burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Javorová (vrch v Oravskej Magure)

Javorová () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Babín, približne severovýchodne od mesta Dolný Kubín. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na juhozápade geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Babín, Oravský Podzámok a Horná Lehota. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Babín a Hruštín a južne ležiaci Oravský Podzámok, Horná Lehota a Sedliacka Dubová.
Opis.
Javorová je súčasťou horského hrebeňa, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom na mohutný Budín (). Severozápadným smerom je sedlom oddelená Poľana (), západne leží Príslop () a Mokradská hoľa (), južne Skalica (), východne Poľany () a Bacharová () a severovýchodne Čistý grúň () a Prípor (). Severné svahy odvodňuje Bučníkový potok do Hruštínky, západné Račová a juhovýchodné Skalický potok do Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.
Výhľady.
Vrchol Javorovej pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje súvislejší rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou a horských lúk na úbočí je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské a Sliezske Beskydy, časť Malej a Veľkej Fatry, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Západné Tatry.
Príslop (vrch v Oravskej Magure)

Príslop () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Hruštín, približne severne od mesta Dolný Kubín. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na severovýchode geomorfologického podcelku Kubínska hoľa. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a na katastrálnom území obce Oravský Podzámok. Najbližšími sídlami sú severovýchodne ležiaci Hruštín a Babín a juhovýchodne situovaný Oravský Podzámok.
Opis.
Príslop je najsevernejším vrcholom masívu Kubínskej hole, ktorý vedie od Minčola () do sedla Príslop. Severným smerom sa nachádza vrch Galanky (), západne Feračová (), Príslopec () a Minčol (), juhozápadne Mokradská hoľa () a Čierny vrch (), južne Skalka () a východne Javorová () a Poľana (). Severozápadné svahy odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, juhovýchodné potok Račová do Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Na úbočí je však mladý les, ktorý miestami umožňuje pozorovať okolité vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské Beskydy, časť Veľkej Fatry, Chočské vrchy, Nízke a Západné Tatry.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 2007

Majstrovstvá Ázie vo futbale 2007 boli 14. ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC). Turnaj sa hral v dňoch od 7. do 29. júla. Turnaj hostili štyri krajiny z Juhovýchodnej Ázie a to Malajzia, Indonézia, Thajsko a Vietnam. Boli to prvé Majstrovstvá Ázie vo futbale ktoré hostila viac než jedna krajina. Obhajcom titulu bolo Japonsko.
Na turnaji sa prvýkrát predstavila Austrália od jej prestupu do AFC z OFC. Ako debutant skončila Austrália vo štvrťfinále.
Víťazom turnaja sa prvýkrát v histórii stal Irak ktorý vo finále zdolal Saudskú Arábiu 1:0.
Irak sa ako šampión kvalifikoval na Pohár konfederácií FIFA 2009.
Kvalifikované tímy.
Na turnaj sa kvalifikovalo 16 tímov z toho štyri krajiny sa kvalifikovali ako hostitelia. Austrália zažila debut na turnaji.
1 ako Južný Vietnam
Štadióny.
Turnaj sa hral na ôsmich štadiónoch v siedmich mestách. Každá hostiteľská krajina mala dva štadióny.
Play-off.
Finále.
Víťazom turnaja sa stal Irak.
Sophia Antipolis

Sophia Antipolis je technologický park, ktorý sa nachádza severozápadne od Antibes a juhozápadne od Nice, na juhu Francúzska, na Francúzskej riviére.
Antipolis je staroveké grécke meno pre mesto Antibes a meno Sophia odkazuje na bohyňu múdrosti. Technologický park založený v roku 1970 je domovom približne 1 300 spoločností, najmä v sektore IT, elektroniky, farmácie a biotechnológie, a úzko spolupracuje s "Université Côte-d'Azur". Oblasť má viac ako 9 000 obyvateľov a rozkladá sa na ploche 2 400 hektárov v obciach Antibes, Biot, Vallauris, Valbonne a Mougins.
"European Telecommunications Standards Institute" sídli v Sophia Antipolis.
Javorový vrch (vrch v Oravskej Magure)

Javorový vrch () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad mestom Tvrdošín, približne západne od jeho centra. 
Poloha.
Nachádza sa na severovýchodnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie mesta Tvrdošín a obce Štefanov nad Oravou. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaný Štefanov nad Oravou, juhovýchodne ležiaci Tvrdošín, južne obec Nižná a Podbiel a severozápadne Vavrečka a Ťapešovo. 
Opis.
Javorový vrch leží v rázsoche, ktorá vybieha juhovýchodným smerom z hlavného hrebeňa v jeho severnej časti. Severne susedí Magurka () a Ostrý vrch (), západne dominuje Budín (), južne Zmrázov () a Ostražnica () a východne Uhlisko (). Severné svahy masívu odvodňuje Štefanovský potok do vodnej nádrže Tvrdošín, južné časti Ráztoka a východné Medvedský potok do rieky Orava. Vrcholom vedie značený chodník z Tvrdošína.
Výhľady.
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý poskytuje len veľmi obmedzený rozhľad, no na úbočí je viacero horských lúk, odkiaľ je obmedzený výhľad. Viditeľné sú najmä okolité vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské Beskydy, Veľká Fatra, Chočské a Skorušinské vrchy a Západné Tatry.
Slava Ukrajini

Slava Ukrajini! Herojam slava! (v ukrajinskej azbuke: Слава Україні! Героям слава), doslova „Sláva Ukrajine! Hrdinom sláva!“, je ukrajinský národný pozdrav a slogan. 
Motto "Ukrajine sláva!" sa po prvý raz objavilo počas ukrajinskej vojny za nezávislosť v rokoch 1917 až 1921. V knihe ho prvý raz popísal Volodymyr Viatrovič v roku 1920, z čoho bolo zjavné, že pozdrav začali využívať najprv záporožskí kozáci, pričom druhá časť, t. j. odpoveď na pozdrav, sa spočiatku líšila ("Kozákom sláva!, Hajtmanovi sláva! Ukrajine sláva!", atď).
Pozdrav "Sláva Ukrajine!" používala aj Organizácia ukrajinských nacionalistov a Ukrajinská povstalecká armáda (banderovci), v čele ktorých stál Stepan Bandera. V roku 1941 sa stalo ich oficiálnym sloganom spojené zvolanie "Sláva Ukrajine! Hrdinom sláva!" avšak so zdvihnutou pravicou po vzore nacistického Nemecka.
Slogan sa stal opäť populárnym v súvislosti s udalosťami ukrajinskej revolúcie v roku 2013, okupácie a anexie Krymu Ruskou federáciou v roku 2014 a následnou vojnou v Donbase.
Arabský pohár FIFA 2021

Arabský pohár FIFA 2021 bol 10. ročníkom Arabského pohára FIFA, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou UAFA. Prvýkrát sa turnaj konal aj pod jurisdikciou FIFA. Turnaj sa hral v dňoch od 30. novembra do 18. decembra 2021 v Katare a slúžila ako predohra pre Majstrovstvá sveta vo futbale 2022, ktoré sa tiež budú konať v Katare.
Na hlavnom turnaji si zahralo 16 tímov z toho sedem bolo prešlo kvalifikačným kolom; všetkých 23 zúčastnených tímov bolo pod záštitou Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC) a Konfederácie afrického futbalu (CAF). 32 finálových zápasov sa hralo na šiestich miestach, ktoré budú využívane aj pre Majstrovstvá sveta vo futbale 2022.
Víťazom turnaja sa stalo Alžírsko.
Kvalifikácia.
Deväť najlepších tímov podľa FIFA sa na turnaj kvalifikovalo automaticky. Ostatné tímy museli hrať kvalifikáciu z ktorej postúpilo sedem tímov.
Play-off.
Finále.
Turnaj vyhralo Alžírsko.
Zápotok

Zápotok je potok v regióne Šariš v obciach Veľký Slivník, Demjata a Tulčík v okrese Prešov v Prešovskom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Sekčov a má dĺžku . Je vodným tokom VII. rádu. 
Prameň.
Pramení v v severnej časti územia obce Veľký Slivník na južnom úbočí vrchu a lesa "Hora" s v poľnohospodárskom extraviláne. Patrí do obce Veľký Slivník okresu Prešov v Prešovskom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Beskydské predhorie a v geomorfologickom podcelku Záhradnianska brázda.
Opis toku.
Od prameňa tečie juhozápadným smerom, pravým brehom obmýva pole "Za jarkom", v priberá ľavostranný bezmenný prítok, mení smer na južný, v tesne obteká intravilán obce Veľký Slivník, v podteká cestu Veľký Slivník–Demjata, v vteká na obecnú hranicu medzi obcami Veľký Slivník a Demjata, sleduje túto hranicu až po trojchotárnik s výškou , pokračuje poľnohospodárskym extravilánom územia obce Tulčík, v podteká cestu Tulčík–Záhradné, mení smer na východ a v ústi do vodného toku Sekčov ako jeho pravostranný prítok. Vodný tok Sekčov je ďalej prítokom Hornádu.
Vodný tok "Zápotok" má dva bezmenné nevýznamné prítoky. 
Pôvod názvu.
Vodný tok "Zápotok" na území obcí Veľký Slivník, Demjata a Tulčík má pôvod v charakteristickej polohe objektu z pohľadu pomenúvateľa s významom "za objektom, za potokom". Z toponyma "Zápotok" prebratím jednoslovného názvu do pozície hydronyma bolo bez zmeny utvorené hydronymum v podobe "Zápotok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Zápotok" bol štandardizovaný v roku 1975.
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Zápotok" je jedinečným hydronymom (február 2022).
Referencie.
Jevgenij Libezňuk

Jevgenij Ivanovič Libezňuk (; * 31. október 1961, Kitsman, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz), niekedy uvádzaný ako Eugen Libezňuk, je slovenský herec ukrajinského pôvodu.
Životopis.
Libezňuk sa narodil v Ukrajinskej sovietskej socialistickej republike, v obci Kitsman (Кіцьмань), neďaleko hraníc s Moldavskom. Herectvo vyštudoval na kyjevskej umeleckej univerzite Karpenka-Karyho. Od roku 1986 je členom činohry prešovského Divadla Alexandra Duchnoviča, jediného divadla na svete hrajúceho v rusínskom jazyku. Bol niekoľkokrát nominovaný na ocenenie Dosky za najlepší mužský herecký výkon, ktoré v roku 2009 aj získal, a rovnako získal aj Cenu Jozefa Kronera v roku 2007 za postavu Gogoľovho Chlestakova.
So svojou prvou manželkou Tatianou Masníkovou sa zosobášil ešte počas štúdií v roku 1984. V tomto manželstve sa im narodil syn Daniel. Neskôr sa s ňou rozviedol. Po siedmych rokoch vzťahu s herečkou Danielou Rusinkovou sa s ňou oženil. Narodila sa mu neskôr dcéra Ulyana.
Taktiež hrá spolu s Petrom Mattesom v reklame na Coop Jednotu.
Jedna polovica (matematika)

Jedna polovica (iné názvy: jedna polovina, polovica, polovina) je v matematike zlomok v základnom tvare pochádzajúci z delenia čísla 1 číslom 2, alebo ľubovoľného čísla jeho dvojnásobkom. Násobenie zlomkom jedna polovica je ekvivalentné deleniu dvomi. Je to najbežnejší zlomok v matematických rovniciach, návodoch, meraniach a pod.
Pol

