burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Dorothy Malone

Dorothy Malone (vlastným menom Mary Dorothy Maloney, * 29. január 1924, Chicago, Illinois, USA – † 19. január 2018, Dallas, Texas, USA) bola americká herečka a držiteľka ceny Academy Awards v roku 1956, za film "Written on the Wind" v kategórií Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe. Od roku 1960 má svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy. 
Detstvo a mladosť.
Malone sa narodila do americkej rodiny v Chicagu v štáte Illinois. Je z piatich detí, z toho dve sestry zomreli v mladom veku na zdravotné komplikácie spôsobené detskou obrnou a jej mladšieho brata zabil blesk pri hraní golfu. S rodinou sa neskôr presťahovala do Dallasu v Texase, kde aj študovala. Pôvodne sa chcela stať zdravotnou sestrou, ale počas účinkovania v školskom divadle sa začala viac venovať herectvu. 
Kariéra.
Malone prvý raz debutovala vo veku 18 rokov na Broadwayi. Objavila sa v niekoľkých vedľajších úlohách v nízkorozpočtových filmoch. V roku 1946 sa objavila v detektívke "The Big Sleep" po boku Lauren Bacall a Humphreya Bogarta. 
Jej najväčšia filmová rola prišla v roku 1956 vo filme "Written on the Wind". Kvôli filmu si prefarbila vlasy na blond a hrala po boku Lauren Bacall, Rocka Hudsona či Roberta Stacka. Za svoj herecký výkon vo filme získala v roku 1956 cenu Academy Awards. Vďaka tejto hereckej skúsenosti jej boli ponúknuté množstvo výrazných hereckých úloh. Objavila sa napríklad vo filme "Man of a Thousand Faces" (1957) či "Tip na Dead Jockey" (1957). V rovnakom roku si zahrala aj vo filme "The Tarnished Angels", ktorý režíroval Douglas Sirk, s ktorým Malone pracovala už pri filme "Written on the Wind".
Dňa 8. februára 1960 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Jej ďalšou známou úlohou bola postava Constance MacKenzie "Peyton Place", v rokoch 1964 až 1968. V roku 1968 bola prepustená z natáčania po tom, čo sa sťažovala, že jej postava sa už viac v deji nevyvíjala. Maloneová žalovala spoločnosť 20th Century Fox za 1,6 milióna dolárov za porušenie zmluvy. Neskôr si svoju úlohu zopakovala v televíznom filme "Murder v Peyton Place" z roku 1977 a "Peyton Place: Next Generation" z roku 1985. 
V roku 1992 hrala matku obvinenú z vraždy, vo filme "Basic Instinct". 
Súkromný život.
Počas prezidentských volieb v roku 1952 sa Malone hlásila k demokratom a bola v kampani za Adlaia Stevensona II. V roku 1959 sa vydala za herca Jacquesa Bergeraca v katolíckom kostole v Hongkongu. Spolu majú dve dcéry, Mimi (* 1960) a Diane (* 1962). Pár sa rozviedol 8. decembra 1964. Dňa 3. apríla sa vydala za newyorského obchodníka Roberta Tomarkina. Ich manželstvo bolo neskôr anulované po tom, čo Malone tvrdila, že sa Tomarkin za ňu oženil len kvôli jej peniazom. 
V roku 1971 sa spoločne s dcérami presťahovala do Dallasu v Texase, kde aj vyrastala. 
Úmrtie.
Malone zomrela 19. januára 2018, desať dní pred svojimi 94. narodeninami v ošetrovateľskom zariadení v Dallase.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1983

Vodné pólo na Panamerických hrách 1983 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1983. Konal sa v Caracase, vo Venezuele v dňoch od 16.22. augusta 1983, za účasti 8 mužských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo domácej . Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 9. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom komplexe Complejo de Piscinas del Parque Naciones Unidas s kapacitou 4 000 divákov, ktorý je súčasťou športového komplexu Complejo Deportivo Parque Naciones Unidas. Titul obhájilo , ktoré sa v jedinej osemčlennej skupine umiestnilo pred a . V priamom súboji o víťazstvo vyhralo v záverečnom hracom dni nad Kubou .
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Olympijský kvalifikačný turnaj 1984. Kvalifikovali sa naň 4 najlepšie družstvá.
Jean Rochefort

Jean Rochefort, celým menom Jean Raoul Robert Rochefort (* 29. apríl 1930, Dinan, Francúzsko† 9. október 2017, Paríž) bol francúzsky herec, trojnásobný držiteľ francúzskeho filmového ocenenia César.
Životopis.
Herectvo študoval najprv v Paríži, následne na konzervatóriu v Nantes, kde sa zoznámil aj so Jean-Paulom Belmondom. Po štúdiách vystupoval na rôznych divadelných scénach a v kabaretoch.
Od polovice 50. rokov sa začal objavovať aj vo filme a v televízii. Spočiatku sa jednalo o drobné a vedľajšie role, kde obvykle prihrával svojim slávnejším a známejším kolegom. V rokoch 19641966 hral v prvých troch dieloch slávnej ságy o Angelike právnika Françoisa Desgreze.
Ako filmový herec sa presadil až 70. rokoch v komédiách "Veľký blondín s čiernou topánkou" a "Návrat veľkého blondína". Okrem výrazných komediálnych rolí sa presadil aj ako výborný dramatický herec, čo mu v druhej polovici 70. rokov prinieslo aj dve ocenenia César.
V roku 1999 bol ocenený tretím Césarom za svoje celoživotné dielo a prínos francúzskej kinematografii. Počas svojej viac ako päťdesiatročnej kariéry vystupoval vo viac ako 100 rôznych audiovizuálnych dielach. V októbri 2013 vydal svoju autobiografiu s názvom "Ce genre de choses".
Veliteľstvo československého četníctva na Slovensku

Veliteľstvo československého četníctva na Slovensku bol riadiaci orgán četníctva počas Slovenského národného povstania (SNP), podliehajúci povereníctvu Slovenskej národnej rady (SNR) pre veci vnútorné. Funkciu jeho veliteľa zastával plk. Vladimír Bodický (krycie meno Branislav), zástupcom veliteľa bol pplk. Ján Plakinger a náčelníkom štábu stot. Jozef Peterka.
Priamym predchodcom tohto orgánu bolo Hlavné veliteľstvo žandárstva, ktoré sa v roku 1943 presťahovalo z Bratislavy do Štubnianskych Teplíc. Mnohí príslušníci Zboru žandárstva Slovenskej republiky tajne spolupracovali s Vojenským ústredím Slovenskej národnej rady na príprave povstania. Po vypuknutí SNP veliteľstvo vydalo rozkaz svojim podriadeným veliteľstvám zapojiť sa do povstania a premenovalo sa na „Veliteľstvo československého četníctva na Slovensku“. Četníci sa zapojili do bojovej činnosti a v rámci revolučných národných výborov samostatne alebo spolu s milíciami vykonávali bezpečnostnú službu na povstaleckom území. Bojové jednotky štábu veliteľstva tvorila kombinovaná rota automatčíkov, tri bojové čaty a delostrelecká batéria. 21. septembra 1944 bolo veliteľstvo presunuté do Harmanca a neskôr do Brusna.
Po potlačení povstania sa četníci aktivizovali v partizánskych jednotkách, napr. v partizánskej skupine Branislav, ktorú založili príslušníci veliteľstva a ktorá vyvíjala intenzívnu a produktívnu spravodajskú činnosť. Mnohých četníkov zapojených do odboja postihli represálie okupačných vojsk (napr. postrieľanie zajatých četníkov na cintoríne v Revúcej). Na základe nariadenia Predsedníctva SNR č. 6/1945 Zb. n. SNR zo dňa 23. februára 1945 o rozpustení žandárskych a policajných organizácií a formácií zanikli všetky žandárske útvary a vznikol jednotný bezpečnostný zbor s názvom Národná bezpečnosť, ktorý bol v roku 1947 zlúčený s ďalšími bezpečnostnými zložkami do Zboru národnej bezpečnosti.
Achondrit

