burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ivan Zmoray

Doc. RNDr. Ivan Zmoray, DrSc. (* 25. október 1919, Hodruša-Hámre – † 21. júl 1982, Košice) bol slovenský prírodovedec, doktor prírodných vied, vedecký pracovník, parazitológ a amatérsky entomológ.
Životopis.
Po skončení základnej a strednej školy začína študovať na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, odkiaľ prestúpil k ďalšiemu štúdiu na Univerzitu Komenského do Bratislavy, ktorú ukončil v roku 1943, kde získal doktorát prírodných vied. Po skončení svojich štúdií v rokoch 1943 – 1948 pracoval ako asistent v zoologickom ústave univerzity v Bratislave a v rokoch 1948 – 1952 zastával funkciu vedúceho zoologického ústavu Vysokej školy poľnohospodárskeho a lesného inžinierstva v Košiciach. V rokoch 1952 až 1957 pracoval ako hygienik na Krajskej hygienicko – epidemiologickej stanici, odkiaľ v roku 1957 prešiel ako vedecký pracovník do Helmintologického ústavu SAV v Košiciach, kde bol vedúcim oddelenia morfológie a fyziológie helmintov. V rokoch 1966 až 1973 pracoval tiež ako externý vedúci katedry ekológie a systematickej zoológie Univerzity P. J. Šafárika v Košiciach. 
Počas svojho života sa zaoberal hlavne všeobecnou zoológiou, hydrobakteorológiou, ekológiou, parazitológiou a ochranou prírody.
Entomologické aktivity.
V entomológii sa amatérsky aktívne venoval zberu a štúdiu chrobákov (Coleoptera) počas svojich vysokoškolských štúdií v Prahe, kde ako poslucháč univerzity bol volontérom u doc. RNDr. Jana Obenbergera.
Vraždy pri jazere Bodom

Vraždy pri jazere Bodom sú trojnásobná vražda, ktorá sa udiala v južnom Fínsku v roku 1960 pri jazere Bodom v meste Espoo, asi 22 km západne od Helsiniek. V noci 4. júla 1960 táborili štyria mladí ľudia na brehu jazera, keď neznámy vrah troch z nich zabil nožom a štvrtého zranil. Jediný, ktorý prežil, Nils Gustafsson, potom žil normálnym životom až do roku 2004, kedy sa stal sám po 44 rokoch podozrivý. V októbri 2005 bol potom okresným súdom s konečnou platnosťou oslobodený.
Bodomské vraždy boli a sú veľmi diskutovanou témou vo fínskych médiách a v prípade, že sa objaví nová informácia alebo teória, dostávajú sa obvykle opäť na prvé stránky novín.
Teória.
Zhruba 12 rokov po vraždách - medzi 3. a 4. júlom 1972 - napísal istý samovrah vo svojom liste na rozlúčku, že to bol on, kto spáchal bodomské vraždy. 4. júla 1960 pracoval blízko jazera a predal obetiam limonádu. Obecne sa o ňom vedelo, že nemá rád ľudí, čo v okolí jazera táborili. Policajné vyšetrovanie napriek tomu dokázalo jeho nevinu a zistilo samovrahove alibi (v dobe spáchania vrážd spal doma so svojou ženou, ktorá to potvrdila).
V roku 2003 profesor Jorma Palo publikoval knihu so svojou teóriou. Roku 1960 Palo pracoval ako doktor v neďalekej nemocnici. Krátko po vraždách ošetril veľmi podozrivého muža. Bol to Nemec Hans Assmann, ktorý v tej dobe pracoval ako agent KGB. Podľa Pala stála za nedostatočným vyšetrením Assmanna diplomatická kamufláž. Polícia toto vyvrátila tým, že Assmann mal právoplatné alibi. V roku 1997, krátko pred svojou smrťou, priznal Assmann vraždy istému fínskemu novinárovi.
Zatknutie Nilsa Gustafssona.
Koncom marca 2004, takmer štyridsaťštyri rokov po vraždách bol Nils Gustafsson políciou zatknutý. Začiatkom roku prehlásila fínska centrálna vyšetrovacia služba ("Keskusrikospoliisi", KRP), že prípad bol vyriešený na základe novej analýzy krvných stôp. podľa oficiálneho prehlásenia mal nils Gustafsson pred vraždami žiarlivú scénu s Irmeli Björklund, ktorá bola vtedy jeho nová priateľka. Irmeli bola mnohonásobne viac dobodaná ešte po svojej smrti, zatiaľ čo dve druhé obete boli zavraždené omnoho menej brutálne. Gustafssonove zranenia neboli príliš vážne.
Súd začal 4. augusta 2005. Obžaloba požadovala pre Gustafssona doživotný trest. Podľa obžaloby opätovné vyšetrovanie za pomoci najmodernejších techník ako test DNA, že vinníkom je práve Gustafsson. Obhajoba argumentovala tým, že vraždy boli dielom jednej, či viacerých neznámych osôb a že Gustafsson utrpel zranenia podobné tým, na ktoré zomreli ostatné obeti a kvôli ktorým by nebol schopný zabiť troch ľudí. 7. októbra bol Nils Gustafsson oslobodený.
Courbevoie

Courbevoie je francúzske mesto, severozápadne predmestie Paríža. Nachádza sa v srdci departementu Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France, 8,2 km od centra Paríža. Je to jedno z najzaľudnatejších miest v Európe.
La Défense, parížska obchodná štvrť s najvyššími budovami v metropolitnej oblasti, sa nachádza v južnej časti Courbevoie (a na územiach obcí Puteaux a Nanterre).
Názov.
Názov Courbevoie pochádza z latinského "Curva Via" a znamená "zahnutá cesta", údajne podľa rímskej cesty z Paríža do Normandie, ktorá mala ostré zákruty, aby vyšla na kopec, na ktorom je Courbevoie postavený.
Doprava.
Courbevoie je obsluhované dvoma stanicami predmestských železníc "Transilienu Paris - Saint Lazare": "Courbevoie" a "Bécon-les-Bruyères".
V Courbevoie sa nachádza tiež stanica Esplanade de La Défense na linke 1, v obchodnej štvrti La Défense.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Nils Gustafsson

Nils Wilhelm Gustafsson (10. máj 1942, Vantaa, Fínsko) je jediný človek, ktorý prežil bodomské vraždy vo Fínsku v roku 1960. Gustafsson bol vodič autobusu a žil normálnym životom do roku 2004, kedy bol zatknutý za podozrenie spáchania vrážd.
Koncom marca 2004, skoro 44 rokov po bodomských vraždách, Gustafsson bol zatknutý políciou, pretože bol podozrivý z vraždy. Začiatkom roka 2005, Fínsky národný vyšetrovací úrad oznámil znovuotvorenie prípadu z dôvodu, že sa objavili nové analýzy krvavých škvŕn. Tieto analýzy potrebovali testovanie DNA, čo bolo technicky nemožné v tej dobe. Podľa teórie policajtov, Gustafsson mal údajný výbuch žiarlivosti zahrňujúc jednu z obetí, Irmeli Björklund, jeho priateľky. Irmeli bola v tú noc bodnutá pätnásťkrát, zatiaľ čo ďalší dvaja tínedžeri boli zabití menej krutšie. Gustafssonove zranenia boli taktiež ťažké.
Súd začal 4. augusta 2005. Žaloba sa dožadovala trestu smrti Gustafssona za tri vraždy. Tvrdili, že nové vyšetrovanie starých dôkazov použíjúc modernú techniku by ukázalo priamo na neho. Obhajoba argumentovala, že vraždy boli prácou jedného alebo viacerých neznámych ľudí, a že Gustafsson utrpel zranenia podobné zraneniam ostatných obetí, a preto by nemohol byť schopný zabiť troch ľudí. Gustafsson sa údajne priznal jednému z policajtov, nasledujúc jeho zadržaním, že sa dopustil vrážd. Povedal: "Čo sa stalo, sa stalo. Dostanem 15 rokov." Avšak súd toto zamietol a vzniklo krivé svedectvo.
7. októbra 2005 bol Gustafsson zbavený všetkých obvinení. Dostal €44 900 za stratu času vo väzení a duševné trápenie, ktoré zažíval, keď bol obvinený.
Zeugma (jazykoveda)

Zeugma je v lingvistike defektná syntaktická konštrukcia (resp. v literatúre ozdoba) spočívajúca v tom, že sa z vety nevhodne vypustia slová, ktoré by sa správne mali z dôvodu väzby uviesť. Napr. pri dvoch slovesách s rôznou predložkovou väzbou vo vete použijeme iba väzbu jedného z nich.
Príklad: &lt;br&gt; Zeugma: "Polieval a staral sa o kvety"/ Bez zeugmy: "Polieval kvety a staral sa o kvety/ne":
Zeugma

Zeugma môže byť:
Gaštanová ulica (Liptovský Mikuláš)

Gaštanová ulica sa nachádza na sídlisku Podbreziny v meste Liptovský Mikuláš. Súčasťou ulice je jeden panelový dom so 64 bytmi, kotolňa, obchod COOP Jednota a parkovisko. Gaštanová ulica je slepá ulička, napojená na Žiarsku ulicu.
Motorový vozeň 810

Motorový vozeň radu 810 je najrozšírenejší motorový vozeň československej výroby, ktorý premáva na tratiach Slovenska, Česka a Maďarska. Bol vyrábaný v rokoch 1973 až 1982. Z výroby je vybavený motorom Liaz s automatickou hydromechanickou prevodovkou poháňajúcou jednu nápravu. V interiéri je 55 miest na sedenie v jedinom oddiele druhej nefajčiarskej triedy, priestor pre cestujúcich môže byť vykurovaný nezávislým generátorom alebo odpadovým teplom z chladiča motora. Kvôli škrtom v rozpočte bola jednotka vybavená iba jednoduchými sklami, hoci rám je pripravený na dvojité okno. To v zimných mesiacoch spôsobuje zrážanie vody na skle, ktorá steká po stenách a pri dlhšom odstavení vozňa zamrzne. Po málo udržiavanej trati vozeň hrkoce a má svoj vlastný charakter jazdy.
Vozidlá sú vybavené zásuvkou mnohočlenného riadenia, v prípade pripojenia viacerých motorových vozov je možné súpravu ovládať z jedného stanoviska. Vďaka tomu je možné pneumaticky zatvárať vonkajšie dvere celého vlaku. Motorový vozeň je koncipovaný ako čelný s ovládaním z jedného stanoviska. V súčasnosti sa vo vagónke Studénka začínajú vyrábať prototypy dvojčlánkových motorových vozňov v zložení "riadiaci vozeň + motorový vozeň", kde na konečnej stanici rušňovodič prejde z jedného čela vlaku na druhé a vykoná jazdu odtiaľ. Maximálna prevádzková rýchlosť je 80 km/h, konštrukčná rýchlosť 100 km/h. Slangovo: ORCHESTRION. Ale v Česku sa týmto motorovým vozňom hovorí aj krabička, skleník alebo šukafón.
Andrew Brunette

Andrew Brunette (* 24. august 1973, Sudbury, Ontário) je bývalý kanadský hokejista a hokejový tréner. Bol draftovaný v roku 1993 v siedmom kole klubom Washington Capitals. Počas svojej profesionálnej kariéry odohral vyše 1100 zápasov v NHL za Washington Capitals, Nashville Predators, Atlanta Thrashers, Minnesota Wild, Colorado Avalanche a Chicago Blackhawks.
Malý Trianon

Malý Trianon je zámok patriaci do komplexu Versailles v mestečku Versailles vo Francúzsku. Navrhol ho Ange-Jacque Gabriel pre Ľudovíta XV. a jeho dlhoročnú milenku Madame de Pompadour a bol postavený v rokoch 1762 - 1768.
Madame de Pompadour zomrela 4 roky pred jeho dokončením a zámok neskôr vlastnila jej nástupkyňa Madame du Barry. Po nástupe 20-ročného Ľudovíta XVI. na trón v roku 1774 dostala zámok a okolitý park 19-ročná kráľovná Mária Antoinetta na svoje výhradné použitie a zábavu.
Zámok Malý Trianon je známym príkladom premeny rokokového štýlu z prvej polovice 18. storočia k viac striedmemu a noblesnému neoklasickému štýlu 60. rokov 18. storočia.
Exteriér zámku je jednoduchý a elegantný, architektonicky presný a vysoko originálny. Malý Trianon priťahuje záujem svojimi štyrmi fasádami, ktoré boli premyslene navrhnuté k tej časti panstva, kde naplno vyniknú. Prevažuje korintský charakter s dvoma oddelenými a s dvoma spojenými stĺpmi, stĺpy taktiež obklopujú nádvorie a skleníky Ľudovíta XV.
Mária Antoinetta prišla do Malého Trianonu nielen preto, aby unikla formálnosti kráľovského dvora, ale aby sa aj striasla bremena kráľovskej zodpovednosti. Všetko bolo „par ordre de la Reine“ (na základe kráľovninej vôle). Nikomu nebolo dovolené vstúpiť do sídla bez kráľovninho výslovného dovolenia. Do zámku mohli vstúpiť bez povolenia iba kráľovnine obľúbenkyne - Mária Lujza Savojská (kňažná de Lamballe) a Gabriela de Polastron (vojvodkyňa de Polignac). 
Dom intimity a radosti bol navrhnutý tak, aby ponúkal čo najlepšiu vzájomnú komunikáciu medzi hosťami a sluhami. Vo vnútri kráľovninho apartmánu sa dá postrehnúť neustála potreba súkromia: výzdoba jej budoáru zobrazuje vynaliezavý unikát tej doby, zrkadlové tabule sa dajú otočiť tak, aby zakryli okná. Jej spálňa aj keď je jednoduchá, je veľmi elegantná a zariadená nábytkom od Georga Jacoba a Jeana Henri Riesenera. Tapety dal vytlačiť Jean-Baptiste Pillement.
Martin Lapointe

Martin Lapointe (* 12. september 1973, Montreal, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. 
V drese získal dve zlaté medaile z Majstrovstiev sveta juniorov (1991 a 1993). Bol draftovaný v roku 1991 v prvom kole klubom Detroit Red Wings. V drese Red Wings vyhral dvakrát Stanley Cup v rokoch 1997 a 1998. V NHL odohral spolu 991 zápasov za kluby Detroit Red Wings, Boston Bruins, Chicago Blackhawks a Ottawa Senators. 
Po skončení aktívnej hráčskej kariéry pracoval ako skaut za Chicago Blackhawks a od roku 2012 ako riadtieľ hráčskeho rozvoja v Montreal Canadiens.
Anders Eriksson

Anders Eriksson (* 9. január 1975, Bollnäs) je bývalý švédsky hokejový obranca. Bol draftovaný v roku 1993 v prvom kole klubom Detroit Red Wings. V NHL oodohral 572 zápasov.
Reprezentoval Švédsko na Majstrovstvách sveta juniorov v rokoch 1994 a 1995 a na Majstrovstvách sveta v roku 1999, kde Švédsko získalo bronzovú medailu.
Marek Leščák

Marek Leščák (* 17. august 1971, Bratislava) je slovenský scenárista.
Vyštudoval filmovú a televíznu dramaturgiu a scenáristiku na bratislavskej VŠMU (1994). Vyučuje na katedre filmovej a televíznej dramaturgie a scenáristiky na FTF VŠMU. Ženatý, s manželkou Zorou má syna Jonáša a dcéru Lotu.
Rob Niedermayer

Rob Niedermayer, celým menom Robert Wade Niedermayer (* 28. december 1974, Cassiar) je bývalý kanadský hokejista. Bol draftovaný v roku 1993 v prvom kole klubom Florida Panthers. V NHL odohral celkovo 17 sezón za kluby Florida Panthers, Calgary Flames, Anaheim Ducks, New Jersey Devils a Buffalo Sabres. V roku 2007 získal s klubom Anaheim Ducks Stanleyho pohár. Je mladším bratom obrancu Scotta Niedermayera.
Daymond Langkow

Daymond Langkow (* 27. september 1976, Edmonton) je bývalý kanadský hokejový center. Bol draftovaný v roku 1995 v prvom kole klubom Tampa Bay Lightning. Počas svojej kariéry odohral v NHL vyše 1000 zápasov za Lightning, Philadelphia Flyers, Phoenix Coyotes a Calgary Flames. V roku 1997 bol nominovaný na ocenenie Bill Masterton Memorial Trophy.
Reprezentoval na Majstrovstvách sveta do 20 rokov v roku 1995, kde získal zlatú medailu.
Dana Dinková

Dana Dinková (* 25. september 1973, Bratislava) je slovenská herečka, tanečnica a tanečná choreografka.
Absolventka tanečného konzervatória a odboru choreografia baletu na VŠMU. Pôsobila v balete SND v Bratislave, v Badene (Rakúsko), v New Yorku a Prahe. Ako choreografka pôsobila v Košiciach a v Banskej Bystrici.
Steven Reinprecht

Steven Reinprecht (* 7. máj 1976, Edmonton) je bývalý kanadský hokejista.
Klubový hokej.
V roku 2000 podpísal ako voľný agent zmluvu s klubom Los Angeles Kings, počas sezóny 2000-01 bol vymenený do klubu Colorado Avalanche. S klubom Avalanche vyhral v roku 2001 Stanleyho pohár. V sezónach 2003/2004 a 2005/06 hral za tím Calgary Flames. Počas lockoutu hrával za francúzsky klub ASG Mulhouse. 1. februára 2006 bol súčasťou výmeny v ktorej putoval do klubu Phoenix Coyotes. Po troch sezónach v Phoenixe prestúpil do tímu Florida Panthers.
Reprezentácia.
 
Kanadu reprezentoval na MS 2003, kde získal zlatú medailu
Jamal Mayers

Jamal Mayers (* 24. október 1974, Toronto, Kanada) je bývalý kanadský hokejista, v súčasnosti hráč klubu NHL Toronto Maple Leafs. Bol draftovaný v štvrtom kole v roku 1993. 
Bol členom víťazného tímu Kanady na Majstrovstvách sveta v roku 2007. V lete 2008 bol vymenený z St. Louis Blues do tímu Toronto Maple Leafs.
Heroes

Heroes môže byť:
Hydra (mytológia)

Hydra je v gréckej mytológii netvor s hadím telom a deviatimi dračími hlavami.
Bola dcérou stohlavého obra Týfóna a Echidny, ktorá bola spolovice ženou a spolovice hadom. Žila v jazere Lerna v Argolide, kde strážila vstup do podsvetia. Mala jedovatý dych a namiesto jednej odseknutej hlavy jej vyrástli hneď dve nové. Jedna z jej deviatich hláv bola nesmrteľná. Niektoré zdroje uvádzajú že stredná hlava hydry dokázala chrliť oheň. 
Hydru premohol Herakles s pomocou svojho synovca Iolaa. Odtínal jej jednu hlavu za druhou a rany opaľoval ohňom, čím zabránil rastu nových hláv. Nesmrteľnú hlavu zahrabal do zeme a zaťažil balvanom. Báj ďalej rozpráva, že si Herakles namočil do jedovatej krvi hydry šípy, ktoré potom používal v nasledujúcich dobrodružstvách.
Claude Lemieux

Claude Lemieux (* 16. júl 1965, Buckingham) je bývalý kanadský profesionálny hokejista. V NHL hrával do roku 2004, v roku 2008 sa vrátil a podpísal zmluvu so farmárskym tímom Worchester Sharks, (dvojcestný kontrakt s klubom NHL San José Sharks). 43-ročný hokejista nehral v NHL od sezóny 2002/03. Štvornásobný víťaz Stanleyho pohára má za sebou osemnásť sezón v NHL, v ktorej si obliekal dresy piatich klubov. V roku 1995 bol ako hráč New Jersey najužitočnejším hokejistom play-off, Stanleyho pohár získal s „diablami“ ešte aj v roku 2000. V roku 1986 sa tešil z trofeje s Montrealom a o jedenásť rokov neskôr v Colorade.
Naposledy hral v NHL v sezóne 2002/03, keď pôsobil vo Phoenixe a Dallase. Lemieux sa na pôsobenie v zámorí pripravoval aj v Číne, dva zápasy odohral za tím zo Šanghaja China Sharks. Bol draftovaný v roku 1983 v druhom kole klubom Montreal Canadiens. Je jedným iba z ôsmich hráčov, ktorý vyhral Stanleyho pohár v drese troch rôznych klubov.
Feeling This

„Feeling This“ prvý singel americkej pop punkovej skupiny Blink-182 z albumu "Blink-182". Singel vyšiel v novembri roku 2003.
PID

PID môže byť:
Pražská integrovaná doprava

Pražská integrovaná doprava (PID) je integrovaný dopravný systém, zahŕňajúci metro, električky, železnicu, mestské a prímestské autobusové linky, lanovú dráhu na Petřín, prievozy, sieť parkovísk P+R "(Park &amp; ride)", B+R "(Bike &amp; ride)" a K+R "(Kiss &amp; ride)". Zasahuje na územie Prahy, okresov Stredočeského kraja Praha-východ, Praha-západ, Mělník, Beroun, Příbram, Kladno, Kolín, Kutná Hora, Benešov, Mladá Boleslav a Nymburk.
Integrácia spočíva v zavedení jednotnej tarify, zmluvných prepravných podmienok, číslovaní liniek, niektorých súčastí informačného systému pre cestujúcich, v projektovaní linkového vedenia, nadväznosti a prekladov medzi spojmi rôznych liniek a druhov dopravy a v jednotnom systéme uzatváraní zmlúv o dotovaní dopravy s dopravcami. Koordinátorom je organizácia ROPID, Regionálny organizátor pražskej integrovanej dopravy, príspevková organizácia hlavného mesta Prahy.
Sean Avery

Sean Avery (* 10. apríl 1980, Pickering) je kanadský hokejista, v súčasnosti hráč klubu NHL Dallas Stars. Avery debutoval v NHL v drese Detroit Red Wings a hneď vo svojej prvej sezóne 2001-02 bol súčasťou tímu, ktorý vyhral Stanleyho pohár. Patrí k menším, no výbušným hráčom v NHL,ktorý častejšie používajú ústa namiesto hokejky.
5. februára 2007 prestúpil do klubu New York Rangers.V lete 2008 podpísal zmluvu s tímom Dallas Stars.
Keith Primeau

Keith Primeau (* 24. november 1971, Toronto) je bývalý kanadský hokejista, ktorý odohral 15 sezón v NHL.
Bol draftovaný v roku 1990 v prvom kole klubom Detroit Red Wings, po dvoch rokoch hrania v drese Niagara Falls Thunder v Ontario Hockey League (OHL). Svoje prvé dve profesionálne sezóny hrával v drese Detroitu a jeho vtedajšou farmou v American Hockey League (AHL) Adirondack Red Wings. V sezóne 1993-94 dosiahol svoje kariérne maximum v asistenciách (42), bodoch (73) a plus/mínus (+34). Svoje jediné finále Stanleyho pohára odohral za Red Wings v roku 1995, keď s tímom prehral proti New Jersey Devils.
Detroit ho vymenil na základe vlastnej žiadosti (spolu s Paulom Coffeym a výberom z prvého kola draftu v roku 1997, ktorý bol nakoniec použitý na výber Nikosa Tseliosa) do Hartford Whalers výmenou za Brendana Shanahana a Briana Glynna niekoľko dní po začiatku sezóny 1996-97. Primeau sa stal lídrom so svojho nového klubu, keď sa klub presťahoval do Severnej Karolíny a stalasa Carolina Hurricanes, pričom v sezóne 1998–99 bol kapitánom tímu. Väčšinu sezóny NHL 1999-00 však vynechal po tom, čo nehral a bol vymenený do Philadelphie Flyers výmenou za Roda Brind'Amoura, Jeana-Marca Pelletiera a výber v druhom kole draftu v roku 2000 (Agris Saviels). 5. mája 2000 ukončil gólom v predĺžení najdlhší zápas v histórii modernej NHL.
Po deviatich zápasoch v sezóne 2005-06 utrpel Primeau otras mozgu, ktorý ukončil jeho sezónu. V dôsledku pretrvávajúceho post-otrasového syndrómu oficiálne oznámil svoj odchod do dôchodku 14. septembra 2006.
V súčasnosti pôsobí ako komentátorský analytik pre program Comcast SportsNet.
Ertuğrul Osman Osmanoğlu

Ertuğrul Osman Osmanoğlu (* 18. august 1912, Istanbul – † 23. september 2009, tamže) bol 43. hlava Osmanskej dynastie, ktorá vládla Osmanskej ríši v rokoch 12811923. Toto miesto zaujal po smrti svojho predchodcu Mehmeda VII. Orhana v roku 1994. V prípade nastúpenia na trón by vládol ako sultán Osman V. a kalif islamu.
Styxosaurus

Styxosaurus je vyhynutý rod dlhokrkého plesiosaura z čeľade Elasmosauridae, ktorý existoval v období vrchnej kriedy na území dnešných Spojených štátov. Zahŕňa 1 druh, Styxosaurus snowii.
Styxosaurus bol dlhý 12 m, pričom jeho krk tvoril polovicu dĺžky tela. Podobne ako iné plesiosaury, aj tento druh sa pohyboval všetkými štyrmi plutvami ako dnešné korytnačky. Živil sa rybami. Pri love používal svoj dlhý krk na útok na húf rýb a dlhé zuby na uchmatnutie klzkej koristi. Vo fosílnych nálezoch Styxosaura sa na mieste žalúdka našli aj malé kamienky. Jeden jedinec ich mal dokonca 253. Vedci usudzujú, že kamene slúžili na rozomletie potravy. Taktiež mohli slúžiť ako záťaž, keďže mal pľúca plné vzduchu, ktoré Styxosaura nadnášali, a tak mu prekážali pri potápaní.
Väznica

Väznica alebo väzenie, v slovenskom práve ústav na výkon trestu odňatia slobody (do konca roka 2005 nápravnovýchovný ústav), je strážené miesto, kde páchatelia trestných činov vykonávajú trest odňatia slobody a obvinení sa podrobujú výkonu väzby. Prevádzku väzníc na Slovensku zabezpečuje Ministerstvo spravodlivosti.
Zoznam väzníc na Slovensku

Toto je kompletný zoznam väzníc na Slovensku.
Väznice minulosti.
Väznica a nápravnovýchovný ústav v Tatrách (dnešný Dolný Smokovec a okolie) – tento ústav bol postavený v roku 1929 a počas druhej svetovej vojny sa tu uskutočnila veľká väzenská vzbura. Ústav bol zničený a v roku 1940 bol zbúraný. Dnes je na jeho ruinách postavený Šrobárov ústav detskej tuberkulózy a respiračných chorôb.
Aero-Service

Aero-Service je letecká spoločnosť, sídliaca v Pointe-Noire, Kongo (Brazzaville). Bola založená v roku 1967
Pacific Coast Hockey League

Pacific Coast Hockey League, PCHL bola malá hokejová liga s klubmi zo západu Spojených štátov a Kanady, ktorá existovala v troch obdobiach, 19281931, 19361941 a 19441952.
Šima (provincia)

Provincia Šima (), nazývaná tiež Šišú (志州), bola stará japonská provincia ležiaca na polostrove v juhovýchodnej časti dnešnej prefektúry Mie. Šima bola súčasťou regiónu Tókaidó a susedila s provinciou Ise. Bola najmenšou japonskou provinciou. 
Šima bola prosperujúcou rybárskou oblasťou a v priebehu obdobia Nara boli miestni guvernéri zodpovední za každoročné dary rýb cisárovi. Hlavným mestom provincie bola Toba, avšak v priebehu obdobia Sengoku malú Šimu väčšinou ovládali daimjóvia z väčšej provincie Ise.
Western Hockey League (profesionálna liga)

Western Hockey League, WHL bola malá profesionálna hokejová liga, ktorá fungovala v rokoch 1952 až 1974. Vznikla po zlúčení dvoch menších líg, Pacific Coast Hockey League a Western Canada Senior Hockey League.
Šimocuke (provincia)

Provincia Šimocuke () bola stará japonská provincia, na ktorej území sa dnes rozkladá prefektúra Točigi. 
Starobylé hlavní mesto provincie ležalo v blízkosti dnešného mesta Točigi, ale v priebehu feudálneho obdobia sa hlavné centrum provincie nachádzalo v blízkosti dnešného hlavného mesta Ucunomija. V období Sengoku boli rôzne časti Šimocuke pod nadvládou rôzných malých daimjóv.
V meste Nikkó sa nachádza hrob Iejasua Tokugawu so svätyňou (Nikkó Tóšógú).
Tanba (provincia)

Provincia Tanba (), niekedy sa píše aj Tamba, bola stará japonská provincia, ktorá sa rozkladala na území dnešného Kjóta a stredovýchodnej časti prefektúry Hjógo. Susedila s provinciami 
Harima, Jamaširo, Ómi, Seccu, Tadžima, Tango a Wakasa. 
Hlavné mesto sa nachádzalo v oblasti dnešného mesta Kameoka.
Správcom bol Micuhide Akeči, ktorému bola venována za jeho vojnové úspechy Nobunagou Odou.
Izu (provincia)

Provincia Izu (), niekedy nazývaná aj Zušú (豆州), bola stará japonská provincia, rozkladajúca sa na polostrove Izu, ktorý je dnes súčasťou prefektúry Šizuoka a na ostrovoch Izu, ktoré dnes patria k prefektúre Tokio. Izu susedila s provinciami Sagami a Suruga. Pred rokom 680 bola súčasťou provincie Suruga. Po tomto roku až do obdobia Edo sa Izu skladala z troch okresov: Tagata, Kamo a Naka. V priebehu obdobia Edo sa štvrtým okresom stala Kimisawa.
Najdôležitejšou svätyňou (一宮, "Ičinomija"; Prvá svätyňa) provincie Izu bola svätyňa Mišima (三嶋大社, "Mišima taiša"). Druhou a treťou svätyňou boli Ninomija Hačimangu a svätyňa Asama, obe tiež z Mišimy. Navyše sa v Mišime nachádzal aj provinčný chrám (国分寺, "Kokubundži"). 
V období Sengoku Izu typicky ovládal ten, kto vládol v provinciách Sagami a Musaši.
V Izu sa odohráva väčšina deje románu Jamese Clavella Šógun.
Izu

Izu môže byť:
Ijo (provincia)

Provincia Ijo () bola stará japonská provincia, rozkladajúca sa na mieste dnešnej prefektúry Ehime na ostrove Šikoku. Ijo susedila s provinciami Awa, Sanuki a Tosa. 
Hlavné mesto provincie sa nachádzalo v blízkosti dnešného mesta Imabari. V období Sengoku bolo Ijo rozdelené na niekoľko lén (han), z nich najväčšie bolo obvykle ovládané z hradu Macujama. Nakrátko Ijo zjednotil klan Čósokabe zo susednej provincie Tosa, ale potom sa na Šikoku v roku 1584 vylodil Hidejoši Tojotomi a jednotlivé léna prerozdelil. V období Edo bola provincia súčasťou léna Uwadžima, ktoré ovládal od roku 1615 až do roku 1871 klan Date.
Kaciaryna Dzehalevičová

Kaciaryna Dzehalevičová, , (* 3. máj 1986, Minsk, Bielorusko) je súčasná bieloruská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA vo štvorhre.
Francis Beaufort

Sir Francis Beaufort (* 27. máj 1774 – † 17. december 1857) bol írsky hydrogeograf a admirál britského Kráľovského námorníctva.
Je tvorcom Beaufortovej stupnica sily vetra a Beaufortovej šifry. Jeho meno nesie Beaufortovo more v Severnom ľadovom oceáne a Beaufortov ostrov v Antarktíde.
Sojuzmuľtfiľm

Sojuzmuľtfiľm (rus. "Coюзмультфильм") je sovietsky-ruské štúdio na kreslenie animovaných filmov v Moskve založené 10. júna 1936 v Sovietskom zväze. Spolu vyrobilo 1 527 filmov.
Teraz je rozdelené do dvoch častí:
Počas svojej existencie sa preslávilo dielami ako napríklad: "Čeburaška" ("Чебурашка"), "Vinni-Puch" (Винни-Пух), "Bremenskije muzykanty" ("Бременские музыканты"), "Prostokvašino" ("Простоквашино"), "Ježko v hmle" ("Ёжик в тумане"), "Karlson na streche" ("Карлсон, который живёт на крыше"), "No počkaj!" ("Ну, погоди!").
História.
Po rozpade Sovietskeho zväzu sa Sojuzmuľtfiľm sprivatizoval a budovu s bábikami odovzdal cirkvi. Skôr ako na to mohli reagovať animátori vtrhli do budovy kosaci a vyhádzali bábiky von z budovy. Zamestnancom zabránili ich zachrániť. 1992 sa stal prezidentom štúdia Sergej Skuliabin, ktorý sa nehanbil nelegálne sa dostať k moci za pomoci korupcie a najatých chuligánov, ktorí zbili bývalého prezidenta štúdia, ktorý sa musel zotaviť v nemocnici. Nový majiteľ prepustil 90% zamestnancov. Keďže nový šéf rozpredával firmu pre vlastný zisk, výroba filmov sa skoro zastavila. Nakoniec sa podarilo zvrhnúť Skuliabina, ktorý utiekol do USA.
Sojuzmuľtfiľm sa na to zoštátnil a začal zase vyrábať nové filmy.
Čeburaška

Čeburaška () je hlavná postava z rovnomenného štvordielneho sovietskeho animovaného seriálu. Čeburaška bol malá bytosť, pôvodne postava z kníh pre deti Eduarda Uspenského, stvárnená Romanom Kačanovom. V súčasnosti známe stvárnenie vytvoril animátor Leonid Švarcman. V knižnej forme sa objavil Čeburaška v roku 1965. Od roku 1969 sa objavil aj v animovaných filmoch, hlavnú postavu nahovorila Klara Rumianovová. Išlo o malú chlpatú bytosť s veľkými ušami a modrými očami. Bol veľmi múdry a mal rád pomaranče. Čeburaška je dodnes v Rusku obľúbenou humornou postavičkou a predmetom častých žartov.
Vinni-Puch

Vinni-Puch (rus. "Винни-Пух" z angl. "Winnie-the-Pooh") je sovietsky animovaný seriál. Prvý diel bol vyrobený v roku 1969 a posledný v roku 1972. Sovietsky Vinni-Puch je plyšový medveď, obdoba medvedíka Pú z rozprávok a básní Alana Milnea "Winnie-the-Pooh" ("Medvedík Pú") z roku 1926, ma síce podobné postavy, ale iný dej.
Vznikol na základe knihy Borisa Zachodera "Vinni-Puch a všetci-všetci-všetci", neskôr sa stal postavou filmov štúdia Sojuzmuľtfiľm, kde ho daboval známy herec Jevgenij Leonov (1926-1994). Sovietsky Vinni-Puch sa v tvorbe pre deti stal v krajine veľmi populárnou postavou.
 v ruské Wikipedii
Bremenskije muzykanty (kreslený film)

Bremenskije muzykanty () je sovietsky krátkometrážny animovaný muzikálový film z roku 1969. 
Pokračovania:
Ježko v hmle

Ježko v hmle () je sovietsky krátkometrážny (11 min) animovaný film z roku 1975, ktorý režíroval Jurij Borisovič Norštejn. Film bol v roku 2003 na filmovom festivale v Tokiu ohodnotený ako najlepší animovaný film všetkých čias.
No počkaj!

No počkaj! () je sovietsky animovaný seriál, vyrábaný v rokoch 19691986 moskovským Sojuzmuľtfiľmom (16 dielov). Ďalšie štyri diely boli vytvorené v rokoch 19932005.
Hlavnými postavami sú vlk a zajac. Ústredným motívom je snaha vlka chytiť zajaca, aby ho mohol zjesť.
V seriáli vystupujú aj ostatné zvieracie postavy štylizované do ľudských rolí, napr. hroch – strážnik, stavbár, šachista, vedúci obchodu, bobor – záchranár, kombajnista, prasa – kultivovaná panička, diváčka, cestujúca, kocúr – kúzelník, líška – speváčka, škrečok – bubeník, nosorožec – biletár, colník, jazvec – rozhodca, medveď – rybár, vzpierač a iné.
V pôvodnom ruskom znení postavu vlka nahovoril herec Anatolij Papanov (19221987) a zajaca herečka Klara Rumianovová (19292004).
Slovenský dabing.
V slovenskom znení: Zora Kolínska (zajac), Stanislav Dančiak (vlk), Viktor Blaho, Ivan Krajíček a iní
Slovenské znenie pripravili:
Dana Rajtarová, Zora Kolínska, Stanislav Dančiak, Svätopluk Šablatúra (1-13)
Dana Rajtarová-Krausová, L. Struhárová, Ing. Otto Bartoň, Karol Kadlečík, Svätopluk Šablatúra (14)
Vyrobila:
Československá televízia, Hlavná redakcia programov zo zahraničia, Bratislava (1-13)
Slovenská televízia, Hlavná redakcia programov zo zahraničia, Bratislava (14)
V slovenskom znení: Peter Krajčovič (zajac), Karol Čálik (vlk), Ivan Vojtek ml., Marek Ťapák (titulky) a ďalší
Produkcia: Monika Kraupová
Asistentka réžie: Hana Sokolíková
Preklad a dialógy: Eva Gubčová
Redaktorka: Soňa Kodajová
Réžia slovenského znenia: Bohumil Martinák
Pripravila: Firma DAVAY pre televíziu Markíza
Na slovenskom znení spolupracovali: Dušan Kollár (vlk), Ivan Podlesný, Eva Pospíšilová, Jana Dekanovská, Roman Mihina a Pavel Skalický
Vyrobilo: Pulp Fiction pre Prague Promotion v roku 2008
V slovenskom znení: Peter Krajčovič (zajac), Juraj Predmerský (vlk), Martin Hronský (titulky) a ďalší
Soundtrack.
Ako soundtrack boli do seriálu umiestňované najmä hity vtedajšieho socialistického popu a ruské ľudové piesne, v štyroch častiach 19932005 aj niektoré zahraničné hity:
Nacugumo (torpédoborec)

Nacugumo (jap.:夏雲) bol piata jednotka torpédoborcov triedy Asašio japonského imperiálneho loďstva. Mala deväť sesterských lodí: Asashio, Mičišio, Óšio, Arašio, Jamagumo, Minegumo, Asagumo, Arare a Kasumi. 
Bojové nasadenie.
V noci z 11. na 12. októbra 1942 sprevádzal Nacugumo lietadlové lode Nisshin and Chitose na ceste ku Guadalcanalu. Po bitke pri myse Esperance sprevádzajúc poškodený torpédoborec Murakumo bol potopený leteckým náletom. Celý incident trval len 39 minút. Potopil sa 165 km (90. míľ) severozápadne od ostrova Savo (08°50′ s.š., 159°20′ v.d.). Posádku zachránil torpédoborec Asagumo. Zahynulo 14 členov posádky vrátane veliteľa plavidla Moritaroua Cukamota. 
Zo stavu Japonského cisárskeho loďstva bola odpísaná 15. novembra 1942.
Európsky fond regionálneho rozvoja

Európsky fond regionálneho rozvoja alebo tiež Európsky fond pre regionálny rozvoj (fr. "Fonds européen de développement régional", "FEDER" ; angl. "European Regional Development Fund", "ERDF") je štrukturálny fond Európskej únie, ktorého cieľom je
posilniť hospodársku a sociálnu súdržnosť v rámci Európskej únie vyrovnávaním rozdielov v úrovni rozvoja jednotlivých regiónov, respektíve jednotlivých sociálnych skupín.
Európska únia stanovuje ciele, metodiku a rozpočet EFRR vo viacročných cykloch nazývaných programové obdobie.
Programové obdobia.
2000 – 2006.
V programovom období 2000 – 2006 boli ciele politiky územnej súdržnosti zamerané na tri tematické oblasti:
V rámci teritoriálneho rozdelenia boli jednotlivé regióny EÚ zaradené do takzvaných cieľov:
Ostatné iniciatívy podľa tematického zaradenia:
2007 – 2013.
V programovom období 2007 – 2013 sú stanovené tri hlavné ciele politiky územnej súdržnosti:
Finančný orgán Európskej únie

Finančný orgán Európskej únie je jeden z troch finančných orgánov Európskej únie, ktoré slúžia na implementáciu monetárnej a finančnej politiky EÚ. Patria sem:
Kohézny fond

Kohézny fond je štrukturálny nástroj, ktorý od roku 1994 napomáha členským štátom Európskej únie k zníženiu ekonomických a sociálnych rozdielov a k stabilizácii ich ekonomík.
Kohézny fond financuje až 85% požadovaných nákladov na veľké projekty, týkajúce sa ekológie a dopravnej infraštruktúry. Tým upevňuje súdržnosť a solidaritu v rámci EÚ. Týka sa najmenej prosperujúcich členských štátov Únie, ktoré majú hrubý domáci produkt (HDP) na hlavu nižší než 90% priemeru EÚ (od 1.5. 2004 sa týka Grécka, Portugalska, Španielska, Cyprusu, Česka, Estónska, Maďarska, Lotyšska, Litvy, Malty, Poľska, Slovenska a Slovinska).
Na obdobie rokov 2004 – 2006 bolo v Kohéznych fondoch k dispozícii 15,9 miliárd eur (v cenách roku 2004). Viac ako polovica z celkovej čiastky (8,49 miliárd eur) bola rezervovaná pre nové členské štáty.
Letz

Letz môže byť:
Lec

Lec môže byť:
Osoba:
Miesto:
Iné:
Hlinka

Hlinka môže byť:
Hovawart

Hovawart je plemeno psa, pôvodom z Nemecka. Je to pomerne mladé plemeno, ktorého názov a pôvod pochádza zo stredoveku. Meno tohoto plemena vychádza z pomenovaní "Hofewart"- "strážny pes šľachty" a "Hof"- dvor a "warten"- strážiť. Je vyšľachtený z vidieckych psov z horských oblastí Schwarzwaldu.
Zámok Schönbrunn

Zámok Schönbrunn vo Viedni je bývalé letné sídlo Habsburgovcov.
Názov Schönbrunn je odvodený od spojenia "Schöner Brunnen" (doslova krásna studňa). Prvá písomná zmienka o ňom je z roku 1642. V priebehu minulých storočí sa vlastníctvo zámku menilo, dedilo, od jedného panovníka k druhému. 
Do roku 1918 bol zámok letnou rezidenciou cisára, pôvodne to bol lovecký zámok. V rokoch 1744 – 1749 sa rozšíril na krásnu barokovú stavbu. Dnes sa uvádza, že je postavený v štýle rokoka. Z významných panovníckych rodín ho obývala Mária Terézia s rodinou a cisár František Jozef I. so svojou manželkou Alžbetou Bavorskou, prezývanou Sissi. Zámok obklopuje rozsiahly udržiavaný park, kde je v súčasnosti možné navštíviť jednu z najstarších zoologických záhrad na svete, Gloriettu, rozárium, záhrady, detské ihrisko, labyrinty, skleníky – palmový skleník či botanickú záhradu. Na priestranstve pred zámkom sú rozostavené mnohé stánky s občerstvením a suvenírmi. Po areáli premáva vláčik. 
Od roku 1996 je zámok zapísaný na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Benetice (Světlá nad Sázavou)

Osada Benetice sa nachádza neďaleko mesta Světlá nad Sázavou, ktorého sú súčasťou.
V Beneticiach boli kedysi sklárne. Dnes už tu síce nie sú, ale niektoré miesta sa po nich nazývajú, napríklad "na sušírnách" alebo "sklárenský rybník". Je tu tiež rekreačné stredisko. Kedysi to bol pioniersky tábor a jazdili tam pionieri z rôznych krajín, predovšetkým z Maďarska, Poľska a Nemecka.
Benetice majú svoj osadný výbor, ktorý je tvorený tromi členmi.
V Beneticiach stojí lipa, ktorá tu bola vysadená v roku 1945.
Z Benetíc je krásne vidieť hrad Lipnice, na ktoróm sa pravidelne na prelome júla a augusta koná stretnutie Velorexov.
Motivačno-hygienická teória

Motivačno-hygienická teória je dvojfaktorová teória Fredericka Herzberga, hoci pôvodne vznikla ako teória skúmajúca vnútorné uspokojenie počas práce, predsa najviac pozornosti získala svojimi dôsledkami súvisiacimi s motiváciou.
Herzberg si všíma dva druhy ľudských potrieb: 
I keď nezávislú existenciu motivačných a hygienických faktorov mnohí popierajú, teória Fredericka Herzberga umožňuje jednak zlepšiť prežívanie práce zo strany zamestnancov, jednak dáva do rúk zamestnávateľov vhodné motivačné faktory a ich použitie zabezpečuje pomerne dlhodobú spokojnosť zamestnancov. Tiež upozorňuje na zhubné následky absencie hygienických faktorov. 
Vznik tejto teórie zvýšil záujem o podnikovú psychológiu, na prácu obohacujúce programy, vzbudil aj záujem o vnútornú motiváciu.
Bartholomäus Ziegenbalg

Bartholomäus Ziegenbalg (* 10. júl 1682, Pulsnitz – † 23. február 1719) bol nemecký misionár, prvý protestantský misionár v Indii.
Bol ovplyvnený hallským pietizmom. Roku 1706 priplával do dánskej kolónie Tranquebaru, kde misijne pôsobil. Roku 1710 založil prvú indickú školu pre dievčatá. Preložil Bibliu (celý Nový zákon a väčšiu časť Starého) do tamilčiny. Nový zákon sa stal prvou tlačenou knihou v tomto jazyku.
Baset (pes)

Baset je krátkonohé poľovnícke plemeno psa uznané v FCI pod číslom 163. 
História.
Plemeno vzniklo koncom 16. storočia vo Francúzsku. Spolu s plemenom Svätohubertský pes a ďalšími podobnými plemenami patrí medzi farbiare.
Názov baset pochádza z francúzskeho slova "bas", čo znamená nízky. Črty hlavy baseta a ostrý čuch naznačujú, že sa toto plemeno vyvinulo z trpasličej mutácie anglického farbiara. Baset sa objavil vo Veľkej Británii až v 2. polovici 19. storočia.
V roku 1875 ho predstavili na výstave psov vo Wolverhamptone. V roku 1883 sa vytvoril klub priaznivcov baseta. Nadšenou obdivovateľkou basetov bola kráľovná Alexandra, manželka Eduarda VII. a pravidelne sa s nimi zúčastňovala na výstavách. Jeden z jej psov zvíťazil v roku 1909 na Crufftovej výstave.
Vzhľad.
Baset je známy svojimi dlhými, plandajúcimi ušami, krátkymi silnými nohami a svojim sladkým, ale smutným výrazom. Hlava je kupolovitá, výrazne končitá, mierne zúžená smerom k ňufáku. Uši sú dlhé a zamatové, nasadené pod očami. Oči tmavé až hnedasté. Pozornosť púta ružová dolná mihalnica a ťažké vrásčité obočie. Nos je čierny, u svetlo sfarbených psov hnedý. Telo baseta je široké, dlhé a súdkovité s krátkymi zavalitými nohami s voľnou zvráskavenou kožou a širokými ťažkými labami. Chvost je dlhý a zúžený, nosený vzpriamene, pri pohybe skrútený dohora. Srsť je hladká, priliehavá, ale nie veľmi jemná, sfarbená hnedo-čierno-bielo, citrónovo-bielo alebo inou farbou typickou pre poľovného psa.
Povaha.
Hoci sa baset tvári smutne, má živú, priateľskú a dobromyseľnú povahu. Jeho znášanlivosť je mimoriadne vysoká, čo z neho robí ideálneho spoločníka pre deti. Znáša sa dobre i s inými psami a toleruje mačky. Vďaka hlbokému štekotu z neho môže byť dobrý strážny pes. Svojou vrodenou túžbou loviť a sledovať stopu a telesnej stavbe je atletický a funkčný poľovný pes.
Starostlivosť.
Baset je nenáročný na chov. Potrebuje len kvalitnú stravu, vhodnú pre psy jeho veľkosti. Avšak opatrne, pretože má sklon k obezite. Medzi nedostatky patria jeho previsnuté pysky. Sklony k nadmernému slineniu a záhyby kože sú hlavnou príčinou toho, že sa musí častejšie kúpať. Dlhé uši sú citlivé na zápal vonkajšieho zvukovodu. Pravidelné čistenie uší je nutnosť!Pekná, krátka srsť baseta potrebuje len málo údržby. Stačí raz za týždeň vyčesať odumretú srsť a skrátiť pazúriky. Pes, ktorý trávi veľa času vonku si pazúriky skracuje prirodzenou cestou.
Využitie.
Baset pôsobí mierne lenivo, ale patrí medzi najužitočnejšie poľovné psy, nasadzovaný na lov vo svorke. Ovplýva čulosťou a energiou a podľa pachu prenasleduje zajace, králiky a bažanty aj cez najhustejší porast. V teréne prejavuje rozhodnosť a veľkú vytrvalosť. Baset má hlboký a zvonivý brechot. Brechot svorky patrí medzi vzrušujúce, nezabudnuteľné zážitky.
Kilometer za hodinu

Kilometer za hodinu (symbol km/h alebo km·h−1) je odvodená jednotka sústavy SI určujúca rýchlosť priamočiareho pohybu, alebo okamžitú rýchlosť v smere dotyčnice pri krivočiarom pohybe.
Vzhľadom na pomer k základnej jednotke (m/s) sa využíva pri stredne vysokých rýchlostiach, napríklad v doprave.
Definícia.
Teleso sa pohybuje rýchlosťou 1 km/h, ak za čas 1 hodiny prejde vzdialenosť 1 kilometra.
Námorníctvo

Námorníctvo je organizovaný súhrn plavidiel a ich posádok. Niekedy sa tento termín používa v užšom zmysle pre ozbrojené námorné zložky.
Aziz Ibragimov

Aziz Ibragimov (* 21. júl 1986) je futbalový reprezentant Uzbekistanu, v súčasnosti hráč českého klubu Bohemians Praha.
Ibragimov sa s reprezentáciou zúčastnil aj Majstrovstiev Ázie v roku 2007. Slovan ho kúpil na jar toho istého roku. V septembri 2008 ho klub poslal na hosťovanie do Bohemiansu Praha do konca roka 2008.
Šalupa

Šalupa (z hol. "sloep") je jednosťažňová plachetnica s pozdĺžnym oplachtením určená predovšetkým na príbrežnú plavbu. Sťažeň šalupy je umiestnený bližšie ku korme, než v prípade katu, takže umožňuje použitie prednej kosej plachty. Ak je umiestnený ešte bližšie ku korme (ďalej od provy), ide o kuter.
Šalupy vznikli v 17. – 18. storočí ako spojovacia, dopravná alebo rybárska plachetnica s ostrou provou a zrkadlovou kormou. Typickou hlavnou plachtou pre šalupy je historicky štvoruholníková vratiplachta, ktorá môže byť doplnená o vrcholovú plachtu. Od 18. storočia sa začala na šalupách používať trojuholníková bermudská plachta a takéto oplachtenie má väčšina dnešných rekreačných plachetníc.
Sťažeň

Sťažeň je lodný stožiar, na ktorý sa upevňujú rahná, plachty a laná. Okrem toho môže slúžiť na zavesenie signálnych svietidiel, antén, vlajok a pod. Vodorovný sťažeň na prove sa nazýva čeleň.
Upevnenie.
Sťažeň je ukotvený v kostre trupu takzvanou pätkou sťažňa a vo zvislej polohe ho udržujú stehy a úpony. Najčastejšie sú to
Oplachtenie

Oplachtenie je sada nákresoch plachiet a súvisiacej takeláže na plachetnici. Typicky ju vytvára lodný dizajnér. Obsahuje viaceré kombinácie.
Minimálne obsahuje tieto tri konfigurácie:
Priečne oplachtenie.
Pri priečnom oplachtení sú plachty zavesené kolmo na pozdĺžnu os lode. Výhodou takéhoto oplachtenia je veľká plocha plachiet a dobrá stabilita pri plavbe po vetre. Nevýhodou je nemožnosť plavby na predobočný vietor.
Označovanie rahnových plachiet a prídavných závetroviek
Pozdĺžne oplachtenie.
Pri pozdĺžnom oplachtení sú plachty zavesené rovnobežne z pozdĺžnou osou lode. Takéto oplachtenie umožňuje plavbu na predobočný vietor alebo ostro proti vetru.
Stehové plachty.
Stehové plachty sa nepripevňujú na sťažeň a/alebo rahná, ale priamo na stehy, ktoré udržujú sťažeň vo zvislej polohe.
Balónové plachty.
Pomenovanie sťažňov a plachiet
Mária Walewska

Mária, grófka Walewska (* 7. december 1786, Kiernozia, Poľsko† 11. december 1817, Paríž, Francúzsko)
bola poľská grófka, milenka francúzskeho cisára Napoleona a matka ich spoločného syna Alexandra Josepha Collonna, grófa Walewskeho. Jej rodičia boli gróf Mathieu Laczynski a Eva Zaborowska.
Manželstvo.
Vo svojich osemnástich rokoch sa Mária Laczynska vydala za grófa Athenasiusa Walewskeho, ktorý bol od nej skoro o 40 rokov starší a mala s ním syna, ktorý sa narodil v roku 1805.
Prvé stretnutie s Napoleonom.
Napoleon Bonaparte podvihol svoj klobúk, naklonil sa smerom ku mne a niečo mi povedal, ale ja som bola priveľmi rozrušená, aby som zachytila, čo povedal. Bola som akoby v nejakom tranze, ale moje pocity ľahko prenikli do slov. Neviem ako som to mohla urobiť pritom aká som bola plachá a kde som našla tú silu vyjadriť moje myšlienky slovami. Povedala som: "Buď tisíckrát vítaný v našej krajine. Nič nedokáže vyjadriť silný a nekonečný obdiv k vám a radosť, že vás vidíme vkročiť do krajiny našich otcov, ktorá očakáva, že ju zachránite". Všimla som si, že Napoleon sa na mňa pozeral veľmi pozorne. Potom vzal kyticu, ktorá bola v koči a podal mi ju so slovami: "Uchovaj tieto krásne kvety ako prísľub mojej dobrej vôle. Dúfam, že sa opäť uvidíme vo Varšave a potom príjmem vďaka z tvojich krásnych pier".
Stála som tam nehybne a pozerala sa na koč miznúci v diaľke, kyticu som držala v rukách oproti môjmu srdcu. Moja myseľ sa naplnila tisícami myšlienok. Bol to sen? Videla a hovorila som s Napoleonom, mocným mužom, ktorý mi dal tieto kvety, ktoré pre mňa znamenajú viac ako všetky bohatstvá sveta?
Napoleonova milenka.
Cisár nedokázal odolať túžbe nevidieť ju. 22-ročná modrooká blondína vzbudila jeho vášeň. Vlastenci grófky sa ju pokúšali podstrčiť cisárovi ako milenku, ktorá to najprv odmietla, ale nakoniec (ešte stále vydatá) sa podvolila v nádeji, že presvedčí cisára, aby s Poľskom zaobchádzal spravodlivo. Jej charakter očaril cisára a nútil ho milovať ju každým dňom viac.
Ich pomer bol vášnivý ale idylka bola prerušená, keď Napoleon dal rozkaz svojej armáde na ťaženie do Eylau. V máji 1810 mu porodila syna Alexandra.
Po Bitke národov pri Lipsku a prvej porážke Napoleona, ho Mária a Alexander prišli diskrétne navštíviť na Elbu. Celý dvor si však myslel, že ho prišla navštíviť jeho manželka-regentka arcivojvodkyňa Mária Lujza Rakúska a rímsky kráľ.
V tomto čase zomiera aj jej prvý manžel a v septembri 1816 sa vydala za Napoleonovho vzdialeného bratranca grófa Philippa Antoine d'Ornano. Zomrela v roku 1817. Jej srdce bolo umiestnené do krypty rodiny d'Ornano v Paríži a jej telo sa vrátilo do Poľska.
Žraločia zátoka

Žraločia zátoka (angl. "Shark Bay") je veľký plytký záliv úplne na západe Austrálie asi 650 kilometrov od mesta Perth. 
Táto odľahlá oblasť je taká pozoruhodná, že v roku 1991 bola pridaná do Zoznamu svetového dedičstva (Organizácia OSN pre výchovu, vedu a kultúru zaraďuje do Zoznamu svetového dedičstva miesta, ktoré majú mimoriadnu kultúrnu alebo prírodnú hodnotu). Dnes do Žraločej zátoky prichádza každý rok vyše 120 000 ľudí.
Flóra a fauna.
Nachádzajú sa tu najväčšie pláne morskej trávy na svete. Oplývajú neobyčajnou rozmanitosťou druhov a zaberajú celkovú plochu vyše 4 000 kilometrov štvorcových. Iba "Wooramel Seagrass Bank", pokryté morskou trávou, sa tiahne 130 kilometrov pozdĺž pobrežia. Morská tráva, ktorá je v skutočnosti kvitnúcim rastlinstvom, prispieva k obrovskej rôznorodosti podmorského života. 
Mladé garnáty, maličké rybky a nespočetné množstvo ďalších morských živočíchov v nej nachádza útočište. Pláne pokryté morskou trávou poskytujú hojnosť potravy aj asi 10 000 dugongom, nazývaným tiež "morské kravy". Tieto mierumilovné a zvedavé cicavce, ktoré vážia až 400 kilogramov, pomaly spásajú obrovské podmorské pastviny, niekedy vo vyše 100-členných čriedach. Oblasť severnej Austrálie od Žraločej zátoky na západe po Moreton Bay na východe je dnes domovom väčšiny dugongov na zemi. Ako to už napovedá názov, v tejto zátoke žije veľa žralokov, ktoré patria k viac než desiatim druhom. Je medzi nimi obávaný žralok tigrí i žralok veľrybí, ktorý nie je nebezpečný a je najväčšou rybou na svete. Žraloky sa delia o priestor s delfínmi, čo vyvracia názor, že tam, kde sú delfíny, nestretnete žralokov. Výskumníci zistili, že asi 70% delfínov v tejto oblasti má na tele jazvy po zuboch miestnych žralokov. K rozmanitosti živočíšnej ríše prispievajú tisíce vráskavcov dlhoplutvých, ktoré si tu robia zástavku pri každoročnom putovaní na juh, a približne rovnaké množstvo korytnačiek, ktoré sem každoročne prichádzajú na pláž klásť vajcia.
Intel 4004

Intel 4004 bol prvý mikroprocesor od firmy Intel uvedený v roku 1971, bežal na frekvencii okolo od 100 kHz do 740 kHz, mal 16 pinov a 2300 tranzistorov. V roku 1974 vyšla na trh jeho vylepšená verzia Intel 4040.
Marcian „ Ted“ Hoff, ktorý nebol konštruktérom čipu, prispel k architektonickému návrhu pre MCS – 4 v roku 1969, ale nezúčastňoval sa na jeho vývoji a konštrukcii. Konštrukcia začala neskôr v apríli 1970, keď Federico Faggin, fyzik narodený v Taliansku, sa pripojil k Intelu ako projektový vedúci a dizajnér radu MCS- 4. Faggin bol prvým konštruktérom čipu, ktorý uspel v integrácii CPU do samostatného čipu. Svetovo prvý mikroprocesor v 1970 – 1971. 
Intel si najal Faggina z Fairchildu, kde vyvinul originálnu technológiu kremíkového hradla 
(technológia, ktorá umožnila získať mikroprocesor) v 1968 a tak isto vytvoril prvý komerčný integrovaný obvod použitím technológie kremíkového hradla: Fairchild 3708.
V Inteli Faggin vytvoril novú konštrukčnú metodológiu navrhovania v kremíkovom hradle, ktorá doteraz neexistovala a prispela mnohými zásadnými objavmi, ktoré umožnili tvorbu prvého mikroprocesoru v jednom čipe. 
Masatoshi Shima, softvérový dizajnér a dizajnér logiky z Busicomu, bez predchádzajúcich skúseností s vývojom čipu, asistoval Fagginovi vo vývoji MCS – 4 a neskôr sa k nemu pripojil v Zilogu, prvej spoločnosti exkluzívne zameranej na mikroprocesory, založenej Federicom Fagginom a Ralphom Ungermannom koncom roku 1974. Faggin a Shima vytvorili spoločne mikroprocesor Z80, ktorý sa dodnes vyrába.
Žlobin

Žlobin (po bielorusky : Жло́бін; po rusky : Жло́бин) je mesto v Bielorusku v Homeľskej oblasti, ktoré leží na rieke Dneper. Mesto má asi 80 000 obyvateľov. Prvá písomná zmienka o meste Žlobin je z roku 1492.
V meste sídli veľká oceliarska firma "BMZ" (Bieloruský metalurgický kombinát). "BMZ" je jedena z najväčších spoločností v Bielorusku a dôležitý výrobca oceľových drôtov a prútov na celosvetových trhoch. Spoločnosť je hlavným podporovateľom mestskej ekonomiky.