy 2021/22.
II. liga mužov 2021.
Prihlásené družstvá:
Saint-Martin-de-Ré

Saint-Martin-de-Ré môže byť:
Aytré

Aytré môže byť:
Ars-en-Ré

Ars-en-Ré môže byť:
Črchľa (vrch v Spišskej Magure)

Črchľa () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Osturňa, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Kežmarok a Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Osturňa a Tatranská Javorina. Najbližšími sídlami sú severovýchodne ležiaca Osturňa, juhovýchodne situovaný Ždiar a južne ležiace Podspády, severozápadne sa nachádza poľská obec Jurgów.
Opis.
Črchľa leží v rázsoche, vybiehajúcej severným smerom z hlavného hrebeňa medzi Repiskom () a Suchým vrchom (). Severne sa nachádza Brijov vrch (), východne Petrolovka (), Bystrý vrch (), Okrúhla () a Prehrštie (), južným smerom Príslop (), Repisko (), Suchý vrch a Belianske Tatry s vrcholmi Hlúpy (), Ždiarska vidla () a Havran () a západným Górków wierch (). Západné svahy odvodňuje Suchý potok do Bielej vody, voda z východných častí odteká Črchľovým potokom do Osturnianskeho potoka v povodí Dunajca. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a hrebeňom vedie hranica ochranného pásma Pieninského národného parku a Tatranského národného parku, do ktorého patrí celá západná časť masívu. Na západných svahoch leží prírodná rezervácia Pod Črchľou. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske a Vysoké Tatry, Oravské Beskydy a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z blízkej obce Osturňa.
Rozhľadňa Dúbravka

Rozhľadňa Dúbravka je rozhľadňa stojaca nad obcou Soblahov na západnom okraji Strážovských vrchov, vo výške 323 m n. m., neďaleko trasy bývalej lesnej železnice Trenčín - Selec.
Postavená bola v priebehu roka 2015 občianskym združením Spolok priateľov Soblahova na čele s Miroslavom Mrázikom ako iniciátorom myšlienky podľa projektového návrhu Ing. arch. Jána Kvasnicu, výlučne zo súkromných zdrojov.
Slávnostné otvorenie rozhľadne sa uskutočnilo dňa 29. novembra 2015.
Rozhľadňa je vysoká 9,5 metra, s dvoma vyhliadkovými poschodiami, v spodnej časti sa nachádza vyhliadkové posedenie. 
V rokoch 2017 a 2018 Spolok priateľov Soblahova uskutočnil na lúke pri rozhľadni dva ročníky Soblahovskej kosy, súťaže v kosení tradičnou kosou.
Gejza Grosschmidt

JUDr. Gejza Grosschmidt (; * 1. december 1872, Košice† 4. apríl 1933, Miškovec) bol maďarský právnik, verejný činiteľ a politik v období medzivojnového Česko-Slovenska. 
Štúdium práva ukončil Budapešti. Krátky čas právo aj vyučoval na právnickej akadémii. Potom začal vykonávať právnickú prax. Po vzniku Česko-Slovenska patril k zakladateľom a vedúcim predstaviteľom Krajinskej kresťansko-socialistickej strany. V parlamentných voľbách v roku 1925, v ktorých maďarskí kresťanskí socialisti kandidovali spoločne s nemeckou kresťansko-socialistickou stranou, bol za zvolený do hornej komory Národného zhromaždenia. Kandidoval v XI. volebnom kraji (južné Slovensko). Mandát obhájil aj v parlamentných voľbách v roku 1929, v ktorých kresťanskí socialisti kandidovali spoločne s Maďarskou národnou stranou a Spišskou nemeckou stranou. V senáte zasadal v ústavnoprávnom výbore. Na svoj mandát rezignoval 5. decembra 1932. Jeho nástupcom v senáte sa stal Jozef Keresztúry. Po abdikácii sa presťahoval do Maďarska, kde v Miškovci pôsobil ako verejný notár.
Natal

Natal môže byť:
1. vodnopólová liga žien 2021/22

1. vodnopólová liga žien v sezóne 2021/22 bol 30. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú organizuje od roku 2017 Slovenská plavecká federácia (SPF), predtým Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili iba 3 slovenské družstvá, ku ktorým sa pripojili aj 3 družstvá z Rakúska. Titul obhájilo družstvo ŠK Olympia Košice.
Systém súťaže.
Hrala sa iba dlhodobá časť, a to turnajovým spôsobom. Turnajov bolo 6, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja, pričom vždy aspoň jedno z družstiev na každom z turnajov pauzovalo.
Budova Národnej banky Slovenska v Banskej Bystrici

Budova Národnej banky v Banskej Bystrici je objekt, ktorý navrhol architekt Ladislav Skřivánek.
Budova sa nachádza na Národnej ulici č. 10. Bola postavená v rokoch 1930 až 1932 v novorenesančom štýle. Jej pôdorys je v tvare L, má jedno podzemné a tri nadzemné podlažia. Od roku 1989 patrí medzi národné kultúrne pamiatky.
Vstup s dvoma pilastrami sa nachádza v oblej časti objektu, nad ktorým sú dve plastiky ženských postáv. Vysoká atika je zakončená cimburím. V čase dokončenia išlo o ojedinelé dielo pripomínajúce talianske renesančné stavby.
Rumančeková ulica (Bratislava)

Rumančeková ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Ružinov, miestna časť Trávniky a nazvaná bola podľa kvetu rumanček.
Ulica vznikla v 60-tych rokov 20. storočia stavbou 6 a 9-poschodových panelových domov. V 70-tych rokoch k nim pribudol 4-poschodový panelový dom, na ktorom bola v rokoch 2009-10 bola realizovaná 2-poschodová nadstavba pri obchodnom centre Retro.
Homoserín

Homoserín alebo izotreonín je α-aminokyselina, ktorá sa podobá na serín. -homoserín nie je aminokyselina kódovaná DNA, je to teda neproteínogénna aminokyselina. Od proteínogénneho serínu sa líši jednou metylénovou skupinou (–CH2–) naviac v bočnom reťazci. Homoserín (alebo jeho laktónová podoba) je produktom štiepenia peptidov obsahujúcich metionín pomocou brómkyánu.
Obdobne ako ostatné biochemicky významné α-aminokyseliny, homoserín je chirálny a v živých systémoch sa vyskytuje jeho - izomér.
Biosyntéza.
Homoserín je intermediátom v biosyntéze troch esenciálnych aminokyselín: metionínu, treonínu (ktorý je izomér homoserínu) a izoleucínu. Celková biosyntetická dráha homoserínu zahŕňa glykolýzu, citrátový cyklus a metabolickú dráhu aspartátu cez aspartátsemialdehyd. Aspartát sa premieňa na aspartyl-β-fosfát a potom na aspartátsemialdehyd. Homoseríndehydrogenáza katalyzuje premenu aspartátsemialdehydu na homoserín pomocou NADPH. 
Ďalšie premeny.
Po syntéze homoserínu ho ďalšie dva enzýmy, homoserínkináza a homoserín "O"-sukcinyltransferáza, využívajú ako substrát na tvorbu fosfohomoserínu a "O"-sukcinylhomoserínu. Fosfohomoserín sa premieňa pomocou treonínsyntázy na -treonín. Z "O"-sukcinylhomoserín je prekurzor -metionínu. Syntéza metionínu prebieha z cysteínu pomocou transsulfuračnej cesty.
Homoserín alostericky inhibuje aspartátkinázu a glutamátdehydrogenázu. Glutamátdehydrogenáza reverzibilne premieňa glutamát na α-ketoglutarát, ktorý sa potom premieňa na oxalacetát pomocou citrátového cyklu. Treonín pôsobí ako ďalší alosterický inhibítor aspartátkinázy a homoseríndehydrogenázy, ale zároveň je i kompetitívnym inhibítorom homoserínkinázy.
Použitie.
Komerčne sa homoserín používa ako prekurzor v syntéze izobutanolu a 1,4-butándiolu. Purifikovaný homoserín sa používa pri štúdiách štruktúry enzýmov. Homoserín takisto hrá dôležitú úlohu pri hodnotení syntézy peptidov a syntézy proteoglykánových glykopeptidov. Kultúry bakteriálnych bunkových stien sú schopné vytvoriť veľké množstvo tejto aminokyseliny.
Dravčekovité

Dravčekovité (lat. "Nabidae") sú čeľaď bzdôch (Heteroptera), na Slovensku zastúpená 17 druhmi. Celosvetovo je známych približne 500 druhov.
Brija

Brija alebo Brijov vrch () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Osturňa, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa na severozápadnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Kežmarok a Poprad a zasahuje na katastrálne územie obcí Osturňa a Tatranská Javorina. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiaca Osturňa, juhovýchodne je situovaný Ždiar a južne Podspády, na území Poľska sa severozápadným smerom nachádza obec Jurgów.
Opis.
Brija leží v blízkosti štátnej hranice v rázsoche, vybiehajúcej severným smerom z hlavného hrebeňa medzi Repiskom () a Suchým vrchom (). Južným smerom sa nachádza Suchý vrch, Črchľa (), Repisko () a Okrúhla (), východným Magurka (), Bystrý vrch (), Zlomiská () a Petrolovka (). Severným i západným smerom sa nachádza Poľsko, kde na severe dominuje Holowiec (), Pawlikowski wierch () a Wierchowina (), západným smerom leží Wysoki wierch () a Górków wierch (). Južné a západné svahy odvodňuje Suchý potok, severné potok Jurgowczyk, oba smerujúce do Bielej vody, voda z východných svahov odteká Osturnianskym potokom v povodí Dunajca. Na vrchol nevedie značený turistický chodník a hrebeňom prechádza hranica Tatranského národného parku a ochranného pásma Pieninského národného parku. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Spišskej Magury a neďaleké Tatry, no tiež prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z blízkej obce Osturňa.
Becki Newtonová

Becki Newtonová ( * 4. júl 1978, New Haven, Connecticut, USA), je americká herečka, známa z televízneho seriálu "Škaredá Betty" (2006-2010), kde stvárnila postavu Amandy Tanen.
Detstvo a mladosť.
Newtonová sa narodila v meste New Haven, v štáte Connecticut. Je dcérou skladateľa a aranžéra a huslistky. Newtonová má staršieho brata Matta a je sesternicou, z prvého kolena herečky Sienny Miller. 
Kariéra.
Jej najznámejšou úlohou, bolo stvárnenie postavy Amandy Tanen v komediálnom a dramatickom seriáli, "Škaredá Betty", ktorý sa natáčal v rokoch 2006 až 2010. V televíznom seriály stvárnila tiež kamarátsku dvojicu, s Michaelom Uriem, s ktorým bola spoločne tiež spoluhostiteľom oficiálneho podcastu k seriálu. 
V roku 2011 účinkovala v televíznom seriály "Love Bites". V novembri rovnakého roku, bola Newtonová obsadená ako Quinn Garvey, v televíznom seriály "Ako som spoznal vašu mamu". 
V roku 2018 sa Newtonová pripojila k hereckému obsadeniu, televízneho seriálu "Rozvod" a "Tell Me a Story". V roku 2019 mala menšiu filmovú rolu, vo filme "Nie-matky", po boku Angely Basset, Patricie Arquette a Felicity Huffman. Od roku 2022 účinkuje v televíznom seriály "Advokát". 
Súkromný život.
Newtonová sa v roku 2005 vydala za herca Chrisa Diamantopoulosa, s ktorým má tri deti.
Škaredá Betty

Škaredá Betty ( je americký komediálno-dramatický televízny seriál, ktorý bol pôvodne vysielaný na televíznej stanici ABC. Prvá epizóda bola odvysielaná 28. septembra 2006 a posledná 14. apríla 2010. Televízny seriál, je inšpirovaný kolumbijskou telenovelou, "Yo soy Betty, la fea", ktorá sa dočkala mnohých ďalších medzinárodných adaptácií.
Zdeněk Tikal

Zdeněk Tikal alebo tiež Steve Tikal (* 15. jún 1929, Včelná - † 20. november 1991, Melbourne, Austrália) bol austrálsky hokejový útočník českého pôvodu.
Život.
Narodil sa v obci Včelná vo vtedajšom Československu. Spoločne s otcom emigroval do Austrálie po komunistickom prevrate vo februári 1948. V rodnej krajine však zostala matka ako aj mladší brat František, s ktorým si boli dovtedy veľmi blízki. Kvôli nastupujúcemu režimu nebolo isté, či otec so synom ešte niekedy uvidia zvyšok rodiny, nakoľko československé úrady označili oboch za zradcov. 
V novej domovine sa Zdeněk venoval hokeju, s ktorým začal ešte vo svojom rodisku. Práve vďaka tomuto športu sa po dvanásťročnej odmlke mohol opäť stretnúť so svojím milovaným bratom. V roku 1960 sa austrálska hokejová reprezentácia kvalifikovala na Zimné olympijské hry v Squaw Valley v Spojených štátoch a Zdeněk bol súčasťou tímu. Na turnaji nechýbalo ani družstvo Československa, ktoré malo na súpiske brata Františka.
Obaja súrodenci nastúpili proti sebe pri Zdeňkovej premiére pod piatimi kruhmi. Zdeněk však zápas nedohral, pri náraze na mantinel utrpel zlomeninu ruky a olympiáda sa pre neho predčasne skončila. Tvrdým zákrokom ho z turnaja vyradil vlastný brat.
Príbeh dvoch bratov, ktorých rozdelila železná opona, literárne spracoval český novinár Ota Pavel v poviedke "Bratři," ktorá vyšla v zbierke "Plná bedna šampaňského."
Volejbalová extraliga mužov 2002/03

Volejbalová extraliga mužov v sezóne 2002/03 bol 11. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V súťaži účinkovalo 8 družstiev. Titul získalo družstvo ŠK Matador Púchov, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad VKP Bratislava.
Systém súťaže.
Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Základná časť sa hrala štvorkolovým systémom každý s každým 2x doma a 2x vonku v tzv. dvojkolách. Všetky družstvá postúpili do nadstavbovej časti, pričom 4 najlepšie postúpili do skupiny o 1. až 4. miesto, zvyšné družstvá do skupiny o 5. až 8. miesto. Najlepších 6 družstiev po nadstavbovej časti postúpilo do play-off s tým, že dve najlepšie družstvá boli priamo nasadené do semifinále. Zvyšné 2 družstvá nadstavbovej časti odohrali ešte skupinu o udržanie. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o umiestnenie. Duel o 3. a o 5. miesto sa hral na 2 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy. Najhoršie družstvo po nadstavbovej časti odohralo prelínaciu súťaž s tímami 1. ligy.
Bodovanie:
Účastníci.
Poznámky:
Prelínacia súťaž.
Družstvá:
Suchý vrch (vrch v Spišskej Magure)

Suchý vrch () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Osturňa, približne severozápadne od Spišskej Belej. 
Poloha.
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Repisko. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území obce Tatranská Javorina. Najbližšími sídlami sú južne ležiace Podspády a juhozápadne situovaná Tatranská Javorina, juhovýchodne je situovaný Ždiar, severovýchodne Osturňa a severne sa nachádza poľská obec Jurgów.
Opis.
Suchý vrch leží na západnom konci hlavného hrebeňa, v blízkosti štátnej hranice s Poľskom. Severným smerom sa nachádza Górków wierch (), Brija () a Črchľa (), východným Bystrý vrch (), Okrúhla (), Prehrštie () a Repisko (), južným Strednica () a Belianske Tatry s vrcholmi Ždiarska vidla (), Havran (), Muráň () a Skalka () a západným Skorušiniak () a Cyrhla nad Bialka (). Južné a západné svahy odvodňuje Javorinka a severné Suchý potok, oba smerujúce do Bielej vody v povodí Dunajca. Vrchol sa nachádza na území Tatranského národného parku a nevedie naň značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva po ťažbe len nízka vegetácia, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske a Vysoké Tatry, Oravské Beskydy a prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolitých sídiel, príp. hrebeňom z Repiska.
2023 na Slovensku

Tento článok obsahuje výpis významných udalostí v roku 2023 na Slovensku.
Gamesfarm

Games Farm s.r.o. je jedným z najdlhšie pôsobiacich slovenských vývojárov počítačových a konzolových hier.
Spoločnosť funguje od roku 2004 so sídlom v Košiciach s viac ako 20 vydanými crossplatform titulmi. V súčasnosti sa zameriava na vývoj izometrických akčných RPG.
V minulosti spolupracovala s partnermi ako sú Activision, Ubisoft, JoWood, Destineer, bitComposer a pod.
V roku 2023 zamestnávala viac ako 50 zamestnancov.
Volejbalová extraliga mužov 2001/02

Volejbalová extraliga mužov v sezóne 2001/02 bol 10. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V súťaži účinkovalo 8 družstiev. Titul získalo družstvo ŠK Matador Púchov, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad ŠK Petrochema Dubová.
Družstvá Bratislavy a Dubovej súťažili okrem extraligy aj v stredoeurópskej Interlige.
Systém súťaže.
Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Základná časť sa hrala štvorkolovým systémom každý s každým 2x doma a 2x vonku v tzv. dvojkolách. Všetky družstvá postúpili do nadstavbovej časti, pričom 4 najlepšie postúpili do skupiny o 1. až 4. miesto, zvyšné družstvá do skupiny o 5. až 8. miesto. Najlepších 6 družstiev po nadstavbovej časti postúpilo do play-off s tým, že dve najlepšie družstvá boli priamo nasadené do semifinále. Zvyšné 2 družstvá nadstavbovej časti odohrali ešte skupinu o udržanie. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o umiestnenie. Duel o 3. a o 5. miesto sa hral na 2 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy. Do nižšej súťaže v budúcej sezóne zostúpilo najhoršie družstvo po nadstavbovej časti; nahradené bolo víťazom prelínacej súťaže, ktorú odohrali víťazi skupín 1. ligy.
Bodovanie:
Prelínacia súťaž.
Účasť v extralige v budúcej sezóne získalo družstvo z Nového Mesta n/Váhom.
Družstvá:
Orillia

Orillia je mesto v kanadskej provincii Ontário. Nachádza sa na brehoch jazier Lake Simcoe and Lake Couchiching, názov pravdepodobne pochádza zo španielskeho slova "orilla" znamenajúceho breh. V roku 2021 mala 33 411 obyvateľov.
Dejiny.
Miesto bolo pôvodne osídlené Huron-Wendat, ktorí v mieste The Narrow (poloostrove oddeľujúcom obe jazerá) chytali ryby. Neskôr miesto osídlili Ojibway. Ako "village" bola založená v roku 1867, status "town" má od roku 1875 a "city" od roku 1969.
V polovici 19. storočia sa vďaka železničnému spojeniu s Torontom a zálivom Georgian Bay sa mesto stalo centrom obchodu a turizmu. K rozvoju dopomohol aj kanál Trent-Severn Waterway. Od roku 1902 malo mesto prvú obecne vlastnenú vodnú elektráreň, postavená bola na Severn River. V roku 1912 mesto ako prvé zaviedlo letný čas. Od roku 1995 v meste sídli provinčná polícia Ontario Provincial Police.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 33 411 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 31 166. V roku 2021 80 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 35 slovenský a 20 československý.
Doprava.
Mesto má vlastnú autobusovú mestskú dopravu. Mestom prechádzajú provinčné cesty 11 a 12
Ekonomika.
V meste je významný turizmus aj výrobný priemysel.
Kultúra.
Orillia slúžila ako predloha fiktívneho mesta „Mariposa“ v diele Stephena Leacocka "Sunshine Sketches of a Little Town". Leacock mal v meste letný domov, ktorý je dnes autorovým múzeom. Ďalšie múzeá sú Orillia Museum of Art &amp; History a Ontario Provincial Police Museum. V Orillii sa nachádza divadlo Orillia Opera House.
Chairestratos (syn Chairedéma)

Chairestratos () bol grécky sochár z prelomu 4. a 3. stor. pred Kr.
Chairestratos, syn Chairedéma z Rhamnousu (z Rhamnúsu), pôsobil ako sochár najmä v Aténach v 2. polovici 4. stor. pred Kr. a na začiatku 3. stor. pred Kr. Jeho signatúra sa nachádza na podstavci sochy bohyne Themis, ktorú našli v zrúcaninách chrámu bohyne Themis v archeologickej lokalite starovekého atického mestečka Rhamnous v roku 1890.
Socha Themidy je zhotovená z pentelského mramoru, vysoká je 2,22 m. Hlavu má natočenú mierne doprava a vlasy sčesané dozadu, kde sú rovnomerne zrolované (jej „impresionistický“ účes naznačuje prvé predbežné fázy takzvaného uzlového účesu, v ktorom sú pramene vyčesané a zviazané do uzla, nezvyčajný vysoký trojuholníkový tvar účesu nad čelom je vnímaný ako napodobenina dramatického onkos – príčesku k divadelnej maske). Hruď jej zakrýva tenký chitón s rukávmi a hrubý himatión, ktorý jej zakrýva väčšiu časť tela je pozoruhodný najmä tým, akú pozornosť venoval umelec stvárneniu drapérii. Predpokladá sa, že ľavá ruka držala rovnoramenné váhy (kovové) a pravá misku s obetinami. Nachádza sa v Národnom archeologickom múzeu v Aténach (ev. č. 231)
Podpis „Chairestrata z Atén“ sa tiež našiel na fragmente podstavca mramorovej sochy, objavenej v Delfách v roku 1896 (v blízkosti náleziska bronzovej sochy "delfského vozataja" počas vykopávok francúzskych archeológov v roku 1896). Predpokladá sa, že podstavec v podobe pňa alebo skaly s časťou odevu patril soške Apolóna Kitharoida. Tento nález je zrejme dôkazom toho, že Chairedémov syn Chairestratos pracoval aj v Delfách. Nápis datujú do posledných rokov 4. stor. pred Kr.
V roku 1979 archeológ Jiří Frel vyslovil hypotézu, že Chairestratos mohol byť autorom "stĺpa Akanthos " (tzv. „stĺpa tanečníc“) objaveného v Delfách roku 1894 (aj na základe štylistických znakov). Vo svetle predatovania tohto stĺpa do obdobia okolo rokov 335 – 332 pred Kr. a niekoľkých ďalších prisúdených stél a sôch Chairestratovi (napr. mramorového torza ženskej sochy, pravdepodobne personifikácie bohyne Tyché), Frel tvrdil, že "bouleutés" (βουλευτής/bouleutés – člen mestskej rady) ocenený v roku 328/7 bol samotný sochár, nie jeho starý otec (vyznamenali ho počas archonátu Euthykrita). Podporou tejto hypotézy je aj podobnosť sošky Apolóna v Delfách podpísanej Chairestratom a kolosálneho Apolóna Patróosa z aténskej Agory. Rhamnouský umelec tu zrejme zhotovil zmenšenú kópiu známeho diela. Stély (stélai), ktoré sa mu pripisujú, sú pomerne pôsobivé, ale nepresahujú produkciu kompetentného, aj keď druhoradého majstra. Stĺp Akanthos je ale iná záležitosť, je oveľa originálnejší v koncepcii a uspokojivejší v prevedení.
Damatrios

Damatrios () môže byť:
Veterný vrch (vrch v Spišskej Magure)

Veterný vrch () je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Vyšné Ružbachy, približne západne od Starej Ľubovne. 
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a zasahuje na katastrálne územie obce Veľký Lipník a Vyšné Ružbachy a mesta Podolínec. Najbližšími sídlami sú severným smerom ležiace Stráňany, Veľký Lipník a Haligovce, západne sa nachádza Veľká Lesná, južne Toporec, Podolínec a Vyšné Ružbachy a východne Kamienka.
Opis.
Veterný vrch leží v hlavnom hrebeni pohoria a dominuje jeho východnej časti. Severným smerom sa nachádza Aksamitka (), Kvasník () a Vysoké skalky (), východným Horbáľová () a Grúň (), južným Veľká Kýčera (), Zbojnícky stôl () a Špičiak () a západným Riňava () a Kobylia hlava (). Severne sa zvažujúce časti odvodňujú prítoky riečky Lipník do Dunajca, voda z južnej časti hrebeňa odteká Zálažným potokom do rieky Poprad. Na vrchol vedie značený turistický chodník z Vyšných Ružbách. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma Pieninského národného parku, kde patrí severná časť masívu. 
Výhľady.
Vrchol je pokrytý prevažne nízkou vegetáciou, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Pieniny, Ľubovniansku vrchovinu, Busov, Čergov, Levočské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry, Oravské Beskydy a severne aj mnohé vrchy na území južného Poľska.
Wu Chuej-žu

Wu Chuej-žu (, , ; * 1982) je taiwanská lukostrelkyňa, na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získala bronzovú medailu v tímovej súťaži.
Športová kariéra.
Medzinárodne debutovala v roku 1989. Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získala bronzovú medailu v tímovej súťaži, v individuálnej súťaži získala 6. miesto. Tím vyhral striebro na svetovom šampionáte v roku 2007. Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získala v tímovej súťaži 9. miesto a v individuálnej 57.
Neskôr pôsobila ako trénerka.
Regina Hallová

Regina Lee Hallová (* 12. december 1970, Washington D.C., USA) je americká herečka, známa zo série filmov "Scary Movie". 
Detstvo a mladosť.
Hallová sa narodila ako dcéra elektrikára a učiteľky. Po absolvovaní strednej školy, sa Hallová zapísala na Fordham University v Bronxe, kde v roku 1992 promovala s bakalárskym titulom z angličtiny. Neskôr sa zapísala na New York University, kde v roku 1997 získala magisterský titul v odbore žurnalistika.
Hallová sa chcela venovať žurnalistike ale po náhlej smrti jej otca, zmenila pôsobenie. 
Kariéra.
V roku 1997 sa Hallová objavila vo svojej prvej televíznej reklame. V roku 1999 hrala vo filme "Hlavný družba". O rok neskôr, získala uznanie za stvárnenie Brendy, v paródii "Scary Movie", kde si neskôr svoju rolu zopakovala aj v ďalších štyroch častiach. 
V roku 2001 Hallová získala rolu Coretty Lippovej v televíznom seriály, "Ally McBeal", ktorá sa mala pôvodne objaviť len v niekoľkých epizódach, ale v piatej sérii, sa pripojila k hlavnému hereckému obsadeniu. 
V roku 2011 si zahrala v komédii "Mardi Gras: Jarná divočina", spoločne s Carmen Electra, Arielle Kebbel a Danneel Ackles. O rok neskôr, si zahrala v komédii "Vianočná stretávka", čo bolo druhou časťou filmu "Hlavný družba". V rovnakom roku, si zahrala aj po boku Kevina Harta, v komédii "Mysli ako muž 2". Jej herecký výkon spoločne s hereckým výkon Kevina Harta, bol pozitívne ohodnotení filmovými kritikmi, ktorí tiež zhodnotili, že spoločne majú "skvelú dynamiku". Hallová sa objavila aj v druhom pokračovaní, z roku 2014. 
V roku 2018 si zahrala hlavnú postavu vo filme "Support the Girls". Za jej herecký výkon, Hallová získala pozitívne hodnotenie od filmových kritikov a bola nominovaná na niekoľko filmových ocenení, pričom vyhrala New York Film Critics Circle Award za najlepšiu herečku. Je tak prvou Afroameričankou, ktorá toto ocenenie získala.
V rokoch 2019 až 2021 účinkovala v televíznom seriály "Black Monday". 27. marca 2022 spolu s Amy Schumer a Wandou Sykes moderovala 94. udeľovanie Oscarov.
Súkromný život.
Okolo roku 2004 bola matke Hallovej, diagnostikovaná sklerodermia, zriedkavé autoimunitné ochorenie. Venuje sa dobrovoľníckej v starostlivosti o seniorov v Sherman Oaks v Kalifornii dvakrát týždenne a zároveň sa snaží zvyšovať povedomie verejnosti o tejto chorobe.
V roku 2010, sa Hallová ako štyridsať ročná, po zlom rozchode neúspešne pokúsila stať katolíckou mníškou. Neuspela, kvôli veku, nakoľko povolení vstup do kláštora, je do 39 rokov. V roku 2014 podpísala zmluvu ako ambasádorka pre Elizabeth Taylor's White Diamonds.
Volejbalová extraliga mužov 2003/04

Volejbalová extraliga mužov v sezóne 2003/04 bol 12. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V súťaži účinkovalo 10 družstiev, čo je o 2 družstvá viac ako v predošlej sezóne. Titul získalo družstvo VKP Bratislava, ktoré vo finálovej sérii vyhralo nad obhajcom prvenstva ŠK Matador Púchov. Bolo to už piata finálová séria s týmito dvoma súpermi.
Systém súťaže.
Súťaž sa skladala z troch častízákladnej, nadstavbovej a z play-off. Základná časť sa po novom hrala už iba dvojkolovým systémom každý s každým raz doma a raz vonku v tzv. dvojkolách. Všetky družstvá postúpili do nadstavbovej časti, pričom 4 najlepšie postúpili do skupiny o 1. až 4. miesto, zvyšné družstvá do skupiny o 5. až 10. miesto. Najlepších 6 družstiev po nadstavbovej časti postúpilo do play-off s tým, že dve najlepšie družstvá boli priamo nasadené do semifinále. Zvyšné 4 družstvá nadstavbovej časti odohrali ešte skupinu o 7. až 10. miesto, ktorá určila zostupujúci tím. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo duelmi o umiestnenie. Duel o 3. a o 5. miesto sa hral na 2 víťazné zápasy, všetky ostatné duely play-off na 3 víťazné zápasy.
Bodovanie:
Fruktóza-1,6-bisfosfát

Fruktóza-1,6-bisfosfát (F1,6BP, FBP, F1,6P) je derivát fruktózy fosforylovaný na uhlíkových atómoch C1 a C6, takže patrí medzi fruktózafosfáty. Jej β--forma je bežná v bunkách. Po vstúpení glukózy do bunky sa väčšina glukózy premieňa na FBP.
Metabolizmus.
Syntéza.
FBP je dôležitým medziproduktom glykolýzy, jednej z hlavných metabolických dráh, a vzniká fosforyláciou fruktóza-6-fosfátu pôsobením fosfofruktokinázy. Táto reakcia je na rozdiel od väčšiny ostatných reakcií glykolýzy ireverzibilná, takže prebieha prakticky len jedným smerom, dokonca je regulácia glykolýzy riadená hlavne reakciou fosfofruktokinázy.
Fosfofruktokináza je alostericky aktivovaná pomocou fruktóza-2,6-bisfosfátom, AMP a ADP a alostericky inhibovaná pomocou ATP, citrátu a fosfoenolpyruvátu. V prípade aktivátorov je však lepšie hovoriť o „deinhibítoroch pôsobenia ATP“, pretože tieto látky obracajú pôsobenie koncentrácie ATP. Alosterická regulácia fosfofruktokinázy a reakcie, ktorú katalyzuje, je nutná hlavne v svaloch, kde je často zdrojom energie glukóza-6-fosfát získaná z glykogenolýzy, pretože tam nie je možné regulovať rozklad glukózy pomocou regulácie hexokinázy.
Rozklad.
FBP sa potom štiepi na dve zlúčeniny pôsobením aldolázy: glyceraldehyd-3-fosfát (G3P alebo GAP) a dihydroxyacetónfosfát (DHAP). Toto štiepenie je takisto dôvod, prečo musí počas glykolýzy byť glukóza premenená na fruktózu: glukóza nemá vhodne umiestnenú karbonylovú skupinu, takže jej štiepenie by viedlo k dvom uhlíkatým zlúčeninám s rôznymi dĺžkami uhlíkovej kostry.
FBP je alosterický aktivátor pyruvátkinázy.
Izoméria.
FBP má len jeden izomér, ktorý je biologicky aktívny, a to β--formu. Existuje však mnoho ďalších izomérov, podobne ako u fruktózy.
Chelácia železa.
Bolo ukázané, že FBP je schopná viazať a izolovať ióny Fe2+, teda železo v rozpustnej podobe, ktoré sa môžu oxidovať na nerozpustné Fe3+, ktoré môžu tvoriť reaktívne formy kyslíka prostredníctvom Fentonovej reakcie. Schopnosť FBP viazať Fe2+ umožňuje predísť týmto presunom elektronov a teda pôsobiť ako antioxidant. Niektoré neurodegeneratívne poruchy, napríklad Alzheimerova a Parkinsonova choroba, súvisia s vysokým obsahom kovov a železa, i keď nie je jasné, či u týchto porúch hrá Fentonova reakcia významnú úlohu alebo či môže FBP zastaviť degeneráciu.
Univerzita Meijo

Univerzita Meijo () je súkromná univerzita v Japonsku. Hlavný kampus sa nachádza v mestskej časti Tempaku-ku v Nagoji v prefektúre Aiči a ďalšie dva kampusy sa nachádzajú takisto v Nagoji. Univerzita má celkom desať fakúlt.
V roku 2021 mala dvoch pracovníkov, ktorý sú nositeľmi Nobelovej ceny. Celkovo na univerzite pôsobili štyria nositelia Nobelovej ceny (dvaja za chémiu a dvaja za fyziku).
História.
Názov Meijó pochádza zo skráteneho názvu v kandži.
Predchodca tejto školy bol založený Juičim Tanakou v máji 1926, univerzitou sa stala v roku 1949. Univerzita Meijo je najväčšou univerzitou v japonskej metropolitnej oblasti Čúkjó.
Všeobecné informácie.
Univerzita Meijo má celkom 10 fakúlt z rôznych odborov, vrátane prírodných vied a technológií, práva, ekonómie, poľnohospodárstva, farmácie a spoločenských vied. Päť z týchto fakúlt sa nachádza v hlavnom kampuse, zvyšných päť sa potom nachádza v ostatných dvoch kampusoch. Celkovo má 25 ústavov. Univerzita má takmer 15 000 študentov (údaj z roku 2022), z čoho viac ako tretina študuje na Fakulte prírodných vied a technológií.
Li Kchaj-lin

Li Kchaj-lin (, ; * 15. júl 1992) je taiwanská džudistka, strieborná medailistka na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne.
Športová činnosť.
Na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne získala striebornú medailu v kategórii pod 48 kilogramov. Vtedy 20-ročná Li získala prvú medajlu pre Taiwan na týchto paralympijských hrách.
Zúčastnila sa tiež Letných paralympijských hrách 2016 v Riu a Letných paralympijských hrách 2020 v Tokiu kde v oboch prípadoch prehrala v súťaži o bronz.