burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Husa (Kokořínsko)

Husa je názov prírodnej pamiatky a tiež skalnatého útvaru na území CHKO Kokořínsko, v južnej časti okresu Česká Lípa. 
Popis.
Na území Ralskej pahorkatiny južne od obce Holany je zalesnené územie plné skál, v ktorom blízko seba je celý rad chránených maloplošných území - Vlhošť, Martinské stěny, Kostelecké bory, Stříbrný vrch a tiež PP Husa. Celé územie je v hornej časti CHKO Kokořínsko a nadväzuje na okres Mělník.
Vrchol kopca Husa je v nadmorskej výške 449 m a ochrana sa týka rozlohy 3,9 ha vo výške , teda celého kopca. Husa sa nachádza na katastrálnom území Domašice, na "Husej ceste", žlto vyznačenej turistickej trase a z kopca je pekný rozhľad. Skalnatý útvar Husi na vrchole kopca svojím tvarom pripomína vtáka hus a podľa neho skalný chrbát i pamiatka dostali svoje označenie. V inej verzii o pôvode mena sa uvádza, že sa tu tajne schádzali prívrženci Husovho učenia.
Nie je tu zaujímavá kvetena, rastie tu veľa čučoriedky a vres obyčajný.
Geomorfologické začlenenie.
Skalnatá lokalita sa nachádza v Ralskej pahorkatine, poddrobnejšie Dokeská pahorkatina, Polomené hory - Vlhošťská vrchovina.
Prírodná pamiatka.
Chránená lokalita bola vyhlásená prírodnou pamiatkou v roku 1999, v evidencii AOPK má číslo 1354, starostlivosť o ňu má Správa CHKO Kokořínsko. Lokalta sa prekrýva s Europsky významnou lokalitou Roverské skaly.
Prístup.
Oblasťou prechádza niekoľko vyznačených turistických trás, cez Hus vedie žltá, pretínajúca celú túto severnú časť Kokořínska a pod kopcom vedie cyklotrasa 0058. Najbližšia železničná trať 087 je z Českej Lípy do Lovosíc. Najbližšia vlaková zastávka je v 4 km vzdialených Blíževedloch. Najbližšou obcou je Hvězda približne 2 km severne.
Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2016

Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2016 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa v Berlíne, v Nemecku v dňoch od 5.10. januára 2016, za účasti 8 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Max-Schmeling-Halle. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stalo . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Kvalifikácia.
Kvalifikované družstvá tvorilo okrem družstva hostiteľskej krajiny ďalších 7 družstiev, ktoré sa nachádzali v európskom rebríčku najvyššie (do 19. októbra 2015) a ešte sa na LOH 2016 nekvalifikovali.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v rebríčku CEV k 19. októbru 2015. 
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Juhoamerická kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2016

Juhoamerická kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2016 bola juhoamerická kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Juhoamerická volejbalová konfederácia (CSV). Konala sa v San Carlos de Bariloche, v provincii Río Negro, v Argentíne v dňoch od 6.10. januára 2016, za účasti 5 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Estadio Pedro Estremador. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stala . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Účastníci.
 Umiestnenie v rebríčku FIVB k 6. októbru 2015. 
Výsledky.
&lt;br&gt;
Vladimír Kinier

Vladimír Kinier (* 6. apríl 1958, Žilina) je bývalý slovenský futbalový obranca, československý reprezentant.
Klubová kariéra.
Je odchovancom futbalového klubu MŠK Tatran Krásno nad Kysucou odkiaľ neskôr odišiel hrať najvyššiu republikovú súťaž. V československej lige hral predovšetkým za Žilinu (v rokoch 19791984 a 19851988). V rokoch 19841985 hral za Duklu Banská Bystrica v rámci povinnej vojenskej služby. Roky 19881990 strávil v drese Slovana Bratislava. V lige odohral 230 zápasov, strelil 9 gólov. Záver kariéry strávil vo francúzskom FC Bourges (19901994).
Reprezentácia.
V československej reprezentácii odohral 10 zápasov s bilanciou 5 výhier, 1 remíza a 4 prehry, gól nestrelil. 
Debutoval 28. marca 1984 v priateľskom stretnutí v Erfurte proti NDR, ktorý Československo prehralo 1:2. Zúčastnil sa majstrovstiev sveta 1990 v Taliansku, kde sa Česko-Slovensko dostalo až do štvrťfinále turnaja, v ktorom podľahlo neskoršiemu víťazovi majstrovstiev Západnému Nemecku 0:1. Kinier odohral celé stretnutie základnej skupiny proti Taliansku, ktoré ČSFR prehrala 0:2. Bol to zároveň i jeho posledný zápas v národnom drese.
NGC 2967

NGC 2967 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Dřevnice

Dřevnice je ľavostranný prítok rieky Morava v Zlínskom kraji. Dĺžka toku je 42,3 km, plocha povodia meria 434,6 km².
Priebeh toku.
Rieka pramení na juhu Hostýnskych vrchov, zhruba 3 km severne od obce Držková, v nadmorskej výške 551 m. Preteká cez Slušovice, Zlín a Otrokovice, v ktorých blízkosti sa vlieva zľava do Moravy v nadmorskej výške 182 m. Pozdĺž toku rieky vedú trasy pre turistov a cykloturistov .
Vodný režim.
Priemerný prietok v ústi činí 3,15 m³/s. 
Hlásny profil:
Olšava (prítok Moravy)

Olšava je rieka v Zlínskom kraji v Česku, ľavostranný prítok Moravy. Dĺžka toku je 44,9 km a plocha povodia meria 520,5 km². V stredoveku tvorila hranicu medzi Moravou a Uhorskom.
Priebeh toku.
Pramení v Bielych Karpatoch, na západnom úbočí vrchu Na Koncích, v nadmorskej výške 622,2 m pri obci Pitín. Po celej svojej dĺžke toku tečie prevažne západným smerom, míňa Bojkovice, Vésky a úsek medzi Podolí a Míkovicami. Ústí do rieky Moravy pri obci Kostelany nad Moravou, juhozápadne od Uherského Hradišťa, v nadmorskej výške okolo 162 m.
Vodný režim.
Priemerný prietok v Uherskom Brode na 22,10 riečnom kilometri činí 2,14 m³/s. Storočná voda tu dosahuje 270 m³/s.
Prírodná pamiatka.
Väčšina toku rieky Olšava bola prevažne za komunistického režimu necitlivo regulovaná. Z prirodzeného toku rieky zostali len torzá. Zvyšok prirodzeného neregulovaného koryta, ktorý sa nachádza medzi obcami Podolí a Míkovice, bol v roku 1999 vyhlásený prírodnou pamiatkou.
Živočíchy.
Na brehoch rastie vŕba biela, topoľ čierny, agát biely, baza čierna a popínavá drevitá liana plamienok plotný. Podmienky ku hniezdeniu tu nachádza rybárik riečny, ďateľ malý, slávik obyčajný, trsteniarik plavý, žltochvost záhradný, žlna zelená a iné.
Múzeum špeciálneho školstva v Levoči

Múzeum špeciálneho školstva v Levoči je múzeum s celoslovenskou pôsobnosťou v oblasti špeciálneho školstva. Jeho sídlo je v Levoči.
Organizačne spadá pod Centrum vedecko-technických informácií SR. „"Základným poslaním Múzea špeciálneho školstva v Levoči je sprístupňovať širokej verejnosti, špeciálnym pedagógom a žiakom špeciálnych škôl stálu expozíciu Dejiny špeciálneho školstva na Slovensku. Zároveň spracúvať oblasť špeciálneho školstva a pedagogiky, aktuálnymi formami prezentovať poznatky odbornej verejnosti a záujemcom o problematiku špeciálneho školstva.“" Vedúcou múzea je Štefánia Petreková.
História.
Múzeum vzniklo na podnet Spoločnosti pre špeciálnu a liečebnú výchovu a Vladimíra Predmerského. Otvorené bolo 16. novembra 1990. Autorom pôvodného libreta a scenára bol Viktor Jasaň zo Spišského múzea, neskôr ich doplnil Štefan Vaško z Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V čase založenia fond obsahoval 380 položiek. V rokoch 2014-2017 prešla pôvodná stála expozícia rozsiahlou rekonštrukciou a modernizáciou, múzeum bolo zavreté celý rok 2016 a otvorilo v máji 2017.
Zbierky, fondy a knižnica.
Po komplexnej reinštalácii a rekonštrukcii stálej expozície, múzeum návštevníkom ponúka atraktívne a prakticky riešené priestory, možnosť vyskúšať si repliky vzácnych exponátov, nenútenou formou spoznávať potreby a život znevýhodnených jedincov, a to na štyroch podlažiach. Nová expozícia bola vybudovaná tak, aby sa v nej návštevníci počas prehliadky cítili príjemne, prostredníctvom viacerých zmyslov spoznávali vystavované exponáty a nenútenou, zaujímavou formou sa dozvedeli o problematike a histórii zdravotného znevýhodnenia. Stála expozícia je rozdelená do štyroch samostatných celkov:
Okrem stálej expozície múzeum obsahuje dve výstavné miestnosti s plochou 111 metrov štvorcových a depozitár.
Knižnica múzea je „"historickou špeciálno-pedagogickou knižnicou.“" V knižnici sa nachádza viac než 4 000 knižničných jednotiek a viac než 15 000 listinno-dokumentačných materiálov.
Ďalšie činnosti.
Múzeum špeciálneho školstva v Levoči svoje poslanie realizuje prostredníctvom činností:
Kvalifikácia NORCECA vo volejbale žien na LOH 2016

Kvalifikácia NORCECA vo volejbale žien na LOH 2016 bola severo- a stredoamerická kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Volejbalová konfederácia Severnej, Strednej Ameriky a Karibiku (NORCECA). Konala sa v Lincolne, v štáte Nebraska, v Spojených štátoch v dňoch od 7.9. januára 2016, za účasti 4 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Pinnacle Bank Arena. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stalo . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Kvalifikanti.
Účasť v severoamerickej olympijskej kvalifikácii si zabezpečila najlepšia štvorica družstiev z Majstrovstiev NORCECA 2015.
 Umiestnenie v rebríčku FIVB k 6. októbru 2015.
Výsledky.
&lt;br&gt;
Kvalifikácia NORCECA vo volejbale mužov na LOH 2016

Kvalifikácia NORCECA vo volejbale mužov na LOH 2016 bola severo- a stredoamerická kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Volejbalová konfederácia Severnej, Strednej Ameriky a Karibiku (NORCECA). Konala sa v Edmontone, v Kanade v dňoch od 8.10. januára 2016, za účasti 4 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Saville Community Sports Centre. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stala . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Kvalifikanti.
Účasť v severoamerickej olympijskej kvalifikácii si zabezpečila najlepšia štvorica družstiev z Majstrovstiev NORCECA 2015.
 Umiestnenie v rebríčku FIVB k 6. októbru 2015. 
Výsledky.
&lt;br&gt;
Manfred Eigen

Manfred Eigen (* 9. máj 1927, Bochum, Nemecko – † 6. február 2019) bol nemecký fyzikálny chemik.
V roku 1967 získal Nobelovu cenu za chémiu spolu s R. G. W. Norrishom a G. Porterom za výskum mimoriadne rýchlych chemických reakcií.
Doktorát získal na Univerzite Göttingen a bol riaditeľom Ústavu biofyzikálnej chémie Maxa Plancka v Göttingene. Založil tiež dve biotechnologické firmy, "Evotec" a "Direvo".
George Porter

George Hornidge Porter, barón Porter z Luddenhamu (* 6. december 1920, Stainforth, Spojené kráľovstvo – † 31. august 2002, Canterbury, Spojené kráľovstvo) bol anglický fyzikálny chemik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1967. Získal ju spolu s Manfredom Eigenom a Ronaldom G. W. Norrishom za výskum mimoriadne rýchlych chemických reakcií.
Štúdia zahájil na Univerzite v Leeds, potom bojoval za druhej svetovej vojny v námorníctve. Po vojne prešiel do Cambridge, kde so svojím vedúcim Ronaldom Norrishom robili výskumy, ktoré im potom obom zabezpečili Nobelovu cenu. Ako učiteľ a akademický funkcionár vykonával rad dôležitých funkcií v britskom akademickom systéme a v roku 1972 bol povýšený do šľachtického stavu. Bol tiež významným popularizátorom vedy.
Delirium (album)

Delirium je tretí štúdiový album anglickej speváčky a skladateľky Ellie Goulding, ktorý bol vydaný 6. novembra 2015 vydavateľstvom Polydor Records.
Clifton Suspension Bridge

Clifton Suspension Bridge je visutý cestný most v anglickom meste Bristol preklenujúci dolinu rieky Avon.
Dejiny mosta siahajú do roku 1753, kedy zomrel miestny kupec William Vick a zanechal po sebe 1000 libier, ktoré mali byť použité na výstavbu kamenného mosta keď sa ich hodnota úrokmi zvýši na 10 tisíc libier. V roku 1829 dosiahlo Vickove dedičstvo hodnotu len 8000 libier, odhadovalo sa však, že stavba kamenného mosta by stála desaťnásobok. Vtedy bola usporiadaná súťaž na návrh mosta; zapojilo sa do nej 22 architektov a inžinierov, vrátane Samuela Browna (autora o. i. mosta Union Bridge), Williama Tierneya Clarka (autora o. i. Széchenyi Lánchídu) alebo Isambarda Kingdoma Brunela. Pôvodne bolo zamietnutých 17 z 22 návrhov najmä kvôli vzhľadu alebo finančným nákladom; na konečný výber bol pozvaný Thomas Telford, ktorý zamietol zostávajúce návrhy pretože tvrdil, že najväčšie možné rozpätie je a bol požiadaný na vytvorenie vlastného návrhu. Telfordov návrh zahrňoval široký most s vysokými gotickými pylónmi.
Namiesto kamenného mosta mal byť preto postavený visutý most zo zvárkovej ocele. V roku 1831 bola usporiadaná druhá súťaž, v ktorej bolo podaných trinásť súťažných návrhov; v tejto súťaži vyhral Brunelov návrh. Výstavba bola započatá 21. júna 1831, ale o niekoľko dní bola prerušená kvôli Bristolským nepokojom. Obnovená bola až 27. augusta 1836 a do vyčerpania financií v roku 1843 boli postavené len pylóny, ale bez pôvodne plánovaného obkladu v egyptskom štýle a bez kamenných sôch znázorňujúcich Sfingu na vrcholoch. Brunel zomrel v roku 1859 bez toho, aby videl most dokončený. Institution of Civil Engineers sa po jeho smrti rozhodol zohnať financie na dokončenie mosta, ktorý mal tak slúžiť ako pamiatka na Brunela. O rok neskôr bol zničený Brunelov visutý Hungerford Bridge v Londýne a reťaze z neho použité na Clifton Suspension Bridge. Pôvodný návrh bol mierne poupravený Williamom Henrym Barlowom a Johnom Hawkshawom, ktorý rozšírili mostovku a pôvodné dvojité reťaze nahradili trojitými. Výstavba sa znovu začala v roku 1862 a ukončená bola o dva roky neskôr.
Most bol otvorený 18. decembra 1864. Hlavné rozpätie má dĺžku , celková dĺžka mosta je . Šírka mosta je a výška pylónov . Mostovka sa nachádza nad hladinou rieky Avon. V roku 1979 bol na moste zorganizovaný prvý moderný bungee jumping.
Bright Star Catalogue

The Bright Star Catalogue, tiež známy ako Yale Catalogue of Bright Stars alebo Yale Bright Star Catalogue je katalóg obsahujúci všetky hviezdy, ktoré sú jasnejšie ako 6,5 mag. Je následníkom astronomického katalógu "Harvard Revised Photometry catalogue", ktorý v roku 1908 vydal Edward Charles Pickering. 
Bright Star katalóg vyšiel v roku 1930 v prvom vydaní; posledná tlačená verzia potom v roku 1982 ako 4. vydanie katalógu. V roku 1983 vyšiel ešte jeho dodatok, ktorý obsahuje ďalších 2 603 hviezd do magnitúdy 7,1. Posledné, piate vydanie katalógu je od roku 1991 k dispozícii iba online ako elektronická verzia.
Katalóg obsahuje 9 110 objektov, z ktorých bolo neskôr 14 identifikovaných ako novy, alebo ako extragalaktické objekty - tieto objekty sú zachované aj v ďalších vydaniach katalógu z dôvodu udržania číslovania.
Z podobného dôvodu sa pre odkaz na objekty z Bright Star katalógu používa stále skratka HR ("Harvard Revised"), aby bolo zachované rovnaké číslovanie objektov ako v jeho predchodcovi Harvard Revised Photometry Catalogue. Pre vlastný katalóg sa občas používajú skratky BS alebo YBS.
The Independent

The Independent je britský denník, ktorý v roku 1986 založili traja bývalí členovia redakcie denníka "The Daily Telegraph". 
K augustu 2013 bol priemerný denný náklad okolo 68 tisíc a špeciálne nedeľné vydanie 110 tisíc výtlačkov. V roku 2004 získal ocenenie "British Press Awards". Jeho majiteľom je od roku 2010 ruský podnikateľ Alexandr Jevgenjevič Lebedev.
The Daily Telegraph

The Daily Telegraph je britský denník, ktorý bol založený v júni 1855. Od roku 1961 vychádzajú ako nedeľník sesterské noviny "The Sunday Telegraph". Ich spoločnou elektronickou mutáciou je "Telegraph.co.uk".
Zlatá platňa

Zlatá platňa je ocenenie, ktoré odovzdáva hudobné vydavateľstvo svojmu interpretovi za úspešný predaj jeho diel.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2016

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2016 boli v poradí 32. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Belehrade, v Srbsku v dňoch od 10.23. januára 2016, za účasti 16 mužských a 12 ženských tímov. Počet účastníkov sa oproti predchádzajúcim turnajom zvyšil o 4 tímy v oboch kategóriách. Jediným nováčikom turnaja bolo ženské družstvo Turecka; po 28 rokoch sa zúčastňilo družstvo mužov Malty, ktoré bolo predtým účastníkom B kategórie majstrovstiev Európy. V mužskej kategórii obhájilo titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien sa po 15-tich rokoch stalo víťazom , ktoré vo finále vyhralo nad .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Letné olympijské hry 2016, ktoré hostí Rio de Janeiro. Z oboch kategórií sa na ne kvalifikovali iba víťazné družstvá. V poradí ďalšie 4 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Organizátor.
Srbský Belehrad bol zvolený za organizátora ME 2016 v decembri 2011, keď ho predsednítvo LEN vybralo na svojom mítingu v poľskom Štetíne spomedzi 4 uchádzačov. Ďalšími kandidátmi boli nemecký Berlín, slovinská Ľubľana a turecký Istanbul. Srbsko organizovalo európsky šampionát druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2016, tiež v Belehrade. Zápasy sa odohrali v multifunkčnej aréne Kombank Arena, v ktorej boli inštalované 2 bazény.
Nasadenie do výkonnostných košov.
Nasadenie prebehlo na základe umiestnenia na predchádzajúcom turnaji ME:
Konečné poradie.
Pozn: Kvôli odstúpeniu niektorých mimoeurópských účaastníkov postúpili na svetový kvalifikačný turnaj aj ďalší štyria európski zástupcovia v mužskej a dvaja zástupcovia v ženskej kategórii.
Lydia Koidula

Lydia Koidula (* 24. december 1843, Vändra, Estónsko – † 11. august 1886, Kronštadt, Rusko), vlastným menom Lydia Emilis Florentine Jannsen bola estónska poetka a dramatička, predstavujúca hnutie národného obrodenia v estónskej literatúre.
Život.
Narodila sa v meste Vändra v Estónsku v roku 1843. Spolu s rodinou sa v roku 1850 presťahovala do mesta Pärnu. Jej otec Johann Voldemar Jannsen, hoc predstaviteľ nemeckej komunity začal vydávať noviny v domácom estónskom dialekte, stanúc sa tak prakticky zakladateľom estónskej žurnalistiky. Vydával časopis "Perno postimees", kde mu Lydia pomáhala v redakcii. Tam sa naučila estónskemu jazyku, napriek tomu, že jej rodnou rečou bola nemčina. Študovala na univerzite v Tarte. Po dokončení štúdia sa stala domácou učiteľkou, a zároveň prvou estónskou spisovateľkou a žurnalistkou. Počas štúdia v Tarte sa zoznámila s mladšou vlasteneckou generáciou, zvlášť s Carlom Robertom Jacobsonom, ktorý ju inšpiroval k používaniu pseudonymu "Koidula", lebo „Koit“ znamená po estónsky Zornička, čo vcelku vystihuje jej úlohu v estónskej literatúre. V roku 1873 sa vydala za estónskeho lekára Eduarda Michelsona a presťahovala sa do Kronštadtu, kde si však nikdy nezvykla, a tak každé leto trávila v Estónsku. V Kronštadte aj zomrela na rakovinu. Jej ostatky boli v roku 1946 premiestnené do Tallinnu, kde je pochovaná na Lesnom cintoríne.
Tvorba.
Svoje vlastenecké cítenie najlepšie vyjadrila v lyrických zbierkach "Vaine-lilled" (Poľné kvety) z roku 1866 a "Emajöe ööbik" (Slávik od Emajö) z roku 1867. Z jej dramatickej tvorby je najvýznamnejšia hra "Saaremaa Onupoeg" (Bratranec zo Saaremaa) z roku 1870. Mnohé jej básne v Estónsku zľudoveli.
Eduard Michelson

Eduard Michelson (* 22. november 1845 – † 1907, Kronštadt, Rusko) bol estónsky gynekológ, manžel spisovateľky Lydie Koiduly, s ktorou sa oženil 19. februára 1873.
Autocanone Renault 47 mm

Autocanone Renault 47 mm bol obrnený automobil, navrhnutý firmou Renault v roku 1915. Podnet na jeho vývoj dal technický odbor pozemnej armády Francúzska, ktorý požadoval predovšetkým zvýšenie palebnej sily. To jeho konštruktéri dosiahli výmenou dela štandardného kalibru 37 mm za poloautomatický kanón Hotchkiss kalibru 47 mm a dostrelom až 4,5 km. Základom sa stal nákladný dvojnápravový automobil Renault, ktorého kabína bola kompletne opancierovaná. Korba bola premenená na plošinu, na ktorú bolo nainštalované delo otočené hlavňou dozadu a chránené prednými a bočnými pancierovými bočnicami. Bolo vyrobených niekoľko kusov, ktoré boli nasadené do bojov 1. svetovej vojny od jari 1918.
Euthykles z Lokridy

Euthykles alebo Euthyklés ("Euthykles", iný prepis: "Euthyklés") bol víťaz päťboja na olympijských hrách v roku 488 pred Kr.
Euthykles z epizefyrskej Lokridy zvíťazil pravdepodobne na 73. olympijských hrách v pentathlone (v päťboji). Túto disciplínu zaviedli v Olympii na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.
Meno olympionika Euthykla je uvedené na oxyrhynskom papyruse (P.OXY. 2212, fr. 1 b) z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovaného v roku 1948 britským klasickým filológom a papyrológom Edgarom Lobelom. Na tomto papyruse je zlomok z elégií "Aitia 3" od básnika Kallimacha z Kyrény, ktorý uvádza legendu, že olympijský víťaz Euthykles bol rodnou Lokridou vyslaný ako vyslanec do susedného mesta, odkiaľ sa domov vrátil s drahým darom (s mulicou). Spoluobčania ho následne nespravodlivo obvinili, že prijal úplatok a v návale hnevu mu poškodili sochu. Tento čin ale nenechal bez potrestania boh Apolón, ktorý na Lokrijčanov zoslal mor. Podľa mnohých odborníkov má táto legenda pokračovanie v náhrobnom epigrame (fr. 64 Pf.) básnika Simonida z Keu, kde sa uvádza, že Lokrijčania počúvnuc radu Pýtie uctievali jeho sochu ako samotného boha Dia.
Automitrailleuse Renault 1915

Automitrailleuse Renault 1915 bol obrnený automobil, navrhnutý firmou Renault v roku 1915. Konštrukčný základ mal rovnaký ako Autocanone Renault 47 mm (nákladný dvojnápravový automobil Renault), no na korbu boli nainštalované vysoké pancierované bočnice a výzbroj tvoril na otočnej plošine umiestnený guľomet kalibru 6,5 mm alebo kanón kalibru 37 mm. Bolo vyrobených zhruba 100 kusov, ktoré boli nasadené do bojov 1. svetovej vojny. Mnoho ich zostalo v službe i v medzivojnovom období a časť z nich bola následne prezbrojená guľometom Hotchkiss kalibru 13,2 mm.
Unbroken (album)

Unbroken je tretí štúdiový album americkej speváčky Demi Lovato, ktorý bol vydaný 20. septembra 2011 vydavateľstvom Hollywood Records. Demi spolupracovala s rôznymi producentmi ako je Toby Gad, Rock Mafia, Timbaland, Dreamlab a ďalší. Lyrický obsah albumu bol ovplyvnený citovými problémami speváčky, ktoré boli zverejnené na konci roku 2010, kedy nastúpila na liečenie. Album je zvukovo ovplyvnený popovou hudbou a speváčkami ako je Rihanna a Nelly Furtado.
Album prijal zmiešané až pozitívne recenzie od hudobných kritikov. Z lyrického hľadiska je väčšina piesní založená na základe Deminých životných skúseností o láske, zármutku, vzťahoch, ale aj o zábave. Po hudobnej stránke má album korene v pope, obsahuje prvky R&amp;B a elektronickej tanečnej hudby.
Album debutoval na štvrtej priečke rebríčku "Billboard" 200 s predajom 97 000 kópií v prvom týždni predaja. Tiež bol certifikovaný zlatom a vo viacerých krajinách sa dostal do top 40 (Austrália, Kanada, Taliansko, Mexiko, Nový Zéland, Španielsko a Švajčiarsko). V Brazílii bol certifikovaný platinou a v Čile a na Filipínach zlatom. 
Prvý singel, „Skyscraper“, bol vydaný 12. júla 2011. Pieseň bola komerčne úspešná a dosiahla číslo jeden v rebríčku "Billboard" Hot 100. Tiež sa dostal do top dvadsiatky v Kanade, na Novom Zélande a v Škótsku. V Spojených štátoch sa predalo cez 1,000,000 kópií, kde bol album tiež certifikovaný platinou. Pieseň obdržala pozitívne recenzie od hudobných kritikov, ktorí ju všeobecne nazvali zlatým klincom albumu. Pieseň „Give Your Heart a Break“ bola 23. januára 2012 vydaná ako druhý singel z albumu "Unbroken".
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2016

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2016 boli v poradí 17. majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 15.17. januára 2016 v Prahe, v Česku, za účasti 8 tímov. Česko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov prvýkrát, v roku 2014 však hostilo ženský turnaj, tiež v Prahe. Všetky zápasy sa odohrali v Arene Sparta s kapacitou 3 000 divákov, ktorej výstavba bola dokončená v roku 2008. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim . 
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Grand Est

Grand Est je jeden z 13 administratívnych regiónov Francúzska. Nachádza sa na východe Francúzska blízko hraníc s Nemeckom.
Vznikol 1. januára 2016 zlúčením troch bývalých regiónov Alsasko, Champagne-Ardenne a Lotrinsko. Správnym strediskom regiónu je mesto Štrasburg.
Nové Akvitánsko

Nové Akvitánsko () je jeden z 13 administratívnych regiónov Francúzska. 
Vznikol 1. januára 2016 zlúčením troch bývalých regiónov Akvitánsko, Limuzínsko a Poitou-Charentes. Správnym strediskom regiónu je mesto Bordeaux. Je vôbec najväčším administratívnym regiónom Francúzska.
Auvergne-Rhône-Alpes

Auvergne-Rhône-Alpes je jeden z 13 administratívnych regiónov Francúzska. 
Vznikol 1. januára 2016 zlúčením dvoch bývalých regiónov Auvergne a Rhône-Alpes. Správnym strediskom regiónu je mesto Lyon.
Burgundsko-Franche-Comté

Burgundsko-Franche-Comté (fr. "Bourgogne-Franche-Comté") je jeden z 13 administratívnych regiónov Francúzska. 
Vznikol 1. januára 2016 zlúčením dvoch bývalých regiónov Burgundsko a Franche-Comté. Správnym strediskom regiónu je mesto Dijon.
Occitánia (región)

Occitánia je jeden z 13 administratívnych regiónov Francúzska. 
Vznikol 1. januára 2016 zlúčením dvoch bývalých regiónov Languedoc-Roussillon a Midi-Pyrénées. Správnym strediskom regiónu je mesto Toulouse.
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2016

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2016 boli v poradí 18. majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 22.24. januára 2016 v Minsku, v Bielorusku, za účasti 8 tímov. Všetky zápasy sa odohrali v minskej aréne Dvorec sporta. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . 
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Zoznam prezidentov Írska

Tento článok obsahuje zoznam prezidentov Írska:
August III. (Poľsko)

August III. (* 17. október 1696, Drážďany, Sasko – † 5. október 1763, Drážďany) bol poľský kráľ a veľkoknieža litovský a tiež saský kurfirst. Ako saský kurfirst vládol pod menom Fridrich August II.
Životopis.
Mladosť.
Narodil sa ako jediný syn poľského kráľa a saského kurfirsta Augusta II. Silného a jeho manželky Kristíny Eberhardíny, dcéry Kristiána Ernesta, markgrófa z Brandenburg-Bayreuthu, a jeho druhej manželky Sofie Lujzy Württemberskej. Manželstvo Augustových rodičov bolo čisto politickým a veľmi nešťastným zväzkom. Starostlivosť o chlapca prevzala jeho babička, matka Augusta II. Anna Žofia Dánska.
Už od roku 1704 sa uvažovalo o jeho sobáši s Máriou Jozefou (* 1699† 1757), najstarším dieťaťom cisára Jozefa I. a jeho manželky Amálie Wilhelmíny Brunšvicko-lüneburskej. Mária sa však nesmela vydať za nekatolíka. V roku 1712 August konvertoval ku katolíctvu a rokovania začali naberať konkrétnejšie obrysy. Dňa 20. augusta 1719 sa August vo Viedni s Máriou Jozefou oženil. Prostredníctvom tohto sobáša medzi Wettinovcami a Habsburgovcami ženíchov otec August II. Silný dúfal, že zaistí Sasku lepšiu pozíciu v prípadnej vojne o následníctvo Habsburskej monarchie. Najstarší syn páru Fridrich Kristián Saský ale nasledoval svojho otca a stal sa tiež saským kurfirstom.
Mária Jozefa mala teoretickú šancu stať sa dedičkou habsburských dŕžav, keby jej otec ani strýko nesplodili syna, o túto šancu ju však pripravila Pragmatická sankcia jej strýka Karola VI. v prospech jeho dcéry Márie Terézie. V roku 1740 si napriek tomu nárokovala rakúsky trón, nie však pre seba, ale pre svojho manžela; tento boj vzdala v roku 1742 a Sasko čoskoro s Rakúskom uzavrelo alianciu.
Po smrti svojho otca (1. februára 1733) sa August stal saským kurfirstom. Poľským kráľom sa stal za pomoci Rakúska a Ruska. Ako kráľ sa príliš o Poľsko nestaral a prenechával riešenie problémov na grófa von Brühl. V roku 1756 na Sasko zaútočilo Prusko. Po kapitulácii saskej armády odišiel August III. do Poľska a nechal svoju rodinu v Drážďanoch. Zomrel v roku 1763.
Potomkovia.
S Máriou Jozefou mali sedem synov a osem dcér, štyri z týchto pätnástich detí však zomreli už v útlom veku:
Tituly.
Celý kráľovský titul.
Celý titul:
Celý titul v latinčine:
Tamburína

Tamburína (z ara. "tunbur") alebo baskický bubon je hudobný nástroj, ktorý je kombináciou membranofónu (blana bubna) a idiofónu (mosadzné činely po obvode).
Tvorí ho bubienok, najčastejšie drevený alebo plastový, po obvode sa nachádzajú roľničky. Od polovice 18. storočia sa používa v talianskej a španielskej ľudovej hudbe, rómskej hudbe, dočasne aj v symfonických orchestroch. Od 19. storoča používaný aj v umelej hudbe.
Ryan Tedder

Ryan Benjamin Tedder (* 26. jún 1979, Tulsa, Oklahoma, Spojené štáty) je americký spevák, skladateľ, multi-inštrumentalista a producent. Je známy, ako hlavný spevák pop rockovej kapely OneRepublic, popri ktorej má nezávislú kariéru ako skladateľ a producent rôznych umelcov, ako sú: Madonna, U2, Adele, Beyoncé, Birdy, Maroon 5, Demi Lovato, Ellie Goulding, B.o.B, Ariana Grande, Kelly Clarkson, K'naan, Carrie Underwood, Jennifer Lopezová, Jordin Sparks, Leona Lewis, Gavin DeGraw, Sebastian Ingrosso, Gym Class Heroes, One Direction, James Blunt, Taylor Swift, Gwen Stefani, Far East Movement, Paul Oakenfold, Ella Henderson a Tessanne Chin, víťazka piatej série "The Voice", pre ktorú napísal pieseň „Tumbling Down“.
Tedderova produkcia a skladba piesní sa ukázala ako komerčne úspešná. Piesne „Apologize“, „Bleeding Love“ a „Halo“ sa dostali do zoznamu najpredávanejších piesní všetkých čias. V roku 2014 ho "Billboard" menoval „The Undercover King of Pop“ a pridala ho na titulnú stranu magazínu. V poslednej štvrti roku 2013 a prvej roku 2014, mal 4 piesne medzi Top 40 hits.
Detstvo a vzdelávanie.
Tedder vyrastal v početnej rodine misionárov a pastorov v kresťanskom kostole. Začal sa učiť hrať na klavír, keď mal 3 roky pomocou Suzuki metódy. Jeho skorý záujem o hudbu bol vyvolaný jeho otcom hudobníkom a matkou učiteľkou, ktorí prehovárali svojho malého syna aby hral na klavír, výmenou za candy corn (obľúbená americká sladkosť). Tedder začal spievať v siedmich rokoch. Bol samouk a svoje zručnosti začal brúsiť keď mal 12 rokov – imitoval svojich obľúbených umelcov, od The Beatles až po Petra Gabriela, Stevieho Wondera či Stinga. Tiež priznal: "„Spieval som dve hodiny každý deň môjho života až do osemnástich rokov.“" Počas dospievania vystupoval v kostole, škole a vo svojich skupinách, ktoré vytvoril. 
Počas posledného roku na strednej škole sa presťahoval do Colorado Springs v Colorade. Tam stretol a skamarátil sa so svojím budúcim spoluhráčom z kapely OneRepublic – Zachom Filkinsom v ich futbalovom tíme na Colorado Springs Christian School. Navštevoval Oral Roberts University v Oklahome, kde predviedol svoj materiál. Tedder dokončil svoje vysokoškolské vzdelanie a absolvoval ORU v roku 2001 s diplomom bakalára umenia v oblasti práce s verejnosťou a reklamou.
Láska cez internet

Láska cez internet (v americkom origináli: "You've Got Mail") je americká filmová komédia z roku 1998. Režisérkou filmu je Nora Ephron a hlavné úlohy vo filme stvárnili Tom Hanks, Meg Ryan, Parker Posey, Jean Stapleton a Greg Kinnear.
Ocenenie.
Meg Ryan bola za svoju rolu vo filme nominovaná na Zlatý glóbus.
KAB-1500L

 KAB-1500L je ruská laserom navádzaná bomba, určená na ničenie pozemných, hladinových a podzemných cieľov. Vývoj bomby sa začal v roku 1977, ešte počas existencie ZSSR, vo výskumno-výrobnom podniku „Region“ a zabralo to desať rokov, kým bolo možné ju nasadiť v boji.
Konštrukcia a vlastnosti.
Má poloaktívny laserový navádzací systém Azov 27N alebo neskorší 27N1, ktorý zabezpečuje zásah cieľa s odchýlkou 7 - 10 m.
Predné krídelká a zadné riadiace plochy sú skladacie, čo umožňuje niesť bombu nielen na externých závesníkoch, ale aj v priestore pre bomby veľkých lietadiel. Niesť ju tak môžu buď frontové bombardéry, alebo strategické diaľkové bombardéry. Bomby môžu byť zhadzované z bombardérov pri rýchlostiach od 550 do /h v letovej hladine .
Nasadenie.
Sovietska intervencia v Afganistane.
Prvýkrát bola KAB-1500L bojovo nasadená v rokoch 1988-1989 z frontových bombardérov Su-24M, ktoré útočili na pozície mudžahedínov. Ako sa však ukázalo pri bombardovaní z veľkých výšok nebolo ich nasadenie príliš efektívne.
Prvá vojna v Čečensku.
Hoci bola počas vojny v Čečensku väčšina cieľov zničená obyčajnými železnými bombami, navádzanými bombami KAB-500Kr/KAB-500L alebo raketami Ch-25ML, tak došlo i na požitie ťažkých KAB-1500L. Lietadlá Su-24M bombardovali z výšok pri rýchlosti /h. Začiatkom januára 1995 sa pomocou bômb KAB-1500L podarilo zničiť dva cestné mosty cez rieku Argun východne od Grozného, cez ktoré sa presúvali posily militantov do vojnovej zóny. Táto presná munícia bola použitá aj proti malým cieľom v meste Groznyj. Nezriedka sa bombardovalo i v noci, za pomoci bombardérov Tu-22M3, ktoré zhadzovali nad mestom svetlice.
Ruská intervencia v Sýrii proti odporcom režimu Bašára al-Assada.
V roku 2015 zhadzovali ruské bombardéry Su-34 bomby KAB-1500L na pozície rôznych militantných skupín v Sýrii.
Varianty.
KAB-1500L-PR – verzia s prieraznou bojovou časťou, určená na ničenie opevnených alebo podzemných cieľov ako sú železobetónové úkryty, sklady jadrových zbraní alebo veliteľské centrá. 
Vysoko výbušná bojová hlavica môže preniknúť cez 20 metrov zeminy a následne preraziť až 3 m hrubý železobetónový kryt.
KAB-1500L-F – verzia s trieštivou bojovou časťou, určená na ničenie pozemných cieľov osobitného významu ako sú mosty, vojenské a priemyselné zariadenia, lode i pevnosti. Explózia vytvorí kráter s priemerom až 20 metrov.
KAB-1500L-OD – verzia s termobarickou bojovou časťou, určená taktiež na ničenie pozemných cieľov.
Používatelia.
 Rusko
Top Gun

Top Gun je americká filmová dráma, ktorú v roku 1986 nakrútil režisér Tony Scott.
Názov filmu dala letecká škola vzdušného boja letectva amerického vojenského námorníctva, prezývaná Topgun.
Dej.
Pete "Maverick" Mitchell (Tom Cruise) je mladý pilot amerických vzdušných síl, ktorý lieta na lietadle F-14A Tomcat, určenom predovšetkým pre operácie na lietadlových lodiach. So svojím kolegom, navigátorom, Nickom 'Goose' Bradshawom (Anthony Edwards), sú vyslaní na päťtýždňový kurz do kalifornského Miramare, do školy pre elitných vojenských pilotov, ktorej sa hovorí Top Gun. Tu sa Maverick zamiluje do svojej inštruktorky Charlotte 'Charlie' Blackwoodovej (Kelly McGillis). Pri jednej z cvičných akcií sa na ich stroji pokazí riadenie a posádka lietadla je nútená sa katapultovať. Goose však počas manévru zomiera na následky nárazu do krytu kabíny, čo Maverick veľmi ťažko znáša a je rozhodnutý skončiť kariéru pilota. Od Mikea 'Viper' Metcalfea (Tom Skerritt) sa dozvedá utajovanú pravdu o smrti svojho otca, ktorý bol zostrelený.
Zaujímavosť.
Vo filme sa mala objaviť pieseň "Reckless" od Judas Priest z ich albumu Turbo. Skupina ho však nakoniec odmietla zapožičať, pretože sa bála, že film bude prepadák. Titulnú pieseň "Take My Breath Away" preto nahrala skupina Berlin, ktorá sa stala celosvetovým hitom.
The Girl in the Yellow Dress

„The Girl in the Yellow Dress“ je v poradí ôsma skladba z albumu "Rattle That Lock", ktorý vydal britský hudobník a niekdajší gitarista skupiny Pink Floyd, David Gilmour v roku 2015. Autormi skladby sú David Gilmour a jeho manželka Polly Samson. 
Text napísala Polly Samson. Polly sa pri tvorbe inšpirovala maľbou, na ktorej bola tancujúca žena v žltých šatách, ktorá sa díva do očí saxofonistu. Skladba je pravidelnou súčasťou setlistu "Rattle That Lock Tour" (2015-16).
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2016

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2016 boli v poradí 11. majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 22.24. januára 2016 v Cambrai, v regióne Nord-Pas-de-Calais, vo Francúzsku, za účasti 8 tímov. Francúzsko organizovalo II. divízie európskeho šampionátu žien druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2000, v Liévin. Dejiskom zápasov bola aréna Salle Jean-Marie Vanpoulle s kapacitou 1 400 divákov. Víťazom turnaja sa stalo .
Najlepšie 2 družstvá postúpili v roku 2018 na hlavné podujatie ME. Naopak, posledné družstvo zostúpilo do III. divízie. 
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Hampton Court Bridge

Hampton Court Bridge je cestný oblúkový most cez Temžu medzi Hamptonom v časti Richmond na okraji Londýna a mestom Molesey v grófstve Surrey. Most bol pomenovaný po paláci Hampton Court Palace na severnom brehu Temže.
Prvý most, ktorý stál na mieste mosta bol postavený v rokoch 1752 – 1753 podľa plánov Samuela Stevensa a Benjamina Ludgatora a otvorený 17. decembra toho roku. Most bol drevený a jeho architektúra bola ovplyvnená chinoizériou. Zničený bol po 25 rokoch existencie. Druhý most bol otvorený v roku 1778 a taktiež bol drevený; jeho dĺžka bola a šírka . Okolo roku 1840 bol most už schátraný a preto bolo rozhodnuté na jeho mieste postaviť nový most. Výstavba tretieho mosta prebiehala medzi májom 1864 a aprílom 1865 a otvorený bol 10. apríla. Jeho autorom bol E. T. Murray a výstavba stála 11 176 libier.
Dnešný štvrtý most bol postavený niekoľko metrov ďalej po prúde od neskôr zničeného tretieho mosta medzi septembrom 1930 a aprílom 1933. Most bol otvorený Princom z Walesu 3. júla 1933. Má tri oblúkové rozpätia a jeho výška nad Temžou je . Autormi návrhu boli W. P. Robinson a Edwin Lutyens.
Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2016

Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2016 boli v poradí 10. majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 15.17. januára 2016 v Espinho, v Portugalsku, za účasti 8 tímov. Portugalsko bolo organizátorom II. divízie európskeho šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1997 a 1999, vždy v Porte. Víťazom sa stalo .
Najlepšie 2 družstvá postúpili v roku 2018 na hlavné podujatie ME. Naopak, posledné 2 družstvá zostúpili do III. divízie. 
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Atco Records

Atco Records je americké hudobné vydavateľstvo vlastnené spoločnosťou Warner Music Group, v súčasnej dobe pôsobí prostredníctvom Rhino Records.
Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2016

Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2016 boli v poradí 7. majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa v dňoch od 15.17. januára 2016 v meste Vantaa, vo Fínsku, za účasti 6 tímov. Dejiskom zápasov bola aréna Trio Sport Center s kapacitou 1 220 divákov. Víťazom sa stalo .
Najlepšie 2 družstvá postúpili v roku 2018 do II. divízie ME. 
Kvalifikované družstvá.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k februáru 2015.
Zoznam častí seriálu Dr. House

Toto je zoznam častí seriálu Dr. House. Americký seriál "Dr. House" mal svoju premiéru 16. novembra 2004 na TV FOX. Seriál má celkovo 177 častí rozdelených do 8 sérií. Posledný diel mal v USA premiéru 21. mája 2012.
Časti.
8. séria: 2011-2012.
Poznámka: Pôvodné dátumy vysielania v sérii 8 odrážajú kanadské vysielanie na Global Television Network. Epizóda 169 (8-14) bola odvysielaná v Kanade ako prvá, pretože tridsaťhodinové oneskorenie v spravodajstve Fox Sports o Daytona 500 spôsobilo, že americké vysielanie sa odvysielalo o tri týždne neskôr, 19. marca.
Schenectady

Schenectady je mesto v štáte New York v USA. K roku 2010 tu žilo 66135 obyvateľov. S celkovou rozlohou 28 km² bola hustota zaľudnenia 2 321 obyvateľov na km². Leží na rieke Mohawk.
Aristónymidas z Kosu

Aristónymidas ("Aristónymidas") bol olympijský víťaz v päťboji v roku 72 pred Kr.
Aristónymidas z Kosu bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v päťboji. Pentathlon (päťboj) sa v Olympii zaviedol na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V starovekom Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený.
Olympijské víťazstvo Aristónymida zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Lucius Valerius Flaccus

Lucius Valerius Flaccus môže byť:
Nimr Bákir an-Nimr

Nimr Bákir an-Nimr (* 21. jún 1959, al-Awamia – † 2. január 2016) bol šiitský klerik, kritik režimu Saudskej Arábie. Otvorene podporoval masové protivládne protesty, ku ktorým došlo na východe krajiny v čase Arabskej jari v roku 2011.
Kritizoval vtedajšieho korunného princa, dnešného saudského kráľa Salmána ibn Abd al-Azíza, a označil ho za tyrana, zorganizoval petíciu požadujúci pre menšinových šiitských veriacich rovnaké práva ako pre väčšinových sunnitov a vyhrážal sa odtrhnutím východnej časti Saudskej Arábie.
Dňa 8. júla 2012 ho polícia postrelila do nohy a potom uväznila. Obvinili ho z podnecovania zahraničného zasahovania, neposlušnosti voči vládnucemu režimu a pozdvihnutia zbrane voči bezpečnostným silám. Dňa 15. októbra 2014 ho odsúdili k smrti. 
Organizácia Amnesty International (AI) požadovala zrušenie rozsudku; justícia sa podľa nej počas procesu dopustila závažných pochybení. Trest smrti pre šejka považovala za súčasť kampane, ktorá má v krajine zlikvidovať všetok disent. Väčšinu času od doby, kedy bol zatknutý, strávil šejk podľa AI na samotkách a bola mu navyše odopretá potrebná lekárska starostlivosť. 
Poprava.
Popravili ho 2. januára 2016, rovnako ako ďalších 46 osôb odsúdených za trestné činy súvisiace s terorizmom. V oblasti Al-Qatif sa potom konal najmenej jeden protestný pochod.
Jeho poprava vzbudila rozhorčenie nielen medzi šiitskými moslimami na Blízkom východe, ale aj v Indii a Veľkej Británii. Demonštranti v Iráne zaútočili na areál saudského veľvyslanectva v Teheráne. Saudská Arábia v reakcii na to prerušila s Iránom diplomatické styky. 
Rodina.
Jeho synovcom je Ali Muhammad an-Nimr (* 1994/1995), ktorého v roku 2011 ako sedemnásťročného zadržala polícia pri demonštrácii. Je tiež odsúdený na trest smrti. Príbuzenský pomer k šejkovi môže byť príčinou tvrdého postupu saudskoarabskej justície voči Alimu Muhammadovi.
Atyanas z Adramyttionu

Atyanas ("Atyanas") bol olympijský víťaz v boxe v roku 72 pred Kr.
Atyanas, syn Hippokrata z Adramyttionu, bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe. Box (pygmé) sa v Olympii zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Onomastos zo Smyrny. 
Olympijské víťazstvo Atyana zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympionik Atyanas bol podľa rímskeho autora Cicera zavraždený pirátmi v čase, keď bol Lucius Valerius Flaccus miestodržiteľom rímskej provincie Ázia.
Palóci

Palóci () sú maďarská etnografická skupina.
Obývajú územie Hevešskej, Boršodskej, Gemerskej a Novohradskej župy. Zaužívaný názov pre túto oblasť je Palócföld alebo Gömörországh. Delia sa na východných a západných Palócov. Hovoria piatimi nárečiami.
Ich pomenovanie má slovanský pôvod zo slova Polovec, ktoré sa pravdepodobne používalo na označenie kumánskych skupín. Išlo o Kúnov (Kumánov), ktorí sa tu usadili ešte pred masovým kúnskym (kumánskym) osídlením v 13. storočí. Pre obyvateľov oblasti má pomenovanie posmešný charakter. Na území Slovenska sa rozdeľujú podľa:
Bohémsky život (film)

Bohémsky život je film režiséra Aki Kaurismäkiho, natočený podľa románu "Obrazy zo života bohémy" (1851) od francúzskeho spisovateľa Henri Murgera (1822 - 1861). Film mal nemeckú premiéru 27. februára 1992, fínsku premiéru 28. februára 1992, v českých a slovenských kinách (kinokluboch) sa premietal až v roku 2012.
Dej filmu.
Čierno-biely film nahovorený vo francúzštine natočil fínsky režisér Aki Kaurismäki podľa predlohy románu francúzskeho spisovateľa Henri Murgera, ale dej preniesol z polovice 19. storočia do Paríža začiatku 90-tych rokov 20. storočia. Hlavnými postavami sú traja muži: Rodolfo, albánsky maliar, žijúci vo Francúzsku nelegálne, Francúz Marcel, neúspešný dramatik a novinár, a napokon Schaunard, neuznaný írsky hudobný skladateľ. 
Traja priatelia v Paríži živoria, pretože sa odmietajú podvoliť estetickým požiadavkám a komerčnému tlaku svojho okolia. Rodolfo predáva svoje obrazy len jednému kupcovi, Marcel neúspešne ponúka nakladateľom svoju hru o 22-och aktoch, Schaunard skladá experimentálne skladby, ktoré sú ťažko počúvateľné. Napriek nedostatku peňazí žijú priatelia slobodne a občas majú aj šťastie v láske. Marcel sa zoznámi s Musette a Rodolfo sa zamiluje do Francúzsky Mimi. V deň, keď mali Rodolfo a Mimi začať žiť spolu, Rodolfa zatkne polícia a pre neplatné víza ho z Francúzska vyhostí späť do Albánska. Po polroku sa Rodolfo dostane späť do Paríža (prepašovaný cez hranice v kufri trabanta), ale v Paríži zistí, že Mimi má už nového priateľa. Tá sa však pri prvom stretnutí vracia k Rodolfovi, ktorého miluje. Pre jeho chudobu ho však po čase opúšťa. Z rovnakého dôvodu opúšťa aj Marcela priateľka Musette, keďže ani Marcelovi sa nedarilo presadiť v ním redigovanom časopise „Pásy irisu“. Priatelia teda ďalej trú biedu. Keď sa stretnú na spoločnej večeri v deň sviatku všetkých svätých, objavuje sa v Rodolfovom byte Mimi, teraz už vážne chorá. Napriek snahe Rodolfa a jeho verných priateľov obstarať jej lepšiu starostlivosť napokon Mimi zomiera. Film sa končí scénou, ako smútkom zdrvený Rodolfo odchádza s verným psom Baudelairom z nemocnice. 
Film je napriek tragickému koncu skôr komediálne ladený. Komedickosť je vytvorená pomocou úsmevných situácií a zdanlivo triviálnych, niekedy však vtipných, dialógov medzi Rodolfom, Marcelom a Schaunardom. Herecký prejav všetkých troch hercov je minimalistický, čo je ale typický znak pre všetky filmy Aki Kaurismäkiho. Cieľom režiséra bolo zachytiť melancholickú atmosféru parížskej periférie, kde každý môže aj napriek ťažkým existenčným podmienkam žiť slobodný a do istej miery aj zmysluplný život, ktorý prináša ako radosti, tak aj starosti. 
Zaujímavosť.
V malej hereckej role džentlmena sa mihne aj francúzsky režisér Louis Malle.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej mužov 2016

Majstrovstvá Afriky v hádzanej mužov 2016 boli v poradí 22. majstrovstvá Afriky v hádzanej mužov, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Káhire, v Egypte v dňoch od 21.30. januára 2016, za účasti 12 tímov. Prvýkrát sa majstrovstvá Afriky organizovali samostatne v mužskej kategórii. Ženský turnaj sa v roku 2016 uskutoční v Angole. Svoj šiesty titul záskal domáci , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad . Na bronzovej priečke skončila , ktorá získala svoju druhú medailu, 12 rokov po tej prvej, keď v zápase o 3. miesto zvíťazila nad obhajcom titulu z .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia afrických družstiev na trojicu podujatí. Víťazné družstvo sa kvalifikovalo na Letné olympijské hry, ktoré hostí Rio de Janeiro. V poradí ďalšie družstvo postúpilo na svetovú olympijskú kvalifikáciu. A 3 najlepšie družstvá sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta 2017, ktoré organizuje Francúzsko.
Organizátor.
O dejisku turnaja rozhodlo predstavenstvo CAHB na svojom zasadnutí v Alžíri 23. januára 2014. Egypt bude organizátorom africkeho šampionátu štvrtýkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1983, 1991 a 2004, zakaždým v Káhire. Zápasy sa uskutočnia v 2 halách arény Cairo Stadium Indoor Halls Complex, postavenej pre účely Afrických hier 1991, z ktorej hlavná hala má kapacitu 20 000 a vedľajšia 1 500 divákov.
Účastníci.
Na turnaj sa okrem družstva hostiteľskej krajiny automaticky kvalifikovali prvé 4 družstvá z predchádzajúcich majstrovstiev Afriky a 2 najlepšie družstvá z posledných Afrických hier. CAHB potom vybrala zyvšných päť družstiev podľa rebríčka družstiev v roku 2015.
Nasadenie do výkonnostných košov.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie družstiev v rebríčku CAHB v roku 2013.
Apollofanes

Apollofanes alebo Apollofanés ("Apollofanes", iný prepis: "Apollofanés", ) môže byť:
Apollophanes môže byť aj: