Ana Monteagudo Ponce de León

Ana Monteagudo Ponce de León, O. P. (* 26. júl 1602, Arequipa, Peru – † 10. január 1686, Arequipa), tiež známa ako Anna od Anjelov, bola peruánska katolícka mníška z rádu dominikánov.
Monteagudo v detstve študovala u mníšok a rozhodla sa stať jednou z nich na základe vízie, ktorú mala o Kataríne Sienskej, ktorá jej ukazovala dominikánsky habit. Aj keď sa ju rodičia snažili od toho odradiť, pokračovala v tejto ceste, až kým nebola prijatá do rádu. Preslávila sa svojou svätosťou a zastávala vedúce pozície vďaka svojej múdrosti a úcte, ktorú k nej mali ostatní.
Ján Pavol II. ju počas svojej apoštolskej cesty v Peru vyhlásil 2. februára 1985 za blahoslavenú. Katolícka cirkev si jej sviatok pripomína 10. januára.
Život.
Ana Monteagudo Ponce de León sa narodila 26. júla 1602 v peruánskom meste Arequipa ako štvrté z ôsmich detí otcovi španielskeho pôvodu Sebastiánovi Monteagudovi de la Jara a Peruánke Francisce Ponce de León. Jej brat Francisco sa stal kňazom. Jej ďalší súrodenci boli:
Ana sa vzdelávala v kláštore Santa Catalina de Siena v Arequipe v Peru, pretože ju rodičia v roku 1605 zverili do opatery tamojším mníškam. Keď sa v roku 1616 vrátila domov, rozhodla sa stať mníškou. Avšak práve v tomto veku ju chceli rodičia vydať. Keď bola doma, mala víziu svätej Kataríny Sienskej, ktorá jej ukazovala dominikánsky habit. To ju podnietilo odísť z domu. Rodičia sa ju snažili odradiť a ponúkali jej šperky, ale Ana všetko odmietala. Otec čoskoro prijal a podporil jej rozhodnutie, avšak jej matka to nikdy neurobila a zakázala jej vrátiť sa domov.
V roku 1616 sa Ana napriek námietkam svojich rodičov stala postulantkou dominikánskych sestier a o dva roky neskôr sa stala jej riadnou členkou. Monteagudová slúžila primárne ako sakristiánka kláštora až do roku 1632, keď sa stala zodpovednou za novicky. Tento post zastávala až do roku 1645, keď bola vymenovaná za priorku.
Španielsky kráľ Filip IV., ktorý bol sám sekulárnym dominikánom, sa Monteagudovej zjavil po svojej smrti v roku 1665 a požiadal ju o modlitby. Neskôr jej prezradil, že tri dni po smrti po jej modlitbách vstúpil do neba.
Vzorom Any bol augustiánsky mních svätý Mikuláš z Tolentina, ktorému bola oddaná. Ana mala aj videnie blahoslavenej Panny Márie, tohto svätca a anjelov, pričom jej svätec ukázal očistec.
Mníška zomrela v roku 1686 a jej pozostatky boli uložené v kláštore, kde prebývala väčšinu svojho života. V poslednom desaťročí bojovala s chorobou, ktorá ju oslepila a oslabila na zdraví.
Uctievanie.
Informatívna fáza kauzy blahorečenia sa začala krátko po jej smrti 17. júla 1686 a neskôr sa skončila v bližšie neurčenom čase. Apoštolský proces sa otvoril neskôr a skončil sa 18. decembra 1903. Monteagudovej duchovné spisy boli schválené teológmi 25. augusta 1909. Pápež Benedikt XV. formálne otvoril jej kauzu 13. júna 1917 a udelil jej titul Božej služobnice. Pápež Pavol VI. neskôr potvrdil jej hrdinské cnosti a vymenoval ju za ctihodnú.
Pápež Ján Pavol II. v dekréte z 30. marca 1981 uznal jediný zázrak pripisovaný jej príhovoru a schválil tak jej blahorečenie. K oficiálnemu aktu kanonizácie došlo 2. februára 1985 v jej rodnom meste Arequipa počas pápežovej apoštolskej cesty v Peru.
Súčasným postulátorom v tejto veci je dominikánsky kňaz Vito Tomás Gómez García.
Rímske martyrológium uvádza jej sviatok na deň úmrtia, teda 10. januára.