Pol môže byť:
Poľka

Poľka môže byť:
Jurij Jurijovič Muška

Jurij Jurijovič Muška (, * 8. september 1964, Berehovo) je ukrajinský diplomat. V rokoch 2017 až 2022 pôsobil ako veľvyslanec Ukrajiny na Slovensku. Pôsobil tiež ako veľvyslanec v Maďarsku a Kórejskej republike.
Diplomatické pôsobenie.
Na Ministerstve zahraničných veci Ukrajiny pôsobí od júla 1991.
V rokoch 1993 až 1997 pôsobil na veľvyslanectve v Maďarsku. V rokoch 1997 až 2000 bol radcom a vedúcim oddelenia krajín Strednej a Východnej Európy a Ameriky na Ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2000 až 2003 opäť pracoval na veľvyslanectve v Maďarsku a predstaviteľom Ukrajiny v Dunajskej komisii. V roku 2003 sa stal veľvyslancom v Maďarsku, v tejto funkcii pôsobil do roku 2006. Vtedy sa stal veľvyslancom Ukrajiny v Kórejskej republike. V Soule pôsobil do roku 2008. Následne do roku 2010 pôsobil ako veľvyslanec s osobitným určením. V rokoch 2010 až 2014 bol opäť veľvyslancom Ukrajiny v Maďarsku a znovu zároveň predstaviteľom Ukrajiny v Dunajskej komisii. V rokoch 2014 až 2016 bol riaditeľ Druhého európskeho odboru, Ministerstvo zahraničných vecí Ukrajiny.
Veľvyslanec na Slovensku.
Ako veľvyslanec na Slovensku pôsobí od januára 2017. Svoje poverovacie listiny odovzdal 8. februára 2017.
15. februára 2022, tesne pred ruskou inváziou na Ukrajinu. Veľvyslanec vyhlásil, že Ukrajina nemá správy o vpáde Ruska, avšak poukázal na ekonomické straty, ktoré tieto správy Ukrajine spôsobujú. V príhovore tiež povedal, že „Ukrajina spravila svoj výber, dala si to do ústavy a chce byť aj členom Európskej únie a NATO. Lebo nemáme na výber. Naša neutrálnosť nám nič v roku 2014 nepomohla. Rusko neuznáva hranice Ukrajiny.”
24. júna 2022 prezident Zelenskyj Mušku odvolal z postu veľvyslanca. Bližšie dôvody neudal. Agentúra Ukrinform však spomenula, že Zelenskyj avizoval, že odvolá veľvyslancov, ktorí „si neefektívne plnia svoje povinnosti“.
V októbri 2022 Zelenskyj menoval Muškovho nástupcu, Myroslava Myronovyča Kastrana. Premiér Eduard Heger s Muškom rokoval ešte v októbri 2022.
Pôľka

Pôľka môže byť:
Gaštan

Gaštan (zastarano alebo nárečovo aj "kaštan"; v prvých dvoch významoch zastarano aj: gaštanovník) môže byť:
Gaštan môže byť aj: vrch na Slovensku, pozri Gaštan (vrch v Žiari)
Magura (vrch v Oravskej Magure)

Magura () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Lomná, približne severne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Paráč. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Námestovo a zasahuje na katastrálne územie obce Oravská Lesná a Lomná. Najbližším sídlom je východným smerom ležiaca Lomná, severne sa nachádza Zákamenné a severozápadne Oravská Lesná. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.
Opis.
Magura sa nachádza v rázsoche hrebeňa, ktorý vybieha severným smerom z masívu Príslopca () na Štíbeľ (). Rázsocha vybieha východným smerom a stáča sa severovýchodne na vrch Kľúč (). Severným smerom leží Prípor () a Požehov (), západným Štíbeľ (), južne Príslopec, Držatín () a Magurka () a východným Zhoreliská (). Južné a východné svahy odvodňuje Lomnica, severozápadné potok Požehovka a menšie prítoky Bielej Oravy. Na vrch nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý riedky porast hrebeňa a vrcholu poskytuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské a Kysucké Beskydy, pri vhodných podmienkach aj Západné a Nízke Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a chodníkmi z okolitých sídiel.
Cernik

Cernik (, ) je dedina a správne stredisko rovnomennej opčiny v Chorvátsku v Brodsko-posávskej župe. Nachádza sa asi 2 km severne od Novej Gradišky a asi 57 km severozápadne od Slavónskeho Brodu. 
Prírodné pomery.
Nachádza sa na úpätí pohoria Psunj, opčinou preteká rieka Šumetlica, ktorá je ľavostranným prítokom Sávy.
Obyvateľstvo.
V roku 2011 žilo v Cerniku 1 607 obyvateľov, v celej opčine potom 3 640 obyvateľov. Cernik je "de facto" predmestím Novej Gradišky.
Časti opčiny.
Súčasťou opčiny je osem trvalo obývaných dedín. Nachádzajú sa tu aj zaniknuté dediny Golobrdac, Opršinac a Sinlije, ktoré sú aj naďalej považované za samostatné sídla.
Doprava.
Opčinou prechádza štátna cesta D51 a župná cesta Ž4126, Ž4140, Ž4141 a Ž4139.
Opálené (vrch v Oravskej Magure)

Opálené () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Zázrivá, približne severozápadne od mesta Dolný Kubín. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kubínska hoľa. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a v katastrálnom území obce Veličná. Najbližšími sídlami sú západne situovaná Zázrivá, južným smerom leží Istebné a juhovýchodným Veličná a mesto Dolný Kubín. Vrch patrí do ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Opis.
Opálené je nevýrazný pahorok na juhozápadnom okraji pohoria a leží v hrebeni, ktorý je pokračovaním Kubínskej hole a smeruje na juhozápad na Hrčovu Kečku (). Severne susedí Hlásna skala () a Paráč (), západne Pavláskova skalka () a Mrazenica (), južne Hrčova Kečka a Mackov () a východne Minčol () a Kubínska hoľa (). Severné svahy odvodňuje Plešivský potok do Zázrivky, vodu z južných odvádza Istebnianka do rieky Oravy. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrchu neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou sú miestami pozorovateľné okolité vrchy Oravskej Magury, Kysucká vrchovina, Malá a Veľká Fatra, Chočské vrchy a časť Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi. Severne prechádza červeno značený turistický chodník zo Zázrivej na Minčol a Kubínsku hoľu.
Nova Gradiška

Nova Gradiška () je mesto a správne stredisko rovnomennej opčiny v Chorvátsku v Brodsko-posávskej župe. S počtom viac než 14 000 obyvateľov je druhým najväčším mestom župy. Nachádza sa neďaleko hranice s Bosnou a Hercegovinou.
Prírodné pomery.
Nachádza sa na úpätí pohoria Psunj, mestom preteká rieka Šumetlica, ktorá je ľavostranným prítokom Sávy. Priemerná ročná teplota je 11,2 °C.
Obyvateľstvo.
V roku 2011 žilo v Novej Gradiške 11 821 obyvateľov, v celej opčine potom 14 229 obyvateľov.
Doprava.
Novou Gradiškou prechádza diaľnica A3 Záhreb - Belehrad a železničná trať Záhreb - Vinkovci, mesto je dôležitou dopravnou križovatkou.
Zárubný potok

Zárubný potok je potok v regióne Malohont v obciach Tisovec a Hnúšťa v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Je ľavostranným prítokom vodného toku Rimava a má dĺžku . Je vodným tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v v lesnom extraviláne, v južnej časti územia mesta Tisovec, v katastrálnom území "Rimavská Píla", na západnom svahu vrchu aj lesa "Paseka" s , v blízkosti obecnej hranice medzi obcami Tisovec a Hnúšťa. Patrí do obce Tisovec okresu Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Stolické vrchy a v geomorfologickom podcelku Tŕstie.
Opis toku.
Od prameňa tečie západným smerom územím mesta Tisovec, smer toku sa ďalej jemne stáča na juhozápad, v vteká na obecnú hranicu medzi mestami Tisovec a Hnúšťa, sleduje túto hranicu až na záverečných 200 m svojho toku, v priberá jediný bezmenný ľavostranný prítok, vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, v podteká železnicu z Tisovec do Hnúšte, v ústi do vodného toku Rimava ako jej ľavostranný prítok na území mesta Tisovec. Vodný tok Rimava je ďalej prítokom Slanej.
Vodný tok "Zárubný potok" má jeden bezmenný nevýznamný prítok.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Zárubný potok" na území obcí Tisovec a Hnúšťa má pôvod v názve lesa "Záruba" v obci Hnúšťa s charakteristickým významom "zatarasenie cesty, zátarasa (zvyčajne zoťatými kmeňmi stromov), zarúbaná cesta". Z toponyma "Záruba", rozšírením o formant "-ný" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Zárubný potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Zárubný potok" bol štandardizovaný v roku 1992. Najstarší písomný záznam názvu obce Tisovec je z roka 1334 v podobe "Thyzolch, Tyzolch" a názvu obce Hnúšťa je z roka 1438 v podobe "Hirmistia".
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Zárubný potok" je jedinečným hydronymom (február 2022). 
Referencie.
Hrčova Kečka

Hrčova Kečka () je vrch vo východnej časti Malej Fatry. Nachádza sa nad obcou Istebné, približne západne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra a jej časti Osnica. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Párnica, Istebné a Veličná. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Zázrivá a juhovýchodne ležiace Istebné a Veličná. Vrch patrí do Národného parku Malá Fatra.
Opis.
Dominantný vrch okrajovej časti pohoria leží v hrebeni, ktorý je cez vrch Opálené () napojený na masív Kubínskej hole v centrálnej časti Oravskej Magury. Od zvyšku Krivánskej Fatry túto časť oddeľuje údolie Zázrivky. Severne susedí Mrazenica () a Pavláskova skalka (), východne Mackov () a Močidlá (), južne Lysica () a západne Ostré () a Malý Rozsutec (). Východným smerom sa zvažujúce svahy odvodňujú prítoky Istebnianky, voda zo západných odteká prítokmi do Zázrivky a rieky Oravy. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Súvislý lesný porast Hrčovej Kečky neumožňuje súvislejší rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou sú miestami pozorovateľné okolité vrchy Malej Fatry, Oravskej Magury a Kysuckej vrchoviny, pri vhodných podmienkach aj Veľká Fatra, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Západné Tatry.
Geológia.
Geologicky tvoria Hrčovu Kečku celky fatrika (krížňanského príkrovu). Vrcholovú časť budujú sivé slienité škvrnité vápence allgäuského súvrstvia (tzv. fleckenmergel resp. flekenkalk) a erózii odolnejšie rádioláriové vápence a rádiolarity ždiarskeho súvrstvia.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi. Východne prechádza údolím Istebnianky modro značený turistický chodník z Istebného pod Kubínsku hoľu.
Lysica (vrch v Malej Fatre)

Lysica () je vrch vo východnej časti Malej Fatry. Nachádza sa nad obcou Istebné, približne západne od Dolného Kubína. 
Poloha.
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Krivánska Fatra a jej časti Osnica. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Párnica a Istebné. Najbližšími sídlami sú východne situované Istebné a južne ležiaca Párnica, severozápadne sa nachádza Zázrivá. Vrch patrí do Národného parku Malá Fatra a západná časť je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Sokolec.
Opis.
Výrazný vrch leží v hrebeni, ktorý je cez Hrčovu Kečku a vrch Opálené () napojený na masív Kubínskej hole v centrálnej časti Oravskej Magury. Od zvyšku Krivánskej Fatry túto časť oddeľuje údolie Zázrivky. Severne susedí Hrčova Kečka (), východne Žiar () a Močidlá (), južne nižší (pred)vrchol (), Diel () a Bralo () a západne Ostré () a Veľký Rozsutec (). Východne sa zvažujúce svahy odvodňuje Istebnianka, voda zo západných odteká do Zázrivky a rieky Oravy. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Vrchol i hrebeň pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje súvislejší rozhľad. Z vhodných miest s riedkou vegetáciou sú miestami pozorovateľné okolité vrchy Malej Fatry, Oravskej Magury a Kysuckej vrchoviny, pri vhodných podmienkach aj Kysucké Beskydy, Veľká Fatra, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Západné Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi z okolia. Východným úpätím prechádza údolím Istebnianky modro značený turistický chodník z Istebného pod Kubínsku hoľu.
Zápačský potok

Zápačský potok je potok v regióne Novohrad v obciach Mučín a Trebeľovce v okrese Lučenec v Banskobystrickom kraji. Je ľavostranným prítokom vodného toku Mučínsky potok a má dĺžku . Je vodným tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v v lesnom extraviláne na obecnej hranici medzi obcami Mučín a Trebeľovce, na západnom svahu vrchu "Mokava" s . Patrí do okresu Lučenec v Banskobystrickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Cerová vrchovina a v geomorfologickom podcelku Mučínska vrchovina.
Opis toku.
Od prameňa tečie západným smerom cez lesný extravilán po obecnej hranici medzi obcami Mučín a Trebeľovce až po trojchotárnik s , ľavým brehom obmýva les "Zápač" v obci Mučín, v opúšťa obecnú hranicu a pokračuje územím obce Mučín, v mení smer na južný a zároveň priberá bezmenný pravostranný prítok, ľavým brehom obmýva cintorín v Mučíne, vteká do intravilánu Mučína a v ústi do Mučínskeho potoka ako jeho ľavostranný prítok na území obce Mučín. Vodný tok Mučínsky potok je ďalej prítokom Ipľa.
Vodný tok "Zápačský potok" má jeden bezmenný nevýznamný prítok.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Zápačský potok" na území obcí Mučín a Trebeľovce má pôvod v názve lesa "Zápač" v obci Mučín s charakteristickým významom "miesto ležiace v tieni, pusté, opustené, osamelé miesto". Z toponyma "Zápač", rozšírením o formant "-ský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena v podobe "Zápačský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Zápačský potok" bol štandardizovaný v roku 1992. Najstarší písomný záznam názvu obce Mučín je z roka 1246 v podobe "Mwszink" a názvu obce Trebeľovce je tiež z roka 1248 v podobe "Trebedid".
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Zápačský potok" je jedinečným hydronymom (február 2022).
Referencie.
Kyselina karbamoylasparágová

Kyselina karbamoylasparágová alebo karbamoylaspartát je jeden z intermediátov syntézy pyrimidínových nukleotidov.
Syntéza.
Vzniká pôsobením aspartátkarbamoyltransferázy, ktorá spája aspartát s karbamoylfosfátom:
V ďalšom kroku tejto biosyntetickej dráhy dochádza k zacykleniu a vzniku dihydroorotátu. Reakcia je katalyzovaná dihydroorotázou:
Kyselina dihydroorotová

Kyselina dihydroorotová alebo dihydroorotát je derivát kyseliny orotovej, ktorý vystupuje ako intermediát v biosyntéze pyrimidínových nukleotidov.
Syntéza.
Dihydroorotát vzniká z karbamoylaspartátu pôsobením enzýmu dihydroorotázy. V reakcii dochádza k zacykleniu a uzavretiu kruhu za štiepenia vody:
V ďalšom kroku tejto dráhy sa dihydroorotát presúva do mitochondrie, kde ho dihydroorotátdehydrogenáza dehydrogenuje, čím vzniká orotát:
Kyselina orotová

Kyselina orotová je pyrimidíndión a karboxylová kyselina. Kedysi sa pokladala za B vitamín a bola označovaná ako vitamín B13, ale teraz je známe, že to nie je vitamín. Konjugovanou zásadou kyseliny orotovej je orotát.
Táto zlúčenina sa v tele syntetizuje mitochondriálnym enzýmom dihydroorotátdehydrogenázou (DHODH). Niekedy sa využíva ako protiión pre minerály v doplnkoch stravy (na zvýšenie biologickej dostupnosti minerálov), typicky ako orotát lítny.
Syntéza.
Dihydroorotát sa premieňa na kyselinu orotovú pôsobením enzýmu dihydroorotátdehydrogenázy:
Neskôr sa orotát spája s fosforibozylpyrofosfátom (PRPP), čím vzniká orotidín-5'-monofosfát (OMP). Reakciu katalyzuje orotátfosforibozyltransferáza:
Na rozdiel od syntézy purínov sa pri syntéze pyrimidínov najprv syntetizuje celý kruh, ktorý sa potom pripojí na cukor ribózu. U syntézy purínov je to naopak a kruh sa syntetizuje už pripojený na ribózu.
Patológia.
Nadbytok kyseliny orotovej môže viesť k orotickej acidúrii a acidémii. Môže to byť symptóm zvýšenej hladiny amoniaku kvôli metabolickým poruchám, ako sú napríklad poruchy močovinového cyklu.
Pri ornitín transkarbamylázovej deficiencii, čo je dedičná porucha spojená s chromózomom X a najčastejšia porucha močovinového cyklu, sa nadbytočný karbamoylfosfát premieňa na orotát. To vedie k zvýšenej hladine amoniaku v krvi, zvýšenemu orotátu v krvi i moči a k zníženej hladine močovinového dusíku v krvi. Takisto to vedie k zvýšenému vylučovaniu orotátu močom, pretože orotát sa nespracováva správne a teda musí byť vylúčený. Hyperamonémia spôsobuje použitie všetkého α-ketoglutarátu, čo vedie k inhibícii citrátového cyklu a zníženiu tvorby adenozíntrifosfátu (ATP).
Orotická acidúria je zdroj megaloblastickej anémie.
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968 boli prvé oficiálne juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 26. decembra 1967 do 3. januára 1968 vo fínskom meste Tampere. Majstrovstvá mali šesť účastníkov, Fínsko sa kvalifikovalo ako usporiadateľ, ostatných päť tímov sa kvalifikovalo cez play-off, ktoré sa hralo v novembri a decembri 1967. Majstrami Európy sa stali hokejisti Česko-Slovenska.
Kvalifikácia.
NDR sa kvalifikovala na hlavný turnaj.
Švédsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Poľsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Sovietsky zväz sa kvalifikoval na hlavný turnaj.
NSR odstúpila. Česko-Slovensko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.
Hlavný turnaj.
Konečné poradie.
NDR zostúpila do Skupiny „B“ ME 1969.
Sierra Madre

Sierra Madre je bližšie nešpecifikovaný geografický názov, ktorým môže byť:
Jevhen Petrovyč Perebyjnis

Jevhen Petrovyč Perebyjnis (, * 9. novembra 1968, Ternopiľ) je ukrajinský diplomat. V rokoch 2017 až 2022 bol mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Ukrajiny v Česku. Od roku 2022 je námestník ministra zahraničných vecí.
Životopis.
V roku 1992 ukončil štúdium na Národnej univerzite Terasa Ševčenka v Kyjeve. V rovnakom roku sa stal zamestnancom ministerstva zahraničných vecí.
Diplomatické pôsobenie.
Neskôr bol v rokoch 2008 až 2011 veľvyslanca vo Švédsku, v rokoch 2013 až 2015 pracoval v odbore informačnej politiky ministerstva zahraničných vecí (bol tlačovým hovorcom ministerstva), v roku 2015 bol menovaný za veľvyslanca v Lotyšsku. Začiatkom roku 2017 sa o ňom začalo hovoriť ako o budúcom veľvyslancovi v Česku. Je považovaný za silného kritika Kremľa.
Veľvyslancom v Česku je od 23. januára 2017. Vymenovaný bol prezidentom Petrom Porošenkom. Nahradil predchodcu Borysa Zajčuka (), ktorého ukrajinský prezident – potom čo sám na svoj diplomatický úrad v marci 2016 rezignoval – v auguste toho roku odvolal z funkcie.
24. februára 2022, v deň začiatku ruskej invázie na Ukrajinu, bol pozvaný do Poslaneckej snemovne. Okrem iného vyhlásil: „Budeme bojovat za sebe, budeme bojovat za vás, ale s vaší podporou to půjde snadněji.“
7. júla 2022 ho prezident Volodymyr Zelenskyj z funkcie veľvyslanca odvolal. 29. júla 2022 ho vymenoval za námestníka ministra zahraničných vecí, Dmytra Kuleba.
Orotidínmonofosfát

Oritidínmonofosfát (OMP) je pyrimidínový nukleotid, ktorý je posledným medzikrokom v syntéze uridínmonofosfátu (UMP). 
Syntéza.
OMP vzniká z orotátu a fosforibozylpyrofosfátu (PRPP) pôsobením enzýmu orotát fosforibozyltransferázy. V procese sa štiepi pyrofosfát:
OMP sa ďalej mení na UMP pomocou enzýmu OMP dekarboxylázy, pri čom odstupuje oxid uhličitý:
U ľudí katalyzuje premenu OMP na UMP enzým UMP syntáza (ktorá má orotát fosforibozyltransferázovú a OMP dekarboxylázovú aktivitu). Ak je aktivita UMP syntázy nedostatočná, môže vznikať orotická acidúria.
Zálomka

Zálomka je potok v regióne Malohont v obci Lom nad Rimavicou v okrese Brezno a v obci Kokava nad Rimavicou v okrese Poltár v Banskobystrickom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Rimavica a má dĺžku . Je vodným tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v v lesnom extraviláne, v juhozápadnej časti územia obce Lom nad Rimavicou, na severnom svahu vrchu Čierťaž (). Patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy a v geomorfologickom podcelku Balocké vrchy. Porovnaj aj v pramennej oblasti "Zálomky": "Lom" (pole), "Vrchlom" (pole), "Lomský potok" (pole).
Opis toku.
Od prameňa tečie severovýchodným smerom cez lesný extravilán premiešaný poľnohospodárskym extravilánom, preteká cez lúku a pasienok "Bány", tečie cez pasienok "Bulanská", v vteká na obecnú hranicu medzi obcou Lom nad Rimavicou a obcou Kokava nad Rimavicou, ľavým brehom obteká južný svah vrchu "Plešková" s , pravým brehom obteká vrch "Ďurkov vrch" s , ľavým brehom obmýva les "Zápač" a v ústi do Rimavice ako jeho pravostranný prítok na obecnej hranici obcí Lom nad Rimavicou a Kokava nad Rimavicou. Vodný tok Rimavica je ďalej prítokom Ipľa.
Vodný tok "Zálomka" má jeden bezmenný nevýznamný prítok.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Zálomka" na území obcí Lom nad Rimavicou a Kokava nad Rimavicou má pôvod v toponymickom apelatíve "zálom" s charakteristickým významom v čase pomenovania "uvoľnenie väčších kusov horniny na umožnenie ďalšieho dobývania, prehĺbenina, ktorá vznikla odstrelom alebo vylomením". Z apelatíva "zálom" a rozšírením o formant "-ka" bolo utvorené jednoslovné hydronymum v podobe "Zálomka" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Zálomka" bol štandardizovaný v roku 1976. 
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Zálomka" je jedinečným hydronymom (február 2022). 
Referencie.
Kykula (vrch v Kysuckých Beskydách, Vychylovka)

Kykula (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice a severne situovaná Rycerka Górna. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Kykula, na niektorých mapách písaná ako Kikula, je súčasťou pohraničného hrebeňa, ktorým vedie i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Severným smerom sa nachádza Bendoszka Mala (), severovýchodne Priehybok (), východne Májov () a Svítková (), južne Sajdov () a Kýčerka () a západne Javorina (), Bugaj () a Veľká Rača (). Severné svahy odvodňuje potok Ciapków do Rycerky v povodí rieky Sola, voda z južne orientovaných častí je odvádzaná prítokmi Vychylovky do Bystrice v povodí Kysuce. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, poskytujúci obmedzený rozhľad. Väčšie horské lúky a lokality s nižšou vegetáciou umožňujú vidieť okolité vrchy Kysuckých Beskýd, pri vhodných podmienkach aj Žywiecke a Moravsko-sliezske Beskydy, Krivánsku Fatru, Oravskú Maguru, Oravské Beskydy a Tatry.
Kýčerka (vrch v Kysuckých Beskydách)

Kýčerka () je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a na katastrálnom území obce Nová Bystrica. Najbližším sídlom je juhovýchodným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Kýčerka leží v rázsoche, ktorá vybieha juhovýchodným smerom z vrchu Javorina () v hlavnom hrebeni. Severným smerom sa okrem Javoriny nachádza aj Kykula () a Priehybok (), východne Svítková (), južne Sajdov () a Talapkovo Solisko () a západným Javorina () a Bugaj (). Masív leží v povodí Bystrice; východnú časť odvodňuje Janíkov potok, južnú Kryštofov potok a západnú Kašubova Kolíska, všetky smerujúce do potoka Vychylovka. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Celá oblasť je výrazne poznačená lesnou ťažbou a veľkú časť masívu Kýčerky pokrýva len nízka vegetácia, poskytujúca tak kruhový rozhľad. Viditeľné sú okolité vrchy Kysuckých Beskýd, Kysuckej vrchoviny, Malej Fatry a Oravskej Magury, pri vhodných podmienkach aj Nízke a Západné Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný z Vychylovky lesnými cestami a chodníkmi. Severným smerom vedie vrcholom Javoriny () červeno značená hrebeňovka z Veľkej Rače cez Sedlo pod Orlom na Rycierovu horu, južným úpätím zasa žltá značka, spájajúca lokality Pavelkovia a Koleno.
Africký pohár národov 2013

Africký pohár národov 2013 bol 29. ročníkom Afrického poháru národov, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Konfederácie afrického futbalu. Turnaj sa konal od 19. januára do 10. februára 2013. Turnaj hostila Južná Afrika. Obhajcom titulu bola Zambia.
Počnúc týmto vydaním sa turnaj začal konať v nepárnych rokoch namiesto párnych, aby sa turnaj nekonal v tom istom roku ako Majstrovstvá sveta vo futbale. Toto vydanie bolo prvé od roku 1965, ktoré sa konalo v nepárny rok.
Víťazom turnaja sa stala Nigéria, ktorá vo finále zdolala Burkinu 1:0. Na treťom mieste skončilo Mali.
Nigéria sa ako šampión kvalifikoval na Pohár konfederácií FIFA 2013.
Kvalifikácia.
Na turnaji sa predstavilo 16 tímov. Debutantom na turnaji boli Kapverdy.
Štadióny.
Zápasy sa hrali na piatich štadiónoch v piatich mestách. Všetky štadióny hostili Majstrovstvá sveta vo futbale 2010.
Play-off.
Finále.
Víťazom turnaja sa stala Nigéria.
Zlatý pohár CONCACAF 2013

Zlatý pohár CONCACAF 2013 bol 12. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 22. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev, medzinárodného futbal ovéhoturnaja pre národné tímy pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj sa hral v dňoch od 7. do 28. júla 2013 a turnaj sa konal v USA. Obhajcom titulu bolo Mexiko.
Mexiko na turnaji hralo s alternatívnym tímom, pretože hlavní hráči súťažili na Pohári konfederácii FIFA 2013 pred Zlatým pohárom.
Víťazom turnaja sa stali USA, ktoré vo finále zdolali Panamu 1:0.
USA ako šampión hrali v Pohári CONCACAF proti šampiónovi Zlatého poháru CONCACAF 2015, aby sa rozhodlo, ktorý tím bude reprezentovať CONCACAF na Pohári konfederácií FIFA 2017. Pohár CONCACAF sa hral 10. októbra 2015 v ktorom zvíťazilo Mexiko 3:2.
Kvalifikácia.
Na turnaji sa kvalifikovalo 12 tímov. Debutantom na turnaji boli Belize.
Štadióny.
Zápasy sa hrali na trinástich štadiónoch v trinástich mestách.
Play-off.
Víťazom turnaja sa stali USA.
Vták roka (Slovensko)

Vták roka je kampaň, ktorú každoročne oznamuje Slovenská ornitologická spoločnosť / BirdLife Slovensko. Vtáka roka okrem svojej stránky prezentuje aj na stránkach facebooku - SOS/BirdLife Slovensko. Kampaň prebieha aj iných krajinách, kde ju vyhlasuje ornitologická spoločnosť alebo environmentálna organizácia. Na Slovensku sa začalo vyhlasovanie v roku 2008.
Vták roka (Česko)

Vták roka () je kampaň, ktorú vyhlasuje Výbor Českej ornitologickej spoločnosti (ČSO). Cieľom kampane je vybrať každý rok zaujímavý druh vtáka žijúceho v Česku a priniesť o ňom informácie širokej verejnosti a upozorniť na prírodu a najmä na vtáctvo ako také.
Kampaň sa organizuje od roku 1992, keď sa Vtákom roka stala lastovička obyčajná ("Hirundo rustica"). Podobné podujatia sa konajú aj v iných krajinách.
Meruzalka

Meruzalka môže byť:
Srstka

Srstka môže byť staršie:
Kvasnica

Kvasnica môže byť:
Kvasnice môže byť:
Záhučský potok

Záhučský potok je potok v regióne Záhorie v juhovýchodnej časti územia obce Smrdáky v okrese Senica v Trnavskom kraji. Je ľavostranným prítokom vodného toku Smrdácky potok a má dĺžku . Je vodným tokom VII. rádu. 
Prameň.
Pramení v na pomedzí intravilánu a extravilánu obce pri chátrajúcich hospodárskych budovách poľnohospodárskej farmy. Patrí do okresu Senica v Trnavskom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Chvojnická pahorkatina.
Opis toku.
Od prameňa tečie južným smerom, podteká cestu z obce Smrdáky do obce Rybky, stáča sa na západ a pri poli "Hrachovište" na území obce Smrdáky v blízkosti obecnej hranice medzi obcou Smrdáky a obcou Koválov v ústi do Smrdáckeho potoka ako jeho ľavostranný prítok. Vodný tok Smrdácky potok je ďalej prítokom Koválovského potoka. Záhučský potok nemá významnejšie prítoky.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Záhučský potok" na území obce Smrdáky má pôvod v polohe potoka so slovným základom toponymického apelatíva "huč-, hučať" s charakteristickým významom v čase pomenovania "lokalizovaný za objektom, ktorý sa ozýval hlbokým zvukom, tvoriacim hukot najmä v období väčšieho pretoku vody v potoku, alebo ináč spájaného s týmto slovným základom". Z apelatíva "huč-, hučať", rozšírením o systémovo predĺženú predponu "zá-" a o formant "-ský" bolo utvorené bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena "Záhučský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Názov vodného toku "Záhučský potok" bol štandardizovaný v roku 1978. 
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Záhučský potok" je jedinečným hydronymom (február 2022). 
Referencie.
24 (spravodajská stanica STVR)

Vysielanie bolo predbežne plánované na dva týždne, no napokon bolo rozhodnuté, že televizia zostane nastálo. Tvoria ju pravidelne spravodajské bloky, doplnené o premiéry a reprízy spravodajských a publicistických programov, vysielaných bežne Jednotkou, Dvojkou a Rádiom Slovensko.
Veľká Červenková

Veľká Červenková (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Novou Bystricou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Nová Bystrica, juhovýchodne situovaná Vychylovka a juhozápadne ležiaca Stará Bystrica, severným smerom sa nachádza Rycerka Górna. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Veľká Červenková je súčasťou pohraničného hrebeňa, ktorým vedie i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Severným smerom sa nachádza Kolyski Groń (), východne je sedlom oddelený Bugaj () a Javorina (), južným smerom Javorina () a Brýzgalka () a západným Orol (), Malá Rača () a Veľká Rača (). Severné svahy odvodňuje potok Śrubita a Racza v povodí rieky Sola, voda z južne orientovaných častí je odvádzaná prítokmi Veľkého potoka do Bystrice v povodí Kysuce. Vrch traverzuje severným úbočím hrebeňovka.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých odlesnených lokalít na úbočí možno vidieť okolité vrchy Kysuckých Beskýd a Kysuckej vrchoviny, pri vhodných podmienkach aj Javorníky, Súľovské vrchy, Žywiecke, Sliezske a Oravské Beskydy, Malú Fatru, Oravskú Maguru a Západné Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník a hrebeňovka ho traverzuje severným svahom poľským územím.
Uplaz (vrch v Kysuckých Beskydách)

Uplaz alebo Úplaz (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Oščadnicou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Oščadnica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú severovýchodne ležiaca Rycerka Górna, západným smerom sa nachádzajú osady Oščadnice a juhozápadným smerom Zborov nad Bystricou. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce a západná, slovenská časť masívu do národnej prírodnej rezervácie Veľká Rača.
Opis.
Uplaz je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý kopíruje i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Juhozápadným smerom susedí sedlom oddelená dominantná Veľká Rača (), západným Dedovka (), severným Veľký Príslop () a východným sa nachádza Kolyski Groń (). Východnú časť hrebeňa odvodňuje potok Racza v povodí rieky Sola, voda zo západných svahov je odvádzaná potokom Oščadnica do Kysuce. Vrcholom prechádza značená hrebeňovka.
Výhľady.
Čiastočne odlesnený vrchol ponúka obmedzený rozhľad. Z odlesnených lokalít a miest s nižšou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Kysuckých Beskýd, pri vhodných podmienkach aj Javorníky, Moravsko-sliezske, Žywiecke, Sliezske a Oravské Beskydy a Malú Fatru.
Veľký Príslop

Veľký Príslop (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Oščadnicou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Oščadnica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú severovýchodne ležiaca Rycerka Górna, západným smerom Lalíky, osada Oščadnice. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Veľký Príslop je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie z Veľkej Rače severným smerom do sedla Príslop. Hrebeňom vedie rozvodie Čierneho a Baltského mora. Južným smerom susedí sedlom oddelený Uplaz (), dominantná Veľká Rača (), no i Bugaj (), západným Rovný vrch () a Dedovka (), severným Malý Príslop () a Magura () a východným Bendoszka Wielka (). Východne sa zvažujúce časti hrebeňa odvodňuje potok Rycerka v povodí rieky Sola, voda zo západných svahov je odvádzaná potokom Oščadnica do Kysuce. Vrchol traverzuje východným úbočím značená hrebeňovka.
Výhľady.
Vrchol Veľkého Príslopu pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí možno vidieť okolité vrchy Kysuckých Beskýd, no tiež Javorníky, Moravsko-sliezske, Žywiecke, Sliezske a Oravské Beskydy a Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník a ten je prístupný odbočením z hrebeňovky, ktorá v tejto časti vedie východným svahom.
Boj proti škodcom

Boj proti škodcom je regulácia populácie druhu, ktorý negatívne ovplyvňuje ľudskú činnosť, t.j. je škodcom.
Boj proti škodcom je starý ako poľnohospodárstvo, pretože vždy existovala potreba chrániť plodiny pred škodcami. Už v roku 3000 p.n.l. v Egypte sa mačky používali na ničenie hlodavcov v sýpkach.
V súčasnosti sú v poľnohospodárstve škodcovia regulovaní fyzikálnymi, chemickými a biologickými prostriedkami. V domácnostiach a mestskom prostredí sú škodcovia kontrolovaní odpudzovaním, sterilizáciou alebo použitím chemikálií. Nemocnice a iné zdravotnícke zariadenia využívajú časté čistenie vrátane chlórovania a špeciálne vybavenie ako súčasť kontroly škodcov.
Deratizácia sa vzťahuje aj na postup likvidácie akýchkoľvek článkonožcov, ktorých blízkosť k ľuďom sa považuje za nežiaducu: muchy, komáre, šváby, mravce, ploštice, blchy atď.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 2004

Majstrovstvá Ázie vo futbale 2004 boli 13. ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederáciej (AFC). Turnaj sa hral v dňoch od 17. júla do 7. augusta 2004 a turnaj hostila Čína.
Turnaj bol plný prekvapení ale aj sklamaní. Saudská Arábia vypadla už v skupine. Bahrajn nečakane skončil na štvrtom mieste. Jordánsko pri svojej premiére postúpilo do štvrťfinále.
Víťazom turnaja sa stalo Japonsko, ktoré vo finále zdolalo Čínu 3:1.
Kvalifikácia.
Na turnaj sa kvalifikovalo 16 tímov. Pre Jordánsko, Omán a Turkménsko išlo o debut na tomto turnaji.
Štadióny.
Zápasy sa hrali na štyroch štadiónoch v štyroch mestách.
Climate Intelligence Foundation

Climate Intelligence Foundation ("skrátene Clintel") je holandská nadácia známa deklaráciou "There is no climate emergency" ("slov. Klimatická núdza neexistuje"), ktorú podpísala takmer tisícka vedcov z celého sveta. Clintel založil vedecký novinár Marcel Crok a geovedec Guus Berkhout. Clintel upozorňuje na údajnú manipuláciu s klimatickými dátami a ich chybnou interpretáciou zo strany IPCC a politikov. Naopak mainstreamovými médiami, ktoré vždy prezentujú závery IPCC ako "vedecký konsenzus" a teda jediné správne, je Clintel spochybňovaný a označovaný za klimatoskeptikov, alebo priamo za popieračov vedy.
Ciele nadácie.
Nadácia Clintel definuje svoje ciele nasledovne:
CLINTEL chce prevziať úlohu nezávislého „klimatického strážcu“ v oblasti klimatickej vedy a klimatickej politiky.
Magura (vrch v Kysuckých Beskydách)

Magura () je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Oščadnicou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Oščadnica a Rajcza. Najbližšími sídlami sú severne a východne ležiaca Rycerka Górna, západným smerom osady Oščadnice. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Magura je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie z Veľkej Rače severným smerom do sedla Príslop. Hrebeňom tiež prechádza rozvodie Čierneho a Baltského mora. Severným smerom leží Góra Oźna () a Vreščovský Beskyd (), východným Jaworzyna (), južným Malý Príslop (), Veľký Príslop () a Veľká Rača () a západným Kykula () a Zanka (). Východne a severne sa zvažujúce časti hrebeňa odvodňuje potok Rycerka do rieky Sola, voda zo západných a južných svahov je odvádzaná potokom Oščadnica do Kysuce. Vrcholovou časťou prechádza značená hrebeňovka.
Výhľady.
Vrchol Magury pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí a miest s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Kysuckých Beskýd, no tiež Súľovské vrchy, Javorníky, Moravsko-sliezske, Žywiecke, Sliezske a Oravské Beskydy a Malú Fatru.
Plajbas

Plajbas môže byť:
Plajbas alebo plajvajs môže byť zastarano: