burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Miloslav Vlk

PhDr. Miloslav kardinál Vlk (* 17. máj 1932, Sepekov† 18. marec 2017, Praha) bol český katolícky duchovný a teológ, ktorý v rokoch 1991 až 2010 pôsobil ako 35. pražský arcibiskup a prímas český, v rokoch 19901991 bol krátko 10. biskupom českobudějovickým.
Životopis.
Po maturite v roku 1952 pracoval krátko ako robotník, následne nastúpil na vojenskú službu. V rokoch 19551960 študoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity odbor archívnictvo. Potom nejaký čas pracoval ako archivár, v roku 1964 odišiel študovať na CMBF do Litoměřic. 25. júla 1968 bol vysvätený za kňaza a vymenovaný za sekretára českobudějovického biskupa Josefa Hloucha. V roku 1971 však musel toto miesto z rozhodnutia komunistického úradu opustiť a odísť spravovať malé farnosti (Lažiště u Prachatic, Rožmitál pod Třemšínem).
V roku 1978 mu odobrali štátny súhlas. V rokoch 19781988 pracoval ako umývač okien a archivár v Prahe, kde zároveň tajne vykonával svoje kňazské povolanie. V roku 1989 získal späť štátny súhlas.
Biskup, arcibiskup, kardinál.
V roku 2007 podal pri príležitostí svojich 75. narodenín rezignáciu na arcibiskupský úrad, pápež Benedikt XVI. ju však neprijal a požiadal ho aby vo svojej funkcii zotrval ešte dva roky.
Aktívne hovoril po nemecky a taliansky pasívne ovládal ruštinu a francúzštinu, latinčinu a esperanto. Bol nositeľom celej rady čestných teologických doktorátov v Illinois, Minnesote (USA), Passau (Nemecko), Krakove, Opole (Poľsko) a čestným občanom rôznych miest v zahraničí.
Roku 2002 mu bol prepožičaný Rad T. G. Masaryka II. triedy.
Clones

Clones (ír. "Cluain Eois") je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Monaghan. Žije tu 1 517 obyvateľov , spolu s predmestiami 1 760 obyvateľov.
Leží v západnej časti grófstva, na hranici so Severným Írskom (grófstvo Fermanagh), v nadmorskej výške Nachádza sa na križovatke cesty II. triedy N54 s regionálnymi cestami R183 a R212. Monaghan je vzdialený severovýchodne, Cavan juhojuhozápadne, Enniskillen severozápadne a Cootehill juhovýchodne.
Na území dnešného mesta boli objavené stopy osídlenia zo 6. storočia, kedy tu stál kláštor, ktoré neskôr zrušil anglický kráľ Henrich VIII. Dodnes sa zachovali zvyšky opátstva z 12. storočia, spoločne so sarkofágom sv. Tighearnacha, okrúhlou vežou z 9. storočia a keltským krížom. Vo februári 1922 tu došlo k ozbrojenému stretu medzi zástancami IRA a USC (čo bola dočasná policajná zložka bojujúca proti IRA). Incident bol známy ako tzv. "Clones Affray", ktorý spôsobil vypovedanie anglo-írskej mierovej dohody. 
Mesto utrpelo značné ekonomické škody po rozdelení Írska v r. 1921, nakoľko hranica so Severným Írskom rozdelila pôvodné ekonomické zázemie mesta. V 19. a na začiatku 20. storočia bolo významnou železničnou križovatkou, kde sa stretávali trate do Enniskillen, Armaghu, Cavanu a Dundalku. V r. 1957 bola zastavená osobná a v r. 1960 aj nákladná železničná doprava. 
Clones je rodiskom írskych spisovateľov Patricka McCabea a Eugenea McCabea, básnika Thomasa Brackena a generála Josepha Finegana.
Carlow

Carlow môže byť:
Parajubaea torallyi

Parajubaea torallyi je endemický druh palmy, ktorý pochádza z Bolívie. Rastie v suchých andských údoliach v nadmorskej výške 2700–3400 m, čím je to najvyššie rastúci druh palmy na svete. Dorastá do výšky 14 m. V Bolívii sa vysádza ako parkový strom.
Arekovité

Arekovité alebo palmy (lat. "Arecaceae" alebo "Palmae") sú (v niektorých systémoch jediná) čeľaď z radu arekotvaré. 
Sú to stromy s nerozvetveným kmeňom, ktorý je pokrytý zvyškami starých listov, a ktorého vrcholec je zakončený chocholcom listov. Palmy sú typické rastliny tropického a subtropického pásma, iba málo druhov paliem rastie aj v teplejších oblastiach mierneho pásma. Poznáme viac ako 3 400 druhov paliem.
Charakteristika čeľade.
Arekovité sú jednoklíčnolisté rastliny – ich stonka druhotne nehrubne ako je tomu u dvojklíčnolistových drevín. Medzi palmami sú vysoké i nízke stromy a kry, stonka môže niekedy skoro úplne chýbať, existujú i plazivé a ovíjavé druhy, ktoré rastú ako liany.
Listy, ktoré rastú na vrchole kmeňa, majú veľkú, dlanitú alebo peristú čepeľ, stopky majú pošvu a jazýček. Sú vždy zelené.
Jednopohlavné kvety sú malé, väčšinou biele, trojčlenné, tvoria husté súkvetia. Okvetia sú listencové, tyčinky môžu byť voľné aj zrastené, gynéceum je zložené z troch plodolistov. Čnelka je rozoklaná na tri blizny, semenník vrchný, v každom z nich je jedno vajíčko. Palmy sú opeľované vetrom alebo hmyzom.
Plodom je bobuľa alebo kôstkovica. Semená majú dobre vyvinutý endosperm a často obsahujú veľké množstvo tukov. Medzi palmy patrí i lodoicea sečelská "Lodoicea maldivica" – až .
Výzorom sú palmám podobné cykasy a stromové paprade, ktoré ale s nimi okrem podobného tvaru (kmeň a chochol listov) nemajú nič spoločného. Niektoré cykasy sú práve pre túto podobnosť chybne nazývane palmami.
Palmy obývajú rôzne typy biotopov – tropické pralesy (napr. "Licuala"), sezónne opadavé tropické i subtropické lesy, savany ("Hyphaene"), polopúšte, mokrade a zaplavované brehy riek ("Rhapidophyllum hystrix"), hory ("Nannorrhops ritchiana", "Parajubaea torallyi", "Trachycarpus").
Väčšina paliem je teplomilná a citlivá na mráz. Druhy z vyšších polôh a zo subtropických oblastí v rôznej miere znášajú počas kratšieho obdobia aj mráz.
Hospodárske využitie.
Niektoré palmy sú dôležité úžitkové rastliny, najmä :
Palma

Palma môže byť:
Palmy (lat. "Palmae") je starší názov čeľade arekovité ("Arecaceae") alebo radu arekotvaré ("Arecales"), pozri arekotvaré a arekovité.
Trachykarp

Trachykarp (lat. "Trachycarpus") je rod arekovitých, ktorý obsahuje 9 druhov pochádzajúcich z Ázie, medzi Himalájami a východnou Čínou.
Trachykarp konopný

Trachykarp konopný ("Trachycarpus fortunei") je palma z čeľade arekovité ("Arecaceae"). Je aj najčastejšie pestovaným zástupcom rodu Trachykarp, ktorý zahrňuje 9 druhov pochádzajúcich prevažne z Číny a je najsevernejšie rastúcou palmou na svete. Pod názvom "Trachycarpus wagnerianus" sa pestuje jeho forma, ktorá nie je známa z prírody. 
Výzor.
Trachykarp konopný dorastá do výšky 6-12 m, niekedy 15 m. Má štíhly kmeň s priemerom 20 - 25 cm, ktorý sa smerom nahor rozširuje a je obalený jemnými, šedými alebo hnedými vláknami, ktoré v staršom veku odpadávajú. Vejárovité, svetlozelené až tmavozelené listy dlhé 140-190 cm, s priemerom 90 cm, sú na spodnej strane strieborné. Na konci lístočkov sú ostne. Niektoré rastliny majú listy (vrátane lístočkov) rovné, iné ohnuté. Listy rastú súmerne a vytvárajú kompaktnú, 2,5 - 3 m širokú korunu. Jedince, ktoré rastú v horších podmienkach, môžu mať menšiu, kompaktnejšiu korunu a vzrast. 
Rozšírenie a použitie.
Palma konopná pochádza z teplých a subtropických hornatých oblastí Ázie zahrňajúc juhovýchod Číny, Taiwan a Chusanské ostrovy. Bola kultivovaná po stáročia v Číne a Japonsku pre svoje vlákna používané na výrobu lán, vriec a iných výrobkov, kde je dôležitá pevnosť. 
Do Európy bola privezená v roku 1830 nemeckým lekárom Filipom Franz von Sieboldom.
Pyrrhovo víťazstvo

Pyrrhovo víťazstvo je slovné spojenie, ktoré vyjadruje formálne víťazstvo alebo úspech, ktoré v skutočnosti vo svojich dôsledkoch žiadnym víťazstvom alebo úspechom nie je. Pôvodne vzišlo z vojenstva, ale rýchlo sa stalo všeobecne používanou frázou vo všetkých oblastiach, v ktorých sa súťaží alebo nejako hodnotí úspech. Všeobecne označuje predovšetkým víťazstvo, ktoré je príliš tesné a príliš draho zaplatené. Rovnako ako víťazstvo, ku ktorému došlo omylom, alebo bol ľahko získaný cieľ buď bezcenný, alebo priniesol víťazovi namiesto zisku hlavne straty.
Pôvod frázy a jej pomenovanie odkazuje na Pyrrha, kráľa z Epiru, vynikajúceho starovekého bojovníka a jedného z veľkých nepriateľov Rímskej republiky. Fráza naráža na poznámku, ktorou údajne odbil dôstojníkov, ktorí mu po bitke pri Ascule (279 pred Kr.) zablahoželali k víťazstvu: „Ešte jedno takéto víťazstvo a vrátim sa do Epiru bez vojakov.“ Išlo o triezve zhodnotenie celej situácie - nepriateľa síce donútil k ústupu a spôsobil mu ťažké straty, ale jeho armádu nezničil a jeho vlastné elitné jednotky a dôstojnícky zbor vyšli z bitky výrazne zničené. Keďže Rimania mali väčšie možnosti doplniť svoje rady, jeho pozícia sa vlastne zhoršila.
Kváder (rozlišovacia stránka)

Kváder môže byť:
Winds of Change

Winds of Change je album, ktorý vydali v roku 1967 Eric Burdon &amp; The Animals. Pôvodná zostava skupiny The Animals sa v roku 1966 rozpadla. Eric Burdon spolu s novým bubeníkom Barrym Jenkinsom vtedy založili skupinu, ktorej zloženie bolo kompletne zmenené. S novým gitaristom Vicom Briggsom a hráčom na elektrické husle Johnom Weiderom prešli od bluesového žánru k novej vlne vznikajúceho boomu psychedelického rocku konca 60. rokov.
Skladby „Good Times“ a „San Franciscan Nights“ sa stali najpopulárnejšími dielami tohto albumu, ktoré sa neskôr dostali do TopTen roku 1967. Skladba „Yes I'm Experienced“ je Burdonovou poctou a odpoveďou Jimimu Hendrixovi.
Rhapidophyllum hystrix

Rhapidophyllum hystrix je palma, jediný zástupca rodu Rhapidophyllum. Pochádza z juhovýchodu USA, kde rastie medzi strednou Floridou a štátmi Georgia, Mississippi, Južná Karolína a Alabama. Je to najmrazuvzdornejšia palma na svete.
Latinský názov "Rhapidophyllum" znamená "ihlicové listy", "hystrix" je vedecký názov dikobrazov. Anglický názov "ihlicová palma" ("Needle Palm") je odvodený od otŕneného kmeňa. Kmeň je nízky, prízemný, maximálne dorastá do výšky okolo 1 m. Celá rastlina je vysoká 1-3 m.
Vďaka svojej mrazuvzdornosti (-20 oC) je Rhapidophyllum hystrix najobľúbenejšia mrazuvzdorná palma na svete.
Pyrrhos

Pyrrhos ("Pyrrhos") môže byť:
The Twain Shall Meet

The Twain Shall Meet je štúdiový album, ktorý v roku 1968 vydala skupina Eric Burdon and The Animals. 
Skladba „Sky Pilot“ sa stala jedným z najslávnejších protivojnových songov z obdobia Vietnamskej vojny. Známy je aj oslavný song „Monterey“, ktorý bol poctou hudobnému festivalu v Monterey v roku 1967.
Love Is

Love Is je dvojalbum, ktorý vydala skupina Eric Burdon and The Animals v roku 1968. Tento album bol posledným pred druhým rozpadom skupiny v roku 1969.
Album so skupinou nahrával aj neskorší člen skupiny Police, gitarista Andy Summers. Svojim gitarovým sólom v skladbe „Coloured Rain“ si získal v hudobnej brandži dobrú reputáciu.
The Animals (U.S. album)

The Animals je album ktorý v lete 1964 vydala pre americký trh britská skupina The Animals, ktorá bola jedným z predstaviteľov tzv. britskej invázie 60. rokov 20. storočia. Na albume sú niektoré štandardné skladby R&amp;B od autorov ako sú Chuck Berry, Fats Domino a John Lee Hooker. Je tu aj skrátená verzia najväčšieho hitu skupiny The Animals s názvom „House of the Rising Sun“, ktorá neskôr v roku 1966 vyšla v plnej dĺžke na kompilácii "The Best of The Animals".
Britský album s rovnakým názvom "The Animals", ale s podstatne odlišným obsahom vyšiel o mesiac neskôr.
The Best of The Animals

The Best of The Animals je prvým kompilačným albumom (tzv. "Greatest Hits") skupiny The Animals, ktorý vyšiel vo februári 1966 v USA, no nebol oficiálne vydaný v Spojenom kráľovstve. Album obsahoval populárne hity skupiny kombinované s bluesovými a R&amp;B skladbami.
Album mal veľký komerčný úspech. V americkom rebríčku Billboard 200 sa dostal na šieste miesto, to znamená na najvyššiu pozíciu počas hudobnej kariéry skupiny. V tomto rebričku Billboardu sa tento album udržal viac ako dva roky. V júli 1966 získal tento album zlatý certifikát. V roku 1977 časopis "Rolling Stone" dal tento album do zoznamu 200 najvýznamnejších hudobných albumov vydaných v 60. rokoch. V nasledujúcich desaťročiach bolo vydaných niekoľko albumov s rovnakým názvom a niekedy aj s rovnakým obalom, ale s odlišnými skladbami.
Sandviken

Sandviken je mesto a okres v strede Švédska v provincii Gävleborg. Sandviken je priemyselné mesto a má asi 24 000 obyvateľov. Okres zaberá územie 1164,7 km². Má 37 064 obyvateľov, z toho 18 635 mužov a 18 429 žien. Hustota zaľudnenia je 32 ľudí/km². Väčšie mesto v oblasti je Gävle (75 000 obyvateľov), vzdialené zhruba 25 km.
Frederick Drew Gregory

Frederick Drew Gregory (* 7. január 1941, Washington, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánmi, neskôr člen vedenia NASA.
Život.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole v roku 1964 absolvoval vojenskú leteckú akadémiu. V roku 1977 ukončil štúdium na Univerzite George Washingtona, odbor informačné sústavy. Potom pokračoval v štúdiách v armádnej škole leteckého personálu v Norfolku vo Virgínii. Oženil sa a má dve deti. Do tímu kozmonautov NASA vstúpil 16. januára 1978.
Lety do vesmíru.
Po prvýkrát vzlietol na obežnú dráhu okolo Zeme na jar roku 1985. Bol v posádke siedmeho letu raketoplánu Challenger, misie STS-51-B. Hlavnou a splnenou úlohou bola aktivácia európskeho laboratória Spacelab 3. Posádku Challengeru tvorili veliteľ plk. Robert Overmyer, ďalej plk. Frederick Gregory, dr. William Thornton, dr. Norman Thagard, dr. Don Lind, dr. Lodewijk van den Berg a dr. Taylor Wang. Na palube mali so sebou tiež niekoľko zvierat.
Na svoj druhý let čakal štyri roky. Tentokrát letel už ako veliteľ misie STS-33 v raketopláne Discovery, bol to prísne tajný let platený a pripravený armádou. Posádka: plk. Frederick Gregory, pilot plk. John Blaha, kpt. Manley Carter, dr. Franklin Musgrave, Kathryn Thorntonová. Počas letu vypustili špionážnu družicu typu Magnum.
Tretí let v roku 1991 bol rovnako vojenský. Veliteľom na palube Atlantisu bol plk. Frederick Gregory, posádka plk.Terrence Henricks, plk.James Voss, kpt.Mario Runco Jr., dr. Story Musgrave a Thomas Hennen. Počas letu vypustili špionážnu družicu DSP Block 14, prezývanú "Liberty".
Všetky tri lety mali štart na Floride, mys Canaveral, pristátie na základni Edwards Air Force Base v Kalifornii. Počas troch svojich letov strávil vo vesmíre 18 dní. Je zapísaný ako 165. kozmonaut Zeme.
Po letoch.
V tíme kozmonautov zostal do roku 2005, bol členom vedenia NASA, napr. v roku 2004 vystupoval ako námestník riaditeľa pri návšteve v Bajkonure, potom prešiel do Johnsonovho strediska v Houstone.
Stanley David Griggs

Stanley David Griggs (* 7. september 1937, Portland, Oregon, USA – † 17. jún 1989, Earle, Arkansas) bol americký astronaut z letov s raketoplánom, vedúci pracovník NASA.
Životopis.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole absolvoval vojenskú leteckú akadémiu (AU.S. Naval Academy) v roku 1962 s titulom inžiniera. V roku 1970 ukončil štúdium na Univerzite Georga Washingtona, odbor administratívne riadenie a manažérske inžinierstvo. Stal sa vedúcim oddelenia tréningových operácií s raketoplánom v Johnsonovom kozmickom stredisku NASA v Houstone v Texase. Oženil sa a mal dve deti.
Let do vesmíru.
Na obežnú dráhu sa dostal vo svojich 47 rokoch ako 161. kozmonaut Zeme. Bolo to na palube raketoplánu Discovery s misiou STS-51-D, spoločne so šiestimi ďalšími kozmonautami, medzi ktorými bol aj senátor Jake Garn, ďalej Karol Bobko, Donald Williams, Margaret Seddonová, Jeffrey Hoffman a technik firmy McDonnell Douglas Charles Walker. Štartovali na Floride z mysu Canaveral. Na orbite vypustili družicu Anik C-1 (známa pod názvom Telesat 9) a Leasat 3. Druhá družica však po vypustení nezačala fungovať aj napriek mnohým pokusom ju opraviť. Každý taký nezdar ovplyvnil finančný výťažok letu, let teda z tohto pohľadu nepatril medzi úspešné.
Po lete.
V NASA zostal aj po svojom lete. Zomrel štyri roky po ňom vo svojich 51 rokoch blízko Earkle, Arkansas (havária Harvard AT-6D)
The Buttons

The Buttons (pôvodne s názvom The Strangers) je slovenská bigbeatová skupina. Patrí medzi zakladateľské skupiny slovenského bigbeatu. Skupina vznikla v roku 1963. Jej frontmanom bol spevák a hráč na fúkaciu harmoniku Jozef Dodo Šuhajda. Skupina hrala hlavne prebraté skladby od The Rolling Stones napr. „(I Can’t Get No) Satisfaction“ alebo od The Who („My Generation“). Skupina vystúpila aj na 1. česko-slovenskom beatovom festivale v Pražskej Lucerne.
Błękitny Wieżowiec

Błękitny Wieżowiec (iné názvy: Złocisty Wieżowiec, Złoty Wieżowiec) je výšková budova na adrese Plac Bankowy 2 vo Varšavskom mestskom obvode Warszawa-Śródmieście.
Má 28 poschodí, výšku po strechu 100 m a po vrchol 120 m, výstavba sa začala koncom 80. rokov a ukončená bola v roku 1991. Stojí na mieste veľkej synagógy, ktorá bola zbúraná v roku 1943.
Babka Tower

Babka Tower je výšková budova vo Varšave postavená v roku 2000. Má 28 poschodí, výšku po strechu 96 m a po vrchol 100 m. Nachádza sa na Aleji Jána Pavla II. v obvode Warszawa-Śródmieście.
Dominant (budova)

Dominant je výšková budova v bratislavskej mestskej časti Petržalka na Námestí hraničiarov. Je to polyfunkčný objekt, ktorý pozostáva z navzájom prepojených štyroch častí. Najvyššia budova má 20 poschodí, ostatné majú 5, 6 a 7 poschodí.
Objekt má dve podzemné podlažia, kde sa nachádza podzemné parkovisko, garáže a serverhousing. V priestoroch podzemného parkoviska sa nachádza moderné dátové centrum SHC III, ďalej v prvom a druhom podlaží sú kancelárske a obchodné priestory, vo vyšších podlažiach byty.
Universo

Universo je polyfunkčný objekt v bratislavskej mestskej časti Starý Ružinov. Výšková budova má 22 nadzemných podlaží a 3 podzemné podlažia. Nachádza sa v Ružovej doline číslo 8 medzi približne rovnako vysokými výškovými budovami Glória a Rozadol. Dokončený bol v roku 2008. V dome sa tak isto nachádzajú aj dve podlažia kancelárskych priestorov, 2 mezonetové byty a reštaurácia Ruža. V dome sa nachádza 144 bytov.
Calvados (nápoj)

Calvados je destilát pálený z jablkového vína pochádzajúci z francúzskeho regiónu Dolná Normandia. Názov destilátu z jabĺk „Calvados“ je pravidlami EÚ vyhradený pre francúzsky región Calvados a má predpísanú technológiu destilácie (dvojstupňová destilácia) a vyzrievania (vyzrievanie destilátov). Inde vyrobené pravé jablkové destiláty, aj kvalitatívne porovnateľné, môžu v názve používať iba odvodeniny od slova „jablko“ - v slovenčine je to jablkovica.
Terry Jonathan Hart

Terry Jonathan Hart (* 27. október 1946, Pittsburgh, Pensylvánia, USA) je bývalý americký kozmonaut z letov s raketoplánmi. 
Život.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole absolvoval technologický inštitút v Bostone, odbor mechanika, pôsobil tiež na univerzitách Lehigh a Rotgers. Potom sa stal letcem v americkom vojenskom letectve a zároveň bol členom technického personálu v Bellovom telefónnom laboratóriu vo Whippany v New Jersey. Oženil sa a má jedno dieťa. Do NASA prišiel 16. januára 1978.
Lety do vesmíru.
Letel iba raz, v roku 1984 vo svojich 38 rokoch a stal sa 140 kozmonautom Zeme. Bola to šesťdenná misia STSA-41-C s raketoplánom Challenger. Veliteľom bol Robert Crippen, pilotom Francis Scobee a troma letovými špecialistami George Nelson, Terry Hart a James van Hoften. Vypustili družicu LDEF 1, inú staršiu družicu z roku 1980 (veľmi drahá) SMM dokázali zachytiť, opraviť a opäť vypustiť na obežnú dráhu.
Po letu.
Z NASA odišiel na vlastnú žiadosť v roku 1984, teda v rovnakom roku, keď bol vo vesmíre, aj keď mal ponuku letieť s Challengerom znova. V roku 1993 bol zamestnaný v manažmente firmy AT&amp;T, Bedminster, NJ.
Castleblayney

Castleblayney (ír. "Baile na Lorgan") je mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Monaghan. V roku 2011 tu žilo 1 751 obyvateľov.
Mesto leží vo východnej časti grófstva, na západnom brehu jazera Muckno Lough, z ktorého vyteká rieka Fane. Nachádza sa na križovatke cesty I. triedy N2, cesty II. triedy N53 a regionálnych ciest R181, R182 a R183. 5. novembra 2007 bol otvorený nový cestný obchvat, ktorý prechádza západne od mesta. Monaghan je vzdialený na severozápad, Armagh na sever, Clones na ZSZ, Cootehill na ZJZ, Dundalk na juhovýchod a Carrickmacross na juh. Východne a severne od mesta prechádza hranica Severného Írska (grófstvo Armagh).
Súčasný írsky názov dostalo mesto v roku 1950, dovtedy bolo známe ako "Caislean Mathghamhna". V angličtine sa niekedy používa aj názov "Castleblaney", resp. skrátená forma "Blayney".
Dejiny.
Mesto vzniklo na území, ktoré vlastnili MacMahonovci, a bolo založené začiatkom 17. storočia. Jeho založenie predurčila strategická poloha na križovatke ciest rozbiehajúcich sa na všetky smery, jadro mesta sa utvorilo okolo pôvodného hradu Blayney Castle. Moderné plánovanie mesta pochádza z obdobia okolo r. 1830 a zaslúžil sa oň Andrew Thomas, pán hradu Blayney. Hrad viackrát zmenil majiteľa, v r. 1919 - 1921 slúžil ako kasárne pre britské vojsko. Neskôr slúžil ako nemocnica, v r. 1943 - 1974 ho obývali mníšky rádu františkánov. Dnes je tu hotel a reštaurácia.
Ballybay

Ballybay (ír. "Béal Átha Beithe") je malé mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Monaghan. Žije tu 401 obyvateľov , spolu s predmestiami 1 217 obyvateľov.
Leží v centrálnej časti grófstva, na západnom brehu jazera Lough Major a na rieke Dromore, v nadmorskej výške Nachádza sa na križovatke regionálnych ciest R162, R180 a R183. Najbližšími mestami sú Castleblayney ( na východ), Monaghan ( na SSZ), Cootehill ( na juhozápad), Shercock ( na juh) a Clones ( na ZSZ).
Mesto vzniklo v 18. storočí a bolo strediskom spracovania ľanu. Miestny Market House bol dokončený v roku 1848. Od roku 1870 tu pracuje mestská rada (Town Council). 1. januára 1921 tu pri strete s IRA zahynul policajt a civilista, traja ľudia boli zranení. 
V súčasnosti mesto dynamicky rastie, stáva sa strediskom cestovného ruchu, v r. 2006 bol znovuotvorený hotel Riverdale a jazero Lough Major slúži k rybolovu.
Dominant

Dominant môže byť:
Majstrovstvá sveta v snookeri

Majstrovstvá sveta v snookeri sa konajú od roku 1927 a od roku 1977 sa hrá v Crucible Theatre v anglickom meste Sheffield. Majstrovstvá sú vyvrcholením celej snookerovej sezóny a najprestížnejšia snookerová udalosť.
Saská záhrada

Saská záhrada je verejný mestský park vo Varšave v mestskom obvode Warszawa-Śródmieście. Nachádza sa oproti Piłsudského námestiu. Pôvodne to bola kráľovská záhrada. Otvorená bola v roku 1715, pre verejnosť je k dispozícii od roku 1727. Rozloha je 15,5 ha.
Patrí medzi najstaršie verejné parky na svete.
Frederick Hamilton Hauck

Frederick Hamilton Hauck (* 11. apríl 1941, Long Beach, Kalifornia, USA) je bývalý americký astronaut z letov s raketoplánmi (Space Transportation Systém - STS).
Život.
Mladosť a výcvik.
Po základnej a strednej škole absolvoval vysokú školu Tufts University a v roku 1962 získal titul inžiniera fyziky. Na technologickom inštitúte v Massachusetts získal titul majstra v odbore jadrovej fyziky. Potom bol letcom vojenského námorníctva, výkonným dôstojníkom v stíhacej eskadre One Four Five vo Whidhey Islande v Oak Harbur vo Washingtnone. Do tímu kozmonautov bol zapísaný v roku 1978. Používa prezývku Rick.
Lety do vesmíru.
Svoj prvý let absolvoval na raketopláne Challenger v júni 1983, veliteľom mu bol Robert Crippen, ďalšími kolegami v posádke boli Norman Thagard a Sally Kristen Ridová. Počas šesťdenného letu vypustili dve družice a jednu zas neskôr niekoľkokrát cvične zachytili a nakoniec sa s ňou vrátili na Zem.
O rok neskôr, v roku 1984 letel na raketopláne Discovery. Bol jeho veliteľom a miesto v pilotnom kresle zaujal nováčik David Walker. Ako letoví špecialisti figurovali Joseph Allen a Dale Gardner. Ovladanie „kanadskej ruky“ mala na starosti Anna Fisherová. Hneď potom, čo sa dostali na obežnú dráhu, vypustili kanadskú družicu Anik D2 a na druhý deň vojenskú družicu Leasat 1. Potom sa im podarilo odchytiť z obežných dráh družice "Westar 6" a "Palapa B2" a vrátiť sa s nimi po 7 letových dňoch na Zem, na Kennedyho vesmírne stredisko. Vďaka splneným úlohám bola misia pre NASA zárobkovým podnikom.
Tretí let o štyri roky neskôr, opäť raketoplán Discovery. Posádka: Frederick Hauck, pilot plk. USAF Richard Covey a traja letoví špecialisti: pplk. David Hilmers, John Lounge a George Nelson. Počas štvordenného letu STS-26 vypustili družicu typu TDRS. 
Počas svojich troch letov strávil vo vesmíre 18 dní. Je zapísaný ako 119 kozmonaut Zeme.
Po letoch.
V apríli 1989 z NASA odišiel a krátko potom sa stal riaditeľom U.S. Navy Space Systems Div., vo Washingtone, v roku 1993 bol prezidentom spoločnosti Interantional Technology Underwriters, Bethesda, MD
Tipsport aréna (Nitra)

Tipsport aréna je zimný štadión v Nitre. Nachádza sa na Sihoti, pod nitrianskym hradom, ako súčasť viacúčelového športového areálu. Sídli na Jesenského 2 a má kapacitu cca 3600 divákov. Zastrešenie štadióna bolo dokončené v roku 1966. Je domovským stánkom klubov HK Nitra a HK 96 Nitra. 
Pre korčuľujúcu verejnosť je k dispozícii vedľajšia ľadová plocha.
Súčasťou štadióna sú dva bufety. Jeden pod tribúnou pri hlavnom vchode a druhý pod tribúnou B za čestnou lóžou. Občerstviť sa je možné aj vo viacerých stánkoch. Presscentrum sa nachádza na tribúne B pod čestnou tribúnou. Miesta na sedenie pre média sa nachádzajú na čestnej tribúne v 8. rade.
Nízke Beskydy

Nízke Beskydy () sú krajinná oblasť subprovincie Vonkajšie Východné Karpaty, nachádzajúce sa v severovýchodnej časti Slovenska a v južnom Poľsku. Najvyšším vrchom je Busov (1002 m n. m.).
Charakteristika.
Tvorí ju súbor krajinných celkov, ktoré sú spojovacím článkom medzi Západnými a Východnými Karpatmi. Sú najužšou a najnižšou časťou Karpát. Celková rozloha je skoro 3 700 km2. Patria k nej na Slovensku tieto krajinné celky: Busov, Ondavská vrchovina, Laborecká vrchovina a Beskydské predhorie. Z juhu do Nízkych Beskýd zasahujú dubové lesy. Veľkú časť zaberajú dubovo-hrabové lesy. Pri Becherove sa zachoval aj tis. Pri potokoch sú časté jelšiny.
Geomorfologické pomery.
Nízke Beskydy tvoria priečnu morfoštruktúrnu depresiu medzi Východoslovenskou nížinou a Sandomierzskou kotlinou. Sú v nich zastúpené len 2 základné tektonické jednotky Karpát – vonkajšie flyšové pásmo na severe a bradlové pásmo na juhu. Diferenciačné tektonické pohyby a exogénne procesy tu podmienili vznik dvoch typov reliéfu, a to eróznych až tektonicko-eróznych brázd a kotlín s pahorkatinným reliéfom, a štruktúrnych až tektonicko-štruktúrnych chrbtov v vrchovinným reliéfom.
Členenie.
Z geomorfologického hľadiska sa pohorie člení na nasledovné celky:
Rastlinstvo.
Rastlinstvo Nízkych Beskýd je na rozhraní vegetácie Západných a Východných Karpát. Z flyšových území má u nás najteplomilnejšiu vegetáciu. Západným smerom prenikajú mnohé východokarpatské a balkánsko-aplské druhy, napríklad razilka smradľavá ("Aposeris foetida"), kostihoj hľuznatý ("Symphytum tuberosum"), ostrica sedmohradská ("Carex transsilvanica"), telekia ozdobná ("Telekia speciosa"), perovník pštrosí ("Matteuccia struhiopteris"), čemerica purpurová ("Helleborus purpurascens").
Z juhu zasahujú teplé dubové lesy (vzácne s dubom plstnatým, drieňom obyčajným ("Cornus mas"), ostricou horskou ("Carex montana"), kamienkou modropurpurovou ("Lihtospermum purpurocaeruleum"), vzácnymi vstavačmi – vstavač purpurový ("Orchis purpurea"), vstavač mužský poznačený ("Orchis mascula" ssp. "signifera"), vstavač vojenský ("Orchis militaris") a iné. Sprevádza ich borovica lesná ("Pinus silvestris") s ostricou vtáčou nôžkou ("Carex ornithopoda"), črievičník papučka ("Cypripedium calceolus"), časté sú dubiny s kostravou horskou ("Festuca drymeia").
Veľkú časť zaberajú dubovo–hrabové lesy s kostravou chlpatou ("Carex pilosa"), vyššie prechádzajú do bukových lesov, ktoré patria ostricovému bukovému alebo karpatskému lesu so zubačkou žľaznatou ("Dentaria glandulosa"). Zo severu preniká jedľa, javorové lesy sú vzácnejšie, pri Becherove sa zachoval aj tis. Pri potokoch sú časté jelšiny ("Alnetum incanae").
Obyvateľstvo a jeho činnosť.
Ekonomicky najvýznamnejším celkom Nízkych Beskýd, s najpriaznivejšími prírodnými podmienkami je Beskydské predhorie. Tvorí takmer 100 km dlhý, ale len – 7- km široký pruh prevažne pahorkatinného územia po celom južnom okraji Nízkych Beskýd. Celková rozloha je asi 650 km². Charakterizuje ho poľnohospodársko-priemyselná funkcia. Najvýznamnejšie strediská sú Humenné, Snina a Bystré.
Cetviny

Cetviny bolo mestečko na pravom brehu rieky Malše v terajšom okrese Český Krumlov. V roku 1921 v ňom žilo 520 obyvateľov v 102 domoch. Mestečko zaniklo v dôsledku zriadenia hraničného pásma (Malše v tých miestach tvorí štátnu hranicu medzi Českom a Rakúskom) po roku 1948. V roku 1951 boli obyvatelia vysťahovaní, v roku 1956 bola väčšina budov zbúraná. Zachoval sa kostol Narodenia Panny Márie gotického.pôvodu a asi tri budovy. Územie zaniknutého mestečka je v súčasnosti súčasťou obce Dolní Dvořiště.
Nebeské pastviny

Nebeské pastviny (angl. "The Pastures of Heaven") je kniha Johna Steinbecka z roku 1932. Pozostáva z dvanástich vzájomne prepojených príbehov o údolí Monterey v Kalifornii.
Rovina Tortilla

Rovina Tortilla (angl. Tortilla Flat) bol jeden z prvých románov Johna Steinbecka jej dej sa odhráva v Monterey v Kalifornii. Táto kniha priniesla Steinbeckovi prvý komerčný úspech. Vydal ju v roku 1935.
Charakteristika.
John Steinbeck opísal príbehy paisanov z Roviny Tortilla neďaleko mestečka Monterey, v Kalifornii. Paisanovia sú tuláci a bezdomovci, ktorí majú svoje vlastné, i keď trochu čudné morálne zásady. Príbehy sa odohrávajú v Monterey a každá kapitola predstavuje samostatný príbeh Dannyho a jeho priateľov. Steinbeck napísal túto knihu na základe slávneho príbehu kráľa Artuša a jeho rytierov okrúhleho stola. Danny v knihe predstavuje Artuša a jeho priatelia sú "rytieri".
Najdôležitejšie pre nich je mať víno a dobrých priateľov a občas nejakú ženu. Danny a jeho priatelia sú vagabundi, ktorí kradnú a pijú a keby mali pracovať, to radšej umrú. Aj keď jediný raz urobia výnimku a týždeň pracujú, aby si zarobili peniaze na oslavu, ktorú chystajú pre svojho kamaráta Dannyho. Ústrednou postavou je Danny, ktorý zdedil dva domy po starom otcovi a prenajal jeden z nich svojim priateľom, ktorí svoj dom po krátkom čase podpália a Danny ich pozve, aby sa nasťahovali k nemu. Krátky čas takto žijú spolu pod jednou strechou. Dannymu sa zrazu začne cnieť za "starým" životom na ulici, keď spával opitý v priekope a aby sa najedol okrádal ľudí v Monterey. Rozhodne sa utiecť z domu od priateľov a celý mesiac sa túla po nociach a okráda dokonca aj svojich vlastných kamarátov. Im je to čudné, nechápu ho a myslia si, že ochorel. Preto mu v dome zorganizujú oslavu, aby sa trochu rozptýlil. Kniha sa končí Dannyho smrťou na tejto oslave. Danny umiera a tak končí spolok priateľov, ktorému chýba vodca. Kamaráti sa naposledy zhromaždia v Dannyho dome a dohodnú sa, že sa rozídu každý svojou cestou. Dom podpália.
Kniha je rozdelená na sedemnásť kapitol. Všetko sú to milé a úsmevné príbehy, odohrávajúce sa po skončení prvej svetovej vojny, krátko pred obdobím prohibície. Paisanovia sú typickí svojím jazykom, ktorý je zmiešaninou angličtiny a španielčiny.
Libkovice

Libkovice () je meno zaniknutej obce v severozápadných Čechách, okresu Most. Sú zatiaľ posledným sídelným útvarom zlikvidovaným kvôli ťažbe hnedého uhlia. Ku zbúraniu obce došlo aj napriek odporom občianskych organizácií (Hnutí DUHA, Greenpeace, anarchisti aj.) v rokoch 1992 až 1994, posledná pamiatka - kostol sv. Michala archanjela - bola zrovnaná so zemou v roku 2002, pravdepodobne v auguste. Uhlie sa tu napokon paradoxne neťažilo.
Dnes je katastrálne územie Libkovíc súčasťou obce Mariánské Radčice, stále je štatisticky evidované ako časť obce s jedným domom a tromi obyvateľmi (k roku 2001). 
Meno Libkovice nesie tiež časť obce Lubenec a vyskytuje sa tiež v mene obce Libkovice pod Řípem.
Mullingar

Mullingar (ír. "An Muileann gCearr") je mesto v centrálnej časti Írska, v grófstve Westmeath. Žije tu 8 940 obyvateľov , spolu s predmestiami 18 416 obyvateľov. Je najľudnatejším mestom grófstva a zároveň jeho správnym strediskom. Navyše je najľudnatejším mestom regiónu Midlands.
Nachádza sa v centrálnej časti grófstva, na rieke Brosna, medzi jazerami Lough Owel a Lough Ennell, v nadmorskej výške Mestom preteká kanál Royal Canal. Je významnou dopravnou križovatkou, leží na styku cesty I. triedy N4, cesty II. triedy N52 a regionálnych ciest R390, R392, R393, R394 a R400. Tiež je železničným uzlom na hlavnej trati Dublin – Sligo, od ktorej sa oddeľuje trať do Athlone. Dublin leží na VJV, Portarlington na JJV, Tullamore na JJZ, Athlone na juhozápad, Longford na severozápad, Kells na severovýchod a Navan na VSV.
Mullingar je sídlom grófstva Westmeath už od roku 1542, kedy anglický kráľ Henrich VIII. oddelil Eastmeath od Westmeath. Pôvodný názov mesta znie "Maelblatha". Spoločne s mestami Athlone a Tullamore formuje tzv. Midlands Gateway, čo je urbanistický plán predstavený írskou vládou.
Najznámejšou dominantou mesta je katedrála Krista Kráľa. Neďaleko mesta sa nachádza tzv. "Belvedere House and Gardens", rekreačný objekt s rozsiahlou záhradou. V meste je lodenica a prístavisko výletných lodí na kanáli Royal Canal, ďalšie lodenice na brehu jazier Lough Owel SSZ od centra mesta a Lough Ennell JJZ od neho. 
Každý týždeň v nedeľu sa v meste usporadúva farmársky jarmok. Z mesta pochádza hudobná skupina The Blizzards, a taktiež známy spevák, z britsko-írskej skupiny One Direction, Niall Horan
Štefan Belohradský

Ing. arch. akad. soch.Štefan Belohradský (* 30. august 1930, Preseľany – † 19. apríl 2012, Bratislava) bol slovenský sochár a architekt.
Životopis.
Štefan Belohradský absolvoval v roku 1952 Fakultu architektúry Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (prof. V. Karfík, E. Hruška). V rokoch 1954 – 1959 študoval sochárstvo na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (prof. F. Štefunko). Jeho manzelka je vyznacna slovenska teoreticka umenia Luba Belohradska.
Svojou tvorbou reprezentoval Česko-Slovensko na početných medzinárodných prehliadkach (napr. Výstava súčasného umenia v Turíne, 1967; Česko-slovenské sochárstvo od Myslbeka po súčasnosť, Rodinove múzeum, Paríž 1968; Súčasné česko-slovenské umenie, Teherán 1969). Abstrahovanie tvaru a hľadanie jeho súhrnnej, konštruktívnej osnovy priviedlo autora už v prvej polovici 60. rokov k čistému geometrickému tvarosloviu aj zásluhou pôvodného vzdelania architekta. Od A. Pohribného dostal pozvanie do pražského Klubu konkrétistov a zároveň poverenie založiť tento klub aj na Slovensku s výtvarníkmi, ktorých spájalo konštruktivisticko-geometrické východisko tvorby. Vytvára objekty, ktoré realizuje z plexiskla, hliníka, antikora s využitím ich technických a optických vlastností. Jednoduché segmenty v symetrickom radení vytvárajú vertikály potvrdzujúce racionálne konštruktivistické cítenie. Redukcia formy poskladanej zo základných geometrických segmentov, ako výsledok matematickej permutácie, vyvoláva “virtuálny” kinetický efekt.
Podľa Zory Rusinovej je tento umelec v našom sochárstve prvej polovice 60. rokov "„... príkladom redukcie formy až do polohy minimalu... Autorova materiálová a technologická oscilácia medzi kameňom, kovom a plexisklom dokladá škálu experimentov na poli exaktne odvodzovanej sochárskej formy, od jedinečnosti solitéru k multiplikácii plošných elementárnych prvkov, od statického, čistého, z hmoty dobíjaného sochárskeho artefaktu až po konštruktívne vrstvenie množiny strojom rezaných segmentov...“."
Zúčastnil sa všetkých významných klubových výstav v Česko-Slovensku aj v zahraničí. V roku 1970 prezentoval na svetovej výstave Expo v Osake mobil „Slnko nádeje“, ktorý sa stal súčasťou kolekcie spoločnosti Mitsubishi. Jeho diela sú reprezentatívne zastúpené v zbierkach Národného technického múzea v Prahe, Slovenskej národnej galérie, vo viacerých galériách v Česku a Nemecku, ako aj v súkromných domácich a zahraničných zbierkach. Jeho dielo je zastupene vo vyznacnej zbierke Konstruktivickeho umenia Die Sammlung Peter C. Ruppert v Nemeckom meste Wurzburg.
Ing. arch. Štefan Belohradský je autorom náhrobného pamätníka Jozefa Gregora Tajovského na cintoríne v Tajove. Zomrel po krátkej ťažkej chorobe 19. apríla 2012 v Bratislave.
Ce
Albert II. (Belgicko)

Albert II. (celým menom Albert Félix Humbert Teodor Kristián Eugen Marián zo Saxe-Coburg-Gothy), (* 6. jún 1934, Laeken, Belgicko) bol v rokoch 1993 - 2013 kráľ Belgičanov zo sasko-cobursko-gothajskej dynastie. 
Je synom kráľa Leopolda III. a bratom kráľa Baudouina I. Na trón nastúpil 9. augusta 1993 po bratovej smrti.
3. júla 2013 oznámil svoju abdikáciu v prospech syna princa Filipa. 21. júla 2013, pri príležitosti belgického štátneho sviatku, odovzdal nástupníctvo dedičovi trónu Filipovi I.. Dôvodom abdikácie bol kráľov zdravotný stav.
Motor s protiľahlými valcami

Motor s protiľahlými valcami (iné názvy: neodborne boxer, nepresne plochý motor) je typ konštrukcie viacvalcového (dvojvalcového, alebo dvojradového) piestového spaľovacieho motora, ktorého valce resp. rady valcov sú umiestnené oproti sebe z oboch strán jedného kľukového hriadeľa a ich osi resp. roviny radov valcov zvierajú uhol 180°. Proti sebe stojace piesty môžu byť pripojené k spoločnému (motor V 180°) alebo každý k samostatnému ojničnému čapu kľukového hriadeľa (motor s protiľahlými valcami/boxer v užšom zmysle). 
Názov plochý motor je podľa STN správny len ak ide o dvojvalcový motor s protiľahlými valcami. Názov boxer STN neuvádza. 
Boxer.
Ak sa proti sebe ležiace piesty sa pri otáčaní kľukového hriadeľa pohybujú protibežne, t. j. ich ojnice nie sú montované na spoločnom ojničnom čape, takýto motor sa nazýva "boxer". Boxer je teda podskupinou motorov s protiľahlými valcami.
Harald V. (Nórsko)

Harald V. (* 21. február 1937, Skaugum, Nórsko) je od roku 1991 nórsky kráľ z rodu Glücksburgovcov.
Ensiferum

Ensiferum (z lat. 'ensis' – meč, 'ferum' – nositeľ = nositeľ meča) je fínska folk/viking metalová hudobná skupina, založená v Helsinkách v roku 1995. Sami označujú svoj štýl ako "heroický folk metal." 
História.
Ensiferum založila trojica Markus Toivonen, Sauli Savolainen a Kimmo Miettinen v roku 1995. O rok neskôr bol prijatý Jari Mäenpää ako druhý gitarista a spevák, v roku 1997 skupina vydáva prvú demo nahrávku. V roku 1998 kapelu opúštajú Sauli a Kimmo, prvý je nahradený Oliverom Fokinom a druhý svojim mladším bratom Jukkom-Pekkom. V tomto zložení skupina nahráva druhé a tretie demo, ktoré im zaistí zmluvu u spoločnosti Spinefarm Records.
V roku 2000 skupina nahráva svoj debutový album "Ensiferum", ktorý vyšiel v auguste 2001. V tom istom roku sa k skupine pripája Meiju Enho ako klávesistka. Po dokončení druhého albumu "Iron" v roku 2003 zoskupenie opúšťa spevák Jari, dôvod odchodu je vlastný projekt Wintersun, ktorému sa chce venovať naplno. Jari je nahradený Petri Lindroosom z Norther (pôvodne iba počas turné s Finntroll, no od roku 2004 sa stáva plnohodnotným členom skupiny). V decembri Ensiferum opúšťa aj Jukka-Pekka Miettinen a v nasledujúcom roku aj bubeník Oliver.
Ensiferum už v novom zložení vydáva začiatkom roka 2006 nové EP "Dragonheads" a v na jar 2007 v poradí tretí album "Victory Songs". V septembri 2007 zo skupiny odchádza klávesistka Meiju Enho, momentálne na tomto poste zaskakuje Emmi Silvennoinen.
Konštancia Uhorská

Konštancia Uhorská (* 17. február 1180, Ostrihom, Maďarsko – † 6. december 1240, Předklášteří, Česko) bola česká kráľovná z rodu Arpádovcov, dcéra uhorského kráľa Bela III. druhá manželka Přemysla Otakara I., matka českého kráľa Václava I.
Rad Kutuzova

Rad Kutuzova (), pomenovaný podľa vojvodcu v napoleonských vojnách Michaila Kutuzova, bol zriadený rovnako ako Rad Suvorova 29. júla 1942. Pôvodne mal 2 stupne, 8. februára 1943 bol zavedený tretí stupeň. V Rusku je dodnes udeľovaný. Rad Kutuzova bol udeľovaný za úspešné vedenie bojových operácií:
Cordillera Volcánica (Nikaragua)

Cordillera Volcánica (doslova Sopečná Kordillera) je názov významného horstva prechádzajúceho zo severozápadu na juhovýchod Nikaraguy a potom pod názvom Cordillera Volcánica Central (doslova Centrálna Sopečná Kordillera) severnou a strednou časťou Kostariky.
Najvyšší bod dosahuje v strednej Kostarike sopkou Irazú (). Nižšie sú sopky Turrialba (), Miravalles (), Barva () a Poás (). V Nikarague je pohorie od pohoria Cordillera Centroamericana oddelené širokou tektonickou depresiou, v ktorej sa nachádzajú viaceré jazerá, najmä Nikaragua a Managua.
V Nikarague sú najvyššie sopky tohto pohoria Mogotón () a okrem iných aj El Viejo () a Momotombo (). Z hlavného pohoria odbočuje niekoľko vedľajších hrebeňov, najmä Cordillera de los Maribios (kam patria sopky San Cristóbal (), Telica () a Momotombito () a sopečné ostrovy na jazere Nikaragua so sopkami Concepción (), Maderas () na ostrove Ometepe alebo Mombacho () na ostrove Zapatera. Členitá vetva je aj na severovýchode Nikaraguy, medzi mestami Esteli a Jinotega. 
Celá oblasť sa vyznačuje zvýšenou sopečnou činnosťou. Svahy pohoria sú pokryté rôznymi druhmi rastlinstva v závislosti od nadmorskej výšky. V najvyšších oblastiach sa vyskytujú ihličnany a lesy duba "Quercus stellata". Pod nimi sú tropické dažďové a hmlové lesy, dnes však už výrazne poznačené činnosťou človeka a pestovaním plodín ako banány, kukurica, cukrová trstina, bavlna, káva a pod.
Cordillera Volcánica

Cordillera Volcánica (doslova Sopečná Kordillera) môže byť:
Medaila

Medaila je zvláštny druh plastiky. Táto plastika je používaná často ako vyznamenanie, alebo je vydávaná ako pripomienka nejakej významnej udalosti či výročia.
Zvláštnym, všeobecne zaužívaným druhom medaily je minca. Medaila či minca je vytváraná medailérom. Medaila je tiež jeden z názvov pre vyznamenanie.
Medaily sa pri rôznych športových turnajoch používajú obyčajne na ocenenie prvých troch miest. Za dosiahnutie prvého miesta sa udeľuje zlatá medaila, za druhé miesto strieborná a za tretie miesto bronzová medaila. Obvykle sú vyrobené z plastu, kovu, skla či dreva. Zvyčajne sa vyrába v základnej zlaté, strieborné, bronzové variante, ktorá je doplnená ďalšími farbami.
Emirates Stadium

Ashburton Grove, zo sponzorských dôvodov známy ako Emirates Stadium je futbalový štadión nachádzajúci sa v štvrti Islington severnom Londýne a domov futbalového klubu Arsenal FC. Štadión má kapacitu 60 361 miest (všetky na sedenie). Dňa 5. októbra 2004 podpísala spoločnosť Emirates s Arsenalom 15-ročný kontrakt v celkovej odhadovanej výške 100 miliónov £. Súčasťou zmluvy bolo aj to, že Emirates bude vlastniť práva na pomenovanie štadióna a logo spoločnosti bude zobrazené na klubových dresoch.
Externé odkazy.
Štadión na stránkach klubu [[Arsenal FC].]
[[Kategória:Arsenal FC]]
[[Kategória:Futbalové štadióny v Anglicku]]
[[Kategória:Stavby v Londýne]]
[[Kategória:Architektúra z 2006]]
[[Kategória:Šport v Londýne]]
Lesík na Krasovského

Lesík na Krasovského bola náletová zelená plocha pripomínajúca pôvodný lužný les v Bratislave v mestskej časti Petržalka medzi Sadom Janka Kráľa, diaľnicou D1 a cestou I. triedy 2 na Einsteinovej (spolu 8 jazdných pruhov) a príjazdovou cestou na Starý most, medzi ulicami Krasovského a Pri Starom háji. Obsahovala väčšinou náletovú zeleň, niektorí obyvatelia ho považovali za park a prirodzené pokračovanie Sadu Janka Kráľa. Táto plocha sa dostala do povedomia predovšetkým potom, ako sa objavili investičné zámery na jeho vyrúbanie a zastavanie prevažne výškovými polyfunkčnými budovami, ktoré by spôsobili, že Sad Janka Kráľa by sa ocitol v obkľúčení výškových budov. Niektorí obyvatelia sa domnievali, že lesík plnil ochrannú funkciu Sadu Janka Kráľa tým, že ho chránil pred vplyvom dopravy na cestnej komunikácii, ktorá prechádza južne od sadu aj od lesíka.
V septembri roku 2006 bola zorganizovaná akcia, ktorú organizovala občianska iniciatíva "Nádej pre Sad Janka Kráľa", pri ktorej lesík obkľúčila živá reťaz dobrovoľníkov, ktorí chceli takto dať najavo, že si neželajú zánik zelene na tomto priestore, ale revitalizáciu a pripojenie k Sadu Janka Kráľa. Pozemok bol neskôr predaný a na východnom okraji sa začala výstavba polyfunkčnej výškovej budovy, pričom bola zabratá časť lesíka a vybudovaná naprieč ním dvojpruhová cestná komunikácia, ktorá prepája komunikácie Krasovského a Einsteinova. Väčšina plochy lesíka ostala zachovaná do 30. marca 2008, kedy ho investor vyrúbal. Plánuje sa tu ďalšia výstavba, vrátane luxusného hotela a ďalších stavieb.
Administratívne centrum Petržalka

Administratívne centrum Petržalka je nízkopodlažná administratívna budova v Bratislave v mestskej časti Petržalka nachádzajúca sa na pozemku, ktorý pred postavením objektu bol pokrytý zeleňou a niekoľkými stromami. Pozemok sa nachádza na trojuholníku ohraničenom mimoúrovňovou komunikáciou Rusovská cesta, ktorá prechádza západo-východne a pokračuje ponad viackoľajovú železničnú trať, cestnou komunikáciou vedúcou súbežne so železničnou traťou a pešou komunikáciou známou pod názvom Petržalské korzo vedúcou severojužne. V blízkosti sa nachádza železničná stanica Bratislava-Petržalka a polyfunkčná výšková budova s názvom Vienna Gate.
Architektonicky je objekt tvorený dvoma nerovnako vysokými navzájom prepojenými blokmi valcovitého tvaru, ktoré sú prepojené spojovacím krčkom v 2. až 4. nadzemnom podlaží. Samotné bloky majú 6 a 9 nadzemných podlaží. Časť A so šiestimi podlažiami je sídlom spoločnosti IDO Hutný projekt, časť B s deviatimi podlažiami je určená na prenájom alebo predaj.
Marshall Allman

Marshall Scott Allman (* 5. apríl 1984, Austin, Texas, USA) je americký herec. Stal sa známy vďaka roli L. J. Burrowsa v televíznom seriáli "Prison Break".
Dinaridy

Dinaridy (po chorvátsky, bosniansky a srbsky: "Dinaridi") môže byť (najmä v geotektonike):
Lavagance

Lavagance je slovenská indie popová kapela. V súčasnosti pôsobí najmä v Bratislave v zložení Marek Rakovický - vokály, gitara, Vincent Susol - basgitara, Viliam Bujnovský - klávesy, Robert Dando - bicie a Mario Smashing - gitara, klávesy.
História.
Lavagance je slovenská indie popová hudobná skupina z Bratislavy. V ich hudbe sa často miešajú prvky popu, indie rocku a elektroniky. V roku 2006 vydali prvé EP "Back to Attraction" pod Warner Music, obsahujúce 6 skladieb. Videoklip k skladbe „Miles“ v réžii Brana Spaceka bol v rotácii na MTV Europe. V roku 2006 získala skupina ocenenie Aurel Award za najlepší alternatívny album, najlepší videoklip k skladbe „Miles“ a ocenenie za najlepšiu novú skupinu.
V roku 2007 vydala skupina svoj druhý štúdiový album "Orthodox Experience", ktorý bol vyhlásený poslucháčmi Rádia FM za najlepší slovenský album.
V roku 2008 skupina oznámila kooperáciu s britským skladateľom, hudobníkom a producentom Eddiem Stevensom, známym hlavne z projektov Freak Power - neskôr známy ako Fatboy Slim, Moloko, či Zero7. Prvým výsledkom ich spolupráce bola skladba „Blood“ v roku 2009, po čom nasledoval aj celý štúdiový album "I Like This Temper".
Ďalším albumom vydaným v roku 2009 je štúdiová nahrávka "Divine Darkness", tentokrát pod produkciou samotnej skupiny.
Posledným albumom je "Halfway to the grave" z roku 2015, obsahujúci úspešné single „Gabriel“, „Princess of the Light“, či „Make me Smile“. Medzi najväčšie úspechy skupiny patrí hosťovanie na koncertných turné kapiel ako Duran Duran (Astronaut tour 2006), Depeche Mode (Tour of the Universe 2009), Mando Diao (Give me Fire tour 2009), Duran Duran (All you need is now tour 2012), Depeche Mode (Delta Machine tour 2013).
Marián Kochanský

Marián Kochanský (* 4. jún 1955 Partizánske – † 28. apríl 2006 Bratislava) bol slovenský hudobník, skladateľ a spevák, známy ako líder skupiny Lojzo.
Od detstva hral na akordeóne. Vyštudoval Vysokú školu ekonomickú v Bratislave a stal sa inžinierom ekonómie. Pracoval v Zdroji, bol vedúcim domova dôchodcov a organizačným pracovníkom kultúrnych zariadení. Začiatkom osemdesiatych rokov (1982–3) založil skupinu Lojzo. Mal tri deti.
Antonio Banderas

José Antonio Domínguez Bandera (* 10. august 1960, Malaga, Španielsko) je španielsky herec, režisér, filmový producent a spevák (naspieval napríklad pieseň Canción del Mariachi do filmu "Desperado", piesne do muzikálového filmu "Evita", do filmu "Shrek 2" s Eddiem Murphym pieseň Livin la Vida loca, so speváčkou Sarah Brightman naspieval pieseň The Phantom Of The Opera a mnohé ďalšie). 
Je prvým španielskym hercom, ktorému sa podarilo presadiť sa v severoamerickom filmovom priemysle, v ktorom sa pohybuje od začiatku 90. rokov. Bol ženatý s ďalšou hollywoodskou hviezdou Melanie Griffith.
Je tiež prvým španielskym hercom nominovaným na Zlatý glóbus, na cenu Tony a Emmy.
Životopis.
Jeho otec bol policajný komisár a matka učiteľka. Študoval na Škole dramatického umenia v Malage.
Pôvodne chcel byť futbalistom, ale v štrnástich rokoch si zlomil nohu a k futbalu sa už nevrátil. Po niekoľkých malých divadelných rolách v devätnástich odišiel do Madridu. Živil sa ako čašník a model, až sa dostal do Národného divadla. Tu si ho všimol Pedro Almodóvar a obsadil ho v roku 1982 do "Labyrintu vášní". 
O päť rokov neskôr si pod jeho taktovkou zahral gaya v snímke "Zákon túžby", za ich ďalší film, "Ženy na pokraji nervového zrútenia", bol nominovaný na Oscara. Ďalej nasledovali filmy ako "Mambo kings", "Philadelphia", "Interview s upírom", "Desperado"," Jedna naviac", "Evita", "Zorro", "Spy Kids" či "Vtedy v Mexiku".