burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Cesta I. triedy 67 (Slovensko)

Cesta I. triedy 67 ("I/67") je cesta I. triedy na Slovensku v trase (Miskolc-) Kráľ, št. hr. – Tornaľa – Rožňava – Pusté Pole. Jej celková dĺžka je 61 km.
História.
Cesta po prvotnom očíslovaní ciest viedla len od Spišskej Belej cez Kežmarok po Poprad. Neskôr k nej boli pričlenené úseky viacerých pôvodných ciest II. triedy:
Cesta mala v mnohých úsekoch dlhú dobu len štrkový povrch. Bezprašný povrch v celej dĺžke získala až v roku 1972, kedy bol tiež uvedený do prevádzky tunel Stratená obchádzajúci zvlášť problematický úsek cez Stratenský kaňon.
K 1. augustu 2015 bol úsek Pusté Pole – Poprad – Kežmarok – Spišská Belá – Tatranská Javorina, št. hr. preradený k ceste I/66. V súčasnosti tak cesta už nemá žiadny spoločný úsek s pôvodnou trasou z roku 1946.
Priebeh.
Banskobystrický kraj.
Cesta I/67 sa začína v okrese Rimavská Sobota, kde sa najskôr križuje s II/571 pri obci Abovce, pokračuje križovatkou s III/2763 do obce Štrkovec, kde sa križuje s III/2764, potom sa mimo obce križuje s III/2765 a III/2766.
Komunikácia následne križuje R2 a prechádza do revúckeho okresu, kde sa priamo v Tornali napája na cestu I/16 a spolu v peáži pokračujú do rožňavského okresu. 
Košický kraj.
Pri Rožňave sa I/67 odpája, následne križuje II/526 a pokračuje západným okrajom mesta na sever. Opakovane križuje cestu II/526 a pokračuje na Betliar. V Gemerskej Polome sa križuje s cestou II/533, pri Henckovciach s cestou II/587, v Nižnej Slanej s III/3030 a III/3031 a mimo obcí s III/3032, III/3033 a III/3034. Približne 6,8 km za Dobšinou, na Dobšinskom kopci križuje cestu II/535, v Stratenej cestu III/3035, za Stratenou cestu cestu III/3227 a vchádza do popradského okresu, kde končí križovatkou s cestou I/66.
Jozef Ďuračka

Jozef Ďuračka (* 11. november 1955, Piešťany) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky. Je ženatý a má tri deti.
Profesionálna kariéra.
Po maturite na strednej ekonomickej škole študoval na Vysokej škole poľnohospodárskej v Nitre, kde absolvoval odbor prevádzkovej ekonomiky. Po skončení vysokej školy v roku 1979 pôsobil v rezorte poľnohospodárstva a potravinárstva ako plánovač, ekonóm a šéf technického a investičného rozvoja. Po Nežnej revolúcii začal podnikať v chemickej a potravinárskej sfére, neskôr v reštauračných službách a hotelierstve.
Politická kariéra.
V roku 2006 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky za Slovenskú národnú stranu. Vo volebnom období 2006-2010 bol podpredsedom parlamentného výboru pre financie, rozpočet a menu.
Záľuby.
Aktívne sa venuje športovej streľbe, je prezidentom Slovenskej streleckej federácie pre neolympijské disciplíny a členom Svetovej streleckej federácie FITASC.
Alexej II.

Alexej II., vlastným menom Alexej Michajlovič Ridiger (; * 23. február 1929, Tallinn, Estónsko – † 5. december 2008, Peredelkino, Rusko) bol patriarcha ruskej pravoslávnej cirkvi. Zomrel 5. decembra 2008 na zástavu srdca. Pohreb mal 9. decembra v Chráme Krista Spasiteľa. Na čele pravoslávnej cirkvi bol od 10. júla 1990.
10 000 pred Kristom (film)

10 000 pred Kristom () je americký film z roku 2008, ktorý režíroval Roland Emmerich. Do hlavných úloh boli obsadení Steven Strait, Camilla Belle a Cliff Curtis.
Zoznam skupín hrajúcich symfonický metal

Zoznam skupín hrajúcich symfonický metal a skupiny, ktoré sú symfonickým metalom ovplyvnené.
Vladimír Leitner

Vladimír Leitner (* 28. jún 1974, Žilina) je slovenský futbalista, ktorý hráva na pozícii obrancu. Je bývalým reprezentantom Slovenska. V roku 2014 ukončil svoju aktívnu kariéru. Skúsený obranca však zostane u "šošonov", bude manažér A-mužstva MŠK Žilina. 
4. decembra 2008 strelil v zápase Skupiny F Pohára UEFA 08/09 gól na 1-0 proti Aston Ville. Stal sa tak prvým Slovákom, ktorý strelil gól za slovenský klub v skupinovej fáze Pohára UEFA. V tomto zápase bol aj v 79. minúte vylúčený po dvoch žltých kartách.
Alyattes II.

Alyattes II. bol kráľ Lýdie od roku 619 pred Kr. alebo 609 pred Kr. do roku 560 pred Kr. Bol štvrtým panovníkom dynastie Mermnovcov. 
Alyattes II. bol synom Sadyatta. Jeho vládou sa začala lýdska hegemónia v Malej Ázii. Po nástupe na trón vyhnal Kimmeriov z Anatolie a upriamil sa na boje s pobrežnými mestami iónských Grékov, ktoré začal jeho otec a v roku 600 pred Kr. sa mu podarilo dobyť mesto Smyrnu a zničiť ho. Najdôležitejšie mesto Milétos sa aj napriek jeho veľkej snahe o dobytie úspešne ubránilo. Napriek neúspechu vo vojne s Milétom vyrástla v regióne popri Médii a Babylone nová veľmoc. V roku 590 pred Kr. vypukla vojna medzi Lýdiou a Médiou, v ktorej panoval kráľ Kyaxares. Vojna ktorej cieľom bolo podrobenie Malej Ázie sa skončila 28. mája 585 pred Kr. po zatmení slnka (vo svojich výpočtoch ho predpovedal Thales z Milétu) uzavretím mieru. Po vzájomnej dohode sa rieka Halys stala hranicou medzi oboma štátmi.
Za jeho vlády sa začali raziť normalizované mince (Stater = 168 zŕn pšenice) s hlavou leva symbolom Mermnovcov.
Jeff Pinkner

Jeff Pinkner (* 16. november 1964, USA) je americký televízny scenárista a producent. Pracoval hlavne na seriáli "Alias". 
Vyštudoval Pikesville Senior High School v Baltimore, Maryland v 1983. V rokoch 2006 a 2007 pracoval ako výkonný producent pre seriál "Nezvestní". V súčasnosti pôsobí ako hlavný showrunner pre 4. seriál J. J. Abramsa "Fringe".
Islandské národné hádzanárske mužstvo

Islandské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Island na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej. 
Už niekoľko rokov patrí medzi najlepšie európske tímy spolu s Francúzskom, Španielskom, Maďarskom, Nemeckom či Chorvátskom.
Pri najväčšom úspechu (striebro na OH v Pekingu 2008) ich zastavili až vo finále Francúzi (23:28).
Súčasný káder.
Súčasná zostava: "Aktuálne k dátumu:" 16. september 2013
České národné hádzanárske mužstvo

České národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Česko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Súčasný káder.
Súčasná zostava: "Aktuálne k dátumu:" 25. marec 2013
Národné hádzanárske mužstvo Bosny a Hercegoviny

Národné hádzanárske mužstvo Bosny a Hercegoviny je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Bosnu a Hercegovinu na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Mark Spitz

Mark Spitz (* 10. február 1950, Modesto, Kalifornia, USA) je americký plavec, ktorý na letných olympijských hrách v rokoch 1968 a 1972 získal dovedna 11 medailí. Je deväťnásobný olympijský víťaz a rovnako držiteľ jednej striebornej a jednej bronzovej olympijskej medaily. Na Letných olympijských hrách 1972 v Mníchove sa stal najúspešnejším účastníkom týchto hier, so ziskom 7 zlatých medailí na jedných hrách.
Počas svojej kariéry vytvoril 33 svetových rekordov v plávaní. V rokoch 1969, 1971 a 1972 bol vyhlásený za Svetového plavca roka. Až do Letných olympijských hier 2008 v Pekingu išlo o najúspešnejšieho plavca všetkých dôb.
Švajčiarske národné hádzanárske mužstvo

Švajčiarske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Švajčiarsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Súčasný káder.
Súčasná zostava: "Aktuálne k dátumu:" 22. marec 2013
Grécke národné hádzanárske mužstvo

Grécke národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Grécko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Ukrajinské národné hádzanárske mužstvo

Ukrajinské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Ukrajinu na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Denár (minca)

Denár je pôvodne názov hlavnej striebornej mince rímskej republiky, rímskeho cisárstva, neskôr mnohých mincí v stredoveku a novoveku. Po rozpade Západorímskej ríše totiž rímsky denár prešiel do hospodárskej sústavy nových západoeurópskych ríš a potom aj do stredoeurópskej finančnej sústavy a stal sa základom všeobecného pojmu (nie len strieborného) platidla alebo hlavnej peňažnej jednotky skoro v celej Európe.
Názov "denár" je odvodený z lat. "denarius", "dena" = desať, pretože sa delil na 10 medených mincí asov. Z latinského denarius je odvodené aj (anglické) slovo penny (značka d) či slovo dinár.
Rímsky denár.
Denár bola strieborná minca, ktorá bola prvýkrát razená okolo roku 211 pred Kr. na území Rímskej ríše. 
Pôvodne vážil 4,55 g, neskôr 3,9 g a za vlády Neróna už len 3,4 g. Septimius Severus zvýšil prímes medi v denári na 50 %.
Uhorský denár.
Najstaršie uhorské mince razené zo striebra asi od roku 1000 (v Bratislave s nápisom Preslava Civitas) sa nazývali tiež denáre. Mali pôvodne 80-90 % striebra. Denáre sa razili až do roku 1780 (s typickým obrazom madony), kedy ich razenie ukončila Mária Terézia. V druhej polovici 18. storočia sa razili aj medené denáre. Ako počtová jednotka sa však denár používal aj po roku 1780.
Český denár.
Denár bol názov strieborných mincí razených na území Česka od konca 10. storočia. Do mincovej reformy Břetislava I. v roku 1050 boli denáre tzv. "velkého střížku" s priemerom 18-20 mm a hmotnosťou viac než 1 g. Od roku 1050 až do začiatku razby brakteátov niekedy okolo roku 1217 boli razené denáre "malého střížku" s priemerom 16 mm a hmotnosťou pod 1 g. Na konci razby rýdzosť kovu výrazne poklesla. Razenie denárov zaniklo v Čechách v roku 1300 mincovou reformou Václava II. kedy už medzi ľudom málo obľúbený denár nahradil neskôr veľmi slávny pražský groš.
Peter Danišovič

Prof. Ing. Dr. techn. Peter Danišovič, Dr. h. c. (* 1. jún 1907, Boleráz – † 9. júl 2011, Bratislava) bol slovenský staviteľ, vodohospodár a vysokoškolský učiteľ.
Za prvej ČSR bol jedným z hlavných iniciátorov snáh o vytvorenie technickej vysokej školy na Slovensku. Zákon o zriadení Vysokej školy technickej v Košiciach bol nakoniec prijatý parlamentom v roku 1937. Keď bola v roku 1939 škola po Viedenskej arbitráži presťahovaná do Bratislavy, začal na nej Danišovič pôsobiť. Vtedy sa zároveň stal vysokoškolským profesorom. V roku 1946 sa stal dekanom Fakulty inžinierstva. V roku 1947 školu opustil, aby sa mohol venovať riadeniu prác na výstavbe vodných elektrární a priehrad a obnove vojnou zničených obcí na východnom Slovensku.
Je pôvodcom myšlienky a spoluautorom projektu sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros na Dunaji. 
Zomrel 9. júla 2011 vo veku 104 rokov v Bratislave.
Bieloruské národné hádzanárske mužstvo

Bieloruské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Bielorusko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Moldavský lei

Moldavský lei alebo moldavský leu je zákonné platidlo východoeurópskeho štátu Moldavsko. Názov lei je podobný ako meny ďalších balkánskych krajín - rumunský lei a bulharský lev. Všetky meny sa volajú podľa mačkovitej šelmy, iba výslovnosť a zápis názvu je prispôsobený bulharčine a rumunčine.
Kód ISO 4217 tejto meny je MDL. Jedna stotina lei sa nazýva ban (množné číslo bani). Na území Moldavska sa rozprestiera de facto nezávislý štát Podnestersko, ktorý sa odtrhol od Moldavska, ale nebol nikým uznaný. Táto oblasť používa svoju vlastnú menu, ktorá rovnako ako celé Podnestersko nie je medzinárodne uznávaná - podnesterský rubeľ.
Mince a bankovky.
V obehu sú mince nominálnych hodnôt 1, 5, 10, 25 a 50 banov aj menej používané mince 1 a 5 lei.
Bankovky moldavského leu majú hodnoty 1, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 a 1000 lei.
Ardys II.

Ardys II. kráľ Lýdie približne od roku 652 pred Kr. do roku 621 pred Kr. Bol druhým panovníkom dynastie Mermnovcov.
Ardys II. bol synom lýdskeho kráľa Gyga. Podľa vzoru svojho otca pokračoval v dobýjaní miest a osád iónských Grékov. Dobyl mesto Priény, ale neúspešne obliehal Milét. Svoje ťaženie musel prerušiť kvôli vpádu Kimmeriov do jeho krajiny. Kimmerovia pôvodne obývajúci oblasti Krymu boli do Malej Ázie vytlačení Skýtmi. Lýdiu ohrozovali už počas panovania jeho otca a podľa gréckeho historika Herodota Kimmerovia obsadili aj Sardy hlavné mesto Lýdov. Situácia sa opakovala, keď Kimmerovia opäť dobyli Sardy ako píše Herodotos. Javí sa to ako omyl, keďže boli predtým porazezení za pomoci Aššurbanipala panovníka Novoasýrskej ríše. Je to však možné, lebo Asýria bola oslabená dôsledkom straty Egypta v roku 664 pred Kr. a Kimmerovia mohli znova preniknúť do Lýdie. Sardy Kimmerovia obsadili, ale mestská akropola nepodľahla. Ardys II. požiadal o pomoc Aššurbanipala a po ťažkých bojoch nepriateľa z krajiny vyhnali.
Čiernohorské národné hádzanárske mužstvo

Čiernohorské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Čiernu Horu na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Ball chair

Ball Chair (slovensky guľatá stolička) bol návrh stoličky od fínskeho dizajnéra Eera Aarnia z roku 1966.
Návrh.
Ball Chair alebo Globe Chair, ako sa tiež niekedy nazýva, bola navrhnutá s použitím najjednoduchšej geometrickej formy – gule. Eero Aarnio odrezaním časti gule a jej zafixovaním v jednom pevnom bode, dospel k pozoruhodnému výsledku: podarilo sa mu vytvoriť stoličku pomerne nekonvenčného tvaru.
Stolička Ball Chair podľa jej autora predstavuje „priestor v priestore“ s útulnou a tichou atmosférou, ktorá dáva človeku akýsi súkromný priestor na odpočinok, či telefonovanie. Vďaka možnosti otáčania okolo vlastnej osi sa výhľad von môže meniť a tým nevylučuje človeka z okolitého prostredia. Naopak, vzniká tu symbióza medzi priestorom v stoličke a priestorom okolitého sveta.
Múzeum Vitra Design poznamenáva v brožúre o stoličke „Ball chair“: "Je to niečo medzi kusom nábytku a kusom architektúry a zároveň stelesňuje mobilitu a stabilitu." Miniatúru tejto stoličky možno nájsť v obchode „Vitra design museum“.
Po presťahovaní do svojho prvého domu chýbala Eerovi Aarniovi dostatočne veľká stolička. Rozhodol sa preto jednu vytvoriť podľa vlastných predstáv. Bolo to v čase, keď pracoval ako dizajnér na voľnej nohe, v roku 1962.
Výroba prototypu.
Po niekoľkých pokusoch si Aarnio uvedomil, že tvar stoličky sa tak zjednodušil, že sa začal pozoruhodne podobať na guľu. Keďže jeho cieľom sa stalo vytvorenie gule, nesmel zabudnúť na to, že kreslo musí byť možné preniesť cez dvere. Prvý prototyp novej stoličky vytvoril sám pomocou vnútornej a vonkajšej formy, ktoré vyplnil lepenkou, pokryl mokrým papierom a nakoniec zalaminoval sklenenými vláknami. Potom vložil čalúnenie a primontoval nohu. Nakoniec nainštaloval na vnútornú stenu červený telefón. Už chýbalo len pomenovanie a vďaka jej špecifickému tvaru – gule, zrodil sa názov Ball Chair. Takto vznikla jedna z najpozoruhodnejších stoličiek v histórii nábytku 20. storočia. Táto prvá ručne vyrobená stolička ešte stále stojí v Aarniovom dome.
Pri návšteve u Eera si tento prototyp všimli dvaja mladí manažéri z firmy Asko. Zaujal ich natoľko, že sa rozhodli pokúsiť sa o jeho komerčnú výrobu. Trvalo však nakoniec ešte niekoľko rokov, kým sa stolička dostala do výroby. V roku 1966 bola stolička Ball chair predstavená na medzinárodnom veľtrhu nábytku v Kolíne nad Rýnom, kde sa stala senzáciou veľtrhu. Znamenalo to medzinárodný úspech pre jej autora a základ pre celú líniu návrhov interiérových doplnkov zo sklenených vlákien.
1080p

1080p je skratka, ktorá znamená kategóriu obrazových rozlíšení. Číslo 1 080 znamená 1 080 riadkov vertikálneho rozlíšenia, písmeno p znamená progressive scan, teda obraz sa vytvára postupne po riadkoch a nie je prekladaný ako pri 1080i (interlaced). 1080p sa označuje aj ako "Full HD" alebo "Full high definition" na odlíšenie od ostatných HDTV režimov. Termín obyčajne predpokladá širokouhlý pomer 16 : 9, čím vychádza horizontálne rozlíšenie na 1 920 bodov. Toto vytvára celkové rámcové rozlíšenie 1 920 × 1 080 alebo celkovo 2 073 600 obrazových bodov. Obrazová frekvencia v hertzoch môže byť daná kontextom alebo špecifikovaná po písmene p (alebo i), napríklad 1080p30, čo znamená 30 Hz, teda 30 snímok za sekundu.
Stolička (rozlišovacia stránka)

Stolička môže byť:
Denár

Denár môže byť:
Denáry je jedna z farieb v kartách (v špádoch), pozri denáry (karty)
Hetzer

Jagdpanzer 38(t) alebo Panzerjäger 38(t) známy skôr ako Hetzer (nem. štváč) bol nemecký stíhač tankov stavaný na podvozku tankov LT-38, používaný na konci druhej svetovej vojny. 
Vznik a vývoj.
Na začiatku roku 1943 hlavný inšpektor nemeckých tankových vojsk Heinz Guderian požadoval vývoj nového ľahkého stíhača tankov s dostatočným pancierovaním a nízkou siluetou, ktorý by nahradil existujúce kolesové ťahané protitankové zbrane a zastarávajúce stroje Marder. Nový typ bol postavený na podvozku tanku PzKpfw 38 (t), vyrábaného v Protektoráte. Jeho pancierové pláty boli uložené šikmo, čo zvyšovalo jeho balistickú odolnosť, aj napriek ich neveľkej hrúbke. V priebehu marca 1944 dostala nemecká armáda prvé tri prototypy, pričom stroje dostali označenie Jägdpanzer 38. Prezývka Hetzer bola neoficiálna, vytvorili ju nemeckí vojaci. Stíhač tankov si 20. apríla 1944 prezrel i samotný Adolf Hitler, po čom bolo následne rozhodnuté o jeho sériovej výrobe. Výroba sa začala najprv v továrni BMM (bývalá ČKD) v Prahe, neskôr sa vyrábali aj v továrni Škoda v Plzni, Hradci Králové a Vroclave.
Typ bol priebežne modernizovaný, verzia Ausf. D bola poháňaná motorom Tatra TD 103 s výkonom 207 koní. Ďalšie varianty boli Hetzer Starr, ktorých bolo vyrobených iba 10 ks, alebo plameňometný Flammpanzer 38 (t) či samohybné delo sIG auf Jägdpanzer 38 (t). Ostatné druhy nedospeli ďalej ako do štádia prototypu.
Do konca vojny bolo vyrobených asi 2800 kusov. Po skončení vojny Česko-Slovensko obnovilo výrobu pre vlastné potreby aj pre export. Po vojne boli rozpracované stíhače tankov v ČKD a v Škodovych závodoch dokončené. Časť ich bola predaná pod označením ST I Česko-slovenskej armáde. Medzi rokmi 1947 a 1952 bola časť produkcie exportovaná pod označením G-13 do Švajčiarska. Ostatné rozpracované podvozky boli použité na výrobu cvičných tankov ST III. Išlo prakticky o podvozky, na ktoré boli namontované veže z plechu. Otvor pre kanón bol zaslepený a do čelnej časti boli inštalované sedačky pre vodiča a inštruktora. Tieto stroje boli tiež označované ako „CPV“ (cvičné pásové vozidlo). Vo Švajčiarsku sa vo výzbroji udržali do začiatku 70. rokov.
Bojové nasadenie.
Stíhače tankov mali v nemeckej armáde široké uplatnenie na všetkých frontoch. Jeden stroj ukoristili poľskí povstalci vo Varšavskom povstaní, niekoľko samohybných diel ukoristili aj českí povstalci v Pražskom povstaní v máji 1945. Stroje boli nasadené v rámci skupiny Schill proti SNP, zúčastnili sa aj záverečnej vojenskej prehliadky v Banskej Bystrici 30. októbra 1944.
Potopa (album)

Potopa je debutový album slovenskej punkovej skupiny Zóna A. Povôdný album obsahoval 17 piesní. Všetky skladby vznikli ešte za pôsobenia basgitaristu Braňa Alexa a bubeníka Oziho, niektoré ešte za pôsobenia Sveťa Korbela. Ani jeden z nich však na albume nič nenahral, keďže pred nahrávaním skupinu opustili a založili spolu s Whiskym Slobodnú Európu.
Zoznam piesní.
Edícia 1990 (LP/MC, Opus).
Ak nie je uvedené inak, platí
Reedícia (Inflagranti Records).
Autori uvedení len pri piesňach, ktoré neboli na pôvodnej verzii, obe skladby pochádzajú z kompilácie Punk's Not Dead (1990)
Na edícii z roku 2002 (CD/MC) bola skladba „Cigánsky Problém“ zaradená ako utajený bonus. Od roku 1991 ju skupina na koncertoch nehrá. Po tom, čo ju WP skupina Juden Mord nahrala na svoj album, skupina sa vyjadrila, že s tým nie je spokojná. Skladba pôvodne nemala mať nič s rasizmom.
Potopa

Potopa (zastarano: "potop") môže byť:
Potopa môže byť aj:
Albánsky lek

Lek (skratka L, kód ALL) je mena používaná v Albánsku. Delí sa na 100 qindarka, hoci tieto jednotky sa už nepoužívajú.
Zavedená bola v roku 1926, vtedy bola ekvivalentom talianskej líry. Po druhej svetovej vojne bol systém delení zjednodušený a boli vydané nové bankovky, inšpirované ruskými rubľami, obsahovali motívy robotníkov a závodov. Počas doby komunistickej vlády bola mena fixná, po jej páde v roku 1991 bol zavedený výmenný kurz, začala sa objavovať inflácia. Zatiaľ čo v roku 1988 základné potraviny mali cenu niekoľko lekov, dnes majú hodnotu stoviek, hoci už prebehlo niekoľko menových reforiem.
Mince:1,5,10,20,50,100 lekov
Bankovky:100,500,1000,2000,5000 lekov
Emil Vestenický

Generálmajor Ing. Emil Vestenický (* 17. júl, 1948, Turá) je bývalý slovenský generál a veliteľ pozemného vojska. Ženatý, otec dvoch detí.
Život.
Po absolvovaní vyššieho vojenského učilištia vo Vyškove na Morave v roku 1969 sa stal vojakom z povolania, pričom získal hodnosť poručík. Následne do roku 1979 vykonával vojenské veliteľské funkcie na úrovni čaty, roty a práporu. Od roku 1973 až do roku 1977 absolvoval štúdium na Vojenskej akadémii Antonína Zápotockého v Brne. Po jeho ukončení vykonával v období od roku 1977 až do novembra 1979 zastával fiunkciu náčelníka štábu 15.tankového pluku, od novembra 1979 do 1984 funkciu veliteľa tankového pluku, od októbra 1984 do 1988 zástupcu veliteľa 13. tankovej divízie. Na Vojenskej akadémii Generálneho štábu ozbrojených síl ZSSR v Moskve študoval v rokoch 1988 až 1990. Rok bol veliteľom 14. tankovej divízie v Prešove. Od roku 1991 pôsobil na Veliteľstve Východného vojenské okruhu v Trenčíne vo funkcii zástupcu veliteľa okruhu a kariéru ukončil vo funkcii veliteľa pozemného vojska. Roku 1994 dosiahol prvú generálsku hodnosť.
Politické pôsobenie.
Po odchode do zálohy sa stal poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za SNS.
V roku 2009 neúspešne kandidoval vo voľbách do Európskeho parlamentu.
Plazmový panel

Plazmový panel (iné názvy: plazmový diplej, plazmová zobrazovacia jednotka, plazmový zobrazovač, plazmová obrazovka) je typ plochej zobrazovacej jednotky, ktorá sa bežne používa ako typ veľkej televíznej obrazovky, obyčajne nad 37 palcov alebo 940 mm. Plazmový panel je tvorený množstvom malých buniek medzi dvoma sklenými panelmi, ktoré obsahujú zmes vzácnych plynov. Plyn v bunkách je elektricky nabíjaný na plazmu, ktorá potom excituje luminofory na emitáciu svetla. 
Plazmové panely sa často nesprávne zamieňajú s LCD obrazovkami, ktoré vyzerajú podobne, ale pracujú na úplne inom princípe.
Životnosť nových obrazoviek sa odhaduje na 100 000 hodín, čo je približne 11 rokov nepretržitej činnosti.
Zimbabwiansky dolár

Zimbabwiansky dolár bola úradná mena Zimbabwe od roku 1980 do polovice augusta 2009 (de facto len do apríla 2009). Delila sa na 100 centov. Obyčajne sa označuje dolárovým symbolom $ alebo alternatívne Z$ na odlíšenie od iných mien, ktoré sa tiež nazývajú dolár. Inflácia dosiahla v roku 2008 231 miliónov percent.
(You Drive Me) Crazy

„(You Drive Me) Crazy“ "(Privádzaš ma k šialenstvu)" je tretia pieseň Britney Spears z jej prvého albumu ...Baby One More Time. Pieseň vyšla počas tretej štvrtiny roku 1999 a neskôr bola zaradená aj na album najväčších hitov tejto speváčky s názvom "".
Informácie o piesni.
Pieseň je odlišná od verzie, ktorá vyšla na albume. Tá, ktorá vošla do povedomia poslucháčov je najčastejšie nazývaná ako "Stop Remix!". Pieseň sa objavila vo filme Šialená jazda "(Drive Me Crazy)". 
Pieseň napísal a produkoval hudobný „otec“ Britney Spears Max Martin. 
Videoklip.
Rovnako ako predošlé dva klipy aj tento režíroval Nigel Dick. Videoklip obdržal aj nomináciu na MTV Video Music Awards v kategórii najlepší tanečný videoklip. Všetko sa natáčalo v Kalifornii a začína to pohľadom na Britney v roli servírky v reštaurácii. 
Potom sa Britney objavuje v zelenom tope a čiernych nohaviciach na obrovskej tanečnej scéne, kde nad hlavami všetkých visí obrovský nápis "CRAZY". Vo videoklipe sa objavuje aj známa americká herečka Melissa Joan Hart, ktorá tak robí reklamu svojmu filmu. 
Úspechy v hitparádach.
Pieseň (You Drive Me) Crazy sa stala v poradí druhou piesňou Britney Spears, ktorá sa dostala do Top 10 v americkej prestížnej hitparáde Billboard Hot 100. 
Táto pieseň bola opäť obrovským hitom v medzinárodnom rozsahu. Viedlo sa jej dobre v Európe, Kanade aj Austrálii. 
V Veľkej Británii sa tejto piesne predalo viac než 257 000 kópií a Britney sa tak stala v Británii najpredávanejším umelcom za rok 1999, kedy tu predala skoro 2 milióny kusov singlov.
Sangha

Sangha (-sanskritský a pálijský kmeň; sanskritský nominatív: Sanghah, pálijský kmeň Sanghó; po tibetsky Gendün) je v budhizme všeobecne chápaná ako skupina všetkých tých, ktorí sa venujú praxi a štúdiu budhistickej dharmy, alebo užšie spoločenstvo praktikujúcich, ktoré možno chápať ako spoločenstvo vyslobodených bódhisattvov – "vznešenú sanghu". 
Sangha je zároveň jedným z troch klenotov, súčasťou budhistického útočiska.
Oslobodenie

Oslobodenie alebo vyslobodenie môže byť:
Oslobodenie môže byť aj:
Zenerova dióda

Zenerova dióda (hovorovo zenerka), pomenovaná podľa am. fyzika C. Zenera, je kremíková plošná polovodičová dióda s veľmi tenkým priechodom PN. Pri pôsobení napätia v závernom smere vzniká vo vyprázdnenej oblasti tak veľká intenzita elektrostatického poľa, že sa vytrhávajú elektróny z väzieb kryštálovej mriežky. To má za následok prudký vzrast minoritných nosičov náboja. Pri dosiahnutí určitého napätia v závernom smere nastane nedeštruktívny prieraz – prudko stúpne prúd. V tejto oblasti pripadá na malú zmenu napätia veľká zmena prúdu. Tento druh prierazu sa nazýva Zenerov prieraz a napätie, pri ktorom nastáva sa nazýva Zenerovo napätie.
V priepustnom smere sa Zenerova dióda správa ako bežná usmerňovacia dióda. V závernom smere nastáva jav Zenerovho prierazu (v závislosti od konštrukcie PN priechodu) od napätia cca 3 V. Priemyselne vyrábané Zenerove diódy sa konštruujú s ohľadom na určitú konkrétnu hodnotu Zenerovho napätia. Využívajú sa v usmerňovačoch a stabilizátoroch napätia.
Jedľa biela

Jedľa biela (iné názvy pozri nižšie; lat. "Abies alba" Mill., staršie "Abies pectinata" Lam. et DC, zastarano "Pinus picea" L.) je strom z čeľade borovicovité ("Pinaceae").
Názvy.
Slovenské názvy tohto druhu sú: jedľa biela; zriedkavo: jedľa obyčajná, jedľa bielokôra, jedľa strieborná(resp. strieborná jedľa); zastarano: "sosna-jedľa", "jedľa obecná"; ľudovo alebo zastarano: haštra [varianty pozri v článku haštra ], jedľa; ľudovo: sosna.
Výzor.
Má rovný kmeň, ihličie nepichá, šišky rastú dohora. Prospieva jej dážď, hmla a chlad. Môže dorásť až do 50 m, čiže ide o veľmi vysoký strom.
Má valcovitý rovný kmeň s priemerom až 2 m. Koruna v mladosti kužeľovitá, neskôr valcovitá, na vrchole sploštená (tzv. bocianie hniezdo). Kôra hladká, väčšinou svetlo sivá, v starobe tmavšia, rozpukaná borka. Letorasty sivé, jemne plstnaté. Púčiky špicato vajcovité, hnedé, bez miazgy. Ihličie 2–3 cm dlhé, ploché, na vrchnej strane lesklo tmavo zelené, na spodnej strane s dvomi svetlými prúžkami (prieduchy). Šišky vzpriamené, 10–20 cm dlhé, 3–5 cm široké, valcovité, hore zaoblené. Dozrievajú počas augusta a rozpadávajú sa na stromoch. Šupiny opadávajú a na stromoch zostávajú iba vretená. Trojhranné semená (8 – 11 mm dlhé, 3 – 5 mm široké) majú neopadavé krídlo.
Rozšírenie.
Vyskytuje sa v európskych pahorkatinách a horských polohách s optimom v strednom Francúzsku a západnom Nemecku a ďalej v juhoeurópskych pohoriach (Balkán, Apeniny). Na východe zasahuje až do SZ časti Malej Ázie, na juhu do Grécka a Sicílie. Menšie izolované areály sa nachádzajú na Korzike, v Pyrenejách (Cevennes).
V strednej Európe rastie v horských a podhorských lesoch, spoločne s bukom vytvára dnes už vzácne bukojedľové lesy. Svoje optimum má v 5. lesnom vegetačnom stupni (LVS) na bohatých stanovištiach živného radu.
Ekológia.
Hranica jej rozšírenia je limitovaná jej nárokmi na vlhkosť a citlivosť voči neskorým mrazom. Je aj veľmi citlivá na znečistené ovzdušie (predovšetkým oxidmi síry). V južnej časti areálu je vyslovene horským stromom (vystupuje takmer do 2 000 m n. m.), smerom na sever zostupuje aj do nižších polôh (300 m n. m.). Vyžaduje vlhkú hlbšiu pôdu, a ako klasický klimaxový druh znáša dobre zatienenie.
Využitie.
Predovšetkým drevo, ktoré sa používalo na vodných stavbách, ďalej ako stavebné drevo, na výrobu škridiel, sudov a pod. Jedľa biela je tiež užitočná na výrobu jedľového oleja (lat. abiatis albae aetheroleum), oleja z jedľových šišiek (lat. oleum templini) a na éterický olej z čerstvého ihličia. Jedľový éterický olej je rovnako účinný ako olej zo smreka a borovice, aj keď nie je totožného zloženia. Jeho schopnosť vyvolávať odkašliavanie, pôsobiť proti mikróbom a dráždiť pokožku, resp. vyvolávať miestne prekrvenie, sa využíva v inhaláciách pri ochoreniach dýchacích ciest, v balzamoch proti prechladnutiu, mastiach a kúpeľoch pri natiahnutých svaloch, reumatických ťažkostiach a poruchách prekrvenia. Okrem toho jedľový olej obsahuje aj mnohé prostriedky osobnej hygieny.
Thangka

Thangka je rolovacia maľba používaná v tibetskom budhizme. Zvyčajne zobrazuje formy budhov, bódhisattvov, výjavy zo života majstrov meditácie a pod. Vyobrazenia používajú mnoho detailov, ktoré majú presný symbolický charakter. Thangky vypracúvajú len znalí majstri, ktorí majú okrem iného inštrukcie o geometrii znázorňovaných foriem − presným pravidlám podlieha napr. proporcia tváre a jej častí, uloženie prvkov kompozície, vyobrazenie sprievodných foriem, použitie farebných kombinácií atď.
Proces

Proces môže byť:
Optika

Optika môže byť:
Bódhisattva

Bódhisattva (-sanskritský kmeň; písmom dévanágarí: बोधिसत्त्व; sanskritský nominatív: bódhisattvah; pálijský kmeň bódhisatta; pálijský nominatív: bódhisattó; význam: "prebudená bytosť") je pojem, ktorý má v budhizme rôzne významy. 
V théravádovom budhizme označuje Gautamu Budhu v období pred jeho prebudením, teda dosiahnutím stavu budhovstva.
V mahájánovom budhizme sa tak označuje bytosť, ktorej motiváciou je dosiahnuť prebudenie pre úžitok všetkých cítiacich bytostí (bódhičitta) a ktorá prijíma tzv. sľub bódhisattvu (skt. "pranidhána"). Jej hlavným znakom je aktívny súcit k všetkým cítiacim bytostiam.
Podľa théravády sa v tomto kozmickom cykle zrodil iba jeden Budha a obyčajný človek môže dosiahnuť maximálne stav arhata alebo pratjekabudhu. Naproti tomu je podľa mahájány cesta k dosiahnutiu budhovstva skrze ideál bódhisattvu otvorená pre každého.
Karmapa

Karmapa (v preklade „aktivita všetkých budhov“, oficiálne "Jeho Svätosť Gjalwa Karmapa") je hlavným predstaviteľom línie jednej zo štyroch škôl smeru tibetského budhizmu Karma Kagjü. Podľa tradície je emanáciou veľkého bódhisattvu Avalókitéšvaru (tib. Čänräzig, Milujúce oči) a historický Budha ho predpovedal v "Samádhírajasútre" . Od roku 1110 sa stal prvým rozpoznávaným inkarnujúcim sa lámom Tibetu a línia jeho vedomých zrodení pokračuje dodnes.
Prvý Karmapa Düsum Khjenpa (1110 – 1193) bol žiakom Gampopu, tibetského majstra, zakladateľa kláštornej tradície v rámci školy Kagjü. Línia ústneho podania tradične začína u indického majstra tantry a mahámudry Tilopu (989-1069), pokračuje cez Náropu (1016 – 1100), Marpu (1012 – 1096) a Milaräpu (1052 – 1135). 
Druhý Karmapa, Karma Pakši (1204-1283), je považovaný za vôbec prvého vedome reinkarnovaného lámu. 
Čierna koruna.
Karmapovia sú držiteľmi Čiernej koruny (tib. shanag), a preto sú niekedy označovaní ako „lámovia s čiernou korunou“. Táto koruna je tradične považovaná za dar "dákiní" ako vyjadrenie rozpoznania duchovnej realizácie Karmapu. Fyzickú repliku Čiernej koruny daroval 5. Karmapovi čínsky cisár Jung-lo (1360 – 1424).
Ole Nydahl

Ole Nydahl (* 19. marec 1941, Kodaň), je dánsky budhista a učiteľ (láma) vadžrajánového budhizmu v tradícii tibetského smeru Karma Kagjü. 
Ole Nydahl a jeho žena Hannah sa v roku 1969 stali žiakmi šestnásteho Gjalwa Karmapu. Po ukončení trojročného štúdia budhistickej filozofie a intenzívneho meditačného tréningu – vrátane odkazu na jedinečné buddhistické praxe diamantovej cesty nazývané „Prenos vedomia“ (tib. "Phowa") – začal Ole Nydahl učiť budhizmus v Európe na žiadosť 16. Karmapu. Do dnešného dňa založil viac ako 660 (k septembru 2022) centier budhizmu diamantovej cesty v 67 krajinách sveta.
Ole Nydahl je autorom niekoľkých kníh vrátane "Ako sa veci majú"," Buddhovia zo strechy sveta", "Mahámudra", "Jazda na Tigrovi" a "Buddha a láska".
Šamar Rinpočhe

Šamar Rinpočhe alebo šamarpa je druhý najvyšší láma línie Karma Kagjü. Línia jeho inkarnácií bola vždy v úzkom spojení s líniou Gjalwa Karmapov a pomáha zabezpečiť neprerušený prenos ústneho podania učení. Prvýkrát sa narodil ako Khädrub Dragpa Sengge (1284 – 1349) ako hlavný žiak 3. Karmapu Randžung Dordže. Po Karmapovi je považovaný za druhého vedome sa inkarnujúceho lámu Tibetu. Jeho zrodenie bolo naplnením predpovede 2. Karmapu Karma Pakši o tom, že „budúci Karmapovia sa budú manifestovať v dvoch formách“.
Mipham Čhökji Lodrö (*1952), 14. Šamarpa, opustil v dôsledku čínskej invázie Tibetu v roku 1959 po boku 16. Karmapu Tibet. Do roku 1979 dostal od 16. Karmapu v kláštore Rumtek v indickom Sikkime všetky náuky a odkazy línie Karma Kagjü. Odvtedy cestuje po celom svete a učí v mnohých centrách Karma Kagjü. Hlavne vďaka jeho aktivite bola v roku 1992 objavená 17. inkarnácia Karmapu, Thaje Dordže. Oficiálne ho intronizoval v roku 1994 v Novom Dílí na pôde Karmapovho medzinárodného buddhistického inštitútu (KIBI).
Obdobne, ako sú Karmapovia považovaní za nositeľov Čiernej koruny, sú Šamarpovia nositeľmi Červenej koruny.
Bódhi (prebudenie)

Bódhi (- v sanskrite aj v páli; písmom dévanagárí: बोधि; doslovný význam: "prebudenie, bdenie, precitnutie, poznávanie"; iné názvy: osvietenie, precitnutie, prebudenie, nepresne budhovstvo; japonský ekvivalent je satori) je v budhizme prebudenie, t.j. "vykupujúce poznanie, zásadná zmena perspektívy, ktorá odhaľuje všetky doterajšie názory na svet, seba samého, cieľ spásy, vykúpenie a k nim smerujúce cesty ako ilúziu." Bódhi neprebieha na intelektuálnej ani kognitívnej úrovni. Bódhi ničí korene zla, nenávisti, zaslepenia a podobne, ruší karmu, ukončuje putovanie existenciami (sansára). 
Bódhi vedie k prebudeniu zo spánku a klamov zapríčinených nečistotami (kilésa) a k pochopeniu
4 ušľachtilých právd (sačča). Existujú 3 druhy bódhi: sávakabódhi (prebudenie ušľachtilého žiaka, t.j. arahata), paččéka-bódhi (prebudenie toho, kto dosiahol tento cieľ samostatne) a sammá-bódhi (prebudenie dokonalo probudeného, t.j. buddhu). 
Pri podrobnejšom pohľade existuje veľké množštvo definicií pojmu bódhi; budhistické komentáre okrem významu strom prebudenia (pozri bódhi (strom)) poskytujú ešte vo všeobecnosti tri ďalšie definície bódhi :
Takéto prebudenie dosiahol napr. Gautama Budha. Buddhovo bódhi sa nazýva ,dokonalé prebudenie (sammá-sambódhi).
Bytosti, ktoré sa rozhodli dosiahnuť osvietenie s motiváciou byť schopné pomáhať ostatným bytostiam, sa nazývajú bódhisattvovia.
Krásno

Krásno môže byť:
Krásno (filozofia)

Krásno je to, čo v skutočnosti poznávame a prežívame ako krásne javy.
Podľa synkriticizmu je to jeden z cieľov kultivovania; ťažsie dosiahnuteľné ako ošklivé.
Popolnicové pole

Popolnicové pole môže byť:
Popolnicové polia môže byť aj:
Olduvai

Olduvai (iné názvy: Olduwai, Oldowai, Oldoway) môže byť:
Theo Jörgensmann

Theo Jörgensmann (* 29. september 1948, Bottrop, Nemecko) je nemecký klarinetista a jazzový hudobný skladateľ. Ako profesionálny hudobník pôsobí od roku 1974.
Alexis Claude Clairaut

Alexis Claude Clairaut ["alexi klod kléru"] (* 13. máj 1713, Paríž, Francúzsko† 17. máj 1765, tamže) bol francúzsky matematik, geometer a geodet a teoretický astronóm.
Autor teórie tvaru Zeme. Venoval sa tiež problému troch telies či pohybu Mesiaca a planét.
Svetovú slávu mu priniesla jeho práca venovaná Halleyovej kométe. Jej návrat v roku 1759 predpovedal s odchýlkou 31 dní.
Životopis.
Bol zázračným dieťaťom, v jedenástich rokoch napísal geometrické pojednanie o krivkách 3. stupňa, ktoré získalo uznanie aj vo Francúzskej akadémii vied. V šestnástich napísal pojednanie o priestorových krivkách. So zvláštnym povolením kráľa bol zvolený do Francúzskej akadémie v necelých 18 rokoch.
V rokoch 1736 - 1737 sa zúčastnil Maupertuisovej geografickej a geodetickej výpravy do Laponska, známej ako francúzske stupňové merania, pretože merala dĺžku stupňa poludníka. 27. októbra 1737 bol zvolený za člena Royal Society.
Roku 1743 vydal v Paríži svoje najslávnejšie dielo "Théorie de la figure de la terre" (Teória o tvare Zeme), v ktorom dokazuje, že k rovnováhe tekutiny stačí, aby bol v rovnováhe jej ľubovoľný kanál - tlak stĺpca tekutiny na konce nezávisí na dĺžke alebo podobe stĺpce, ale len na polohe koncov. Rovnováha tekutiny je podľa Clairauta možná len vtedy, ak pôsobia na tekutinu sily, ktoré možno vyjadriť ako čiastočné derivácie jednej a tej istej funkcie súradníc. V tomto diele definoval to, čo je dnes známe ako Clairautov princíp. Analyzoval tiež vplyv gravitácie a odstredivej sily na rotujúce teleso a jeho elipsoidický tvar.
Vysoko oceňovaná bola tiež jeho astronomická štúdia o Mesiaci vydaná pod názvom "Théorie de la lune déduite d'un seul principe de l'attraction", ktorá získala v roku 1752 cenu petrohradskej akadémie. V práci uviedol, že Leonhard Euler urobil matematické chyby pri výpočtoch pohybe Mesiaca a výpočty spresnil.
Hojne sa tiež venoval štúdiu komét, najmä Halleyho kométe, a to v prácach ako "Théorie du mouvement des comètes" (Teória pohybu komét, 1760) či "Recherches sur les comètes des années 1531, 1607, 1682 et 1759" (1762). Tieto štúdie budili vo svojej dobe veľký rozruch, pretože sa zdalo, že Halleyho kométa spochybní Newtonove teórie podľa ktorých Halley vypočítal, že kométa sa vráti v roku 1758. Toho roku sa však na oblohe neobjavila, čo vyvolalo vo vedeckom svete údiv. Clairaut a Jérôme Lalande zahrnuli do výpočtu príťažlivé pôsobenia Jupitera a Saturna a predpovedali, že kométa bude oproti Halleyho prepočtu oneskorená o 518 dní, čo sa aj stalo.
Alvan Clark

Alvan Clark (* 8. marec 1804, Ashfield, Massachusetts, USA – † 19. august 1887, Cambridge, Massachusetts, USA) bol americký astronóm a optik, zakladateľ známej firmy "Alvan Clark &amp; Sons" na výrobu objektívov a ďalekohľadov pomocou ktorých boli objavené mesiace planéty Mars a sprievodca Síria.
Clarkova firma sa špecializovala na výrobu objektívov pre stavbu refrakčných teleskopov. Sklo odoberali z Paríža.
Vyrobili niekoľko z najväčších refraktorov na svete. Okrem iných najväčší na svete v Yerkes Observatory, druhý najväčší v Lick Observatory a refraktor v Pulkovskom observatóriu. Celkovo postavila Clarkova firma päť razy aktuálne najväčší refraktor na svete.
Jeden z jeho synov, Alvan Graham, objavil sprievodcu Síria; druhý syn, George Bassett Clark, bol akcionárom firmy.
Sú po ňom pomenované krátere na Mesiaci a na Marse.
Juraj Kuniak

Juraj Kuniak (* 2. júl 1955, Košice) je slovenský básnik, prozaik, prekladateľ a vydavateľ.
Životopis.
Pochádza z učiteľskej rodiny, vzdelanie získaval na základnej a Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Košiciach (1970-1973), na Elektrotechnickej fakulte Českého vysokého učení technického v Prahe (1973 – 1978), na Katedre počítačov Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (1985 – 1987) a na Nottingham Trent University (štúdium MBA: 2005 – 2007). Usadil sa v Banskej Bystrici, kde v rokoch 1978 – 1992 pracoval v oddelení vývoja Závodov výpočtovej techniky. Prežil drámu medicínsko-horolezeckej expedície Pamír 1990 a v tom istom roku založil vydavateľstvo Skalná ruža. Od roku 1992 do roku 2020 bol spoločníkom malej telekomunikačnej firmy TELCO. Od roku 2008 je spoločníkom firmy Sempervivum. Od roku 1999 žije v horskej osade Kordíky blízko Banskej Bystrice. Riadi vydavateľstvo Skalná ruža.
Charakteristika tvorby.
Prvé literárne diela začal publikovať v maturitnom roku 1973, odkedy mu v časopisoch Nové slovo, Matičné čítanie, Smena na nedeľu a v rôznych zborníkoch začali vychádzať jeho básne a poviedky. Počas pražských vysokoškolských štúdií svoje diela publikoval najmä v časopisoch Mladý svět a Tvorba. Knižne debutoval v roku 1983 zbierkou básní "Premietanie na viečka", za ktorú získal Cenu Ivana Kraska. V próze sa uviedol knihou "Pán Černovský" v roku 1991. 
Vo svojej tvorbe hľadá látku v nažitom, najmä vo vlastnom mnohorozmernom živote. Vracia sa k detstvu a dospievaniu, k otázkam etiky, vykresľuje medziľudské vzťahy a lásku, blízka mu je reflexívna a prírodná lyrika, ale aj exkurzie do epiky, či kríženie žánrov, dotýka sa všeobecne ľudskej problematiky, reaguje na to, ako naňho dolieha súčasná existencia. Experimentuje v oblasti žánrovej i výrazovej. Typické je pre neho neustále hľadačstvo, čistota výrazu, irónia a sebairónia, citlivosť kombinovaná s racionalitou, snaha dotknúť sa poézie bytia. Rebel proti novodobému schematizmu sa v ňom spája s úprimným hľadačom ľudského šťastia. Je znalcom a obdivovateľom prírody, hľadá celistvosť, tvar a súmernosť v živote i tvorbe.
Igwisi Hills

Igwisi Hills je názov troch pleistocénnych až holocénnych vulkánov prevažne kimberlitového zloženia, nachádzajúcich sa v severozápadnej časti Tanzánie. Sopky sa nachádzajú na západnom konci tanzánskeho kratónu, bokom od ostatných sopiek, ktoré sú lokalizované pozdĺž tanzánskej časti Východoafrického riftu - Gregryho riftu. Vek hornín, ani poslednej erupcie Igwisi Hills nie je datovaný.
Izumbwe-Mpoli

Izumbwe-Mpoli je skupina dvoch troskových kužeľov pravdepodobne holocénneho veku, nachádzajúcich sa severovýchodne od kaldery Ngozi v Tanzánii. Tieto pyroklastické kužele predstavujú najmladšiu fázu vulkanickej aktivity panvy Songwe.
Kieyo

Kieyo je v súčasnosti neaktívny statovulkán prevažne trachytického zloženia, nachádzajúci sa severozápadne od jazera Nyassa v Tanzánii. Posledná fáza sopečnej aktivity vytvorila niekoľko maarov (viaceré su zaliate vodou) a troskových kužeľov obkolesujúcich sopku a lávové prúdy bazaltového zloženia, nachádzajúce sa južne od hlavného masívu sopky. Posledná erupcia sa odohrala približne v roku 1800 z dvoch parazitných kráterov pozdĺž severozápadného zlomového systému.
Ngozi

Ngozi môže byť:
Ngozi (sopka)

Ngozi je názov vulkanickej kaldery vyplnenej vodou (rozmery kalderového jazera sú 1,5 × 2,5 km), nachádzajúcej sa v pohorí Poroto Ridge v Tanzánii. Je tvorená prevažne tachytickými až fonolitickými horninami so stenami vysokými 150-300 m. Okolo stien kaldery sú umiestnené viaceré pyroklastické troskové kužele, najmladšie sa nachádzajú v severnej časti.
Usangu

Panva Usangu je morfologická vyvýšenina, nachádzajúca sa severovýchodne od pohoria Poroto Ridge, tvorená prevažne fonolitickými lávovými dómami, rozmiestnených pozdĺž severovýchodnej zlomovej línie. Mladšie produkty vulkanickej aktvity sú sustredené na juhozápadnom okraji panvy.
TVA

TVA bola prvá reklamná súkromná televízia, ktorá na Slovensku vysielala od 5. mája 2003 a ukončila vysielanie v priebehu roka 2012. Taktikou televízie bol princíp inteligentnej reklamy – symbióza publicistiky, reportážnej a umeleckej kamery.
TVA vychádzala z modelu obchodných televízií v Spojených štátoch amerických, Kanade a Austrálii. Od začiatku svojej existencie sa TVA profilovala na prezentáciu tovaru a služieb. Systém vysielania bol 24 hodinové vysielanie pozostávajúce z 3 hodinových komponovaných blokov rotujúcich 8-krát denne a 56-krát týždenne. Programová štruktúra sa skladala z 9 tematických okruhov, prezentácie v rozsahu 3 – 10 min a štandardných reklamných spotov.
Stanicu prevádzkovala firma Panonia Media Production spol. s r.o., ktorá vznikla 19. septembra 2000.
Christopher Clavius

Christopher Clavius (* 25. marec 1538, Bamberg, Nemecko – † 6. február 1612, Rím, Taliansko) bol nemecký jezuitský matematik a astronóm, jeden z osemčlennej komisie pre reformu kalendára, ktorú vymenoval pápež Gregor XIII.
Vo svojich astronomických knihách spochybňoval Kopernikov heliocentrizmus. Napísal viacero matematických kníh, kde sa venoval euklidovým "Základom", komentoval Sacroboscove dielo Tractatus de Sphaera, všeobecnej algebre, astrolábu, aritmetike a geometrii. 
Je po ňom pomenovaný kráter na Mesiaci (Clavius) a Claviov zákon.
Džabal at-Tajr (vrch)

Džabal at-Tajr ( – "vtáčí vrch"; prepis podľa miestnej výslovnosti: "Džebel el-Tejr") je názov vulkanického vrcholu na rovnomennom ostrove ("Džazíra Džabal at-Tajr" - ) pod správou Jemenu. Nachádza sa v Červenom mori, asi východne od pobrežia Jemenu, západne od pobrežia Eritrey a juhozápadne od Farisianských ostrovov. Priemer ostrova je asi , najvyšší bod je nad hladinou mora. Na ostrove sa od roku 1996 nachádza menšia vojenská základňa jemenskej armády. Ostrov nemá žiaden prírodný zdroj vody a okrem vojakov nie je trvalo obývaný (s výnimkou sezónneho pobytu rybárov).
Celý ostrov je vulkanického pôvodu, základňa prevažne bazaltového stratovulkánu sa nachádza asi pod hladinou mora. Je to najsevernejšie položený vulkán v Červenom mori. Do konca septembra 2007 bol považovaný za vyhasnutý, posledná erupcia sa odohrala pred 124 rokmi.
Geologická stavba.
Sopka je pomerne mladá – holocénna, mladé bazaltové lávové prúdy typu pahoehoe sú sústredené okolo krátera "Džebel Duchan" a radiálne sa rozširujúcich trhlín krátera. Pyroklastické troskové kužele sa nachádzajú pozdĺž severozápadného a južného pobrežia ostrova. V 18. a 19. storočí bolo zaznamenaných niekoľko explozívnych erupcií.
Erupcia v roku 2007.
30. septembra 2007 sa sopka po sérii troch menších zemetrasení znovu prebudila k životu. Pri pátraní po nezvestných vojakoch zo zakladne na ostrove bola jemenskou pobrežnou strážou požiadaná o pomoc kanadská fregata Toronto. Fregata bola súčasťou flotily NATO, ktorá sa práve prechádzala Suezským prieplavom. Podľa prvých správ bol celý ostrov pokrytý rozliatou lávou.
História.
Ostrov bol známy už od staroveku (pod menom "Saiban"), keď bol dôležitým navigačným bodom lodných trás v Červenom mori. Neskôr prešiel pod kontrolu Osmanskej ríše a v roku 1915 bol okupovaný britskou armádou. Na ostrove bol Francúzskom vybudovaný maják (ešte pred britskou okupáciou), po obsadení prešla koncesia na správu majáka pod Britániu a nakoniec na Jemen.
Na ostrov si robila nárok aj Etiópia, po získaní nezávislosti Eritrey prebehol v roku 1995 krátky trojdňový vojenský konflikt. V roku 1996 bola na ostrove vybudovaná menšia základňa jemenských ozbrojených síl a dve pozorovateľne.
Gérard Maurice Clemence

Gérard Maurice Clemence (* 16. august 1908 – † 22. január 1974) bol americký astronóm, ktorý sa venoval nebeskej mechanike. Známymi sa stali jeho štúdie pohybov telies v slnečnej sústave, času a astronomických konštánt. Vypracoval detailnú analýzu pohybov Merkúra a Marsu.
Džabal Zubajr

Džabal Zubajr alebo Džabal Zebajir (prepis podľa miestnej výslovnosti: "Džebel Zubajr" alebo "Džebel Zebajir") je štítový vulkán, nachádzajúci sa v riftovom systéme Červeného mora, jeho vrcholy tvoria ostrov rovnakého mena patriaci Jemenu a zopár priľahlých ostrovčekov (Haycock, Quoin, Saba, Saddle, atď.). Sopka bola vybudovaná v dvoch explozívnych fázach, prerušených obdobím pokoja. Mladšia fáza sa vytvorila viaceré lávové prúdy prevažne bazaltového zloženia, najmä na morfologicky mladších ostrovčekoch (Centre Peak, Saba, Haycock). Posledná aktivita je dokumentovaná z ostrova Saddle z 19. storočia.
Heber Doust Curtis

Heber Doust Curtis (* 27. jún 1872, Muskegon, Michigan, USA – † 9. január 1942, Ann Arbor) bol americký astronóm, ktorý sa zaoberal fyzikou hviezd a hmlovín. V roku 1904 objavil, že hviezda Kastor A je spektrálnou dvojhviezdou. Objavil aj jednu planétku (23400) A913 CF.
Alojz Cvacho

Alojz Cvacho (* 22. máj 1908 – † 18. júl 1993) bol slovenský astronóm-amatér, ktorý zakladal a pôsobil v prvom astronomickom kabinete na Slovensku v Okresnom astronomickom kabinete v Trenčíne.
Džazíra Džabal Zukar

Džazíra Džabal Zukar (iné názvy: Džazíra Džabal Zukur, Džabal Zukar, Džabal Zukur, Az-Zukar, Az-Zukur, Zukar, Zukur; v miestnej výslovnosti je namiesto slova Džabal slovo "Džebel") je najsevernejší ostrov skupiny ostrovov Zukar-Háníš ležiacich v Červenom mori a patriacich Jemenu. Ostrov je tvorený štítovou sopkou (ktorá sa volá: Džabal Zukar, Džabal Zukur, Az-Zukar, Az-Zukur, Zukar, Zukur; v miestnej výslovnosti je namiesto slova Džabal slovo "Džebel" ) relatívne mladého, holocénneho veku. Na rozdiel od iných sopiek v Červenom mori (Džabal at-Tajr a Džabal Zubajr) sa Zukar nachádza v plytkejších vodách. Na stavbe ostrova sa podieľa niekoľko pyroklastických troskových kužeľov lávových prúdov prevažne bazaltového zloženia.