Mechúrniky

Mechúrniky (iné názvy: lúčovníky, lúčovce; lat. Coelenterata, Radiata) alebo dvojlistovce (lat. Diblastica, Diploblastica) sú skupina resp. pododdelenie vývojového stupňa resp. oddelenia epitelovce. Sú to studenokrvné vodné živočíchy bez vnútornej kostry, v ktorých vývoji sa objavujú len dva zárodočné listy (preto dvojlistovce). Majú jednoduché vakovité až tanierovité telo, ktoré je radiálne (lúčovito), biradiálne (obojstranne lúčovito), príp. pseudobilaterálne symetrické. 
Opis.
Telo má podobu viac-menej modifikovanej gastruly, ktorá vzniká už normálnym spôsobom, takže na povrchu je ektoderm a vo vnútri endoderm, vystielajúci prvočrevo. V priestore medzi týmito dvoma vrstvami je rôsolovité výplnkové tkanivo - mezoglea, ktorá je s výnimkou niektorých koralov bez spikúl. Mechúrniky majú 2 morfologické štádiá – pohyblivé štádium medúzy a prisadnuté štádium polypa. U jednotlivých skupín pozorujeme buď obe štádiá, alebo len jedno z nich, čo má veľký význam pre ich systematické triedenie. Poznáme viac ako 10 000 druhov mechúrnikov.
Tráviaca sústava býva označovaná ako gastrovaskulárna; plní kumulovanú funkciu tráviacej, vylučovacej a obehovej sústavy. V najjednoduchšom prípade je vakovitá (Hydrozoa), u medúz (Scyphozoa) je jej vnútorná plocha zväčšená radiálnymi chodbami, ktoré sú pri okraji „zvona“ spojené okružnou chodbou. U koralov (Anthozoa) vnútornú plochu zväčšujú radiálne koncentrické prepážky – septy. Trávenie je vnútrobunkové - intracelulárne (vlastné koraly), alebo je na prechode medzi intra– a extracelulárnym (nezmary), u medúz a aktínií je už typicky extracelulárne – tieto živočíchy už dokážu uloviť a stráviť väčšiu korisť.
Nervová sústava je difúzna, pripomína riedku sieťovinu. U medúz pozorujeme zvýšenú koncentráciu neurónov po obvode „zvona“ – vzniká tam už primitívna nervová obrúčka. Nižšie mechúrniky nemajú diferencované zmyslové receptory, ale u rebroviek a medúz pozorujeme statocysty a u medúz aj oči – ploché, jamkové, no u pohyblivých dravých druhov aj jednoduché komorové. U medúz sú receptory na nenápadných príveskoch po bokoch zvona – tzv. rhopáliách. Nervová sústava u mechúrnikov vzniká z ekto– aj endodermu, kým u ostatných živočíchov je vždy ektodermálna.
Rozmnožovanie a vývin.
Mechúrniky sú gonochoristy aj hermafrodity. Ich gonády nemajú osobitný vývod (výnimkou je rebrovka "Coeloplana bocki"!), takže gaméty sa dostávajú do vody prietržou steny tela do gastrovaskulárnej sústavy a cez prvoústa von. Zo zygoty vzniká obrvená planuloidná larva, ktorá má v podstate stavbu blastuly. Časté je aj nepohlavné rozmnožovanie pučaním, najmä u Hydrozoa a Anthozoa. Špecifikom medúz je strobilácia.
Fylogenéza.
Mechúrniky sú starobylou, fylogeneticky veľmi dôležitou skupinou živočíchov (fosílie boli nájdené už v kambriu). Predpokladá sa, že vznikli z kolóniotvorných bičíkovcov s palintomickým rozmnožovaním (potvrdzujú to rané štádiá ich ontogenézy). Ich ontogenéza prebieha podľa postupnosti: zygota –» morula –» planula –» polyp (–» medúza) –» vajíčko –»... Planula však predstavuje veľmi dôležité štádium aj pre následnú fylogenézu dvojstranovcov (u samotnej planuly pozorujeme primárnu bilaterálnu symetriu!). Predpokladá sa, že najprimitívnejšie dvojstranovce (Bilateralia) vznikli neotenizáciou z planuloidného štádia nejakej starej, evolučne nešpecializovanej skupiny mechúrnikov.
Systematika.
skupina (pododdelenie) mechúrniky (Radiata, Diblastica, Diploblastica, Coelenterata):