burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Inžinierstvo

Inžinierstvo je oblasť ľudskej činnosti spočívajúca v navrhovaní (konštruovaní), stavbe a používaní (prevádzke) vynálezov (techniky, technológií), ktoré transformujú fyzikálny svet okolo nás tak, aby spĺňal požadované potreby. Inžinierstvo predstavuje spôsob myslenia podobný vedeckému tým, že je tiež kreatívny a konštruktívny, ale na rozdiel od vedy nie je cieľom inžinierstva znalosť samotná. Inžinierstvo využíva aj výsledky vedy, ale spočíva hlavne v umení preklenúť medzeru medzi vedeckým výskumom a technickým výtvorom. Ak sa pojem technika používa v zmysle druhu ľudskej činnosti, myslí sa tým práve inžinierstvo. Ľudia vykonávajúci inžinierstvo sa nazývajú inžinieri. Oblasti vedy a inžinierstva sa často prelínajú, preto sa niekedy označujú združeným pojmom "veda a technika" alebo "výskum a vývoj" a pod.
Inžinierske oblasti.
V priebehu historického vývoja inžinierstva sa vydelili nezávislé oblasti inžinierstva, v ktorých sú aj dnes vzdelávaní budúci inžinieri. Ide hlavne o stavebné inžinierstvo, chemické inžinierstvo, strojné inžinierstvo, elektrické inžinierstvo. Oblastí inžinierstva je ale omnoho viacej, existujú napr. banské inžinierstvo, letecké inžinierstvo, biomedicínske inžinierstvo a i.
Okrem delenia podľa druhu technických diel je možné aj delenie podľa zamerania inžinierskej činnosti v živote diela (výrobné inžinierstvo, prevádzkové inžinierstvo), alebo podľa používaných nástrojov (napr. inžinierstvo pomocou počítača).
Dejiny inžinierstva.
Počiatky inžinierstva možno rozpoznať pri stavbách prvých veľkých civilizácií (Mezopotámia, Egypt), a menovite vieme identifikovať prvých inžinierov v antike (Imhotep, Archimedes zo Syrakúz, Herón) . Vtedy však ešte pojem inžinierstvo neexistoval. Archimedes napriek svojim úspechom, nepovažoval stavbu technických diel za veľmi ušľachtilú činnosť a svoj hlavný cieľ. Herón naopak považoval vedu za prostriedok k technike (nazývali ho mechanikom alebo aj divotvorcom). Technické výtvory v dobách antiky slúžili iba na vojenské účely (obliehacie stroje), alebo na náboženské účely (rôzne iluzionistické efekty). Rozvoj inžinierstva a nástup priemyselnej revolúcie bol umožnený až zánikom otroctva a nevoľníctva ako zdrojov lacnej pracovnej sily. Počiatok slova "inžinierstvo" v dnešnom význame treba hľadať práve v tejto dobe.
Pôvod slova "inžinierstvo" je v latinskom "ingenium" (nápaditosť), ktoré sa cez francúzštinu a zmenu významu ("engine" – obliehací stroj, neskôr motor) dostalo aj do iných slov.
Jazyk výrokovej logiky

Jazyk výrokovej logiky je jazyk tvorený "výrokovou premennou výrokovej logiky, logickou konštantou výrokovej logiky a zátvorkami", ktoré sa používajú podobne ako v matematike.
Pretože pri definícii jazyka nejakej výrokovej logiky sú vždy určujúcim faktorom iba logické spojky, chápe sa niekedy pod jazykom výrokovej logiky zoznam logických spojok, ktoré sa vyskytujú v jej formulách, napr. jazyk klasickej výrokovej logiky.
Inžinierstvo pomocou počítača

Inžinierstvo pomocou počítača (CAE = computer-aided engineering) sú postupy CAD,
CAP, CAM a CAQ.
Ide o komplexnú podporu inžinierskych prác vo vývojovo-návrhových etapách a súbor výpočtových, modelovacích a simulačných prostriedkov. Najčastejšie využívajú metódu konečných prvkov (MKP). Typy softvérov: Cosmos, Femap, Ansys, Nastran, LS-Dyna a iné.
Historicko-porovnávacia jazykoveda

Historicko-porovnávacia jazykoveda je jazykovedný smer založený na porovnávaní jazykov (najmä európskych a ázijských), ktorý dospel k záverom, že mnohé jazyky spolu súvisia tak, že sa podľa všetkého vyvinuli z jedného prajazyka. Budovala predovšetkým na štúdiu zvukovej a morfologickej stavby jazykov, na štúdiu zákonitostí jej vývinu.
Všeobecná jazykoveda

Všeobecná jazykoveda alebo všeobecná lingvistika je lingvistická disciplína, ktorá sa zaoberá výskumom jazyka na základe materiálu z čo najväčšieho počtu rozmanitých jazykov. Jej hlavným cieľom je odhaľovať najvšeobecnejšie zákony jazykových systémov, ich stavby, fungovania a vývinu.
Zovšeobecňovanie údajov z jednotlivých jazykov vyúsťuje do objavovania jazykových univerzálií, prípadne frekventálií v oblasti synchrónie a diachrónie.
Všeobecná jazykoveda teda formuluje všeobecné pravidlá a zákony, ktoré vo svojom súhrne opisujú jazyk s jeho formálnymi, sémantickými a komunikatívne pragmatickými štruktúrami. V tomto zmysle všeobecná lingvistika zhrňuje do všeobecnej teórie pravidlá a zákony platné pre jednotlivé prirodzené jazyky.
Ionizácia

Ionizácia je odtrhnutie jedného alebo viacerých elektrónov od atómu alebo molekuly.
Ionizácia plynov.
Plyny môžu byť elektricky vodivé iba za predpokladu, že obsahujú voľné nosiče náboja - ióny. Plyn, ktorý sa stal vodivým, sa nazýva ionizovaný. Prostriedok, ktorý spôsobí vznik iónov v plyne je ionizátor. Ionizátor je každý zdroj energie, ktorý poskytuje elektrónom v atómoch (molekulách) energiu, potrebnú na ich uvoľnenie.
Ionizácia plynu prebieha tak, že sa od atómu alebo molekuly plynu odtrhne elektrón. Energia na to potrebná je ionizačná energia. Zvyšok atómu je kladný ión. Naopak, ak atóm alebo molekula zachytí elektrón, vytvorí sa záporný ión. Schopnosť vytvárať záporné ióny majú najmä elektronegatívne prvky.
Elektrický prúd v plynoch je spôsobený usmerneným pohybom iónov a nazýva sa výboj. 
Kladné a záporné ióny v plyne sa môžu zrážať a zase spájať. Tým dvojica iónov zaniká. Príslušný dej sa nazýva rekombinácia iónov. Pri plynulom vznikaní a rekombinovaní iónov sa koncentrácia ustáli vždy na určitej hodnote, ktorá závisí od vonkajších podmienok.
Záporný ión sa nazýva anión zatiaľ čo kladný sa nazýva katión
Austronézske jazyky

Austronézske jazyky alebo staršie malajsko-polynézske jazyky je jedna zo základných jazykových rodín. 
Patrí sem okolo 500 jazykov rozšírených od Madagaskaru cez Indonéziu a Filipíny, na ázijskej pevnine zasahujúce Malajziu, sčasti Thajsko, Kambodžu a Vietnam a cez vnútrozemie Taiwanu siahajúce až do Oceánie. Východnú hranicu ich rozšírenia predstavuje Veľkonočný ostrov, severné Havajské ostrovy a južný Nový Zéland.
Hovorí nimi asi 296 mil. ľudí. Starší názov malajsko-polynézske jazyky sa dnes používa len pre časť týchto jazykov. Niekedy sa považujú za príbuzné a thajskými jazykmi alebo japonskými jazykmi, ojedinele s indoeurópskymi alebo s austroázijskými jazykmi (austrické jazyky).
Ipso facto

Ipso facto (lat.) je závažnosťou faktu, samým faktom.
Iracionálnosť

Iracionálnosť alebo iracionalita môže byť:
Indoiránske jazyky

Indoiránske jazyky sú najvýchodnejšia vetva indoeurópskej jazykovej rodiny. 
Hovorí sa nimi v severnej časti južnej Ázie (India, Bangladéš, Pakistan, Nepál, Bhután, Srí Lanka, Maldivy, Irán, Afganistan, južné časti SNŠ, východné oblasti Turecka, severný Irak a severovychodná Sýria).
Delenie.
Problém v členení indoiránskych jazykov predstavujú dardské jazyky. Keďže zrejme nejde o pravé (teda genetické) zoskupenie, klasifikujú sa rôzne. Predovšetkým sa od nich veľmi často oddeľujú núristanské jazyky (=káfirské jazyky, západodardské jazyky) a aj tie sa zadeľujú rôzne.
Základné tri delenia indoiránskych jazykov sú tieto: 
Novšie delenie (napr. podľa Ethnologue):
Staršie delenie:
Možno sa stretnúť aj s "kombináciou" vyšších dvoch delení:
Iránistika

Iránistika je súčasť orientalistiky. Tento vedný odbor sa zaoberá iránskou kultúrou.
Iránske jazyky

Iránske jazyky sú jedna z troch skupín indoiránskej vetvy indoeurópskej jazykovej rodiny. 
Hovorí sa nimi v Turecku, Iráne, Iraku, Afganistane a Pakistane.
Delenie.
Nasleduje chronologické delenie iránskych jazykov. Alternatívne - geografické - delenie (západná a východná skupina, obidve sa ďalej delia na severnú a južnú) je zohľadnené pomocou skratiek SZ, JZ, SV, JV (= severozápadné, juhozápadné, sevrovýchodné a juhovýchodné):
Irealita

Irealita (lat.) je neskutočnosť, opak reality.
Keltské jazyky

Keltské jazyky sú jedna z vetiev indoeurópskej jazykovej rodiny, jazyky Keltov. Na prelome letopočtu nimi hovorila veľká časť západnej, strednej a juhovýchodnej Európy, vrátane dnešného Slovenska. Dodnes však prežili len 6 z nich (írčina, gaelčina, bretónčina, waleština, a čiastočne mančina a kornčina), ktoré sa používajú ostrovkovito v Bretónsku a na Britských ostrovoch. Všetky štyri sú menšinovými jazykmi a sú vystavené veľkému tlaku angličtiny alebo francúzštiny. 
Dejiny.
Na začiatku letopočtu boli Keltoiberi aj Gali postupne romanizovaní a asimilovaní. V 6. - 8. storočí sa stará britčina rozpadla na jednotlivé britské jazyky. V 12. - 13. storočí mala podobný osud goidelčina. Koncom 18. storočia zanikla kornčina, v 20. rokoch 20. storočia mančina.
Charakteristika.
Zložité hláskoslovie a zložité pravidlá výslovnosti, spôsobené archaickým pravopisom. Pôvodne flexívny charakter sa zachoval len v niektorých jazykoch, zostalo najmä zložité časovanie slovies. Slovosled je typu VSO, čiže prísudok - podmet - predmet.
Písmo.
Všetky keltské jazyky používajú latinku, írčina však charakteristicky oblo upravenú (už od 5. storočia). Ešte pred prechodom k latinke vyvinuli Kelti na Britských ostrovoch pod vplyvom latinky vlastné písmo ogam.
Delenie.
keltské jazyky:
V niektorých deleniach ostrovná skupina neexistuje a rozlišujú sa tri skupiny: kontinentálna skupina, goidelská skupina (= hore goidelská podskupina) a britská skupina (= hore britská podskupina).
Ireálnosť

Ireálnosť je opak skutočného existovania; neskutočnosť, nevecnosť, nezodpovedanie skutočnosti. Opak: reálnosť.
Iredentizmus

Iredentizmus (z tal. "terra irredenta" - "zem neoslobodená") bolo v druhej polovici 19. storočia talianske nacionalistické hnutie, ktorého cieľom bolo pripojenie území obývaných Talianmi, ale tvoriacich súčasť iných štátov (najmä Rakúsko-Uhorska), k talianskemu kráľovstvu; neskôr akékoľvek nacionálne hnutie, ktoré sa snaží pripojiť k určitému národnému štátu územie s národnostnou menšinou rovnakého pôvodu, žijúcou v inom štáte.
Satemové jazyky

Satemové jazyky sú skupina indoeurópskych jazykov, v ktorej sa indoeurópske palatálne guturály typu k' zmenili na spoluhlásku s.
Názov je utvorený podľa slova "kentum", ktoré sa v avestčine zmenilo na "satem". Touto zmenou sú charakterizované indické jazyky, arménčina, tráčtina, albánčina, baltské jazyky a slovanské jazyky.
37 Geminorum

37 Geminorum je hviezda v severozápadnej časti súhvezdia Blíženci. Od Slnka je vzdialená 56,3 svetelných rokov.
Táto hviezda má veľa spoločných vlastnosti so Slnkom a je to jedna z najbližších hviezd podobných Slnku.
Keid

Keid („škrupinka“), tiež známa ako Omikron 2 Eridani alebo 40 Eridani, je trojhviezda vzdialená menej ako 16,5 svetelných rokov od Slnka. Na oblohe je v zdanlivej blízkosti hviezdy omikron 1 (Beid), ale fyzicky s ňou nesúvisí. Keid je jedna z našich najbližších hviezd. 
Vo vzdialenosti 83“ od hlavnej zložky s jasnosťou 4,5 mag leží sprievodca – biely trpaslík s jasnosťou 9,5 mag. Je viditeľný ďalekohľadom s priemerom objektívu väčším ako 8 cm. Okolo sprievodcu raz za 248 rokov obehne ďalšia hviezda, červený trpaslík s jasnosťou 11,1 mag. V roku 1985 bola ich uhlová vzdialenosť 9,0“ a v roku 2000 len 9,3“, takže na ich rozlíšenie bol potrebný 12 cm ďalekohľad.
Gudea

Gudea (po sumersky „povolaný“) bol v rokoch 2144 – 2124 pred Kr. sumerský kráľ v Lagaši v južnej Mezopotámii, druhý člen tzv. II. dynastie z Lagašu. 
Pravdepodobne ani nepochádzal z mesta Lagaš, ale oženil sa s Ninalou, dcérou lagašského panovníka Ur-Baby (2164 – 2144 pred Kr.). Jeho vláda je najznámejšia predovšetkým stavbou obrovského zavodňovacieho kanálu.
Gudea je zobrazený na na mnohých sochách s monumentálnymi oslavnými klinovými nápismi. Na dvoch hlinených valcoch sú dlhé hymny na oslavu stavby chrámu mestského boha Ningirsua, ktoré patria k najvýznamnejším pamiatkam sumerskej literatúry.
Helvetios

Helvetios (51 Pegasi) je hviezda podobná Slnku vzdialená 47,9 ly alebo 14,7 pc od Slnka. Bola to prvá hviezda hlavnej postupnosti, pri ktorej bola objavená planéta. Objav bol oznámený v roku 1995.
Objav exoplanéty bol oznámený 6. októbra 1995 Michaelom Mayorom a Didierom Quelozom v časopise Nature. Planéta nazvaná 51 Pegasi b obieha veľmi blízko okolo svojej hviezdy, iba 7,5 milióna kilometrov. Podmienky na povrchu tejto planéty sú zničujúce, teplota dosahuje až 1300 kelvinov. Planéta je 2-3 krát väčšia ako Jupiter.
Samotná hviezda má zdanlivú magnitúdu 5,49 a teda je viditeľná zo Zeme s použitím ďalekohľadu alebo aj voľným okom za dobrým podmienok. 51 Pegasi je žltý trpaslík odhadovaného veku 7,5 miliardy rokov, teda o niečo staršia ako Slnko, je o 4 až 6 % masívnejšia s väčším obsahom kovov a už pomerne malým obsahom nespáleného vodíka. Jej spektrálny typ je uvádzaný buď ako G2.5V alebo G4-5Va.
61 Cygni

61 Cygni je dvojhviezda v súhvezdí Labuť. Je nenápadná, na hranici viditeľnosti voľným okom a tvorí rovnobežník s hviezdami Deneb, Sadr a Gienah. Je však známa tým, že je to jedna z našich najbližších hviezd (devätnásta najbližšia), nachádza sa vo vzdialenosti 11,36 svetelného roka. Jej druhá zložka, 61 Cygni B, je od nás o niečo ďalej, vo vzdialenosti 11,43 svetelného roka. Hlavná zložka má spektrálny typ K3, vedľajšia K4 a ich jasnosť je 5,2 a 6,03 mag. 61 Cygni sa preslávila tým, že bola prvou hviezdou vôbec, pri ktorej bola zistená jej vzdialenosť.
70 Virginis

70 Virginis je hviezda hlavnej postupnosti v súhvezdí Panna.
Jabbah

Jabbah (ν Sco/ν Scorpii/Ný Scorpii) je viacnásobná hviezda v súhvezdí Škorpión. Tvorí ju prinajmenšom päť hviezd, pričom v ďalekohľadoch sa javí ako štvorhviezda zložená z dvoch dvojíc hviezd. Všetky ďalekohľadom pozorovateľné zložky sústavy Jabbah patria do spektrálneho typu B. Ich spoločná jasnosť dosahuje 4,0 mag a vzdialenosť od nás približne 427 svetelných rokov.
Tráva

Tráva môže byť:
Ypsilon Andromedae

Ypsilon Andromedae (υ And/υ Andromedae) s novodobým menom Titawin je dvojhviezda v súhvezdí Androméda vzdialená od Slnka 44 svetelných rokov. Jej hlavnú zložku, žltú hviezdu hlavnej postupnosti, obklopuje sústava s najmenej štyrmi exoplanétami. Druhú zložku sústavy tvorí červený trpaslík, ktorý obieha väčšiu hviezdu vo vzdialenosti 750 au, ďaleko za jej planétami.
Unuk

Unuk (α Ser/α Serpentis/Alfa Serpentis) je trojhviezda v súhvezdí Had.
Vindemiatrix

Vindemiatrix (ε Vir/ε Virginis/Epsilon Virginis) je hviezda v súhvezdí Panna. Patrí do spektrálnej triedy G8 III a od Slnka je vzdialený 102 svetelných rokov.
Zubenelschemali

Zubenelschemali alebo Kiffa Borealis, alebo Beta Librae (β Lib/β Librae) je hviezda v súhvezdí Váhy. 
Jej názov znamená severné (pravé) klepeto. Názov pochádza z čias, keď boli Váhy ešte súčasťou súhvezdia Škorpión ako jeho klepetá. Je približne 100-krát svietivejšia než Slnko a hovorí sa o nej, že je jediná samostatná hviezda viditeľná voľným okom, ktorá má jednoznačne zelené sfarbenie.
Zubenelhakrabi

Zubenelhakrabi (Gama Librae / γ Librae / γ Lib) je fyzická dvojhviezda v súhvezdi Váhy.
Politická strana

Politická strana je organizovaná veľká skupina ľudí (v dnešnej dobe už spravidla politická organizácia), ktorej cieľom je získanie (štátnej) moci a/alebo presadzovanie určitej ideológie a/alebo riešenia nejakého problému. Aj hnutia v zmysle, v akom sa tento výraz používa u nás po Nežnej revolúcii, sú fakticky politické strany.
Vlastnosti politických strán:
V dnešných demokratických systémoch dostáva politická strana mandát na naplňovanie svojich cieľov prostredníctvom volieb. Cieľom môže byť aj zničenie demokracie a nastolenie diktatúry - spravidla triednej alebo národnostnej. V záujme tolerovania a uznania strany štátom vydáva stanovy a registruje sa.
V nedemokratických (totalitných, diktatúrach) systémoch je spoločenstvom na ovládanie ostatných a voľby slúžia na predstieranie slobody a demokracie.
Strany sú väčšinou financované zo štátneho rozpočtu.
Dejiny.
Politické strany vznikali pôvodne ako záujmové skupiny v rámci mocenskej elity, ktoré začali vytvárať lokálne skupiny (politické kluby) a postupne sa organizovali do politických strán.
Na Slovensku sa napríklad už pre 15. či 16. storočie hovorí o stranách v uhorskom sneme (Zápoľskovská strana a pod.), ktoré spĺňali mnohé z hore uvedených bodov. Za prvé moderné politické strany sa však
považujú až whigovia a toryovia v anglickom parlamente (od 17. stor.), ďalej girondisti a jakobíni vo francúzskom parlamente v čase francúzskej revolúcie (koniec 18. stor.) a napokon celý rad politických strán, ktoré vznikali v Európe v 19. stor. - na Slovensku Slovenská národná strana a Ľudová strana.
V 19. storočí vzniklo tradičné rozdelenie na ľavicu, stred a pravicu (pôvodne podľa zasadacieho poriadku vo francúzskom parlamente).
Amnesty International

Amnesty International (známa aj ako Amnesty alebo AI) je medzinárodná mimovládna organizácia s cieľom presadzovať ľudské práva zakotvené vo Všeobecnej deklarácii ľudských práv a iných medzinárodných štandardoch. Kampane Amnesty International sa sústreďujú najmä na prepustenie všetkých väzňov svedomia, zabezpečenie rýchleho a spravodlivého súdneho procesu pre politických väzňov, zákaz trestu smrti, mučenia a iného krutého zaobchádzania s väzňami, ukončenie politických vrážd a „zmiznutí“, a potrestanie porušovateľov ľudských práv.
História.
Amnesty International založil v roku 1961 britský právnik Peter Benenson. Benenson bol šokovaný článkom v novinách o tom, že dvoch portugalských študentov odsúdili na sedem rokov väzenia za to, že si pripili na slobodu. Benenson zverejnil v The Observer článok „Zabudnutí väzni“, v ktorom žiadal čitateľov, aby písali a posielali listy vyjadrujúce podporu študentom. Výsledkom bolo vyše 1000 listov. V rôznych krajinách začali vznikať skupiny pisateľov listov na obranu obetí nespravodlivosti, a počas prvého roka novozaložená organizácia začala pracovať na 210 prípadoch.
Generálni tajomníci Amnesty International:
Organizačná štruktúra.
"Medzinárodná rada" sa skladá z členov medzinárodného výkonného výboru a zástupcov sekcií. Hlasovacie právo majú iba zástupcovia sekcií.
"Medzinárodný výkonný výbor" má 9 členov, z toho 8 členov volených medzinárodnou radou, a 1 člena, ktorého volia zamestnanci medzinárodného sekretariátu. Stretáva sa najmenej dvakrát ročne.
"Medzinárodný sekretariát" sídli v Londýne. Na jeho čele je "generálny tajomník" menovaný medzinárodným výkonným výborom. Úlohou generálneho tajomníka je riadiť zamestnancov a implementovať rozhodnutia medzinárodnej rady.
"Sekcia" môže byť založená v ľubovoľnom štáte. Musí zvládať organizovanie základných aktivít Amnesty International a pozostávať minimálne z dvoch skupín a 20 členov.
"Skupina" musí mať aspoň 5 členov.
"Individuálne členstvo" je možné v krajinách, v ktorých neexistuje sekcia Amnesty International.
Metódy.
Amnesty International si vytýčila zásadu nestrannosti a objektívnosti. Členovia majú konať v rámci prípadov v celom svete, a nemajú sa zaoberať situáciou vo vlastnej krajine.
Amnesty International vyhlasuje každý rok niekoľko kampaní, na ktoré sa sústreďuje práca členov organizácie.
Amnesty International Slovensko.
Amnesty International Slovensko je nezisková mimovládna organizácia združujúca skupiny a členov Amnesty International na Slovensku.
International Mobile Subscriber Identity

IMSI je skratka z anglického výrazu "International Mobile Subscriber Identity" (niekedy taktiež chybne " International Mobile Station Identity"). Ide o unikátne číslo pridelené mobilným operátorom pre SIM kartu v mobilnej sieti GSM alebo UMTS.
IMSI je mobilným telefónom odoslané mobilnému operátorovi a v interných systémoch operátora slúži k nájdeniu detailov o užívateľovi. Kvôli zvýšeniu bezpečnosti a možnostiam odposluchu na úrovni rádiových vĺn je IMSI zasielané čo najmenej a často je nahradené náhodne generovaným TMSI.
IMSI väčšinou obsahuje 15 číslic: prvé tri reprezentujú kód krajiny (MCC), ďalšie kód mobilného operátora (MNC). MNC sa skladá väčšinou z dvoch (v Európe) alebo z troch (Severná Amerika) číslic. MNC sa prideľuje postupne od 01,02.. Ďalšie cifry predstavujú číslo zákazníka MSIN unikátne v rámci siete mobilného operátora (prvé dvojčíslie udáva číslo HLR).
IMSI je v súlade so štandardom E.212 Medzinárodná telekomunikačná únia (ITU).
IMSI na Slovensku.
Pre Slovensko je určené MCC 231. Jednotliví operátori majú pridelené tieto MNC:
Ivan Kamenec

PhDr. Ivan Kamenec CSc. (* 27. august 1938, Nitra) je slovenský historik, vedúci vedecký pracovník Historického ústavu Slovenskej akadémie vied a externý prednášajúci na Fakulte sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave. Vo svojom výskume sa zameriava na politické a kultúrne dejiny Slovenska 20. storočia, najmä obdobia Slovenského štátu (19391945) a problematike holokaustu na Slovensku.
Je predsedom Nadácie Charty 77 a podpredsedom Komisie odbornej a vedeckej tvorby programu Pro Slovakia.
Život.
Narodil sa 27. augusta 1938 v Nitre. Stredoškolské vzdelanie získal v Topoľčanoch. V roku 1961 získal titul "promovaný historik" v odbore história – dejiny umenia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V diplomovej práci sa venoval hnutiu nezamestnaných počas veľkej hospodárskej krízy (s regionálnym vymedzením témy). Následne pracoval v Štátnom slovenskom ústrednom archíve v Bratislave, neskôr v Slovenskom národnom múzeu a od roku 1969 v Historickom ústave slovenskej akadémie vied. V roku 1971 získal vedeckú hodnosť kandidáta vied.
Výskum a vedecká činnosť.
Od roku 1990 je členom redakčnej rady "Historického časopisu", od roku 1992 členom redakčnej rady vedeckého časopisu "Soudobé dějiny". V rokoch 19922005 bol taktiež členom redakčnej rady "Zborníka Slovenského národného múzea – História". V domácich a zahraničných vedeckých časopisoch a zborníkoch publikoval 174 štúdií, esejí a odborných článkov (údaj k roku 2008).
Ivan Kamenec je autorom šiestich kníh, ktoré sa venujú medzivojnovému obdobiu a obdobiu druhej svetovej vojny v Strednej Európe. Ako odborný poradca spolupracoval v roku 2004 na televíznom dokumentárnom filme "Miluj blížneho svojho" režiséra Dušana Hudeca. Film rozpráva o pogrome na Židov, ktorý sa odohral 24. septembra 1945 v Topoľčanoch.
Pedagogická činnosť.
V rokoch 19881995 bol externým prednášajúcim na Katedre slovenských dejín Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (FF UK), v rokoch 19961997 na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre, v rokoch 19971998 na Katedre politológie Filozofickej fakulty Trnavskej univerzity v Trnave a od roku 2006 externe prednáša na Fakulte sociálnych a ekonomických vied UK.
Vzťah s KSČ a ŠtB.
Ivan Kamenec bol do roku 1989 členom Komunistickej strany Československa. V Registračných protokoloch agentúrnych a operatívnych zväzkov Štátnej bezpečnosti je osoba s menom Ivan Kamenec a s dátumom narodenia 27. august 1938 vedená ako kandidát tajnej spolupráce s krycím menom "Historik" a ako dôverník s krycím menom "Samo".
Ocenenia.
V roku 1999 mu bola udelená "Medzinárodná literárna cena Egona Ervína Kischa" a v roku 2004 "Cena Literárneho fondu". Získal tiež ocenenie Vedec roka za rok 2012 "„za vysoko erudovanú odbornú činnosť a angažovanie sa pri prehlbovaní historického povedomia širokej slovenskej verejnosti“."
Hyadum I

Hyadum I alebo Gamma Tauri (γ Tau/γ Tauri) je hviezda v súhvezdí Býk a člen otvorenej hviezdokopy Hyády.
Je to oranžový obor typu K so zdanlivou hviezdnou veľkosťou +3,65. Nachádza sa asi 154 ly od Slnka.
Hyadum II

Hyadum II alebo Secunda Hyadum alebo Delta1 Tauri (δ1 Tauri) je hviezda v súhvezdí Býk a člen otvorenej hviezdokopy Hyády. Má podobné parametre ako Prima Hyadum.
Taygeta (hviezda)

Taygeta alebo 19 Tauri je trojhviezda v súhvezdí Býk a člen otvorenej hviezdokopy Plejády. Nachádza sa asi vo vzdialenosti 440 ly od Slnka.
Flamsteedove objekty
Tyl

Tyl alebo Epsilon Draconis (ε Dra/ε Draconis) je dvojhviezda v súhvezdí Drak. Jej zložky sú vzdialené 3,1“. Hlavná zložka má jasnosť 3,99 mag. a spektrálny typ G7, jej sprievodca 7,6. magnitúdy má typ F6.
Wolf 359

Wolf 359 je hviezda v súhvezdí Lev vzdialená 2,4 pc alebo 7,8 ly od Slnka. Je to jedna z najbližších hviezd od Slnka.
Wasat

Wasat alebo Delta Geminorum (δ Gem / δ Geminorum) je hviezda v súhvezdí Blíženci. Meno pochádza z arabského „wasat“, čo znamená „stred“ (v tomto prípade súhvezdia). Má spoločníka, ktorým je do oranžova sfarbený trpaslík s jasnosťou 8,1 (8,2) magnitúd. Hlavná zložka, žltobiely podobor, má 3,2 mag a možno ich rozoznať ďalekohľadom s priemerom objektívu viac ako 10 cm. Obežná doba zložiek dvojhviezdy je približne 1 200 rokov, v roku 2000 bola ich vzájomná uhlová vzdialenosť 5,8“.
Yed Prior

Yed Prior alebo Delta Ophiuchi (δ Oph/δ Ophiuchi) je hviezda v súhvezdí Hadonos.
Je to červený obor (trieda M) s teplotou 4850 K. Nachádza sa 170 svetelných rokov od Zeme.
Meno Yed je odvodené z arabského pomenovania "ruky".
Yed Posterior

Yed Posterior alebo Epsilon Ophiuchi (ε Oph / ε Ophiuchi) je hviezda v súhvezdí Hadonos. Teplota na jej povrchu dosahuje 4 850 K.
Alcyone (hviezda)

Alcyone (postava z gréckej mytológie) alebo Eta Tauri (η Tau/η Tauri) je hviezdny systém v súhvezdí Býk. Je to najjasnejšia hviezda hviezdokopy Plejády, obklopená svietiacou prachovou hmlovinou. Má zdanlivú jasnosť 2,85m, patrí do spektrálneho typu B7 a triedy svietivosti II. Vzdialenosť od Zeme je približne 370 ly.
V jej bezprostrednom susedstve sa nachádzajú tri slabšie hviezdy (24 Tauri, V647 Tauri a HD 23608), preto ju možno označiť za štvorhviezdu. Prvé dve z nich majú spektrálny typ A, tretia G. K Alcyone fyzicky patria a obiehajú ju vo vzdialenosti niekoľko miliónov kilometrov. Hlavná zložka má 1 400-krát vyššiu svietivosť ako Slnko. Zároveň má neobvykle rýchlu rotáciu, ktorá spôsobuje, že z oblastí svojho rovníka hviezda uvoľňuje do priestoru plyn, vytvárajúci svietiaci disk. Obklopuje ju žiariaca reflexná hmlovina s rozmermi 27´ x 27´.
Achird

Achird (arab. 'áchir – posledný, koniec) alebo Eta Cassiopeiae (η Cas/η Cassiopeiae) je dvojhviezda v súhvezdí Kasiopeja, vzdialená od Zeme 19,4 ly. Je to astrometrická dvojhviezda, kde primárna hviezda je žltý, jej chladnejší a tmavší „partner“ oranžový trpaslík. Sú od seba vzdialené 71 AU.
Zubenelakribi

Zubenelakribi (pôvodne Zuben el Acribi) alebo Delta Librae je hviezda v súhvezdí Váhy. Je to premenná hviezda typu Algol s kolísaním magnitúdy od 4,9 do 5,9 s periódou 2,3273 dňa. Kolísanie jasnosti sa dá dobre sledovať voľným okom alebo divadelným ďalekohľadom. Zmena maxima na minimum prebehne asi za 6 hodín. Medzi hlavnými minimami je ešte jedno nevýrazné sekundárne minimum, ktoré je však ťažko pozorovateľné, lebo dosahuje iba desatinu magnitúdy.
Noc v Benátkach

Noc v Benátkach ("Eine Nacht in Venedig") je opereta, ktorú skomponoval Johann Strauss mladší. 
Premiéra sa konala 3, októbra 1883 vo Friedrich-Wilhelm-Städtisches Theater v Berlíne. Premiéru využil riaditeľ Julius Fritzsche ako atrakciu pri príležitosti znovuotvorenia svojho divadla. Dôvodom tejto berlínskej premiéry zo Sraussovej strany boli isté Straussove nezhody s Franzom Steinerom, riaditeľom v Theater an der Wien. Spory sa však čoskoro urovnali, a preto sa už 10.októbra konala viedenská premiéra tejto operety. Libreto napísali F. Zell a Richard Genée a bolo mimoriadne slabé. Strauss si z dvoch ponúknutých libriet vybral to horšie. Keďže to druhé oveľa kvalitnejšie bolo libreto Žobravý študent a bolo odovzdané Karlovi Millöckerovi, Strauss takto pomohol svojmu kolegovi ku svetovému úspechu. 
Počas príprav Berlínskej premiéry si Strauss začal uvedomovať problémy libreta, ale autori nechceli ustúpiť. Počas premiéry diváci postrehli nekvalitu textu a rozdelili sa na dve skupiny: jedni tlieskali, druhí operetu vypískali. Najväčšiu nevôľu vyvolal text k "Laguna Waltzer", ktorý v tom čase znel: „Nachts sind die Katzen ja grau, nachts tönt es zärtlich, miau ...“ (Mačky sú v noci sivé a ozíva sa nocou nežné, miau…). Berlínska premiéra všetkých presvedčila, že libreto sa musí prepracovať. Preto sa počas nasledujúcich dní odstránili najväčšie nedostatky textu a hudba prispôsobila novým požiadavkám, čo nakoniec dopomohlo k úspešnej premiére vo Viedni. Napriek tomu však libreto stále ostávalo slabinou diela a muselo byť neskôr viacnásobne upravované (napr. C. Hager v roku 1918, pre premiéru v Baden-Baden, W Felstein v roku 1954 pre premiéru v Berlíne). Dodnes je dielo populárne najmä pre svoju výnimočnú hudbu pričom existuje mimoriadne veľa rôznych verzií libreta. Prehľad melódií bol vydaný v orchestrálnej podobe ako Lagunen Walzer op. 411.
Obsah (zhruba zodpovedá väčšine verzií libreta).
I. dejstvo.
Princ Urbino usporiada banket a pozve tam významné osobnosti Benátok. Keďže princ je veľký sukničkár, osobnosti Benátok sa boja o svoje manželky. Jeden z nich, Delacqua, sa rozhodne radšej poslať manželku Brabaru preč z mesta. V jeho prípade je pritom obava neoprávnená, lebo jeho manželka miluje Enrica a je mu verná (tomu Enricovi). Princov holič Caramello odhalí Delacquove plány a rozhodne sa ich prekaziť.
II. dejstvo.
Barbara chce stráviť noc s Enricom a vymení si šaty s Anninou - zhodou okolností Caramellovou láskou. Caramello nič netušiac unesie namiesto Barbary Anninu a odvedie ju k princovi. Keď príde na zámenu je už neskoro, tak sa aspoň snaží princa vyrušovať, ako sa len dá, aby nemohol ostať s Anninou osamote. Situáciu nakoniec zachránia benátske ženy, ktorým sa nepáči, že ich chcú manželia skrývať.
III. dejstvo.
Počas karnevalového večera sa postupne dá všetko do poriadku, len Urbino tentoraz vyjde naprázdno.
Magalhaesov prieliv

Magalhaesov prieliv (normovaný tvar) alebo Magalhãesov prieliv je prieliv medzi juhoamerickou pevninou a Ohňovou zemou, spájajúci Atlantický oceán s Tichým oceánom. 
Celková dĺžka prielivu je 600 km a v najužšom mieste má 2 kilometre. V najhlbšom mieste ma 320 m.
Cookov prieliv

Cookov prieliv je prieliv v Tasmanovom mori medzi Severným a Južným ostrovom Nového Zélandu. Je pomenovaný podla slávneho moreplavca Jamesa Cooka, ktorý objavil Austráliu a ako prvý Európan tadeto v roku 1770 preplával.
Základné údaje:
Windwardský prieliv

Windwardský prieliv je prieliv v Americkom stredomorí medzi Kubou a Haiti. 
Základné údaje:
Monský prieliv

Monský prieliv (angl. "Mona Passage") je prieliv v Americkom stredomorí medzi Dominikánskou republikou a Portorikom. Spája Atlantický oceán s Karibským morom a je dôležitou vodnou cestou medzi Atlantikom a Panamským prieplavom.
Základné údaje:
Floridský prieliv

Floridský prieliv je prieliv v Americkom stredomorí medzi Floridou a Kubou. 
Základné údaje:
Cabotov prieliv

Cabotov prieliv (normovaný názov) alebo Cabotova úžina je úžina v Zálive svätého Vavrinca medzi polostrovom Nové Škótsko a ostrovom Newfoundland.
Základné údaje:
Strait of Belle Isle

Strait of Belle Isle (-po anglicky; iné názvy: po anglicky Belle Isle Strait, po francúzsky Détroit de Belle Isle) je prieliv v Zálive svätého Vavrinca medzi polostrovom Labrador Peninsula a ostrovom Newfoundland. 
Základné údaje:
Báb el-Mandeb

Báb el-Mandeb alebo Báb al-Mandab (, prepis podľa miestnej výslovnosti: báb el-mandeb) je prieliv v Červenom mori medzi Afrikou (Somálsko) a Arabským polostrovom (Jemen). Oddeľuje Červené more od Adenského zálivu.
Základné údaje:
Sundský prieliv

Sundský prieliv je prieliv v Jávskom mori medzi ostrovmi Sumatra a Jáva. 
Základné údaje:
Melacký prieliv

Melacký prieliv (normovaný tvar) alebo Malakkský prieliv je prieliv v Juhočínskom mori medzi Malajským polostrovom a ostrovom Sumatra.
Základné údaje:
Bassov prieliv

Bassov prieliv je prieliv v Tasmanovom mori medzi Austráliou a ostrovom Tasmánia. 
Základné údaje:
Palcký prieliv

Palcký prieliv (Pák) je prieliv v Bengálskom zálive medzi Indiou a Srí Lankou. Bol pomenovaný podľa britského politika Roberta Palka.
Základné údaje:
Torresov prieliv

Torresov prieliv je prieliv v Koralovom mori medzi Austráliou a Novou Guineou. 
Základné údaje:
La Pérousov prieliv

La Pérousov prieliv je prieliv medzi ruským ostrovom Sachalin a japonským Hokkaidó, ktorý spája v Ochotské a Japonské more. Prieliv objavil francúzsky moreplavec Jean-François de La Pérouse v roku 1787.
Základné údaje:
Doprava.
Vo vodnej doprave je uprednostňovaný pred Tatarským prielivom, a to i v ruskej vnútroštátnej moreplavbe.
Japonské výsostné vody siahajú v prielive len 3 námorné míle od pobrežia miesto obvyklých 12 preto, aby prielivom mohli plávať americké jadrové ponorky bez porušenia japonského bezjadrového statusu.
Kórejský prieliv

Kórejský prieliv je prieliv vo Východočínskom mori medzi Kórejskou republikou a Japonskom. 
Základné údaje:
Makasarský prieliv

Makasarský prieliv (Ulung Pandang) je prieliv v Celebeskom mori medzi ostrovmi Borneo a Sulawesi. 
Základné údaje:
Taiwanský prieliv

Taiwanský prieliv (slovenský normovaný názov; staršie: Tchajwanský prieliv, Formózsky prieliv) je prieliv vo Východočínskom mori medzi Čínou a ostrovom Taiwan.
Základné údaje:
Skagerrak

Skagerrak je prieliv v Severnom mori medzi Nórskom a Jutským polostrovom.
Základné údaje:
Kattegat

Kattegat je prieliv v Baltskom mori medzi Švédskom a Jutským polostrovom.
Základné údaje:
Veľký Belt

Veľký Belt, po dánsky "Storebælt" alebo "Store Bælt", je prieliv v Baltskom mori medzi ostrovmi Fyn a Sjælland.
Základné údaje:
Malý Belt

Malý Belt () je prieliv medzi ostrovom Fyn a Jutským polostrovom v Dánsku. Spája Baltské more s prielivom Kattegat. Premosťujú ho dva mosty.
Öresund

Öresund (iné názvy: Sund, Sundský prieliv; ) je prieliv v Baltskom mori medzi dánskym ostrovom Sjælland a Švédskom (Skåne). Ponad prieliv je vybudovaný Öresundský most, ktorý spája obidve krajiny.
Základné údaje:
Bospor

Bospor () je prieliv medzi európskou a ázijskou časťou Turecka, teda medzi Balkánskym polostrovom a Malou Áziou. Spája Marmarské more a Čierne more. Je to najužší prieliv medzi svetadielmi na Zemi.
Základné údaje:
Ide o zatopené riečne koryto s vysokými a strmými brehmi a početnými zátokami (najväčšia sa volá "Zlatý roh" a leží nad ňou najväčšie turecké mesto Istanbul). Pri Istanbule je Bospor preklenutý dvoma mostami – Fatih Sultan Mehmet Köprüsü a Boğaziçi Köprüsü. V októbri 2013 bol do prevádzky uvedený železničný podmorský tunel ako súčasť rozsiahleho projektu Marmaray.
Dardanely

Dardanely alebo Dardanelská úžina (po grécky "Δαρδανελλια", po turecky "Çanakkale Boğazı"; starý názov: "Hellespont" - Hellenspontos, Hellino more) je prieliv medzi európskou a ázijskou časťou Turecka, teda medzi Balkánskym polostrovom a Malou Áziou. Spája Marmarské more a Egejské more. 
Základné údaje:
Ide o zatopené riečne koryto s vysokými brehmi. Spolu s Bosporom tvoria Dardanely jediné spojenie medzi Stredozemným a Čiernym morom.
Otrantský prieliv

Otrantský prieliv je prieliv v Stedozemnom mori medzi Talianskom a Albánskom. 
Pomenovaný je podľa talianskeho mesta Otranto a spája Jadranské a Iónske more. Prielivom vedú plavebné cesty z Jadranu do Stredomoria, severným okrajom prielivu už v rímskom období viedla plavebná časť významnej cesty Via Egnatia. Tá bola pokračovaním Appiovej cesty, končiacej v prístavnom meste Brindisi a viedla cez albánsky Drač gréckym vnútrozemím cez Solún do mesta Byzantion.
Yucatánsky prieliv

Yucatánsky prieliv je prieliv v Mexickom zálive medzi Mexikom a Kubou. 
Základné údaje:
Lamanšský prieliv

Lamanšský prieliv (, ) je prieliv medzi britskými ostrovmi a európskym kontinentom. Veľmi významná a frekventovaná námorná cesta Doverskou, respektíve Calaiskou úžinou spájajúca Severné more s ostatným Atlantickým oceánom.
Základné údaje:
Prieliv je charakteristický častými búrkami, hmlami a sťaženou námornou plavbou. Veľký počet lodí v prielive vyžaduje ich radarové sledovanie a usmernenie ich pohybu. Pobrežie je pokryté útesmi, čiastočne piesočnaté.
Šport.
Lamanšský prieliv je obľúbeným cieľom pre vytrvalostných plavcov. Preplávanie La Manche je náročný športový výkon, ktorý si vyžaduje vysokú úroveň kondície a zručnosti. Slovenskí diaľkoplavci sa na preplávanie La Manche pripravujú niekoľko mesiacov až rokov. Trénujú v bazénoch, ale aj v otvorenej vode. Pred preplávaním musia absolvovať aj niekoľko tréningových plavieb na otvorenej vode, ktoré následne musia zdokladovať plaveckej federácii CSPF alebo CSA.
Korutánsko (spolková krajina)

Korutánsko (, slo. Koroška alebo Korotan) je rakúska spolková krajina, ktorá sa nachádza na juhu Rakúska. Má rozlohu , počet obyvateľov je približne 560 000.
Hranicu s Talianskom a Slovinskom tvoria Alpy, od Salzburska je oddelené Taurami. Na východe susedí so Štajerskom, na západe s východným Tirolskom.
Hlavným mestom je Klagenfurt ("Celovec"), ďalším významným strediskom je Villach ("Beljak"); tieto dve mestá sú silne ekonomicky prepojené. Ostatné mestá sú Althofen, Bad St. Leonhard im Lavanttal, Bleiburg ("Pliberk"), Feldkirchen ("Trg"), Ferlach ("Borovlje"), Friesach ("Breže"), Gmünd, Hermagor ("Šmohor"), Radenthein, St. Andrä, St. Veit an der Glan ("Šentvid na Glini"), Spittal an der Drau, Straßburg, Völkermarkt ("Velikovec"), Wolfsberg ("Volšperk").
Dolné Rakúsko

Dolné Rakúsko (, kedysi známe ako Rakúsko pod Enžou – "Österreich unter der Enns") je rakúska spolková krajina, obklopujúca svojím územím rakúske hlavné mesto Viedeň. Je to najsevernejšia spolková krajina Rakúska. Na severe hraničí s Juhomoravským krajom, na severovýchode s Trnavským krajom a Bratislavským krajom, na juhovýchode hraničí so spolkovou krajinou Burgenland, na juhu so Štajerskom a na západe so spolkovou krajinou Horné Rakúsko. Dolné Rakúsko je taktiež členom stredoeurópskeho euroregiónu Centrope.
Od roku 1986 je krajinským hlavným mestom mesto St. Pölten.
Členenie krajiny.
Dolné Rakúsko sa tradične člení na 4 štvrte ("Viertel"), ktoré však netvoria administratívne celky, ani sa ich hranice veľakrát nezhodujú s hranicami správnych celkov. Administratívne sa potom Dolné Rakúsko delí 20 politických okresov 
"(Bezirke)" a 4 štatutárne mestá "(Statutarstädte)". Oficiálna mapa zobrazujúca členenie Dolného Rakúska na štvrte a okresy (vrátane hraníc obcí), je tu.
Jaškov sen

Jaškov sen (angl. "Jašek's Dream") je slovenský film natočený podľa novely Dobroslava Chrobáka "Kamarát Jašek". 
Baladický príbeh o tajomnej dráme jednej rodiny poznamenanej dávnou tragédiou.
Horné Rakúsko

Horné Rakúsko (, kedysi známe ako Rakúsko nad Enžou - "Österreich ob der Enns", a v čase národného socializmu 19381945 Horný Dunaj -"Oberdonau") je rakúska spolková krajina. Predstavuje severnú časť stredného Rakúska. Hraničí s Nemeckom a Českom. Má rozlohu okolo 11982 km² a približne 1,425 milióna obyvateľov (2014). Metropolou je Linz, ďalšími väčšími mestami sú Steyr a Wels. 
&lt;br&gt;
Salzbursko

Salzbursko (po nemecky "(Land) Salzburg", po slovensky tiež "Soľnohradsko") je malá rakúska spolková krajina. V nemčine je jej názov rovnozvučný s názvom hlavného mesta Salzburg.
Štajersko (spolková krajina)

Štajersko (staršie názvy pozri v článku Štajersko;, ) je rakúska spolková krajina.
Štajersko je krajina na juhovýchode Rakúska. Podľa rozlohy je druhou najväčšou rakúskou spolkovou krajinou. Hraničí so Slovinskom a v rámci Rakúska susedí so spolkovými krajinami Horné Rakúsko, Dolné Rakúsko, Salzbursko, Burgenland a Korutánsko. Dnešná spolková krajina Štajersko zaberá asi 2/3 rozlohy pôvodného Štajerska. Jeho súčasťou bolo aj tzv. Dolné Štajersko, ktoré patrilo od roku 1918 ku Kráľovstvu Srbov, Chorvátov a Slovincov a dnes je súčasťou Slovinska. Rakúsku spolkovú krajinu Štajersko Slovinci nazývajú aj „Horné Štajersko“. V Rakúsku sa pojem „Horné Štajersko“ používa pre územie okolo mesta Bruck an der Mur na severe spolkovej krajiny. Štajersko bolo pomerne krátku dobu súčasťou zväzu českých a alpských krajín pod vládou Přemysla Otakara II.. Hollywoodska hviezda a súčasný guvernér Kalifornie Arnold Schwarzenegger sa narodil a vyrastal v Štajersku, takisto ako laureátka Nobelovej ceny za literatúru pre rok 2004 Elfriede Jelineková.
Externé odkazy.
www.steiermark.at
Utekajme, už ide!

Utekajme, už ide! (angl. "Run, He is Coming!") je slovenský film. 
Komédia o ľudskom šťastí, indickej mágii a manželskej nevere. Príbeh o bytových problémoch manželov Syslovcov (Marián Zednikovič a Zuzana Bydžovská), ktorí sa jedného dňa nechtiac prebúrajú do komfortného bytu svojho suseda, Dr. Mahma (Milan Lasica). Keďže je často na cestách, začnú byt využívať pre seba, pričom používajú aj osobné veci majiteľa.
Tirol

Tirol môže byť:
Tirolsko

Tirolsko (slovenský tvar normovaný resp. kodifikovaný od roku 1940; pred rokom 1940 bol kodifikovaný tvar: Tyrolsko [tvar Tyrolsko sa ale ako nesprávny vyskytuje aj po roku 1940]; iné staršie tvary sú: Tyroly, Tiroly, "Tirol", "Tirolská zem"; nemecké tvary sú: "Tirol", staršie aj "Tyrol") môže byť:
Tirolsko (spolková krajina)

Tirolsko (; o názvoch pozri článok Tirolsko) je rakúska spolková krajina.
Technická univerzita vo Zvolene

Technická univerzita vo Zvolene so sídlom vo Zvolene je verejná vysoká škola univerzitného typu.
Predchodcom Technickej univerzity vo Zvolene bola Vysoká škola lesnícka a drevárska, ktorá bola zriadená v roku 1952 Vládnym nariadením č. 30/1952 Zb. Zákonom NR SR č. 26/1992 Zb. zo dňa 17. decembra 1991 a účinnosťou od 23. januára 1992 bol jej názov zmenený na dnešný názov Technická univerzita vo Zvolene.
Od 18. februára 2012 je rektorom univerzity Dr. h. c. prof. Ing. Rudolf Kropil, PhD.
Poslaním Technickej univerzity vo Zvolene je rozvíjať tvorivé vedecké bádanie a na jeho základe poskytovať vysokoškolské vzdelávanie vo všetkých troch stupňoch v slovenskom a európskom výskumnom a vzdelávacom priestore.
V oblasti vzdelávania napĺňa svoje poslanie v študijných odboroch lesníctvo, drevárstvo, ekológia a environmentalistika, výrobná technika, ale aj v príbuzných umeleckých, ekonomických, prírodovedeckých a technických odboroch so zvýšeným dôrazom na zastúpenie programov druhého a tretieho stupňa štúdia a akreditáciu a uskutočňovanie programov v cudzích jazykoch.
Víziou Technickej univerzity vo Zvolene po roku 2016 je byť univerzitnou vysokou školou s významným postavením v Európskom a vzdelávacom a výskumnom priestore najmä v tradičných oblastiach svojho pôsobenia. V doplnkových a aplikačných oblastiach bude plniť najmä slovenské a regionálne potreby.
Fakulty.
Technická univerzita vo Zvolene má v súčasnosti 4 fakulty:
Študentská organizácia WoodenWorld.
WoodenWorld je študentskou organizáciou Technickej univerzity vo Zvolene. Združuje študentov všetkých fakúlt. Študenti pod jeho hlavičkou organizujú rôzne podujatia, prednášky, zábavy, propagačné a športové podujatia. Pod svojou hlavičkou združuje rôzne voľnočasové aktivity a krúžky pôsobiace na pôde Technickej univerzity vo Zvolene. Pravidelne organizujú napríklad "Univerzitné dni", alebo univerzitný beh "Šrégom nočným Zvolenom". Obľúbenou je tiež akcia "Októberfest" konaná na začiatku zimného semestra. Organizácia pomáha študentom napĺňať potreby ich štúdia. Udržuje tiež kontakty s podobne zameranými študentskými organizáciami v Európe. Pravidelne sa zúčastňuje aj medzinárodného stretnutia študentov drevárstva a lesníctva Interfob. Organizácia sídli v budove Internátu Ľ. Štúra na Študentskej ulici 17, v miestnosti "Klubowňa".
Kaštieľ v Ožďanoch

Oždiansky kaštieľ je kaštieľ na Slovensku nachádzajúci sa v obci Ožďany. Kaštieľ prešiel v posledných rokoch niekoľkými zmenami vlastníctva, kedy ho obec odpredala za účelom rekonštrukcie, no vždy sa kvôli porušeniu zmlúv vrátil späť do obecných rúk. Momentálne je však kvôli exekúcii na bývalého majiteľa kaštieľ opäť v ďalších rukách, SAD Zvolen.
História.
Na ceste z Lučenca do Rimavskej Soboty v Ožďanoch je kaštieľ, ktorý si v tomto prehľade zasluhuje zmienku z viacerých dôvodov. Pôvodne renesančný poschodový kaštieľ postavili na návrší v prvej polovici 17.storočia na mieste, kde stál starší hrad pravdepodobne zo začiatku 14. storočia, ktorý v roku 1604 vypálilo cisárske vojsko. Zvyšky gotického hradu boli včlenené do nového kaštieľa, ktorý má pôdorys nepravidelného štvoruholníka. Jeho krídla majú rozličnú dĺžku – čelné juhozápadné krídlo je mierne navonok zalomené, protiľahlé len čiastočne (doplnené múrom so zadnou bránkou na nádvorie). Vstup do kaštieľa nie je v osi, ale v ľavej časti predného krídla. Kaštieľ v polovici 18. storočia prestavali a zmenili aj fasády štyroch nárožných veží. Niektoré krídla dostali nové klenby, v rohu nádvoria pristavali schodište, takže kaštieľ mal okrem schodišťa v severozápadnom krídle ďalšie v južnom rohu a pri východnej veži. Najväčšiu zmenu priniesla prestavba fasády. Vstupnú časť zdôraznila vystupujúca bočná výplň pilastrov s prestavanými stĺpmi. Na ich bohaté rímsové hlavice dosadá stlačený oblúk až vo výške rímsy strechy. V pravej časti priečelia neskôr predstavali na štyroch stĺpoch balkón, ktorý mal vyvážiť veľké architektonické zdôraznenie portálu.
V parku kaštieľa postavili klasicistický pavilón a v prvej polovici 19. storočia pri kaštieli empírovú stavbu v podobe gréckeho chrámu in antis. Menšie opravy na kaštieli už veľa nezmenili a do druhej svetovej vojny bol obývaný. Väčšiu ujmu utrpel v roku 1945, keď bol značne poškodený priamymi zásahmi. Pred zánikom zachránila objekt aspoň provizórna oprava v rokoch 19511953 (namiesto jednej nárožnej veže postavili štvorhrannú a obnovili strechu).
3. októbra 2019 v podvečerných hodinách zničil šindľovú strechu kaštieľa rozsiahly požiar.
Uznaný šport

Uznaný šport definuje Medzinárodný olympijský výbor, s cieľom podporiť olympijské hnutie. Patria sem niektoré športy, ktoré sú pod patronátom niektorej z medzinárodných športových federácií zaoberajúcich sa jedným, alebo viacerými športami na celosvetovej úrovni a zahrnujú národné športové organizácie v danom športe.
Kartová hra

Kartová hra je hra, ktorá sa hrá s hracími kartami.
Kartové hry možno rozdeliť do nasledujúcich kategórií:
Kartová hra môže byť aj kombináciou týchto kategórií.
Vynášacie kartové hry.
Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vynáša jednu alebo viac kariet. Hra končí, keď jeden alebo všetci hráči nemajú v ruke ani jednu kartu.
Zdvihové hry.
Účelom je získať buď čo najväčší počet zdvihov, najmenší počet zdvihov alebo dopredu deklarovaný počet zdvihov, všetky zdvihy, žiadne zdvihy, alebo v zdvihoch získať nejaké špeciálne karty napr. v mariáši esá, desiatky a posledný zdvih, v sedme esá a desiatky, v lóre nezískať srdcia a zeleného a žaludného výšnika...
Vymieňacie kartové hry.
Každý hráč má na ruke niekoľko kariet a keď je na rade, vymieňa si kartu alebo karty s iným hráčom alebo berie karty z kôpky s kartami lícom nadol alebo nahor. Účelom hry je zozbierať určitú kolekciu kariet.
Porovnávacie kartové hry.
V porovnávacích hrách sa po skončení hry porovnajú karty jednotlivých hráčov navzájom alebo jednotlivých hráčov s kartami bankára a vyhráva ten, kto má podľa pravidiel hodnotnejšie karty.
Pasiansy.
Pasiansy sú väčšinou hry pre jedného hráča, ale existujú i pasiansy pre dvoch, či viacerých hráčov. V pasiansoch väčšinou ide o odstránenie všetkých kariet z hracej plochy podľa stanovených pravidiel. Za druh pasiansu možno pokladať i hru mahjong.