burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Tekvica obyčajná

Tekvica obyčajná (ľudovo: dyňa; lat. "Cucurbita pepo") je rastlina z čeľade tekvicovité ("Cucurbitaceae").
Tekvica obyčajná ("Cucurbita pepo") v užšom zmysle nezahŕňa divé tekvice, okrasné tekvice, patizóny a s patizónmi príbuzné americké taxóny - pozri nižšie Nesom 2011.
Výskyt a domestikácia.
Tekvica obyčajná (v širšom zmysle) zahŕňa divé aj kultúrne taxóny. K vzniku kultúrnych taxónov z divých (teda k domestikácii) došlo asi v Mexiku (vznik poddruhu Cucurbita pepo subsp. pepo z poddruhu Cucurbita pepo subsp. fraterna) najneskôr okolo 8000 rokov pred Kr., a vo východnej Severnej Amerike (vznik poddruhu Cucurbita pepo subsp. ovifera z poddruhu Cucurbita pepo subsp. ozarkana) asi 3000 pred Kr. Z Ameriky sa tekvica obyčajná rozšírila do celého sveta. Na Slovensku sa pestuje po celom území okrem vysokohorských oblastí. 
Charakteristika.
Je to jednoročná bylina s týmito charakteristikami:
Význam.
Ozdobné tekvice slúžia na dekoratívne účely. Pre ostatné kultúrne tekvice platí nasledovné: Dužina slúži ako ako potravina, väčšinou po kuchynskej úprave. Pri viacerých taxónoch sa plody zberajú a konzumujú už nezrelé. Dužina obsahuje cukry, tuk, bielkoviny, enzýmy, karotény, vitamin C, zinok, veľa draslíka a málo fosforu. Dužina pomáha pri chorobách srdca, obličiek a krvného obehu, podporuje trávenie a pravdepodobne má aj protinárodové účinky. Tekvicová šťava podporuje spánok. Jedlé sú aj listy a mladé stonky. Semená sú pochutina a droga. Obsahujú kukurbitol, kumarín, živice, horčinu kukurbitín, olej a bielkoviny. Používajú sa v urológii a proti črevným parazitom. Múčka zo semien sa dáva do múky alebo slúži na kozmetické účely. Semená olejnatých tekvíc sú bez osmenia a dajú sa preto jesť priamo. Plody aj rastliny slúžia aj ako krmivo pre dobytok. 
Systematika.
Zhrnutie najčastejších súčasných systémov.
Tekvica obyčajná (Cucurbita pepo):
Poznámky: 
Zdroje: &lt;br&gt;
Nesom 2011.
Tekvica obyčajná v širšom zmysle (Cucurbita pepo sensu lato):
Zdroje: 
Andres 1987.
Tekvica obyčajná (Cucurbita pepo):
Zdroj:
NZS 1987.
a) V ZSSR sa jedlá tekvica obyčajná (Cucurbita pepo) – t.j. tzv. (pravá) zeleninová tekvica – delí takto:
Poznámka: Existuje aj podobné delenie, v ktorom je vždy namiesto “var.” výraz “forma”, napr. namiesto Cucurbita pepo var. vegetabilis je Cucurbita pepo forma vegetabilis 
b) V Amerike (USA) sa jedlá tekvica obyčajná (Cucurbita pepo) delí na týchto 6 skupín odrôd:
Zdroj: 
Filov 1982.
Cucurbita pepo:
(*) Inde spolu označované ako Cucurbita pepo convar. microcarpina
Zdroj: 
Filov 1959.
Cucurbita pepo:
Zdroj:
Powiat augustowski

Powiat augustowski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 58887 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat białostocki

Powiat białostocki je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 137516 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat bielski (Podleské vojvodstvo)

Powiat bielski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 59528 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat grajewski

Powiat grajewski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 49850 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat hajnowski

Powiat hajnowski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 47519 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kolneński

Powiat kolneński je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 39570 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat łomżyński

Powiat łomżyński je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 50884 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat moniecki

Powiat moniecki je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 42736 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat sejneński

Powiat sejneński, (Litovsky: "Seinų apskritis") je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 21129 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat siemiatycki

Powiat siemiatycki je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 48260 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat sokólski

Powiat sokólski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 71768 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat suwalski

Powiat suwalski, (Litovsky: "Suvalkų apskritis") je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 35306 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat wysokomazowiecki

Powiat wysokomazowiecki je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 59488 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat zambrowski

Powiat zambrowski je powiat v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Žije tu 44774 obyvateľov (30.6.2007).
Durman obyčajný

Durman obyčajný ("Datura stramonium") je jednoročná bylina z čeľade ľuľkovité ("Solanaceae"). Celá rastlina je silne jedovatá. Obsahové látky sú typické pre túto čeľaď, pretože obsahujú alkaloidy tropánovej rady, t. j. L-hyoscyamin, atropín a predovšetkým skopolamín. Už len nepatrné množstvo skopolaminu môže spôsobiť psychickú tuposť či spánok, alebo naopak značnú pohotovosť. S úspechom sa využíva pri kinetózach, morskej chorobe a nevoľnosti pri cestovaní.
Durman obyčajný rastie na rumoviskách, kompostoch, smetiskách, popri múroch i na poliach medzi burinami. Obsahuje prudko jedovaté tropanové alkaloidy, podobne ako ľuľkovec a blen. Otravy durmanom boli pozorované hlavne u detí, ktoré sa nechali zlákať zaujímavo vyzerajúcim plodom naplneným množstvom čiernych semien. Otrava sa prejavuje pocitom suchosti v ústach, rozšírenými zorničkami, zmätenosťou, podráždenosťou, halucináciami, koža na tvári očervenie, zrýchľuje sa pulz, otrávený bez príčiny hovorí, kričí, živo gestikuluje, býva agresívny. Potom príde štádium ochabnutosti, krvný tlak je nízky, dýchanie povrchné, končatiny studené, smrť nastáva v kóme. V stredovekej Európe bol durman dôležitou súčasťou čarodejných odvarov, mastí ale aj nápojov lásky.
Carrick-on-Shannon

Carrick-on-Shannon (ír. "Cora Droma Rúisc") je mesto v severozápadnej časti Írska, v grófstve Leitrim. Je správnym strediskom grófstva a zároveň jeho najväčším sídlom. Žije tu 3 980 obyvateľov .
Leží na hornom toku rieky Shannon, medzi jazerami Lough Drumharlow na severozápade a Lough Corry na juhu, v nadmorskej výške , na hranici s grófstvom Roscommon. Je situované na križovatke cesty I. triedy N4 s regionálnymi cestami R280, R368 a R370. Najbližšie mestá sú: Drumshanbo na SSV, Boyle na ZSZ, Mohill na VJV, Longford na juhovýchod; Sligo leží na severozápad, Roscommon na JJZ, Cavan na VSV a Enniskillen na severovýchod. Mesto tiež leží na hlavnej železničnej trati Dublin – Mullingar – Sligo, železničná stanica leží cca na juhozápad od centra mesta, už na území grófstva Roscommon.
Ostrôžka poľná

Ostrôžka poľná (lat. "Consolida regalis") je rastlina z čeľade iskerníkovité ("Ranunculaceae").
Drumshanbo

Drumshanbo (ír. "Droim Seanbhó") je malé mesto v severozápadnom Írsku, v grófstve Leitrim. Žije tu 1061 obyvateľov .
Mesto leží pri južnom výbežku jazera Lough Allen v nadmorskej výške , východne od rieky Shannon. Severovýchodne od mesta sa nachádza pohorie Iron Mountains. Je lokalizované na križovatke regionálnych ciest R207 a R208, na SSV od Carricku; Ballinamore leží na východ, Dromahair na severozápad a Manorhamilton na SSZ.
História mesta sa spája s baníctvom, neďaleký vrch Slieve Anierin () slúžil k ťažbe uhlia a železných rúd. V centre mesta stojí informačné centrum "Sliabh an Iarann Visitors' Centre" s expozíciou venovanou baníctvu. V roku 2003 bol na brehu jazera Lough Allen otvorený hotel "Ramada Lough Allen Hotel". V meste sa každoročne v tretí júlový týždeň usporadúva festival "Joseph Mooney Summer School for Irish Music", kým v júni festival "An Tostal festival", oba sú venované írskej hudbe a kultúre. Mestom prechádza turistická trasa "Slí Liatroma", ktorá ho spája s obcou Dowra a mestečkom Manorhamilton.
V meste stoja tri kostoly: rímskokatolícky kostol sv. Patrika z r. 1835, neogotický kostol írskej cirkvi sv. Jána z r. 1819 a metodistický kostol z r. 1808 na základoch staršej kaplnky z r. 1716. Taktiež sa tu nachádza konvent sv. Kláry z r. 1860.
Mohill

Mohill (ír. "Maothail") je malé mesto v severozápadnom Írsku, v južnej časti grófstva Leitrim. Žije tu 931 obyvateľov .
Leží v povodí rieky Rinn v nadmorskej výške , severne od jazera Lough Rinn. Nachádza sa na križovatke regionálnych ciest R201 a R202, na východ od Carricku, na juh od Ballinamore, na sever od Longfordu a ZJZ Cavanu.
Mesto je pomenované podľa svätého Manachana (írsky názov mesta Maothail Manachain), ktorý tu pred r. 500 založil kláštor. Na začiatku 13. storočia tu sídlili augustiniáni a neskôr ho dal kráľ Henrich VIII. zatvoriť. Ruiny sa zachovali dodnes, v súčasnosti tu stojí protestantský kostol. 
V meste žil známy írsky harfista Turlough Carolan. Svoje detstvo tu strávil aj prvý írsky prezident Douglas Hyde. 25. februára sa v meste každoročne usporadúva slávnosť "Monaghan Day" na počesť sv. Manachana (anglický prepis Monaghan), v auguste letný festival a poľnohospodárska výstava.
American Express

American Express je medzinárodná spoločnosť poskytujúca finančné služby najmä prostredníctvom kreditných kariet so sídlom v New Yorku. Firma obchoduje na New York Stock Exchange pod symbolom "AXP". Podľa rebríčku časopisu "Fortune" je American Express 74. najväčšia firma na svete a 14. najdrahšia značka na svete s hodnotou US$20 miliárd. Prezidentom (CEO) American express je od roku 2001 Kenneth Chenault.
Anton Jurko

Doc. RNDr. Anton Jurko, DrSc. (* 28. august 1924, Ličartovce – † 23. marec 1997, Bratislava) bol slovenský botanik, geobotanik, ekológ a pedagóg.
Jaštery (Lacertilia)

Jaštery (lat. "Lacertilia" alebo "Sauria") je parafyletický (a preto v moderných systémoch už nepoužívaný) taxón, spravidla podrad, radu jašterotvaré.
Systematika.
Podľa reptile-database.org 2001.
V tomto systéme obrúčkovce tvoria samostatný podrad.
Leguány

Leguány (lat. "Iguania" alebo zriedkavo "Iguaniformia") je taxón (spravidla infrarad) radu jašterotvaré.
Leguán je slovenský názov väčšiny rodov z čeľadí leguánovité v užšom zmysle, Phrynosomatidae, Tropiduridae v širšom zmysle, Opluridae a Crotophytidae (tieto čeľade pozri v článku leguánovité).
Systematika.
Podľa Conrad &amp; Norell, 2007, Alifanov, 2000, Zonneveld, Gunnell &amp; Bartels, 2000, a Evans, Prasad &amp; Manhas, 2002() a podľa :
Iguania:
Obrúčkovce

Obrúčkovce (lat. "Amphisbaenia" alebo "Annulata") je taxón radu jašterotvarých. Väčšina rodov z tohto taxónu sa po slovensky volá obrúčkovec.
Systematika.
Podľa a podľa The Reptile Database:
Amphisbaenia (Annulata):
Podľa Lee 2000 taxón Annulata v širšom zmysle zahŕňa okrem vyššie uvedených taxónov aj čeľaď Dibamidae a druh †Sineoamphisbaena hexatabularis.
Gekóny

Gekóny (lat. "Gekkota" alebo zriedkavo "Gekkoniformia") sú taxón radu jašterotvarých. 
Gekón je slovenský názov väčšiny rodov z čeľadí gekónovité a dvojnôžkovité.
Systematika.
V niektorých systémoch sa pod gekóny zaraďujú aj beznôžkovité (Dibamidae).
Slepúchy

Slepúchy (iné názvy: slepúchotvaré, slepúchovce; lat. Anguimorpha, Anguiomorpha alebo Anguiformia) sú taxón (konkrétne obyčajne podrad, infrarad alebo nadčeľaď) radu jašterotvaré.
Systematika.
Podľa Evans, Raia &amp; Barbera, 2006 a Pepin, 199?, Caldwell, 1999, Lee &amp; Caldwell, 2000 and Balsai, 2001 : 
Podľa Conrad 2006 :
Podľa Rieppell, 1994, Evans &amp; Barbadillo, 1998, Caldwell, 1999:
Kaštieľ v Snine

Kaštieľ v Snine je klasicistická budova kaštieľa v Snine, ktorá vznikla prestavbou pôvodnej drevenej budovy v roku 1781 pre grófku Teréziu van Dernáthovú.
Návršie, na ktorom sa nachádza dnešný Sninský kaštieľ, sa v historických listinách spomína pod názvom Lisa /Lysá/. Prvá zmienka o drevenej kúrii, ktorá sa tu prvotne nachádzala, pochádza z roku 1646.
Po grófkinej smrti jej synovia predali v roku 1799 Sninu aj s kaštieľom Jozefovi Rhollovi, baníckemu a hutníckemu podnikateľovi. Rholl nechal odliať aj tri Herkulove sochy, z ktorých jedna je dodnes na nádvorí kaštieľa.
Po Štefanovi Rhollovi, ktorý nemal mužského potomka, sa v roku 1857 stala dedičkou kaštieľa jeho dcéra Klára, vydatá za grófa Teodora Čákiho. V roku 1865 kaštieľ kúpil gróf Coburg z Belgicka a po ňom gróf Štefan Ocskay.
V piatok 5. júla 2013 napoludnie sa na nádvorí kaštieľa uskutočnilo otvorenie zrenovovaného kaštieľa, a to bohoslužbou. Po jej skončení a posvätení kaštieľa priamy potomok vtedajších vlastníkov kaštieľa a zároveň čestný občan mesta Snina, Dušan Roll, odovzdal symbolický kľúč primátorovi mesta, Štefanovi Milovčíkovi.
Varan

Varan je rod plazov (lat. Varanus), pozri varan (rod).
Varany môže byť slovenský názov pre latinské taxóny:
Platynota

Platynota, po slovensky varany, je veľký taxón z radu jašterotvaré, ktorý sa zaraďuje novšie pod slepúchy (systém pozri tam) alebo staršie či zjednodušene priamo pod jaštery (systém pozri tam).
Varanoidea

Varanoidea, po slovensky varany, je veľký taxón patriaci pod Platynota (pre recentné taxóny je identický s Platynota). Rozlišuje sa Varanoidea v širšom zmysle ("A") a v užšom zmysle ("B") - systém pozri pod slepúchy.
Scinky

Scinky (lat. "Scincomorpha" alebo zriedkavo "Scinciformia" či "Scinciformata") je taxón, spravidla infrarad, radu jašterotvaré.
Systematika.
Podľa Rieppel, 1994, Evans &amp; Barbadillo, 1997, Evans &amp; Chure, 1998, Gao &amp; Norell, 2000 and Alifanov, 2000:
Podľa Kearney, 2003:
Pythonomorpha

Pythonomorpha je taxón z radu jašterotvaré (Squamata). Zaraďuje sa buď ako samostatná skupina na rôznych miestach v rámci jašterotvarých alebo u niektorých autorov do taxónu slepúchy (Anguimorpha) v rámci jašterotvarých.
Systematika.
Pythonomorpha:
Jašter

Jašter môže byť:
Jaštery (lat. "Sauria") môže byť:
Krajské futbalové súťaže na Slovensku

Krajské futbalové súťaže riadia 4 regionálne futbalové zväzy - BFZ, ZsFZ, SsFZ a VsFZ. Pod ich kompetencie spadajú tri ligy vo futbalovej hierarchii:
Ján Papánek

JUDr. Ján Papánek (* 24. október 1896, Brezová pod Bradlom – † 30. november 1991, Scarsdale, New York, USA) bol slovenský diplomat a právnik a prvý stály predstaviteľ Československa pri Organizácii Spojených národov.
Strednú školu študoval na Morave. Po vypuknutí prvej svetovej vojny ju musel prerušiť a narukovať. Bojoval na talianskom fronte, kde čoskoro padol do zajatia. Neskôr sa stal príslušníkom česko-slovenských légií v Taliansku, do bojov však nezasiahol. V lete 1918 ho povolal Milan Rastislav Štefánik do Ríma a poveril ho redigovaním legionárskeho časopisu "V boj!".
Po návrate z Talianska si dokončil strednú školu a začal študovať právo, ktoré absolvoval v roku 1923 na parížskej Sorbone. V novembri 1922 začal pracovať v diplomatických službách, keď nastúpil na ústredie ministerstva zahraničných vecí v Prahe. Jeho prvým zahraničným pôsobiskom bola Budapešť, kde pôsobil v rokoch 19241926. V októbri 1926 nastúpil ako atašé česko-slovenského vyslanectva vo Washingtone, kde zotrval až do roku 1931. Po návrate do Prahy pracoval ako parlamentný spravodajca ministerstva zahraničných vecí. 
V roku 1935 sa vrátil do USA, kde pôsobil ako československý konzul v Pittsburghu. Tu ho zastihlo aj rozbitie ČSR. Zapojil sa do česko-slovenského zahraničného odboja vedeného Eduardom Benešom. Stal sa jeho osobným zástupcom v USA. Bol tiež vedúcim prvej zahraničnej organizácie česko-slovenskej zahraničnej akcie. Tá sa v roku 1942 premenovala na Česko-slovenskú informačnú kanceláriu a presídlila z Chicaga do New Yorku. Na jar 1945 sa zúčastnil ako česko-slovenský delegát na konferencii v San Franciscu, na ktorej došlo k založeniu OSN. Ako člen koordinačného výboru patril medzi 14 ľudí, ktorí formulovali záverečný text Charty OSN. Od leta 1946 zastupoval ČSR na pôde OSN. 
Po Februári 1948 vyvolal rokovanie Rady bezpečnosti k situácii v Česko-Slovensku. Na jeseň 1948 sa ho pokúsila komunistická vláda odvolať, no neuspela. Papánek zasadal v OSN až do skončenia svojho funkčného obdobia v decembri 1950. Potom sa začal venovať pomoci ľuďom, ktorí ušli z Česko-Slovenska a stal sa hlavným zakladateľom Amerického fondu na pomoc česko-slovenským utečencom, ktorý potom viedol takmer 40 rokov. Patril medzi zakladateľov vrcholného exilového orgánu Rady slobodného Československa. 
Bol členom medzinárodných humanitárnych organizácií: Medzinárodná liga ľudských práv, Amnesty International, CARE. Prednášal na významných amerických univerzitách. Bol autorom troch kníh, množstva článkov.
V roku 1991 ho česko-slovenský prezident Václav Havel vyznamenal Radom Tomáša Garrigua Masaryka I. triedy. 3. januára 1997 mu prezident Slovenskej republiky Michal Kováč udelil in memoriam Rad Bieleho dvojkríža II. triedy.
Okresné futbalové súťaže na Slovensku

Okresné futbalové súťaže riadia okresné futbalové zväzy, ktoré spadajú pod regionálne futblové zväzy (BFZ, ZsFZ, SsFZ, VsFZ). Medzi súťaže na okresnej a zväčša amatérskej úrovni patrí niekoľko súťaží pod každým regionálnym futbalovým zväzom.
Rukavica

Rukavica je časť oblečenia pokrývajúca ruku od prstov po zápästie. Vyrobená býva z rôznych materiálov (koža, kožušina, hodváb, bavlna, ľan, vlna a pod.), ktoré mali významný symbolický význam a stal sa tiež dekoratívnou súčasťou šatníka.
Prvé rukavice boli známe už v staroveku (Perzia, Staroveké Grécko, Staroveký Rím, severské národy). Prvé rukavice mali oddelený len palec a ostatné prsty boli chránené spoločne; neskôr zmenili tvar a poskytovali každému s prstov samostatnú ochranu, čím sa podstatne zvýšila citlivosť rúk a neobmedzovali tak v pohybe prstov. V stredoveku sa stali nenahraditeľnou súčasťou rytierskeho odevu (slúžili ako čestný odznak alebo symbol povýšenia), boli tiež odznakom cirkevných (prelátske) a svetských hodnostárov (kniežacie), ale aj vlády (kráľovské) a práva (prepožičaného trhového alebo mincovníckeho práva). Ako súčasť šľachtického šatníka sa stali predmetom bohatého zdobenia, ktoré viedlo až k tomu, že cirkev vystúpila proti prepychu tejto časti odevu. Ich význam a obľuba sa však ani po tomto zásahu nijako nezmenšila, a zostali súčasťou bežného odievania (najmä u vyšších vrstiev) až do 20. storočia. V druhej polovici 20. storočia však stratili svoju dekoratívnu funkciu a v súčasnosti sa až na pár výnimiek využívajú najmä ako ochranný prostriedok (proti nepriazni počasia, ako pracovné rukavice alebo súčasť športového oblečenia).
U žien sa objavili v šatníku okolo 13. storočia, kedy ženy začali nosiť rukavice z plátna, ktoré siahali až po lakte. Skutočne ozdobnou časťou šatníka sa stali až za vlády anglickej kráľovnej Alžbety I., kedy sa zdobili bohatou výšivkou. V 16. storočí sa stali najobľúbenejšími tzv. španielske rukavice , ktoré boli vypracované z kozľaciny alebo teľaciny až dobiela. Veľký rozmach zaznamenali v 17. storočí, neskôr sa ich tvar, dĺžka, materiál i zdobenie často menili až do začiatku 20. storočia, kedy sa takmer vytratili spomedzi dekoratívnych doplnkov dámskych šatníkov.
Jacques de Lajoue

Jacques de Lajoue mladší (tiež Jacques de Lajoüe alebo Jacques de La Joue II.) (* 1686, Paríž, Francúzsko – † 1761, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky maliar a dizajnér. 
Jeho dielo bolo ovplyvnené francúzskym maliarom Françoisom Boucherom (17031770), a to predovšetkým pri tvorbe ornamentov a architektonických motívoch. V roku 1721 bol prijatý do Francúzskej kráľovskej akadémie a v roku 1740 vydal zbierku rytín s dekoratívnymi motívmi s názvom "Paysages und Perspectives" ("Krajiny a perspektívy"). 
Externé odkazy.
[[Kategória:Narodenia v 1686]]
[[Kategória:Úmrtia v 1761]]
[[Kategória:Francúzski maliari]]
[[Kategória:Francúzski dizajnéri]]
[[Kategória:Osobnosti z Paríža]]
Francisco de Orellana

Francisco de Orellana (* 1511, Trujillo - † 1546) bol španielsky conquistador a prieskumník, ktorý chcel objaviť legendárne stratené mesto El Dorado alebo Akator. V roku 1541 pomenoval rieku Amazonku podľa bájneho národa Amazoniek. Bol pravdepodobne príbuzným conquistadora Francisca Pizarra. Zomrel počas svojej druhej výpravy do povodia rieky Amazonka.
Mal zásluhu na dobytí Inkskej ríše. Skôr než Orellana dovŕšil 30 rokov, dal si za úlohu kolonizovať Peru. Založil mesto Guayquil. Keď vypukla občianska vojna medzi Franciscom Pizarrom a Diegom de Almagrom, tak Orellana jednoznačne podporil svojho príbuzného Francisca Pizarra. Dal dohromady menšiu armádu a zúčastnil sa bitky pri Las Salinas, kde bol Diego de Almagro porazený. 
Od roku 1538 sa stal guvernérom Santiago de Guayquil.
V roku 1541 sa pripojil k výprave Gonzala Pizzara, ktorý bol mladším bratom Francisca Pizarra. Vo výprave bolo 220 Španielov a 4 000 domorodcov, 4 000 lám a 2 000 prasiat. Nechýbalo ani mnoho psov a koní. Tie napokon tiež skončili ako potrava. Gonzalo Pizarro poslal Orellanu do Gyayquil aby zohnal pre výpravu ešte ďalších vojakov. Gonzalo Pizarro vyrazil na výpravu z mesta Quito smerom na východ za účelom hľadania bájneho mesta El Dorado tesne predtým, než do Quita dorazil Orellana s 23 vojakmi na koňoch. Orellana teda so svojimi 23 mužmi vyrazil cez ekvádorské Andy dohnať hlavnú výpravu. Orellana a jeho 23 muži sa pripojili k výprave niekedy v marci. V tej dobe sa už vo výprave nenachádzalo 3 000 domorodcov a 140 Španielov, ktorí výpravu buď opustili, alebo zomreli.
Členov výpravy začali postupne opúšťať sily. Gonzalo Pizarro si uvedomil, že výprava nebude úspešná. Po dosiahnutí rieky Coca začali stavať loď San Pedro, ktorá mala slúžiť na prevoz zásob a chorých mužov. Gonzalo Pizarro nariadil Orellanovi aby preskúmal túto rieku a potom sa vrátil späť. Pizarro už bol rozhodnutý, že sa vracia do Quita. Keď dorazili k sútoku s riekou Napo, tak hrozila vzbura. Orellana súhlasil, že sa stane novým vodcom výpravy a vyrazil s 57 mužmi po prúde Rio Napo hľadať jedlo. Pizarro sa vrátil do Quita len s 80 mužmi, ktorí ostali nažive. Orellana by zrejme so svojou skupinou urobil to isté, ak by mu náčelník z jedného okolitého kmeňa nespomenul bohatú ríšu na východe. Náčelník to povedal len tak, z rostopaše, ale vďaka tomu Orellana objavil Amazonku. Ak by si z Orellanu náčelník nevystrelil, tak objaviteľom Amazonky by bol niekto iný. Orellanova skupina ale začala trpieť hladom. Začali jesť kožené opasky a podrážky od topánok varené s rôznymi bylinkami. Po preplávaní niekoľkosto kilometrov sa Orellanov oddiel dostal do obývaných častí Amazonky, kde už čakala druhá postavená loď. Pri ďalšej plavbe si jedlo zaobstarávali kradnutím od indiánov, kvôli čomu dochádzalo k bojom. Za sútokom Rio Negro sa dostali do boja s kmeňom vedeným ženami. Bolo to 24.júna 1542 a výprava utrpela ťažké straty. Tieto ženy na Orellanu tak silno zapôsobili, že dal rieke názov Rio das Amazonas (Rieka Amazoniek).
Bratislavský futbalový zväz

Bratislavský futbalový zväz riadi regionálne futbalové súťaže v Bratislavskom kraji. Najvyššia súťažou na tejto úrovni sú Majstrovstvá regiónu - 4. liga BFZ, ktorej víťaz postupuje do 3. ligy, skupiny Západ.
Joseph Effner

Joseph Effner (krstený 4. februára 1687, Dachau, Nemecko –  † 23. február 1745, Mníchov, Nemecko) bol nemecký architekt a dizajnér.
V roku 1706 študoval u Gabriela Germaina Boffranda v Paríži. V rokoch 1715 – 1726 bol architektom bavorského kurfirsta Maximilián II. Emanuel.
Powiat bytowski

Powiat bytowski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 75379 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat chojnicki

Powiat chojnicki je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 92001 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat człuchowski

Powiat człuchowski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 56838 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat gdański

Powiat gdański je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 87627 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kartuski

Powiat kartuski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 111056 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kościerski

Powiat kościerski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 67250 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kwidzyński

Powiat kwidzyński je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 80963 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat lęborski

Powiat lęborski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 63693 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat malborski

Powiat malborski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 62751 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat nowodworski (Pomoranské vojvodstvo)

Powiat nowodworski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 35 487 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat pucki

Powiat pucki je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 75204 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat słupski

Powiat słupski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 92540 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat starogardzki

Powiat starogardzki je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 122309 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat sztumski

Powiat sztumski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 41777 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat tczewski

Powiat tczewski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 112959 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat wejherowski

Powiat wejherowski je powiat v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Žije tu 184392 obyvateľov (30.6.2007).
Les mierneho pásma

Lesy mierneho pásma sú lesy medzi 25. a 50. stupňom zemepisnej šírky. Rastú tam ihličnaté a listnaté stromy. 
V oblastiach s chladnými zimami a dlhšie trvajúcimi mrazmi, napr. na východe Severnej Ameriky, vo Východnej Ázii a v západnej Európe, bývajú tieto lesy opadavé. Striedajú sa tam štyri ročné obdobia a na jeseň listy pred opadaním zmenia svoje sfarbenie. V Južnej Amerike, južnej Číne, v Novom Zélande, vo východnej Austrálii, v Japonsku a Kórei sú zimy miernejšie a často bez mrazov. V lesoch mierneho pásma prevládajú vždyzelené stromy.
Powiat bartoszycki

Powiat bartoszycki je powiat v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 61059 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat braniewski

Powiat braniewski je powiat v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 43 449 obyvateľov .
Powiat działdowski

Powiat działdowski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 65025 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat elbląski

Powiat elbląski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 56427 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat ełcki

Powiat ełcki je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 85 132 obyvateľov..
Powiat giżycki

Powiat giżycki je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 56852 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat gołdapski

Powiat gołdapski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 26666 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat iławski

Powiat iławski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 90070 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat kętrzyński

Powiat kętrzyński je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 66095 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat lidzbarski

Powiat lidzbarski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 42 691 obyvateľov .
Powiat mrągowski

Powiat mrągowski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 50034 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat nidzicki

Powiat nidzicki je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 33 862 obyvateľov .
Powiat nowomiejski

Powiat nowomiejski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 43 551 obyvateľov .
Powiat olecki

Powiat olecki je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 34 302 obyvateľov .
Powiat olsztyński

Powiat olsztyński je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 114 194 obyvateľov .
Powiat ostródzki

Powiat ostródzki je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 105 017 obyvateľov .
Powiat piski

Powiat piski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 57522 obyvateľov (30.6.2007).
Powiat szczycieński

Powiat szczycieński je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 69 308 obyvateľov .
Powiat węgorzewski

Powiat węgorzewski je powiat v Poľsku vo Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Žije tu 23 379 obyvateľov .
French Open 2006

French Open 2006 je grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 28. mája do 11. júna 2006 v Paríži na antukových dvorcoch Rolanda Garossa. Víťazmi dvojhier sa stali Justine Heninová a Rafael Nadal.
Seniori.
Dvojhra mužov.
 Rafael Nadal vs. Roger Federer 1-6 6-1 6-4 7-6(4)
Dvojhra žien.
 Justine Heninová vs. Svetlana Kuznecovová 6-4 6-4
Štvorhra mužov.
 Jonas Björkman / Max Mirnyj vs. Bob Bryan / Mike Bryan 6-7(5) 6-4 7-5
Štvorhra žien.
 Lisa Raymondová / Samantha Stosurová vs. Daniela Hantuchová / Ai Sugiyamová 6-3 6-2
Zmiešaná štvorhra.
 Katarina Srebotnik / Nenad Zimonjič vs. Jelena Lichovcevová / Daniel Nestor 6-3 6-4
Juniori.
Chlapčenská dvojhra.
 Martin Kližan vs. Philip Bester 6-3, 6-1
Dievčenská dvojha.
 Agnieszka Radwańská vs. Anastasia Pavľučenkovová 6-4, 6-1, 
Chlapčenská štvorhra.
 Emliano Massa / Kei Nishikori vs. Artur Černov / Valerij Rudnev 2-6, 6-1, 6-2
Diečenská štvorhra.
 Sharon Fichmanová / Anastasia Pavľučenkovová  vs.  Agnieszka Radwańská / Caroline Wozniacka 6-7(4), 6-2, 6-1
West Bromwich Albion FC

West Bromwich Albion Football Club (alebo aj W.B.A.) je anglický futbalový klub so sídlom v meste West Bromwich vo West Midlands. Klub bol založený v roku 1878 robotníkmi zo Salter's Spring Works a klub hrá svoje domáce zápasy na štadióne The Hawthorns od roku 1900.
Patrí k najstarším klubom v Anglicku, je zakladajúcim členom ligy The Football League z roku 1888. Od sezóny 2008-09 hrá opäť najvyššiu súťaž FA Premier League.
Sextus Iulius Frontinus

Sextus Iulius Frontinus (asi 40 – 103) bol rímsky štátnik pôsobiaci za vlády cisára Nervu ako správca akvaduktov ("curator aquarum"), ktorý sa preslávil autor odborných diel, obzvlášť o rímskych vodovodoch.
Život.
O Frontiovi vieme, že roku 70 zastával úrad prétora, roku 74 úrad konzula a nasledujúci rok vo funkcii prokonzula bol poverený správou Británie. Počas svojej správy si podrobil kmeň Silurov a založil stály tábor pre Druhú augustovskú légiu ("Legio II Augusta") v Isca Agusta (dnes Carleon vo Walese) ako aj radu menších pevností slúžiacich na posilnenie rímskej prítomnosti v Británii. Roku 95 bol Frontinus zvolený za správcu akvaduktov cisárom Nervom. Práve v tejto pozícii vydal svoje dielo "De aquae ductu" (O vodovodoch) ako oficiálnu správu pre cisársky dvor. Frontinus patril tiež ku kolégiu augurov.
"De aquae ductu".
Frontinovo odborné pojednanie o systéme vodovodov, ktoré napájali Rím, je významným prameňom našich súčasných vedomostí o rímskom staviteľstve vodovodov. Frontinus uvádza históriu vzniku, kvalitu vody a technické údaje o všetkých rímskych akvaduktoch, medzi nimi i vodovodov Aqua Appia, Aqua Alsietina, Aqua Tepula, Anio Novus, Aqua Virgo, Aqua Claudia a Aqua Traiana. Frontinus pritom uvádza niektoré zaujímavé poznámky, napríklad, že mnohé z vodovodov v jeho dobe boli schátralé a vyžadovali opravu, ale i to, že niektorí obchodníci a majitelia poľnohospodárskych usadlostí sa na čierno napájali na vodovody a odčerpávali z nich vodu pre svoje vlastné účely.
Frontinus sa tiež na niektorých miestach "De aquae ductu" odvoláva na svojho predchodcu, staviteľa a autora literatúry o staviteľstve, Vitruvia, ktorý venoval jednu časť svojho diela vodovodom.
Ďalšie diela.
Frontinovi je pripisované i druhá práca, súbor vojenských poučiek a pamätihodných udalosti nazvaný "Strategemata" (Vojenské lsti). Na rozdiel od "De aquae ductu", nepôsobí toto dielo dojmom veľkej učenosti, čo vyvoláva pochybnosti o skutočnom Frontinovom autorstve. Svojim žánrom ho možno viac než medzi odbornú literatúru zaradiť k zborníkom anekdot a zaujímavostí k "Facta et dicta memorabilia" Valeria Maxima.
Frontinus napísal tiež odbornú prácu o zememeračstve, podobne ako Hyginus Gromaticus. Z tohto diela sa dochovali iba nepočetné zlomky.
Richard Štochl

Richard Štochl (* 17. december 1975, Michalovce) je bývalý slovenský reprezentant v hádzanej. Hral na poste brankára. Od roku 2016 bol hráčom klubu HK agroTopoľčany, nekôr Eger SBS Eszterházy SZS.
Štochl je odchovanec michalovskej hádzanej. V rokoch 1994 až 1998 pôsobil v tíme Tatran Prešov. V novembri 1999 prestúpil z tímu HC VSŽ Košice do klubu ŠKP Sečovce. V januári 2001 odišiel na hosťovanie do českého klubu HC Dukla Praha, v máji toho roku prestúpil do maďarského Dunaferru. V auguste 2009 prestúpil do slovinského klubu RK Celje Pivovarna Laško, v ktorom odohral jednu, ale veľmi úspešnú sezónu, keď s týmto tímom získal slovinský majstrovský titul aj pohár. Od leta 2010 bol dve sezóny hráčom francúzskeho klubu Montpellier HB. V sezóne 2012/13 bol hráčom ruského klubu GK Čechovskije Medvedi. Ďalšie dve sezóny strávil v ukrajinskom HK Motor s ktorým získal dva majstrovské tituly. V októbri 2015 prestúpil do klubu nemeckej bundesligy Rhein-Neckar Löwen. Od marca 2016 bol hráčom HK agro Topoľčany. Poslednú sezónu strávil v Maďarskom klube Eger SBS Eszterházy SZS. Dňa 28. júna 2018 sa rozlúčil s hráčskou kariérou. Richard Štochl meria 200 cm a váži 105 kg.
Je rekordérom v počte ocenení hádzanár roka, celkovo 9-krát (1998, 1999, 2000, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013). V slovenskej reprezentácii odohral viac ako 200 zápasov.
Momentálne je trénerom v košickom klube.
Mládežnícke kluby.
 Zempmilk Michalovce
Úspechy.
S HK VSŽ Košice:
S ŠKP Sečovce:
S RK Cejle:
S Montpellier AHB:
S Medwedi Tschechow:
S HK Motor Zaporizhia
Ballinamore

Ballinamore (ír. "Béal an Átha Móir") je malé mesto v severozápadnom Írsku, na juhovýchode grófstva Leitrim. Žije tu 805 obyvateľov .
Mestečko leží v nadmorskej výške , pri vodnom kanáli Shannon-Erne Waterway vybudovanom v 40. rokoch 19. storočia, ktorý prepája riečne systémy Shannonu a Erne a ktorý bol známy aj pod názvom "Ballinamore-Ballyconnell canal". Pod súčasným názvom bol znovuotvorený v r. 1994. Je lokalizované na križovatke regionálnych ciest R199, R202 a R204, severovýchodne od Carricku. Drumshanbo leží na západ, Mohill na JJZ, Killashandra na VJV, Ballyconnell na severovýchod a hranica so Severným Írskom na sever.
Ballinamore bolo založené v 18. storočí osadníkmi z grófstva Down v Severnom Írsku, ktorí sa venovali kováčstvu, remeslám a roľníctvu. V r. 1887-1959 prechádzala mestom úzkorozchodná železničná trať, tzv. Cavansko-Leitrimská železnica a spájali sa tu dve vetvy železnice, z Dromodu a Arigny.
Bazilišok

Bazilišok (zriedkavejšie: bazilisk; zastarano: "bazilišek", "baziliškus") môže byť:
Bazilišok môže byť aj obrovský hadovitý tvor v dielach o Harrym Potterovi, pozri Harry Potter (postava)
Scink

Scink je slovenský názov niektorých rodov z čeľade scinkovité.
Scinky je veľký taxón plazov, pozri scinky.
Očianka Rostkovova

Očianka Rostkovova (lat. "Euphrasia rostkoviana") je rastlina z čeľade zárazovité ("Orobanchaceae").
Opis.
Je to malá jednoročná bylina. Koreňom parazituje na ostatných rastlinách. Má biele kvety umiestnené v horných vrstvách listov. Kvety sú obojpohlavné, majú tvar kalichu. Vnútri kvetu sú dva pysky. Plodí viacsemenné ochlpené tobolky.
Využitie.
V ľudovom liečiteľstve sa používa na liečbu očných ochorení, ako napr. zápal očných spojiviek a sliznice, slzenie a hnisanie očí. Pozitívne vplýva aj na tráviaci trakt,
Ballyconnell

Ballyconnell (ír. "Béal Átha Conaill") je malé mesto na severe Írska, v severozápadnej časti grófstva Cavan. Žije tu 747 obyvateľov .
Leží v nadmorskej výške pri vodnom kanáli Shannon-Erne Waterway, na križovatke cesty II. triedy N87 s regionálnou cestou R205, južne od hranice so Severným Írskom. Cavan je vzdialený na juhovýchod, najbližšie mestá sú Belturbet na VJV, Ballinamore na juhozápad, Killeshandra na JJV; Enniskillen leží na sever. Severozápadne od mesta sa vypína vrch Slieve Rushen ().
Prvá písomná zmienka pochádza z r. 1323 pod názvom "Áth na Mianna". V r. 1660-1702 nieslo názov "Gwyllymsbrook". Pred vybudovaním kanála, ktorý sa pôvodne nazýval "Woodford Canal", pretekala cez mesto rieka Grainne, pri ktorej brode vznikla malá pevnosť. Tá bola súčasťou starej hranice medzi súčasnými provinciami Ulster a Connaught. 
Miestny Market House bol dokončený v r. 1838 a bol využívaný armádou ako základňa počas nepokojov v Severnom Írsku. V r. 2005 bol odpredaný do vlastníctva Cavan County Council a v súčasnosti je opustený a nevyužívaný. Miestna železničná stanica ležala na úzkorozchodnej trati Leitrimsko-Cavanskej železnice, bola otvorená v r. 1887 a zatvorená v r. 1959. 
V súčasnosti tvorí ekonomickú základňu mesta predovšetkým poľnohospodárstvo, spracovanie poľnohospodárskych produktov, tiež tu stojí cementáreň, fabrika na výrobu plastov a ďalšia na výrobu krmív pre hospodárske zvieratá.
Kalvínsky kostol (Lučenec)

Kalvínsky kostol v Lučenci je na pôdoryse barokového kostola vybudovaný neogotický chrám. Autorom projektu bol Frantz Wieser, stavbu realizoval Ján Wágner. 
Ide o jednoloďovú stavbu s polygónne zakončeným priestorom a nadstavanou vežou. Priestory sú zaklenuté rebrovou hviezdicovou a sieťovitou klenbou s rebrami dosahujúcimi na prípony. Nad vstupom je murovaný chór spočívajúci na lomených arkádach. Zvonka sú oporné piliere. Vonkajšia časť stavby sa člení na rôzne výstupy a vežičky, okná s gotizujúcimi oblúkmi. Veža bola dobudovaná v 80. rokoch 19. storočia. Na ihlanci veže vysokej 64 m je otáčavý kohút z medi s pozláteným hrebeňom. V jeho útrobách sú uložené dokumenty z histórie kostola. Otáčavý kohút ukazujúci smer vetra v Lučenci je symbolom bdelosti a ostražitosti.
Manorhamilton

Manorhamilton (ír. "Cluainín") je mesto v severozápadnom Írsku, v grófstve Leitrim. Žije tu 1 158 obyvateľov .
Leží v nadmorskej výške v povodí rieky Bonet, v severozápadnej časti grófstva. Nachádza sa na križovatke cesty I. triedy N16 s regionálnymi cestami R280 a R282, VSV od Sliga. Bundoran je vzdialený na SSZ, Belleek na sever, Drumshanbo na JJV, Carrick-on-Shannon na juh a Enniskillen v Severnom Írsku na východ. Hranica Severného Írska prebieha cca severovýchodne od mesta.
V meste sídli "Leitrim Sculpture Centre", umelecká organizácia zameraná na štúdium sochárstva. Najvýznamnejšou kultúrnou pamiatkou je hrad "Manor Castle". Manorhamilton mal od r. 1880 železničnú stanicu na trati Sligo – Enniskillen, ktorá bola zrušená v r. 1957.
Mužská dvojhra na French Open 2006

Mužská dvojhra na French Open 2006 sa hrala ako súčasť French Open 2006 od 28. mája do 11. júna. Súťaže sa zúčastnilo 128 hráčov, z toho 32 nasadených, 15 kvalifikantov, 8 hráčov s divokou kartou a 4 náhradníci. Víťazom sa stal Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Rogera Federera 1-6 6-1 6-4 7-6(4).
Nasadenie.
Nižšie je zoznam nasadených hráčov. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.
Pavol Teplanský

Pavol Teplanský (* 23. apríl 1886, Trnava† 16. máj 1969, Trnava) bol slovenský politik, statkár.
Biografia.
Jeho otec bol Pavol Teplanský a matka Karolína rod. Šimonová. Študoval na Učiteľskom ústave v Modre, ktorý absolvoval v roku 1905. Ako učiteľ pôsobil v Mysleniciach (dnes Grinava, mestská časť Pezinka) (19051909) a v Suchej nad Parnou (19091927). Zaujímal sa aj o otázky poľnohospodárstva. Po vzniku ČSR sa angažoval v agrárnej strane a v jej hospodárskych organizáciách a spolkoch. Agrárnu stranu zastupoval ako poslanec v Národnom zhromaždení v rokoch 19291939, v rokoch 19351939 bol predsedom rozpočtového výboru.
6. októbra 1938 sa stal jedným zo signatárov žilinskej dohody, na ktorej základe bola vyhlásená autonómia Slovenska. V prvej autonómnej vláde (7. október1. december 1938) zastával post ministra poľnohospodárstva, obchodu, verejných prác a financií. V druhej autonómnej vláde (1. december 193820. január 1939) bol ministrom financií, obchodu a poľnohospodárstva. V tretej (20. január9. marec 1939) a v štvrtej autonómnej vláde (9. marec11. marec 1939) zastával už len post ministra financií. Od decembra 1938 bol tiež poslancom slovenského autonómneho snemu. Po rozbití ČSR sa na protest stiahol do ústrania na svoj statok v Košolnej. V auguste 1940 sa demonštratívne svojho poslaneckého mandátu vzdal.
The Pirate Bay

The Pirate Bay je webová stránka, ktorá patrí medzi najväčšie databázy torrentov na internete. Stránka je na 88. mieste najnavštevovanejších stránok na svete. Po skonfiškovaní serverov, ktoré sa 31. mája 2006 lokalizovali vo Švédsku, si TPB získala pozornosť švédskych a medzinárodných médií.
Na serveri sú uložené iba súbory typu .torrent. To znamená, že na ňom nie sú uložené nijaké chránené, resp. nelegálne materiály. Preto podľa zákonov niektorých krajín nie je možné brať ľudí stojacich za The Pirate Bay na zodpovednosť za materiály, ktoré sa rozširujú za pomoci trackera. 
Projekt The Pirate Bay založila švédska anti-copyrightová organizácia Piratbyrån v roku 2003. Od októbra 2004 bol oddelený a prevádzkovali ho len dobrovoľníci. Použitie služieb tejto stránky je bezplatné, službu uhrádzali dobrovoľné príspevky.
Pirate Bay je tracker systému bittorrent, čo je protokol na výmenu dát umožňujúci spoľahlivý a rýchly prenos veľkých súborov. Zo servera si všetci môžu sťahovať súbory slobodne. Na pridávanie súborov, písanie poznámok a správ bolo nutné zaregistrovanie sa.
Od 10. decembra 2014 bola stránka nedostupná po tom, čo švédska polícia skonfiškovala všetky servery spoločnosti.
Od 1.2.2015 stránka znova funguje.
Lorica hamata

Lorica hamata (krúžkový pancier) bola súčasť rímskej uniformy približne od 3. stor. pred Kr.
Vývoj a vzhľad.
Krúžkový pancier Lorica hamata vymysleli galskí Kelti okolo roku 300 pred Kr., no tí ju vo veľkom nepoužívali, nakoľko bojovať s brnením bola pre bežného Kelta istá zbabelosť. Lorica hamata u Keltov nosili predovšetkým náčelníci.
Rimania tento pancier (spolu s pancierom Lorica squamata) prevzali a upravili ho podľa gréckych pancierov. Charakteristické bolo hlavne ramenné zdvojenie, typické pre italo-grécke panciere. Spočiatku si mohli dovoliť nosiť tento pancier iba bohatší hastati a principes, no po mariovej reforme sa stala Lorica hamata bežným pancierom každého legionára.
Začiatkom 1. stor. po Kr. sa však objavil nový, účinnejší pancier, Lorica segmentata, ktorý teraz nahradil Loricae hamatae. Avšak Lorica segmentata nikdy úplne nepotlačila Loricae hamatae, ktoré sa naďalej používali hlavne u centúrionov, práporčíkov, kavaléristov a pomocných zborov (auxilia). Existujú dôkazy, že aj niektorí bežní legionári nosili Loricae hamatae. Loricae segmentatae sa používali až do polovice 3 stor., potom sa vyradili, pričom sa Loricae hamatae a Loricae squamatae vrátili medzi hlavnú zbroj legionárov. V tej dobe sa však Lorica hamata zvykla označovať ako Cataphractae, podľa obrneného perzského jazdca (Cataphractus). Panciere z tejto doby už nemali tradičné ramenné zdvojenie. Ramenné zdvojenie sa však nepoužívalo ani u auxílií v predošlej dobe cisárstva.
Lorica hamata bola v neskorších obdobiach cisárstva používaná aj u Germánov či Peržanov. Toto brnenie sa ďalej používalo aj v stredovekej Európe a Byzancii.
Andrej Rendla

Andrej Rendla (* 13. október 1990, Banská Bystrica) je slovenský futbalový útočník. Je hráčom holandského klubu FC Twente.
Kariéra.
Ligový debut zaznamenal v drese Dukly Banská Bystrica, kde nastúpil 14. októbra 2006 proti AS Trenčín. V FC Twente 25. novembra 2007, keď sa na ihrisko dostal v 68. minúte v zápase proti Sparte Rotterdam za stavu 1-0.
David Conforte

David Conforte, hebr. ,דוד קונפורטי (* asi 1618, Solún – † asi 1685, Káhira) bol grécko-egyptský rabín, kronikár a historik, známy hlavne vďaka svojmu spisu "Kore’ ha-dorot". 
Kronika "Kore’ ha-dorot" má tri časti, v prvých dvoch sa stručne venuje dejinám Židov pred vyhnaním zo Španielska v r. 1492, v poslednej nasledovným jedenástim generáciám. Conforte svoj spis skompiloval zo starších prameňov, ako napr. "Sefer ha-kabala" Avrahama ibn Dauda, "Sefer juchasin" Avrahama Šmu’ela Zacuto a "Šalšelet ha-kabala" Gedalju ibn Jachju, pravdepodobne v Egypte v roku 1683 (podľa editora kritického vydania Cassela). Rukopis diela vydal rabi David Aškenazi z Jeruzalema v Benátkach roku 1746, dal mu jeho názov, neuviedol však autora. Casselovo kritické vydanie spisu vyšlo roku 1846 v Berlíne.
Externé odkazy.
Kore’ ha-dorot vo formáte PDF (vyd. z r. 1846)
Krst

Krst môže byť
Sviatosť birmovania

Sviatosť birmovania alebo sväté tajomstvo myropomazania alebo sviatosť Zoslania Ducha Svätého (z lat. "firmatio" posilenie), ľudovo nazývaná birmovka, je sviatosť, počas ktorej podľa náuky katolíckej cirkvi zostupuje na adeptov prijatia Duch Svätý. Birmovanie je jednou zo siedmich sviatostí katolíckej, východných pravoslávnych, orientálnych pravoslávnych, starokatolíckych a anglikánskych cirkví.
Birmovanie je podľa náuky vyššie uvedených cirkví sviatosť ustanovená Ježišom Kristom prostredníctvom ktorej kresťan od Boha dostáva pečať daru Ducha Svätého. Birmovanie je spolu s krstom a eucharistiou jednou z iniciačných sviatosti (tzv. vstupných sviatostí). Spolu s krstom a sviatosťou svätenia birmovania podľa katolíckej náuky vtláča dovnútra človeka nezrušiteľné znamenie ("charakter").
Dar Ducha Svätého Ježiš prisľúbil svojim učeníkom (Ján 14) a prvá zmienka o modlitbe za Ducha Svätého sa nachádza v Skutkoch apoštolov (8,14 – 17):
V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi sa nazýva "myropomazanie" (grécky μύρον "myron" pomazanie), udeľuje sa zároveň s krstom, a to aj u malých detí. Pri vysluhovaní tejto sviatosti vo východných cirkvách sa používa sväté myro posvätené biskupom danej eparchie alebo patriarchom. Myropomazanie je prijímané ako "dar Svätého Ducha " so slovami "Pečať daru Svätého Ducha. Amen." Myropomazanie sa chápe ako dokonalé vovedenie do tajomstiev Krista. Vysluhovateľom je kňaz alebo biskup. Správne sa hneď po krste a myropomazaní udeľuje novokrstencovi aj eucharistia, a to aj v prípade malých detí.
V rímskokatolíckej cirkvi je riadnym vysluhovateľom sviatosti birmovania biskup. Pri krste dospelých, sa z praktických dôvodov, po schválení ordinárom, dovoľuje udeliť birmovanie aj kňazovi. Ako matéria sviatosti sa pri birmovaní používa olej – krizma. Ňou sa pomaže čelo birmovanca. Formou sviatosti sú slová:
"M. Prijmi znak daru Ducha Svätého" Ako meno sa pritom použije birmovné meno človeka. Toto meno si človek vyberie sám a mal by si ho vybrať podľa vzoru nejakého svätca. Následne vysluhovateľ hovorí "Pokoj s tebou" a birmovanec odpovedá "I s duchom tvojim". Počas toho vysluhovateľ slabo udrie birmovanca po líci, čo symbolizuje, že birmovaný kresťan má byť ochotný za svoju vieru znášať útrapy, ba aj mučenícku smrť. Počas tohto obradu birmovanca drží za plece birmovný rodič.
Podobným obradom v protestantizme je konfirmácia. Tak ako pre katolícku cirkev, tak aj pre pravoslávie je dôležité, aby birmovanie udeľoval človek vysvätený biskupom s apoštolskou postupnosťou. Katolícka cirkev preto neuznáva konfirmácie udelené v protestantských cirkvách.
Svätý Duch

Svätý Duch môže byť:
Scott O’Dell

Scott O'Dell (* 23. máj 1898, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 16. október 1989, Mount Kisco, New York) bol americký spisovateľ, autor 26 románov pre mládež, troch románov pre dospelých a štyroch nebeletristických kníh.
Scott O'Dell sa preslávil ako autor knihy "Island of the Blue Dolphins" (1960), za ktorú získal viacero ocenení. Ďalšími jeho úspešnými knihami boli "The King's Fifth" (1966), "Black Star", "Bright Dawn" (1988), "The Black Pearl" (1968), a "Sing Down the Moon" (1970). Veľká časť jeho kníh pre deti boli fiktívnymi príbehmi, ktoré sa, odohrávali v historických obdobiach v Kalifornii a v Mexiku.
Kostolník

Kostolník môže byť:
Prostredný potok

Prostredný potok môže byť:
Lorica manica

Lorica manica (pancier ruky) bola súčasť rímskej uniformy v 2-3 stor., a tiež vybavenie rímskych gladiátorov.
Vzhľad a história.
Lorica manica bolo brnenie, ktoré chránilo pravú ruku, teda ruku, kde legionár držal meč. Pôvodne sa používal iba u gladiátorov, no do rímskeho vojska sa dostal počas Trajánových dáckych vojen a spolu s krížovým zosilnením prilby Galea to bola odozva na slávny obojručný dácky meč Falx (kosák), ktorý bol pre nezosilnené prilby a nechránené časti tela veľmi zraniteľný. Lorica manica sa vyrábala na rovnakom princípe, ako pancier Lorica segmentata. Bol zložený z do seba zapadajúcich kovových plátov, uchytených na koženom podklade. Po dáckych vojnách sa od neho pravdepodobne upustilo, hoci sa našli nálezy v Británií. Existujú určité dôkazy, že sa u legionárov používal i v 3 storočí
Kostol Sedembolestnej Panny Márie

Kostol Sedembolestnej Panny Márie môže byť: