Friedrich August von Hayek

Friedrich August von Hayek (* 8. máj 1899, Viedeň, Rakúsko – † 23. marec 1992, Freiburg im Breisgau, Nemecko) bol ekonóm a filozof. Narodil sa v Rakúsko-Uhorskej monarchii, ale veľkú časť života prežil vo Veľkej Británii (v roku 1938 získal britské občianstvo), v USA a Nemecku. 
Preslávil sa najmä svojou obhajobou klasického liberalizmu a kritikou socializmu. Spolu s Ludwigom von Misesom bol najvýznamnejší predstaviteľ rakúskej školy. V 30. a 40. rokoch patril k popredným svetovým ekonómom. Po druhej svetovej vojne sa venoval najmä politickej filozofii. V roku 1974 mu spolu s Gunnarom Myrdalom bola udelená Nobelova cena za ekonómiu. Považuje sa za jedného z najvýznamnejších politických mysliteľov 20. storočia. 
Životopis.
Bol riaditeľom Rakúskeho ústavu pre výskum konjunktúry (Österreichisches Institut für Konjunkturforschung), profesorom London School of Economics a od roku 1950 profesorom Chicagskej univerzity. V roku 1947 Hayek inicioval založenie Mont Pelerin Society, ktorej cieľom je uľahčiť výmenu ideí medzi liberálnymi učencami v perspektíve posilnenia princípov slobodnej spoločnosti a ich uplatňovania. V roku 1974 mu spolu s Gunnarom Myrdalom bola udelená Nobelova cena za ekonómiu. Cena im bola udelená za „ich priekopnícku prácu v oblasti monetárnej teórie a hospodárskych cyklov a za ich prenikavú analýzu interdependencie ekonomických, sociálnych a inštitucionálnych fenoménov“. Jeho hlavným ideologickým oponentom bol John Maynard Keynes. 
V roku 1926 sa oženil s Bertou Mariou von Fritsch, prezývanou „Hella“. Mali spolu dve deti: v roku 1929 sa im narodila dcéra Christina Maria Felicitas a v roku 1934 syn Lorenz Josef Heinrich. Rozviedli sa v roku 1950. Ešte v tom istom roku sa druhou Hayekovou manželkou stala jeho sesternica Helene Bitterlich. 
Friedrich August von Hayek je pochovaný na cintoríne Neustift am Wald vo Viedni.
Práca.
Hayek bol jedným z hlavných kritikov kolektivizmu v 20. storočí. Podľa neho, všetky formy kolektivizmu, aj tie založené na dobrovoľnej spolupráci, musia byť udržiavané centrálnou autoritou (štátom). Avšak Hayek si myslí, že hlavnou úlohou štátu by malo byť udržiavanie vlády práva, s čo najmenšou mierou zásahov. Vo svojej knihe Cesta do nevoľníctva (The Road to Serfdom, 1944) Hayek argumentuje, že zásahy, socializmus, si vyžadujú centrálne ekonomické plánovanie a že toto vedie ku totalitarizmu. Z knihy: "Aj keď sľub moderných socialistov za väčšiu slobodu je skutočný a úprimný, v posledných rokoch, na pozorovateľa za pozorovateľom, robia dojem nepredvídané následky socializmu, mimoriadna podobnosť v mnohých ohľadoch, ktoré sú podmienkami 'komunizmu' a 'fašizmu'".
Centrálna plánovacia autorita by musela disponovať nástrojmi, ktoré by najprv ovplyvňovali, neskôr ale až riadili spoločenský život, pretože vedomosti potrebné na centrálne plánovanie, sú zo svojej podstaty decentralizované. Je zaujímavosťou, že Keynes uznal problémy, ktoré sa v Ceste do otroctva popisujú, riešil by ich však opačne ako Hayek - ešte väčším plánovaním.
Napriek tomu, že Hayek bol obhajcom slobodného trhu, tvrdil, že štát by mal vytvárať "záchrannú sieť". Hayek do nej zahŕňal minimálny príjem, ale aj štátnu pomoc pri vytváraní sociálneho poistenia.