Achondrit je druh meteoritu s väčšou, hrubšou veľkosťou zrna a šedou farbou. Patrí medzi vzácne meteority a tvoria iba 7% z na Zem spadnutých meteoritov. Jedná sa o magmatickú horninu . Pravdepodobne ide o úlomky kremičitanových kôr asteroidov, ktoré sa rozpadli po vzájomnej zrážke.
Zloženie.
Achondrit je tvorený rôznymi kremičitanovými minerálmi, predovšetkým plagioklasmi, olivínmi a pyroxénmi. Oproti oveľa bežnejším chondritovým meteoritom obsahujú menej železa.
Typy.
Najbežnejším achondritom je eukrit, ktorý sa veľmi podobá pozemskému bazaltu nachádzajúcom sa pri oceánskom dne. Ďalším typom je diogenit, ktorý vznikol zadržaním čadičovej taveniny v magmy a nahromadením pyroxenových kryštálov z dna magmatického krbu. Zmes oboch variantov sa nazýva howardit.
Medzi achondrity sa radí aj ďalšie typy meteoritov ako napr. Aubrit, urcilit, acapulocit a angrit. Jedná sa však o počtom pomerne nevýznamné.
Vznik.
Pôvodne rovnorodý materiál diferencioval v roztavenom chondritovej hmote, tým sa nahromadili kovy v strede telesa a vytvorili tak jadro asteroidu. Ľahká kremičitanová hmota zostala na povrchu.
História.
To že je achondrit magmatického pôvodu prvýkrát rozpoznal nemecký bádateľ Gustav Rose, profesor mineralógie pôsobiaci na univerzite v Berlíne. Jeho koníčkom bolo cestovanie po Ázii a Rusku spolu s Alexandrom Humboldtom, kde zbieral minerály a meteority.
Inak medzi ženami?

Inak medzi ženami? je antalógia krátkych poviedok od autorov kriminálnych príbehov, v ktorých hrajú hlavnú úlohu ženy.
Joan Allenová

Joan Allenová (; * 20. august 1956, Rochelle, Illinois, USA) je americká herečka.
Detstvo a mladosť.
Allenová sa narodila do americkej rodiny a je zo štyroch detí, z ktorých sa narodila ako najmladšia. Navštevovala strednú školu Rochelle Township High School. Následne navštevovala University of Eastern Illinois University, kde hrala v niekoľkých divadelných hrách s Johnom Malkovichom, ktorý bol tiež študentom, a potom Northern Illinois University, kde získala titul bakalár umenia.
Kariéra.
Allenová svoju hereckú kariéru začala v divadle. Bola členkou súboru Steppenwolf Theatre Company v roku 1977. V roku 1989 získala cenu Tony za divadelné predstavenie "Burn This", ktoré sa hralo na Broadwayi a zahrala si tam spolu s Johnom Malkovichom.
V roku 1995 získala nomináciu na Academy Awards, v kategórií Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe vo filme "Nixon". O rok neskôr si zahrala po boku herečky Winony Ryder a herca Daniel Day-Lewisa, ktorý hral jej manžela vo filme "Crucible".
V roku 1997 hrala v komédii "Pleasantville", ktorá vyšla v roku 1998.
V menšej úlohe sa objavila ako matka Rachel McAdamsovej, v romantickej komédii "The Notebook" z roku 2004.
V roku 2016 sa objavila v televíznom seriály "The Family", ktorý mal dvanásť častí.
Súkromý život.
V roku 1990 sa vydala za herca Petra Friedmana. Rozviedli sa v roku 2002 a majú spolu dcéru Sadie, ktorá sa narodila v roku 1994.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1987

Vodné pólo na Panamerických hrách 1987 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch v dňoch od 17.22. augusta 1987, za účasti 6 mužských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 10. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Indiana University Natatorium s kapacitou 4 700 divákov. Titul tretíkrát v rade získalo domáce , ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad .
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Olympijský kvalifikačný turnaj 1988. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá.
Usulután (mesto)

Usulután je piate najväčšie mesto vo východnej časti štátu Salvádor a hlavné mesto departementu Usulután. Počet obyvateľov je približne 73-tisíc. Kvôli zemetraseniu z roku 2001 bolo mesto vážne poškodené.
Šport.
V meste sa nachádza známy salvádorský futbalový klub C.D. Luis Ángel Firpo. Jeho štadión Sergio Torres Stadium má kapacitu 5000 divákov.
Shirley Knightová

Shirley Knight (* 5. júl 1936, Goessel, Kansas, USA – † 22. apríl 2020, San Marcos, Texas, USA) bola americká herečka a speváčka.
Životopis.
Raný život
Narodila sa a vyrastala v Kansase. V jedenástich rokoch sa začala venovať opernému spevu. V štrnástich rokoch napísala poviedku, ktorá vyšla v národných novinách. Svoju filmovú kariéru začala v roku 1959, kvôli ktorej odcestovala do New Yorku. 
Kariéra
V roku 1961 hrala v dráme "The Dark at the Top of the Stairs" za ktorú bola nominovaná na Academy Awards v kategórií Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe. Nomináciu v rovnakej kategórií získala aj v roku 1963 za jej herecký výkon vo filme "Sweet Bird of Youth".
V roku 1995 získala ocenenie Zlatý glóbus za jej herecký výkon vo filme "Indictment: The McMartin Trial". 
Osobný život
Knightová sa vydala za amerického herca Genom Perssona v roku 1959. Ich manželstvo bolo rozvedené v roku 1969. Mali spolu jedno dieťa, herečku Kaitlin Hopkins. 
Druhé manželstvo mala s anglickým spisovateľom Johnom Hopkinsom, a to od roku 1969 až jeho smrti v roku 1998. Spolu s Hopkinsom vychovali jej dcéru z prvého manželstva, ktorá neskôr používala aj Hopkinsonovo priezvisko. 
Úmrtie
Zomrela dňa 22. apríla 2020 prirodzenou smrťou v dome svojej dcéry Kaitlin. V čase smrti mala 83 rokov.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1951

Vodné pólo na Panamerických hrách 1951 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1951. Konal sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 1.7. marca 1951, za účasti 5 mužských tímov. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne "Piscinas del Club Universitario de Buenos Aires", na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Titul získala domáca , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a .
Will Sampson

Will Sampson (mladší) (* 27. september 1933, Okmulgee, Oklahoma, USA† 3. jún 1987, Houston, Texas) bol americký herec a maliar, známy z filmu "Prelet nad kukučím hniezdom".
Životopis.
Jeho najznámejšou postava bola rola „Chief Bromdena“ vo filme Miloša Formana "Prelet nad kukučím hniezdom". Zviditeľnil sa tiež postavou Taylora v druhej časti filmu Poltergeist. Venoval sa tiež maľovaniu. Jeho umelecké diela boli v múzeu Gilcrease a Philbrook Museum of Art. V roku 1983 založil a pôsobil v predstavenstve American Indian Registry for the Performing Arts.
Sampson trpel sklerodermiou, chronickým degeneratívnym ochorením, ktoré postihlo jeho srdce, pľúca a kožu. Počas tohto ochorenia jeho hmotnosť klesla zo 120 kg na 64 kg, čo mu spôsobilo problémy s podvýživou. Po transplantácii srdca a pľúc v Houstonskej nemocnici v Houstone, v Texase zomrel 3. júna 1987 na pooperačné zlyhanie obličiek. Je pochovaný na cintoríne Graves Creek v Hitchite v Oklahome. V meste kde sa narodil, je po ňom pomenovaná ulica - "Will Sampson Road".
Porast

Porast môže byť:
Poltergeist II

Poltergeist II (angl. "Poltergeist II: The Other Side") je americký mysteriózny horor z roku 1986 a druhým dielom z trilógie Poltergeist. Film režíroval Brian Gibson a scenár napísali Michael Grais a Mark Victor. Vo filme hrajú, JoBeth Williams, Heather O’Rourke, Zelda Rubinstein, Will Sampson, Julian Beck a iní. 
Druhý diel znovu poukazuje na rodinu Freelingových, ktorá sa presťahovala k babičke Jess (Fitzgerald). Carol Anne (O’Rourke) sa v jeden deň stretne s neznámym mužom (Beck), ktorý ju veľmi vydesí. Odvtedy sa začnú v ich domácnosti diať neopísateľné veci. Na pomoc im príde indiánsky krotiteľ duchov (Sampson). Rodina následne bojuje proti nadprirodzeným silám. Na pomoc im príde aj médium Tangina Burrows (Rubinstein) ktorá hrala aj v prvej časti. 
Film získal nomináciu na Oscara za vizuálne efekty.
Poltergeist III

Poltergeist III je americký mysteriózny horor z roku 1988 a tretím dielom z trilógie Poltergeist. Film režíroval Gary Sherman a scenár napísal režisér Gary Sherman a Brian Taggert. Vo filme hrajú, Heather O’Rourke, Zelda Rubinstein, Nancy Allen, Tom Skerrit, Lara Flynn Boyle a iní. Heather O’Rourke a Zelda Rubinstein sú jediné herečky, ktoré sa objavili aj v predchádzajúcich dvoch dieloch. 
V treťom diely nevystupuje rodina Freelingových. Film poukazuje na Carol Anne (O’Rourke), ktorá býva u strýka a tety (Skerritt, Allen). Neznámy muž menom Kane, unesie Carol Anne, jej sesternicu Donnu (Flynn Boyle) a jej priateľa Scotta (Wentz). Na pomoc im príde médium Tangina Burrows (Rubinstein), ktorú tiež unesú zlí duchovia. 
Film je jediný z trilógie ktorý nedostal nomináciu na Academy Awards za vizuálne efekty.
Predstaviteľka Carol Anne (Heather O’Rourke) zomrela krátko pred koncom natáčania. Kvôli jej smrti boli zrušené tiež plány na štvrté pokračovanie filmu.
Termická účinnosť

Termická účinnosť (iné názvy: tepelná účinnosť, v širšom zmysle termodynamická účinnosť) je miera účinnosti tepelného motora. Termická účinnosť sa označuje symbolom ηt, ak ju treba odlíšiť od iných účinností, alebo jednoducho η, pri teoretických termodynamických výpočtoch. Doplnok (výraz 1 - ηt) opisuje tepelné straty.
Matematický vzťah.
Pretože pri uzavretom cykle nedochádza k zmene vnútornej energie sústavy, na základe prvého termodynamického zákona platí rovnica:
Qp - Qo - Wp + Wk = 0 , kde:
Termickú účinnosť tak môžeme vyjadriť ako pomer získanej práce k množstvu privedeného tepla:
η = formula_1
alebo inak:
η = formula_2 = formula_3 = 1 - formula_4
Termmická účinnosť je vždy menšia ako 1, dokonca je vždy menšia ako účinnosť Carnotovho cyklu.
Účinnosť Carnotovho cyklu.
Carnotov vratný cyklus je najúčinnejší možný tepelný cyklus pracujúci medzi dvoma tepelnými zásobníkmi s teplotami Tp a To. Tento špeciálny cyklus je tvorený adiabatickou kompresiou a expanziou a izotermickým prívodom a odvodom tepla.
ηk = 1 - formula_5
Československý národný výbor (Spojené štáty)

Československý národný výbor (skratka ČSNV) bol politický orgán, ktorý založili česko-slovenské krajanské organizácie v Spojených štátoch (České národné združenie, Slovenské národné združenie a Združenie českých katolíkov) 18.20. apríla 1939 na podporu úsilia o obnovenie Československa (pozri druhý česko-slovenský odboj). Organizácia reprezentovala väčšinu Čechov, Slovákov a Rusínov žijúcich v Spojených štátoch (spolu vyše milión obyvateľov). O jej ustanovenie sa pričinil Edvard Beneš, v tom čase hosťujúci profesor na Chicagskej univerzite ("University of Chicago"), ktorý po 15. marci 1939 (t. j. po vojenskom obsadení Česko-Slovenska Nemeckom a ustanovení Protektorátu Čechy a Morava) začala vyvíjať intenzívnu politickú činnosť medzi krajanmi.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1955

Vodné pólo na Panamerických hrách 1955 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1955. Konal sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 15.24. marca 1955, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo . Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Alberca Olímpica de Ciudad Universitaria s kapacitou 6 000 divákov, na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Titul obhájila , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a .
Hviezdičkové kimono

Hviezdičkové kimono () je detektívny román rumunského spisovateľa Victora Eftimia.
Slovenské vydanie.
V slovenčine vyšla kniha v roku 1973 v edícii „Labyrint“ vo vydavateľstve Smena.
Dej.
Vodný zajatec, privykajúc si na tmu – baterka mu zostala v kimone, a to mu strhli banditi – uvažoval o kadečom, čo nijako nesúviselo s týmto jeho dobrodružstvom. Jeho policajtskú márnomyseľnosť predsa však šteklilo akési intímne zadosťučinenie: naozaj naďabil na kanál, o ktorom predpokladal, že je spojený so Seinou, keď vyšetroval 4 podozrivé samovraždy Američanov. Prirodzene, radšej by tento kanál nikdy nebol objavil, než aby sa sním mal oboznámiť za takýchto nepríjemných okolností. Tom Sincler bol presvedčený, že v tejto chvíli skočí z blízkeho mosta dajaký spojenec Číňanov, oblečený do jeho zvrchníka a s jeho klobúkom na hlave, predstierajúc detektívovu samovraždu. Mŕtvolu vytiahnu zo Seiny na druhý deň. Táto perspektíva ho vôbec nenadchýnala.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1959

Vodné pólo na Panamerických hrách 1959 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1959. Konal sa v Chicagu, v Spojených štátoch v dňoch od 30. augusta3. septembra 1959, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo Západnej Indie, ktoré bolo tvorené hráčmi Barbadosu, Jamajky a Trinidadu a Tobaga. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 3. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Portage Park Pool, na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Titul získalo domáce , ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred obhajcom prvenstva z a .
Wix.com

Wix.com Ltd. je izraelská softvérová spoločnosť poskytujúca služby vývoja webstránok, ktorá je založená na princípe cloudu. Umožňuje používateľom vytvoriť HTML5 webstránky a mobilné stránky prostredníctvom použitia drag and drop nástrojov. Spolu s jeho ústredím a ďalšími kanceláriami v Izraeli má tiež kancelárie v Brazílii, Kanade, Nemecku, Indii, Írsku, Litve, USA a na Ukrajine.
Používatelia môžu pridať aj sociálne plug-iny, e-commerce, online marketing, kontaktné formuláre, e-mailový marketing, a komunitné fóra do svojich stránok s použitím rôznych spoločnosťou Wix vyvinutých aplikácií tretích strán. Tvorca webovej stránky platformy Wix je postavený na obchodnom modeli freemium, ktorý zarába príjmy prostredníctvom prémiových aktualizácií.
História.
Wix vytvorili v roku 2006 Avishai Abrahami, Nadav Abrahami a Giora Kaplan. Spoločnosť sa nachádza v Tel Avive a má kancelárie aj v San Franciscu, New Yorku a Dnepropetrovsku. Je financovaná investormi Insight Venture Partners, Mangrove Capital Partners, Bessemer Venture Partners a Benchmark Capital.
Do open-beta verzie vstúpili v roku 2008.
Slnko v sieti 2020

10. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa mal pôvodne konať 17. apríla 2020 v interiéroch Starej tržnice v Bratislave. Vzhľadom na preventívne opatrenia súvisiace s pandémiou koronavírusu na Slovensku, sa ceremoniál v plánovanej podobe nemohol uskutočniť. V polovici júna bol preto oznámený náhradný termín, tento pripadol na 9. september.
O ocenenie sa pôvodne uchádzalo celkom 24 titulov, presnejšie 12 hraných, 6 dokumentárnych i 6 animovaných filmov. Do druhého kola postúpilo 14 kandidátov, z toho 8 celovečerných, 3 dokumenty a 3 kreslené. Najväčší počet nomináciíí, respektíve 12, obdržal thriller Jonáša Karáska s názvom "Amnestie", v 11. kategóriách na cenu ašpirovala pre zmenu dráma Marka Škopa "Nech je svetlo", zatiaľ čo 8 nomináciíí si vyslúžil dlhometrážny debut Teodora Kuhna "Ostrým nožom".
Proxenos

Proxenos () bol v starovekom Grécku občan mestského štátu, ktorý pohostinne prijímal občanov iného štátu a staral sa o ich bezpečný pobyt.
Proxenos (mn. č. "proxenoi") znamená v preklade „priateľ cudzincov“. Tento termín je odvodený z pojmu "proxenia", ktorý je výrazom pre starogrécku tradíciu pohostinstva. Občan v starovekom Grécku nemal žiadne práva v iných obciach, takže bolo medzi obcami zavedené formálne priateľstvo tzv. "xenia". Z miestnych občanov boli menovaní proxenoi, ktorí sa starali o záujmy občanov štátov, s ktorými mali formálne zväzky (bola to akási konzulárna ochrana či pomoc, ktorá mala v gréckych mestských štátoch za úlohu najmä „ochraňovať a podporovať záujmy cudzích občanov“, a to nielen Grékov ale i ne-Grékov napr. Feničanov). Ak sa proxenos svojim pohostinstvom vyznamenal, požiadali ho aj iní o proxeniu (ochranu cudzincov).
V praxi medzi úlohy proxena patrilo hlavne poskytovanie ochrany príslušníkom vysielajúceho štátu, ale napr. aj „overovanie ich poslednej vôle“ (závetu) v prípade úmrtia, v čom možno nájsť určitú paralelu s notárskymi a matričnými službami súčasných konzulárnych úradov. Samotný proxenos bol menovaný z radov občanov prijímajúceho štátu, pričom tento post spravidla zastával niektorý významný alebo vplyvný jednotlivec, v čom spočíva istá podobnosť s funkciou súčasného honorárneho konzula. Napr. Demostenes, slávny aténsky rečník, ktorý bol často poverený diplomatickými misiami, bol proxenos Tébanom v Aténach, a Aténčanom v Tébach slávny básnik Pindaros.“
Proxenos hostil zahraničných vyslancov na vlastné náklady. Bol to občan, ktorý podpísal zmluvu na zastupovanie záujmov cudzincov vo svojej krajine (krajinách). Proxenos často zastával aj diplomatické funkcie. Prostredníctvom neho sa viedli rokovania. V prípade konfliktov medzi štátmi sa mnohokrát stal prostredníkom (mediátorom) medzi konfliktnými stranami. Pozícia proxena bola často dedičná.
Ali MacGrawová

Ali MacGrawová (; * 1. apríl 1939, Pound Ridge, New York, USA) je americká modelka a herečka.
Životopis.
Svoju hereckú kariéru začala v televíznych reklamách. Jej najznámejšia filmová rola bola vo filme "Love Story" z roku 1970. Za svoj herecký výkon bola nominovaná na Academy Awards. V roku 1971 odmietla rolu Bree Daniels v dráme "Klute", ktorú neskôr získala Jane Fondová. O rok neskôr hrala so Stevenom McQueenom vo filme "Útek" ("The Getaway").
Bola trikrát vydatá. S druhým manželom, Robertom Evansom, má syna Josha.
Venuje sa joge a spolupracuje s organizáciou PETA.
V súčasnosti žije v Sante Fe v Novom Mexiku.
Alexander Griščuk

Alexander Griščuk ( * 3. október 1983, Moskva, Sovietsky zväz) je ruský šachový veľmajster. Svoj titul získal v roku 2000, dva roky predtým získal titul medzinárodného majstra.
K 30. aprílu 2020 bol jeho rating Elo 2784.
Mara Bunevová

Mara Bunevová (mac. a bulh. Мара Бунева"Mara Buneva"; * 1901 / 1902, Tetovo† 13. január 1928, Skopje) bola macedónska bulharská revolucionárka, členka Vnútornej macedónskej revolučnej organizácie.
Mara Bunevová sa narodila ako štvrté z deviatich detí do bulharskej rodiny starostu v dnešnom Tetove, vtedy patriacom Osmanskej ríši. Po štúdiu v rodnom Tetove ju rodina poslala študovať ekonómiu do Skopje. Po prvej svetovej vojne sa spolu s rodinou viackrát sťahovala, až sa nakoniec dočasne usadili v bulharskej Sofii, kde Buneva navštevovala miestnu univerzitu. Vydala sa za bulharského vojenského veliteľa Ivana Chrankova, no krátko na to sa rozviedla. Pod vplyvom svojho brata sa Buneva pridala do macedónskeho revolučného hnutia Vnútornej macedónskej revolučnej organizácie a v roku 1926 presídlila do Skopje. V januári 1928 na Kamennom moste cez rieku Vardar v Skopje s revolverom zavraždila srbského úradníka Velimira Prelića, ktorý stál za zatýkaním študentov s protisrbským zmýšľaním, ktoré viedlo k politickým procesom. Následne po spáchaní atentátu spáchala Buneva samovraždu.
Bulharmi bola Buneva oslavovaná ako mučeníčka za oslobodenie Macedónska, v Macedónsku bola po druhej svetovej vojne (a konci bulharskej okupácie Macedónska) odsúdená na zabudnutie. Po zisku samostatnosti Macedónska v 90. rokoch 20. storočia sa spomienka na Bunevu znovu objavila a vyvolala značné kontroverzie pre jej probulharskú orientáciu. Časť macedónskej spoločnosti a bulharská diaspóra na Bunevu nazerá pozitívne a považuje ju macedónsku národnú hrdinku, druhá časť spoločnosti jej pripomínanie jej pamiatky odsudzuje pre jej bulharofilské zmýšľanie. Otázka je v Severnom Macedónsku živá aj v 21. storočí a vyvolala niekoľko konfliktov medzi bulharskými a macedónskymi nacionalistami.
Aspasia

Aspasia môže byť:
Aspasia alebo Aspasiá môže byť:
Vodné pólo na Panamerických hrách 1963

Vodné pólo na Panamerických hrách 1963 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1963. Konal sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 24. apríla4. mája 1963, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo . Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 4. vydanie. Zápasy sa odohrali na plaveckom štadióne Piscina de Sociedade Esportiva Palmeiras, na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Titul získala domáca , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred obhajcom prvenstva z a .
Arne Laurin

Arne Laurin, rod. Arnošt/Ernst Lustig (* 24. február 1889, Hrnčíře, dnes Praha-Šeberov† 17. február 1945, New York, New York) bol českožidovský novinár, literárny, výtvarný a divadelný kritik, básnik a prozaik. Bol blízkym spolupracovníkom Tomáša Garriguea Masaryka a Edvarda Beneša.
Publikoval v týždenníkoch "Rozvoj", jičínskej mutácií týždenníka "Pokrokové listy", satirickom dvojtýždenníku "Kopřivy", týždenníku "Samostatnost", mesačníku "Národním obzoru", týždenníku "Zádruha", dvojtýždenníka "Stopa", dvojtýždennej revue "Divadlo", denníku "Národní politika" a počas prvej svetovej vojny v "Českých listech", resp. "Českém listu". V roku 1918 pôsobil ako redaktor časopisu "Domov", v roku 1919 sa stal zástupcom šéfredaktora denníka "Tribuna" a koncom roku 1920 bol prizvaný k príprave denníka "Prager Presse", v ktorého redakcii pôsobil ako šéfredaktor od roku 1921 do novembra 1938, kedy mu správna rada Orbisu vypovedala zmluvu. V januári 1939 odišiel do Francúzska a následne do New Yorku. Spolupracoval s E. Benešom na formovaní odboja. Na česko-slovenskom konzuláte v New Yorku založil a viedol spravodajskú tlačovú agentúru s rozsiahlym spravodajským archívom.
Laurin zomrel v New Yorku. Bol spopolnený a v roku 1946 bola jeho urna uložená v hrobe na Olšanských hřbitovech na pražskom Žižkove.
Vodné pólo na Panamerických hrách 1967

Vodné pólo na Panamerických hrách 1967 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1967. Konal sa v Winnipegu, v Kanade v dňoch od 26. júla1. augusta 1967, za účasti dovtedy rekordných 6 mužských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá a . Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa odohrali v plaveckom centre Pan Am Pool Aquatic Centre s kapacitou 2 300 divákov, na ktorom sa konali aj súťaže v plávaní a v skokoch do vody. Jeho výstavba stála 2,976 milióna C$. Svoj druhý titul získalo , ktorá sa v šesťčlennej skupine umiestnilo pred obhajcom prvenstva z a .
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia panamerických družstiev na LOH 1968, ktoré hostilo Mexiko City. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Kuratórium na výchovu mládeže v Čechách a na Morave

Kuratórium na výchovu mládeže v Čechách a na Morave (KVMČM) bola masová mimoškolská organizácia na území Protektorátu Čechy a Morava zameraná na výchovu českej mládeže vo veku od 10 do 18 rokov v intenciách nacionálno-socialistických ideí. Formálne bola založená 28. mája 1942, činnosť zahájila až 13. marca 1943. Odhaduje sa, že do povinných akcií Kuratória bola zapojená
asi polovica českých chlapcov a dievčat, narodená v rokoch 19251935.
Podobné organizácie existovali aj v ďalších európskych štátoch (Hlinkova mládež na Slovensku, Gioventù Italiana del Littorio v Taliansku, Arbeidernes Ungdomsfylking v Nórsku a ďalšie). Modelom Kuratória sa stala organizácia Hitlerjugend. Kuratórium v sebe koncentrovalo väčšinu mládežníckych záujmových a pohybových protektorátnych aktivít. Hlavným ideovým cieľom Kuratória bola nielen prevýchova, ale aj podpora tzv. protektorátneho vlastenectva a spolupráca s nemeckou ríšou. Činnosť organizácie bola ukončená v roku 1945 po porážke nacistického Nemecka.
Haki Doku

Haki Doku (* 18. jún 1969, Krujë) je albánsky cyklista, rekordér a aktivista. V roku 2012 bol prvým reprezentantom Albánska na Paralympijských hrách.
Životopis.
Vo veku 27 rokov pri práci na stavbe v Taliansku spadol z lešenia a utrpel zranenia chrbtice. Zranenie spôsobilo paraplégiu. Po mesiacoch rehabilitácie sa Doku začal pohybovať na vozíku. Nechtiac sa vzdať športu, začal bežkovať na špeciálne upravených saniach a bicyklovať na trojkolesovom bicykli poháňanom silou rúk. Podarilo sa mu nájsť sponzorov.
Športová činnosť.
V roku 2011 vyhral na bicykli medaily na Slovensku a v Srbsku a tiež paralympijskú kvalifikáciu v Afrike. Albánsko vtedy ešte nemalo paralympijskú organizáciu, ale paralelne so športovým snažením sa ju podarilo založiť.
V roku 2012 sa Doku stal prvým športovcom reprezentujúcim Albánsko na Paralympijských hrách. So svojim trojkolesovým bicyklom sa zúčastnil Letnej paralympiády v Londýne. Vlajku mu pred Paralympiádou odovzdal prezident Bujar Nishani.
Na Paralympiáde získal 13. miesto v cestných pretekoch kategórie H2 a v disciplíne trial kategórie H2 získal 14. miesto.
Lolita (prvé meno)

Lolita je španielske ženské krstné meno.
Saskia

Saskia je ženské meno pôvodom z Nemecka. Na Slovensku oslavuje meniny 21 apríla.
WMF

WMF môže byť skratka pre:
Jakub Drábik

Mgr. Jakub Drábik, PhD. (* 1986, Košice) je slovenský historik, univerzitný pedagóg a samostatný vedecký pracovník Historického ústavu Slovenskej akadémie vied (HÚ SAV). Vo svojej vedeckovýskumnej činnosti sa venuje komparatívnemu výskumu fašizmu, najmä britského a českého fašizmu.
Životopis.
Vyštudoval históriu na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove (20042009) a absolvoval doktorandské štúdium všeobecných dejín na Ústave svetových dejín Filozofickej fakulty Karlovej univerzity (20112014). V akademickom roku 2012/2013 pôsobil na Oxford Brookes University ako hosťujúci výskumný pracovník ("visiting research scholar"), kde na svojom výskume pracoval s profesorom moderných dejín Rogerom Griffinom, odborníkom na výskum fašizmu. Od septembra 2016 pôsobí na HÚ SAV a zároveň na Masarykovej univerzite.
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1979

Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1979 bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1979. Konal sa v San Juane, v Portoriku v dňoch od 8.12. júla 1979, za účasti 5 mužských tímov. Hokejový turnaj mal na hrách svoju premiéru, rovnako ako obe ďalšie korčuliarske športy (rýchlokorčuľovanie a krasokorčuľovanie). Zápasy sa odohrali na outdoorovom korčuliarskom štadióne Patinodromo de Country Club s kapacitou 1 000 divákov, ktorý slúžil aj pre ďalšie 2 korčuliarske súťaže a bol postavený špeciálne pre tieto hry. Titul získala , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a .
Zákon o obecnom zriadení

Zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. zo 6. septembra 1990 o obecnom zriadení je zákon Slovenskej národnej rady (SNR), ktorý je základnou právnou normou upravujúcou postavenie a právomocí obcí. Návrh zákona predložil za vládu Slovenskej republiky podpredseda vlády Gábor Zászlós (MNI) na 4. schôdzi SNR 3. septembra 1990, kde bol schválený a následne vydaný 6. septembra 1990 v čiastke 60 Zbierky zákonov Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky na stranách 12931306. Od svojho prijatia bol 50-krát novelizovaný.
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1987

Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1987 bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch v dňoch od 9.15. augusta 1987, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo . Hokejový turnaj sa organizoval prvýkrát v roku 1979 a toto bolo jeho 2. vydanie, rovnako ako pre oba ďalšie korčuliarske športy (rýchlokorčuľovanie a krasokorčuľovanie). Zápasy sa odohrali na štadióne Carmel Ice Stadium s kapacitou 1 500 divákov. Titul obhájila , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim .
Veľmi vysoké napätie

Veľmi vysoké napätie (VVN) je označenie pre elektrické napätie v rozsahu 52 až 300 kV (združené napätie), respektíve 30 až 171 kV (fázové napätie). Je to napätie vyššie, než vysoké napätie, ale nižšie než zvlášť vysoké napätie. 
Na Slovensku.
Na Slovensku do oblasti veľmi vysokého napätia spadajú vedenia napäťových úrovní 110 kV a 220 kV. Vedenia 110 kV sú súčasťou distribučnej sústavy a spravujú ich regionálne distribučné spoločnosti. Vedenia 220 kV sú súčasťou prenosovej sústavy, ktorú spravuje Slovenská elektrizačná prenosová sústava. Táto napäťová úroveň je však považovaná za neperspektívnu a plánuje sa jej postupný útlm a úplné nahradenie úrovňou 400 kV v oblasti ZVN.
Zvlášť vysoké napätie

Zvlášť vysoké napätie (ZVN) alebo obzvlášť vysoké napätie je označenie pre elektrické napätie v rozsahu 300 až 800 kV (združené napätie). Je to napätie vyššie, než veľmi vysoké napätie, ale nižšie než ultra-vysoké napätie. 
Na Slovensku.
Na Slovensku do oblasti zvlášť vysokého napätia spadajú vedenia napäťovej úrovne 400 kV. Tieto vedenia sú súčasťou prenosovej sústavy, ktorú spravuje Slovenská elektrizačná prenosová sústava. 
Vo svete.
Zvlášť vysoké napätie sa používa pri potrebe preniesť veľké výkony na veľké vzdialenosti. Napríklad spoločnosť Hydro-Québec prevádzkuje viac ako 11 700 km dlhú sieť vedení s napätím 735/765 kV, ktorá prenáša energiu z vodných elektrární na severe Quebecu k spotrebiteľom na juhu provincie.
Albert Martiš

Albert Martiš (* 20. apríl 1855, Kulpín, Rakúske cisárstvo † 19. september 1918, Padina, Rakúsko-Uhorsko) bol dolnozemský učiteľ, národný buditeľ, spisovateľ, publicista.
Biografia.
Narodil sa v Kulpíne do rodiny krajčíra, ktorý neskôr pôsobil ako učiteľ na slovenských školách vo Vojvodine. Aj jeho matka pochádzala z učiteľskej rodiny z Kysáča. V rokoch 1867 – 1869 študoval na srbskom gymnáziu v Novom Sade. Aktívne sa tu zapájal do kultúrneho a národného života Slovákov. V rokoch 1869 – 1873 študoval na nemeckom gymnáziu v Novom Vrbase, kde ho významne ovplyvnil vtedajší riaditeľ gymnázia, Michal Godra. V rokoch 1873 – 1876 študoval na učiteľskej prípravke v Prešove. Počas svojich suplikačných ciest po slovenských stoliciach sa stretol s významnými národnými a literárnymi dejateľmi (suplikácie opísal aj vo svojich autobiografických poviedkach a nedokončených spomienkach). V roku 1877 zložil učiteľskú skúšku v Sarvaši a začal pôsobiť v Padine ako učiteľ (až do penzionovania v roku 1895).
Popri učení v obecnej škole vykonával aj osvetovú a národno-buditeľskú činnosť, za ktorú bol uhorskými úradmi prenasledovaný (v podstate pre túto činnosť bol aj predčasne suspendovaný z miesta učiteľa). Jeho prózy zo života Slovákov na Dolnej zemi vyšli knižne až po jeho smrti. Jeho nedokončené spomienky vydal pod názvom "Pamäti dolnozemského buditeľa" Ján V. Ormis.
Bol propagátorom pestovania nových plodín v dolnozemskom prostredí, napríklad chmeľu. Za úspechy v pestovaní chmeľu bol roku 1889 vyznamenaný striebornou a bronzovou medailou v Paríži a roku 1896 bronzovou medailou na hospodárskej výstave v Budapešti. V Padine založil prvý tamojší peňažný ústav „Vzájomnú pomocnicu“. Bohatá je jeho publikačná činnosť, súvisiaca s hospodárskymi témami. Publikoval príspevky najmä v "Obzore", "Národných novinách" a "Národnom hlásniku".
PGE Energetyka Kolejowa

PGE Energetyka Kolejowa SA, do roku 2023 PKP Energetyka, SA je energetická spoločnosť v Poľsku. Prevádzkuje dodávky tračnej a komerčnej energie.
Dejiny.
Spoločnosť vznikla v roku 2001 ako energetická časť poľských železníc. Začiatky sa však dajú z počítať výstavbou trate VaršavaGrodzisk Mazowiecki napájanou 600V.
V júli 2015 CVC Capital Partners odkúpila PKP Energetiku od štátu. Nákup 100% akcií bol v hodnote 1,965 mld zł, v tom čase približne 477 mil. eur. V roku 2018 Andrzej Bittel, viceminister pre infraštruktúru informoval, že PKP SA sú vo finančnom stave odkúpiť spoločnosť PKP Energetyka naspäť. Privatizáciu považoval za zlú.
V roku 2023 zmenila názov na PGE Energetyka Kolejowa.
Činnosť.
Spoločnosť prevádzkuje celoštátnu údržbu železničnej siete, palivové stanice pre dieselové lokomotívy a tiež predáva elektrinu a plyn. Hlavným klientom spoločnosti je PKP Polskie Linie Kolejowe. Havarijný servis spoločnosť zabezpečuje nepretržite.
V roku 2014 bola PKP Energetyka 5. najväčšia distrubučná spoločnosť v Poľsku a jediná s celoštátnou sieťou. Polovica príjmu tvorila železničná distribúcia. V roku 2014 firma predala 7,7 TWh elektrickej energie, z toho 2,1 TWh trakčnej. Ku koncu roku 2014 spoločnosť vlastnila vysoko- a strednenapäťových vedení, 8 625 transformátorov s celkovým výkonom 5 929 MVA. Vlastní 447 a 13 si ich prenajíma. V prenájme má aj ďalšie zariadenia. V rámci projektu MUZ pripravila trate pre prevádzku súprav Pendolino pre rýchlosť 200 km/h a perspektívne 220 km/h.
Od 1. januára 2020 platí nová štvorrorčná zmluva s PKP Polskie Linie Kolejowe vo výške 1,177 mld zł. Dôvodom novej zmluvy bola vysoká kvalita poskytovaných služieb. Medzi rokmi 2016 a 2018 sa znížil počet incidentov trakčnej sústavy z 340 na 34 ročne.
Vysoké napätie

Vysoké napätie (VN) je označenie pre elektrické napätie v rozsahu 1 až 52 kV (združené napätie), respektíve 0,6 až 30 kV (fázové napätie). Pri jednosmernom prúde je hranica 0,9 kV. Je to napätie vyššie, než nízke napätie, ale nižšie než veľmi vysoké napätie. 
Na Slovensku.
Štandardom pre vedenia vysokého napätia distribučnej sústavy je napäťová úroveň 22 kV. V priemysle alebo v starých káblových rozvodoch v mestách sa používajú aj iné (nižšie) napäťové úrovne.
Centrum asistovanej reprodukcie II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky LF UPJŠ a UN L. Pasteura

Centrum asistovanej reprodukcie II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika a Univerzitnej nemocnice Louisa Pasteura v Košiciach bolo prvé centrum asistovanej reprodukcie na Slovensku. Centrum malo štatút celoštátneho referenčného centra pre asistovanú reprodukciu.
Pri založení Centra asistovanej reprodukcie II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky LF UPJŠ v Košiciach stáli významní reproduktológovia z Univerzity veterinárskeho lekárstva v Košiciach, a to MVDr. Daniel Hlinka, PhD., prof. MVDr. František Lešník, DrSc., prof. MVDr. Juraj Kačmárik, CSc., prof. MVDr. Imrich Maraček, DrSc., ako aj nestor asistovanej reprodukcie a osobnosť svetového formátu prof. MUDr. Ladislav Pilka, DrSc. z Brna.
Významní pracovníci.
Pracovníci centra naberali vedomosti na renomovaných pracoviskách v Spojenom kráľovstve, Francúzsku či Česku. Centrum asistovanej reprodukcie II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky viedli postupne MUDr. Miroslav Herman, PhD., MUDr. Radomír Hredzák, PhD. a doc. MUDr. Silvia Toporcerová, PhD. Laureátka ocenenia Slovenka roka 2018 v kategórii Zdravotníctvo. Najvýznamnejšími embryológmi tohto centra boli MVDr. Daniel Hlinka, PhD., ktorý v roku 1994 ako prvý lekár vo vtedajšom Československu vykonal oplodnenie vajíčka metódou ICSI s úspešným výsledkom narodenia dieťaťa. Ďalej MVDr. Miroslava Popelková, PhD, MVDr. Viera Ždilová, PhD. a RNDr. Marek Dudáš, PhD.
Odchovanci II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky LF UPJŠ, ktorí pracovali v klinickom centre asistovanej reprodukcie, postupne, po odchode z II. Gynekologicko-pôrodníckej kliniky zakladali centrá asistovanej reprodukcie doma aj v zahraničí. MVDr. Daniel Hlinka, PhD (Brno, Praha), MUDr. Miroslav Herman, PhD. (Košice), MUDr. Radomír Hredzák, PhD. (Košice), doc. MUDr. Silvia Toporcerová, PhD. (Košice).
Významné prvenstvá.
Ako na prvom pracovisku na Slovensku sa tu začala využívať mikromanipulačná metóda intracytoplazmatickej injekcie spermie do oocytu (ICSI). Výsledkom bolo v roku 1995 narodenie prvého dieťaťa po ICSI na Slovensku a to len necelé tri roky po tom, čo sa touto formou oplodnenia oocytu narodilo prvé dieťa na svete.
V roku 1996 bola zavedená metóda asistovaného hatchingu a v roku 1997 sa narodilo prvé dieťa po prenose rozmrazeného embrya, opätovne išlo o prvenstvo na Slovensku.
Ako na prvom pracovisku na Slovensku sa tu začala používať metodika MESA-TESE chirurgického odberu spermií zo semenníka a nadsemenníka. Prvé dieťa po chirurgickom odbere spermií sa narodilo v roku 1998, len dva roky po narodení prvého takéhoto dieťaťa na svete.
V roku 1998 sa zaviedla nová originálna metóda spracovania spermií na intracytoplazmatickú injekciu do oocytu bez použitia polyvinylpyrolidónu, ktorá bola publikovaná v Human Reproduction a zaznamenala značný ohlas i na zahraničnej pôde.
Centrum asistovanej reprodukcie zaniklo spolu s II. Gynekologicko-pôrodníckou klinikou LF UPJŠ a Univerzitnou nemocnicou L. Pasteura v roku 2012.
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1991

Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách 1991 bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1991. Konal sa v Havane, na Kube v dňoch od 13.18. augusta 1991, za účasti rekordných 6 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo domácej . Hokejový turnaj sa na panamerických hrách organizoval prvýkrát v roku 1979 a toto bolo jeho 3. vydanie, rovnako ako pre oba ďalšie korčuliarske športy (rýchlokorčuľovanie a krasokorčuľovanie). Zápasy sa odohrali na novopostavenom outdoorovom korčuliarskom štadióne Patinódromo Raúl Díaz Argüelles, ktorý slúžil aj pre súťaže ostatných 2 korčuliarskych športov. Titul tretíkrát po sebe získala , ktorá sa v šesťčlennej skupine umiestnila pred a .
Kostol Navštívenia Panny Márie (Kežmarok)

Kostol Navštívenia Panny Márie (nazývaný aj Mariánsky kostol, alebo tiež Paulínsky kostol) v Kežmarku je barokový kostol zo 17. storočia.
História kostola.
Kostol postavili v uličnej zástavbe na mieste troch meštianskych domov, ktoré darovalo v roku 1650 protestantské mesto Kežmarok katolíckej cirkvi, aby si postavila malý kostolík, pretože Kostol svätého Kríža bol v tom čase vlastníctvom protestantov. Mesto tak urobilo z vďačnosti, lebo prominenti rímsko – katolíckej cirkvi mu pomáhali v sporoch proti rodine Thököly. Prvá zmienka o kostole je z roku 1654. V roku 1741 kostol vyhorel a o 6 rokov sa začala jeho neskorobaroková prestavba pod dohľadom pavlínskeho rádu.
Kostol je jednoloďový, interiér kostola je tiež barokový – kazateľnica, časť hlavného oltára Navštívenia Panny Márie (pôvodný ústredný obraz, ktorého vzhľad nepozná už nikto, bol nahradený na začiatku 20. storočia súsoším Panny Márie Lurdskej), bočné oltáre svätého Pavla Pustovníka a svätej Anny sú z prvej polovice 18. storočia. V rokoch 2003 – 2005 sa uskutočnila generálna oprava kostola a úprava oltára.
Adiabatická účinnosť

Adiabatická účinnosť (iné názvy izoentropická účinnosť, termodynamická izoentropická účinnosť) je parameter, ktorý kvantitatívne vyjadruje, ako účinne sa približuje skutočný proces v zariadení, ak je pre toto zariadenie ako najvhodnejší idealizovaný proces zvolený izoentropický (adiabatický).. Označuje sa symbolom η, pre jednotlivé typy zariadení sa zvykne k označeniu pridávať index, podľa typu zariadenia. 
Adabatická účinnosť patrí do širšej skupiny parametrov definovaných ako termodynamická účinnosť. Používa sa na hodnotenie zariadení pracujúcich (s priblížením) za stacionárnych podmienok, v ktorých prebieha zväčša jeden proces a pracovná látka nevykonáva uzavretý termodynamický cyklus. Takéto zariadenia sú napríklad dýzy alebo prúdové stroje: turbíny a kompresory.
Voľba ideálneho procesu.
Podmienky práce väčšiny zariadení stacionárneho prúdenia možno s priblížením považovať za adiabatické, ak je prestup tepla medzi zariadením a okolím zanedbateľne malý. Ďalej sa predpokladá, že ideálne realizovaný proces v týchto zariadeniach nebude obsahovať žiadne nevratnosti, preto sa za modelový poces vybral adiabatický vratný proces = izoentropický proces.
Výpočet adiabatickej účinnosti.
Pretože rôzne zariadenia sú skonštruované na rôzny účel, definícia vzťahu pre ich adiabatickú účinnosť bude závisieť od tohoto účelu. 
Adiabatická účinnosť turbín.
Turbína je skonštruovaná na získanie práce z energie prúdiacej látky. Na vstupe je pracovná látka v nejakom stave na výstupe táto látka s výstupným tlakom. Adiabatická účinnosť turbíny je definovaná ako podiel efektívnej práce skutočnej turbíny k práci rovnakej turbíny, ak by proces z rovnakého vstupného stavu prebiehal izoentropicky:
Pri prechode prúdu pracovnej látky turbínou sa mení je potenciálna energia, kinetická energia a entalpia. Zmena prvých dvoch veličín je malá v porovnaní so zmenou entalpie, preto ju je možné zanedbať.
kde:
V praxi veľkosť adiabatickej účinnosti okrem konštrukčného návrhu závisí aj od veľkosti turbíny. Dobre navrhnuté veľké turbíny môžu dosahovať nad 90%, malé turbíny niekedy neprekonajú ani 70%.
Adiabatická účinnosť kompresorov.
Kompresor je skonštruovaný na zvýšenie tlaku prúdiacej látky, na čo je spotrebovaná práca na jeho pohon. Adiabatická účinnosť kompresora je definovaná ako podiel práce potrebnej na pohon izoentropicky pracujúceho kompresora ku prácí potrebnej na pohon skutočného kompresora: 
Podobne ako pri turbíne je možné zanedbať zmenu potenciálnej a kinetickej energie.
kde:
Dobre navrhnuté kompresory môžu dosahovať účinnosť v rozmedzí 75% - 85%.
Adiabatická účinnosť dýz.
Dýza je skonštruovaná na urýchlenie prúdiacej látky na úkor poklesu jej entalpie. Adiabatická účinnosť dýzy je definovaná ako podiel skutočnej kinetickej energie na výstupe ku kinetickej energii, ktorá by bola dosiahnutá pri izoentropickom procese:
Pri prechode prúdu pracovnej látky dýzou sa potenciálna energia mení málo a nespotrebúva, ani neprodukuje sa mechanická práca. Ak je možné zanedbať rýchlosť pracovnej látky na vstupe oproti rýchlosti na výstupe platí:
z čoho vyplýva:
kde:
V praxi veľkosť adiabatickej účinnosti dýz dosahuje 90% - 95%.
Námestie slobody (Prievidza)

Námestie slobody je námestie v Prievidzi, v mestskej časti Prievidza I Staré Mesto.
Popis.
Námestie je približne štvorcového tvaru. Nepárne čísla sú na západnej a severnej strane, párne na južnej a východnej. Na námestí sa nachádza Trojičný stĺp, Pomník padlých účtastníkov SNP a fontánu. Trojičný stĺp je barokový. V roku 2013 mesto vypísalo súťaž na vybudovanie novej fontány a zrekonštruovanie časti námestia.