burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Zahraničný obchod

Zahraničný obchod je časť národného hospodárstva danej krajiny, ktorá zahŕňa obeh tovaru a služieb, prekračujúci hranice a ekonomiku danej krajiny.
Je to jeden zo spôsobov zapojenia národného hospodárstva krajiny do svetového hospodárstva
a do medzinárodnej deľby práce v rámci svetovej ekonomiky a globálna ekonomika/globálnej ekonomiky. Je súčasťou národného reprodukčného procesu, pričom má pomerne samostatné postavenie.
Podľa evidencie a ekonomickej štatistiky SR do odvetvia zahraničného obchodu patrí činnosť všetkých podnikateľských subjektov, právnických a fyzických osôb, uskutočňujúcich vývoz (export) a dovoz (import) formou obchodného tovaru.
Štatistika zahraničného obchodu vo všeobecnosti zahŕňa pohyb tovarov medzi Slovenskom a zvyškom sveta.
Celkový dovoz (import) zahŕňa tovary, vstupujúce do ekonomiky Slovenska a určené na domácu spotrebu a spracovanie s následným spätným vývozom (exportom). V celkovom vývoze sú zahrnuté tovary trvalo opúšťajúce územie Slovenska alebo tovary opúšťajúce územie Slovenska s cieľom spracovať a následne doviezť späť.
Od vstupu Slovenska do Európskej únie, t. j. od 1. 5. 2004, sa štatistika zahraničného obchodu skladá zo systémov EXTRASTAT a INTRASTAT.
EXTRASTAT systém poskytuje informácie o výmene tovarov s nečlenskými štátmi EÚ na základe dokumentov predpísaných pre colné konanie
INTRASTAT systém obsahuje informácie o obchode s tovarom s členskými krajinami EÚ ako partnerskými krajinami, získané štatistickým zisťovaním.
Zahraničný obchod je súčasťou medzinárodného obchodu v globálnej ekonomike.
Základné funkcie zahraničného obchodu.
Transformačná funkcia – zahraničný obchod vplýva na stav ekonomickej rovnováhy národnej ekonomiky. Podstatou je transformácia štruktúry domácej produkcie na štruktúru žiadúcu v oblasti použitia na výrobnú i osobnú spotrebu.
Rastová funkcia – napĺňa hľadisko "ekonómie času", kde výsledkom úspora práce pri zapojení do medzinárodnej deľby práce. Export zároveň výrazne ovplyvňuje domácu produkciu (rast či jej pokles) a jej špecializáciu.
Nirvána

Nirvána (-sanskritský kmeň; sanskritský nominatív: nirvánam; pálijský kmeň: nibbána; doslova "vyvanutie, vyhasnutie") je stav najvyššej blaženosti, vyslobodenie sa z kolobehu života (dharmačakra).
Obchodnosť

Obchodnosť je vlastnosť týkať sa obchodu, súvisieť s obchodom, napr. obchodná cesta.
Nisibis

Nisibis (moderný názov Nusaybin) je staroveké mesto na území dnešného Turecka (blízko sýrskej hranice), stredisko nestoriánov, dôležité z hľadiska štúdia sýrskej filozofie.
Nitovanie

Nitovanie je spôsob vytvárania nerozoberateľných spojení materiálov, najčastejšie plechov, alebo plátov. Pri spojení sa využije plastická deformácia jednej zo spájaných častí, alebo špeciálnej spojovacej súčasti - nitu. Ak sa časti spájajú priamo, nitovanie sa nazýva "priame". Ak sa pri spájaní využíva nit ide o "nepriame nitovanie". Spojenie je nerozoberateľné, pretože sa nedá rozobrať bez porušenia nitu, alebo jednej zo spájaných súčiastok. Deformácia sa vytvorí ručne, alebo strojovo za tepla alebo za studena v závislosti od typu výroby, veľkosti použitých nitov a pevnosti použitých materiálov. 
Priame nitovanie.
Pri priamom nitovaní sú spájané súčasti upravené tak, aby sa dala časť jednej súčasti zasunúť do otvoru v druhej. Toto sa dosiahne vytvorením valcového alebo hranolového čapu, vytvorením dosadacej plochy, ak je súčasťou rúrka alebo vylisovaním výstupku, ak je súčasťou plech či plát. V druhej súčasti, ktorá je plech alebo plát sa vytvorí otvor príslušnej veľkosti. Vytvorené čapy, resp výstupky majú takú dĺžku, resp. výšku, aby prečnievali na druhej strane plechu, plátu. Po zostavení spoja sa tieto prečnievajúce časti deformujú tak, aby vytvorili tzv. "závernú hlavu". Pri spájaní valcovej rúrky, alebo čapu samotné nitovanie nezabezpečí nemožnosť pootočenia spájaných súčastí. Preto sa v týchto prípadoch dosadacia plocha upravuje vrúbkovaním, alebo tvarovými zárezmi, ktoré sa pri vytváraní spoja zatlačia do plechovej súčasti.
Nitovanie sa nepoužíva len pri strojárských a stavebných konštrukciách. Priamym nitovaním sa napríklad upevňujú aj patentné gombíky do odevov alebo módnych doplnkov z textilu, kože a iných materiálov. Takýto gombík je zvyčajne zložený zo štyroch častí, pričom dve a dve sa spoja nitovaním v príslušnej časti odevu/doplnku.
Nepriame nitovanie.
Charakteristické pre nepriame nitovanie je použitie nitov. Spájané súčiastky s pripravenými otvormi sa položia na seba a cez spoločný otvor sa zasunie nit s hlavou na jednej strane. Z druhého konca nitu sa vytvorí deformáciou jeho drieku záverná hlava, ktorá zabráni rozobratiu spoja.
Nity.
Charakteristickými údajmi nitu sú:
Niektoré typy nitov:
Rozdelenie nitových spojov.
Nitové spoje sa rozdeľujú podľa viacerých hľadísk :
Podľa počtu prierezov, v ktorých môže nastať prestrihnutie nitov:
Podľa počtu nitovaných radov:
Podľa vzájomnej polohy plechov:
Podľa účelu môže byť nitovanie:
Postup pri ručnom nepriamom nitovaní.
Nitový spoj je správne zhotovený ak sú hlavy v jednej osi a sú úplné. Rýchle nitovanie umožňujú nitovacie kliešte.
Vytváranie nitových spojov.
Podľa veľkosti a materiálu použitých nitov môže nitovanie prebiehať:
Podľa spôsobu vyhotovenia spoja môže byť nitovanie vykonávané:
Použitie.
Nitovanie sa najčastejšie používa pre spájanie:
Nitrania

Nitrania môžu byť:
Thomas Mun

Thomas Mun (* 17. jún 1571, Londýn, Anglicko – † 21. júl 1641, Londýn) bol londýnsky obchodník, riaditeľ Východoindickej obchodnej spoločnosti a ekonóm, najvýznamnejší predstaviteľ merkantilizmu v Anglicku. 
Vystupoval proti monetaristickému zákazu vývozu peňazí. Ako prvý stanovil teóriu rovnováhy trhu.
Občiansky súdny poriadok

Občiansky súdny poriadok môže byť:
Nížina

Nížina je územie (typ reliéfu) s pomerne monotónnym rovinným až pahorkatinným georeliéfom v nízkej nadmorskej výške (na Slovensku 0, vo svete častejšie 0). Opakom nížiny je vysočina. Niekedy sa presnejšie udáva, že georeliéf má prevládajúcu výškovú členitosť do 30 m v nižšom stupni a do 100 m vo vyššom stupni.
Nížiny tvoria 40 % územia Slovenska.
Občianstvo

Občianstvo je úplná emancipácia človeka v spoločnosti, to znamená k iným ľuďom, inštitúciám a k štátu. 
Z hľadiska úplnej emancipácie človeka v spoločnosti ide o akceptovanie jeho prirodzených práv: práva na život, slobodu a materiálne podmienky na vlastnú existenciu.
Teodor Münz

Dr. h. c. PhDr. Teodor Münz, CSc. (* 1. január 1926, Vrútky † 14. júl 2022) bol slovenský filozof, špecialista na dejiny slovenskej a nemeckej filozofie.
Vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 1950 bol pracovníkom Filozofického ústavu SAV. Vo svojej tvorbe sa zaoberal dejinami slovenskej filozofie, najmä osvietenskej a náboženskej filozofie a teóriou poznania. Prekladal diela z nemeckej filozofie (Kant, Hegel, Feuerbach, Nietzsche a i.). Bol nositeľom Zlatej medaily SAV (1996), v roku 2008 mu Univerzita P. J. Šafárika v Košiciach udelila čestný doktorát.
Jeho druhou manželkou bola prekladateľka, novinárka a aktivistka česko-slovenskej vzájomnosti Soňa Čechová (* 1930† 2007).
Njája

Njája je jeden zo šiestich hinduistických ortodoxných daršanov (filozofických škôl), v ktorom mala veľkú úlohu logika a gnozeológia. Podľa tohto učenia jestvuje hmotný vesmír, ktorý sa skladá z atómov, tvoriacich svojimi kombináciami všetky predmety. Okrem toho vo vesmíre jestvuje nespočetné množstvo duší, ktoré existujú buď samy osebe, alebo sú spojené s hmotnými atómami. Najvyšší regulujúci duchovný princíp Íšvara vytvára kombinácie atómov a vyvoláva spojenie duší s atómami alebo oslobodenie duší od nich.
Njája prvý raz v Indii vypracovala teóriu sylogizmu, ktorá sa odlišuje od starogréckej tým, že má päť členov: premisu, dôkaz, ilustráciu, použitie dôkazu a záver.
Njája uznáva štyri spôsoby poznania: pocity, odvodenie, analógiu a svedectvá iných ľudí a autorít.
V njáji bola podrobne rozpracovaná klasifikácia kategórií poznania (padártha) a klasifikácia objektov, na ktoré sa poznanie zameriava.
Njája-sútry boli spísané v 2. storočí po Kr. a rozkvet njáji spadá do raného stredoveku.
Občina (spoločenstvo)

Občina je spoločenstvo ľudí založené na pokrvnom príbuzenstve (rodová občina - rod), územnom princípe (susedská občina) a pod., ktoré spravidla predstavuje (najmä ekonomicky) uzavretý útvar, a ktoré je založené na kolektívnom vlastníctve výrobných faktorov (najmä pôdy) a samospráve s volenými alebo dedičnými predstaviteľmi.
Rodové občiny sú typické pre väčšinu praveku a niektoré staroveké štáty a obdobia. Susedské občiny sa vyskytovali najmä v stredoveku.
Murivo

Murivo je špeciálnym spôsobom ukladané stavivo z kameňa, tehál, tvaroviek a iných malých dielov, ktoré sú vzájomne previazané na sucho, na maltu alebo formované zo zmesi určenej na stvrdnutie, z ktorého je následne vytvorené stavebná konštrukcia, múr, klenba.
Susedská občina

Susedská občina (iné názvy: teritoriálna občina; keďže je takmer vždy založená na poľnohospodárstve nazýva sa aj roľnícka občina, v európskom stredoveku aj marka, chotárna občina, mir) je občina, ktorá je založená na územnom (nie primárne pokrvnom) princípe. 
Vývojovo spravidla nasleduje po zániku rodovej občiny, založenej na pokrvnom princípe. Vyskytovala sa najmä v období tesne pred vznikom štátu a/alebo národnosti (u Slovanov v 6. - 8. storočí po Kr.) a je predpokladom ich vzniku; v obmenenej podobe - ako (púhe) kolektívne užívanie pasienkov, lesov, lúčnych polí, vôd, ciest, okrajových častí chotára - sa občiny niekde udržali až do 20. storočia (pozri napr. občina (Rusko)). 
Raná (stredoveká) roľnícka občina bola územne jednotná pospolitosť veľkých rodinných (domových) občín, medzi ktorými boli hierarchické vzťahy nadvlády a podriadenosti, najčastejšie podľa zásad genealogickej príbuznosti s historicky vierohodným zakladateľom občiny.
Gardner Murphy

Gardner Murphy (* 8. júl 1895, Chillicothe, Ohio, USA – † 18. marec 1979, Washington D.C.) bol americký psychológ a parapsychológ. 
Zaoberal sa sociálnou psychológiou.
Študoval na univerzitách v Yale a Harvarde a promoval na Columbia University, kde neskôr pôsobil ako profesor psychológie.
Ročné obdobie

Ročné obdobie alebo zriedkavo obdobie roka je jedna z hlavných častí roka. Prejavuje sa hlavne opakovaným pravidelným charakterom počasia.
V miernom a polárnom pásme sa obvykle rozlišujú štyri ročné obdobia podľa teploty: jar, leto, jeseň a zima. V tropickom a subtropickom pásme sú zmeny teplôt zanedbateľné a omnoho výraznejšie sú zmeny množstva zrážok, preto sa hovorí o období dažďov (monzúnové obdobie) a období sucha. V niektorých oblastiach sa rozlišuje aj podľa teploty aj podľa zrážok.
Príčina ročných období.
Príčina striedania ročných období je fakt, že zemská os nie je kolmá na rovinu svojej obežnej dráhy, ale je od kolmice na túto rovinu odchýlená stále rovnakým smerom o 23,5°, čo spôsobuje, že sa počas roka na danom mieste Zeme stále mení uhol dopadu a intenzita slnečných lúčov. Na pologuli, ktorá je naklonená smerom k Slnku je leto – dlhšie a teplejšie dni, na odklonenej pologuli je zima – kratšie a chladnejšie dni. 
Situácia je ale v skutočnosti o čosi komplikovanejšia: Jednotlivé ročné obdobia by podľa vyššie uvedeného opisu museli vrcholiť počas rovnodenností a slnovratov (teda jar počas jarnej rovnodennosti, leto počas letného slnovratu, jeseň počas jesennej rovnodennosti a zima počas zimného slnovratu), pretože v týchto bodoch sa daná pologuľa Zeme nachádza v extrémnych štyroch polohách k Slnku (v lete je najnaklonenejšia k Slnku, v zime najodklonenejšia od Slnka a na jar a jeseň „najmiernejšie“ odklonená). V skutočnosti však jednotlivé ročné obdobia vrcholia až po jednotlivých rovnodennostiach/slnovratoch, pretože Zem (najmä vďaka oceánom) má istú termickú zotrvačnosť, ktorá spôsobuje oneskorenie nástupu globálnej zmeny teploty počas roka (spravidla o mesiac či dva mesiace, miestami aj oveľa viac) po príslušnej zmene polohy Zeme voči Slnku. 
Skutočnosť, že dráha Zeme okolo Slnka nie je presná kružnica ale skôr elipsa, sa niekedy mylne považuje za príčinu vzniku ročných období. Táto skutočnosť však v skutočnosti striedanie ročných období nespôsobuje, spôsobuje iba to, že zimy na južnej pologuli sú tvrdšie a zimy na severnej pologuli sú miernejšie než by boli, keby zemská dráha bola kruhová. Je to dané tým, že počas zimy na severnej pologuli (teda leta na južnej pologuli) je Zem k Slnku najbližšie a počas zimy na južnej pologuli (teda leta na severnej pologuli) je Zem od Slnka najďalej.
Jednotlivé obdobia.
Pozri:
Ročné obdobia na iných planétach.
Ročné obdobia existujú aj na iných planétach, resp. na ich mesiacoch, ale výraznejšie sa prejavujú len tam, kde má teleso dostatočne veľký sklon osi k rovine svojej dráhy. Dĺžka ročného obdobia na planéte je vždy štvrtinou jej obežnej doby.
Platónova noetika

Platonova noetika je Platónova teória poznania. 
Poznávacím nástrojom duše je rozum, nús (NÚS); poznateľnosťou sa vyznačujú predmety rozumového poznania (TA NOÉTA). Miera poznateľnosti je totožná s mierou súcnosti. Dokonale poznateľné je to, čo dokonalé je (TO ONTÓS ON), skutočné súcno, idea; úplne nepoznateľné je nesúcno (TO MÉ ON); nedokonale poznateľné je to, čo je urpostred medzi súcnom a nesúcnom, čo sa deje (TO GIGNOMENON), t. j. v čom je vznik a zánik, svet zmyslových javov. Táto súvsťažnosť medzi mierou súcnosti a mierou poznania je základ Platonovej noetiky. Na označenie dokonalého poznania, GNÓMÉ, používa Platón sprvu obvykle slovo EPISTÉMÉ = 'vedenie', neskôr slovo NÚS = 'rozum'; poznanie nedokonalé je DOXA = 'zdanie', 'mienenie', a úplné nepoznanie je AGNOIA = 'neznalosť'. Pre označenie poznávania ideí nepoužíval
Platon jeden ustálený názov, práve tak, ako ho nemal ani pre označenie samých ideí."
Henry Alexander Murray mladší

Murray, Henry Alexander ml. (* 13. máj 1893 – † 23. jún 1988) je americký psychiater a psychológ zaoberajúci sa psychopatológiou osobnosti. Je zakladateľom personológie (1930) a autorom TAT testu.
Obdobie

Obdobie môže byť:
Alexandrijské museion

Alexandrijské museion (iné názvy: Museion v Alexandrii, Museion, namiesto slova museion [μουσεῖον] v názve môže byť vždy buď iný prepis múseion/mouseion, alebo niektorý zo zriedkavých variantov musaion/músaion/mousaion [μουσαῖον] alebo muséion/múséion/mouséion alebo muséon/múséon/mouséon ; museion znamená doslova "svätyňa múz") bola vedecká inštitúcia, ktorú na radu Demetria Falerského zriadil v roku 280 pred Kr. Ptolemaios I. Sótér vedľa kráľovského paláca v Alexandrii. 
V Museione spolu bývalo a pracovalo mnoho básnikov a učencov najrôznejších odborov; celkové zabezpečenie im poskytoval štát. Ich práca sa opierala o obrovskú knižnicu (Alexandrijská knižnica). Venovali sa predovšetkým filologickým štúdiám spojeným s vydávaním spoľahlivých literárnych textov (textová kritika, exegéza). 
K najväčšiemu rozkvetu Museionu došlo za Ptolemaia II. Filadelfa, neskôr za Augusta. V 3. stor. po Kr. boli budovy zničené. Museion trvalo naďalej v Sarapeiu. Posledný učenec Museionu – Teón, otec Hypatie, zomrel roku 415. Museion bolo predchodcom univerzít.
Historické obdobie

Historické obdobie je:
Noha

Noha môže byť:
NOHA je skratka pre Northern Ontario Hockey Association.
Gaius Musonius Rufus

Gaius Musonius Rufus (* asi 30 – † asi 108) bol rímsky filozof, predstaviteľ mladšieho stoicizmu, učiteľ Plinia Mladšieho, Dióna z Prusy a Epiktéta.
Bol učiteľom Plínia Mladšieho, Diona z Prusy, Epiktéta.
Herman Nohl

Herman Nohl (* 7. október 1879, Berlín, Nemecko – † 27. september 1960, Göttingen) bol nemecký filozof, pedagóg a filozof kultúry, prívrženec Wilhelma Diltheya.
Nocká kultúra

Nocká kultúra alebo (kultúra) Nok je jedna z najstarších kultúr ranej železnej doby v Afrike datovaná do obdobia 900 pred Kr. – 200 pred Kr. Je známa nálezmi terakotovych plastík. Rozšírila sa v rozsiahlych oblastiach strednej Nigérie severne od rieky Nigeru a Benue.
Nomenklatúra

Nomenklatúra (lat.) môže byť:
Obeh

Obeh (o fyzickom pohybe plynov či kvapalín aj cirkulácia) je pohyb s návratom k počiatku dráhy alebo k počiatočnému stavu, pozri napríklad obeh Zeme, krvný obeh (cirkulácia krvi), obeh kapitálu, obeh vody v prírode (cirkulácia vody v prírode), cirkulácia vzduchu (obeh vzduchu), všeobecná cirkulácia atmosféry 
Obeh je postupný prechod veci/javu od jednotlivca k jednotlivcovi;
používanie (najmä platidiel a cenín) v istom spoločenskom okruhu, pozri napríklad obeh peňazí, tovarový obeh
Binomická nomenklatúra

Binomická nomenklatúra alebo binominálna nomenklatúra je systém pomenovania rastlinných a živočíšnych druhov dvoma menami, z ktorých prvé označuje rod, druhé druh; za nimi sa niekedy uvádza skratka autora pomenovania a prípadne rok. 
Binomickú nomenklatúru v taxonómii zaviedol v roku 1753 Carl Linné v diele "Species plantarum", je východiskovým dielom súčasnej vedeckej botanickej nomenklatúry. Jeho druhá práca "Systema naturae", 10. vyd. z roku 1758, je východiskovým dielom súčasnej vedeckej zoologickej nomenklatúry.
Nominácia (jazykoveda)

Nominácia alebo pomenúvanie je využívanie jazykových prostriedkov na pomenovanie predmetov a javov, dejov a udalostí. Medzi nominačné jazykové prostriedky patria predovšetkým morfémy a slová, ktoré už v jazyku jestvujú. Veľmi zriedka sa na pomenovanie tvoria úplne nové, dosiaľ nejestvujúce prostriedky (morfémy a slová). Na druhej strane veľmi často sa pri nominácii používajú prostriedky z iných jazykov, najčastejšie celé slová.
Tovarový obeh

Tovarový obeh alebo obeh tovaru je obeh, ktorý je procesom tovarovej výmeny uskutočňovanej prostredníctvom peňazí, a ktorý v podmienkach tovarovej výroby slúži ako spojovací článok medzi
výrobou a spotrebou (na rozdiel od naturálnej výmeny); v rozvinutom tovarovom obehu tuto funkciu plní vnútorný obchod a zahraničný obchod.
Tovarový obeh je forma výmeny produktov práce na ich ceste od výrobcu k spotrebiteľovi prostredníctvom peňazí, t. j. premeny tovaru na peniaze a peňazí na tovar cestou aktov kúpy a predaja a s tým spojené rozdeľovanie tovarov ako úžitkových hodnôt (na rozdiel od priamej výmeny).
Muž

Muž je:
Pojem muža príp. iné významové útvary, ktoré sú výsledkom poznávania, prežívania, zobrazovania a pod. muža, závisia do značnej miery od kultúry, v rámci ktorej sa tvoria, najmä od tých významových útvarov, ktoré intervenujú pri vzniku pojmu muža, predstavy o mužovi a pod. K dôležitým pojmom muža patrí napr. biologický pojem muža, psychologický pojem muža, vojenskovedný pojem muža atď. Dieťa mužského pohlavia je chlapec, pričom tento termín sa niekedy používa aj pre mladých mužov.
Obeh Zeme

Obeh zeme je pohyb Zeme od západu na východ okolo Slnka, ktoré ju udržuje na obežnej dráhe svojou príťažlivosťou.
Obeť

Obeť alebo obeta môže byť:
Obeť môže byť aj:
Obeta môže byť aj dráma M. Kukučína, pozri Obeta (Kukučín)
Múza

Múzy (gr. Μουσαι - "Músai") sú v gréckej mytológii ochrankyne umení a vied, dcéry Dia a bohyne pamäti Mnémosyny. Je deväť múz.
Nomo

Nomo môže byť:
Ľudská obeť

Ľudská obeť je obetovanie človeka bohu vyhasením jeho života.
Obetovanie ľudí sa vyskytovalo už v praveku (bronzová doba), ďalej je známe napríklad u Keltov, Germánov, v starovekom Grécku, v starovekom Ríme, u Feničanov, v Mezoamerike (napr. Aztékovia), v Číne a v mnohých iných kultúrach.
Nomogram

Nomogram (gr.) je diagram umožňujúci riešiť rovnicu, pre ktorú bol zostrojený, len čítaním, bez počítania.
Nomogramy vytvorené z experimentálne zistených hodnôt sa často používajú pre vzťahy kde nie je známa ich presná funkčná závislosť.
Obetovanie

Obetovanie je časť omše, ofertórium, vzdávanie sa niečoho, dávanie, vydávanie na záhubu, zasľúbenie, zasvätenie, prinášanie božstvu ako obeť.
Nomológia

Nomológia (gr.) je náuka o zákonoch a zákonitostiach javov.
Obilninárstvo

Obilninárstvo je odvetvie rastlinnej výroby zamerané na pestovanie obilnín.
Mužnosť

Mužnosť je matie charakteristických kladných vlastností muža, ako sily, odvahy, priamosti atď. Podľa Platóna mužnosť cnosť spočívajúca v harmónii srdnatá duša.
Nomoteizmus

Nomoteizmus je názor, že Boh je súhrnom všetkých zákonov.
Obilniny

Obilniny (iné názvy: obilie, zbožie, cereálie, zriedkavo: zbožiny, zastarano: "obiliny", nesprávne: "obiloviny") sú kultúrne rastliny z čeľade lipnicovitých pestované predovšetkým pre zrno v miernom pásme (ale aj v teplom pásme) všetkých svetadielov, v rôznych nadmorských výškach; niekedy sa takto označujú aj plody (zrná) týchto rastlín (inak nazývané aj obilky). Hlavné typy obilnín sú: pšenica, jačmeň, kukurica, ryža, raž, ovos, cirok, menej rozšírené pohánka, mohár a i. Spracúvajú sa na múku, krúpy, vločky, slad, škrob, krmivá. 
Pestovaním obilnín sa zaoberá obilninárstvo. 
Jedlé obilie.
Slovenské právne predpisy pracujú popri termíne obilniny aj s podobným termínom jedlé obilie. Tento je v príslušnej vyhláške definovaný ako „vyzreté zrná obilnín, ktoré sú po vymlátení a ďalších úpravách vhodné na priamu ľudskú spotrebu“. Jedlé obilie možno podľa tejto vyhlášky „členiť a označovať ako“:
Zdroj:
Význam obilnín.
Obilniny majú v historickom vývoji ľudstva najdôležitejšie postavenie spomedzi poľných plodín. 
Pestujú sa v prvom rade pre zrno na konzum, na výživu zvierat, na priemyslové spracovanie a na osivo. Obilniny v ľudskej výžive zabezpečujú dnes rozhodujúcu časť energetického príjmu z potravín a nemalý podiel i z celkového príjmu bielkovín. V rozvojových krajinách je denná energetická potreby krytá zo 60 – 80 % obilninami, vo vyspelých krajinách z 20 – 40 %.
Využitie.
Obilniny majú výhodný pomer obsahuje základných výživných látok – glycidov a bielkovín, sú zdrojom minerálnych látok a vitamínov skupiny B. Obilniny využívame na rýchlu prípravu pokrmov a to z celých alebo lúpaných zŕn, hlavne kaší (pšeničné krúpy, ovsené vločky, pohánka a podobne), hrubo a jemne mleté múky (na výrobu nekvasených placiek, osúchov, palaciniek, pečiva a chleba), na výrobu cestovín.
Na potravinárske a priemyselné účely využívame jačmeň (pri výrobe sladu a piva), v liehovarníckom priemysle na výrobu alkoholu (jačmeň, raž – whisky), alebo i na produkciu etanolu, vo farmaceutickom priemysle (raž, tritikale, kukurica, pohánka). Priemyselne sa z obilnín získava škrob, ktorý sa využíva v potravinárskom priemysle (pudingy, škrobové sirupy, marmelády, umelý med a podobne), v elektrotechnickom priemysle. Pri výrobe škrobových plastov (fólii), ktoré môžeme využiť i k nastieľaniu pôdy (t. j. k potlačeniu výskytu burín a k obmedzeniu vyparovania vody), po zbere sa rozpadnú a zaorú. Slama obilnín sa využíva k priamemu skrmovaniu ako objemové krmivo, alebo pri výrobe granúl, brikiet a ako nasávací materiál pri spracovaní vedľajších produktov repy, rezkov a melasy.
Nomotetické

Nomotetické je týkajúce sa generalizačnej (zovšeobecňujúcej) metódy, ktorá sa používa v
prírodných vedách a budujú sa ňou všeobecné pojmy a zákony . Proti nomotetickému sa kladie idiografické. Termín "nomotetické" zaviedla bádenská škola novokantovstva.
Objasnenie

Objasnenie alebo objasňovanie alebo klarifikácia je vysvetlenie, výklad, ktorým sa niečo stáva jasnejším, pochopiteľnejším; urobenie jasnejším, zreteľnejším, pochopiteľnejším. 
Objasnenie znamená odhalenie individuálnej histórie. Objasnenie je v najpôvodnejšom zmysle ontologická zmena, jeden z procesov inscedencie, zmena stavu ľudského indivídua z nechápajúceho na chápajúce alebo z nejasne chapájúceho na jasnejšie chápajúce.
Dôležitým prostriedkom objasňovania je príklad. Objasňovanie možno chápať ako uplatňovanie konkrétne historického prístupu ku skúmaniu reality.
Mužskosť

Mužskosť je súbor čŕt typických pre muža. V čínskej filozofii je to črta priraďovaná k jangu.
Noneto

Noneto je skladba pre deväť nástrojov. Môže to tiež byť hudobné teleso skladajúce sa z deviatich inštrumentálnych hráčov.
William Nordhaus

William D. Nordhaus (* 31. máj 1941, Albuquerque, Nové Mexiko, USA) je americký ekonóm, profesor na Yale University.
Objav

Objav je odhalenie neznámych, objektívne existujúcich javov, vlastností alebo zákonitostí dokázaných vedeckou metódou.
O objave tiež hovoríme pri nájdení veľmi talentovanej osoby, alebo pri objavení nového geografického územia, biologického druhu a podobne.
Nóri

Nóri (Norweger) sú germánsky národ, ktorý tvorí väčšinu obyvateľstva Nórska, ďalej žijú v USA (630 tis.), Kanade (170 tis.), malá skupina vo Švédsku. Spolu asi 4,8 mil.
Nóri sú jedným z najstarších severských národov v Európe, jeho etnogenéza začala už pred začiatkom nášho letopočtu, keď jeho územie začali osídľovať najprv Sánovia a germánske kmene Gótov a neskôr Vikingov (Normanov), Nórov a Dánov.
Koncom 8. storočia začali nórski Normani svoje objavné plavby, v 9. stor. došlo r. 872 k zjednoteniu krajiny a vytvoreniu Nórskeho kráľovstva.
Gunnar Karl Myrdal

Gunnar Karl Myrdal (* 6. december 1898 - † 17. máj 1987) bol švédsky ekonóm (medzinárodné hospodárske vzťahy, rozvojové krajiny) a politik. V roku 1974 získal Nobelovu cenu za ekonómiu.
Estetická norma

Estetická norma je spoločenská norma, ktorá určuje naše estetické hodnotenie skutočnosti a umenia.
Objavenie

Objavenie (objavovanie) je vystúpenie na povrch, odhalenie niečoho nového/neznámeho, prijdenie na niečo, dospenie k objavu, zistenie.
Myseľ

Myseľ je subjekt, ktorý vníma, myslí, má svoje predstavy, cíti a pod. prípadne súbor
predstavovania, vnímania a pod. Myseľ je entita tematizovaná v súčasnosti
najmä v rámci filozofie mysle.
Pojem mysle sa začal používať v anglickom empirizme namiesto pojmu duše.
Význam termínu "myseľ" prešiel vývinom: na konci 18. stor. sa myseľ chápala ako vnútorný duševný život vôbec resp. totalita zmyslových alebo iba duchovných pocitov. Vo filozofickom slovníku myseľ chápu ako najužšiu jednotu a celkovosť duchovného 'a' zmyslového citového života. V psychológii používame termín vedomie.
Názory na myseľ.
Myseľ je podľa Condillaca súbor pocitov.
Myseľ je podľa Descarta netelesná podstata, ktorá je odlišná od materiálnej alebo telesnej podstaty. Vlastnosťou mysle ako mysliacej substancie je vedomie. Myseľ telom priamo pohybuje a telo priamo prežíva.
Myseľ je podľa Huma súbor dojmov.
Myseľ v joge zahrnuje (podobne ako telo) homeostatický mechanizmus, ktorý zabezpečuje vyváženú integrálnu činnosť (samádhi) aj pri pôsobení normálnych vonkajších a vnútorných stimulov.
Pataňdžali tvrdil, že myseľ tvorí jednotu s telom.
Morálna norma

Morálna norma je norma správania sa človeka sankcionovaná verejnou mienkou.
Objekt (filozofia)

Objekt alebo predmet (z lat. "obicere" = predhodiť, postaviť proti) je to, na čo sa zameriava činnosť. Pojem objektu sa mení podľa toho, aké kategórie intervenujú v úvahách o ňom. Objekt sa vo filozofii tématizuje často v spojitosti so subjektom.
Estetický objekt

Estetický objekt je entita zbavená jej bezprostrednej účelovosti, čiže taká, ktorá prestala byť len prostriedkom na dosiahnutie nejakého vonkajšieho cieľa. Estetický objekt obsahuje videnie a poznanie sveta tvorcom estetického objektu. Prostredníctvom
estetického objektu vnímame svet naliehavejšie, bohatšie, ľudskejšie. Jeho zvláštnosťou je aj to, že pôsobí ako jednota citového, zmyslového, rozumového a vôľového.
Normalita

Normalita alebo normálnosť môže byť:
Normalita je v chémii normálna koncentrácia.
Normálnosť je vyhovovanie norme, stanovenosť normou, základnosť, normalizovanosť, pozri norma
Fyzikálny objekt

Fyzikálny objekt je materiálny objekt, vyčlenená časť látkovej povahy, ktorú skúma fyzika.
Podľa veľkosti možno fyzikálne objekty rozdeliť na makrofyzikálne objekty a mikrofyzikálne objekty a megafyzikálne objekty.
Technická normalizácia

Technická normalizácia, ako súčasť všeobecnejšieho pojmu Normalizácia, je činnosť zameraná na zjednodušenie, zjednotenie a zhospodárnenie konštrukcie, výroby, postupov alebo služieb. Predmetom sú opakujúce sa výrobky, úkony, činnosti a pod., ktorých
vývoj je ustálený, alebo je žiadúce ustáliť ho normou.
Súčasťou normalizačnej činnosti je typizácia,
unifikácia a špecifikácia.
Technická normalizácia.
Technická normalizácia sa používa na zabezpečenie, stanovenie a regulovanie najvhodnejších riešení pre opakujúce sa technické úkony najmä z hľadiska bezpečnosti, akosti a hospodárnosti. Technická normalizácia zabezpečuje zostavovanie a vydávanie technických noriem.
Technická normalizácia:
Normy vo výrobnom procese.
Vo výrobnom procese sa uplatňujú normy:
Význam technickej normalizácie.
Technická normalizácia prispieva k zvyšovaniu efektívnosti hospodárstva. Vytvára predpoklady pre medzinárodnú špecializáciu, koordináciu a vedecko-technickú spoluprácu. Technická normalizácia sa uplatňuje prostredníctvom noriem. Normy nadobúdajú platnosť dňom vydania a sú záväzné pre danú oblasť. Nesmú byť v rozpore s inými platnými predpismi. Normy nižšieho stupňa nesmú byť v rozpore s normami vyššieho stupňa. Výnimku povoľuje iba orgán ktorý ich vypracoval alebo iný oprávnený orgán. Normy štátu sú záväzné aj pre iné štáty ak chcú v tomto štáte podnikať.
V normalizačnej činnosti sa uplatňuje najmä:
Hmotný objekt

Hmotný objekt alebo materiálny objekt sú častice látky alebo súbor častíc látky a častíc poľa vzájomne spolu interagujúcich.
Spoločenská normativita

Spoločenská normativita je spoločenská sieť vzťahov medzi jednotlivcami i skupinami, ktorú vytvára súhrn normatívnych požiadaviek jedného k ostatným a ostatných voči jednému, ako aj jedného voči druhému. Normativita je predpokladom integrity spoločnosti alebo skupiny a spôsobom uskutočnenia potreby sociálneho života.
Ideálny objekt

Ideálny objekt je myslená vec existujúca vo vedomí, s ktorou subjekt narába vo svojej duchovnej činnosti podľa logických zákonov.
Myslenie

Myslenie je významový proces (dianie, činnosť), ktorý spočíva v metamorfózach kognitívnych významových útvarov, najmä pojmov.
Každé logické poznanie sa realizuje myslením. Myslenie je sprostredkovaný a zovšeobecnený odraz skutočnosti. Je to odraz podstatných vlastností príčinných vzťahov a zákonitých súvislostí v mozgu človeka. Myšlienku nemožno vnímať zmyslovými orgánmi. Myšlienka je z ontologického hľadiska materiálna a z gnozeologického ideálna. Prostredníctvom myslenia sa tvoria pojmy, súdy, úsudky. Sú to základné formy myšlienkových procesov.
Názory na myslenie.
Behaviorizmus.
Myslenie v behaviorizme je proces riešenia problémov.
Hegel.
Myslenie je podľa Hegela bytie.
Husserl.
Myslenie podľa Husserla prebieha v určitých aktoch, ktoré vystupujú v súvislosti vyjadrujúcej reči.
Neumann.
Myslenie je podľa Neumanna proces spracúvania a využívania informácií.
Novalis.
Myslenie je podľa Novala sen cítenia, odumreté cítenie, našedivelý, matný život.
Piaget.
Myslenie je podľa Piageta špecifický proces, ktorý má vlastné zákonitosti. Na začiatku vývoja myslenia je činnosť. Tým, že dieťa operuje s vecami, objavuje ich vlastnosti a postupne reorganizuje svoje kognitívne schémy, aby dosiahlo rovnováhu medzi štrukturou svojich činností a týmito vlastnosťami vecí (akomodácia). Tým dieťa poznáva a interiorizuje funkčné vzťahy medzi sebou a vecami a neskôr medzi vecami a javmi samými. Myslenie zahrnuje do jedného celku väčší počet faktov, a tým dosahuje väčšiu objektívnosť než vnímanie. Myšlienkové štruktúry sa vratné. Až myslenie prináša o svete objektivne poznatky.
Platon.
Myslenie je podľa Platona vnútorné rozprávanie sa.
Gestalt.
Myslenie je podľa gestaltu uvedomovanie si vzťahov vzhľadom založeným na novom usporiadaní štruktúry vzťahov v danej problémovej situácii, keď primárny vhľad nevedie k cieľu, t. j. k riešeniu problémov. Reštrukturácia vzťahov sa opiera o funkčnú viazanosť prvkov problémovej situácie a o vytváranie štruktúr vo vnímaní. Základnou myšlienkovou operáciou je rozlišovanie.
Psychológia.
Myslenie je v psychológii súbor operácií tvorby obrazu skutočnosti v takých jej objektívnych vlastnostiach, súvislostiach a vzťahoch, do ktorých sa zahrnujú aj objekty nedostupné bezprostrednému zmyslovému vnímaniu. Zahrnuje proces analýzy, syntézy a odvodených myšlienkových operácií. Myslenie je sociálne podmienené a nerozlučne spojené s rečou. Myslenie rozdeľujú na vedomé myslenie a neuvedomované myslenie.
Schopenhauer.
Myslenie je podľa Schopenhauera prejavenie sa vôle v mozgu človeka.
Woodworth, Schlosberg.
Myslenie sú podľa Woodwotha a Schlosberga prieskumy subjektu siahajúce za bezprostredne danú situáciu, pričom subjekt využíva pamäť a predtým vytvorené pojmy.
Václav Černík.
Myslenie je podľa Černíka systém operácií s ideálnym objektom. V pojmovom
myslení sa operácie s mysleným objektom viažu na jazykové operácie, myslený objekt sa stáva kognitívnym obsahom jazykového znaku. Vzájomné vzťahy medzi poznatkami vyjadrenými v jazyku odrážajú nielen vzájomné vzťahy medzi predmetnými objektmi, ale aj špecifickosť jazyka ako nástroja informačného styku mysliacich subjektov.
Norton Commander

Norton Commander je operačná nadstavba, počítačový program uľahčujúci prácu so súbormi bez nutnosti znalosti príkazov operačného systému MS-DOS.
Komunikačný objekt

Komunikačný objekt je objekt, ktorý vydáva alebo prijíma informácie.
Myslenie a jazyk

Myslenie a jazyk sú vzájomne späté, nie však totožné. Myslenie sa uskutočňuje pomocou jazyka, teda symbolov, bez ktorých nie je možné zovšeobecnenie ako základná myšlienková operácia, avšak myslenie sa riadi zákonmi logiky, zatiaľ čo jazyk a reč zákonmi lingvistiky, kde hrajú svoju úlohu gramatické, štylistické alebo expresívne zákonitosti.
Abstraktné myslenie

Abstraktné myslenie je myslenie, ktoré pracuje s abstrakciami, vymaňuje sa z názornosti, konštruuje ideálne objekty atď.
Kozmický objekt

Kozmický objekt (iné názvy: vesmírny objekt, nebeský objekt) môže byť:
Matematický objekt

Matematický objekt je objekt, ktorý skúma matematika; prvok materiálu matematického myslenia. Príkladom matematického objektu je číslo, štvorec, vektor, funkcia, matica, súmernosť, tranzitívnosť.
Deduktívne myslenie

Deduktívne myslenie je forma logického myslenia charakterizovaná ako postup od všeobecného k zvláštnemu alebo jedinečnému. Opakom je Induktívne myslenie.
Mechanický objekt

Mechanický objekt je materiálny objekt, ktorý sa na iný predmet alebo predmetný subjekt vzťahuje ako niečo samostatné, vonkajšie, cudzie. Mechanický objekt kladie pasívny odpor vonkajšiemu pôsobeniu (pružnosť a pevnosť materiálu).
Mechanický objekt možno spracúvaním rozdeliť (rozbiť, prepíliť, rozrúbať) alebo zjednotiť (postaviť dom z tehál, zostaviť auto zo súčiastok), alebo premistniť. Jeho vecný substrát sa však pri opracúvaní nemení (drevo ostane drevom, kameň kameňom), mení sa len vonkajšia forma a priestorová poloha objektu. Mechanický objekt vyžaduje mechanickú (nestrojovú, strojovú) techniku výroby, mechanickú predstavivosť.
Diskurzívne myslenie

Diskurzívne myslenie je myslenie logicko-deduktivne, vyznačujúce sa tým, že poznatky a závery sa získavajú úsudkom.
Mikrofyzikálny objekt

Mikrofyzikálny objekt je fyzikálny objekt, ktorý je prístupný buď pre pozorovanie elektrónovým mikroskopom, alebo je možné jeho existenciu dokázať nepriamymi
experimentálnymi metódami. Mikrofyzikálne objekty sú napr. molekuly, atómy, ióny, atómové jadrá, elementárne častice.
Filozofické myslenie

Filozofické myslenie je myslenie generujúce filozofické pojmy a manipulujúce s nimi.
Podľa B. Spinozu je filozofické myslenie sebavýchova a zdokonaľovanie intelektu.
Objekt znaku

Objekt znaku je to, na čo sa znak vzťahuje, čo označuje.
Objektivita

Objektivita alebo objektívnosť môže byť:
Gnostické myslenie

Gnostické myslenie je podľa Letza je v najširšom zmysle slova myslenie, ktoré zbavilo historickú a telesnú skutočnosť obsahu a reálnej dejinnosti v mene interpretácie „v duchu a pravde“, vyprázdnilo obsah z pojmu ducha, uprednostnilo noetický prístup a racionálnu interpretáciu pred skutočnosťou integrálneho života s existenciálmi viery, nádeje a lásky, filozofiu substancializovalo natoľko, že ju dostalo do ostrého protikladu k vedám a znemožnilo, aby sa filozofické myslenie porozumelo ako myslenie evolučné a otvorené bytiu.
Objektivizácia

Objektivizácia je spredmetnenie, teda proces, v ktorého priebehu nadobúda daný jav objektívny charakter. Úsilie vylúčiť subjektívnu zložku pri posudzovaní alebo hodnotení niečoho.
Grécke myslenie

Grécke myslenie sa vyznačuje tým, že takmer každý grécky mysliteľ je zároveň predstaviteľom nového typu myslenia. Po prírodnej filozofii milétskej školy prichádzajú pytagorovci s objavom matematickej filozofie, zatiaľ čo eleati sú prví myslitelia, ktorí nastoľujú ideál logickej filozofie. Herakleitos stojí na rozhraní medzi kozmologickým a antropologickým myslením. Hoci sa ešte stále vyjadruje ako prírodný filozof a patrí medzi "starých fyziológov", je presvedčený, že nemožno preniknúť do tajomstva prírody, ak nepreskúmame tajomstvo človeka. Ak sa chceme zmocniť skutočnosti a pochopiť jej zmysel, musím splniť požiadavku sebareflexie.
Objektívno

Objektívno (lat.) je skutočnosť, svet, objektívna realita.
Hegelovo myslenie

Hegelovo myslenie podľa Feuerbacha nemá kontakt so skutočnosťou.
Hudobné myslenie

Hudobné myslenie je myslenie vo sfére hudby, myslenie v hudbe, myslenie v tónoch je myslenie v hudobných tvaroch. Je to druh alebo zvláštny prípad umeleckého myslenia. Presadzovanie sa hudobného myslenia do kreatívnej akcie si vyžaduje predstavu o jeho budúcom uskutočnení, o uvedení, teda o pominuteľnej realizácii toho, čo má tvorca na papieri pred sebou ako statické. Myslieť v tónoch znamená vopred myslieť na to, ako budú pôsobiť.
Induktívne myslenie

Induktívne myslenie je logické myslenie vyvodzujúce úsudkom všeobecný záver z jedinečných premís. Je opakom Deduktívneho myslenia.
Konkrétne myslenie

Myslenie konkrétne je myslenie spojené s názornosťou, neodhliadajúce od jednotlivého a náhodného, neizolujúce predmet úvahy, ale predstavujúce ho v celom bohatstve jeho vzťahov. Konkrétne myslenie sa vždy spája s celým vedoćim človeka (teda aj s emóciami atď.). Konkrétne myslenie je prvotné vo vzťahu k mysleniu vedeckému a mysleniu abstraktnému.
Objem (matematika)

Objem alebo zriedkavo obsah priestoru či volúmen (pre plyny aj volum) je veľkosť priestoru, ktorý vypĺňa, zaberá nejaké teleso. Matematicky je objem miera charakterizujúca časť priestoru.
Symbol veličiny: "V" (angl. "volume")
Základná jednotka: "meter kubický", značka jednotky: "m³"
Výpočet objemu telies.
Ďalšie používané jednotky.
jednoduchý prevod: = 1 000 dm3 = =
Laterálne myslenie

Laterálne myslenie je uvoľnené uvažovanie o probléme zamerané na hľadanie neobvyklých,
nekanonickych riešení, obhliadanie málo pravdepodobných variantov.
Obklad

Obklad môže byť:
Logické myslenie

Logické myslenie je vývojovo vyššia forma myslenia než myslenie závislé od predmetnej činnosti. Logické myslenie je správne usudzovanie podľa zákonov formálnej logiky.
Poznaj sám seba

Poznaj sám seba alebo poznaj samého seba (zo a neskôr ) je filozofická maxima, respektíve princíp sebapoznania. Slová boli vyryté nad vchodom do chrámu boha Apolóna v Delfách. Výrok sa často pripisuje Tálesovi alebo alebo Cheilónovi zo Sparty. Spomína sa v rôznych kontextoch vo viacerých starovekých dielach (napríklad Platónov "Prótagoras" či Stobaitova "Anthologia", v latinčine Cicerónove "Tuskulské rozhovory"). Jeho motívy vidno aj u Sokrata (dialóg s Euthydémom), ktorému bol tiež pripisovaný. Opakuje aj u kresťanských stredovekých autorov, ako napríklad u Antona Egyptského. Podľa Foucaulta je často spojený s princípom starostlivosti o seba, a vytvára s ním pár, hoci niekedy medzi nimi existuje vzťah podriadenosti.
Oblasť

Oblasť môže byť:
Magické myslenie

Magické myslenie je myslenie vychádzajúce z možností mágie. Snaží sa použiť nadprirodzené sily na prirodzené účely; je to myslenie archaické, najčastejšie u detí a
primitívnych etnických skupín, založené na fantázii a viere v nereálne možnosti. Prejavuje sa vierou v zázračných liečiteľov, amulety, fetiše, maskoty, talizmany a pretrváva v poverách a snároch.
Nositeľ znaku

Nositeľ znaku je celý komunikačný systém, ktorý umožňuje prenos znaku od expedienta k
percipientovi.
Kultúrna oblasť

Kultúrna oblasť je časovo a územne určený celok spojený s centrami najstarších civilizácií - Mezopotámiou , starým Egyptom , Indiou a Čínou, Európou, prípadne prvými alebo vplyvnými civilizáciami, ktoré vznikli na danom území a ich kultúrami.
Nejeden kultúrny okruh si zachoval od doby svojho vzniku až dodnes, napriek prijímaniu podnetov z iných kultúrnych okruhov, značnú vývojovú súvislosť a samostatnosť (napr. čínsky kultúrny okruh, európsky kultúrny okruh), iné zanikli (etruský kultúrny okruh), prestali sa vyvíjať alebo boli potlačené výbojnejšími kultúrami (kultúrne okruhy vytvárané predklumbovskými civilizáciami na americkom kontinente).
Nostalgia

Nostalgia je túžba po niečom, po niekom, obyčajne po domove, clivosť.
Mýtické myslenie

Mýtické myslenie je myslenie, ktoré pri chápaní sveta a človeka vychádza z mýtu. Je to myslenie, ktoré v príbehu o pradávnej minulosti (grécke slovo "mythos" znamená rozprávanie, povesť, báj) opisuje, stvárňuje pôvod vecí a ich usporiadanie v kozme. Mytické myslenie pripisuje bohom, ľuďom, zvieratám, rastlinám, predmetom funkciu predstavovať nejaký súbor javov a jeho vzťahy k iným súborom. Tieto predstavy mu umožňujú rozčleniť priestor a čas, oddeliť to, čo je posvätné, od toho, čo je profánne, svetské, klasifikovať živočíšnu a rastlinnú ríšu, určiť pôvod svojho rodu a príbuzenské vzťahy, jednoducho priradiť veciam ich zmysel a usporiadať ich. Prostriedkom tohto usporadúvania je v mýtickom myslení obrazná predstava. Zmysel tu vždy vystupuje v obraznej podobe, v postave, rastline, v predmete, ktoré vystupujú v nejakom príbehu.
Nota

Nota je základná jednotka dĺžky trvania tónu. Označuje sa prázdnym oválom („hlavička noty“). Táto doba trvania sa nazýva aj ako jedna "doba". Kratšie noty sa označujú modifikáciou oválu nasledovne:
Všetky noty okrem celej majú okrem „hlavičky“ aj tzv. „nožičky“, ktoré píšeme smerom nahor vpravo od noty ak je nota maximálne v druhej medzere notovej osnovy. Ak je na tretej linajke, alebo vyššie, palička sa píše smerom nadol, vľavo od hlavičky.
Noty osminové a kratšie majú navyše zástavku, ktorá smeruje vždy vpravo. 
Ak za sebou nasleduje viac nôt so zástavkou, tak ich spájame „trámcom“.
Za notou sa môže nachádzať bodka, ktorá predlžuje notu o polovicu jej dĺžky. Tak napr. štvrťová nota s bodkou bude mať dĺžku + = doby (zratúvame podľa matematických pravidiel počtov so zlomkami). Predĺžiť notu môžeme aj tak, že spojíme dve rovnako vysoké noty oblúčikom (ligatúrou). Dĺžka noty je v tom prípade súčtom dĺžok spojených nôt. Ďalšou možnosťou predĺženia tónu je korunka (fermáta) „“, ktorá predlžuje notu o bližšie nešpecifikované trvanie (závisí to viac-menej od vkusu interpreta).
Špecifickým prípadom nôt sú tzv. trioly, ktorých dĺžka je z najbližšej dlhšej noty. Najčastejším prípadom je rozdelenie štvrťovej noty na tri trioly (v tomto prípade vyzerajú trioly ako osminové noty, ale sú označené číslicou „3“:
Existujú tiež málo používané iné dĺžky nôt – kvintoly ( z najbližšej dlhšej noty), sextoly ( z najbližšej dlhšej noty), septoly () a pod.
Zvláštnym typom noty je pauza, ktorá označuje dĺžku času v ktorom nástroj nevydáva žiaden zvuk. Dĺžky pauzy sú rovnaké ako dĺžky nôt a sú odlíšené graficky (pozri prechádzajúcu tabuľku).
Označenie výšky tónu.
Výška tónu sa označuje polohou noty v notovej osnove. Závisí v prvom rade od použitého kľúča, ktorý sa nachádza na začiatku každého riadku notovej osnovy (najbežnejší je husľový kľúč v označujúci základný tón g1 na druhú linajku zospodu). Okrem toho môže byť výška tónu upravená tzv. posuvkami, ktoré sa v notách môžu nachádzať buď priamo pred notou, alebo aj na začiatku riadku (v tom prípade ide o predznamenanie). Každá posuvka platí pre všetky noty danej výšky ktoré sa za ním (t. j. vpravo od neho) nachádzajú. Predznamenanie platí pre celý riadok a to nie len pre notu danej výšky, ale aj pre všetky noty o oktávu vyššie, alebo nižšie.
Posuvky.
Posuvky môžu byť
Názov nôt s krížikom sa tvorí pridaním prípony „-is“. Napr. Cformula_1= "cis", Dformula_1= "dis", Eformula_1= "eis"…
Názvy nôt s béčkom sa tvoria príponou „-es“ pre Cformula_2 = "ces", Dformula_2= "des", Fformula_2= "fes" a Gformula_2= "ges". V prípade E a A sa tvorí len príponou „-s“, teda Eformula_2= "es" a Aformula_2= "as". Výnimku tvorí aj Hformula_2, ktoré sa väčšinou označuje ako "b" a len zriedka ako "hes".
Niekedy sa pred notou môžu nachádzať aj dva krížiky, alebo béčka, ktoré potom upravujú výšku noty o celý tón. Názov takejto noty sa potom tvorí zdvojením príslušnej koncovky. Napr. Dformula_1formula_1= "disis" (jeho výška je rovnaká, ako E), alebo Dformula_2formula_2= "deses" (výška je zhodná s C). Posuvky sa v notovej osnove píšu pred notu, ktorú chceme upraviť (zvýšiť, znížiť alebo zrušiť účinok).
Problémová oblasť

Problémová oblasť je množina všetkých problémov istej oblasti činnosti, ktorých sa hodláme teoreticky alebo prakticky zmocniť, napr. trasformovať ich do podoby riešiteľnosti pomocou expertného systému.
Náboženské myslenie

Náboženské myslenie je myšlienková zložka náboženského vedomia, napr. animizmus.
Nekontrolovateľné myslenie

Myslenie nekontrolovateľné je myslenie, ktoré sa nedá kontrolovať, napr. preto, lebo je fixované alebo vyjadrované v nezrozumiteľnom alebo nejasnom jazyku.
Oblasť (matematika)

Oblasť je bodová množina, ktorá:
Ak sa k oblasti pridávajú aj jej hraničné body, hovorí sa o uzavretej oblasti. Pritom hraničný bod množiny je taký bod, v ktorého každom okolí sa nachádzajú body, ktoré do množiny patria, a body, ktoré do množiny nepatria.
Oblasť uvažovania

Oblasť uvažovania je to, čoho sa týka uvažovanie. V každodennom bežnom myslení oblasť uvažovania
nie je vždy presne vymedzená; často sa prelínajú a zamieňajú rôzne oblasti uvažovania, čo uvažovaniu uberá z presnosti. Preto logika vytvorila pojem oboru úvahy (porov. oblasť úvahy).
Pedagogické myslenie

Pedagogické myslenie je súhrn historicky sa vyvíjajúcich názorov na výchovu a vzdelanie, jeho teoriu a prax, nielen v rámci pedagogiky, filozofie a ďalších vedeckých disciplín, ale aj v diskusii pedagogickej a občianskej verejnosti.
Obmedzené

Obmedzené je podľa pytagorovcov spolu s neobmedzeným základ sveta. Obmedzené je tvar, forma a číslo.
Pojmové myslenie

Myslenie pojmové je myslenie operujúce s pojmami.
Obmedzenosť

Obmedzenosť môže byť:
Politické myslenie

Politické myslenie je praktické myslenie zamerané na získanie alebo udržanie štátnej moci. Politické myslenie je súčasť predmetu politológie.
Obomkýnajúce

Obomkýnajúce je univerzálny horizont všetkého bytia, celok celkov, s ktorým sa nikdy nestretneme, hoci so všetkým, s čím sa stretávame, stretávame sa v ňom. Presvetliť prítomnosť obomkýnajúceho možno iba v náznakoch, ktoré nám poskytuje spôsob našej existencie medzi vecami. Obomkýnajúce sa ohlasuje v dvoch podobách, ako bytie vôbec (svet a transcendencia) a ako to, čím sme my sami (pobyt, vedomie a duch). Pojem obomkýnajúceho rozpracúva vo svojej filozofii Karl Jaspers.
Slovenské politické myslenie

Slovenské politické myslenie je praktické myslenie Slovákov zamerané na získanie alebo udržanie štátnej moci a tvorbu koncepcie štátnosti. Významná zložka intelektuálnej histórie Slovákov.
Nota notae est nota rei ipsius

Nota notae est nota rei ipsius (lat.) znamená "Znak znaku veci je znakom samej veci". Je tiež myšlienkou axiómy sylogizmu.