Tragédia na štadióne Heysel

K tragédií na štadióne Heysel došlo 29. mája 1985, keď boli väčšinou fanúšikovia Juventusu unikajúci od fanúšikov Liverpoolu pritlačení k padajúcej stene na štadióne Heysel v Bruseli v Belgicku pred začiatkom finále Európskeho pohára 1985. Pri konfrontácii zahynulo 39 ľudí. Väčšina z nich boli Taliani alebo fanúšikovia Juventusu. 600 divákov bolo zranených.
Približne hodinu pred začiatkom finále došlo k agresii medzi oboma skupinami priaznivcov cez slabú oddeľovaciu časť medzi sektormi fanúšikov Liverpoolu a sektorom, ktorý mal byť „neutrálny“ sektor pre tých, ktorí si kúpili lístky v Belgicku. Medzi jednotlivými sektormi na tribúnach boli hádzané predmety a uvádza sa, že moment väčšej fyzickej agresie nastal po hodení konkrétneho predmetu. Plot z drôteného pletiva bol prelomený a po počiatočných bojoch začali fanúšikovia v neutrálnom sektore utekať od fanúšikov Liverpoolu a to smerom k múru. Fanúšikovia, ktorí už stáli pri múre boli v dôsledku tlačenice usmrtení. Nakoniec sa v dôsledku veľkého tlaku spodná časť múra zrútila, čo umožnilo mnohým fanúšikom uniknúť, ale tiež to viedlo k väčšine úmrtí. Mnoho ľudí sa vyšplhalo do bezpečia, no mnohí ďalší zomreli alebo boli ťažko zranení. Zápas sa aj napriek všetkým týmto udalostiam odohral. Juventus ho vyhral .
Tragédia mala za následok, že všetky anglické futbalové kluby dostali od Únie európskych futbalových zväzov (UEFA) do odvolania zákaz účasti vo všetkých európskych súťaží (zákaz bol zrušený v sezóne1990 – 1991). Liverpool mal byť vylúčený na ďalšie dva roky, ale neskôr sa trest znížil len na jeden rok. 14 fanúšikov Liverpoolu bolo uznaných vinnými zo zabitia a odsúdených na šesť rokov väzenia. Tragédia bola neskôr opísaná ako „najtemnejšia hodina v histórii súťaží UEFA“. 
Pozadie.
V máji 1985 sa Liverpool stal obhajcom Európskeho pohára majstrov po tom ako vo finále v predchádzajúcej sezóne porazil Rím po penaltovom rozstrele. Liverpool opäť vo finále čelil talianskemu klubu – Juventusu, ktorý bez jedinej prehry vyhral Pohár víťazov pohárov v sezóne 1983/84. Oba tímy sa na konci predchádzajúcej sezóny umiestnili na dvoch prvých miestach v rebríčku klubov UEFA a odborná tlač ich považovala za dva najlepšie tímy na európskom kontinente. 
Napriek svojmu štatútu belgického národného štadióna bol štadión Heysel v roku 1985 počas európskeho finále v zlom stave. 55-ročný štadión nebol niekoľko rokov dostatočne udržiavaný a veľké časti štadióna doslova chátrali. V niektorých častiach štadióna bol iba jeden turniket a niektorí fanúšikovia, ktorí sa zúčastnili zápasu, tvrdili, že ich nikto neprehľadával a ani nežiadal o lístky.
Hráči a fanúšikovia Liverpoolu neskôr povedali, že boli šokovaní žalostným stavom štadióna a to aj napriek tomu, že fanúšikovia Arsenalu, ktorý na tomto štadióne hrali niekoľko rokov predtým tento štadión opísal ako "smetisko". Boli tiež prekvapení, že Heysel bol vybraný aj napriek jeho zlému stavu a to najmä preto, že boli k dispozícii štadióny ako Camp Nou alebo Santiago Bernabéu. Prezident Juventusu Giampiero Boniperti a generálny riaditeľ Liverpoolu Peter Robinson naliehali na Úniu európskych futbalových zväzov (UEFA), aby si pre finále vybrali iný štadión a tvrdili, že Heysel nie je v stave usporiadať európske finále, najmä také, ktoré zahŕňa dva z najväčších a najsilnejších klubov v Európe. UEFA však tento krok odmietla zvážiť. Neskôr sa zistilo, že bezpečnostná kontrola štadióna zo strany UEFA trvala len tridsať minút.
Štadión bol zaplnený 58 000 až 60 000 fanúšikmi, pričom každý tím mal viac ako 25 000 fanúšikov. Fanúšikovia oboch tímov mali za bránkami vyhradené vlastné tribúny a každá tribúna bola rozdelená do troch sektorov. Tribúny Juventusu boli rozdelené na sektory O, N a M a tribúny Liverpoolu boli rozdelené na sektory X, Y a Z, ako usúdil belgický súd po katastrofe. Avšak lístky do sektora Z boli vyhradené aj pre neutrálnych belgických fanúšikov. 
Návrh vyhradeného sektora pre neutrálnych fanúšikov v priestoroch tribúny fanúšikov Liverpoolu bol Liverpoolom aj Juventusom opovrhovaný, pretože to predstavovalo príležitosť fanúšikom obidvoch klubov získať lístky do tejto časti od rôznych agentúr alebo od predajcov lístkov spred štadióna.
V tom čase bola v Belgicku už početná talianska komunita a mnohí fanúšikovia Juventusu z Bruselu, Liège a Charleroi si kúpili lístky do sektora Z. Veľa lístkov si tiež zakúpili a následne predali ďalej rôzne cestovné kancelárie, najmä fanúšikom Juventusu. To znamenalo, že fanúšikovia Juventusu mali na štadióne viac sektorov ako fanúšikovia Liverpoolu a navyše mali sektor Z, ktorý mal byť výhradne len pre neutrálnych fanúšikov. Fanúšikovia Liverpoolu boli údajne ešte stále nervózni z toho, že ich na európskom finále v roku 1984 napadli ultras z Ríma a veľký počet fanúšikov Juventusu vedľa ich sektora ešte zvýšilo napätie pred zápasom. 
Konfrontácia.
Približne o 19:00 miestneho času, hodinu pred výkopom sa začali prvé nepokoje. Fanúšikovia Liverpoolu a Juventusu v sektoroch X a Z stáli len na metre od seba. Hranica medzi nimi bola vytvorená dočasným drôteným oplotením. Chuligáni začali medzi jednotlivými sektormi hádzať svetlice, fľaše a kamene, ktoré zbierali z betónových tribún, ktoré sa drobili.
Ako sa blížil začiatok zápasu nepokoje a hádzanie predmetov bolo ešte intenzívnejšie. Nakoniec sa po prelomení oplotenia medzi sektormi X a Z fanúšikovia Liverpoolu rozbehli smerom k fanúšikom Juventusu a niekoľko policajtov, ktorí boli umiestnení pri oploteniu na taký počet fanúšikov nestačil. Keď fanúšikovia Juventusu začali utekať, rozbehli sa smerom k betónovému múru na konci sektora Z. Fanúšikovia stojaci pri múre boli v dôsledku tlačenice usmrtení a keď tlak na múr narastal, celá spodná časť múru sa zrútila a pri páde zasypala fanúšikov pod ním. Niektorým fanúšikom sa podarilo vyliezť do bezpečia, no mnohí ďalší zomreli alebo boli ťažko zranení.
V reakcii na udalosti v sektore Z sa mnoho fanúšikov Juventusu v ich vyhradenej časti štadióna začalo búriť. Vybehli na bežeckú dráhu štadióna, aby pomohli ostatným priaznivcom Juventusu, ale policajný zásah zastavil ich postup. Veľká skupina fanúšikov Juventusu dve hodiny bojovala proti polícií a hádzala po nich fľaše a kamene. Jeden fanúšik Juventusu bol tiež videný, ako strieľal štartovacou pištoľou na belgickú políciu.
Zápas.
Napriek rozsahu katastrofy a vyhláseniu výnimočného stavu v meste Brusel, ktorý bol vyhlásený belgickou vládou sa predstavitelia UEFA, talianske, anglické a belgické národné asociácie, ktoré boli zodpovedné za organizáciu podujatia, ako aj Ministerstvo vnútra Belgicka vedené premiérom Wilfriedom Martensom rozhodli, že zápas sa odohrá a to z dôvodu zachovania verejného poriadku, pretože zrušenie zápasu by malo za následok podnecovanie ďalších nepokojov. Požiadavka Juventusu aby sa zápas neodohral bola zamietnutá. Po tom, čo kapitáni oboch tímov prehovorili k davu a vyzvali na pokoj, hráči nastúpili na zápas s vedomím toho, že fanúšikovia zomreli. O niekoľko rokov neskôr kapitán Liverpoolu Phil Neal povedal, že pri spätnom pohľade by bolo lepším rozhodnutím zápas zrušiť.
Juventus vyhral zápas 1:0 vďaka penalte, ktorú strelil Michel Platini a ktorú udelil švajčiarsky rozhodca Daina za faul na Zbigniewa Bonieka.
Hráči Liverpoolu si rozsah tragédie uvedomili, až keď v bruselskom hoteli nastúpili do svojho autobusu aby vycestovali na letisko. V tom autobus obkľúčil dav priaznivcov Juventusu. Policajti museli autobus z parkoviska eskortovať. Polícia dovolila autobusu Liverpoolu prejsť priamo na vzletovú dráhu bruselského letiska v nádeji, že sa vyhnú konfrontácii na termináli.
Obete.
V dôsledku tragédie zomrelo 39 fanúšikov. 32 obetí boli Taliani. Medzi ostatné obete patrili štyria Belgičania, dvaja Francúzi a jeden fanúšik bol zo Severného Írska. Najmladšia obeť mala iba 11 rokov.
Vyšetrovanie.
Vina za incident bola zvalená na fanúšikov Liverpoolu. Oficiálny pozorovateľ UEFA Gunter Schneider 30. mája povedal: "Zodpovední za katastrofu sú len anglickí fanúšikovia. O tom niet pochýb." Vyšetrovaní boli aj organizátori podujatia, majitelia štadióna Heysel a belgická polícia. Po osemnástich mesiacoch vyšetrovania bol zverejnený spis poprednej belgickej sudkyne Mariny Coppietersovej. Dospel k záveru, že vinu za tragédiu by mali niesť výlučne fanúšikovia Liverpoolu.
Gerry Clarkson, zástupca náčelníka londýnskeho hasičského zboru (LFB), bol vyslaný britskou vládou, aby podal správu o stave štadióna. Dospel k záveru, že úmrtia z veľmi z veľkej časti možno pripísať otrasnému stavu štadióna“. Jeho správa nebola nikdy použitá pri žiadnom vyšetrovaní katastrofy. 
Vplyv na štadióny.
Po katastrofe začali anglické kluby zavádzať prísnejšie pravidlá, ktoré mali zabrániť výtržníkom zúčastniť sa domácich zápasov, pričom zákonné ustanovenie o vylúčení výtržníkov na tri mesiace bolo zavedené v roku 1986.
Hlavné reformy anglických štadiónov prišli po Taylorovej správe o katastrofe v Hillsborough. Štadióny s tribúnami výlučne len na sedenie sa stali požiadavkou pre kluby v dvoch najvyšších divíziách. Oplotenie na štadiónoch bolo odstránené a boli rozšírené kamerové systémy. Fanúšikom, ktorí sa správajú nevhodne, môžu byť odobraté vstupenky a môžu mať legálne zakázané zúčastniť sa zápasov na akomkoľvek anglickom štadióne.
Samotný Heysel Stadium sa naďalej používal na niektoré zápasy belgického národného tímu až do roku 1990, keď UEFA zakázala Belgicku organizovať európske finále na minimálne 10 rokov. V roku 1994 bol štadión takmer kompletne prestavaný. 28. augusta 1995 sa na štadióne odohral priateľský zápasu medzi Belgickom a Nemeckom. 8. mája 1996 štadión hostil veľké európske finále, keď Paríž Saint-Germain porazil Rapid Viedeň 1:0 a vyhral Pohár víťazov pohárov.
Súd.
Britská polícia vykonala dôkladné vyšetrovanie aby páchateľov postavila pred súd. Preskúmalo sa asi sedemnásť minút filmu a veľa fotografií. 
Celkovo bolo zatknutých a vypočutých 34 ľudí, pričom 26 fanúšikov Liverpoolu bolo obvinených z neúmyselného zabitia. 
Následky.
Zákaz účasti v Európskych súťažiach pre anglické kluby.
2. júna 1985 UEFA anglickým klubom zakázala účasť v európskych súťažiach na neurčito. 6. júna Medzinárodná futbalová federácia (FIFA) rozšírila tento zákaz na všetky svetové zápasy, no o týždeň neskôr bol zákaz upravený tak, že mimo Európy sa mohli konať priateľské zápasy. V decembri 1985 FIFA oznámila, že anglické kluby môžu hrať priateľské zápasy v Európe, ale belgická vláda zakázala anglickým klubom hrať zápasy v ich krajine.
Hoci anglická reprezentácia nebola vystavená žiadnym zákazom, anglickým klubom bol na neurčitý čas zakázaný vstup do európskych klubových súťaží, pričom Liverpool bol dočasne pozastavený aj na ďalšie tri roky. V apríli 1990, po rokoch kampane od anglických futbalových úradov, UEFA od sezóny 1990 – 91 opäť povolia anglickým klubom vstup do európskych súťaži (s výnimkou Liverpoolu). V apríli 1991 výkonný výbor UEFA odhlasoval povolenie návratu Liverpoolu do európskych súťaží od sezóny 1991 – 92. Anglické kluby si tak odpykali zákaz účasti na päť rokov a Liverpool na šesť.
Zákaz.
Nasledujúcim klubom bol v tomto období zamietnutý vstup do európskych súťaží:
Pamätníky a spomienky.
V roku 1985 bol obetiam predstavený pamätník v sídle Juventusu na Piazza Crimea v Turíne. Súčasťou pamätníka je epitaf, ktorý napísal torinský novinár Giovanni Arpino. 
V roku 1991 bol inaugurovaný ďalší pamätník pre 39 obetí katastrofy v Reggio Emilia, rodnom meste obete Claudia Zavaroniho, pred štadiónom Mirabello. Každý rok výbor „Per non dimenticare Heysel“ (Aby sme nezabudli Heysel) usporiadavá 29. mája ceremóniu s príbuznými obetí, zástupcami Juventusu, pozostalými a rôznymi klubmi. Počas Euro 2000 nechali členovia talianskeho tímu na mieste kvety na počesť obetí.
29. mája 2005 bola na novom štadióne Heysel odhalená socha v hodnote 140 000 libier na pamiatku katastrofy. Pamätník sú slnečné hodiny, ktoré navrhol francúzsky umelec Patrick Rimoux. Na hodinách svieti tridsaťdeväť svetiel, jedno pre každého, kto v osudný deň zomrel.
V stredu 26. mája 2010 bola na tribúne Anfielde odhalená plaketa na počesť fanúšikov Juventusu, ktorí zomreli pred 25 rokmi. Táto tabuľa je jedným z dvoch stálych pamätníkov, ktoré sa nachádzajú na Anfielde, spolu s jedným pre 97 fanúšikov zabitých pri katastrofe v Hillsborough v roku 1989. 
V máji 2012 bol v múzeu na štadióne v Juventuse v Turíne odhalený pamätník pre obete tragédie. 
Spomienky v zápasoch.
Juventus a Liverpool boli vyžrebovaní vo štvrťfinále Ligy majstrov 2005, čo bolo ich prvé stretnutie od tragédie v Heysel. Pred prvým zápasom na Anfielde vytvorili fanúšikovia Liverpoolu choreo s nápisom „ "amicizia" “ („priateľstvo“ v taliančine). Fanúšikovia Juventusu tomuto gestu opätovali zmiešané reakcie. Mnoho fanúšikov gestu tlieskalo a mnoho aj pohŕdalo. V odvetnom zápase v Turíne fanúšikovia Juventusu vystavili dva transparenty. Prvý s nápisom "Ľahko sa hovorí, ťažko sa odpúšťa" a druhý transparent s nápisom "15-4-89" "Sheffield." "Boh existuje" pričom druhý transparent odkazoval na katastrofu v Hillsborough, pri ktorej pre zlyhanie polície zahynulo 97 fanúšikov Liverpoolu. Množstvo fanúšikov Liverpoolu bolo v Turíne napadnutých ultras fanúšikmi Juventusu.
V máji 2015 počas zápasu Serie A medzi Juventusom a Neapolom v Turíne fanúšikovia Juventusu zdvihli transparenty a vytvorili transparent s nápisom "+39 Rispetto" (rešpekt +39 v taliančine) s menami obetí katastrofy.
V rozhovore s futbalistom Liverpoolu Markom Lawrensonom Mark obšírne hovoril o svojich skúsenostiach bezprostredne po katastrofe na štadióne Heysel a o tom, ako sa o nej nikdy, nikde nediskutuje v porovnaní s katastrofou v Hillsborough. Myslí si, že to môže byť spôsobené pocitom hanby.
Hráči o tragédií.
Predtým, ako Juventus čelil Liverpoolu vo štvrťfinále Ligy majstrov 2005, bývalý futbalista a účastník osudného finále z roku 1985 Zbigniew Boniek povedal:
Bývalý stredopoliar Juventusu Francúz Michel Platini o situácii v zápase rozprával inak ako Zbigniew Boniek. Povedal, že hráči si tragédiu neuvedomovali a o všetkom dozvedeli až neskôr:
Legenda Liverpoolu Kenny Dalglish: