Blanka Lancasterová

Blanka Lancasterová (* 3. január 1345, Zámok Bolingbroke, Lindsey, Anglické kráľovstvo – † 12. september 1369, Zámok Bolingbroke, Lindsey, Anglické kráľovstvo) bola anglická šľachtičná a dedička. Bola prvou manželkou Jána z Gentu a ich syn Henrich sa stal anglickým kráľom.
Rodina.
Blanka Lancasterová bola najmladšia dcéra Henricha Grosmontského, prvého lancasterského vojvodu, a jeho manželky Izabely de Beaumontovej. Ona a jej staršia sestra Maud sa narodili v Bolingbrokeskom zámku v Lindsey. Jej starými rodičmi z otcovej strany boli Henrich, tretí lancasterský gróf, a Maud de Chaworthová. Z matkinej strany to boli Henrich de Beaumont, prvý buchanský gróf, a Alice Comynová. Blankina sestra Maud sa prvýkrát vydala za Ralfa de Stafforda, jej druhým manželom bol Viliam I., vojvoda z Bavarie. Napriek týmto dvom sobášom nemala jej sestra žiadne deti, ktoré by prežili do dospelosti.
Manželstvo.
Blanka sa 19. mája 1359 v Readingskom opátstve (Reading, Berkshire, Anglicko) vydala za svojho bratranca z tretieho kolena, Jána z Gentu, ktorý bol tretí syn vládnuceho anglického kráľa Eduarda III. a jeho manželky, kráľovnej Filipy z Hainault. O manželstve sa hovorilo, že bolo šťastné. Blanka súčasníci opisovali ako veľmi peknú ženu so svetlými vlasmi, modrými očami a miernym, pokojným správaním.
Deti.
Blanka porodila sedem detí, no len tri sa dožili dospelosti.
Zdedené tituly.
Titul "lancasterský vojvoda" zanikol po smrti Blankinho otca v roku 1361, keďže ten nemal žiadneho mužského dediča. No vďaka sobášu s Blankou sa Ján z Gentu stal lancasterským grófom, grófom z Derby, z Lincolnu a leicesterským grófom (tieto tituly však obdržal až v roku 1362 po smrti Blankinej sestry Maud, ktorá nemala žiadnych potomkov). Neskôr bolo Jánovi venované aj lancasterské vojvodstvo. Vplyv a moc, ktoré získal Ján vďaka týmto titulom, mohli viesť k tomu, že sa Ján mohol stať "Najvyšším sudcom Anglicka" ("Lord High Steward of England").
Bubonický mor a smrť.
V roku 1369 Anglicko zasiahla už po tretíkrát epidémia bubonického moru. Medzi ľuďmi, ktorí chorobe podľahli, bola aj Blanka Lancasterová. V tom čase žila na Bolingbrokeskom zámku v Lincolnshire. V čase jej smrti bol jej manžel na plavbe na mori. Jej pohreb v Katedrále svätého Pavla v Londýne sprevádzal veľkolepý pohrebný sprievod, ktorého sa zúčastnila väčšina šľachty a cirkvi. Niekoľko rokov po jej smrti sa každoročne konala spomienková slávnosť. Na jednej z týchto spomienkových slávností, Geoffrey Chaucer, vtedy mladý zeman a skôr neznámy spisovateľ dvornej poézie, bol poverený napísať dielo na jej počesť, ktoré pomenoval Vojvodkynina kniha ("The Book of the Duches"s). Hoci sa nedajú s absolútnu istotou potvrdiť Chaucerove zámery a plány, mnohí veria, že jeden z cieľov diela "Vojvodkynina kniha" je pokúsiť sa ukázať Jánov obrovský smútok za manželkou a snaha prekonať ho. Znovu sa oženil až v roku 1371 s Konštanciou Kastílskou. Bolo to politické manželstvo, z ktorého sa narodila dcéra Katarína Lancasterová.
V roku 1374, päť rokov po Blankinej smrti, objednal Ján z Gentu pre neho a svoju manželku Blanku sochy, ktoré ich zobrazovali ako manželov. O dvadsaťpäť rokov neskôr bol Ján pochovaný vedľa Blanky. Obaja sú pochovaný na neznámom mieste v Katedrále svätého Pavla.