burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Českomoravská (stanica pražského metra)

Českomoravská je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa vo štvrti Libeň a do prevádzky bola uvedená 22. novembra 1990. Pôvodný plánovaný názov bol "Zápotockého".
Charakteristika stanice.
Stanica je razená, pilierová, trojlodná so skrátenou strednou loďou. Celková jej dĺžka je . Z toho nástupištia tvoria zhruba , široká je . Nachádza sa pod povrchom Drahobejlovej ulice.
Českomoravská má jeden výstup s jedným povrchovým vestibulom. Ten je železobetónový, zasklený, dvojpodlažnej konštrukcie. S nástupišťom ho spája trojramenný hlbinný eskalátor. Súčasťou povrchového vestibulu je tiež napojený terminál autobusovej dopravy, konkrétne dvoch mestských liniek obsluhujúcich severovýchod Prahy a jednej prímestskej linky do Brandýsa nad Labem-Staré Boleslavi. Do predĺženia linky B na Černý Most v roku 1998 a najmä linky C do Letňan v roku 2008 tu bolo ukončených oveľa viac autobusových liniek.
Obklad stanice tvoria biele glazované dlaždičky, na stenách za nástupišťami je pod nápisom stanice umiestnený podklad vo višňovo-červenej farbe. Na rozdiel od ostatných staníc metra pražského typu, v Českomoravskej je inak urobené obloženie pilierov. Svojím tvarom viac pripomínajú tvar skutočného ostenia, ktoré je zhruba v polovici boku piliera lomené. Vo väčšine staníc na linke B sú piliere z boku zaoblené.
Za stanicou, smerom na Černý Most sa nachádzajú dve odstavné koľaje, dlhé spolu (umiestnené sú medzi tými bežne používanými), ktoré slúžia na dočasné obracanie vlakov (medzi rokmi 1990 a 1998 slúžili pre obracanie všetkých vlakov, medzi rokmi 1998 a 2008 k obracanie tu ukončených súprav). V prípade uzatvorenia úseku metra IV. B, ktorý za stanicou pokračuje východným smerom, teda môže Českomoravská slúžiť ako konečná stanica.
Povodeň v roku 2002.
V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až v roku 2003.
Somme-Leuze

Somme-Leuze je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 4 867 obyvateľov (2010).
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Viroinval

Viroinval je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.
Obyvateľstvo.
Obec má približne 5 758 obyvateľov (2010).
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Vresse-sur-Semois

Vresse-sur-Semois je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 5 758 obyvateľov (2010).
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Yvoir

Yvoir je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko. 
Obyvateľstvo.
Obec má približne 2 767 obyvateľov (2010).
Časti obce.
Od 1. januára 1977 obec Yvoir pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
V sieti ťa mám

V sieti ťa mám je druhý štúdiový album, ktorý v roku 2010 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music slovenskej popovej speváčke Kristíne.
Zoznam skladieb.
Limitovaná edícia obsahuje ešte dve skladby:
… ešte váham

...ešte váham je prvý štúdiový album, ktorý v roku 2008 vydalo hudobné vydavateľstvo Home Production slovenskej popovej speváčke Kristine.
Zoznam skladieb.
Na piesne „Vráť mi tie hviezdy“, „Ešte váham“ a „Som tvoja“ boli nakrútené videoklipy. Na pieseň „Zmrzlina“ je tiež videoklip nakrútený v spolupráci Kristiny s českou speváčkou Viktoriou. Tieto tri videoklipy obsahuje aj album.
Šárka Rezková

Šárka Rezková (* 16. marec 1969, Cheb) je česká speváčka a podnikateľka . Duety naspievala napr. s Naďou Urbánkovou, Karlom Zichom, Karlom Černochom, Romanom Horkým. Jej manželom bol český hudobník Jiří Brabec. Okrem spievania tiež podnikala v odbore gastronómie v Prahe, kde s priateľom prevádzkovala cukráreň.
Jiří Brabec

Jiří Brabec môže byť:
Jiří Brabec (hudobník)

Jiří Brabec (* 2. júl 1940, Praha, Česko – † 17. november 2003, Žár, Česko) bol český klavirista, skladateľ, muzikant country hudby. Založil skupinu Country Beat Jiřího Brabce a bol členom Country Music Asociation.
Moravská národní obec

Moravská národná obec je nepolitické občianske združenie venujúce sa moravskej kultúre, tradíciám a Morave všeobecne. V praxi však usiluje aj o presadenie niektorých politických cieľov, ako je napr. obnova krajinského zákonodarného orgánu pre moravské územie. Obec bola založená v októbri 1990 v Brne ako nástupca skoršieho "Klubu priateľov Moravy", existujúceho už od roku 1985. Združenie, u niektorých radníc na Morave ako aj na krajskom úrade Juhomoravského kraja, dosiahlo vyvesenia moravskej vlajky. Poriada tiež pochody moravských patriotov alebo kultúrne oslavy.
Osemvalcový vidlicový motor

Osemvalcový vidlicový motor (iné názvy: osemvalcový V-motor, V8, vidlicový osemvalec, osemvalcový motor/osemvalec do V, osemvalcový motor/osemvalec s valcami do V/s usporiadaním valcov do V/s usporiadaním do V) je označenie vidlicového motora s ôsmimi valcami. Valce v motore V8 sú zvyčajne v 90° uhle, no používa sa zovretie i v 75° a 60° uhle.
Vidlicový osemvalec používali v časoch najväčšej slávy i osobné automobily Tatra 603 a Tatra 613.
Americké motory V8 sa používali v tzv. muscle car automobiloch ako Ford Mustang alebo Dodge Challenger či Chevrolet Camaro, ale takisto sa používajú vo vozidlách typu pick-up. V Európe motory V8 používajú výrobcovia luxusných a športových automobilov ako sú Aston Martin, Audi, BMW, Ferrari, Jaguar, Mercedes-Benz, Porsche alebo Volkswagen.
Masová výroba motorov V8 v USA sa začala v 40. rokoch. Valce sú montované pod uhlom 90°. V súčasnosti sa motor V8 so zdvihovým objemom 2,4 l používa vo Formule 1.
Vznetové V8 motory so zdvihovým objemom až do 18 000 cm³ (18 litrov), prepĺňaním a výkonom až 700 koní sa používajú v nákladných automobiloch a autobusoch. Vidlicový 8 valcový motor používali napríklad nákladné automobily Tatra 148 a Tatra 815.
Ferrari California

Ferrari California je grand touring športový automobil, ktorý bol predstavený automobilkou Ferrari na Parížskom autosalóne 2008. Je to dvojdverový 2+2 kabriolet s pevnou strechou. California je poháňaná motorom montovaným za prednou nápravou s priamym vstrekovaním s objemom 4,3 L V8, ktorý poskytuje výkon 340 kW/462 koní. Automobil oživilo názov "California", ktorý používalo koncom 50-tych rokov Ferrari 250 GT.
Koncepcia.
California predstavuje rad prvenstiev vo Ferrari:
Podľa niektorých zdrojov California začínal ako projekt pre nové Maserati. California predstavuje nový, štvrtý modelový rad spoločnosti.
Výroba.
California sa stavia v novej automobilovej linke v susedstve existujúceho závodu v Maranelle. Súčasná výrobná linka produkuje 27 automobilov za deň alebo 6000 za rok. Ferrari plánuje vyrobiť 5000 počas prvých dvoch rokov produkcie, čím sa zvýšilo Ferrari produkciu o 50% so zavedením modelu. Tento model je podľa mnohých motoristických časopisov vypredaný až do roku 2012. California je prvým modelom Ferrari s dvojspojkovou prevodovkou so siedmimi rýchlosťami.
Výkony.
California dosahuje maximálnu rýchlosť 310 km/h a zrýchlenie z 0 na 100 km/h zvládne pod 4 sekundy. Aj keď je o 180 kg ťažší a výkon má nižší o 30 koní ako F430. California zvládne zrýchlenie z 0 na 97 km/h v rovnakom čase vďaka dvojspojkovej prevodovke.
Aerodynamika.
Ferrari strávilo viac ako 1000 hodín v aerodynamickom tuneli s modelom Californie v mierke 1:3 pri zdokonaľovaní jeho aerodynamiky. So zatvorenou strechou má California koeficient odporu vzduchu 0,32 Cx, čo je najaerodynamickejšie Ferrari všetkých čias.
Ferrari California T (2014–).
Ferrari California T je vynovená verzia predošlej verzie California, úpravy boli v oblasti vonkajšieho výzoru, nový interiér, poupravený podvozok a preplňovaný pohon ktorý bol vyrobený v roku 2014 pre modelové rady 2015 a novšie.
Prvé predstavenie tohto modelu na internete prebehlo 12. Februára 2014, následne bolo auto predstavené na Ženevskom Autosalóne (6-16 Marca 2014). Označenie T v názve vyjadruje Turbo, túto technológiu naposledy Ferrari použilo pri Ferrari F40. California T dostala nový 3,9 L bi-turbo V8 motor ktorý dosahuje výkonu 412kW (560 PS) pri 7,500 otáčkach za minútu, a 755 N·m pri krútiacom momente 4750 otáčok za minútu. Model dostal taktiež novú 7-stupňovú dvoj spojkovú prevodovku s rôznymi prevodovými pomermi. Auto dokáže zrýchliť z 0-100 km/h za 3,6 sekundy a maximálnu rýchlosť má obmedzenú na 315 km/h. Vozidlo je taktiež vybavené novou kapotou ktorá sa používa aj na Ferrari F12. Bola vynovená ako predná tak aj zadná časť interiéru. Ďalšie vylepšenia sa týkali aj zníženia emisii ktoré sú o 15% nižšie ako u predchodcu. California T využíva taktiež aj malé turbá a variabilný nastaviteľný systém zrýchľovania ku zníženiu oneskorenia turbo zrýchlenia.
Quartier de la Gare

Quartier de la Gare ("Staničná štvrť") je 50. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 13. obvodu. 
Má rozlohu 304,4 ha a ohraničujú ju boulevard périphérique na juhu, Avenue de Choisy na západe, Boulevard Vincent-Auriol na severe a rieka Seina na východe.
Názov štvrte je odvodený od blízkosti Slavkovskej stanice, ktorá samotná sa však nachádza v susednej štvrti Salpêtrière.
Dejiny.
Toto územie bolo tradične poľnohospodárskou oblasťou, nachádzali sa tu pastviny, polia a vinohrady. Ležala mimo hraníc Paríža a patrila k dedine Ivry-sur-Seine. Keď bola v roku 1860 oblasť pripojená k Parížu, došlo k premene štvrte. Nízke ceny pozemkov priťahovali podnikateľov a rozvíjal sa tu priemysel, vyrástli veľké dielne železničnej spoločnosti "Orléans" a tiež železničné prekladisko. To všetko malo za následok rýchly rast počtu obyvateľov. Zatiaľ čo v roku 1860 mala štvrť 9 432 obyvateľov, v roku 1869 tu žilo už 19 395 ľudí, najviac v robotníckych profesiách. Obyvateľstvo žilo väčšinou v nevyhovujúcej zástavbe s nedostatočným hygienickým zázemím. Medzi svetovými vojnami prišlo k čiastočnému zlepšeniu situácie. Na juhu štvrte zmizli provizórne baraky a boli postavené moderné domy s lacným bývaním. Na mieste starej plynárne vznikol verejný park Choisy.
Ešte väčšia zmena prebehla v 60. rokoch 20. storočia. V rámci rozsiahlej renovácie nazvanej "Deux-Moulins" (Dva mlyny) boli rozsiahle oblasti úplne zrúcané a na ich mieste vyrástli výškové obytné domy s rozsiahlymi zelenými priestranstvami. V roku 1975 bola dokončená obytná štvrť "Olympiades" na mieste starej nákladnej stanice. Túto štvrť následne osídlili najmä prisťahovalci z Ďalekého východu, ktorí tu v západnej časti vytvorili ázijskú štvrť.
V 90. rokoch modernizácia pokračovala. V roku 1996 bola otvorená budova Bibliothèque nationale de France, štvrťou prechádza nová linka 14 parížskeho metra. Proces modernizácie celej štvrte pokračuje i v súčasnosti výstavbou obchodnej štvrte na brehu Seiny nazvanej "Paris Rive Gauche".
Motorové vozidlo

Motorové vozidlo je dopravný prostriedok, ktorý na svoj pohon využíva silu niektorého z druhov motora a ktorý sa využíva na prepravu ľudí alebo materiálu po komunikáciách alebo v teréne. Najčastejšie sa v motorových vozidlách používajú spaľovacie motory, aj keď sa používajú aj iné varianty ako napr. elektromotory. Motorovými vozidlami sú aj špeciálne vozidlá a pojazdné pracovné stroje, ktoré nie sú v prvom rade určené na prepravu.
Konštrukcia motorových vozidiel.
Motorové vozidlá sa podľa konštrukcie delia na:
Niektoré základné parametre pre konštrukciu motorových vozidiel (prípustná šírka, výška, dĺžka, hmotnosť) (tiež výkon motorčeka bicykla, kolobežky...) upravuje vyhláška 134/2018 Z.z.
Kategória motorového vozidla.
Podľa §4 ods.(2) zákona 106/2018 Z.z. sa vozidlá členia na tieto základné kategórie:
"Poz. zákon 106/2018 Z.z. upravuje ďaľšie podrobnosti katégórií a druhov vozidiel."
Montmartre

 Montmartre ("Hora mučeníkov") je pahorok v Paríži a mestská štvrť, ktorá sa na ňom rozkladá. Medzi miestne významné pamiatky patrí bazilika Sacré-Cœur. Nachádza sa tu aj svetoznámy francúzsky kabaret Moulin Rouge.
Moulin Rouge

Moulin Rouge ("Červený mlyn") je svetoznámy francúzsky kabaret na "Boulevard de Clichy" v štvrti Montmartre v Paríži.
Kabaret vybudoval v roku 1889 Joseph Oller, vlastník známej Olympie.
Za mnoho desaťročí sa v priestoroch Moulin Rouge predstavilo veľa slávnych umelcov, ako napríklad La Goulue, Josephine Baker, Frank Sinatra, Jean Gabin, Yvette Guilbertová, Jane Avrilová, Mistinguett, Le Pétomane, Édith Piaf, Ella Fitzgerald, La Toya Jackson a veľa ďalších. O tomto kabarete bolo tiež natočených niekoľko celovečerných filmov, filmových dokumentov a poviedok.
La Goulue

La Goulue (vlastným menom Louise Weberová, * 13. júl 1866, Clichy, Francúzsko – † 30. január 1929, Paríž) bola francúzska tanečnica kankánu, dnes známa najmä z obrazov a plagátov Henriho de Toulouse-Lautreca.
Literatúra.
Michel Souvais "Moi, La Goulue de Toulouse-Lautrec" Memoires de La Goulue, ed. Publibook, Paris 2008
Yvette Guilbertová

Yvette Guilbertová (rodená Emma Laure Esther Guilbert, * 20. január 1865, Paríž, Francúzsko – † 4. február 1944, Aix-en-Provence) bola francúzska speváčka a herečka, dnes známa najmä z obrazov Henriho de Toulouse-Lautreca. Boli priatelia a venoval jej svoje druhé album kresieb. 
Za svoje spevácke zásluhy bola v roku 1922 vyznamenaná Radom čestnej légie.
Jane Avril

Jane Avril (vlastným menom Jeanne Beaudon * 31. január 1868, Paríž, Francúzsko - † 16. január 1943, Paríž), bola francúzska tanečnica kankánu, dnes známa najmä z obrazov a plagátov Henriho de Toulouse-Lautreca.
Vltavická brázda

Vltavická brázda je geomorfologický podcelok v juhovýchodnej časti Šumavy. Rozprestiera sa na ploche a má priemernú nadmorskú výšku . Na západe susedí s Šumavskými pláňami, na severe s Boubínskou hornatinou, Prachatickou hornatinou a Želnavskou hornatinou, na východe s Českokrumlovskou vrchovinou a na juhu s Trojmezenskou hornatinou. Brázda je úzkou erózno denudačnou zníženinou pretiahnutou v smere severozápad – juhovýchod, s výškovou členitosťou 50. Je založená na smerových tektonických poruchách, obmedzená príkrymi zlomovými svahmi. Ploché dno prekrýva mocný kryt zvetralín, údolná niva Vltavy a početné rašeliniská (Mrtvý luh). 
Geologická stavba.
Vltavická brázda prechádza temer všetkými horninovými komplexmi moldanubika (biotitické granitizované ruly, ortoruly, biotitické migmatitické pararuly, svorové ruly kaplickej série) a moldanubického plutónu (dvojsľudový granodiorit, dvojsľudová žula, porfyrická žula).
Vodstvo.
Vltavickou brázdou preteká Vltava, stekajú sa tu Teplá a Studená Vltava. Viac než tretina územia je zatopená Lipenskou nádržou.
Blankenberge

Blankenberge je mesto v Belgicku ležiace na pobreží Severného mora vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 19 879 obyvateľov (2014). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Blankenberge pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Damme

Damme je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 10 839 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Damme pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Diksmuide

Diksmuide je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 16 275 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Diksmuide pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Gistel

Gistel je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 11 727 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Gistel pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Targa

Targa je typ karosérie s odnímateľným strešným dielom. Niekedy je tiež vybavená pozdĺžnym držiakom - odnímateľná pevná strecha sa skladá z dvoch častí. Slovo "targa" bolo prvýkrát použité v roku 1965 pri Porsche 911 Targa, hoci prvý sériovo vyrábaný automobil s týmto systémom bol vyrábaný už o päť rokov skôr, a síce Triumph TR4 z roku 1961, kde bol tento systém nazývaný ako surrey top.
Obrátenie svätého Pavla

Obrátenie svätého Pavla (tal. "Conversione di San Paolo") je názov obrazu talianskeho barokového maliara Caravaggia.
Obraz vznikol súčasne s dielom "Ukrižovanie svätého Petra" pre bočnú kaplnku rímskej baziliky Santa Maria del Popolo. Objednávateľom obrazov bol Tiberio Cerasi, strážca pokladu pápeža Klementa VIII., ktorý nimi plánoval vyzdobiť spomínanú kaplnku.
V prípade "Obrátenia svätého Pavla" ide o druhú verziu obrazu. Prvá verzia, namaľovaná niekedy v priebehu rokov 1600 - 1601 bola odmietnutá a skončila v súkromnej zbierke. Druhá verzia bola, síce s výhradami, prijatá.
Ani v prípade tohto obrazu Caravaggio nezaprel svojský prístup k zobrazeniu námetu, čerpajúceho zo Skutkov apoštolov. Tu je príbeh Saulovho obrátenia vylíčený celkom trikrát. Saul, obávaný a neúprosný prenasledovateľ kresťanov bol s jeruzalemskými kňazmi na ceste do Damasku, keď sa stala udalosť, ktorá spôsobila zmenu v jeho živote:
 (Sk 9,3-8)
Udalosť Caravaggio zobrazil veľmi prosto a stroho. Jemný lúč svetla zasiahol Pavla, ktorý s roztiahnutými rukami padá, zhodený z koňa. Na rozdiel od prvej verzie obrazu tu Pavol nie je starý bradatý muž, ale mladík v odeve rímskeho vojaka. V ležiacej polohe je očividne zraniteľný a pokorný.
Pri zhliadnutí hotového diela prítomným prelátom vadil nezvyčajný postoj Pavlovho koňa a zdalo sa im, že umelec kládol príliš veľký dôraz na konský zadok. Napokom obraz prijali a dnes je spolu s protiľahlým "Ukrižovaním svätého Petra" vyhľadávaným umeleckým dielom.
Ukrižovanie svätého Petra

Ukrižovanie svätého Petra môže byť:
Vyhnatová

Vyhnatová () je vrch v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov. Leží nad obcami Kordíky a Králiky, približne západne od Banskej Bystrice. Vrcholom prechádza značená turistická magistrála Cesta hrdinov SNP.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Flochovský chrbát. Vrch leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Turčianske Teplice a Banská Bystrica. Vrcholom zároveň prechádza hranica katastrálnych území obcí Turček, Kordíky a Tajov.
Opis.
Vyhnatová je tretí najvyšší vrch Kremnických vrchov a dominuje tejto časti hlavného hrebeňa. V lesnatom hrebeni susedí na juhu sedlom Tunel () oddelená Skalka, severne situovaný Kordícky štít () a Tabla () oddeľuje Kordícke sedlo (). Východným smerom dominuje vrch Sokolie () a západne susedí Vlčí vrch () a vrch Farba (). Východné svahy odvodňujú prítoky Tajovského potoka, západná časť je pramennou oblasťou rieky Turiec. Vrcholom vedie Cesta hrdinov SNP, ktorú v blízkych sedlách križujú značené chodníky z okolitých obcí.
Výhľady.
Zalesnený vrch ponúka minimum lokalít, vhodných na rozhľad, napriek tomu malé otvorené časti poskytujú výhľady najmä na okolie. Okrem susedných vrchov pohoria je z Vyhnatovej pozorovateľná južná časť Veľkej Fatry, západná časť Nízkych Tatier, Poľana i Veporské vrchy.
Deformačná zóna

Deformačná zóna automobilu je štrukturálny prvok navrhnutý tak, aby absorboval energiu pri nehode kontrolovanou deformáciou. Táto energia je oveľa vyššia ako je zvyčajne uznávaná. Závažnosť kolízie s tyčou alebo stromom v rýchlosti 60 km/h je podobná pádu z 10 metrovej výšky na tvrdý povrch. Zvyčajne sú deformačné zóny umiestnené v prednej časti vozidla, kvôli zmierneniu vplyvu čelnej zrážky, hoci môžu byť aj v iných častiach vozidla.
Prvý príklad konceptu deformačnej zóny použil inžinier automobilky Mercedes-Benz, Béla Barényi v roku 1959 na automobile Mercedes-Benz W111. Táto inovácia bola prvýkrát patentovaná automobilkou Mercedes-Benz začiatkom roku 1950. Patent 854157, udelený v roku 1952 opisuje rozhodujúci prvok pasívnej bezpečnosti. Barényi rozdelil karosériu do troch sekcií: tuhý nedeformovateľný priestor pre cestujúcich a deformačné zóny vpredu a vzadu. Sú navrhnuté tak aby absorbovali energiu nárazu (kinetickú energiu) deformácie pri kolízii.
Kordícke sedlo

Kordícke sedlo () je sedlo v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov, oddeľujúce vrcholy Vyhnatová a Tabla (). Je pomenované podľa obce Kordíky pri Banskej Bystrici, nad ktorou leží.
Sedlom prechádza značená turistická magistrála Cesta hrdinov SNP.
Sedlo Tunel

Sedlo Tunel () je sedlo v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov, oddeľujúce Vyhnatovú od Skalky. Leží nad obcou Králiky a stretávajú sa v ňom 3 červeno značené chodníky.
Sedlom prechádza turistická magistrála Cesta hrdinov SNP. Jedinečnou technickou pamiatkou je Görgeiho tunel, ktorý bol vybudovaný už v 14. storočí a popod horský hrebeň v priestore sedla uľahčovala prechod tzv. "Zlatou cestou" z Banskej Bystrice do Kremnice.
Automobilová sieň slávy

Automobilová sieň slávy (ang. "Automotive Hall of Fame") je organizácia založená v roku 1939 pre ocenenie výrazných osobností vývoja automobilizmu. V roku 1971 organizácia otvorila múzeum v meste Midland v Michigane v USA. V roku 1997 bola otvorená nová budova múzea v Dearborne v Michigane.
Členovia.
Rok uvedenia do automobilovej siene slávy je v zátvorke.
Svrčinník

Svrčinník () je druhý najvyšší vrch Kremnických vrchov. Leží nad obcou Dolný Harmanec, približne severozápadne od Banskej Bystrice. Vrcholom prechádza značená turistická magistrála Cesta hrdinov SNP.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Kremnických vrchov, v geomorfologickom podcelku Flochovský chrbát. Mohutný vrch leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Turčianske Teplice a Banská Bystrica. Na vrchole Svrčinníka sa stretávajú katastrálne územia obcí Horná Štubňa, Turček, Čremošné a Dolný Harmanec. Tvorí spoločný masív s Flochovou, najvyšším vrchom Kremnických vrchov, ktorá je oddelená plytkým sedlom Flochovej.
Opis.
Lesnatý no na vrchole pomerne plochý masív leží v hlavnom hrebeni pohoria. Susedná, západne situovaná Flochová je vyššia len o 4 metre a oddelená nevýrazným sedlom (). Veľká časť Svrčinníka patrí do rovnomennej národnej prírodnej rezervácie. Plošinou na vrchole vedie z rázcestia v sedle Cesta hrdinov SNP do sedla Malý Šturec, odkiaľ je najjednoduchší prístup do tejto časti Kremnických vrchov. Susednými významnými vrchmi sú na západe Flochová () a Javorová studňa (), na severe Priečny vrch () a východne ležiaca Tabla (), ktorou pokračuje hlavný hrebeň na Skalku (). Južné svahy sú pramennou oblasťou zdrojníc rieky Turiec, východné svahy odvodňujú prítoky Harmanca a severné oblasti prítoky Teplice.
Národná prírodná rezervácia.
Veľká časť vrchu patrí do rovnomennej národnej prírodnej rezervácie, ktorá bola v roku 2001 vyhlásená na ploche 2 224 900 m². Predmetom je ochrana zachovalého komplexu lesných spoločenstiev Kremnických vrchov vo 4. až 7. vegetačnom stupni s prirodzeným drevinovým zložením a typickou prirodzenou štruktúrou, miestami až pralesného charakteru, na ktoré sú viazané mnohé chránené a ohrozené druhy fauny Západných Karpát.
Výhľady.
Vrcholové partie lesnatého plochého vrchu neposkytujú veľa možností na výhľady. Malé otvorené časti poskytujú ďaleké výhľady najmä východným smerom a z vhodných lokalít je okrem susedných vrchov pohoria pozorovateľná južná časť Veľkej Fatry, západná časť Nízkych Tatier, Poľana i Vepor.
Sedlo Flochovej

Sedlo Flochovej () je sedlo v hlavnom hrebeni Kremnických vrchov, oddeľujúce dvojicu najvyšších vrchov pohoria. Pomerne plochý masív je nevýrazným sedlom rozdelený na vyššiu Flochovú na západe a len o pár metrov nižší Svrčinník na východ od sedla. 
Sedlom prechádza turistická magistrála Cesta hrdinov SNP a je významnou križovatkou turistických chodníkov.
Hawker Tempest

Hawker Tempest ("tempest" znamená v preklade "búrka") bol veľmi výkonným britským stíhacím/bombardovacím lietadlom používaným počas druhej svetovej vojny. Na rozdiel od väčšiny najpoužívanejších britských lietadiel vznikol až počas vojny.
Vznik a vývoj.
Stíhacie lietadlo Tempest vzniklo radikálnou modernizáciou typu Hawker Typhoon, keď po prvých letových testoch prototypov bolo jasné, že konštruktéri zvolili profil s príliš veľkou relatívnou hrúbkou, takže krídlo malo väčší odpor než sa očakávalo. Výsledkom bola konštrukcia stroja, ktorý firma spočiatku označovala ako Typhoon Mk.II. V roku 1940 bolo navrhnuté úplne nové krídlo poloeliptického pôdorysu, s nižším, úplne novým profilom. Bola objednaná stavba piatich prototypov s rôznymi motormi, z ktorých najprv sa do vzduchu dostal Tempest V s motorom Sabre II (teda rovnaký motor, ktorý poháňal už starší Typhoon). Prvý sériový Tempest Mk.V bol zalietaný v lete 1943, na jar 1944 sa Tempesty dostali k operačným jednotkám do výzbroje. Lietadlo bolo vyzbrojené štyrmi kanónmi kalibru , malo možnosť niesť bomby, prídavné nádrže či neriadené raketové strely. Mohlo dosiahnuť rýchlosť až vyše /h, a tak bolo nasadzované proti lietadlovým strelám V-1 (Fi-103). Firma Hawker vyrobila 805 strojov Tempest V a po vojne ešte 142 lietadiel verzie Mk.VI s výkonnejšou verziou motora Sabre, určené pre prevádzku v trópoch, s väčším chladičom kvapaliny a oleja (tie boli premiestnené do nábežnej hrany krídla). Výroba Tempestov trvala až do roku 1946. Celkom bolo vyrobených 1 702 kusov všetkých verzií (t. j. Mk.V, Mk.II a Mk.VI).
Operačné nasadenie.
Lietadlá Tempest ašpirovali vďaka svojej rýchlosti i ostatným vlastnostiam na titul najlepšej stíhačky RAF. S Tempestom lietal aj francúzsky pilot Pierre Clostermann JJ–W (sériové číslo EJ893), US–G (sériové číslo NV968), JF–E (sériové číslo NV994) a JF–E (sériové číslo NV724) „Veľký Karol“ („Le Grand Charles“), ktorý napísal knihu Veľký cirkus, v ktorej sú okrem iného popísané aj vlastnosti tejto stíhačky.
Javorník (Šumava)

Javorník () je najvyšší vrchol Javorníckej hornatiny ležiaci v severozápadnom okraji okresu Prachatice, nad rovnomennou dedinou. 
Za dôb druhej svetovej vojny bol Javorník najvyššou horou Čiech na území protektorátu a rozhľadňa slúžila ako protiletecká pozorovateľňa.
Rozhľadňa.
Šumavský spisovateľ Karel Klostermann mal toto miesto v obľube a spolu so svojimi priateľmi sa usilovali o výstavbu rozhľadne. Prípravy prerušila svetová vojna, preto k ďalším prípravám ku stavbe došlo až v medzivojnovom období. Kamenná rozhľadňa bola dokončená a sprístupnená 28. augusta 1938 a nesie meno spisovateľa Klostermanna. Po dostavbe bola vysoká , ale v 70. rokoch 20. storočia ju prerástol okolitý smrekový les, čím prestala plniť svoju funkciu. V rokoch 2002–2003 bola nastavená na výšku , pri čom vyhliadková plošina je nad zemou. Od tej doby slúži i pre mobilných operátorov.
Bobík

Bobík alebo Veľký Bobík (), ) je juhočeský vrch v Boubínskej hornatine. Nachádza sa severne od Volarov. Ostro tvarovaný Bobík tvorí spolu s oblým masívom Boubína charakteristickú siluetu Šumavy viditeľnú aj zo značne vzdialených miest vo vnútrozemí Čiech.
Vrchol.
Na vrchole Bobíka stávala drevená štvorposchodová triangulačná veža. Tá sa však nezachovala a v súčasnosti je vrchol pokrytý lesom, prakticky bez výhľadu (s výnimkou malého výseku medzi stromami na sever). Je tam umiestnená vrcholová kniha.
Prístup.
Bobík je prístupný z niekoľkých smerov. Najkratšia cesta () na vrchol vedie od západu zo železničnej zástavky Zátoň po modrej a červenej turistickej značke. Na Bobík vedie aj červená značka od juhu z Volarov () a od severu z Vimperku (), na ktorú sa v sedle pod Bobíkom od východu napája modrá značka zo Záblatia ().
Esnandes

Esnandes je francúzska obec v departemente Charente-Maritime v regióne Poitou-Charentes. Leží pri pobreží Atlantického oceánu. Prvá písomná zmienka o Esnandes je z roku 920.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mlynár

Mlynár môže byť:
Mlynář

Mlynář je priezvisko, pozri Mlynář (priezvisko), napr.:
King Kong (film z roku 2005)

King Kong je americko-novozélandský dobrodružný film z roku 2005.
Dej.
Film sa odohráva v 30. rokoch 20. storočia. Ambiciózny režisér chce natočiť film na "Ostrove lebiek" o gigantickej gorile. Počas nakrúcania mu bude obetovaná herečka, do ktorej sa Kong zamiluje. Filmári toho využijú k jeho únosu do New Yorku, kde ho predstavujú ako "8. div sveta ". Film končí pádom mŕtvej opice z Empire State Building.
Ned Flanders

Nedward „Ned“ Flanders je fiktívna postava z amerického animovaného seriálu Simpsonovci. Prvýkrát sa v seriáli objavil v úvodnej časti „Vianoce u Simponovcov“. Je susedom rodiny Simpsonovcov.
Opis postavy.
Ned Flanders je stredného vzrastu, má hnedé vlasy, fúzy a nosí okuliare. Je to dobromyseľný človek, zbožný evanjelik, ktorý sa striktne pridŕža doslovného výkladu Biblie. Často chce radu od reverenda Lovejoya a to aj v maličkostiach, toho však jeho problémy nezaujímajú. Je vdovec, jeho manželka sa volala Maude a zahynula pri nehode na automobilovom štadióne. Má dvoch synov, Roda a Todda.
Po väčšinu svojho života pracoval ako lekárnik. V seriáli vlastní obchod s potrebami pre ľavákov.
V seriáli je zobrazený ako protiklad Homera Simpsona. Jeho rodina, práca a sebadisciplína vyvolávajú v Homerovi pocit nenávisti. Často Nedovi kradne veci.
Národný týždeň manželstva

Národný týždeň manželstva (Marriage Week) je medzinárodná kampaň ktorá sa koná na podporu manželstva. Kampaň vznikla v roku 1997 v Spojenom kráľovstve. Organizovali ju manželia Richard Kane (ktorý bol vo vedení Christian charity Marriage resource) a Maria Kane, ktorí chceli poukázať na význam manželstva v živote. Na Slovensku sa táto kampaň uskutočnila prvýkrát v roku 2011. Do kampane sú zapojené rôzne cirkvi, politici, média, mestá a obce. Vo forme rôznych zliav sú zapojené kvetinárstva, reštaurácie, kaviarne, kultúrne inštitúcie. Organizujú sa prednášky, manželské poradne.
Rok 2011.
V roku 2011 sa Národný týždeň manželstva konal v týchto krajinách:
Slovensko.
Heslom kampane bolo "Na všetko dvaja". Na Slovensku sa kampaň konala pod záštitou Silvie Gašparovičovej. V niektorých tlačových médiách bola kampaň podporovaná rôznymi článkami. V Slovenskom rozhlase bola napríklad téma relácie "Kontakty" (vysielané 9. 2.) venovaná kampani, kde Dagmar Mozolová a Peter Kremský z organizačního výboru spolu s psychológom Ľubošom Lachom hovorili na tému manželstva.
Česko.
Mottom 5. ročníka kampane v Česku bolo "Věrnost není slabost".
Rok 1997.
V roku 1997 sa konal v Spojenom kráľovstve prvý ročník.
Brabec

Brabec môže byť:
CA Spectrum

CA Spectrum je real-time sieťový nástroj, ktorý slúži na monitorovanie a manažovanie sieťových zariadení ako napríklad smerovačov (router), prepínačov (switch) a iných. Poskytuje funkcie ako automatické zisťovanie (auto-discovery), pomocou ktorej je schopný rozpoznávať sieťové prvky a zároveň namodelovať sieťovú topológiu s príslušnými spojeniami.
Smart (automobil)

Smart je automobilová značka Daimler AG, výrobca miniautomobilov, ktoré sú vyrábané v Hambachu vo Francúzsku a vo Böblingene v Nemecku. Je predávaný ako "smart" so všetkými malými písmenami s logom Smart, od roku 2010 s znakom písmena "c", ktoré označuje "compact" (kompaktný) a šípkou pre "myslenie vpred".
Modely.
Na rozdiel od pôvodných krátkych Smart Fortwo boli predávané aj športový Smart Roadster a limitované produkcia konceptu z roku 2000 Smart Crosstown a malý automobil Smart Forfour. Tieto modely sa momentálne nevyrábajú. Taktiež boli plány na zavedenie francúzskeho crossoveru na základe modelu Forfour s 4WD pohonom Mercedesu triedy C s názvom Formore, ale industrializácia bola v poslednom okamihu prerušená (aj keď nástroje boli inštalované v montážnom závode) kvôli nepriaznivým výkyvom výmenného kurzu a zníženiu výdavkov, čo viedlo k stratám v Smarte.
Focke-Wulf Ta 283

Focke-Wulf Ta 283 bolo nikdy nerealizované nemecké raketové lietadlo projektované počas druhej svetovej vojny.
História lietadla.
V júni v roku 1944 vznikol vo firme Focke-Wulf návrh stíhačky so zmiešaným pohonom označený ako Ta 283. Stroj mal byť poháňaný jedným raketovým motorom Walter HWK umiestneným v zadnej časti trupu a dvomi náporovými motormi Lorin, ktoré boli namontované na koncoch výškoviek aby sa predišlo akémukoľvek narušeniu prúdenia vzduchu. Išlo o dolnoplošník, ktorého krídla mali šípovitosť 45°. Stroj bol vybavený pretlakovou kabínou.
Výkony a výzbroj.
Výzbroj mali tvoriť dva kanóny MK 108 kalibru . Výkonný Strahlrohrjäger („prúdová stíhačka“) by sa s najvyššou rýchlosťou /h pravdepodobne stal nástupcom stíhačky Messerschmitt Me 262, ale kvôli prebiehajúcim prácam na návrhu Ta 183 bol projekt prerušený a lietadlo zostalo iba na rysovacích doskách.
Zrušenie projektu.
Kvôli prácam na Focke-Wulf Ta 183 musel byť projekt prerušený. Focke-Wulf Ta 283 by ale s najväčšou pravdepodobnosťou nemal dostatočné manévrovateľné schopnosti. Ako skoro všetky nerealizované nemecké projekty by bol dosť drahý, hlavne kvôli motorom čo si už Nemecko nemohlo v rokoch 1944 – 1945 dovoliť.
Nájdenie prototypu.
Prototyp stroja Ta 283 bol postavený v marci 1945. Nemecko ale už nemalo peniaze na testovanie tohto stroja. Prototyp bol uložený v Pennemude na pobreží Baltského mora, kde ho hneď po dobytí Berlína našli Rusi v perfektnom stave a odvliekli ho do ZSSR. Ďalšie osudy tohto prototypu nie sú známe.
Odvodené stroje.
Keďže Ta 283 mal špic z lietadla Messerschmitt Me 262, aj do lietadla Me 262 sa dali nové uplatnenia, a to na dva kusy Me 262 boli pridané namiesto prúdových motorov raketové motory. Stroje ale neboli bojovo nasadené.
Ta 283 sa dá kvôli svojej nerealizácii zaradiť do lietadiel typu „Luftwaffe 1946“ čiže najzvláštnejšie nemecké projekty. Ale vďaka svojmu jedinečnému dizajnu určite nezapadne niekde medzi bláznivými nemeckými projektami.
Biosférická rezervácia Východné Karpaty

Biosférická rezervácia Východné Karpaty je cezhraničné chránené územie globálneho významu, ktoré bolo vyhlásené biosférickú rezerváciu UNESCO. Územie s rozlohou sa nachádza vo Východných Karpatoch na území Poľska, Slovenska a Ukrajiny. Toto územie bolo od roku 1992 iba na území Poľska a Slovenska a až v roku 1998 sa pripojila aj ukrajinská časť a vznikla tak prvá trilaterálna biosférická rezervácia.
Dominantou slovenskej časti je hrebeň Bukovských vrchov, koncentrácia pôvodných bukových pralesov a drevené kostolíky. Medzi projekty tejto rezervácie, zamerané na udržateľný turizmus, patrí aj navrátenie huculských koní, zubra lesného a bobra.
Územie zahŕňa tieto chránené oblasti:
Clonezilla

Clonezilla je systém s otvoreným zdrojovým kódom na vytváranie obrazov diskov a ich klonovanie, ktorý je podobný ako komerčný program Norton Ghost®.
Systém Clonezilla je postavený na systémoch DRBL, Partclone a udpcast, ktoré umožňujú zálohovať a obnovovať disky. Systém existuje v dvoch verziách Clonezilla Live a Clonezilla SE (serverové vydanie). Verzia Clonezilla Live slúži na klonovanie diskov samostatných počítačov a verzia Clonezilla SE slúži na masové klonovanie diskov na počítače v sieti. 
Clonezilla SE (Server Edition) používa DRBL a preto je ho možné použiť na masívne klonovanie na viacero počítačov súčasne pomocou siete (podporovaný je unicast, broadcast a multicast). Táto verzia je vyvíjaná od roku 2004. Ide o veľmi užitočný nástroj, má však niekoľko obmedzení. Aby ho bolo možné použiť, je potrebné najskôr pripraviť DRBL server a počítač, ktorý chceme naklonovať sa musí zaviesť zo siete (t. j. pomocou PXE/Etherboot/gPXE).
Aby bolo možné tieto obmedzenia obísť, v roku 2007 sa Free Software Lab v NCHC spojila s distribúciou Debian Live a vytvorila systém "Clonezilla Live". Tento systém sa dá jednoducho použiť na klonovanie samostatných počítačov. Hlavnou výhodou Clonezilla Live je to, že eliminuje potrebu nastavovania DRBL servera a počítač sa nemusí zavádzať zo siete. Clonezilla Live sa dá použiť na klonovanie samostatných počítačov pomocou CD/DVD alebo USB diskov. Aby veľkosť obrazu nebola obmedzená voľným miestom na zavádzacom médiu, je možné použiť sieťové súborové systémy ako napríklad sshfs alebo samba.
Clonezilla Live je malá distribúcia systému GNU/Linux určená pre počítače x86/amd64 (x86-64), ktorú je možné zaviesť priamo z CD alebo USB disku. Clonezilla Live sa dá zaviesť priamo z CD/DVD alebo USB disku, z ktorého sa systém Clonezilla ihneď spustí a je pripravený na použitie. Umožňuje klonovanie na lokálnom počítači alebo na jeden počítač v sieti (unicast).
Systém Clonezilla ukladá a obnovuje iba používané bloky diskov, čím sa zvyšuje efektívnosť klonovania. Clonezilla SE dokáže naklonovať disk na viac ako 40 počítačov súčasne. Pri klonovaní disku s veľkosťou 5.6 GB to systém zvládne za 10 minút!
Hlavné funkcie.
Je teda možné klonovať disky pre systémy GNU/Linux, MS Windows, Mac OS, FreeBSD, NetBSD a OpenBSD. Nezáleží na tom, či ide o 32-bitový (x86) alebo 64-bitový (x86-64) operačný systém. Pri všetkých týchto súborových systémoch sa ukladajú a obnovujú iba použité bloky z diskových oddielov. Systém Clonezilla dokáže naklonovať aj systém, ktorý tu nie je uvedený, sektor po sektore.
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde

Ľadový hokej sa na Zimnej univerziáde hrá od roku 1962. Bola to v poradí druhá Zimná univerziáda a konala sa v talianskom Sestrières. Ľadový hokej absentoval na štyroch univerziádach: 1960 (v Chamonix), 1964 a 1978 (v Špindlerovom Mlýne) a 1975 (v talianskom Livigne). Do roku 2007 sa hral iba v kategórii mužov, od roku 2009 sa koná aj ženský turnaj. V súčasnosti je ľadový hokej jedným z ôsmich športov, ktoré je usporiadateľ povinný zaradiť do programu Zimnej univerziády.
Superšportový automobil

Superšportový automobil alebo superšport je spravidla veľmi luxusný „exotický“ automobil, ktorého výkon je oveľa vyšší ako je výkon súčasných športových automobilov. Collins English Dictionary ho definuje ako "„veľmi drahý, rýchly alebo silný automobil s centrálne umiestneným motorom“". Vo všeobecnej rovine sa uvádza: "„musí byť veľmi rýchly, s odpovedajúcim športovým riadením“", "„mal by byť elegantný a pútavý“" a jeho cena by mala byť "„jednou vo svojej vlastnej povýšenej atmosfére“".
Správne použitie termínu je však subjektívne a sporné, obzvlášť medzi nadšencami. Superšportový automobil môže mať veľa podôb, vrátane obmedzenej výroby špeciálov „elitnej“ automobilky, ktorá štandardne vyrába automobily, ktoré skrývajú veľkú silu a výkony, rovnako ako modely, ktoré sa odvolávajú na "„hardcore nadšencov“" z "„automobiliek na okraji automobilového priemyslu“".
Superšportové automobily (2000 – súčasnosť).
Všetky údaje sa vzťahujú na najsilnejší model každého automobilu
Hülegü

Hülegü (1217 – † 8. február 1265) známy aj ako Hulagu alebo Hulegu (, , ) bol mongolský panovník, ktorý dobyl veľké územia v juhozápadnej Ázii. 
Bol synom Tolujchána a vnukom Džingischána. Jeho bratmi boli Ariq Böke, Möngke a Chubilaj. Hülegü so svojou armádou značne rozšíril juhozápad Mongolskej ríše a založil Ílchanát, možného predchodcu neskoršej Safíjovskej ríše a budúceho iránskeho štátu. Mongoli pod velením Hülegüho zničili vtedajšie centrum islamu, Bagdad, a tiež oslabili Damask, čím spôsobili presun islamu na mamlúcke územia. Zhruba v tretej generácii po dobytí Bagdadu začali prijímať islam a postupne splynuli s miestnym obyvateľstvom.
Daniela Číkošová

Daniela Číkošová (* 15. september 1982, Košice) je bývalá slovenská basketbalistka. 
Životopis.
V Košiciach absolvovala základnú školu a prvé dva ročníky gymnázia. V stredoškolskom štúdiu pokračovala na Gymnáziu v Ružomberku, kde získala maturitu.
Basketbalu sa venuje od svojich desiatich rokov. Prvé basketbalové úspechy získala v mládežníckych kategóriách, kde ju trénoval Vladimír Karnay; neskôr to boli ďalší tréneri – Hejková, Mozgova, Onuška, Kováčik a Svitek. Šesť rokov bola hráčkou Ružomberku (19982004), jednu neúplnú sezónu odohrala v zahraničí – v poľskom Lotose Gdyňa a od roku 2005 pôsobila v košickom klube Dobrí anjeli.
Úspechy.
Jej najväčší basketbalový úspech sa spája s najslávnejšou érou ružomberského basketbalu. V drese SCP Ružomberok získala štyri tituly Majstra Slovenska a titul víťaza Euroligy v roku 2000. S Dobrými anjelmi Košice získala 5 zlatých medailí v najvyššej slovenskej súťaži. Kariéru ukončila v roku 2011.
Harelbeke

Harelbeke je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 26 577 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Harelbeke pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Jana Čarnoká

Jana Čarnoká (* 18. marec 1987, Krompachy) je slovenská basketbalistka, hrajúca za basketbalový klub Dobrí anjeli Košice a za reprezentáciu SR.
Životopis.
S basketbalom začala ako osemročná v Krompachoch, venovala sa mu aj na osemročnom športovom gymnáziu. Profesionálnu kariéru odštartovala v klube UMB Banská Bystrica a od sezóny 2005/2006 je hráčkou klubu Dobrí anjeli Košice. Jej trénermi boli Rusák, Krnáč, Porubčan, Žbirka, Vladimír Karnay a Štefan Svitek.
Úspechy.
Najväčší doterajší úspech Jany Čarnokej je zisk zlatej medaily na Mládežníckej olympiáde EYOF v roku 2003 v Paríži. V roku 2010 si s družstvom slovenskej reprezentácie vybojovala postup na majstrovstvá Európy. V drese košického družstva získala 5 titulov majstra Slovenska (2006 - 2010).
Katarína Hricková

Katarína Hricková (* 12. máj 1980, Lučenec) je bývalá slovenská basketbalistka. Hrala v basketbalovom klube Dobrí anjeli Košice a v reprezentácii SR.
Životopis.
Po absolvovaní základnej školy vo svojom rodisku študovala na Osemročnom športovom gymnáziu v Banskej Bystrici a na Fakulte humanitných vied UMB Banská Bystrica.
Basketbal hrá od roku 1996; trénovali ju Sedmák, Doušek, Žbirka a Štefan Svitek. Hrala v niekoľkých kluboch doma aj v zahraničí: UMB Banská Bystrica, BK Loko Karlove Vary, LKS Lodž (Poľsko), BG Dorsten (Nemecko), UNI GIRONA (Španielsko). Vo svojom súčasnom klube Dobrí anjeli Košice získala 2 tituly majstra Slovenska.
Úspechy.
Jej najväčším doterajším úspechom je účasť na ME hráčok do 20 rokov a postup na ME v kategórii žien.
Mary Anningová

Mary Anningová (* 21. máj 1799, Lyme Regis, Spojené kráľovstvo - † 9. marec 1847, Lyme Regis) bola anglická zberateľka fosílií a paleontologička. 
Jej otec bol povolaním tesár a predavač fosílnych kuriozít. V roku 1811 objavila kompletnú kostru morského plaza rodu Ichtyosaurus, ktorý je dodnes vystavený v "Natural History Museum" v Londýne. O desať rokov neskôr objavila prvého Plesiosaura a roku 1828 pterodaktyla. 
Je označovaná za jedného z najvýznamnejších objaviteľov pravekých tvorov v začiatkoch paleontológie. V neskorších fázach svojho skúmania spolupracovala aj s Thomasom Birchom a stala sa čestnou členkou britskej geologickej spoločnosti.
Zomrela predčasne na rakovinu prsníka vo svojich 47 rokoch.
Plešné jezero

Plešné jezero (pôvodne "Plekenštejnské jezero", je jazero na Šumave v Juhočeskom kraji v Česku. Leží v nadmorskej výške , má plochu , obvod a najväčšiu hĺbku . Objem zadržiavanej vody predstavuje .
Pobrežie.
Morénová hrádza je vysoká 30, kamenné more zostupuje až pod jazero. Ľadovcový kotol (kar) je zahĺbený do severovýchodného svahu najvyššej hory na českej strane Šumavy Plechého. Príkre záverové steny kotla s obnaženými skalami a suťovými prúdmi dosahujú temer k jeho vrcholu. Jazerná stena je vysoká . O vyhĺbenie karu sa postaral svahový ľadovec, jeden z jedenástich, ktoré na Šumave existovali v dobe štvrtohôr. Dosahoval šírku až a bol zo všetkých najširší. Po jeho ústupe zostala na okraji karu čelná moréna z mohutných balvanov, ktorá vytvorila prirodzenú hrádzu.
Vodný režim.
Voda z jazera odteká Jezerním potokom do Vltavy. V rokoch 1789-91 bola čelná moréna utesnená a v súvislosti so stavbou Schwarzenberského kanála bola na nej vybudovaná vysoká hrádza, do ktorej boli osadené stavidlá umožňujúce regulovaný odtok z jazera aby sa umožnilo plavenie dreva v Schwarzenberskom plavebnom kanále. Celkom bolo možné z jazera vypustiť 177 tisíc m² vody.
V septembri a októbri 1935 boli vykonávané hydrotechnické merania v súvislosti so stavbou chaty pri Plešnom jazere. Pôvodným účelom bolo zistiť, či by bolo možné využiť odtok z jazera na výrobu elektriny pre chatu. Bolo však zistené, že prietoková kapacita nestačí ani pre pohon malej turbíny, ak nemá byť súčasne zmenšené výtokové množstvo pre napájanie Schwarzenberského kanála v dobe plavenia. Merala sa výška vodnej hladiny a všetky činitele, ktoré majú vplyv na jej stav, tzn. prítoky, vodné zrážky a vypúšťanie z jazera. Zaujímavosťou je, že pri silnejšom vetre boli pozorované poznateľné výkyvy hladiny. Asi v minútových intervaloch stúpala a klesala bez ohľadu na vlnenie o .
V polovici deväťdesiatych rokov dvadsiateho storočia došlo k neovládateľnému zníženiu hladiny v mieste neodborne postaveného výpustného zariadenia. Správa Národného parku Šumava zadala opravu hrádze, pri ktorej bolo prevedené v roku 1999 jej utesnenie injektážou betónom. Bol opravený odtok z jazera, aby nemohlo prísť k opätovnému úniku vody z jazera. Pod výpustným zariadením zriadil Hydrobiologický ústav ČAV merný profil, na ktorom sa automaticky zaznamenáva odtok z jazera. Na hrádzi je umiestnená malá meteorologická stanica, ktorá registruje podobné údaje ako v tridsiatych rokoch.
Využitie.
V r. 1911 bola na "hrádzi" postavená Lucemburská chata, neskôr majetok Klubu českých turistov. Po r. 1948 ju zabrala Pohraničná stráž a upravila pre svoje účely. Pohraničná stráž svoju budovu roty opustila, potom bola v r. 1989 zbúraná. Správa Národného parku vykonala v roku 1999 opravu hrádze a priestoru čím mu bol aspoň z časti prinavrátený prírodný ráz. Nad severozápadným brehom jazera, vysoko na vrchole bočnej skalnej steny karu, stojí Stifterov pamätník. Dnes patrí Plešné jazero k najnavštevovanejším miestam Šumavy, pretože pohľad na hladinu s impozantnou jazernou stenou v pozadí je veľmi atraktívny.
Ieper

Ieper je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 34 962 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Ieper pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Ypres

Ypres môže byť:
Philip J. Currie

Philip J. Currie (celým menom Philip John Currie) je kanadský paleontológ a autor mnohých kníh o dinosauroch vrátane knihy "Renesancia Dinosaurov" z roku 1994. Vo svojich štúdiach sa špecializuje na fosílne plazy obdobia permu, diapsidné plazy z Afriky a Madagaskaru a rané typy synapsidov z Európy a USA.
Izegem

Izegem je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 27 111 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Izegem pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Kortrijk

Kortrijk je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.
Obyvateľstvo.
Mesto má približne 74 911 obyvateľov (2010). 
Mestské časti.
Od 1. januára 1977 mesto Kortrijk pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Ivana Jalčová

Bc. Ivana Jalčová (* 25. október 1983, Košice) je bývalá slovenská basketbalová reprezentantka, hrávajúca na pozícii rozohrávačky. V minulosti bola kapitánkou basketbalového klubu Good Angels Košice. Od roku 2016 pôsobí v rôznych trénerských funkciách, v sezóne 2020/21 je asistentkou trénera tímu Young Angels Košice.
Životopis.
Rodáčka z Košíc začala s basketbalom už v piatom ročníku na základnej škole, pokračovala v ňom na gymnáziu a venovala sa mu aj popri štúdia na Prešovskej univerzite. V rokoch 20092011 absolvovala Jalčová bakalárske štúdium v programe učiteľstvo telesnej výchovy a trénerstvo na Fakulte športu.
Najdlhšiu časť jej basketbalovej kariéry ju trénoval Karnay, ale aj ďalší tréneri – Ján Krajňák, Maroš Kováčik, Štefan Svitek, Tibor Jány a v reprezentácii Marián Matyáš. Vo prvej fáze svojej kariéry hrala v dvoch košických tímoch – BK Cassovia Košice a Good Angels Košice. Na svojom konte mala v roku 2011 už 7 titulov zo slovenskej extraligy a bola kapitánkou basketbalového klubu Good Angels Košice, v ktorom pôsobila už osem sezón.
V roku 2014 Jalčová prestúpila do tureckého tímu Kayseri AGÜ Spor, v decembri 2014 sa vrátila do BK IMOS Brno.
Profesionálnu kariéru bola Jalčová nútená prerušiť a následne ukončiť po zranení kolena v marci 2015.
Reprezentačná kariéra.
Jalčová bola súčasťou slovenského tímu na Majstrovstvách Európy v basketbale žien v roku 2009.
Trénerská kariéra.
V januári 2016 začala najprv dočasne pôsobiť ako asistentka trénera Good Angels, Maroša Kováčika.
Od októbra 2018 do septembra 2019 bola Jalčová trénerkou reprezentácie kadetiek Slovenska na Majstrovstvá Európy v basketbale dievčat do 16 rokov.
V sezóne 2020/21 je asistentkou trénera tímu Young Angels Košice, Radka Dvorščáka.