burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Albert Pavol Mamatej

Albert Pavol Mamatej alebo Albert Mamatey (* 11. apríl 1870, Kláštor pod Znievom, časť Lazany † 21. december 1923, Brooklyn, Massachusetts, USA) bol slovenský exilový politik, zástanca samostatného Slovenska vo federatívnom usporiadaní Česko-Slovenska, jeden zo signatárov Clevelandskej dohody z roku 1915 a Pittsburskej dohody z roku 1918.
Biografia.
Narodil sa v rodine Pavla Mamateja a jeho manželky Judity rodenej Rolkovej. Mamatej bol vyučeným zámočníkom, svoje vzdelanie si však ešte počas života na Slovensku dopĺňal súkromne. V roku 1893 sa vysťahoval do USA, kde spočiatku takisto pracoval ako robotník (New York, Boston) a neskôr ako výskumný pracovník v priemyselnej výrobe a od roku 1907 aj na vysokej škole "Carnegie Technical Schools" (dnes "Carnegie Mellon University") v Pittsburghu.
Krátko po svojom príchode do Spojených štátov sa začal aktívne podieľať na živote exilových Slovákov vrátane oponentúry na protislovenskú propagandu, ktorú v Amerike organizoval maďarský politik gróf Mihály Károlyi. Od roku 1911 do svojej smrti bol predsedom Národného slovenského spolku a spoluzakladateľom a redaktorom časopisu "Národné noviny" (tlačového orgánu tohto spolku). Založil aj spolok pre slovenskú mládež Kruh mládeže. Bol spoluzakladateľom (1907) a predsedom Slovenskej ligy v Amerike (1911 - 1920). Inicioval založenie „Kancelárie práce pri Slovenskej lige“, ktorá pomáhala slovenským prisťahovalcom. Snažil sa aj o nadviazanie a udržiavanie vzájomnej spolupráce s predstaviteľmi národného hnutia na Slovensku.
Podporoval snahy o vytvorenie spoločného štátu Čechov a Slovákov, ktoré vyvrcholili počas 1. svetovej vojny. Po vzniku ČSR sa stal československým konzulom v Pittsburghu. Odmietal teóriu jednotného československého národa, ale aj snahy o autonómiu Slovenska zo strany Slovenskej ligy, čo viedlo až k jeho vylúčeniu z tohto združenia v roku 1922. Mamatey sa dostal do nemilosti slovenských predstaviteľov v USA (reprezentovaných Slovenskou ligou v Amerike) a zomrel v biednych pomeroch v sanatóriu Brooklyne v štáte Massachusetts. Na jeho náhrobný kameň prispeli členovia Národného slovenského spolku. Pochovali ho na slovenskom cintoríne v Braddocku v Pensylvánii.
Vďaka svojej aktivite a mnohostrannosti je Albert Mamatey považovaný za jedného z najvýznamnejších predstaviteľov slovenského hnutia v USA. Sú po ňom pomenované ulice v Bratislave (Mamateyova) a v Martine (A. Mamateja).
Ján Janček (politik)

Ján Janček ml. (pseudonym: "Janko Sršeň"; * 2. február 1881, Ružomberok – † 4. október 1933, Bratislava) bol slovenský politik a verejný činiteľ.
Životopis.
Narodil sa v rodine známeho ružomberského továrnika, mešťana a signatára Martinskej deklarácie Jána Jančeka, st. a jeho manželky Anny rodenej Sýkorovej. Študoval na gymnáziu v Ružomberku a Kiskunfélegyháze, na obchodnej škole v Kežmarku a obchodnej akadémii v Budapešti. V rokoch 1903-04 korešpondent P. Canon v Antverpách, v rokoch 1904-05 pracovník podnikov Petra Rovnianka v Pittsburgu od roku 1905 pracovník a spolumajiteľ rodinných podnikov. 
Od študentských čias prispieval do Hodžovho Slovenského denníka, potom Slovenského týždenníka, martinských a amerických Národných novín, počas pobytu v USA spolu s Milanom Gettingom založil a redigoval časopis Slovenský Sokol. Zakladateľ, majiteľ a v rokoch 1913-33 vydavateľ týždenníka Slovenské hlasy. 
V marci 1915 ako dôstojník rakúsko-uhorskej armády prešiel na ruskú stranu, v zajateckých táboroch v Samarkande a Taškente rozvíjal národno-uvedomovaciu prácu. Od roku organizátor československých légií v Rusku. Tajomník Slovenskej ligy, člen československej národnej rady v USA, signatár Pittsburskej dohody. Po návrate na Slovensko sa v januári 1919 krátko stal prvým abovsko-turnianskym županom v Košiciach. V rokoch 1919-20 vládny komisárom pre plebistické územie na Orave a Spiši.
Od roku 1919 člen a funkcionár Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu. Prívrženec československej národnej a štátnej jednoty, buržoázneho čechoslovakizmu a centralistickej politiky. Poslanec Národného zhromaždenia československého (19181925) a v rokoch 19291933 senátor Národného zhromaždenia. V rokoch 1927-31 starostom mesta Ružomberok.
Milan Alexander Getting

Milan Alexander Getting (* 10. september 1878, Bytča – † 1951) bol slovenský novinár a politik.
Život.
Zo Slovenska emigroval do Pittsburghu v roku 1902 a v rokoch 1905-1919 vydával noviny "Slovenský Sokol". V rokoch 1914 - 1918 organizoval v USA kampaň, ktorá pripravila návštevu T. G. Masaryka a počas jeho návštevy bol jedným zo signatárov Pittsburskej dohody z roku 1918.
V roku 1919 sa na pozvanie Vavra Šrobára vrátil dočasne do Česko-Slovenska, neskôr sa vrátil do USA ako vedúci tlačového oddelenia česko-slovenského veľvyslanectva vo Washingtone. Potom pôsobil ako konzul Česko-Slovenska v Západnej Pennsylvánii (1924 - 1932). V roku 1925 si zmenil oficialne priezvisko z Göttin na Getting o com svedčí aj poznamka v jeho rodnom zázname (viď Externé odkazy - zaznam z matriky).
Je po ňom pomenovaná Gettingova ulica v Bratislave.
Európsky vodičský preukaz na počítače

Európsky vodičský preukaz na počítače (, skr. ECDL) je medzinárodne uznávaný doklad (a príslušná štandardizovaná metóda) na overenie počítačovej gramotnosti. Úspešní absolventi ECDL získajú doklad o dosiahnutí medzinárodne uznávanej kvalifikácie pre prácu s počítačom. Tento certifikát sa v EÚ, ale aj vo svete používa ako štandard základnej počítačovej vzdelanosti. Garantom kvality je ECDL Foundation, Ltd v Dubline (Írsko).
ECDL certifikát platí na neobmedzene dlhú dobu vo všetkých krajinách ktoré ho uznávajú (nie je povinnosťou inštitúcie/zamestnávateľa/školy/krajiny uznávať tento certifikát). Otestovať uchádzača môže ktorékoľvek akreditované testovacie centrum a po úspešnom zvládnutí určených testov môže uchádzač požiadať testovacie centrum(ktoré následne žiada Kanceláriu ECDL) o vystavenie certifikátu.
Testovanie ECDL CORE.
 skladá sa zo 7 modulov:
Overovanie sa realizuje podľa ECDL Sylabu verzia 4.0. Z každého modulu sa píše test, pričom výsledky jednotlivých testov sa zapisujú do indexu. Pre získanie certifikátu ECDL Start je potrebné úspešné zvládnutie testu minimálne zo vami zvolených modulov 4 modulov. Pre získanie certifikátu ECDL Komplet, je potrebné absolvovať uspešne testy zo všetkých siedmich modulov.
Testovanie ECDL ADVANCED.
 skladá sa zo 4 modulov:
ECDL Advanced beží na Sylabe 2.0 ECDL Advanced
Sylabus je súhrnný hárok vedomostí, ktoré by mal uchádzač ovládať, aby
úspešne zvládol testovanie.
Od 06.06.2011 je oficiálne zverejnený sylabus ECDL Advanced.
Sylabus pre ECDL Advanced vychádza z dosiahnutých zručností a rozširuje zručnosti získané v základnom ECDL / ICDL Module "(citácia z oficiálneho sylabu ECDL Advanced)"
Ciele ECDL Advanced.
"(vzorový príklad cieľov testovania ECDL Advanced, citácia zo Sylabu pre ECDL Advanced - Pokročilá práca s textom)"
Ukážka testov z Modulu 1. Core.
Test je do značnej miery postavený tak, že sa treba niečo naučiť a odpovedať a nie to v skutočnosti vedieť. Na ukážku malá ukážka z 1. modulu testu (povinného pre každý stupeň certifikátu):
Demotesty.
Uchádzačom sú dostupné demostesty zadarmo, na základe ktorých si môže uchádzač vyskúšať, ako by zvládol skutočné testy ECDL. Demotesty obsahujú len polovičný počet otázok ako skutočné testy ECDL. Na každý skutočný test ECDL má uchádzač čas 45 minút.
Demotesty sú dostupné zadarmo na stiahnutie každému uchádzačovi tu
Ján Pankúch

Ján Pankúch alebo Ján Pankuch (* 16. december 1869, Prešov – † 28. február 1952, Lakewood, Ohio, USA) bol redaktor a vydavateľ slovenských periodík v USA.
V roku 1885 emigroval do USA kde sa zapojil do práce krajanských spolkov Slovenská evanjelická jednota a Slovenská liga v Amerike. Od roku 1894 vlastnil v Clevelande tlačiareň, kde vydával noviny a publikácie. Sám tu založil slovenský týždenník "Hlas". Bol spoluorganizátorom protestov voči uhorskému ministrovi kultúry a školstva Albertovi Apponyimu a jeho školským zákonom počas Apponyiho návštevy USA spojenej s prednáškovým turné po amerických univerzitách v roku 1911.
V roku 1915 bol jedným zo signatárov Clevelandskej a v roku 1918 Pittsburskej dohody o spoločnom postupe Čechov a Slovákov a o budúcom usporiadaní Česko-Slovenska.
Je po ňom pomenovaná Pankúchova ulica v Bratislave.
Jozef Hušek

Jozef Hušek (* 5. január 1880, Okoličné† 29. marec 1947, Palmyra, Ohio, USA) bol slovenský novinár v Spojených štátoch, predstaviteľ nacionalistického prúdu exilovej politiky.
Životopis.
Študoval gymnázium v Ružomberku, odkiaľ bol vylúčený za panslavizmus. V roku 1903 sa vysťahoval do USA, kde bol redaktor časopisu "Slováka v Amerike", potom "Jednoty". V Clevelande viedol časopis "Kritika", bol aj vydavateľom časopisu "Stráž" a od roku 1943 redaktor "Slovenskej obrany".
Bol členom Slovenskej ligy v Amerike, spoluorganizátor prvého československého zahraničného odboja. Bol jedným zo signatárov Clevelandskej a Pittsburskej dohody. Bol vedúcim delegácie amerických Slovákov, ktorá v mene Slovenskej ligy v Amerike pricestovala 7. marca 1919 na Slovensko presvedčiť sa, či sa plnia závery Pittsburskej dohody.
V roku 1922 sa po vylúčení „čechoslovakistov“ Alberta Mamateya a Milana Gettinga stal predsedom Slovenskej ligy v Amerike a Liga začala podporovať autonomistické hnutie na Slovensku. Vo funkcii ho v rokoch 19351938 vystriedal P. Hletko, ale Hušek bol znovuzvolený v roku 1938.
Autor pamätnice Prvej slovenskej katolíckej jednoty. Spoluzakladateľ a tajomník Katolíckej matice. Bol aj predsedom Združenia slovenských novinárov v USA.
V roku 1938 opätovne pricestoval na Slovensko ako člen delegácie, ktorá priviezla originál Pittsburskej dohody, aby podporila Hlinkovu slovenskú ľudovú stranu (HSĽS).
Električky Tatra

Pod značkou Tatra ČKD boli v závode Tatra Smíchov vyrábané od roku 1951 električky.
Električky typu T (vychádzajúce z koncepcie PCC) – chronologicky
Neskoršie vyrábané električky – chronologicky
Kĺbové električky typov KT a RT – chronologicky
Vlečné vozne typu B – chronologicky
Kostol svätého Antona Pustovníka (Brodské)

Kostol sv. Antona Pustovníka je trojloďový farský kostol v Brodskom. Terajší kostol vznikol asi roku 1163. Zamurované románske okno, gotická klenba presbytéria a zvyšok gotického okna vo veži tomu nasvedčuje. Kostol bol do roku 1911 dvakrát reštaurovaný. Prvý raz roku 1633, dôkazom je renesančná klenba, stĺpy a okná. Pri druhej prestavbe v roku 1866 boli k hlavnej lodi pristavené bočné lode (konventy). Zároveň bola postavená aj veža. Postavili ju podľa jednej ostrihomskej veže.
Cisco Networking Academy

Program CISCO Networking Academy (skr. CNA) je program spoločnosti Cisco Systems, ktorý pomáha efektívne riešiť problémy spojené s rozvojom súčasnej informatickej spoločnosti v oblasti sieťových technológií.
Horalka

Horalka môže byť:
Multiplace

Multiplace je každoročný nesúťažný festival umenia nových médií a sieťovej kultúry, ktorý sa koná od roku 2002 vo viacerých mestách na Slovensku, v Česku a iných krajinách. Je najväčším podujatím svojho druhu na Slovensku a spolu s pražským festivalom Enter, Bienále WRO vo Wroclawi a Ars Electronicou v Linzi patrí k hlavným prehliadkam umenia nových médií v strednej Európe. Festival sa koná na jar, trvá jeden až dva týždne a ponúka okolo stovky koncertov, performance, dielní, výstav, prednášok, projekcií, diskusií a ďalších akcií. Duchovnou mamou festivalu je Mária Rišková. Po nej sa pri koordinácii vystriedali Katarína Kucbelová, Zuzana Duchová, Dušan Barok a Barbora Šedivá. Siedmy ročník festivalu sa konal v štrnástich mestách: Báhoň, Banská Bystrica, Berlín, Bratislava (festivalové infocentrum), Brno (festivalové infocentrum), Budapešť, Glasgow, Košice, Nitra, Ostrava, Praha, Reykjavík, Trnava, Žilina. 
Multiplace má okrem svojho zamerania na živú oblasť mediálneho umenia, dve špeciality. Koná sa paralelne vo viacerých mestách naraz, a má formu blízku otvorenej organizácii.
Organizácia.
Organizácia Multiplace prebieha v troch pracovných skupinách: koordinačnej, programovej a teoretickej. Hlavným komunikačným nástrojom každej skupiny je mailing list. Koordinačná skupina má pravidelné stretnutia, z ktorých na internete publikuje správy. Raz do roka sa koná stretnutie programovej skupiny, "organizátorov". Archívy všetkých troch mailing listov sú prístupné verejnosti. Účasť vo všetkých pracovných skupinách je otvorená.
História.
Multiplace vznikol ako koordinovaná akcia ľudí, ktorých spájal spoločný záujem prezentovať nové formy kreativity súvisiace s novými technológiami. V apríli 2002 sa spojili klub Buryzone, Galéria Jána Koniarka, Galéria Priestor, združenie Atrakt Art, Rokast, Subterra, České centrum a Rakúske kultúrne fórum a počas piatich dní na siedmich miestach v Bratislave, Trnave a Nitre pripravili prezentácie a vystúpenia softvérových inžinierov, umelcov pracujúcich s novými médiami, digitálnych filmárov, video umelcov a hudobníkov zo Slovenska, Česka, Rakúska a Fínska. Príznačnou pre kontext tzv. nových médií bola práve rôznorodosť profesionálnych pozadí účinkujúcich a organizátorov. Z akcie sa stal každoročný festival, do ktorého sa zapájali ďalší organizátori, lokácie, projekty, umelci. Dnes je už Multiplace v slovenskom a českom prostredí synonymom pojmu nové médiá, i vrátane jeho neurčitej povahy. V roku 2006 sa doň zapojilo 30 organizátorov na 17 lokáciách v 11 mestách s vyše 100 akciami, ktoré siahali od púšťania video artu cestujúcim v autobusoch medzi Prahou a Bratislavou, cez performance zo zvukov varenia ryže s dusenou zeleninou, nábor chodcov na výpravu na Mars až po divadlo tematizujúce súkromný život v byte jeho dočasných hostiteľov.
Animecon

Animecon je názov viacerých rôznych anime conov:
Festival Chorobná &amp; Kýže sliž

Festival Chorobná &amp; Kýže sliž je dvojalbum slovenskej kapely Horkýže Slíže obsahujúci albumy Festival Chorobná a Kýže sliz. Vyšiel v roku 2006.
Finncon

Finncon je najväčší sci-fi con vo Fínsku a s počtom účastníkov do 9000 jeden z najväčších conov v Európe.
Je jedinečný tým, že nemá žiadne členské alebo vstupné poplatky. Podujatie je organizované raz za rok v rôznych mestách vo Fínsku.
Ján Kubašek

Ján Kubašek (* 15. apríl 1885, Stará Ľubovňa – † 16. jún 1950) bol slovenský politik, publicista a kňaz v USA.
Navštevoval gymnázium v Podolínci a v Spišskej Novej Vsi, maturoval v roku 1902 a v októbri toho istého roku emigroval do USA. Neskôr sa rozhodol stať sa kňazom a v roku 1912 vyštudoval teológiu v Arcibiskupskom seminári svätého Jozefa v Yonkers. Vysvätili ho dňa 14. februára 1919. V Yonkers pôsobil až do svojej smrti. Pôsobil v krajanských spolkoch, bol spoluzakladateľom a v rokoch 1915 – 1919 aj predsedom Združenia slovenských katolíkov. Prispieval do viacerých krajanských časopisov, ako "Dobrý pastier", "Jednota", "Katolícky Sokol"," Slovák v Amerike", "Národné noviny".
Bol jedným zo slovenských autonomistických aktivistov, mal čulé styky s T. G. Masarykom a M. R. Štefánikom. V roku 1918 sa stal jedným zo signatárov Pittsburskej dohody.
Ivan Bielek

Ivan Bielek (* 19. marec 1886, Dohňany – † 31. október 1942, Middletown, USA) bol slovenský publicista, kultúrny pracovník a politik. Signatár Pittsburskej dohody z roku 1918.
Životopis.
Narodil sa v učiteľskej rodine Antona Bieleka a jeho manželky Agnešy rod. Barošovej. Mal osem súrodencov. Jeho krstným otcom bol Andrej Hlinka. Do školy chodil v Martine a Ružomberku, vyššiu obchodnú školu absolvoval roku 19011904 v Prostějove. Od roku 1904 praktikant Uhorského hospodárskeho spolku v Bratislave a od roku 1905 úradník Gazdovského poisťovacieho spolku. Roku 1906 s otcom a štyrmi súrodencami sa vysťahoval do USA. Krátko pracoval ako úradník v administrácii Slováka v Amerike. V rokoch 190612 úradník Bosákovej banky v Olyphante, okolo roku 1908 správca Bosákových ústavov. Roku 1912 odišiel do Pittsburgu, kde ho konvencia Národného Slovenského spolku zvolila za redaktora Národných novín. Redaktorom bol až do roku 1923.
Patril k buržoáznym krajanským publicistom, pôsobiaci hlavne na rast národného uvedomenia a kultúrne povznesenie Slovákov v USA. V rokoch 191418 spoluorganizátor prvého československého zahraničného odboja. V máji 1917 spoluautor Prehlasu k organizovaným Slovákom, ktorý podnietil zbierku na pomoc Slovákom. V máji 1918 bol signatárom Pittsburskej dohody. Po vzniku Česko-Slovenska podporoval autonomistické sily v SNS, neskôr v HSĽS. Pôsobil v Slovenskej lige, kde bol podpredsedom a po rezignácii Mamateja sa stal 15. septembra 1920 jej predsedom. Predsedom bol až do roku 1934. Roku 1922 spoluautor (spolu s tajomníkom Jánom Kocúrom) Memoranda Slovenskej ligy v Amerike, ktorým sa dožadoval plnenia Pittsburskej dohody najmä vo vzťahoch medzi Čechmi a Slovákmi. Pracoval aj ako úradník v American State Bank and Trust Co. v Pittsburgu. Neskôr pracoval v Denniku Slovák v Amerike, v rokoch 193542 redaktor Bratstva, orgánu Slovenskej Katolíckej Jednoty. Takisto bol člen a spolumajiteľ Bielek Manufactory Co.
Regionálna dráha

Regionálna dráha je železničná trať, ktorá má miestny význam, slúži verejnej železničnej doprave a je zaústená do celoštátnej alebo do inej regionálnej dráhy.
Arašio (torpédoborec)

Arašio (jap.:荒潮) bol štvrtá jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Asashio, Mičišio, Óšio, Nacugumo, Jamagumo, Minegumo, Asagumo, Arare a Kasumi. 
Bojové nasadenie.
3.marca 1943, počas sprevádzania zásobovacieho konvoja z Rabaulu do Lae, jednotku zasiahli tri bomby počas útoku spojeneckých lietadiel na konvoj. Po pokuse o odtiahnutie bola jednotka potopená spojeneckými lietadlami 4. marca asi 100 km juhovýchodne od Finschhafenu (Nová Guinea) (07°15′ s.š., 148°15′ v.d.).
Lae

Lae je druhé najväčšie mesto Papuy-Novej Guiney Je hlavným mestom provincie Morobe a hlavným priemyslovým strediskom celej krajiny.
Polohopis.
Leží na severnom pobreží Papuy-Novej Guiney blízko ústia rieky Markham.
Obyvateľstvo.
V roku 2000 malo mesto 78 038 obyvateľov, v roku 2012 100 677 obyvateľov.
Mijakedžima

Mijakedžima je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Izu, asi južne od Tokia. Priemer ostrova je , najvyšší bod je nad hladinou mora. V roku 2006 bol počet obyvateľov 2884.
Na ostrove sa nachádzajú niektoré vzácne živočíšne a rastlinné druhy (napr. "drozd izu"), ktoré sú ohrozované ľudskou a vulkanickou činnosťou. Ostrov je súčasťou národného parku Fuji-Hakone-Izu.
Prakticky celý ostrov je tvorený stratovulkánom prevažne bazaltového zloženia, zdvíhajúcim sa z morského dna v hĺbke asi 1 200. Vrchol a svahy vulkánu sú pokryté viacerými troskovými kužeľmi, maarmi a kalderami, najväčšia má priemer , vytvorená bola pred 2 500 rokmi. V súčasnosti aktívny kráter (kaldera) "Ojama" vznikol poklesom počas erupcie v roku 2000. Sopečná história ostrova je bohatá, od 10. storočia bolo zaznamenaných niekoľko desiatok erupcií, posledná v auguste 2006.
Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty

Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. 
Chránená oblasť sa nachádza v Malých Karpatoch, ktoré sú súčasťou Karpát, na západnom Slovensku. Juhozápadnú časť tvorí Devínska Kobyla v Bratislave, severovýchodnú časť Čachtické Karpaty pri meste Nové Mesto nad Váhom a obci Čachtice v Trenčianskom kraji. Obe oblasti sú oddelené od hlavného horského pásma. Chránená oblasť má rozlohu .
Chránená krajinná oblasť Biele Karpaty

Chránená krajinná oblasť Biele Karpaty je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. Oblasť sa rozkladá na slovenskej časti Bielych Karpát, ktoré sú súčasťou Karpát, na západnom Slovensku. Oblasť sa rozkladá od okresu Skalica na juhozápade smerom k okresu Púchov na severovýchode, pričom kopíruje hranicu medzi Slovenskom a Českom v dĺžke okolo .
Chránená krajinná oblasť bola založená 12. júla 1979 a zákon o nej bol aktualizovaný 28. augusta 2003.
Chránená krajinná oblasť Biele Karpaty je vyhlásená z dôvodu zachovania a zveľaďovania ukážkových častí rázovitej krajiny Bielych Karpát, ktorej pestrosť a bohatstvo živej prírody sú podmienené tak prírodnými podmienkami ako aj dlhodobými ľudskými zásahmi, ktoré zvýšili diverzitu oproti pôvodnému nenarušenému stavu.
Na geologickej stavbe Bielych Karpát sa popri vonkajšom flyšovom pásme na SZ podieľa pruh bradlového pásma na JV. Charakteristickým javom bradlového pásma je, že časť starších útvarov vyčnieva nad okolité útvary paleogénneho veku, tvorí vápencové bradlá, osamotené bralá, skalné steny, sutinové kužele. 
V súčasnosti územie CHKO Biele Karpaty je tvorené prelínajúcim sa systémom lesných komplexov (lesnatosť CHKO je 67%) - prevažne pôvodného druhového zloženia (buk, dub, hrab, javor, jaseň, lipa...) bez zatiaľ vážnejších známok poškodenia, poľnohospodárskej vidieckej krajiny s ornou pôdou, lúkami a pasienkami s typickou bielokarpatskou kvetenou, riek a potokov lemovaných brehovými vŕbovo - jelšovými porastami, množstvom starých ovocných sadov, remízok, medzí. 
K najpozoruhodnejším fenoménom Bielych Karpát patrí vegetácia práve pre svoju rôznorodosť (celkový počet zistených druhov vyšších rastlín sa pohybuje okolo 1200). Vhodné podmienky a extenzívne obhospodarovanie lúk umožnili rozvoj vstavačovitých Orchidaceae: Orchis morio, O.militaris, O.pallens, O. ustulata, O.tridentata, O.mascula, Dactylorhiza incarnata, D.majalis, D.sambucina, D.fuchsii sooiana, Gymnadenia conopsea, G. montana, G. densiflora, Cypripedium calceolus, Traunsteinera globosa, Epipactis palustris, E.microphylla, E. atrorubens, Ophrys holubyana, Platanthera chlorantha, P.bifolia, Cephalantera damasonium, C.longifolia, Anacamptis pyramidalis. 
Bielokarpatské lúky sú význačné veľkou rozmanitosťou zoogenofondu, predovšetkým bezstavovcov. Sú najväčším európskym náleziskom viacerých ohrozených druhov motýľov. Tieto lúky boli v minulosti jedenkrát kosené a následne prepásané. 
Existencia kvetnatých lúk je aj v súčasnosti podmienená pravidelným kosením a vylúčením umelých hnojív. 
Chránená krajinná oblasť predstavuje územie s 2. stupňom ochrany prírody (1.stupeň je najnižší – je to ostatná krajina mimo chránených území). Pre 2. Stupeň ochrany prírody platia podľa zákona NR SR č. 543/2002 Z.z. nasledujúce obmedzenia:
Tieto obmedzenia sa nevzťahujú na vjazd alebo státie vozidla 
Bielokarpatské lúky sú význačné veľkou rozmanitosťou rastlín (celkový počet zistených druhov vyšších rastlín sa pohybuje okolo 1200) a živočíchov predovšetkým bezstavovcov. 
Časť územia Bielych Karpát bola zaradená do európskej siete chránených území NATURA 2000.
Chránená krajinná oblasť Latorica

Chránená krajinná oblasť Latorica je druhé nížinné chránené územie na Slovensku. Nachádza sa na juhovýchodnom Slovensku v okresoch Trebišov a Michalovce. 
Vyhlásená bola v roku 1990 s rozlohou (). Časť rozvodia s rozlohou bola 26. mája 1993 zaradená do zoznamu Ramsarských lokalít medzinárodného významu.
Park sa nachádza okolo slovenskej časti rieky Latorica a okolo nižšej časti riek Ondava a Laborec. Krajinná oblasť pozostáva zo sústavy ramien, obklopených naplavenými lesmi a mokraďami. Najvýraznejším prvkom je zriedkavá biocenóza vody a močiarov, ktorá je jedinečná na Slovensku.
Fauna.
V CHKO Latorica bolo zistených 82 druhov mäkkýšov: 36 druhov suchozemských ulitníkov a 46 druhov sladkovodných mäkkýšov.
Vzhľadom na polohu a charakter krajinnej oblasti, je využívaná vodným vtáctvom, nie len na hniezdenie, ale aj v prípade sťahovavých vtákov na krátkodobý oddych.
Gershon Kingsley

Gershon Kingsley (pôvodným menom Götz Gustav Ksinski; * 28. október 1922, Bochum, Nemecko† 10. december 2019, New York, New York, USA) bol americký hudobný skladateľ elektronickej hudby. Jeho otec bol židovského pôvodu a pochádzal z Poľska, matka nemecká katolíčka, ktorá pred svadbou konvertovala na judaizmus.
Od roku 1965 spolupracoval s Jeanom-Jacquesom Perreym vo formácii Perrey and Kingsley, obaja sa zaraďujú medzi priekopníkov elektronickej hudby.
Neskôr sa preslávil zložením inštrumentálnej skladby „Popcorn“ v roku 1969, s ktorou skupina Hot Butter v roku 1972 dosiahla prvé miesto v rebríčku svetových hitparád. Skladba zaznamenala od svojho vzniku viac ako 500 cover-verzií a často je využívaná na ozvučenie televíznych, či rozhlasových programov. Použili ju okrem iného aj tvorcovia sovietskeho animovaného seriálu No počkaj! v jeho desiatom dieli.
Kingsley v roku 1970 založil First Moog Quartet, ktorá ako prvá elektronická skupina koncertovala v newyorskej Carnegie Hall.
Czarny Staw pod Rysami

Czarny Staw pod Rysami (po slovensky staršie: "Morské oko") je pleso v poľskej časti Tatier.
Leží v ľadovcovom kotli v Doline Rybiego Potoku. Má okrúhly tvar.
Číselné údaje.
Má rozlohu 20,64 ha. Je 578 m dlhé a 444 m široké. Dosahuje maximálnu hĺbku 76,4 m, čím je na druhom miesto v Tatrách. Má objem 7 750 000 m³. Leží v nadmorskej výške 1581 m (tj. 191 m nad Morským okom).
Okolie.
Jazero je uzavreté výraznou skalnou hradbou, ktorá je dôsledkom pôsobenia ľadovca. Medzi nimi odteká voda z jazera a vytvára tu kaskády Czarnostawiańska Siklawa. Priamo nad jazerom sa týči vrchol Mengusovskej Kazalnice. Kotol jazera je ohraničený hrebeňom Čierneho mengusovského štítu, Wolovým chrbáton, Rysami, Malými Rysami a Žabím hrebeňom s Horným Žabím štítom a Žabím mníchom až po Owcze Turniczki. Čiernu farbu jazera spôsobujú sinice Pleurocapsa polonica, ktoré mu dali i názov.
Prístup.
Nad jazero vedie červená turistická značka od Morského oka, ktorá ďalej pokračuje na "Rysy".
Mikuradžima

Mikuradžima je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Izu v Pacifiku, asi južne od ostrova Mijakedžima. Ostrov nemá väčší prístav a trvalo na ňom žije približne 300 ľudí.Pobrežie lemujú útesy s výškou niekedy až . Posledná erupcia prevažne bazaltovo-andezitového stratovulkánu sa odohrala pred cca. 5 400 rokmi.
Pusan

Pusan (kórejsky 부산) je prímorské metropolitné mesto v Kórejskej republike. S rozlohou 763 km² a vyše 3,6 miliónmi obyvateľov je druhé najväčšie mesto v štáte. Mesto je dôležitým dopravným uzlom v lodnej preprave, nachádza sa tu veľký prístav. Pusan je známy hlavne v oblasti kultúrneho a spoločenského života. Každoročne sa tu organizuje medzinárodný filmový festival.
Polohopis.
Pusan leží v juhovýchodnej časti Kórejskej republiky, približne 420 kilometrov od hlavného mesta Soul (서울). Je obklopený pohoriami zo severu a Japonským morom z juhu. Mestom pretekajú dve rieky, Nakdong-gang (낙동강) a Sujong-gang (수영강).
Podnebie.
Mesto sa nachádza v miernom podnebnom pásme kontinentálneho rázu, ktoré je typické pre monzúnové oblasti a charakteristické výrazným rozdielom medzi teplotami v lete a v zime. Priemerná ročná teplota je 13,7 °C a priemerný ročný počet zrážok je 1 383 milimetrov.
Administratívne rozdelenie.
Pusan bol od roku 1957 rozdelený na 6 mestských štvrtí nazývaných „gu“ (구). V súčasnosti má 15 mestských štvrtí a 1 okres nazývaný „gun“ (군).
Kultúra a zaujímavosti.
Šport.
Od roku 1982 sa v meste hráva najvyššia bejzbalová liga KBO. Mužstvo Lotte Giants hráva svoje domáce zápasy na štadióne Sadžik v mestskej časti Tongnä-gu (동래구).
Pusan má zastúpenie i v najvyššej futbalovej súťaži K-League. Na štadióne Asiad Main Stadium tu hráva domáce zápasy mužstvo Pusan I’Park. Na tomto štadióne s kapacitou vyše 53-tisíc divákov sa odohrali aj tri zápasy 17. majstrovstiev sveta vo futbale a štadión bol hostiteľom 14. ročníka Ázijských hier.
Hudba.
Rodákmi sú členovia známej kórejskej skupiny, BTS, Park Jimin, Jeon Jungkook a taktiež aj člen kórejskej skupiny Stray Kids, Yang Yeongin (I.N)
Doprava.
Letecká doprava.
V západnej časti Pusanu, vo štvrti Kangso-gu (강서구), sa nachádza medzinárodné letisko Kimhä (김해). Otvorené bolo v roku 1976. V súčasnosti sa dokončujú práce na novom terminále. Letisko prevádzkuje vnútroštátne lety a medzinárodné lety len do vybraných ázijských destinácií. Výnimku tvorí spoj s Európou, let na trase Pusan – Mníchov spoločnosťou Lufthansa. Z Pusanu lietajú i dve najväčšie kórejské spoločnosti Korean Air a Asiana Airlines.
Železničná doprava.
Pusan je napojený na železničnú linku Kjongbu (경부), ktorá ho spája s mestami Soul (서울), Tädžon (대전) a Tägu (대구). Čas cestovania rýchlodráhou KTX do približne 420 km vzdialeného hlavného mesta Soul vyjde na 150 minút.
Kurose

Kurose je kaldera s rozmermi 5 × 7 km, nachádzajúca sa v Pacifiku medzi ostrovami Mikuradžima a Hačjódžima. Základňa kaldery sa nachádza 700 m pod hladinou mora, okraje sú 107 m pod hladinou. Na vnútorných stenách sa nachádzajú väčšie depozity dacitovej pemzy. Vek poslednej erupcie nie je známy, no morfológia kaldery je pomerne mladá.
Nový most (Písek)

Nový most je jedným z najvýznamnejších mostov v juhočeskom meste Písek.
Súčasťou mosta je aj malá hydroelektráreň, ktorá je umiestnená na ľavom brehu rieky Otava pri začiatku mosta, jej hrádza sa nachádza priamo pod mostovkou. Most sa staval v rokoch 1938 a 1939. 28. októbra 1945 bol pomenovaný po prvom prezidentovi ČSR Tomášovi Garrigue Masarykovi. O niekoľko rokov neskôr bol tento názov zase zmenený na Nový most, pretože pre vtedajšiu komunistickú vládu bolo Masarykovo meno nevhodné.
Dlho to bol jediný most, ktorý mohli využívať motoristi.
Tatranská Štrba

Tatranská Štrba je miestna časť Štrby, obce vzdialenej 15 km západne od Popradu.
Poloha.
Nachádza sa na úpätí Tatier, priamo na hranici Liptova a Spiša. Osada leží na rozvodí a tak západnú časť odvodňuje Lúčny potok tečúci do Váhu a východnú potok Mlynica, ústiaci do Popradu.
Dejiny.
Podnet na vznik Tatranskej Štrby dala výstavba Košicko-bohumínskej železnice, uvedenej do prevádzky v roku 1871. Dôležitá dopravná tepna prechádzala 4 km severne od Štrby a výrazným spôsobom sprístupnila Tatry pre návštevníkov. Vznik a vybudovanie kúpeľov Štrbské Pleso si vyžiadal vybudovanie spojenia pre zásobovanie i dopravu turistov i pacientov a preto bola v roku 1896 vybudovaná trať Štrba – Štrbské Pleso. V chotári Štrby tak vznikol dopravný uzol "Štrba-stanica", okolo ktorej bola vybudovaná osada.
Pri územnej reorganizácii Česko-Slovenska v roku 1960 bola osada pričlenená k obci Štrba. Podnet na veľký rozvoj a premenu osady na nové stredisko turistického ruchu na podhorí Tatier dalo konanie Majstrovstiev sveta v lyžovaní v roku 1970. Nevyhnutné budovanie infraštruktúry (bola vybudovaná nová zubačka, benzínová pumpa, autokemping, sídlisko "Lieskovec" a preložená cesta I/18) a služieb prispelo k modernej tvári miestnej časti.
Marsheaux

Marsheaux je grécke synthpopové duo, založené v roku 2003. Obe členky Sophie i Marianthi pochádzajú zo Solúna, od roku 2000 však žijú v Aténach. Pozornosť vzbudili debutovým singlom „Popcorn“, išlo o cover verziu rovnomenného hitu Gershona Kingsleyho, ktorý preslávila skupina Hot Butter v roku 1972.
Selanka (literatúra)

Selanka alebo idyla je lyrická báseň menšieho rozsahu, ktorej námetom je vidiecky, najmä pastiersky život. Obraz života je spravidla idealizovaný. Selanka má svoj pôvod v antickej literatúre (Teokritos) a zanikla v období preromantizmu. Na Slovensku selanky písal Ján Hollý, Bohuslav Tablic, Juraj Palkovič, Pavol Jozef Šafárik a Karol Kuzmány.
Hačijódžima

Hačijódžima je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Tichom oceáne v súostroví Izu, asi južne od Tokia. Priemer ostrova je asi , má mierne zdeformovaný kruhový tvar. Najvyšší bod sa nachádza nad hladinou mora. Ostrov je tvalo osídlený, podľa posledného sčítania tam žilo vyše 8 800 ľudí. Najväčším sídlom je Micune. V minulosti (počas Tokugawského šogunátu) bol miestom, kde sa posielali trestanci. V súčasnosti je obľúbeným miestom surferov a rekreačných potápačov.
Ostrov je tvorený dvoma stratovulkánmi, starší, pleistocénny vulkán "Higaši-jama" sa nachádza v juhovýchodnej časti ostrova, mladší "Niši-jama" v severozápadnej časti. Vývoj mladšieho vulkanického centra sa začal pred 10 0008 000 rokmi, posledná erupcia bola zaznamenaná v roku 1606.
Kalašnikov

Kalašnikov (rus. Калашников) môže byť:
Greenie Linux

Greenie Linux je modifikácia linuxovej distribúcie Ubuntu. Je vyvíjaná kolektívom autorov pod licenciou GNU GPL, dostupná zdarma v slovenskej a českej lokalizácii.
Greenie Linux je vydávaný ako ISO obraz, v minulosti aj ako inštalačné balíky pre Ubuntu, primárne v DVD verzii. Modifikovaný systém je použiteľný ako Live CD alebo Live USB.
História.
Za začiatok projektu Greenie Linux, vtedy pod menom Green Linux, sa pokladá 14. september 2007. Vývoj nebol počas celej histórie ukončený a neustále vychádzajú nové verzie, ktoré sú už niekoľko rokov viazané na LTS vydania Ubuntu (vydania s predĺženou podporou).
Greenie 1.x - 4.x.
Najstaršie vydania boli založené na klasickom Ubuntu s prostedím GNOME 2. Systém tak bol upravenou verziou Ubuntu pre použitie na Slovensku a v Česku. Systém bol intenzívne menený cez tzv. skelovanie, úpravy súborov v /etc/skel, vrátane bash aliasov a úprav panelu.
Greenie 5.x - 9.x.
Stredná etapa v Greenie predstavovala prechod k používaniu .deb balíčkov na uchovávanie zmien, ako i možnosť premeny Ubuntu na Greenie. Greenie ostáva na GNOME2 a je plne funkčným a jednoduchým systémom na používanie.
Greenie 14.04 - súčasnosť.
Tretia etapa súvisí so zväčšením rozdielov medzi klasickými a LTS vydaniami Ubuntu. Greenie sa mení tak prostredím (LXDE, neskôr MATE, aktuálne KDE), ako i postupným zameraním na e-knihy, čo súvisí s projektom Greenie knižnica.
Greenie

Greenie môže byť:
Gl

GL môže byť:
Selanka

Selanka alebo idyla môže byť:
Idyla prenesene znamená aj šťastný, pokojný život, spravidla na vidieku.
Paralela

Paralela môže byť:
Slina

Sliny ( salivae) sú výlučky slinných žliaz. Sliny zvlhčujú spracúvanú potravu v ústach, obaľujú ju hlienom mucínom, a tak z nej vytvárajú hlt, ktorý sa prehĺtnutím dostane do ďalších častí tráviacej sústavy. 
Človek denne vyprodukuje 1,5 – 2 litrov slín – v závislosti na druhu prijatej potravy, počtu jedál a zásobovaní tela tekutinami. Tvorba slín závisí na stupni hydratácie organizmu – znižuje sa pri nedostatku tekutín. Výsledné pH slín je neutrálne až slabo alkalické (pH = 7 až 7,2). V porovnaní s krvnou plazmou je množstvo iónov menšie, slina je hypotonická.
Pri stimulácií k potrave (Pavlovov efekt) pH slín stúpa k hodnote 7,0 – 7,2, následne po jedle klesne na hodnotu 6,5 až 6,9. 
Sliny tvorí až z 99 % voda. Zvyšných 0,5 – 1% sú mnohé dôležité zlúčeniny: Prevahu tvorí mukus – hlien, sliz – ktorý sa skladá predovšetkým z mukopolysacharidov a glykoproteínov. Mukus má za úlohu slizom obaliť v ústach prežúvanú potravinu, bez jej dostatočnej prítomnosti je ťažké prehĺtanie. Mukus je potrebný aby hlt ľahko skĺzol dole hltanom. Pri jedení má mechanickú úlohu, v pokoji ochrannú – chráni povrch skloviny pred vznikajúcimi kyselinami zo zvyškov potravy a nápojov v ústach.
Sliny majú zásadnú úlohu pri vnímaní chuti, pomáhajú pri prenose chuti a chránia chuťové receptory. 
V slinách sa nachádzajú aj enzymatické rozkladné látky (enzýmy) – trávenie preto začína už v ústach: 
Ďalšie substancie sú zásadotvorné ióny vápnika, draslíka, sodíka a chloridov. Stopy fluoridu a rhodanidu sú pre udržanie kvalitnej skloviny dôležité.
Sliny sklovinu vyživujú a taktiež svojím povlakom chránia zuby pred zubným kazom. Aj z toho dôvodu tesne pred zvracaním dochádza k nápadnému tečeniu slín – signálu prípravy tela k zvracaniu, – ktoré znížia pH kyslých zvratkov (žalúdočná šťava – kyselina soľná HCl s pH okolo 1,1). 
Pri prevažne kyslej strave (mäso, obilniny…) sa zvyšuje zakyselenie organizmu, následne sa pH slín posúva trvalo viac do kyslej oblasti ústna dutina je viac-menej v takomto prípade trvalo kyslá, čo má za následok odplavovanie skloviny a zvýšenie kazivosti zubov. Vegetariáni, živiaci sa dlhodobo jednostranne kyselinotvornými potravinami ako strukovinami či obilninami… majú preto často pokazené zuby.
Pred pitím kyslých nápojov je vhodné intenzívnejšou tvorbou zásaditých slín si ochrániť zuby ich prekrytím novým mukusom – kolové nápoje obsahujúce kyselinu fosforečnú odplavujú slizovitý povlak slín na zuboch a spôsobujú narušenie skloviny.
Hospodárenie so slinami – vyživovanie skloviny a chránenie skloviny mukusom má priaznivý efekt na sklovinu.
Lepšie premiešavanie slín s potravou má preukázateľný pozitívny efekt na lepšie trávenie a lepší zdravotný stav.
Premiešavanie jedla so slinami s jej enzýmami je dôvodom škodlivosti chvatného – hltavého jedenia. Zabrániť sa mu dá podvedome – pokladaním príbora počas jedenia na tanier
Slizolin

Slizolin (angl. Slytherin) je jedna zo štyroch fakúlt Rokfortskej strednej školy čarodejníckej v 7-dielnej sérií kníh o Harrym Potterovi. Propagačné farby fakulty sú zelená a strieborná. V erbe sa nachádza had, pretože zakladateľ sa vedel zhovárať práve s týmto stvorením. V čase, keď školu navštevoval Harry Potter, vedúcim fakulty po Harryho 6. ročník bol prof. Severus Snape, potom prof. Horace Slughorn.
Medzi členmi slizolinskej a chrabromilskej fakulty panuje odveké nepriateľstvo. Zo Slizolinskej fakulty vzišlo oveľa viac temných mágov ako z hociktorej inej, vrátane najtemnejšieho mága zo všetkých - lorda Voldemorta. Podľa rokfortského hájnika Hagrida sa každý absolvent tejto fakulty "zopsul". 
Zakladateľ.
Slizolin založil Salazar Slizolin (angl. Salazar Slytherin). Slizolinov najlepší priateľ zo štyroch zakladateľov bol spočiatku zakladateľ chrabromilskej fakulty, Richard Chrabromil, avšak sa nezhodovali v otázke koho by mali učiť. Slizolin uprednostňoval čistokrvných študentov, čiže študentov, ktorí nemajú v rodokmeni muklov. Pohádal sa s Chrabromilom a odišiel zo školy. Ešte pred odchodom z hradu vytvoril Tajomnú komnatu, ktorú môže otvoriť iba jeho potomok (čarodejník ovládajúci parselčinu - hadí jazyk) a vypustiť z nej všetko zlo, ktoré obsahuje (Bazilisk). Slizolin mal minimálne jedného potomka, z ktorého vznikol rod Gauntovcov. Jeho posledným potomkom bol Tom Marvolo Riddle čiže Lord Voldemort.
Duch fakulty.
Duchom fakulty je Krvavý barón. Vieme o ňom, že bol zamilovaný do dcéry spoluzakladateľky Rokfortu Brunhildy Bystrohlavovej - Heleny, ktorú zavraždil a následne spáchal samovraždu v lesoch Albánska. Svoj žiaľ prejavuje hlučným strašením a hrkaním reťaze najčastejšie v Astronomickej veži. Spomínaná dcéra tiež ostala na hrade a je to duch Bystrohlavu, Sivá dáma.
„Vystopoval ma až do lesa, kde som sa ukrývala. Keď som sa s ním odmietla vrátiť, použil násilie. Barón mal vždy horkú krv, takže nahnevaný mojim odmietnutím a plný žiarlivosti na moju slobodu, ma prebodol. „Barón? Myslíte – ― „Áno, Krvavého baróna,― dopovedala Šedá dáma. Zdvihla svoj plášť a ukázala mu jedinú ranu na bielej hrudi. „Keď uvidel, čo urobil, premohla ho ľútosť. Vzal zbraň, s ktorou ma zbavil života a zabil sa ňou sám. Aj po toľkých storočiach stále ešte nosí okovy na dôkaz pokánia...
Harry Potter a Dary smrti, kapitola 29 - Stratený diadém.
Vchod do fakulty.
Vstup do slizolinskej klubovne sa nachádza v podzemných žalároch Rokfortu. Vchod sa skrýva za kamennou stenou, na ktorej je vyobrazený had. Klubovňa sa nachádza pod jazerom, takže svetlo je tam zelené. Je plná lebiek a podobných vecí.
Študenti Slizolinu.
Bývalí.
Horace
Udo Jürgens

Udo Jürgens, pôvodným menom "Jürgen Udo Bockelmann" (* 30. september 1934, Klagenfurt, Rakúsko – † 21. december 2014) bol rakúsky spevák a skladateľ populárnej hudby.
V roku 1992 jeho koncert vo Viedni navštívilo 220 000 divákov, čo je jedna z najvyšších účastí v Európe.
Zložil viac ako 900 piesní a predal okolo 105 miliónov nosičov, čím sa zaradil medzi najúspešnejších svetových hudobníkov.
Priaznivý ohlas u detského publika zaznamenalo naspievanie zvučky nemeckého znenia k americkému animovanému seriálu Tom a Jerry "Vielen Dank für die Blumen" (1981).
Bystrohlav

Bystrohlav (angl. Ravenclaw) je jedna zo štyroch fakúlt Rokfortskej strednej školy čarodejníckej v 7-dielnej sérii kníh o Harrym Potterovi. Propagačné farby fakulty sú modrá a strieborná/medená. V erbe sa nachádza havran. Vedúcim fakulty je prof. Filius Flitwick. Jej živlom je vzduch. Typické vlastnosti pre čarodejníkov tejto fakulty sú inteligencia, kreativita, ambície.
Zakladateľ.
Bystrohlav založila Brunhilda Bystrohlavová (angl. Rowena Ravenclaw). Bystrohlavovej najlepšia priateľka zo štyroch zakladateľov bola Brigita Bifľomorová. Bystrohlavová mala dcéru, ktorá sa volala Helena. Vlastnila diadém, ktorý jeho nositeľovi dáva rozum a inteligenciu. Tento diadém sa stratil už pred stáročiami. Schovala ho Helena Bystrohlavová, ktorá ho ukradla svojej matke, aby bola bystrejšia. Brunhilda Bystrohlavová si nemohla dovoliť takýto škandál, a tak radšej tajila, že sa stratil. Od tej chvíle sa láska pre jej dcéru úplne vytratila. Existuje určitý náznak, že Brunhilda Bystrohlavová nemá priameho potomka, pretože jej dcéra tragicky zahynula.
Duch fakulty.
Duchom fakulty je Sivá dáma, vlastným menom Helena Bystrohlavová. Miloval ju Krvavý barón. Ona jeho lásku neopätovala a ten ju v záchvate zúrivosti prebodol a potom spáchal samovraždu. Odvtedy je duchom Slizolinu na Rokforte.
Vchod do fakulty.
Vstup do bystrohlavskej klubovne sa nachádza v západnej veži Rokfortu. Vchod sa skrýva za brnením rytiera. V prostriedku je socha zakladateľky v skutočnej veľkosti. Chlapčenské a dievčenské spálne sú tak ako v chrabromilskej po schodoch vľavo a vpravo.
Heslá.
Do Bystrohlavu sa nedá dostať pomocou hesla, pretože žiadne nemajú. Študent musí správne odpovedať na logickú otázku, ak odpovie zle, musí čakať na nejakého spolužiaka, ktorý odpovie za neho správne.
Bystrohlav pohľadom triediaceho klobúka.
 Mnohí budú v Bystrohlave,
 predsa hlavy bystré ste,
 tam vždy posielam len takých,
 čo majú um na mieste.
 Bystrohlavová najmúdrejších brala.
 Bystrohlavová na to: "Učme
 len takých, ktorí chápu všetko."
 Tajomstvám len tých s bystrou mysľou
 Bystrohlavová naučila...
Dogerské skaly

Dogerské skaly sú prírodná pamiatka vyhlásená v roku 1952 na ploche 1,88 hektára. Nachádza sa na pravej strane pri vyústení Trlenskej doliny od Bieleho Potoka do nivy Revúcej, v katastrálnom území Ružomberka na území Národného parku Veľká Fatra. 
Ide o typický hlbokomorský vývoj strednej jury (tzv. dogger) v typickom radiolaritovom vývoji vápencov krížňanského príkrovu. Prírodná pamiatka tvorí nevýrazné vápencové skalné steny odkryté prirodzenou eróziou so zvrásnenými lavicami radiolaritov. Umožňuje štúdium profilu, zloženia a zafarbenia dogerských vrstiev. Skaly sú zaujímavé prítomnosťou podmorského sklzu, takzvaného slumpingu.
Išlo o diageneticky nespevnené sedimentárne vrstvy, ktoré sa deformovali vplyvom gravitačného sklzu na naklonenom morskom svahu. Na odkryve je možné sledovať aj prítomnosť vrásových puklín. Vzniknuté ležaté vrásy boli následne prekryté nadložnými vrstvami. Pôda je piesčito-hlinitá, premiešaná štrkom, plytká so sutinovým kamením a vyčnievajúcimi bralami.
Tesne pod skalami vyviera upravený prameň, ktorý sa nachádza hneď vedľa cesty na Vlkolínec. Vyvieračka slúži turistom celoročne. Prameň je upravený a zakrytý dreveným prístreškom. Oproti prameňu sa nachádza úkryt pred dažďom a posedenie pre návštevníkov.
Flóra a fauna.
Zo živočíšstva tu boli zistené viaceré druhy ulitníkov ako orkula súdkovitá, chondrina skalná, vretienka lesklá, vretienka premenlivá či slimák červenkastý. Prírodná pamiatka nebola dosiaľ príliš dotknutá ľudskou činnosťou. Objekt a jeho okolie postupne zarastá a je zakrývaný lesným porastom. V súčasnosti v blízkosti skál neprechádza žiadny turistický chodník, ale prírodná pamiatka sa nachádza doslova niekoľko metrov od cesty takže je bez problémov prístupná. Má veľký prírodovedný význam so značnou vedeckou hodnotou. Dogerské skaly sú vzácnou štúdiovou ukážkou jurskej doby a zároveň významnou geologickou lokalitou.
Zoznam ulíc v Bratislave

Zoznam ulíc v Bratislave je úplný zoznam ulíc v Bratislave zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc Bratislavy zverejneného Magistrátom mesta Bratislavy.
Back to Black

Back to Black je druhý štúdiový album speváčky a textárky Amy Winehouse, vydaný vydavateľstvom Island Records v októbri 2006. Album obsahuje piesne ako „Rehab“, „You Know That I’m No Good“, „Back to Black“ a „Tears Dry on Their Own“.
Počas prvého týždňa predaja bolo predaných spolu 70 784 albumov vo Veľkej Británii, vrátane 43 021 albumov počas prvého týždňa. Na konci roka 2006 album dostal platinovú platňu za 300 000 predaných nosičov (za vtedy predaných 297 703). Teraz je predaných viac ako 1 316 975 kópií vo Veľkej Británii (13. júna 2007 dosiahol počet milióntu kópiu).
Česká vojna

Česká vojna alebo české stavovské povstanie bol konflikt v rokoch 1618 až 1620, prvá fáza tridsaťročnej vojny. 
České protestantské stavy povstali proti cisárovi Matejovi II., pretože ich práva boli porušované. Stavy ostro vystúpili proti katolíckym miestodržiteľom a zvrhli ich z okien Pražského hradu. Bola to tzv. druhá pražská defenestrácia.
Českí páni zostavili vládu tridsiatich direktorov a hľadali pomoc v protestantskej Európe. Na ich stranu sa postavila Protestantská únia pod vedením Fridricha Falckého, ktorého si zvolili za panovníka. Tento panovník vládol len jednu zimu, preto je nazývaný "zimný kráľ".
Nový cisár Ferdinand II. zorganizoval silné žoldnierske vojsko, ktoré podporovala Katolícka liga. 8. novembra 1620 v bitke na Bielej hore boli české protestantské stavy porazené. Následky pre český národ boli:
Erb Ružomberka

Erb Ružomberka tvorí heraldická ruža na bielom (striebornom) štíte. Jej stred tvorí žltý (zlatý) semenník, ktorý je prebodnutý zlatým šípom zhora nadol. Semenník obklopuje päť zhodných červených lupeňov usporiadaných do päťuholníka. Spoza lupeňov vyčnievajú štyri zelené tŕne. 
Tento motív používajú aj mnohé miestne organizácie, ktoré symbolizuje ich spätosť s regiónom. Ide o športové organizácie (MFK Ružomberok) alebo rôzne občianske združenia.
Povesť o vzniku erba.
Tam kde dnes stojí Kostol sv. Ondreja bol kedysi bohatý porast ruží. Z toho bol odvodený aj názov Ružomberka. Jedného dňa sa princ z Likavského hradu v deň svojej svadby vybral na poľovačku do neďalekých lesov. 
pri spiatočnej ceste na hrad prechádzal popri spomínanom ružovom vŕšku. Pri pohľade na ružové kríky v nich spozoroval pohyb. V domnienke, že ide o srnu, napol luk so šípom a vystrelil smerom do porastu, odkiaľ pohyb vychádzal. Keď sa priblížil na miesto, zbadal že pohyb nevyvolala srna, ale jeho snúbenica. Šíp ju zasiahol priamo do srdca. Predtým šíp prestrelil ružu, ktorá tvorí erb mesta Ružomberok.
Skalka pri Beckove

Skalka pri Beckove alebo Beckovská skalka je chránená prírodná pamiatka pri obci Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v Považskom Inovci, jej rozloha je a bola vyhlásená v roku 1983, bez ochranného pásma. Pamiatka je v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Predmetom ochrany je: "Vápencový tvrdoš, ktorý vyvetráva z nivy Váhu ako zvyšok mezozoickej obalovej série Považského Inovca." Tektonicky však skalka nepatrí obalovej sérii tatrika ale do beckovskej jednotky fatrika.
Vápencový tvrdoš vyčnievajúci nad okolím z nivy Váhu vypreparovala rieka na rozhraní treťohôr a štvrtohôr. Napriek nepatrnej výmere () nachádzajú na tomto „ostrove“ obklopenom ornou pôdou útočisko viaceré ohrozené i chránené rastlinné (poniklec veľkokvetý – "Pulsatilla grandis") a živočíšne druhy (jašterica múrová – "Lacerta muralis", spevavce). Okrem zvyškov pôvodnej vegetácie boli na skalke v minulosti vysadené ovocné stromy. Na území platí 4. stupeň ochrany.
Skalku pri Beckove geologicky tvoria sivé ílovité vápence s rohovcami, ktoré vznikli počas spodnej kriedy. Tektonicky patria plytkovodnej beckovskej jednotke fatrika.
Genetický kód

Genetický kód je sústava biologicky podmienených pravidiel, podľa ktorých sa k jednotlivým kodónom priraďujú určité proteinogénne aminokyseliny. Poradie nukleotidov v nukleových kyselinách tak riadi poradie aminokyselín v molekule bielkoviny. Nukledotidy v RNA existujú 4, adenín (A), guanín (G), cytozín (C) a uracil (U). V prípade DNA je namiesto uracilu – tymín (T). V genetickom kóde kódujú tri bázy, tvoriace "kodón", 1 aminokyselinu. Existuje teda 64 kodónov (4x4x4 = 64).
Vlastnosti genetického kódu.
Jeden kodón môže kódovať viac aminokyselín v prípade, že sú prítomné špecifické hydroxylové skupiny.
Začiatok a koniec sekvencie.
Existujú dva špecifické kodóny, ktoré určujú začiatok a koniec danej sekvencie (t. j. génu pre nejakú bielkovinu). Začiatok je určený tzv. iniciačným kodónom AUG (ktorý súčasne, ak sa nachádza aj na iných miestach v sekvencii, kóduje aminokyselinu metionín). Koniec daného kódu je daný jedným z trojice kodónov UAA, UAG alebo UGA, ktoré nekódujú žiadnu aminokyselinu a označujú sa ako terminačné kodóny (alebo stop kodóny).
Eurotower

Eurotower môže byť:
Moonfog

Moonfog môže byť:
Blaze

Blaze môže byť:
Norodom Sihanuk

Norodom Sihanuk (* 31. október 1922 Phnom Pénh, Kambodža - † 15. október 2012, Peking, Čína) bol kambodžský politik, v rokoch 1941 - 1955 a 1993 - 2004 kráľ Kambodže.
Jeho skrátený kráľovský titul znel "Preah Bat Samdech Preah Norodom Sihanouk Varman". Dňa 14. októbra 2004 ho po abdikácii nahradil na tróne jeho syn Norodom Sihamoni.
Dávenie

Dávenie môže byť: