burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Salatín (Nízke Tatry)

Salatín () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne juhovýchodne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Salatíny. Leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Ružomberok a Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Liptovská Štiavnica, Partizánska Ľupča a Liptovská Lúžna. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situovaná Liptovská Lúžna, juhovýchodne leží osada Železnô a Magurka, severným smerom Liptovské Sliače, Ludrová a Liptovská Štiavnica a severozápadne je mesto Ružomberok. Masív je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Salatín je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Latiborskej hole () severozápadným smerom cez Tlstú () na Malý Salatín (). Západne susedí Vyšný Brankov (), Červená Magura () a Magura (), južne Tlstá () a Malá Tlstá (), východne Ramžené (), Červený grúň () a Salatínka () a severne Malý Salatín a Úplazy (). Vrch patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza z východnej časti Salatínsky potok a Malé Železné do Ľupčianky, z juhozápadnej potok Ráztočná do Lúžňanky a zo západnej prítoky Ludrovčanky. Vrcholom vedie značený turistický chodník z Vyšného Sliača a Liptovskej Lúžnej a masív je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Salatín.
Výhľady.
Západnú časť vrcholu pokrýva súvislý lesný porast, východnú nesúvislý porast kosodreviny, umožňujúce len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier a susednej Veľkej Fatry a Liptovskú kotlinu, nezriedka tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú Fatru a Štiavnické vrchy.
Igor Štohl

JUDr. Igor Štohl (* 27. september 1964, Bratislava) je slovenský šachový veľmajster a autor šachových kníh. Najvyššie ELO dosiahol v roku 1999, mal 2600 ELO-bodov. V súčasnosti (október 2009) má ELO 2543. 
Časť detstva prežil v africkej Zambii. Igor Štohl sa naučil hrať šach, keď mal 10 rokov. Trénoval ho majster Ján Šefc. V roku 1982 bol druhý na juniorských majstrovstvách sveta a o rok nato dostal titul medzinárodného majstra, v roku 1992 sa stal veľmajstrom. Vyhral viacero turnajov, najvýznamnejší Dortmund 1991. Rok predtým postúpil na Medzipásmový turnaj v Manile. V roku 1984 bol majstrom Slovenska. Už dlhé roky pracuje pre firmu ChessBase, kde bol spoluautorom elektronickej publikácie o Emanuelovi Laskerovi. Jeho knihy o šachu sú vysoko cenené a úspešné. Vyštudoval Právnickú fakultu UK. Má dve dcéry.
Ludvík Souček

Ludvík Souček (17. máj 1926, Praha, Prvá česko-slovenská republika – † 26. december 1978 Praha, Česko-Slovensko) bol popredný český spisovateľ science fiction (najmä pre mládež) a literatúry faktu, v ktorej popularizoval tzv. záhadologické teórie. Je jedným z najvýznamnejších a najpopulárnejších českých spisovateľov sci-fi 20. storočia, niekoľkokrát zvíťazil v čitateľských anketách o najobľúbenejšieho autora. Preložil "Spomienky na budúcnosť" od Ericha von Dänikena.
Životopis.
Po štúdiách na lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe pracoval ako asistent na stomatologickej klinike. Potom vstúpil do Česko-slovenskej ľudovej armády a dva roky strávil v Kórejskej ľudovodemokratickej republike ako vojenský lekár. Neskôr pracoval na ministerstve národnej obrany, v armádnej redakcii Česko-slovenskej televízie a v nakladateľstve Albatros.
Teologická angelológia

Angelológia (starogr.: Ἄγγελος - posol, anjel) je náuka o anjeloch.
Angelológia v katolíckej cirkvi je časť dogmatickej teológie, presnejšie jej traktátu "De Deo Creatore et Elevante (O Bohu Stvoriteľovi a Povýšiteľovi)", ktorá pojednáva o anjeloch.
Katolícku angelológiu môžeme rozdeliť na niekoľko celkov:
Patrimonium sancti Petri

Patrimonium sancti Petri alebo Patrimonium Petri alebo patrimonium Ecclesiae je latinské označenie pre:
Fedor Vico

Fedor Vico (* 9. november 1944, Šapinec) je slovenský karikaturista rusínskej národnosti.
Štúdium.
Študoval na "Strednej škole umeleckého priemyslu" v Bratislave. 
Tvorba.
Už v začiatkoch svojej tvorby začal spolupracovať s humoristickým časopisom Roháč, pre ktorý vytvoril populárnu postavu Jánošíka, vychádzajúcu niekoľko rokov pod názvom "Dereš Fedora Vica". Seriál vyšiel knižne v roku 1969. Nakoľko sa v ňom dotkol aj vtedajšej politickej situácie, kniha bola stiahnutá a autor dostal zákaz publikovania. Až v roku 1975 obdržal povolenie, spočiatku len v regionálnej tlači. Vybral si týždenník "Nove žitja", kde začal uverejňovať rusínsky seriál "Il'ko Sova z Bajusova". Neskôr mu bol umožnený návrat do "Roháča." Svojej obľúbenej témy kreslených zbojníkov sa nevzdal, pod pôvodným názvom však začali vychádzať až po roku 1990. Po zániku "Roháča" jeho "Dereš" uverejňovali periodiká "Aréna", "Mosty" a "Bumerang." Pokračoval i v publikovaní vyššie zmieneného rusínskeho seriálu - v "Narodnych novinkach".
Spolupracoval aj s denníkom SME a s českými Lidovými novinami.
Ján Pisančin

Ján Pisančin, známy hlavne ako Ander z Košíc (* 4. september 1941, Michalovce), je populárny slovenský komik, ľudový rozprávač a priekopník stand-up comedy na Slovensku. Vydal viac ako dve desiatky MC, CD a DVD so svojimi humoristickými monológmi. Na javisku sa pohybuje už viac ako 55 rokov. Ako jediný Slovák je držiteľom diamantovej platne za hovorené slovo.
Životopis.
Jeho otec bol pekár. V rodných Michalovciach býval Ján pri Laborci a navštevoval miestnu základnú školu. Neskôr maturoval na JSŠ (jedenásťročná stredná škola). Michalovce reprezentoval aj ako športovec vo futbale, hádzanej a v hokeji. Michalovce opustil ako 19-ročný po nástupe na povinnú vojenskú službu, na konci ktorej mal hodnosť dôstojníka.
V roku 1965 sa Pisančin oženil s Alicou a odvtedy žije a pôsobí v Košiciach. Pracoval v rôznych funkciách v štátnom podniku Slovenské magnezitové závody Košice. Má dve dcéry, štyri vnučky a jedného vnuka.
Kariéra humoristu.
Keď Pisančin pracoval v Jelšave, vystupujúci súbor Magnezitár nemal uvádzača. Oslovili práve jeho, pretože bol známy ako rozprávač vtipov. Neskôr po príchode do Košíc prešiel konkurzom do "Divadielka pod kupolou", v ktorom účinkoval niekoľko rokov.
Od roku 1992 je slobodným umelcom, predovšetkým humoristom. Najčastejšie vystupuje na javisku, prípadne vydáva svoje monológy na kazetách. 
Počas 70-80 minútových predstavení vystupuje ako Ander z Košíc. Táto postava vznikla v dedinke Rákoš pri Revúcej. Vo svojom rozprávaní využíva fiktívne postavy manželky Erži a kamaráta Piťa. (Na začiatku kariéry bol predlohou pre Piťa Anderov kamarát Milan.) Pisančin sa prihovára upravenou verziou zemplínskeho nárečia, podľa jeho slov „anderovčinou“. Pri vystúpení na javisku máva sivý ošúchaný oblek, flanelovú košeľu a klobúk. Okrem pravidelných predstavení na Slovensku a v Čechách vystupoval aj v Srbsku, Nemecku, Austrálii, Kanade či USA.
Vyšlo mu 9 kaziet, ktoré sú obľúbené najmä na Slovensku a na Morave. Medzi rokmi 2017 a 2020 mal na stanici TV JOJ vlastnú televíznu reláciu "Všetko čo má Ander rád". V poslednom období (2024) vystupuje s prešovskou hudobnou skupinou Koňare.
Iracionálne číslo

Iracionálne číslo je každé reálne číslo, ktoré nie je racionálne, čiže sa nedá vyjadriť pomerom dvoch celých čísel. Teda, iracionálne číslo je každé reálne číslo ktoré sa nedá vyjadriť v tvare formula_1, kde formula_2 a formula_3 sú celé čísla pričom formula_3 je nenulové. Príkladom iracionálneho čísla je formula_5.
História.
Už starovekí grécki geometri vedeli, že dĺžky niektorých úsečiek sa k sebe nemajú, ako žiadne dve celé kladné čísla. To sa dá v jazyku modernej matematiky ekvivalentne formulovať tak, že pomer dĺžok týchto úsečiek je iracionálne číslo. Medzi takéto dvojice úsečiek patria napríklad strana a uhlopriečka štvorca alebo strana a diagonála pravidelného päťuholníka. Takýmto dvojiciam dĺžok Gréci hovorili "nesúmerateľné dĺžky".
Treba pripomenúť, že staroveká grécka matematika považovala za čísla iba celé kladné čísla, čiže to, čomu sa dnes v jazyku modernej matematiky hovorí prirodzené čísla. Grécki geometri pôvodne verili tomu, že ktorékoľvek dve dĺžky sú v takom istom vzájomnom pomere, ako nejaké kladné celočíselné násobky nejakej pevne zvolenej dĺžky. Jeden z pôvodných zámerov gréckej matematiky bolo zredukovať otázky estetickej hodnoty geometrických tvarov na otázky vlastností prirodzených čísel skrývajúcich sa za pomermi dĺžok, ktoré možno na skúmaných útvaroch odmerať. Objavom nesúmerateľných dĺžok bol tento ambiciózny program odsúdený na rýchly koniec. Traduje sa, že stúpenci Pythagorovej školy existenciu nesúmerateľných dĺžok tajili. Ale ani napriek tomuto, na svoju dobu šokujúcemu objavu, Gréci nepripustili, že by číslom mohlo byť aj niečo iné, než celé kladné číslo. Desiata kniha Euklidovych základov sa venuje podrobnému študiu nesúmerateľnosti, ale aj pomerom dĺžok všeobecne.
Pojem iracionálneho čísla tak ako ho používame dnes, bol zavedený oveľa neskôr. Adjektívum "iracionálne" poukazuje iba na to, že takéto čísla nie sú racionálne v zmysle definície.
Dôkaz iracionality čísla formula_5.
Dokazujeme sporom. Predpokladajme, že formula_7 je racionálne číslo. To znamená, že existujú celé čísla formula_8 a formula_9 také, že
pričom formula_9 je rôzne od nuly a formula_8 a formula_9 sú nesúdeliteľné.
Umocnením oboch strán rovnice na druhú dostaneme, že formula_14. Z nenulovosti formula_9 vyplýva formula_16, teda číslo formula_17 je párne. Keďže formula_17 je štvorec, znamená to, že aj samo formula_8 je párne a možno ho vyjadriť v tvare formula_20, kde formula_2 je nejaké celé číslo. Keď posledný vzťah skombinujeme so vzťahom formula_16 zistíme, že formula_23, potom formula_24, čo znamená, že aj formula_25 je párne číslo. Znovu, keďže formula_25 je štvorec, znamená to, že aj formula_9 je párne.
Takto sme dokázali, že formula_8 aj formula_9 sú párne čísla a teda číslo 2 je ich spoločným deliteľom. Ale to je spor s predpokladom, že formula_8 a formula_9 sú nesúdeliteľné.
Eliáš Láni

Eliáš Láni (Lányi) (pseudonym Petrus Petschius; * 1570, Slovenské Pravno † 5. november 1618, Bytča) bol slovenský básnik, náboženský spisovateľ a cirkevný hodnostár.
Životopis.
Vzdelanie získaval v Turci a Strážkach. Po ukončení vzdelávania zostal v Strážkach pôsobiť v roku 1595 ako učiteľ, v roku 1596 učil v Jelšave, v roku 1597 v Mošovciach, kde pôsobil zároveň ako evanjelický farár. V roku 1602 bol zvolený za turčianskeho seniora, v roku 1608 pôsobil ako dvorný kazateľ v Bytči, v roku 1609 sa stal trenčianskym seniorom a v roku 1610 prvým superintendentom bytčianskeho dištriktu (pre Oravskú, Liptovskú a Trenčiansku stolicu).
Významný dejateľ európskeho reformačného pohybu, zakladateľská osobnosť slovenskej evanjelickej cirkvi. Viedol zápas o ideové zjednotenie evanjelickej cirkvi. Zakladateľ tlačenej homiletickej literatúry. Jeho básnická tvorba má výnimočné postavenie v dejinách slovenskej barokovej poézie. Autor kázne za Jurajom Thurzom a duchovných piesní. Súvislosť s Banskou Bystricou, kde Eliáš Láni st. prežil posledné roky života, kde i roku 1618 zomrel a vytvoril aj najznámejšie piesne uvádza monografia Banská Bystrica, Martin roku 1955.
Tvorba.
Lániho dielo je ovplyvnené jeho aktivitami kňaza, vzdelanca a básnika. Písal ako náboženské polemické spisy, tak i kázne, básne a duchovné piesne. Z jeho básnickej tvorby sa zachovalo len torzo, obsahujúce niekoľko duchovných piesní a textov, uverejnených v dielach iných autorov. Takmer všetky zachované diela sa tiež dostali do spevníka "Cithara sanctorum". Vo svojich básňach vyjadruje pocit osamotenosti, pokory a sebatrýzne človeka oddaného Bohu.
Morosiniovci

Morosiniovci boli Benátska šľachtická rodina pravdepodobne uhorského pôvodu. Mnohí Morosiniovci pôsobili v Benátskej republike ako dóžovia, štátnici, generáli, admiráli a kardináli. Rodina sa dostala do popredia v rivalite s rodinou Calopriniovcov počas vlády Otta II. .
Vlajka Kórejskej republiky

Vlajka Kórejskej republiky (v kórejčine oficiálne nazývaná Thägükki - 태극기 / 太極旗) je obdĺžnikového tvaru, kde sa na bielom pozadí v strede nachádza thägük 태극 t. j. červeno-modrý symbol jin a jang (modrá časť je dole a červená hore). V každom zo štyroch rohov sa nachádza jeden trigram pozostávajúci z troch čiarok - kombinácia celej a prerušenej čiary.
Z histórie.
Vlajka sa začala formovať v druhej polovici 19. storočia, keď dovtedy uzatvorená Kórea bola prinútená sa otvárať svetu.
Spočiatku bola tvorená jedine symbolom jin – jang v červeno-modrom prevedení na bielom pozadí. Až neskôr sa pridalo osem trigramov, ktoré postupne boli zredukované na štyri (pomenované kon 건, kün 근, kam 감, i 이). Hoci už začiatkom 20. storočia bol výzor vlajky ustálený, jej presné rozmery a umiestnenie obrazcov nebolo jasné. To bolo kodifikované v zákone zo dňa 15. októbra 1949. Odvtedy Kórejská republika oficiálne používa vlajku Tchägukki.
Význam.
Symbol thägük odráža stáročnú tradíciu harmónie dvoch protikladov jin - jang (pozitívne – negatívne, mužský aspekt – ženský aspekt, vnútorný – vonkajší, atď.), ktorý sa odvíja od taoizmu, ale je prítomný vo všetkých myšlienkových smeroch prítomných v Kórei – v konfucianizme, budhizme, šamanizme ale snáď aj v kresťanstve. 
Biele pozadie vlajky symbolizuje svetlo a čistotu. Vyjadruje túžbu kórejského národa po mieri. 
Štyri trigramy symbolizujú nebo, zem, oheň a vodu.
Všetky tieto elementy dohromady vyjadrujú kozmickú harmóniu a jednotu. Je to ideál národnej prosperity a univerzálnej pravdy, ktorý dávajú do popredia všetci Kórejčania.
Ägukka (Kórejská republika)

Ägukka (애국가, 愛國歌), v preklade z kórejčiny "Pieseň lásky k vlasti", je hymna Kórejskej republiky. Hoci rovnaký termín na označenie národnej hymny sa používa aj v Kórejskej ľudovodemokratickej republike jej slová a takisto aj melódia sa líšia.
Pôvod.
Predpokladá sa, že slová napísal ešte začiatkom 20. storočia alebo politik Jun Čchi-ho (윤치호), alebo An Čchang-ho (안창호), známy kórejský vodca hnutia za nezávislosť. Spočiatku sa slová spievali na melódiu starej škótskej ľudovej piesne "Auld Lang Syne", no neskôr v roku 1935 kórejský skladateľ An Ik-tchä (안익태) zložil hudobný motív na tieto slová. V čase Japonskej okupácie Kórey (1907-1945) bola zakázaná. Ako svoju hymnu ju najskôr prijala exilová vláda v Šanghaji a oficiálne bola spievaná 15. augusta 1948 pri založení Kórejskej republiky. Ešte v tom istom roku bola prijatá vládou Kórejskej republiky ako oficiálna hymna.
Sestričky z Elúrie

Sestričky z Elúrie je poviedka Stephena Kinga z roku 2000, ktorá vyšla v zbierke Všetko je možné a doplňuje svet fantasy románovej série Temná veža.
Dej.
Štastie v neštastí pre Rolanda Deschaina. Na jeho ceste ku záhadnej temnej veži sa zastaví v opustenom mestečku "Eluria". Nezdrží sa dlho - iba pár okamihov na to ho napadnú mutanti a deň nato sa zobudí v nemocnici, v ktorej operujú len sestričky. Lenže v skutočnosti sú upírky a Roland je perfektná obeť...
Jean Jaurès

Jean Jaurès (* 3. september 1859, Castres, Francúzsko – † 31. júl 1914, Paríž) bol francúzsky socialistický politik a novinár, ktorého zavraždil nacionalista Raoul Vilain. 
Bol jedným z najvýraznejších francúzskych politikov a jedným z vodcov II. internacionály. V posledných rokoch svojho života bojoval proti hrozbe vojny. 
Roku 1924 jeho pozostatky preniesli do Pantéonu.
Andrej Plávka

Andrej Plávka (pseudonymy Martin Podhorský, Plávka-Podhorský, Podhorský, Vladimír Veselý, Vl. Veselý a i.) (* 18. november 1907, Liptovská Sielnica† 11. júl 1982, Bratislava) bol slovenský prozaik a básnik.
Životopis.
Narodil sa v rodine garbiara. Vzdelanie získaval v Liptovskej Sielnici, Liptovskom Mikuláši a neskôr na Právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe (činný v spolku Detvan). Štúdium nedokončil. V rokoch 1931 – 1945 bol úradníkom v organizácii kresťanskej mládeže YMCA, v roku 1939 – 1945 vedúci Ústavu pre sociálnu a kultúrnu starostlivosť v Banskej Bystrici. Počas SNP vedúci sociálnej komisie RNV v Banskej Bystrici. Spolu s A. Matuškom autor ohlasu k slovenskému národu, ktorý odvysielal SSV v Banskej Bystrici, jeho spoluorganizátor a spolupracovník, autor Manifestu pokrokových slovenských spisovateľov.
V rokoch 1945 – 1946 bol námestníkom povereníka informácií, v rokoch 1946 – 1947 bol tajomníkom Národného frontu a zároveň do roku 1949 tiež pracoval v Úrade Zboru povereníkov. V rokoch 1949 – 1968 pracoval ako riaditeľ knižného vydavateľstva Tatran, pričom bol tiež v rokoch 1957 – 1963 tajomníkom Zväzu slovenských spisovateľov a v rokoch 1958 – 1966 členom Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska, tiež členom Ústredného výboru Národného frontu Slovenskej socialistickej republiky. V rokoch 1963 – 1965 sa venoval výhradne literárnej činnosti a v rokoch 1969 – 1982 bol predseda Zväzu slovenských spisovateľov.
Tvorba.
Svoje prvé básnické dielo uverejnil v roku 1922 v časopise Nový rod, a neskôr publikoval i v ďalších časopisoch, ako sú Mladé Slovensko, Svojeť, Mladé prúdy, Elán, Slovenské smery, Kultúrny život, Slovenské pohľady, Nové slovo, miestny týždenník Republikán v Liptovskom Mikuláši a ďalšie. Knižne debutoval v roku 1928 zbierkou básní "Z noci i rána". Vo svojej tvorbe sa inšpiroval najmä staršou generáciou slovenských autorov, ako boli štúrovci, no najmä Pavol Országh Hviezdoslav, ale zároveň sa venoval aj moderným umeleckým smerom, ako sú poetizmus a nadrealizmus. Jeho dielo je preložené do mnohých cudzích jazykov (ruština, ukrajinčina, maďarčina, nemčina, angličtina, francúzština, čeština).
Steve Yzerman

Steve Yzerman, celým menom Stephen Gregory Yzerman (* 9. máj 1965, Cranbrook, Britská Kolumbia, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. 
Klubový hokej.
Jeho prvým a jediným klubom NHL bol Detroit Red Wings (1983-2006). Vo veku 21 rokov bol menovaný kapitánom Red Wings pre sezónu 1986-87 a zostal ním až do konca svojej hráčskej kariéry. Bol najdlhšie slúžiacim kapitánom v histórii všetkých klubov NHL.
Red Wings priviedol k trom víťazstvám v Stanleyho pohári (1997, 1998 a 2002). V roku 2006 ukončil svoju bohatú kariéru.
Kariéra v managmente.
Po skončení pracoval ako viceprezident Detroit Red Wings.
Súčasne bol aj generálnym manažérom kanadskej hokejovej reprezentácie. Podieľal sa aj na výbere kanadskej reprezentácie na olympijské hry v rokoch 2010 a 2014. Oba výbery získali na hrách zlaté medaile. 
25. mája 2010 sa stal generálnym manažérom klubu Tampa Bay Lightning. V septembri 2018 z funkcie odstúpil a v apríli 2019 sa stal generálnym manažérom Detroit Red Wings.
Deň nemeckej jednoty

Deň nemeckej jednoty () je štátny sviatok Nemeckej spolkovej republiky, ktorý sa od roku 1991 slávi 3. októbra. Je pripomienkou znovuzjednotenia Nemecka 3. októbra 1990. V rokoch 1954–1990 sa slávil 17. júna (výročie povstania v NDR v roku 1953).
Ľudovít III. (Francúzsko)

Ľudovít III. (* 863 – † 5. august 882), západofranský kráľ v rokoch 879-882, (spolu s bratom Karolmanom II.).
Ľudovít III. bol pôvodne na návrhu Huga Opáta, ktorý presadil u Ľudovíta II. Koktavého, určený ako jediný nástupca, čo odporovalo franskej tradícii delenia moci medzi všetkých mužských potomkov. Ale skupina šľachticov okolo kancelára Gauzlina plánovala pozvať vládnuť východofranského panovníka Ľudovíta III. Mladšieho. To spôsobilo, že nakoniec Hugo Opát prisľúbil nasledovníctvo obom synom Ľudovíta II., ktorí boli v septembri 879 v kláštore Ferrieres pomazaní na kráľov arcibiskupom Ansegisom zo Sens. V tom čase bol v Burgundsku vyhlásený za kráľa Boso z Vienne, čo znamenalo oddelenie Burgundska od Západofranskej ríše. V roku 880 uzavreli obaja králi s východofranským panovníkom Ľudovítom III. Mladším v Ribemonte zmluvu, ktorou sa vzdali Lotrinska v prospech Ľudovíta III. Mladšieho. V marci 880 došlo v Amiens k rozdeleniu ríše: Ľudovítovi pripadla Francia a Neustria. Krajinu oslabenú vnútornými zápasmi začali ohrozovať Normani. V lete 880 keď obaja králi postupovali proti Hugovi Opátovi a Bosovi z Viene, prenechali obranu krajiny na severe Gauzlinovi, ktorý neuspel. Pustošenie nechránenej krajiny viedlo Ľudovíta III. k samostatnej akcii. 3. augusta 881 pri Saucourte neďaleko Sommy podnikol prekvapivý útok na normanskú armádu, ktorú porazil. Toto víťazstvo bolo ospievané v básni Ludwigslied, napísanej v starej hornej nemčine. 5. augusta 882 utrpel mladý kráľ smrteľnú nehodu pri žartovnom prenasledovaní šľachtickej dcéry. Pochovaný bol v St. Denis.
Tomáš Petrík

Tomáš Petrík (* 31. október 1980, Modra) je slovenský šachový veľmajster. Najvyššie ELO dosiahol v októbri 2006 2544, dnes (október 2009) má ELO 2529. 
Vyhral 16. Memoriál Antonína Vaculíka 2006 v Zlíne. Petrík sa stal majstrom Slovenska aj v roku 2006, titul obhájil po roku 2005 v uzavretom turnaji. V roku 2008 4. za Petrom Vavrákom i Zuzanou Hagarovou (Štočkovou). Hral za Slovensko na 37. Šachovej olympiáde 2006 v Turíne. Ligovú súťaž hrá za ŠK Modru. Skončil informatiku na Univerzite Komenského v Bratislave, s diplomovkou na tému šachového stroja.
Ägukka

Ägukka (애국가 / 愛國歌), v preklade z kórejčiny "Pieseň lásky k vlasti", je názov hymien oboch kórejských štátov:
Ján Markoš

Ján Markoš (* 2. júl 1985, Banská Bystrica) je slovenský šachový veľmajster. FIDE ELO rating má 2 602, zatiaľ najvyššie (august 2014).
Markoš sa naučil hrať šachy od sestry, keď mal 6 rokov. Trénovali ho Štefan Blaho, medzinárodný majster Róbert Tibenský a veľmajster Ľubomír Ftáčnik. Vyštudoval filozofiu a evanjelickú teológiu na Karlovej univerzite v Prahe. V roku 1997 sa stal v Žiline majstrom Slovenska do 12 rokov, následne aj do 14 a do 16 rokov. V roku 2000 v Chalkidiki sa stal majstrom Európy juniorov do 16 rokov, úspechom bolo aj víťazstvo na otvorených majstrovstvách SR vo Zvolene. Titul medzinárodného majstra získal v roku 2001.
V roku 2003 bol majstrom Slovenska, v roku 2006 v Banskej Štiavnici bol iba na Sonneborn druhý za Tomašom Petríkom, 2007 taktiež druhý za Movsesianom.
Hral za Slovensko na štyroch olympiádach, aj na 38. Šachovej olympiáde 2008 v Drážďanoch a 2010 v Chanty Mansijsku. Reprezentoval aj na Majstrovstvách Európy družstiev v r. 2001 v Leóne. Slovenskú ligovú súťaž hrá za Reinter Snina, českú za Novoborský ŠK (predtým Zlín), nemeckú Bundesligu za SF Berlin (predtým Bindlach), rakúsku za Lackenbach (predtým roky za Pamhagen). V roku 2007 získal titul šachového veľmajstra a druhý najvyšší rating na Slovensku. Po odchode Movsesiana je našou jednotkou. V roku 2012 vyhral Medzinárodné majstrovstvá Slovenska v B. Štiavnici aj turnaj v Rige. Jeho najvyššie dosiahnuté ELO je 2602. Hneď potom sa rozhodol skúsiť profesiu pedagóga.
Napísal knihu o Kráľovskej indickej obrane (K.I.D.). Pravidelne prispieva do časopisu Moderný šach. Svoje články a analýzy často publikuje aj na internete. Dobrú odozvu majú jeho príspevky na novoborskom šachovom serveri a pravidelne prispieva do spravodajstva servera "HrajSach.sk". Jeho ďalšia kniha Pod hladinou získala prestížnu cenu Kniha roka od Anglickej šachovej federácie. Jej predchádzajúcimi laureátmi boli Garri Kasparov či Judit Polgárová. Spoluzakladal Sokratov inštitút, ktorý aj štyri roky viedol. Vedie tiež kurzy kritického myslenia, kurzy pre manažérov s názvom "Rozhoduj sa ako šachový veľmajster" alebo online šachový kurz na serveri Kurzona.
Je autorom bestselleru knižnej edície Denníka N "Sila rozumu v bláznivej dobe - manuál kritického myslenia" (N Press, 2019), knihy "Medzi dobrom a zlom", ktorá sa venuje etickým dilemám (N Press, 2020) a knihy "Bližšie k sebe", ktorá vyšla s podtitulom "Hľadanie ľudskosti v dobe médií, technológií a vedy" (N Press, 2021).
Vlk

Vlk môže byť:
VLK môže byť:
Vlky môže byť:
Vlci môže byť:
Pohanstvo

Pohanstvo alebo paganizmus (z lat. "paganus" - vidiečan) je označenie, ktoré používajú vyznavači abrahámovskych monoteistických náboženstiev pre západné predkresťanské, prírodné alebo polyteistické náboženstvá.
V širšom význame termín pohan môže označovať všetkých inovercov, agnostikov alebo ateistov.
Môže to teda byť: 
Etnológovia termín pohanstvo nepoužívajú a nahrádzajú ho označeniami ako šamanizmus, polyteizmus, animizmus, pretože má často negatívne konotácie (ako napr. neveriaci, arab. "káfir").
Islam.
Pohan je obvyklý preklad islamského termínu "mušrik", označujúceho presnejšie polyteistu, niekoho "kto pripisuje Alahovi rovnocenných" a pácha tak hriech zvaný "širk", alebo modloslužobníctvo. Príbuzným termínom je "káfir", voľne prekladaný ako neveriaci alebo apostata, niekto kto odmieta prijať Alláha alebo v širšom zmysle islámsku vieru.
V islamskej teológii sa vedie debata, či sú kresťania a židia "mušrikín" (modloslužobníci) alebo "káfirín" (odmietači), pretože spadajú do kategórie "ahl adh-dhimma" ( - ľud zmluvy) a "ahl al-kitáb" (- ľud knihy).
Moderný paganizmus.
Moderné polyteistické, panteistické alebo panenteistické prírodné náboženstvá sa označujú ako novopohanstvo.
Chata pod Soliskom

Chata pod Soliskom () je najmladšou vysokohorskou chatou vo Vysokých Tatrách. Chata je v prevádzke počas celého roka.
História chaty.
Celoročná prevádzka klimatických kúpeľov na Štrbskom Plese vyvolala ďalšie investičné akcie, ktoré mali podporiť návštevnosť tejto lokality Vysokých Tatier. V súvislosti s pretekmi FIS (neskoršie Majstrovstiev sveta v klasických lyžiarskych disciplínach) v roku 1935 bol upravený starý skokanský mostík, postavený v roku 1926. V roku 1943 Klub slovenských turistov a lyžiarov vybudoval na svahu Predného Soliska lyžiarsku zjazdovku s vlekom, ktorý bol v tom čase najdlhším lyžiarskym vlekom v bývalom Česko-Slovensku. Už o rok neskôr pre lyžiarov neďaleko konečnej stanice vleku vyrástla prízemná drevená chata, ktorú uviedli do čiastočnej prevádzky 6. februára 1944. Dokončená bola v roku 1946. 
Chata bola postavená ako útočisko pre lyžiarov v zlom počasí a keďže počas nasledujúcich povojnových rokov nebola dostatočne využívaná, postupne začala chátrať. Tatranské hotely, ktoré ju po roku 1948 obhospodarovali, ju chceli asanovať. Krízovú situáciu pomohol riešiť horolezecký oddiel Vysoké Tatry, ktorého vedúcim bol Ivan Urbanovič starší. Horolezci opravili chatu, pracovníci TANAPu opravili chodníky do Furkotskej doliny a nová sedačková lanovka zo športového areálu na Solisko (uvedená do prevádzky v januári 1970) pomohla zvýšiť nielen návštevnosť chaty, ale aj novoupravenej zjazdovky z Predného Soliska na Štrbské Pleso. Cieľová stanica lanovky je len niekoľko metrov od chaty. 
V roku 1973 prevzala vedenie chaty Tatranská správa účelových zariadení SO ČSZTV. Po privatizácii v roku 1995 sa chata dostala do súkromných rúk a do roku 2003 prešla celkovou prestavbou. 
Chatári.
V zime 1966/1967 bola chata zatvorená.
Grafický procesor

Grafický procesor (, skrátene "GPU" alebo novšie aj "visual processing unit", skrátene "VPU") je procesor slúžiaci na výpočet grafických informácií pre zobrazenie údajov z počítača (alebo iného zariadenia spracúvajúceho digitálne dáta) na viditeľný grafický obraz zobraziteľný na monitore. Prevádza digitálne dáta do formy zobraziteľnej pomocou obrazových pixelov. Nachádza sa buď na grafickej karte alebo ako samostatný čip na matičnej doske počítača (vtedy hovoríme o integrovanej grafickej karte). 
Úlohou grafického procesora nie je len jednoduché zobrazenie dát, ale aj prepočty virtuálnych trojrozmerných obrazových scén v reálnom čase. Vtedy hovoríme o 3D akcelerátoroch.
GPU vykonáva všetky grafické inštrukcie čím šetrí strojový čas mikroprocesora počítača, a zrýchľuje dostupnosť údajov. Tieto nemusia pri spracovaní v CPU putovať prostredníctvom zbernice do operačnej pamäte a odtiaľ do grafickej karty. V praxi to znamená že v keď sa v programe vyskytne inštrukcia pre spracovanie obrazu, tú nevykoná CPU, ale GPU.
GPU je skutočným procesorom s klasickou architektúrou disponujúcou výkonovými jednotkami (jednotka transformácii, osvetlenia, nastavenia a renderovania). Hlavnou činnosťou moderného GPU je rendering, čiže vizualizácia, tvorba reálneho obrazu na základe počítačového modelu so zohľadnením charakteristík scény a jej okolia. Model (zobrazovaný objekt) je charakterizovaný sieťou alebo drôtovou konštrukciou a je mu priradený definovaný povrch a vzťah k dopadajúcemu svetlu. Scénu charakterizuje umiestnenie svetiel a kamery, okolie farba resp. obraz v pozadí, hmla, vodné a svetelné efekty. Program na základe matematických algoritmov skonštruuje bitmapový obrázok simulujúci resp. napodobujúci reálnu scenériu. GPU potrebuje nielen dostatočne širokú zbernicu, ale aj podporu rýchlej pamäte umožňujúcej zápis a čítanie údajov. 
Známi výrobcovia AMD (od konca 2010, kedy bola ATI oficiálne zrušená), NVidia, 3DLabs.
Cirkumpolárne súhvezdie

Cirkumpolárne súhvezdie je súhvezdie, ktoré nikdy nezapadá pre daného pozorovateľa.
Nebeský severný pól je približne zhodný s Polárkou a má vždy azimut 180°. Jeho výška pre daného pozorovateľa stojaceho na jednom mieste je konštantná a jej hodnota je daná vzťahom
Potom všetky hviezdy s deklinácou vyššou ako A sú cirkumpolárne.
Pre pozorovateľa na severnom póle sú cirkumpolárne všetky viditeľné súhvezdia, podobne pre pozorovateľa na južnom póle. Pre pozorovateľa na rovníku nie je cirkumpolárne žiadne súhvezdie. V stredných severných zemepisných šírkach sú obyčajne cirkumpolárne súhvezdia Veľká medvedica, Malá medvedica, Drak, Žirafa, Cefeus a Kasiopeja.
Rómska osada

Rómska osada alebo cigánska osada je prejav stavebnej činnosti rómskeho etnika s charakteristickými znakmi. Ide o osobitnú kapitolu ľudovej architektúry na Slovensku. 
Rómovia.
Rómovia (alebo Cigáni) majú celkom odlišné dejiny ako majoritné obyvateľstvo na Slovensku. Prichádzali do Európy z Ázie a na rozdiel od ostatných kočovníkov, nerobili bojové výpravy a nemali vlastný štát ani územnú samosprávu. Postupne sa šírili z juhovýchodnej Európy a zakladali vlastné usadlosti, bokom od ostatného obyvateľstva a tak si udržiavali vlastné zvyky. Vyhľadávali miesta, kde bola voda, drevo a pasienky. Prejavovali zručnosť najmä v hudbe a umení.
Osady.
V Uhorsku boli najmä v 18. storočí snahy priviesť Rómov k usadlému spôsobu života a začleniť ich do usadlostí majoritného obyvateľstva. Rómovia sa však vo veľkej časti neprispôsobili a naďalej sa sťahovali. V tomto období vzniklo najviac osád. Ich podoba sa rôznila: niekedy to boli osady vzniknuté pozdĺž cesty alebo potoka, inokedy nepravidelné, zhlukové usporiadania domov, ktoré postupne prevládli.
Stavby.
Okrem stanov a júrt stavali Rómovia aj zemnice a polozemnice, postupne prišli k jednopriestorovým domom, ku ktorým pribudlo aj zádverie.
Zemnice sa stavali vo svahu a na čelnej fasáde mali dverný otvor, spočiatku prekrytý iba plachotu, neskôr aj dverami. Šikmá strecha zemnice sa oprierala o sochu. Polozemnice boli podobné zahĺbené stavby, ktorých strecha však už stála na nízkych stenách. Od polozemníc sa prešlo k jednopriestorovým domom (dreveným alebo hlineným podľa oblasti). Vidíme tu už čiastočné ovplyvnenie architektúry pôvodným obyvateľstvom, rómske domy však boli oveľa skromnejšie. K jednému priestoru pribudla časom aj predsieň, riešená najskôr formou dostavby s nižším stropom. Ak sa predsieň stavala spolu s hlavným priestorom, mala s ním spoločnú strechu. Predsieň sa využívala na uskladnenie potravín. Varilo sa prevažne vonku, kde prekrytím sporáka jednoduchou konštrukciou vznikla letná kuchyňa. Zdobilo sa hlavne maľovaním vonkajších aj vnútorných stien.
V druhej polovici 20. storočia došlo k viacerým snahám o likvidáciu rómskych osád a ich presťahovaniu napríklad do nájomných domov. Niektoré osady sa prispôsobili a postupne splynuli so zástavbou mesta. Niektoré domy Rómov tu dosahovali slušný štandard.
Apopi I.

Apopi I. alebo Aauserre Apopi alebo Apofis I. bol hyksósky faraón z 15. dynastie starého Egypta (Druhé prechodné obdobie). Podľa Turínskeho zoznamu kráľov vládol 40 rokov, a ak by prežil svojho protivníka Kamoseho, nie však Ahmoseho I., vládol by niekedy po roku 1500 pred Kr. 
Počas prvých rokov svojej vlády mal Apopi rozhodujúci vplyv vo väčšine Egypta a obchodoval aj s tébskou 17. dynastiou. Váza patriaca jeho dcére Herit bola nájdená v hrobe Amenhohepa I., čo by poukazovalo na to, že v istom čase mohla byť jeho dcéra manželkou tébskeho kráľa. Rovnako možné je však aj to, že váza bola súčasťou koristi privezenej z vyplienenej Avaridy po Ahmosovom víťazstve nad Hyksósmi. Zdá sa, že v prvých rokoch jeho vlády mohol byť Horný Egypt Apopiho vazalským štátom, ale 17. dynastia postupne ovládla túto časť krajiny a najneskôr 15 rokov po Apopiho smrti boli Hyksósovia vyhnaní z Egypta.
Aauserre Apopi mohol a nemusel byť tou istou osobou ako Apopi II. Podľa niektorých egyptológov jestvovali dvaja faraóni tohto mena, iní veria, že obe mená sa vzťahujú na tú istú osobu. Predpokladá sa, že Apopi sa zmocnil trónu po smrti jeho predchodcu Chajana (Chejana), pretože ten určil za svojho následníka svojho syna Iannasa.
Apopiho trónne meno sa objavuje v židovskej Hagade ako meno faraóna, ktorý poznal faraóna, ktorý si vzal za manželku Abrahámovu manželku Sáru.
National Football League

National Football League (skratka NFL) je najväčšia a najprestížnejšia liga amerického futbalu na svete. Hrá v nej 32 klubov z rôznych amerických miest. Liga je rozdelená na dve konferencie: American Football Conference (AFC) - Americkú a National Football Conference (NFC) - Národnú. Počas základnej časti odohrá každý klub 16 zápasov počas 17. týždňov, od septembra do decembra. Na konci základnej časti sa hrá play-off, ktoré končí zápasom Superbowl. NFL bola založená v roku 1920 ako American Professional Football Association, názov National Football Leauge sa používa od roku 1923.
C4

C4 môže byť:
Čenej (Thinis)

Čenej alebo Cenej () alebo Tinis / Thinis () bolo údajné sídelné mesto egyptských faraónov 1. a 2. dynastie. Nachádzalo sa v Hornom Egypte.
Presná poloha mesta nie je neznáma, pravdepodobne sa nachádzalo pri dnešnom meste Džirdža.
Podľa Manehta to bolo hlavné mesto Tinitskej konfederácie a neskôr sídlo faraónov prvej a druhej dynastie. Dôkazy pre toto tvrdenie sa nenašli.
Čenej

Čenej môže byť:
Chicago Wolves

Chicago Wolves je profesionálny hokejový klub hrajúci v Americkej hokejovej lige. Mužstvo pôsobí v meste Chicago v štáte Illinois. Svoje domáce zápasy hrajú "Vlci" v tamojšej Allstate Arene. Chicago pôsobí v súťaži od sezóny 2001/02, kedy sa do nej presunulo zo zaniknutej IHL. Od sezóny 2011/12 je klub farmou NHL mužstva Vancouver Canucks. Od sezóny 2013-14 slúži klub ako farma St. Louis Blues (NHL). A od sezóny 2017-18 kedy do NHL nastúpil pomerne nový tým Vegas Golden Knights slúži ako farma práve pre tým Vegas Golden Knights.
Iowa Stars

Iowa Stars bol profesionálny hokejový klub hrajúci v kanadsko-americkej AHL. Hrali meste Des Moines v americkom štáte Iowa na štadióne Wells Fargo Arena. Bola to farma klubu NHL Dallas Stars (2005-08) a neskôr aj Anaheim Ducks(2008-09). Klub bol založený v roku 2005, predtým známy ako Louisville Panthers.
9. mája 2009 Anaheim Ducks ukončili svoju spoluprácu s klubom (túto sezónu pod názvom Iowa Chops) a nechali Iowu hľadať svoj tretí tím NHL za štyri sezóny. 7. júla 2009 rada guvernérov AHL pozastavila franšíze Iowa Chops pôsobenie na sezónu 2009-10 AHL. Po niekoľkých mesiacoch špekulácií o ich budúcnosti AHL 4. mája 2010 oznámila, že Texas Stars získali franšízu Chops. Táto transakcia zavŕšila zmluvný záväzok Stars získať trvalú franšízu v lige, keďže v rokoch 2009 – 2010 pôsobili ako expanzný tím na základe predbežnej dohody o získaní existujúcej franšízovej licencie.
Milwaukee Admirals

Milwaukee Admirals je profesionálny hokejový klub hrajúci v kanadsko-americkej AHL. Sídli v meste Milwaukee v americkom štáte Wisconsin. Je to farma klubov NHL Nashville Predators a Edmonton Oilers. Bol založený v roku 1970 ako amatérsky klub. V zatiaľ poslednej sezóne (2006/07) bol najproduktívnejším hráčom center Rich Peverley.
Omaha Ak-Sar-Ben Knights

Omaha Ak-Sar-Ben Knights bol profesionálny hokejový klub hrajúci v kanadsko-americkej AHL, ktorý hrával v meste Omaha v americkom štáte Nebraska. Bola to farma klubu NHL Calgary Flames. Klub bol založený v roku 2005, zanikol o dve sezóny neskôr keď bol nahradený klubom Quad City Flames.
Ako farma Calgary boli Knights nástupcom klubu Saint John Flames. Zvláštny názov tímu Ak-Sar-Ben pochádza od miestneho združenia mesta Omaha, Rytieri z Ak-Sar-Ben (ich logo bolo tiež integrované do loga franšízy). Ozančenie "Ak-Sar-Ben" sprava doľava, znamená Nebrasku, štát, v ktorom sa tím nachádzal.
Klubové farby boli červená, čierna, zlatá a strieborná.
Dave Andreychuk

Dave Andreychuk, celým menom David John Andreychuk (* 29. september 1963, Hamilton) je bývalý kanadský profesionálny hokejový útočník. Andreychuk hrával v NHL za kluby Buffalo Sabres, Toronto Maple Leafs, New Jersey Devils, Boston Bruins, Colorado Avalanche a Tampa Bay Lightning. Od roku 2002 do roku 2006 bol kapitánom klubu Tampa Bay Lightning, s ktorým získal v roku 2004 Stanley Cup. Je jedným z najproduktívnejších ľavých krídelníkov v histórii NHL, člen Siene slávy.
Dino Ciccarelli

Dino Ciccarelli (* 8. február 1960) je bývalý kanadský profesionálny hokejový útočník, ktorý odohral 19 sezón v NHL. Svoju poslednú sezónu odohral v roku 1998 v drese Florida Panthers. Počas svojej kariéry odohral v NHL 1232 zápasov v ktorých získal 1200 kanadských bodov.
Bol štyrikrát nominovaný do zápasu NHL All-Stars (v rokoch 1982, 1983, 1989 a 1997).
Mike Modano

Mike Modano (* 7. jún 1970, Detroit, Michigan, USA) je bývalý americký hokejový center a bývalý kapitán klubu NHL Dallas Stars. Patril medzi najlepších strelcov USA, ktorí nastúpili v NHL. Modano nosil číslo 9.
Modana vybral klub Minnesota North Stars ako prvého hráča draftu v roku 1988. Stal sa tak v histórií 5. američanom, ktorému sa to podarilo. Modano zostal v organizácií Stars dlhšie obdobie. Hneď vo svojej prvej sezóne v NHL sa mu darilo, v 80 zápasoch dosiahol 75 bodov. Dôsledkom toho získal v roku 1990 "Calder Memorial Trophy" pre najlepšieho nováčika NHL.
V roku 1999 dosiahol svoj najväčší úspech, keď Dallas triumfoval vo finále Stanley Cupu v roku 1999.
V roku 2011 oznámil ukončenie svojej aktívnej hráčskej kariéry, v ktorej odohral spolu 1499 zápasov v NHL.
Bermuda Bowl

Bermuda Bowl sú majstrovstvá sveta v bridži, organizované od roku 1950 raz za 2 roky Svetovou bridžovou federáciou (WBF), v open kategórii družstiev. Súčasne s "Bermuda Bowl" sa hrá Venice Cup (majstrovstvá sveta družstiev žien) a Seniors Bowl.
Názov je odvodený z prvého miesta konania.
V súčanosti sa Bermuda Bowl zúčastňuje 22 družstiev: 7 z Európy, 3 zo Severnej Ameriky, 2 z Južnej Ameriky, 5 z Ázie, 2 z Afriky, 1 zo Strednej Ameriky a 2 z Oceánie.
"NPC je nehrajúci kapitán a PC je hrajúci kapitán"
Paul Biya

Paul Biya (*13. február 1933, Mvomeka'a, Kamerun) je prezidentom Kamerunskej republiky od roku 1982. Je dlhoročným predsedom Kamerunského ľudovo-demokratického hnutia.
Študoval na École nationale d'administration v Paríži.
Jeho predchodcom bol Ahmadou Ahidjo.
Gramsh (mesto)

Gramsh alebo Gramshi je malé mesto ležiace v juhovýchodnom Albánsku. Má okolo 9 000 obyvateľov (2011). Mesto sa nachádza v údolí rieky Devoll, asi 40 kilometrov na juh od Elbasanu. Gramsh je hlavným mestom okresu Gramsh.
Sídli tu miestny futbalový klub KF Gramshi.
Roskilde

Roskilde je mesto v Dánsku na ostrove Sjælland, ktoré má približne 49 000 obyvateľov. Po Kodani je druhým najväčším mestom ostrova. Patrí k historickým mestám v Dánsku, jeho história začína už v období Vikingov. Nachádza sa tu železničná stanica, ktorá je dôležitou zastávkou medzi Kodaňou a zvyškom Dánska. Symbolom mesta je gotická katedrála zapísaná v UNESCO. 
Od roku 1971 sa tu každoročne koná hudobný festival, v súčasnosti jeden z najväčších rockových festivalov v Európe, Roskilde Festival.
Devoll (rieka)

Devoll alebo Devolli je rieka v Albánsku (kraje Berat, Korçë). Je to zdrojnica rieky Semani. Je 181 km dlhá. Povodie má rozlohu 3 240 km².
Priebeh toku.
Pramení v horách Gramos. Pretína medzihorskú kotlinu Korçë, kde vytvára plytké jazero Maliqi. Neďaleko mesta Poshnja vytvára po sútoku s Osumom rieku Semani.
Vodný stav.
Vysoký vodný stav je na jeseň a v zime a nízky v lete. Priemerný prietok v ústí je 49,5 m³/s.
Využitie.
Využíva sa na zavlažovanie a na zisk vodnej energie (hydroelektráreň).
Eiterfeld

Eiterfeld je nemecká obec v spolkovej krajine Hesensko. Leží na severe krajinského okresu Fulda. Na území obce sú hrad Fürsteneck a zámok Buchenau.
Medzinárodná asociácia mentálnych športov

Medzinárodná asociácia mentálnych športov () je organizácia ktorú založili Svetová bridžová federácia (WBF), Svetová šachová federácia (FIDE), Medzinárodná federácia GO (IGF) a FMJD.
Cieľom IMSA je rozvoj a propagácia mentálnych športov, ich zavádzanie do škôl a organizovanie spoločných športových podujatí napr. mentalympiáda. IMSA vznikla dňa 19. apríla 2005, prezidentom je José Damiani. IMSA zastrešuje vyše 400 národných federácií a viac než 500 miliónov hráčov.
Scribus

Scribus je počítačový program na sadzbu dokumentov, tzv. Desktop publishing. Je šírený zdarma pod licenciou GNU GPL.
Technické parametre.
Program bol vyvinutý pre operačný systém Linux. Následne boli vytvorené jeho verzie pre operačné systémy Windows, MacOS či OS/2. Scribus je komplexný program ponúkajúci celý rad funkcií, vrátane scriptov v jazyku Python, podporu väčšiny textových i grafických súborov, vrátane SVG, TrueType a OpenType fontov, CMYK a ICC správu farieb či export do PDF.
Scribus je plne lokalizovaný do slovenského jazyka.
Himarë

Himarë alebo Himara, grécky Χειμάρρα (Chimarra), je malé mestečko na pobreží Iónskeho mora na juhu Albánska v okrese Vlorë v kraji Epirus s veľkým podielom gréckeho obyvateľstva. 
Mesto bolo v staroveku známe ako "Chimera", žili tu grécke kmene Epirótov. V 18. storočí tu vznikla prvá grécka škola.
Nachádza sa medzi mestami Sarandë a Vlorë a je osídlené prevažne Grékmi. Mnohí Gréci v 90. rokoch minulého storočia odišli hľadať prácu do susedného Grécka a preto bolo mesto ešte nedávno vyľudnené. Až v posledných rokoch sa z neho stalo pokojnejšie letovisko. Pochádza odtiaľto grécky futbalista Sotirios Ninnis.
IMSA

IMSA môže byť skratka pre
Kavajë (mesto)

Kavajë alebo Kavaja (po taliansky: "Cavaia") je mesto na západe Albánska a centrum okresu Kavajë v kraji Tirana. Žije tu viac ako 40 000 obyvateľov. 
Mesto bolo založené roku 1595 pod menom "Kavalje". Bolo to prvé mesto v Albánsku, kde začala revolúcia proti komunizmu. 
Kavajë sa leží nad morom a má pobrežie približne dlhé pobrežie s hlavnou plážou „Golem“.
Sídli tu miestny futbalový klub Besa Kavajë ktorý hrá v prvej albánskej lige.
Klos

Klos alebo Klosi je malé mestečko ktoré sa nachádza v centrálnom Albánsku v okrese Mat. V roku 2004, malo toto mesto približne 800 obyvateľov. Klos leží 28,5 kilometrov od hlavného mesta Tirana a 14 kilometrov od mesta Burrel.
Miroslav Kudzia

Miroslav Kudzia (* 1962, Vranov nad Topľou) je slovenský maliar. Tvorí najmä krajinárske olejomaľby, ale aj abstrakcie.
Po počiatočných váhaniach a živelnosti dospel Miroslav Kudzia k novej tvorivej vitalite. Nadobudnuté tvorivé a životné skúsenosti, hľadanie vlastného umeleckého výrazu, vybojovaný vnútorný zápas o vlastné tvorivé smerovanie, posúvajú jeho tvorbu do nových výtvarných kvalít súčasnej slovenskej moderny. Opúšťa zaužívané realistické výtvarné postupy a transformuje ich do znakov symbolov a svojských štýlových maniér. Miroslav KudziaStále viac sa primkýna ku kompozícii farieb a tvarov, priestorovým spolupôsobeniam a aktívnej farebnosti. Fascinuje ho podmorský či hudobný svet, ktorý mu poskytuje obrovskú škálu pocitov i predstáv Prežívania, pocity, či vízie odhaľujú životné či duchovné kritéria tvorcu, ktorý intenzívnejšie využíva kolorit farieb a stále voľnejší je aj jeho maliarský rukopis. Tak vznikli doposiaľ neukončené cykly večnej reprodukcie života a smrti, viery a slobody a ďalšie, ktoré majú v jeho tvorbe svoj životopis - začiatok a pokračovanie, nie však zavŕšenie - koniec. Fascinuje ho podmorský či hudobný svet, ktorý mu poskytuje obrovskú škálu pocitov i predstáv, teda nekonečné možnosti pre postmodernistické či abstraktné subjektívne výtvarné stvárnenie. V jeho postmodernistickej či abstraktno - asociatívnej forme stvárnenia sa zobrazovaný objekt "roztápa" vo výrazných gradáciách dominantnej farebnosti tvarov. Akási svojrázna "rozdvojenosť" expresívneho stvárnenia pocitov, vnemov, predstáv či vízií asociuje s nekonečnosťou a neohraničenosťou času a priestoru ľudskej existencie. Kudziova tvorba je tvorivým rozmýšľaním o cene nekonečnosti života/večnosť/, iluzórnosti šťastia, vrtkavosti osudu, dobra a zla, víťazstiev a pádov, harmónie a disharmónie, svetla a temnoty, konfliktnosti a rozporuplnosti súčasnej ľudskej existencie. K tejto utajenej symbolike filozofických pojmov nachádza potrebnú obrazotvornú lexiku vo sfére postmoderny či abstrakcie. Autor dospieva k stále výraznejšej subjektivizácii videnia a tvorby, experimentovaniu s tvarom a farbou, dynamickému striedaniu farebných plôch, vlastnému pochopeniu vnútornej podstaty obrazu, čo naznačuje, že sa zbavuje vplyvu výtvarných vzorov slovenského i svetového výtvarného umenia.
Taký je Miroslav Kudzia v čase, keď uplynulo dvadsať rokov od prvej prezentácie jeho výtvarnej tvorby. Aj s odstupom rokov maliar zvádza tvorivý zápas o svoje ďalšie smerovanie, ktoré je, rovnako ako ľudské poznanie, nekonečné. V tomto smerovaní ešte ani zďaleka nepovedal posledné slovo.
3-iron

3-iron (kórejsky Pindžip / 빈집 "Prázdny dom") je juhokórejský romanticko-dramatický film, natočený v roku 2004 režisérom Kim Ki-dokom, o dvoch mladých ľuďoch, ktorých náhodné stretnutie prerastie v zvláštny milostný vzťah. Film bol uvedený do slovenských kín 13. apríla 2006. 
Príbeh.
Samotársky mladík Tä-sok vlastní len silnú motorku strieborné BMW, na ktorej cestuje a vyhľadáva prázdne domy a byty, ktorých obyvatelia práve nie sú doma. Na dvere domov nalepuje letáčiky, a ak letáčik z niektorých dverí nezmizne, znamená to, že majitelia domu práve nie sú doma. V takomto dome potom dočasne býva a na oplátku uprace, vyperie bielizeň a opraví rozbité veci. Snaží sa vždy odísť ešte pred príchodom majiteľov, ale nie vždy sa mu to podarí.
V jednej, na prvý pohľad prázdnej vile sa stretne s bývalou modelkou Son-hwa, týranou svojim bohatým manželom. Tä-sok potrestá jej muža golfovou palicou (3-iron) a odchádza s ňou preč. Obaja pokračujú vo vyhľadávaní prázdnych bytov a prebývaní v nich. Neskôr je Tä-sok neprávom obvinený z vraždy, krádeže a únosu a Son-hwa sa musí proti svojej vôli vrátiť k svojmu manželovi, ktorého nenávidí.
Hlavní hrdinovia Tä-sok a Son-hwa počas celého filmu nevyslovia ani jedno slovo (s výnimkou prehovorenia Son-hwa v závere filmu). Dialógy vedú len vedľajšie postavy. 
Ocenenia.
Film získal 6 ocenení a 4 nominácie.
Konispol

Konispol alebo Konispoli, po grécky Κονίσπολη (Konispoli), je najjužnejšie položené mesto v Albánsku. Je vzdialené od albánsko-gréckych hraníc. Leží v nadmorskej výške okolo 
Konispol má 3 500 obyvateľov, väčšina sú Gréci.
Κοnispolské jaskyne.
V roku 1992, bolo na sever od mesta objavených 7 jaskýň. Ide o archeologické nálezisko s nálezmi z rôznych epoch.
Koplik

Koplik alebo Kopliku je mesto v severozápadnom Albánsku, je to hlavné mesto okresu Malësi e Madhe má približne 5 000 - 7 000 obyvateľov. počas tureckej okupácie boli obyvatelia tohto mesta prevedený na islam, aj napriek tomu, že obyvateľstvo v Malësi e Madhe boli stále hlavne katolíci . 
Sídli tu miestny futbalový klub KS Veleciku Koplik.
Socha (architektúra)

Socha alebo nožnice je stĺp v priečelí domu, ktorý podopieral vrcholovú väznicu krovu (mohla to byť napríklad rázsocha).
Socha bola na fasáde zväčša priznaná. Ide o primitívny, veľmi starý a na Slovensku vzácny konštrukčný princíp, ktorý má svoje korene už v počiatkoch staviteľstva. Uplatňoval sa hlavne v Podunajsku. Zachované stavby sú napríklad v Šali, Vrakuni, Matúškove.
Korçë (mesto)

Korçë alebo Korça (, , arum. Corceao), je mesto, ktoré leží na juhovýchode Albánska blízko hraníc s Gréckom, je to hlavné mesto kraja Korçë. V roku 2011 malo približne 75 000 obyvateľov, hlavne Arumunov, bolo tak piatym najväčším mestom krajiny. Leží na náhornej plošine vo výške 
História jeho osídlenia je dlhá takmer 6 000 rokov. Mesto Korçë bolo po stáročia dôležité náboženské stredisko pre ortodoxných kresťanov a moslimov. Počas tureckej doby tu žili hlavne kresťania, Arumuni, menšinu tvorili aj Gréci, ktorí sa tu usadili ako podnikatelia. Koritsa bola dôležitým obchodným centrom, vznikli tu významné grécke školy.
Sídli tu aj arcibiskup a tiež sa tu nachádza veľká mešita z 15. storočia.
Sídli tu aj miestny futbalový klub KS Skënderbeu Korçë.
Socha

Socha môže byť: