burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Preddynastické obdobie (Egypt)

Preddynastické obdobie je obdobie dejín Egypta zhruba medzi rokmi 5500 / 5300 a 3150 / 3000 pred Kr. Predchádzalo ranodynastickému obdobiu.
Podľa moderných dohadov sa ľudia objavovali v nílskom údolí už 200 000 rokov pred Kr. Títo prví Egypťania boli skupinami kočovných lovcov a zberačov, ktorý sa voľne pohyboval po území dnešnej Sahary, vtedy úrodnej krajine s bohatstvom zvere a rastlinstva. Dôkazy o osadách usadených poľnohospodárov máme až z obdobia okolo roku 6000 pred Kr. Táto kultúra nesie v sebe určité znaky, ktoré naznačujú, že mohlo ísť o priamych predkov starovekých Egypťanov.
Tradične sa za preddynastické obdobie egyptských dejín považuje práve doba od vzniku prvých neolitických osád (6000 pred Kr.) po zjednotenie Egypta faraónom Narmerom (okolo 3150 pred Kr.) a založenie prvej dynastie. Pomenovanie „preddynastická“ však už dnes nie je považované medzi egyptológmi za úplne správne, pretože, ako ukazujú najnovšie výskumy, k zjednoteniu Egypta viedol skôr dlhodobý, postupný proces a Narmerovo vojenské víťazstvo bol len jeho posledným štádiom. Z tohto dôvodu sa hovorí o protodynastickej dobe alebo tiež o 0. dynastii, ktorá predchádzala prvej dynastii. Protodynastické obdobie pokrýva obdobie približne od roku 3250 do 3150 pred Kr.
Preddynastické obdobie bolo rozdelené na niekoľko kultúrno-historických období nazvaných podľa nálezísk, z ktorých pochádzajú nálezy. Toto delenie je pre nedostatok archeologického materiálu nepresné a slúži skôr pre orientáciu archeológov ako pre exaktné rozdelenie obdobia, počas ktorého sa nezávisle od seba vyvíjalo v Egypte niekoľko kultúr.
Vývoj v preddynastickej dobe prebiehal podľa archeologických dokladov v Hornom a Dolnom Egypte nezávisle. Medzi oboma kultúrnymi okruhmi jestvovalo síce spojenie, ale len veľmi obmedzené, podobne ako spojenie medzi egyptským kultúrnym okruhom a civilizáciami Blízkeho východu.
Jednotlivé preddynastické obdobia v Dolnom Egypte sú:
Počiatky preddynastických kultúr v Hornom Egypte sú asi o 700 rokov mladšie ako v Merimdská kultúra, ale napriek počiatočnému náskoku prebieha vývoj na severe pomalšie a Horný Egypt čoskoro získava prevahu nad Dolným Egyptom. Kultúrne okruhy Horného Egyptu sú:
0. dynastia (asi 3250–3150 pred Kr.).
Nazývaná tiež Nakáda III. Strediskami nakádskej kultúry sú stále Nakáda a Nechen, pribúdajú k nim navyše mestá Abydos a Cenej (This). Počas tohto obdobia sa najprv králi z Nechenu (Hierakonpolu) a po nich králi z Abydu pokúšali získať vládu nad celým Horným Egyptom a ďalej zmocniť sa aj menej rozvinutého Dolného Egypta. K prvému pokusu o zjednotenie došlo pravdepodobne za vlády kráľa Škorpióna z hierkanopolskej dynastie, ale trvalo takmer sto rokov, než sa to podarilo Menimu, kráľovi z Abydu. Je považovaný za zakladateľa prvej dynastie a zjednoteného starovekého Egypta.
Josef Moucha

RNDr. Josef Moucha, CSc. (* 7. apríl 1930, Slaný – † 9. marec 1972, Praha) bol významný a entomologickej verejnosti veľmi známy český prírodovedec, entomológ – lepidopterológ a dipterológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých významných publikácií a kníh o motýľoch, ktoré patria na území Slovenska ešte stále medzi veľmi obľúbené a populárne.
Bol členom Čs. společnosti entomologické od roku 1945 a pôsobil ako vedúci entomologického oddelenia Národného múzea v Prahe.
Životopis.
Narodil sa v Slaném. Po skončení základnej školy študoval na reálnom gymnáziu v Novom Bydžove, ktoré úspešne ukončil maturitou v roku 1949. Neskôr, v rokoch 1949 – 1953, navštevoval prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity v Prahe, ktorú ukončil záverečnou diplomovou prácou: "„Vliv potravy na vývoj bekyně velkohlavé“." Po skončení vysokej školy krátko pôsobil ako asistent u prof. Dr. Júliusa Miloša Komárka (1892 – 1955) na katedre všeobecnej zoológie. Následne dňa 1. 10. 1953 nastupuje do Národního muzea v Prahe, kde pôsobí v rokoch 1953 – 1956 spočiatku ako vedecký ašpirant, neskôr už ako vedecký pracovník. Od 1. januára 1971 prevzal funkciu vedúceho entomologického oddelenia Národního muzea v Prahe 4 – Kunraticích.
V Národním muzeu bol správcom zbierky motýľov a zaoberal sa hlavne taxonómiou, zoogeografiou a faunistikou motýľov a dvojkrídlovcov na území Česko-slovenskej republiky, ako aj palearktickej zoogeografickej oblasti. Okrem motýľov, ktorým venoval väčšiu časť svojho života sa zaoberal aj hmyzom z radu dvojkrídlovcov, hlavne z čeľadí "Tabanidae", "Syrphidae" a "Asilidae". 
V rámci faunistického výskumu územia Česko-Slovenska sa venoval hlavne Kováčovským kopcom, oblasti Tatranského národného parku, Vihorlatu, Rychlebským horám, Kralickému Sněžníku a Krkonošiam. V rámci Európy spracovával zbierkový materiál z územia vtedajšej Juhoslávie, Albánska, Bulharska, Turecka a Afganistanu. V rámci medzinárodných exkurzií navštívil v roku 1957 oblasť Kaukazu vo vtedajšom Sovietskom zväze a bol tiež členom prvej entomologickej expedície do Iránu, ktorej sa zúčastnil v roku 1970. Mal obrovskú zásluhu na popularizácii entomológie vo verejnosti, hlavne medzi mládežou. Známe sú hlavne jeho populárne – vedecké články a knihy, ktoré vydávali nakladateľstvá, ako Artia, Albatros, Mladé letá, Práce a pod.
Počas svojho života opísal napr. nasledujúce poddruhy hmyzu: "Pieris bryoniae" ssp. "vihorlatensis" Moucha.
Pre našu entomológiu majú význam hlavne jeho práce, ako napr.: "„Sbírame motýly“", ktoré veľmi ľahkou a pútavou formou oboznamujú čitateľa s problematikou radu motýľov (Lepidoptera). 
Okrem týchto aktivít sa zúčastnil aj na činnosti v Ústrednom muzeologickom kabinete pri Národním muzeu v Prahe a bol jedným zo spoluautorov práce na publikácii: „Soupis entomologických sbírek v československých muzeích“, ktorú vydal spoločne s J. Ujčíkom, I. Okálim a V. Vargom.
Zomrel v Prahe 9. marca 1972.
Hlavná časť jeho zbierky hmyzu je uložená v Entomologickom oddelení Národního muzea v Prahe.
Menšia časť je uložená v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Emotional

Emotional je štvrtým albumom rakúskeho speváka Falca. Na trh sa dostal v októbri 1986 a bol kritikmi vysoko hodnotený, Falco sa tu ukázal veľmi citlivo a hneď po vydaní vyrazil na svetové turné. Album bol ako predchodca produkovaný Bolland &amp; Bolland.
Single.
Prvý singlom z albumu bola pieseň „The Sound of Musik“. Pieseň bola veľmi úspešná a mohla tiež v zahraničí nadviazať na svojich predchodcov. V nápaditom videoklipe sa nakrátko objavil Falcov priateľ a dlhoročný starosta Viedne Helmut Zilk. V novembri 1986 nasledoval singel „Coming Home – Jeanny Part 2“. Táto pieseň ihneď dosiahla na prvé miesto v rôznych hitparádach. Vo videoklipe ide o to, že sa Falco po roku vracia domov za Jeanny, ktorá bola ale nezvestná už vtedy ako odišiel.
Začiatok roku 1987 priniesol singel „Emotional“ V ňom Falco spieva, že žiadna žena na svete sa k nemu nehodí. Riadok textu "Ja viem že žena ktorá mňa znesie, sa ešte nenarodila, ale ja prosím teba príď na svet",
Venovanie.
Falco venoval pieseň „Kamikaze Cappa“ americkému vojnovému fotografovi Robertovi Capovi (1913 – 1954) a „The Kiss Of Kathleen Turner“ ako poctu pre americkú herečku Kathleen Turner.
Okrem toho celý album je venovaný jeho domnelej dcére Katharine-Bianca.
Junge Römer

Junge Römer je druhý album rakúskeho speváka Falca.
Album bol produkovaný Robertom Pongerom, ktorý už pripravil predchádzajúci.
Po svojom svetovom úspechu s albumom "Einzelhaft" na ktorom sa nachádza singlel „Der Kommissar“ v roku 1982 a 1983 sa Falco rozhodol hneď v nasledujúcom roku, svoj druhý album produkovať a vydať.
Samotný album bol kritikmi vysoko hodnotený, lebo Falco vo svojej práci vytvoril niečo originálne v popovej a rockovej hudbe, veľmi ovplyvnený štýlom R&amp;B.
Dva týždne po vydaní albumu, dosiahol už úspech s prvým miestom v Rakúsku. O mesiac neskôr bol vydaný singlel s rovnakým názvom, ktorý sa dokonca dostal aj v Španielsku na druhé miesto, ďalej napríklad v Holandsku na 15. miesto a vo Švajčiarsku na 24. pozíciu v hitparáde.
Preddynastické obdobie

Preddynastické obdobie môže byť:
Einzelhaft

Einzelhaft (nem. "samotka") je debutový album rakúskeho speváka Falca.
História vzniku.
V roku 1980 dostal Falco, ktorý vtedy ešte hral v skupine Drahdiwaberl kontrakt od Markusa Spiegela na tri sólové albumy. Falcova pieseň „Ganz Wien“ hraná koncertoch Drahdiwaberl mala veľký úspech.. Avšak po bojkote rakúskych rozhlasových staníc proti tejto nahrávke vznikla anglická verzia „That Scene“, ktorú vydal začiatkom roka 1981. Singel bol v Rakúsku skutočne populárny a vyšplhal sa až na 11. miesto hitparády, v zahraničí zostal avšak nepovšimnutý.
Produkcia.
Na jar 1981 začal Falco spoločnú prácu s producentom Robertom Pongerom, ktorý mal melódiu bez textu. Tá bola pôvodne zamýšľaná pre Reinholda Bilgeriho, ktorý ju avšak odmietol. Falco bol naproti tomu z melódie nadšený, hneď ju prijal. Počas troch dní píše priliehavý text a vzniká „Der Kommissar“. V tomto čase vznikol ešte druhý titul, „Helden von heute“. I keď Falco chcel tú pieseň ako singel vydať (s „Der Kommissar“ na druhej strane), musel poslúchnuť svoje hudobné vydavateľstvo, ktoré rozhodlo uprednostniť „Der Kommissar“ pretože mal podľa ich mienky lepší potenciál.
Úspech.
V novembri 1981 bol singel „Der Kommissar“ v Rakúsku vydaný a zakrátko dosiahol prvé miesto v hitparáde. Dva mesiace neskôr sa to podarilo tiež v Nemecku a Francúzsku aj v rôznych iných európskych krajinách. V Kanade dosiahol singel zlaté miesto. V Americkej Billboard-Charts obsadil tento titul miesto 72, v Disco-Charts 1. miesto. Falco zostal pol roka v Amerike, promovať album, s ktorým mal aj zahraničí veľký úspech. Tiež v Guatemale viedol song hitparádu. Celosvetovo sa predalo cez sedem miliónov kusov „Der Kommissar“. V súvislosti s týmto veľkým úspech šiel Falco asi rok na turné, celosvetovo od Mexika po Áziu. LP "Einzelhaft" dosiahlo #31 kanadskej albumovej hitparády a držalo sa v nej 20 týždňov. V Taliansku obsadilo 21. miesto. V USA 64. miesto v US Billboard Charts. V lete 1982 bol úspešne vydaný singel „Maschine brennt“, ktorý vyšiel v Rakúsku, Nórsku a Nemecku v top 10 a potvrdil úspech.
Falco 3

Falco 3 je tretí album rakúskeho speváka Falca. Ide sa o jeho najznámejší a najúspešnejší album. Najväčšie hity albumu sú „Rock Me Amadeus“, „Jeanny“, „Vienna Calling“. Práve kvôli prakticky celosvetovému úspechu (okrem iného 3. miesto v USA) a popularite skladieb na ňom, bolo album vydané v rôznych krajinách s rôzne nemixovanými skladbami, trebárs i v niekoľkých rôznych vydaniach. Je teda možné nájsť vydaní, ktoré sa odlišujú dĺžkou jednotlivých skladieb od nižšie uvedeného radenia skladieb na „klasickom“ nemeckého vydania. Na väčšine skladieb sa Falco autorsky podieľal spolu s holandským producentským duom Ferdi Bolland a Rob Bolland. Len na Munich Girls sa podieľal Ric Ocasek, autormi hudby u „Nothin' Sweeter Than Arabia“ sú Curt Cress a Mats Björklund a „It's All Over Now, Baby Blue“ je slávna Dylanova skladba.
Regionalizmus (architektúra)

Regionalizmus (lat.) alebo lokálny štýl je tendencia v architektúre, úsilie o zachovanie krajovej svojbytnosti (aj v kultúre) od 60. rokov 20. storočia.
Termín regionalizmus vyjadruje tendenciu architektúry 60. rokov 20. storočia prispôsobovať stavbu miestnym podmienkam. Reaguje na internacionálny štýl a jeho univerzálnosť architektúry, ktorá dáva prednosť všeobecným racionálnym princípom pred konkrétnymi potrebami užívateľov architektúry a je vytváraná nezávisle od klimatických a spoločenských podmienok. Aj v rámci urbanizmu sa kladie veľký dôraz na identitu miesta, dominanty, akcenty, dáva sa prednosť rastlému priestoru. Rastie záujem o Genia Loci, záhradnú architektúru.
Vývin a filozofia.
Miestny charakter architektúry sa prejavoval takmer v celom priebehu vývoja ľudstva. Počas svojho dlhého vývoja však tradičná architektúra nadobudla obrovské množstvo foriem a hmotných a duchovných hodnôt, dimenzií a vzťahov. Regionálny charakter architektúry zotrvával aj vo výrazne slohotvorných obdobiach, pretože sa aj v rámci všeobecných slohových pravidiel uplatňovali lokálne charakteristiky. Sloh sa považoval za organický a mohol sa vyvíjať. Nástupom 19. storočia získala prevahu rigorózna, prísna, klasifikácia slohov, ktorá viedla k historickému purizmu. Ten mal za následok nerešpektovanie miestnych prejavov a nakoniec aj unifikáciu stavieb. Regionalistické prejavy boli považované za narušenie slohovej čistoty. Mnoho architektov si uvedomilo, že nevšímanie si konkrétnych ľudských potrieb v prospech slohu produkuje menej hodnotné stavby a snažilo sa nájsť si vlastnú cestu spojenia miestnych tradícií a formálnych princípov modernej architektúry. 
Citáty.
Philibert de l’Orme, francúzsky renesančný architekt: „Je oveľa lepšie, keď sa architekt dopúšťa chýb vo výzdobe, proporciách a fasádach, ako v praktických záležitostiach. Nesprávne navrhnuté stavby zapríčiňujú, že ľudia, ktorí v nich žijú, sú nešťastní.“
Out of the Dark (Into the Light)

Out of the Dark (Into the Light) je ôsmym albumom rakúskeho speváka Falca.
História výroby.
Pôvodne chcel Falco album nazvať "Egoisten", s ktorým chcel opäť dobyť medzinárodné hitparády. Prvý singel „Mutter, der Mann mit dem Koks ist da“ vydaný v lete 1995 pod pseudonymom T»MA. Singel sa vyšplhal na 3. miesto rakúskej hitparády. V lete 1996 vyšiel druhý singel („Naked“), ktorý bol v Rakúsku dobre prijatý, v Nemecku naopak bol skôr neúspechom. Po malom úspechu singlu sa Falco odsťahoval do Dominikánskej republiky a chcel album odtiaľ dokončiť.
Vydanie.
Falco chcel album na jeseň 1997 prezentovať na verejnosti, avšak vydanie bolo predbežne odložené na jeseň 1998. Falco zomrel 6. februára a singel „Out of the Dark“ vyšiel 2. marca. Videoklip bol zostrihaný z rôznych Falcových scén.
Úspechy v hitparádach.
Singel „Out of the Dark“ hneď dosiahol 2. miesto v Rakúsku a Nemecku, 3. miesto vo Švajčiarsku. Tiež „Egoist“ zostal dlhé týždne v Top 5 hitparády. Názov albumu nebol po Falcovej smrti "Egoisten" ako sa pôvodne plánovalo, ale bol vydaný pod názvom "Out of the Dark (Into the light)", lebo (v súvislosti s Falcovou smrťou) znel senzačne. Falco mal naplánovanú ako desiatu pieseň „Tomorrow never knows“ (coververziu piesne The Beatles), ktorú chcel nahrať s Ringom Starrom.
Album dokonca dosiahol v Top 30 World Beat v roku 1998 (miesto 16).
Nachtflug

Nachtflug je siedmy album rakúskeho speváka Falca. Opäť bol produkovaný holandskými bratmi Bolland &amp; Bolland. Oni produkovali osem z desiatich piesní albumu. Prvý singel „Titanic“ stúpal v hitparáde vysoko. Album "Nachflug" dosiahol prvé miesto v rakúskej albumovej hitparáde. Ďalším singlom bol „Dance Mephisto“, ktorá sa tiež objavila v rakúskej hitparáde. Falco vydal v roku 1993 v Rakúsku promo singel „Monarchy Now“.
Po vydaní albumu šiel Falco prvýkrát po šiestich rokoch opäť na európske turné. Vrcholom turné bolo vystúpenie na Donauinselfest vo VIedni, pri ktorom počas koncertu začalo pršať a pri piesni „Nachtflug“ udrel blesk tesne pri pódiu.
K videoklipe k piesni „Titanic“ je refrén v angličtine, na singli v nemčine. To je preto lebo Falco sa snažil s touto piesňou znovu uspieť v USA.
Wiener Blut

Wiener Blut je piatym albumom rakúskeho speváka Falco.
Falco chcel album pôvodne s inými producentmi nahrať, ale nakoniec sa obrátil opäť k bratom Bolland &amp; Bolland, s ktorými produkoval šesť piesni. Štyri ďalšie piesne boli produkované Mende a Derouge, jednu pieseň produkoval Falco s Mal Luker.
Album obsadil v Rakúsku druhé miesto v hitparáde, v Nemeckú iba 8. miesto a vo Švajčiarsku miesto 12. Čo bolo obrovským sklamaním pre samotného Falca, ktorý svoju frustráciu začal riešiť alkoholom a drogami.
Venovanie.
Falco venoval album svojej domnelej dcéra Katharine-Bianca, a Justin Dylan.
Regionalizmus

Regionalizmus môže byť:
Data de Groove

Data de Groove je šiestym albumom rakúskeho speváka Falca.
Album bol po dlhej spolupráci s Bolland &amp; Bolland a neúspechu znovu produkovaný pôvodným producentom Robertom Pongerom v rokoch 1988, 1989 a 1990.
To bol Falcov pokus o comeback na špicu hitparády, po veľkom neúspechu albumu Wiener Blut.
Album bol súkromným životom menej ovplyvnený, ako jeho predchádzajúci, ktorý bol venovaný jeho domnelej dcére. Napriek tomu sa stalo počas nahrávania veľa vecí v súkromnom živote speváka, oženil sa a znovu rozviedol a okrem toho mal veľké psychické problémy sa vyrovnať so svojim predchádzajúcim úspechom, „Rock Me Amadeus“ sa mu nedarilo zopakovať.
O tomto albume si veľa fanúšikov myslelo "starý dobrý Falco" príde opäť, avšak nasledoval len mierny úspech z predajného hľadiska, pretože v rakúskej hitparáde dosiahol len 11 miesto a okrem toho sa ani singel nepresadil v hitparáde, nato sa Falco vrátil naspäť k bratmi Bolland &amp; Bolland.
Genius loci

Genius loci bol pôvodne v rímskej mytológii duch, ktorý ochraňoval isté miesto. Znázorňovali ho ako hada. 
Dnes sa tento termín často používa na označenie určitej charakteristickej atmosféry, ktorú má dané miesto. Často ide o malebné zákutia ľudovej a historickej architektúry, či miesta v prírode. 
Iný dnešný význam výrazu je veľká závislosť osobnosti od rodného kraja či prostredia.
Pálava

Pálava môže byť:
Klasicizujúci romantizmus

Klasicizujúci romantizmus (tiež tereziánsky klasicizmus alebo barokový klasicizmus) je poklasistický prúd v architektúre na území Slovenska.
Charakteristika.
Romantizmus ako úplný protiklad klasicizmu odmietal dogmatické pravidlá a jeho racionalizmus. Začalo sa presadzovať emotívne videnie sveta, ktoré prinieslo nové prvky aj do architektúry. Predovšetkým sa uvoľnila prísna symetričnosť a zmnožil sa ornament. Okná úž nelícovali s fasádou, mali ostenia a strechy boli jednoduché, sedlové alebo valbové. Tento štýl ešte bez historizujúcich tendencií, špeciálne na Slovensku nazývame "klasicizujúcim romantizmom". Stal sa spojovacím článkom medzi klasicizmom a jeho znovuoživením na konci 19. storočia v podobe neoklasicizmu. Príklady stavieb nachádzame do konca 70. rokov 19. storočia.
Referencie.
Baleka, J.: Výtvarné umění, výkladový slovník, vyd. Academia Praha, 1997.
Kvadriga (architektúra)

Kvadriga je dekoratívna plastika s bohyňou víťazstva riadiacou štvorzáprah a architektonický dekoratívny prvok monumentálnej a renesančnej architektúry.
Ide o plastiku štvorzáprahu, ktorý ukončuje stavbu, často nárožie. Po prvýkrát bola kvadriga použitá v 4. storočí pred Kr. na Mauzóleu v Halikarnasse. Symbolizovala víťazstvo a v antickom stredoveku zdobila vrcholy slávnych stavieb. Kone sú zapriahnuté vedľa seba.
Motív konských záprahov obnovila renesancia v 19. storočí, ako aj historizmus (trigy B. Schnircha na Národnom divadle v Prahe). Vyskytovala sa zvlášť v podobe triumfálneho vozu bohyne Víťazstva, ktorá riadi vzpínajúci sa štvorzáprah.
Sairecábur

Sairecábur je názov reťaze neaktívnych stratovulkánov ("Sairecábur" - 5 971 m, "Cerro Colorado" - 5 748 m, "Cerro Curiquinca" - 5 722 m a "Escalante" - 5 819 m), pomenovanej po najvyššom a najmladšom členovi, nachádzajúcej sa na hraniciach Čile s Bolíviou.
Komplex je tvorený prevažne andezitovo-dacitovými horninami. Najvyšší štít - Sairecábur sa nachádza na severnom okraji staršej kaldery s priemerom 4,5 km. Na jeho vrchole sa nachádzajú najmladšie, postglaciálne produkty vulkanickej aktivity. Escalante, nachádzajúce sa na opačnom konci komplexu, je o kúsok starší stratovulkán, ostatné vulkanické centrá taktiež vykazujú známky aktivity v holocéne.
Guayaques

Guayaques je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z viacerých lávových dómov ryolitového, až dacitového zloženia, tiahnuceho sa pozdĺž čilsko-bolívijskej hranice v línii sever-juh. Nie je doložený žiaden záznam o historickej aktivite komplexu, no viaceré prvky vulkanickej stavy (lávové prúdy) sú holocénneho veku.
Strabizmus

Strabizmus, nazývaný i škuľavosť alebo škúlenie, je chyba zraku. Je to stav, pri ktorom dochádza k strate koordinovaného pohybu oboch očí a jedno sa odchyľuje od smeru pozorovaného predmetu. Touto chybou zraku sa zaoberá tyflopédia, odbor špeciálnej pedagogiky.
Georges Charpak

Georges Charpak (* 8. marec 1924, Dubrovycia, Poľsko, dnes Ukrajina – † 29. september 2010, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky fyzik židovského pôvodu, nositeľ Nobelovej ceny za fyziku.
Počas druhej svetovej vojny bol v odboji. V roku 1944 bol deportovaný do koncentračného tábora Dachau, kde zostal až do jeho oslobodenia v 1945.
Velikij Novgorod

Velikij Novgorod (do roku 1999 "Novgorod") je historické mesto v severozápadnom Rusku, hlavné mesto Novgorodskej oblasti. V roku 2017 malo 222 594 obyvateľov.
Velikij Novgorod je jedno z najstarobylejších miest Ruska. Leží na vodnej ceste, ktorá spájala Baltské a Čierne more. V stredoveku bolo centrom Novgorodskej Rusi, počnúc rokom 1136 bol prvou republikou na území Ruska. V 15. storočí po porážke v moskovsko-novgorodskej vojne stratil Novgorod svoju samostatnosť. Za útrapy, ktoré mesto vytrpelo počas nemeckej okupácie cez druhú svetovú vojnu, mu bol udelený titul "mesto vojenskej slávy". 
Poloha a prírodné pomery.
Mesto leží na rieke Volchov, ktoré spája Iľmenské a Ladožské jazero. Nachádza sa asi juhojuhovýchodne od Petrohradu a asi severozápadne od Moskvy. Asi južne od mesta leží Iľmenské jazero. Geomorfologicky leží v oblasti Valdajskej pahorkatiny v Iľmeňskej nížine.
Dejiny.
Prvá zmienka o existencii osídlenia pochádza z roku 859, keď Novgorodčania uznávali iba škandinávske knieža Rurika. Mesto samé vzniklo až v ďalšom storočí, archeologicky doložiteľné bolo osídlenie v polovici 10. storočia. V 10.-11. storočí to bolo jedno z centier Kyjevskej Rusi, neskôr stredisko samostatného kniežatstva. Po roku 1136 bola moc kniežaťa obmedzená, dôležitú úlohu v riadení mesta nadobudol snem (veče) a starosta mesta (posadnik). Politické dejiny mesta v 12.-15. storočí boli plné rozporov medzi šľachtou (bojarmi) a kupeckou vrstvou. Novgorod bol v období stredoveku jedným z najvýznamnejších obchodných centier Európy, udržiaval úzke styky s mestami hanzy. Pozoruhodná bol vzdelanostná úroveň obyvateľstva, medzi ktorým bola bežná gramotnosť. Na písanie sa používal špecifický materiál – brezová kôra. V trinástom a štrnástom storočí odolával Novgorod tlaku západných susedov – Švédov, Rádu nemeckých rytierov, neskôr Litovského veľkokniežatstva. Dejiny Novgorodu ako centra nezávislého štátneho celku skončili v 1478, kedy bolo územie násilne pripojené k moskovskému kniežatstvu. Na príkaz cára Ivana III. boli vyvraždené stovky novgorodských bojarov a kupcov, mesto dovtedy známe ako „pán veľký Novgorod“ a brána do Európy, bolo podriadené Moskve. Ako provinčné sídlo potom od konca pätnásteho storočia zdieľalo dejiny Ruska.
Od roku 1727 bol centrom Novgorodskej gubernie. Počas občianskej vojny získali 14. novembra 1917 mesto komunisti. V medzivojnovom období sa mesto priemyselne rozvíjalo. Počas druhej svetovej vojny mesto 15. augusta 1941 obsadili nemecké vojská. Oslobodené bolo až 20. januára 1944. Počas bojov bolo mesto prakticky kompletne zničené. Na povojnovej obnove mesta sa podieľal architekt A.I. Ščusev.
5. júla 1944 sa mesto stalo centrom Novgorodskej oblasti. 26. júla 1951 bola pri archeologickom výskume v meste nájdená brezová gramota. Pre svoj značný kultúrny význam bolo mesto v roku 1992 vyhlásené za pamiatku svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. V decembri 1995 bola v meste prevádzkovaná trolejbusová doprava.
11. júna 1999 bolo mesto premenované na Velikij Novgorod. V roku 2008 získalo štatút mesto vojenskej slávy.
Pamiatky.
Dávnu históriu mesta symbolizujú viaceré architektonické pamiatky. Medzi najznámejšie z nich patria:
Medzinárodný folklórny festival Myjava

Medzinárodný folklórny festival Myjava je folklórny festival, ktorý sa už desaťročia (v roku 2017 58. ročník) koná spravidla tri alebo 4 dni v strede júna na Myjave. Už desaťročia festival začína vernisážou výstavy v SNM – Múzeum SNR Myjava.
Festival v roku 2007.
V roku 2007 sa na festivale zúčastnil divadelný súbor Korbáč z Myjavy (ľudové divadlo). Po slávnostnom otvorení, ktoré bolo spojené s odovzdávaním cien, nasledoval regionálny program, v ktorom sa predstavili domáce folklórne súbory a skupiny.
Zahraničný rozmer festivalu pomáha formovať spoluprácu a členstvo v C.I.O.F.F. Zo zahraničných súborov sa v roku 2007 zúčastnili folklórne súbory z Alžírska, Bulharska, Česka, Srbska, Ukrajiny, Poľska, Švédska, Západnej Papui, Írska a možno i z Afriky. 
Nechýbal tradičný "Jarmek" a "Sprievod festivalu". Svoje miesto v dopoludňajších hodinách si našiel prednáškový cyklus odborníkov, alebo rozprávanie pre tých, čo chcú vedieť o folklóre viac, v priestoroch evanjelickej fary, ale i hudobne literárna kompozícia venovaná myjavskej ľudovej tanečnej hudbe.
Detských divákov pozvali do Trnovcov na stretnutie s rozprávkou a detské divadlo. Pre staršiu generáciu ponúkli tance a piesne Záhoria a Trnavska, program o gajdách a gajdošoch. Večer patril folklórnym súborom zo Slovenska a našim zahraničným priateľom. Ľudové zábavy sú neoddeliteľnou súčasťou piatkového i sobotného večera. Festivalové nedeľné predpoludnie patrilo deťom a tanečnej škole, v ktorej vyučovali tanečníci zahraničných súborov. Osviežením mohlo byť aj spomienkové rozprávanie o myjavskej rodáčke Zuzke Zguriške. Detský folklórnym súborom amfiteáter v Trnovcoch patril od 14,00 hod. a potom už nasledoval záverečný program festivalu – Galaprogram.
Programy Medzinárodného folklórneho festivalu Myjava (Festival európskej tradičnej kultúry) sa usilujú nielen pripomenúť, čo sme zdedili a zachovali, ale i to, čo sme vytvorili.
Online prenos.
Program MFF Myjava možno sledovať aj cez internet. V roku 2007 sa internetový fanúšikovia mohli tešiť aj na Online prenos z mestečka MY-A-VY.
Sibelius

Sibelius môže byť:
Novgorod

Novgorod môže byť:
Hieratické písmo

(Egyptské) hieratické písmo alebo (egyptské) kňazské písmo bolo písmo používané v starovekom Egypte súčasne s hieroglyfickým písmom, od ktorého sa nelíšilo princípom, ale iba tým, že jeho tvary boli značne jednoduchšie než tvary hieroglyfické. 
Zapisovalo sa prevažne pomocou trstinového pera tušom na papyrové zvitky, drevené doštičky alebo ostrakóny. Na zápisy na monumentálne kamenné pamiatky sa nepoužívalo. Hieratické písmo umožňovalo pisárom písať rýchlejšie ako komplikovanými, zdĺhavými hieroglyfmi. 
Od počiatku sa v Egypte používalo paralelne s hieroglifickým písmom (podľa starších názorov hieratické písmo vzniklo z hieroglyfického). V posledných storočiach pred Kr. bolo hieratické písmo nahradené démotickým písmom.
Slovo hieratický je odvodené od gréckeho γράμματα iερατικά ("grammata hieratika", doslova „písomnosti kňazov“), ktoré použil po prvý raz Klement Alexandrijský v 2. st. po Kr., keďže v tom čase sa hieratické písmo používalo iba na zapisovanie náboženských textov, podobne ako po predchádzajúcich tisíc rokov.
Kukla (architektúra)

Kukla je polkužeľovitý prístrešok vrcholu štítu ľudovej stavby, ktorý je pokrytý šindľom, a ktorého spodné dosky často nesú nápis a letopočet. V minulosti to bol veľmi rozšírený prvok striech ľudovej architektúry.
Kukla ukončovala hrebeň strechy nad hlavným (uličným) štítom. Mala tvar polkužeľa a zakrývala vetrací otvor povaly. Bola krytá dvoma, najviac troma radmi šindľov, ktoré mohli mať ozdobne opracované konce. Vrchol mohol byť ukončený ozdobným stĺpikom.
Am386

Am386 boli procesory vydané spoločnosťou AMD v roku 1991. Bol to klon vtedajších procesorov 80386 spoločnosti Intel. Frekvencia, na ktorej pracovali, bola 33 a 40 MHz. Vzhľadom na to, že FSB týchto procesorov bola rovnaká ako ich frekvencia (t. j. 40 MHz) a dátová zbernica bola 32-bitovej šírky (pri modeloch s označením DX), tieto procesory boli výkonnostne podobné procesorom spoločnosti Intel 80486 na frekvencii 33 MHz, ktoré však boli cenovo drahšie. Toto pôsobilo nárast predaja v prospech spoločnosti AMD. Ďalšie zosilnenie priniesol matematický koprocesor 80387, ktorý v spolupráci s procesormi Am386 prispel k celkovému výkonu platformy. Tým sa výkonnostne vyšplhali až k procesorom Intel 80486 DX 40.
Modelové označenia: Am386 DX(L)-40, Am386 SX-40
Kukla

Kukla môže byť:
Sister Sledge

Sister Sledge je americká vokálna skupina z mesta Philadelphia. Založená bola v roku 1971 sestrami Debbie, Joni, Kim a Kathy Sledge. Skupina symbolizovala silné rodinné hodnoty a v disko ére získala najväčšie úspechy. V roku 1979 vydala album "We Are Family", ktorý obsadil 3. miesto v americkom rebríčku Billboard 200 a získal platinovú platňu. Z albumu bol vydaný singel „We Are Family“, ktorý obsadil 2. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a nominovaný bol na cenu Grammy. V roku 1979 ešte vydala skupina hity prvej dvadsiatky „He’s the Greatest Dancer“ a „Lost in Music“.
Medzi ich ďalšie hity patria skladby „My Guy“, „Mama Never Told Me“ (1973), „Thinking of You“ (1984) a „Frankie“ (1985).
Dňa 10. marca 2017 vo svojom dome v Phoenixe zomrela Joni Sledge vo veku 60 rokov. Debbie a Kim však oznámili, že budú aj naďalej pokračovať ako Sister Sledge.
Kathy Sledgeová

Kathy Sledge (* 6. január 1959, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americká speváčka, ktorá naspievala niekoľko hitov v hitparáde Hot Dance Music/Club Play, vrátane skladby "Take Me Back To Love Again", ktorá obsadila prvé miesto v roku 1992.
Je členkou skupiny Sister Sledge a má na konte množstvo popových, R&amp;B a disko hitov so svojimi sestrami Debra, Joni a Kim.
Do rebríčka sa vrátila v roku 2001 ako hlavná vokalistka hudobného projektu Kinga Britta Sylk 130 v skladbe "Rising". Spievala aj v piesni "Freedom" od Roberta Milesa.
Jane Seymour

Jane Seymour môže byť:
Ľupčianka

Ľupčianka je potok na strednom Liptove, v juhozápadnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria a je tokom III. rádu. Horný tok má bystrinný charakter a niekedy sa nazýva "Ďurková". Nad sútokom s Veľkým Železným a Veľkým Oružným potokom sa zachoval tajch. Na strednom toku preteká dlhou Ľupčianskou dolinou, na dolnom toku sa pri obci Partizánska Ľupča na dvoch miestach zľava rozvetvuje na dve ramená, pričom dlhšie vedľajšie rameno meria cca a obteká obec zo západu.
Prameň.
Ľupčianka pramení v Nízkych Tatrách v masíve Prašivej, na severnom svahu Ďurkovej () pod sedlom Ďurková v nadmorskej výške približne 
Smer toku.
V pramennej oblasti tečie sprvu severozápadným smerom, potom sa stáča a na krátkom úseku tečie na západ. Po pribratí Prievalského potoka sa stáča, pokračuje na sever až k sútoku s Veľkým Oružným potokom a následne vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ. Ďalej tečie k sútoku so Salatínskym potokom severozápadným smerom, potom na krátkom úseku na sever, pričom sa postupne stáča a pokračuje severoseverovýchodným smerom až k obci Partizánska Ľupča. Napokon už tečie k ústiu viac-menej severným smerom.
Ústie.
Potok sa vlieva do vodnej nádrže Bešeňová východne od obce Liptovský Michal v nadmorskej výške približne 
Obce.
Preteká takmer úplne len katastrálnym územím obce Partizánska Ľupča, oblasť ústia leží na katastrálnom území obce Liptovský Michal. Na hornom toku preteká osadou Magurka a popri samotách: Kapustisko, Slatvinsko, Lovnáč a Vŕšky.
Am5x86

AMD 5x86, nazývané aj AMD X5 resp. Am5x86, boli procesory spoločnosti AMD predstavené v roku 1995. Nahradili mikroprocesory typu 486.
Keď sa spoločnosť Intel rozhodla ukončiť produkciu 4. generácie procesorov x86 procesormi z radu 486 DX4, spoločnosť AMD vydala čipy Am486 DX5. 
Čipy pracovali prevažne na frekvencii 133 MHz s výnimkou "AMD X5 150ADW (Am5x86 P75+)", ktoré pracovali na frekvencii 150 MHz s násobičom 3 × 50 MHz. Násobič bol u ostatných nastavený na štvornásobnú frekvenciu, no v niektorých prípadoch bol odomknutý.
Procesory pracovali s napájaním 3,3–3,45 V. Vzhľadom na výkon, ktorý bol porovnateľný s Pentiami 75, bol použitý tzv. "Pentium Rating", čo je vlastne označenie pre zákazníkov, že procesor má výkon porovnateľný s procesormi Intel Pentium 75.
Am5x86 mali 16 KB vlastnej vyrovnávacej pamäte L1 32-bitovú šírku dátovej (Data Bus) a adresovej zbernice (Address Bus). Použitá výrobná technológia bola 350 nm, Socket 3.
Elbasan (mesto)

Elbasan alebo Elbasani je mesto v strednom Albánsku, juhovýchodne od metropole Tirany. Nachádza sa na rieke Shkumbin, a má štatút krajského aj okresného mesta. Je to jedno z najväčších miest v krajine.
Dejiny.
Založenie mesta sa datuje do 1. storočia. Vtedy to bolo mesto rímske, nachádzalo sa na ceste Via Egnatia a najväčší význam v ňom malo veľké trhovisko. Ako postupne ríša strácala svoju silu a čelila stále častejším útokom Barbarov, bolo v 4. storočí rozhodnuté o vybudovaní hradu. O ďalších tisíc rokov neskôr, roku 1466, upravil osmanský sultán Methmet II. opevnenie, umiestnil tu významnú vojenskú posádku, a premenoval mesto na "El Basan" (slovensky "pevnosť"). Tento názov už mestu zostal až dodnes; a to aj napriek tomu, že roku 1836 Rešíd Paša pevnosť samotnú nariadil zbúrať. Staré mesto vybudovali Osmani s veľkým bazárom a tureckými kúpeľami. Na konci 17. storočia tu žilo okolo 2 000 obyvateľov.
Roku 1908 prebehli v meste veľké demonštrácie, keď práve tu sa rozhodlo, že sa bude namiesto arabského písma používať latinka. Po ďalších niekoľko rokov ešte proturecká majorita tvorila silnú opozíciu rodiacemu sa albánskemu štátu. V období prvej svetovej vojny mesto obsadili vojská Srbska, Rakúsko-Uhorska, Bulharska a Talianska.
Počas vlády kráľa Zoga I. tu vznikli prvé priemyselné závody na výrobu tabaku a alkoholických nápojov. Do druhej svetovej vojny a Hodžovho režimu však bol Elbasan ešte mestom čisto osmanského rázu. V 70. rokoch už začalo hospodárstvo stagnovať, vďaka spojenectvu socialistického Albánska a ČLR tu boli roku 1974 s pomocou práve Číny vybudované veľké železiarne, ktorých komíny sú najvyššie na Balkáne. Tie však tiež spôsobuje problematické znečistenie, s ktorým dnes mesto zápasí.
Michiganské jazero

Michiganské jazero (, v jazyku miestnych Indiánov "Veľké jazero") je tretie najväčšie jazero v systéme piatich Veľkých jazier v USA. Jazerom prechádza hranica medzi štátmi Michigan, Indiana, Illinois a Wisconsin. Má rozlohu . Je dlhé a maximálne široké.
Agassiz

Agassiz () bolo sladkovodné jazero, ktoré existovalo približne pred 10 000 až 12 000 rokmi na okraji ľadovcového štítu v Severnej Amerike. Nazvané bolo na počesť švajčiarskeho prírodovedca L. Agassiza.
Štít

Štít môže byť:
Balista

Balista, alebo škorpión je obliehací stroj na vrhanie kamenných projektilov alebo šípových striel veľkosti kopije, ktorý vynašli Gréci okolo roku 400 pred Kr. Od Grékov tieto stroje prevzali Rimania, ktorí ich zaradili do svojej armády a námorníctva na paluby galér.
Princíp.
Pôvodne išlo o zväčšený luk a šíp, ktorý mohol byť pripevnený na kolesovom podvozku. Neskôr sa prišlo na to že strela z luku nie je jedinou možnosťou ako vystreliť šíp. Odstránenie luku umožnilo vznik oveľa masívnejších zariadení, vybavených nosičmi šípov, ktoré sa vystreľovali pružinou. 
Grécka balista.
Pôvodný grécky vynález bol stroj na vrhanie – streľbu kamenných projektilov a šípových striel veľkosti oštepu. Konštrukcia bola zostavená z podstavca, vodiaceho prvku so žliabkom a napínacieho, spúšťacieho ústroja a dvoch ramien spojených tetivou a zasunutých do zväzku skrúcaných vlásí alebo lán. Z gréckej balisty sa strieľalo pod uhlom asi 45° strelami o váhe do vzdialenosti 350 – 450 metrov.
Prak

Prak je strelná zbraň, ktorá vystreľuje projektily s využitím ľudskej sily. Existujú dva
druhy prakov: jeden vystreľuje projektil pomocou energie uloženej v napnutých gumových zväzkoch, druhý funguje na princípe odstredivej sily.Ako zbraň má kameň hodený rukou nedostatky, najmä malú rýchlosť, nízku pohybovú energiu a obmedzený dosah. Pravdepodobne najúspešnejšou zbraňou vrhajúcou kamene je prak.
Princíp.
Prak pozostáva z koženého vrecúška, ku ktorému sú pripevnené dve šnúrky. Jedna šnúrka tvorí slučku okolo vrhačovho zápästia, pričom kameň je uložený vo vrecúšku, druhú šnúrku drží vrhač v prstoch. Prak potom roztočí, aby získal rýchlosť a v pravej chvíli rotácie sa šnúrka držaná prstami uvoľní. Tým sa otvorí vrecúško a kameň sa veľkou rýchlosťou vymrští. Umenie hádzať prakom závisí od správneho odhadu momentu uvoľnenia šnúrky a vypustenia kameňa, lebo smer a dosah závisí práve od toho.
Pôvod.
Konštrukcia praku sa líši podľa pôvodu: africkí domorodci dodnes používajú praky z jedného kusa kože, odrezaného tak, že spolu tvoria vrecko so šnúrkami. Praky raného Stredného východu sa plietli výlučne z povrazu, kým praky nájdené v oblasti Tichomorských ostrovov boli zhotovené zo spletených šnúr. Napriek tomu, že sa na streľbu používali hladké kamene vhodnej veľkosti, vrhalo sa aj olovo, a to už od druhého storočia pred Kr.
Fustibal.
Zaujímavým, ale nezvyčajným variantom praku bol "fustibal", prak pripevnený na koniec žrďky. Pôvod tejto zbrane je neznámy, no sú dôkazy o tom, že Rimania ju používali v treťom storočí pred Kr. Fustibal predĺžil vrhačovu ruku, a teda aj polomer dráhy praku, a zvýšil rýchlosť a dolet. Presné načasovanie uvoľnenia praku však vyžadovalo oveľa viac šikovnosti. Tento druh praku mal aj tú výhodu, že sa dal použiť vo vojenskom oddieli jednoducho krúžením žrďky nad hlavou a nepotreboval voľné široké okolie na roztáčanie praku v úrovni ramien.
Väčšie projektily.
Napriek tomu, že prak poskytoval väčší dosah a vyššiu rýchlosť, bolo možné použiť len relatívne malé kamene. Riešením tohto problému sa stal vývoj špeciálnych vrhacích zbraní. Palica patrila medzi bežné zbrane, no postupne, ako získala ťažkú hlavicu a ľahšiu násadu, dala sa hádzať s veľkou presnosťou na značnú vzdialenosť. Hlavný nedostatok bol v tom, že keď sa palica hodila, zriedkakedy sa ju podarilo včas získať na ďalšie použitie. Zo sekier a nožov sa tiež vyvinuli vrhacie zbrane. Na dosiahnutie uspokojivých výsledkov sa však museli tvarovo upraviť aby sa zlepšil ich let, taktiež sa začali hľadať aj zdokonalenia ich smrtiaceho účinku. Väčšina čepeľových vrhacích zbraní pochádza z mimoeurópskych krajín. Pôvodní obyvatelia Ameriky vyvinuli tomahavk, ktorého veľmi jednoduchý tvar umožňoval jeho použitie ako zbrane aj ako nástroja. Niektoré severoafrické kmene vyrábali zbrane, ktoré tvarom pripomínali niečo medzi sekerou a nožom – boli určené výhradne na hádzanie. Často mali viacero čepelí, takže cieľ nemusela zasiahnuť len určitá časť zbrane.
Zliatok

Zliatok môže byť:
Ligatúra

Ligatúra môže byť:
Mercedes-Benz 300SL

Mercedes-Benz 300SL je dvojsedadlový športový automobil značky Daimler-Benz vyrábaný v rokoch 1952 až 1963. Ako jeden z prvých automobilov mal hore sa vyklápacie dvere. Prvýkrát sa predstavil na newyorskom autosalóne. Jeho sériová výroba sa začala v roku 1954 a skončila sa v roku 1957. Dovtedy bolo vyrobených presne 1400 kusov automobilov tohto druhu. Jeho maximálna rýchlosť bola na tie časy obrovská - dosahoval 225 km/h a posledné stroje dokázali vyvinúť rýchlosť až 249km/h.
Evidencia

Evidencia môže byť:
Finlandia

Finlandia, Op. 26 je symfonická báseň Jeana Sibeliusa.
Symfonická báseň Finlandia je azda najpopulárnejším Sibeliovým dielom. Sibelius skladbu zostavil z hudby, ktorú pôvodne komponoval ako sprievod k vlasteneckým proklamáciam proti cárskemu Rusku. Vytvorená symfonická báseň sa tak stala umeleckým vyjadrením celej krajiny a je ňou dodnes. K pomalej časti skladby boli neskôr napísané slová a vznikla tak akási neoficiálna fínska hymna. Hoci boli návrhy nahradiť Finlandiou oficiálnu fínsku hymnu Maame, zatiaľ sa tak nestalo. 
Skladbu tvorí jeden celok, v ktorej sa ale ľahko dajú odlíšiť štyri odlišné témy. Celú skladbu otvárajú hrozivo znejúce pozauny. I v ďalších tónoch je tu zobrazená búrlivá, revolučná atmosféra. Ďalšia melodická téma je rýchlejšia a optimistickejšia, ako by povzbudzovala národ do boja. Po nej sa ozýva krásna hymnická melódia, ktorá je oslavou fínskeho ľudu a krajiny. V ďalšej časti sa opäť zrýchli rytmus a skladba graduje až do veľkolepého zakončenia. Typická dĺžka skladby je približne 9 minút.
Vďaka svojím kvalitám sa Finlandia neuvádza len v krajine svojho vzniku, ale na celom svete, v programe koncertu zvyčajne ako predohra.
Apollónia (Albánsko)

Apollónia alebo Apollonia (po grécky: κατ' Εριδαμνον alebo προς Εριδαμνω) bolo antické mesto, ktoré sa nachádzalo na pravom brehu rieky Aoos, a ktorého ruiny sú dnes v kraji Fier, blízko dediny Pojan ("Pojani"). 
Bolo založené v roku 588 pred Kr. gréckymi kolonistami z Kerkýry (Korfu) a Korintu a bolo pravdepodobne najdôležitejším z početných miest tohto obdobia, ktoré mali názov Apollonia. Na tomto mieste už existovalo osídlenie korintskými obchodníkmi a ilýrskeho kmeňa Taulantov, ktorí sa potom aj v ďalších storočiach zúčastnili na osídľovaní a žili spoločne s gréckymi osadníkmi. Hovorí sa, že mesto bolo najprv pomenované "Gylaceia" podľa Glyaxa, jeho zakladateľa, ale neskôr sa premenovalo na počesť boha Apolóna.
Aristoteles považoval Apolloniu za významný príklad oligarchického systému, pretože potomkovia gréckych osadníkov riadili mesto a dokázali si podvoliť veľkú časť pôvodného ilýrskeho obyvateľstva. Mesto bohatlo predovšetkým vďaka obchodu s otrokmi a miestnemu poľnohospodárstvu, ale aj vďaka veľkému prístavu, o ktorom sa hovorilo, že v ňom mohlo naraz byť aj sto lodí. Apollonia, podobne ako Dyrrhachium, ktoré sa nachádza ďalej na severe, bola dôležitou súčasťou ilýrského pobrežia, pretože poskytovala pohodlnú dopravu do Brundusia a severného Grécka. Bola aj jedným zo západných koncov Via Egnatia, ktorá viedla na východ do Solúni a Byzantie v Trácii. Mala vlastné mincovne, ktoré razili mince nájdené až v povodí Dunaja.
Moderný päťboj

Moderný päťboj alebo moderný pentatlon je zmiešaný viacboj jednotlivcov v behu na 3 000 m, plávaní na 200 m, streľbe pištoľou, šerme kordom a jazde na koni. Ide o modernú verziu klasického pentatlonu.
Moderný päťboj založil barón Pierre de Coubertin s úmyslom zachovať myšlienku antického päťboja výchovy všestranného športovca a harmonického rozvoja osobnosti. Na rozdiel od antiky, vybral pre neho "moderné" disciplíny: streľbu, šerm, plávanie, jazdu na koni, beh a nazval ho päťbojom moderným. Tento šport sa po prvýkrát predstavil v programe novovekých olympijských hier v Štokholme v roku 1912 a od tohto roku nechýbal ani na jednej olympiáde.
Pre svoju náročnosť bol pôvodne športom armádnym a právo štartovať mali výlučne vyšší dôstojníci. Francúzsky barón pri jeho založení pravdepodobne nepredpokladal, že by časom mohol pritiahnuť aj nežnejšie pohlavie (hoci z histórie vieme, že už v antických časoch prebiehali súťaže päťbojárok) a už vôbec nie, že by sa ženy - moderné päťbojárky, predstavili v olympijskom programe. A predsa práve ony mali v Sydney pod olympijskými kruhmi svoju premiéru.
Moderný päťboj je jedným z tradičných olympijských športov, podobne však ako mnohé iné športy aj on sa prispôsoboval požiadavkám doby a menil svoje pravidlá. Nikdy ale nezmenil päť disciplín, z ktorých od svojho vzniku pozostával. Podoba olympijského moderného päťboja pre OH v Sydney je nasledovná: v divácky atraktívnej jednodňovej súťaži jednotlivcov sa 30. septembra 2000 predstavilo 24 mužov a 1. októbra 24 žien. Začína sa streľbou zo vzduchovej pištole na 20 rán, po ktorej nasledujú šerm kordom, plávanie na 200 m, jazda na koni - parkúrové skákanie a beh na 3 km. Bežecká disciplína prebieha tzv. Gunderssonovou metódou, čo znamená, že vedúci pretekár po štyroch disciplínach vybieha na trať ako prvý. Bodové rozdiely ostatných pretekárov sa prepočítajú na rozdiely sekundové a podľa nich štartujú. Celkovým víťazom v modernom päťboji sa stáva pretekár, ktorý víťazne prebehne cieľom.
Apollónia

Apollónia alebo Apollonia môže byť:
Apollónia alebo Apollonia môže byť aj:
Pentatlon

Pentatlon alebo päťboj môže byť:
Pentatlon (antický)

Pentatlon (po grécky "pentathlón") alebo päťboj (iné názvy: antický päťboj, klasický päťboj) bola v starovekom Grécku športová disciplína skladajúca sa z 5 športov vyučovaných v gréckom gymnáziu zápasenie, beh na 180-190 m, skok do diaľky, hod diskom, hod oštepom. Bol to jeden zo základných športov antických Olympijských hier.
Podľa Aristotela: "Kto má rýchle či vytrvalé nohy, je bežec. Kto má silu, čo zovrie súpera, je zápasník a kto vie zasiahnuť súpera mocným úderom, je boxer; kto dokáže oboje spojiť, je pankratista. Kto je však vo všetkom majster, súťaží v päťboji." 
Pentatlon bol na antických olympijských hrách jednou z najväčšmi cenených disciplín. Právom, kládol najvyššie nároky na všestrannosť pretekára a najviac prispieval k harmonickému rozvoju tela podľa požiadaviek kalokagathie. Navyše mal osobitnú divácku príťažlivosť: sledovalo ho s obľubou športovo najvyspelejšie publikum a ako súťaž na pokračovanie stŕhaval svojou dramatickosťou a častými zvratmi i široké masy. Pozostával z troch "ľahkých" disciplín, t. j. z behu, skoku do diaľky a hodu oštepom, a z dvoch "ťažkých" či "silových", za ktoré sa považovali hod diskom a zápasenie. V akom poradí sa v jednotlivých jeho zložkách súťažilo, nijaký antický autor nezaznamenal; bezpečne vieme len toľko, že poslednou z nich bolo zápasenie.
DoRo Produktion

DoRo Produktion Ges.mbH je názov filmovej spoločnosti so sídlom vo Viedni, ktorú založili Rudi Dolezal a Hannes Rossacher. Sú považovaní za priekopníkov tvorby videoklipov.
Najmä pri nakrúcaní videoklipov spolupracovali so svetovými hviezdami ako Scorpions, Queen, The Rolling Stones, David Bowie, Miles Davis, Michael Jackson, Bon Jovi, Whitney Houston, Bruce Springsteen, Frank Zappa ako aj nemecky spievajúcimi: Marius Müller-Westernhagen, BAP, Peter Maffay, Herbert Grönemeyer, Nina Hagen, Sandra, Trio, Udo Lindenberg, H-Blockx, Tic Tac Toe, Die Toten Hosen, Die Fantastischen Vier, Erste Allgemeine Verunsicherung, Wolfgang Ambros, Georg Danzer, Rainhard Fendrich a Falco.
Ich najznámejšie videoklipy.
Falco:
Queen:
Freddie Mercury:
Brian May:
Sarah Connor:
Ballsh

Ballsh alebo Ballshi je mesto nachádzajúce sa v okrese Mallakastër v južnej časti Albánska. V okolí mesta sa nachádzajú ropné polia a za éry komunizmu tu boli vybudované ropné studne, ale už len časť z nich je dnes funkčná.
V meste sídli miestny futbalový tím KS Bylis Ballsh.
Bilisht

Bilisht alebo Bilishti jе albánske mesto, ktoré sa nachádza v juhovýchodnej časti kraja Korçë.
Mesto má okolo 12 000 obyvateľov, ktorí sú albánskeho, bulharského či macedónskeho pôvodu. Miestny futbalový klub sa volá Bilisht Sporti.
Bulqizë

Bulqizë alebo Bulqiza je mesto ležiace vo východnom Albánsku v kraji Dibër. Má okolo 12 000 obyvateľov (odhad z roku 2008) a je hlavným mestom rovnako sa volajúceho okresu Bulqizë.
V roku 1948 bolo v meste objavené nálezisko chrómu. Už o dva roky neskôr sa s pomocou Sovietskeho zväzu začalo s ťažbou.
Burrel

Burrel alebo Burreli je menšie mesto, ktoré leží v strednom Albánsku asi na severovýchod od albánskeho hlavného mesta Tirana. Má 15 539 obyvateľov (2005) a je hlavným mestom okresu Mat. Burrel sa nachádza v nadmorskej výške 
Burrel bolo banícke mesto ale teraz sú tam už bane zatvorené. 
Počas Kosovského konfliktu bol blízko mesta Burrel utečenecký tábor pre 2 000 ľudí.
V meste tiež sídlilo jedno z najhroznejších väzení počas komunistického režimu v ktorom boli uväznení kriminálnici a politickí väzni, ako napríklad Bashkim Shehu a Fatos Lubonja alebo katolícky kňaz Dom Simon Jubani. Po páde komunistického režimu vláda demokratickej strany toto väzenie zatvorila a urobila z neho väzenské múzeum. Po voľbách v roku 1997 premiér Sali Berisha ho opäť otvoril. 
V meste sídli miestny futbalový klub KS Burreli
Diagram zloženej štruktúry

Diagram zloženej štruktúry je diagram jazyka UML, ktorý koncepčne spája diagramy tried a komponentov. Ukazuje, ako elementy v systéme spolupracujú na uskutočnení komplexných cieľov, odhaľuje návrh komplikovaných komponentov a takisto rozhranie do komponentov oddelene od ich štruktúry.
Hľuzovník

Hľuzovník (lat. "Bulbophyllum") je rod rastlín z čeľade vstavačovité ("Orchidaceae") zahŕňajúci okolo 1 800 druhov. Predpokladá sa, že je to najväčší rod čeľade. 
Názov je odvodený z latinského "bulbus" „hľuza“ a gréckeho "fylón" „list“, čo vyjadruje charakteristický habitus, pri ktorom listy vyrastajú na konci veľkých pahľúz.
Morfológia.
Má veľkú variabilitu tvaru rastliny aj kvetu, patria sem druhy patriace k najväčším ("Bulbophyllum beccarii") i najmenším ("Bulbophyllum globuliforme") predstaviteľom čeľade vstavačovitých. Charakteristický pre ne je výrazný podzemok s jednočlánkovými pahľuzami a bazálne vyrastajúcim súkvetím.
Ekológia.
Ide o epifytické rastliny s výskytom najmä v juhovýchodnej Ázii, centrum výskytu je v horských lesoch ostrova Nová Guinea. Rozšírený je však na aj v Austrálii, na Borneu, v Afrike a na Madagaskare. Niekoľko druhov patrí medzi kriticky ohrozené.
Katleja

 
Katleja (lat. "Cattleya") je rod rastlín z čeľade vstavačovité ("Orchidaceae") zahrnujúci asi 40 druhov.
Vyskytujú sa v Strednej (Kostarika) a Južnej Amerike. Rastú epifyticky, vytvárajú kratšie alebo dlhšie pahľuzy ukončené jedným alebo dvomi pevnými podlhovastými listami.