Vysoká škola politická Ústredného výboru Komunistickej strany Československa

Vysoká škola politická Ústredného výboru Komunistickej strany Československa (skratka VŠP ÚV KSČ, prezývaná aj "„Vokovická Sorbonna“") bola stranícka vysoká škola v Prahe v rokoch 19531990, od roku 1972 s pobočkou v Bratislave.
Dejiny.
Škola vznikla rozhodnutím predsedníctva ÚV KSČ z 19. januára 1953. Existovala postupne pod viacerými názvami:
Sídlila v Prahe 6 – Veleslavíne na ulici José Martího 269/31, terajšom sídle FTVS UK. Zanikla k 31. augustu 1990 uznesením 2. schôdze výkonného výboru ÚV KSČ z 27. januára 1990.
Fakulta v Bratislave.
Uznesením predsedníctva ÚV KSČ z 13. marca 1970 bola zriadená Fakulta VŠP ÚV KSČ so sídlom v Bratislave. Výučba sa začala v roku 1972. Činnosť fakulty bola ukončená k 31. augustu 1990 súbežne s pražskou centrálou.
Fakulta sídlila v budove Ústredného riaditeľstva štátnych lesov z rokov 19471950 na rohu dnešnej Staromestskej a Kozej ulice (dnes administratívna budova okresného a krajského úradu).
V rokoch 19841987 bol pre účely fakulty postavený luxusný internát na Togliattiho ulici (dnešná Romanova) v Petržalke oproti budove Technopolu, podľa projektu architektov Juraja Luptáka a Rastislava Vacha. Tvorí ho 12-podlažná budova a prízemná časť s kongresovou sálou, telocvičňou a jedálňou. Súčasťou je aj vnútorné átrium, z ktorého sa malo vchádzať do plavárne, knižnice a učební, táto časť projektu však už nebola do Nežnej revolúcie zrealizovaná. Budovu a areál v súčasnosti (2023) vlastní Ministerstvo vnútra SR, pričom slúži ako ubytovňa a sídlo Úradu ochrany ústavných činiteľov a Športového centra polície.
Štúdium.
Škola zabezpečovala teoretickú prípravu nomenklatúrnych kádrov a je známa tým, že v očiach verejnosti nemalo tamojšie štúdium veľkú prestíž (odtiaľ aj ironická prezývka "„Vokovická Sorbonna“"). Podľa Malej československej encyklopédie „"plnila funkciu najvyššej straníckej politickovýchovnej a vzdelávacej inštitúcie pre straníckych pracovníkov a súčasne zabezpečovala prípravu vedeckých kádrov strany v oblasti marx.-len. a spoločenských vied.“"
Bolo možné získať tu titul RSDr. ("„doktor sociálno-politických vied“"; pôvodne podľa zákonného opatrenia 92/1966 Zb. "„doktor sociálnopolitických náuk“"). Titul však nemal veľkú akademickú váhu a postupom času v Československu zľudovelo množstvo jeho posmešných označení ako "„rozhodnutím strany doktor“", "„robotnícky sranda doktor“", „"rychle snadno doktor"“, "„rozum strana darovala“", "„rerum srandarum doctor“" a pod.
Jan Komenda (* 1946), niekdajší „uvoľnený predseda“ OV SSM v Českom Krumlove, popisuje štúdium na VŠP, ktoré začal v roku 1979, ako štvorročné denné štúdium, počas ktorého študenti, ktorí mali rodiny, poberali plat, zatiaľ čo ostatní študenti poberali štipendium. Všetky formy výučby boli údajne povinné (vrátane prednášok), na škole vládol prísny, niekedy až vojenský režim. V danej dobe škola podľa neho disponovala inde nevídaným vybavením.
Jaroslav Čejka (* 1943), niekdajší vedúci oddelenia českého ústredného výboru SSM a neskôr vedúci oddelenia kultúry ÚV KSČ, v knihe rozhovorov "Vítězové? Poražení?" (s. 65): „"Kto prišiel na VŠP, tak doštudovať musel, tam neexistovalo, aby niekoho vyhodili.“"
Vyučujúci.
Na škole pôsobilo v závere jej existencie 284 učiteľov, z toho 34 profesorov, 91 docentov, 15 DrSc. a 172 CSc. Na bratislavskej fakulte pôsobilo z tohoto počtu 102 učiteľov (11 profesorov, 31 docentov, 3 DrSc., 61 CSc.).
Vybraní vyučujúci: