burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rozárium

Rozárium (iné názvy: ružový sad, ružová záhrada) je záhrada alebo park, často verejný, v ktorom sú pestované prevažne ruže. Často sa používa na prezentáciu rôznych druhov a odrôd ruží. Tradícia pestovania ruží siaha do staroveku, šľachtenie pre komerčné účely začalo v 19. storočí.
SU-76

SU-76 ( – samohybné lafeta) bolo sovietske samohybné delo používané počas druhej svetovej vojny. 
Opis.
Bolo postavené na podvozku tanku T-70. SU-76 bolo samohybné delo vyzbrojené 76,2 mm kanónom ZiS-3. Podvozok mal svoj pôvod v tanku T-70, ale musel sa rozšíriť na 2,73 m a predĺžiť o jedno pojazdové koleso na 4,88 m. Typ mal však vážne technické nedostatky a musel sa preto modernizovať. Ten už dostal označenie SU-76m a bol najvyrábanejším sovietským samohybným delom v období druhej svetovej vojny. Dostal tiež silnejšie motory 2 x GAZ-203 namiesto pôvodných 2 x GAZ-202. Medzi svojimi užívateľmi nebolo však veľmi obľúbené. Bol to typický hrubý vojnový výrobok. Vodič sedel pri dvoch motoroch, od ktorých nebol nijako oddelený. Krabicovitá nadstavba s výzbrojou bola z vrchu nekrytá, čo znamenalo, že obsluha je ohrozená granátmi a streľbou z ručných zbraní. Výhodou ale bolo to, že pechota mohla komunikovať s posádkou SU-76, čo je dôležité pri bojoch v mestskej zástavbe. Často to tiež zachránilo životy v prípade zásahu vozidla pechotnou protitankovou zbraňou. Po skončení vojny boli čoskoro vyradené a poskytnuté niektorým krajinám napr. Číne, KĽDR a Severnému Vietnamu. Stroje tohto typu boli aj vo výzbroji Česko-slovenskej armády. Celkovo bolo vyrobených 14 292 SU-76.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1974

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1974 bol v poradí 2. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien (prvý oficiálne nazvaný ako MS), ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 17. do 24. marca 1974 v Mandelieu-la-Napoule, v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur, vo Francúzsku, za účasti 10 tímov. Titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Turnaj sa organizoval ako prvé ženské MS, ale FIH neskôr oznámila, že za inauguračný turnaj ženských MS berie tzv. "Josselin de Jong Cup", ktorý sa konal v roku 1972 v Španielsku. V rokoch 1933 až 1979 sa organizovali tiež majstrovstvá sveta žien, ktoré ale organizovala "Medzinárodná federácia ženských hokejových asociácii" (IFWHA).
Parker Solar Probe

Parker Solar Probe, predtým "Solar Probe" (pred 2002), "Solar Probe Plus" (2010–17), "Parker Solar Probe" (od 2017), je slnečná sonda, ktorá letí skúmať slnečnú korónu. Najbližší prelet má byť 9,86 násobok polomeru Slnka od stredu Slnka. Umožní získať ďalšie vedomosti o slnečnej koróne a mechanizmu slnečného vetra. Pri lete k Slnku má sonda použiť gravitačné brzdenie pri Venuši.
Sonda mala byť vypustená v roku 2015, nakoniec k vypusteniu došlo 12. augusta 2018. Dĺžka misie je plánovaná na takmer 7 rokov, najbližšie k Slnku by sa sonda mala dostať v rokoch 2024 a 2025. Sonda je pomenovaná podľa amerického astrofyzika Eugena Parkera.
Štart.
Štartovacie okno trvalo od 31. 7. do 20. 8, rozšírené do 23.8.2018. Pre odklad bol štart preložený na 11. 8. 2018. Kvôli alarmu čidla tlaku plynného hélia sa nestihol v dennom štartovacom okne 65 minút. Štart 12. 8. 2018 7:31 UTC prebehol podla plánu a raketa Delta IV Heavy s horným stupňom Star 48BV vyniesla sondu na hyperbolickú dráhu Zeme. Štartu Delta IV Heavy s Parker Solar Probe patrí druhé miesto v udelenej rýchlosti sonde s v_inf=12,337 km/s, prvé miesto má New Horizons s v_inf=12,559 km/s, vyjadrené charakteristickou energiou C3 New Horizons C3=157.74 km2/s2, PSP C3=152.21 km2/s2.
Vedecká fáza sa uskutoční počas 7 rokov, pričom sa zameria na obdobia, kedy bude kozmická sonda najbližšie k Slnku. Plánovaných je 24 obehov. Trajektória kozmickej sondy bude zahŕňať sedem preletov okolo Venuše, ktoré budú postupne zmenšovať eliptickú dráhu okolo Slnka.
Orbita bude mať tvar pretiahnutej elipsy s krátkymi časmi, ktoré strávi sonda v blízkosti Slnka.
Pri preletoch okolo Slnka dosiahne rýchlosť až 190 km/s, čo ju dočasne urobí najrýchlejším človekom vyrobeným objektom, takmer trikrát rýchlejšia ako držiteľ aktuálneho rekordu, Helios-B. Rovnako, ako každý objekt na obežnej dráhe, pri približovaní k perihéliu gravitácia sondu zrýchľuje, potom opäť spomaľuje, až kým nedosiahne afélium. Tento jav popisuje druhý Keplerov zákon.
Brzdiaci manéver pri Venuši.
Každý prelet okolo Venuše bude využitý na gravitačné brzdenie, spomalenie sondy a tým znížením perihélia. Prvý brzdiaci manéver prebehol 3. 10. 2018.
Dátumy jednotlivých preletov popri Venuši:
Časová os a trajektória.
Plánovaná misia obsahuje 24 obletov okolo Slnka a 7 preletov blízko Venuše. Prelety pri Venuši sa využijú na spomalenie sondy, v dôsledku čoho sa zníži príslnie (perihélium) sondy.
Po ukončení misie sonda zostane na orbite, ale po minutí paliva sa nedokáže orientovať štítom k Slnku, tak vlastne vyhorí a zostane obiehať len jej torzo.
162173 Ryugu

162173 Ryugu je blízkozemská planétka zo skupiny Apollo, ktorej priemer je približne 880 m. Vzhľadom na svoju dráhu je zaradená do skupiny Apollo. Objavená bola v máji 1999, pomenovaná v roku 2015 podla podmorského paláca Ryūgū-jō z japonskej mytológie.
Na konci júna 2018 k nej doletela sonda Hajabusa 2, ktorej úlohou je i zber prachu z Ryugu a doprava tohto prachu na Zem. Sonda materiál získala tak, že odpálila na povrchu malú nálož. Návrat kapsuly so vzorkami na Zem sa uskutočnil v decembri 2020. 21. septembra 2018 sonda vypustila na asteroid dva malé skákajúce roboty.
Hmotnosť Ryugu je 450 miliónov ton.
Zrýchlenie na povrchu Ryugu je 1/80 000 zemského a je v rozmedzí 0,11 – 0,15 mm/s2.
3D model Ryugu je k dispozícii na japonskej stránke.
Goncourtova cena

Goncourtovou cena (fr. "Prix Goncourt") je najvýznamnejšia francúzska literárna cena. Vznikla na základe závetu Edmonda de Goncourt v ktorom ustanovil zriadenie desaťčlennej akadémie (l'Académie Goncourt), ktorá od roku 1903 každoročne vyberá najvýznamnejší román francúzskej literatúry.
Cena je vyhlasovaná v parížskej reštaurácii "Drouant" po skončení obeda členov akadémie, ktorí tu doživotne vlastnia príbor. Hodnotiaca porota pracuje v zložení deviatich spisovateľov a jedného recenzenta. Každý literát dostáva cenu maximálne raz za život. Jedinou výnimkou je autor Romain Gary, ktorý ocenenie získal za knihu "Les Racines du ciel" (1956) a druhýkrát pod pseudonymom Émile Ajar za "La vie devant soi".
Finančná odmena je zanedbateľná, v roku 2009 predstavovala 10 €. Napriek tomu prestíž ocenenia zaisťuje laureátovi zvýšenie predajnosti jeho diel.
13. Medzinárodný filmový festival Cinematik 2018

13. medzinárodný filmový festival Cinematik 2018 sa konal v Piešťanoch v dňoch 11.-16. septembra 2018. Hlavnú cenu pre najlepší európsky film roka získala snímka Studená vojna Pawla Pawlikowského.
O festivale.
Cinematik 2018 priniesol najlepšie európske filmy natočené za roky 2017 a 2018. Organizátori propagovali "nešťastný" 13. ročník s čiernou mačkou prebiehajúcou cez cestu na plagátoch aj v zvučke.
Otvárací ceremoniál za účasti predstaviteľov štátu, diplomatických misií a miestnej samosprávy bol spojený s premiérou nórskeho filmu Čo len ľudia povedia, ďalším vrcholom podujatia bola celosvetová premiéra nového slovenského filmu "Pivnica" režiséra Igora Voloshina.
Santiago Derqui

Santiago Rafael Luis Manuel José María Derqui Rodríguez, známy ako Santiago Derqui (* 21. jún 1809, Córdoba – † 5. november 1867, Corrientes) bol argentínsky právnik a politik, ktorý vykonával v rokoch 1860 až 1861 funkciu prezidenta Argentínskej konfederácie.
Životopis.
Narodil sa v meste Córdoba bývalému vojakovi z tradičnej španielskej vojenskej rodiny, no rodinný pôvod siaha do Talianska. Študoval právo na Národnej univerzite v Córdobe. Postupne sa vypracoval na profesora práva a filozofie. Neskôr začal pracovať ako štátny úradník vo vláde Provincie Corrientes a postupne vystriedal viacero funkcii. Potom, čo v roku 1852 získal najvyššiu moc v Argentíne Justo José de Urquiza, bol Santiago Derqui vyslaný na špeciálnu obchodnú misiu do Paraguaja. Následne sa stal poslancom za Provinciu Córdoba. V marci 1854 ho Urquiza vymenoval za ministra spravodlivosti Argentínskej konfederácie, kde zotrval do októbra, kedy rovno prešiel na funkciu ministra vnútra konfederácie, kde už zotrval do februára 1860.
Urquiza ho začal využívať pre rôzne úlohy v rámci konfederácie, vďaka čomu sa stal známym, no nie verejne populárnym, čo brzdilo jeho potenciálnu politickú kariéru. Bol však lojálny k Urquizovi a ten si ho kvôli tomu vybral za svojho nástupcu, keď ho uprednostnil pred populárnejšími politikmi. So zvyšujúcimi sa nepokojmi medzi Buenos Aires a zvyškom konfederácie mu Urquiza 5. marca 1860 odovzdal úrad prezidenta Argentínskej konfederácie, aby sa mohol naplno venovať bojom s Buenos Aires. Potom, čo vojsko Buenos Aires vyhralo v bitke pri Pavóne nad Urquizom, pristúpil Derqui na ústavné zmeny žiadané víťaznou stranou, čím umožnil vznik Argentínskej republiky. Tým však stratil zvyšky podpory a v novembri 1861 radšej rezignoval a ušiel do Montevidea. Do Argentíny mu v roku 1864 umožnil návrat neskorší prezident Bartolomé Mitre a Derqui sa usadil v Provincii Corrientes. O rok neskôr sa dostal na krátko do väzenia pre nepravdivé obvinenie, že podporoval nepriateľskú inváziu do krajiny. Zomrel v úplnej chudobe v roku 1867.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1976

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1976 bol v poradí 3. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 22. do 30. mája 1976 v Západnom Berlíne, v Západnom Nemecku, za účasti 11 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Nigérie a Talianska. Titul získalo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Ligue 1 2018/2019

Ligue 1 2018/2019 bol 81. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval PSG. Súťaž sa začala zápasom prvého kola medzi Marseille a Toulouse 4-0. Nováčikmi súťaže boli Reims a Nîmes. Sezóna sa začala 10. augusta 2018 a skončila 24. mája 2019.
Víťazom sa stal úspešný obhajca titulu PSG, ktorý získal 8. titul v histórii klubu. Do Ligy majstrov UEFA 2019/2020 sa spolu s ním kvalifikovali aj Lille a Lyon. Do Európskej ligy UEFA 2019/2020 sa kvalifikovali Saint-Étienne, Rennes a Štrasburg. Do 2. ligy zostúpili Caen a Guingamp. V baráži o udržanie sa udržal Dijon.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Sponzori a televízne práva.
Sponzori.
Conforama, HTC, Uhlsport, TAG Heuer, Parions Sport, La Poste, Panini
Televízne práva.
Na území Slovenska a Česka mala práva na vysielanie francúzskej futbalovej Ligue 1 česká televízia Nova Sport zo spoločnosti Nova Group. Z každého kola vysielala 6 zápasov a taktiež zostrihy a magazín súťaže.
Studená vojna (film)

Studená vojna je film poľského režiséra Pavla Pawlikowskeho, uvedený v roku 2018. Film bol prvý raz uvedený na Filmovom festivale v Cannes, kde získal cenu za najlepšiu réžiu, a na Medzinárodnom filmovom festivale Karlovy Vary. Slovenskú predpremiéru mal na Medzinárodnom filmovom festivale Cinematik v Piešťanoch, kde tiež získal hlavnú cenu Meeting Point Europe aj cenu divákov..
Dej.
Čiernobiely film prináša príbeh veľkej lásky dvoch protagonistov - hudobného skladateľa Wiktora a speváčky Zuly. Film sa odohráva v stalinistickom Poľsku 40. a 50. rokov 20. storočia. Zula a Wiktor patria k poľskému folklórnemu súboru a presúvajú sa po rôznych európskych lokalitách ako Berlín, Paríž či Juhoslávia. Paralelne prežívajú vlastnú Studenú vojnu, keď zároveň potrebujú byť spolu, a zároveň spolu nevedia vydržať.
486958 Arrokoth

486958 Arrokoth (2014 MU69), prezývaný tiež Ultima Thule je objekt Kuiperovho pásu, ktorý bol v roku 2014 objavený Hubblovým teleskopom pri skúmaní možných cieľov pre sondu New Horizons. V auguste 2015, potom čo v júli 2015 sonda úspešne preletela okolo Pluta, bol objekt 2014 MU69 skutočne vybraný ako ďalší cieľ tejto misie. K preletu sondy New Horizons okolo tohto telesa došlo ráno 1. januára 2019. Ide o od Zeme najvzdialenejšie, zblízka skúmané a snímkované kozmické teleso vo vesmíre.
Objav a charakterizácia.
Na začiatku roka 2014 stále nebol jasný ďalší cieľ sondy New Horizons po prelete okolo Pluta. Pretože pozemské observatóriá neboli schopné nájsť vhodný objekt, bola o spoluprácu na hľadaní požiadaná komisia majúca na starosti Hubblov teleskop, ktorá na hľadanie vyhradila 160 obehov ďalekohľadu okolo Zeme. Počas týchto pozorovaní boli objavené tri potenciálne ciele, pracovne označené ako PT1-PT3 (z anglického "potential/possible target") - okrem telesa 2014 MU69 (PT1) to boli ešte objekty 2014 OS393 (PT2) a 2014 PN70 (PT3).
Na základe jasnosti a vzdialenosti 2014 MU69 bola stanovená veľkosť objektu 30 – 45 km a orbitálna perióda 293 rokov. Jeho veľkosť je cca 10× väčšia ako bežné kométy a je považovaný za typický príklad klasického telesa Kuiperovho pásu. Teleso sa nachádza približne miliardu kilometrov za systémom Pluta a malo by byť minimálne ovplyvňované perturbáciami. Pretože pre let k objektu 2014 MU69 vyžaduje sonda New Horizons najmenšiu korekciu dráhy, bol v auguste 2015 vybraný ako jej ďalší cieľ. Objekt 2014 MU69 je tak prvým vesmírnym telesom, ktoré bolo vybrané za cieľ vesmírnej sondy až potom, čo bola sonda vypustená.
Ligue 2 2018/2019

Ligue 2 2018/2019 bol 80. ročník druhej najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Súťaž sa začala prvým kolom, ktorého prvé zápasy sa hrali 27. júla 2018. Posledné kolo sa odohralo 17. mája 2019.
Víťazom sa stal FC Méty, druhým postupujúcim do Ligue 1 je Stade Brest. Zostúpili tímy Gazélec Ajaccio, Béziers a Red Star.
Tabuľka.
Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - prehry, G - skóre, +/- - rozdiel skóre, B - body, Š - víťaz, L - postup do Ligue 1, ZO - zostup
Sponzori a televízne práva.
Sponzori.
Oficiálnym sponzorom Ligue 2 je spolčnosť Domino's Pizza.
Televízne práva.
Na území Slovenska a Česka vlastní vysielacie práva na Ligue 2 česká televízia Nova Sport zo spoločnosti Nova Group.
Halford Mackinder

Sir Halford John Mackinder (* 15. február 1861, Gainsborough, Spojené kráľovstvo – † 6. marec 1947, Bournemouth) bol britský geograf považovaný za jedného zo zakladateľov geopolitiky a geostratégie. Má zásluhy na tom, že geografia začala fungovať ako samostatný vedecký odbor.
Pôsobil ako profesor na University of Oxford a v Londýne, člen Kráľovskej geografickej spoločnosti a poradca britskej vlády pri Parížskej mierovej konferencii. V roku 1895 bol jedným zo spoluzakladateľov London School of Economics.
Kariéra a idey.
Vyštudoval biológiu (1883) a históriu (1884) na Univerzite v Oxforde, už ako študent videl možné súvislosti medzi geografiou a históriou.
V roku 1904 predniesol pre Kráľovskú geografickú spoločnosť známu prednášku "The Geographical Pivot of History" (Zemepisný základ histórie), v ktorej formuloval tzv. teóriu Heartlandu. Názov Heartland vznikol zložením anglického "heart" - srdce a "land" - zem. Táto udalosť sa považuje za počiatok anglickej geopolitiky, hoci autor sám taký pojem nepoužíval. Predpokladal však, že zemepisné skutočnosti sú zásadne určujúce pre medzinárodnú politiku. Za podstatu historického vývoja považoval schopnosť svetových mocností ovládnuť geostrategické územia sveta. Tieto predstavy sú výrazne deterministické.
Počas celých dejín to mali byť tie mocnosti, ktoré ovládali moreplavbu. V 19. storočí však došlo k zásadnej zmene v možnostiach prepravy a tým aj ku zmene vojenských možností. S rozšírením železnice sa rozšírili vojenské možnosti pevninských štátov na úkor tých štátov, ktoré ovládali more.
Európu, Áziu a Afriku považoval za jeden „svetový ostrov“ za ktorého zásadnú čásť, akési jadro, považoval územie, ktoré veľmi približne zodpovedá súčasnému Rusku. Hranice Heartlandu vo svojich prácach postupne neustále upravoval, ale vždy ostal lokalizovaný na severe Eurázie. Rola ostrovných pásov okolo Heartlandu bola uňho zanedbateľná. Svoju predstavu o význame jednotlivých častí sveta vyjadril takto:
Vo svojej najdôležitejšej práci "Demokratické ideály a skutočnosť: štúdia politiky rekonštrukcie" tvrdí, že
Preto po prvej svetovej vojne dokladal nutnosť udržať východnú Európu rozdelenú a oddelenú od Heartlandu, tj. od Ruska. Na Parížskej mierovej konferencii oponoval wilsonovskému demokratickému idealizmu na základe zemepisného determinizmu, budúcej geopolitiky.
Bol tiež politikom za Unionistickú stranu, spolupracujúcu s Konzervatívnou stranou, za ktorú bol poslancom v dolnej snemovni parlamentu medzi rokmi 1910-1922.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1978

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1978 bol v poradí 4. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 16. do 24. septembra 1978 v Madride, v Španielsku, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Česko-Slovenska, Japonska a Kanady. Svoj druhý titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z .
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
Pozn.: Dodatočne sa odohral aj jedenásty zápas skupiny, keďže v súboji o druhé miesto v tabuľke a tým aj o postup do semifinále mali 3 družstvá zhodný počet bodov. Dve družstvá s najlepším gólovým skóre preto odohrali zápas, v ktorom Belgicko vyhralo nad Španielskom a postúpilo tak do semifinále turnaja.
E-liquid

E-liquid (náplň) je tekutá zmes, ktorá sa používa do elektronických cigariet na tvorbu pary, chute a vône. Hlavnými zložkami v tejto tekutine sú propylénglykol, glycerol (glycerín) , príchute rôzneho druhu a dochucovadlá, prípadne nikotín a malé množstvo destilovanej vody. Existujú však aj e-liquidy vyrábané bez nikotínu alebo príchutí. Kvapalina môže obsahovať iba propylénglykol, iba glycerín, či propylénglykol a glycerín v rôznych pomeroch. Zložky propylénglykol a glycerín sa používajú na tvorbu pary, zatiaľ čo príchuť vytvára chuť a vôňu. E-liquid môže teda mať rôzne pomery zloženia jednotlivých prísad, záleží od spôsobu použitia elektronickej cigarety, výberu samotného zariadenia, spôsobu poťahovania, typu nikotínu, tekutiny bez nikotínu, množstva nikotínu, samotnej hustoty pary, intenzity chute, kvality chute.
Legislatíva.
Dňa 20. mája 2017 vstúpila do platnosti Európska smernica o tabakových výrobkoch (TPD - Tobacco Products Directive), na základe ktorej sú výroba i predaj e-liquidov limitované na balenie s maximálnym objemom 10ml. Došlo tiež k zníženiu maximálneho množstva nikotínu v náplni, a to na 20mg/ml. 
Výroba.
Momentálne sa vyrába na celom svete viac ako 8000 typov náplní. FDA Úrad pre potraviny a liečivá v Spojených štátoch amerických navrhol pred niekoľkými rokmi vytvoriť výrobné normy a regulácie na výrobu náplní do elektronických cigariet z dôvodu výroby kvalitných a zdraviu neškodných náplní. Priemyselné normy boli vytvorené a zverejnené Americkou asociáciou noriem pre výrobné normy E-liquid (AEMSA). V súčasnosti už v USA platí regulácia predávať a propagovať e-liquidy v obaloch pripomínajúcich džúsy alebo sladkosti, ktoré by mohli byť atraktívne pre deti a mládež.
Použitie.
Elektronické cigarety patria medzi skupinu výrobkov, ktorého súčasťou je žhaviace teleso, ktoré pri určitej teplote premieňa tekutinu na aerosol – paru. Para vzniká, ak dosiahne e-liquid teplotu od 100°C do 250°C , podľa typu náplne. Paru užívateľ inhaluje do pľúc. Táto para nahrádza cigaretový dym, poskytuje chuť a pocit podobný fajčeniu. Para je vytváraná kvapalnými časticami z tejto tekutej chemickej zmesi. Práve súčasti tejto zmesi vyvolávajú otázky ohľadom bezpečnosti a zdravia elektronických cigariet. Vdychovaná para alebo vydychovaná para môžu mať nepriaznivé účinky na samotných užívateľov, ako aj na v okolí prítomných ľudí. Existujú dôkazy, že e-cigarety okrem nikotínu obsahujú množstvo potenciálne toxických látok, ale existujú aj značné dôkazy, že okrem nikotínu je vystavenie sa potenciálnym toxickým látkam z e-cigariet výrazne nižšie v porovnaní s bežnými tabakovými výrobkami. Výpary alebo znečistenie z elektronických cigariet sa nedá porovnávať so znečistením cigaretovým dymom alebo znečistením životného prostredia.
Michal Kollár

Michal Kollár (* 4. apríl 1978) je slovenský režisér, scenárista a producent. 
Kariéra.
Svoj prvý krátky film "Prirodzená smrť" produkoval a režíroval v roku 2004. O štyri roky neskôr bol koproducentom filmu "Sněženky a machři po 25 letech", kde sa postaral aj o strih, réžiu druhého štábu zodpovedného za scény na snehu a storyboard. Tento film bol veľmi úspešný v návštevnosti nielen v Česku, ale i na Slovensku. V roku 2011 produkoval debutový film mladej slovenskej režisérky Zuzany Liovej "Dom", ktorý sa stal prvým slovenským filmom na Berlinale po 10 rokoch. Zároveň vyhral 6 národných cien Slnko v sieti. Nasledoval úspešný film "Klauni" (2013), v hlavných úlohách s Oldřichom Kaiserom, Jiřím Lábusom a Didierom Flamandom.
V Bratislave vyštudoval manažment a filmový strih. Bol aktívny aj v televíznej produkcii a reklamách - v rokoch 2000 až 2010 strihal a režíroval desiatky reklám pre komerčných klientov ako VÚB, Renault, Nestlé, Wustenrot, Kooperativa, Prvá Stavebná, Mitsubishi Auto, Suzuki Auto a ďalšie. 
Je zakladateľom producentskej spoločnosti "KFS production" a je spoluzakladateľom spoločnosti "Fog’n’Desire Films". Je členom kolégia "Asociácie nezávislých producentov" a členom "APA - Asociace producentů v audiovizi" v Česku.
Červený kapitán.
Kollárov celovečerný režijný debut je film "Červený kapitán" z roku 2016. Film zaznamenal množstvo pozitívnych ohlasov a populariu u divákov, spolu s kritikou. Film sa nakrúcal na motívy detektívneho bestselleru od spisovateľa Dominika Dána. Vo filme je viac ako 380 efektových záberov, čo je najviac v histórii slovenského filmu. Film "Červený Kapitán" sa úspešne uplatnil na mnohých slovenských aj zahraničných filmových festivaloch a bol hraný aj na jednom z tzv. áčkových festivalov - Tallinn Black Nights Film Festival. 
Villa Lucia.
Kollár aktuálne ako režisér pracuje na novom projekte s názvom "Villa Lucia", ide o komédiu spojenú s prvkami kriminálky. Zaujímavým a kvalitným žánrovým spracovaním chce prispieť k zvyšovaniu úrovne súčasnej slovenskej komédie v kinách. 
Doteraz koprodukoval 14 celovečerných filmov, v novembri 2018 prichádza do kín pätnásty film s názvom "Chvíľky", na ktorom sa tiež podieľal ako koproducent.
Slovenské liečebné kúpele Piešťany

Slovenské liečebné kúpele Piešťany, a. s. (SLKP) je spoločnosť, ktorá pôsobí v piešťanských kúpeľoch, vznikla transformáciou štátnych kúpeľov po privatizácii v 90.rokoch 20.storočia a v súčasnosti je hlavným prevádzkovateľom kúpeľníctva a hotelierstva v Piešťanoch. Väčšina zariadení SLKP sa nachádza na Kúpeľnom ostrove v Piešťanoch. Ich hotely majú kapacitu asi 2000 lôžok.
História.
Dejiny moderného kúpeľníctva sa v Piešťanoch začali písať za vedenia rodiny Winterovcov. Tí mali kúpele v prenájme od rodu Erdődyovcov medzi rokmi 1889-1944. Po druhej svetovej vojne boli kúpele zoštátnené. V roku 1996 sa počas mečiarovskej privatizácie stal majiteľom kúpeľov Karol Martinka, keď sa mu kúpele poradilo ovládnuť cez firmu Vadium Group. Po zmene vlády v roku 1998 a nástupe premiéra Mikuláša Dzurindu však o tento kúpeľnícky skvost prišiel, keď Vadium Group akcie kúpeľov vrátila Fondu národného majetku (FNM) v roku 1999. Od Fondu kúpele v roku 2001 kúpila spoločnosť Danubius Hotels Group, ktorej aj dnes patria.
V roku 2002 prebehla druhá privatizácia a väčšinový podiel v kúpeľoch získala maďarská spoločnosť Danubius Hotels Group, patriaca britskému šľachticovi židovského pôvodu, ktorá vlastní aj české kúpele Mariánské Lázně. Desať percent v akciovej spoločnosti má mesto Piešťany.
V štruktúre akcionárov SLK Piešťany k 30. máju 2005 figurovali spoločnosti Hungária Hotel - Property Man. Company Ltd. Budapest (podiel na základnom imaní podľa akcií 45,84%), Léčebné lázně Mariánské lázně, a.s., (24%), Danubius Hotels Rt. Budapest (18,38%), mesto Piešťany (10,01%), obec Smrdáky (1,75%) a IFF, s.r.o., Piešťany (0,02%).
Karol Martinka sa pokúšal SLK Piešťany opätovne získať od roku 2008 do roku 2012. Kritizoval vedenie kúpeľov, že prepustili takmer 1200 zamestnancov, len aby sa im vrátili kúpne náklady. Od roku 2000 do 2007 sa stav zamestnancov znížil z 2 209 na 1 379.
Sir Bernard Schreier zomrel 1. júna 2013 vo veku 95 rokov. Po ňom zdedili kúpele jeho potomkovia - Alexei James Schreier, Iris Gibbor, Lady Lilly Schreier, Mark Gibbor, Michael Montague Wreschner, Richard Denton a
Robert Glatter.
Súčasťou Slovenských liečebných kúpeľov a.s. sú aj Prírodné liečivé kúpele Smrdáky, ktoré sú zamerané na liečbu kožných ochorení.
Ponúkané služby.
Slovenské liečebné kúpele Piešťany patria viac ako 200 rokov k popredným európskym kúpeľom v liečbe reumatizmu, rehabilitácii pohybového aparátu a nervového systému. Využívajú pritom prírodné zdroje – liečivé sírne bahno a termálnu minerálnu vodu. Hlavným cieľom liečebných postupov je predovšetkým obnova komplexných pohybových funkcií pohybového aparátu.
V kúpeľoch sa poskytuje viac ako 60 rôznych liečebných procedúr a metodík. Základom sú procedúry využívajúce unikátnu minerálnu vodu a liečivé sírne bahno, ktoré sa kombinujú s vodoliečbou, individuálnou a skupinovou rehabilitáciou, masážami, uhličitou terapiou, svetloliečbou, elektroliečbou, teploliečbou a ďalšími špecializovanými výkonmi a relaxačnými procedúrami.
Tibavský hrad

Tibavský hrad môže byť:
Tibava

Tibava môže byť:
Boeing Insitu RQ-21 Blackjack

RQ-21 Blackjack je malý taktický bezposádkový vzdušný systém, ktorý bol vyvinutý špeciálne pre americké námorníctvo a námornú pechotu. Je to spravodajský systém, ktorý je určený na zber a poskytovanie taktických informácií veliteľom USN a USMC. Lietadlá systému sú prispôsobené na operácie z paluby vojenských lodí. Za vývojom a výrobou tohto systému stojí americká firma Insitu (dcérska spoločnosť Boeing Defense, Space &amp; Security). 
Vznik a vývoj.
V júli 2010 získala spoločnosť Insitu zmluvu na vývoj a výrobu malého taktického bezposádkového vzdušného systému, z ktorého vzišiel RQ-21A Blackjack. V súťaži porazila Insitu ďalšie tri konkurenčné návrhy:
Letové testy dronov systému RQ-21A Blackjack sa začali 28. júla 2012. V januári 2014 bola spustená malosériový výroba a už o tri mesiace bol prvý systém nasadený v Afganistane. Plná sériová výroba sa rozbehla v októbri 2016. 
Konštrukcia.
Každý RQ-21 Blackjack pozostáva z 5 lietadiel a 2 pozemných systémov. Lietadlá môžu operovať v dosahu od pozemnej riadiacej stanice. RQ-21 Blackjack majú modulárnu architektúru, čím sa skracuje čas ich prípravy pred vzletom. Samotný dron má dĺžku a rozpätie krídel . 
RQ-21 Blackjack je vybavený motorom s elektronickým riadením vstrekovania paliva s výkonom 8 koní, ktorý poháňa dvojlistovú vrtuľu. Výrobca uvádza letovú vytrvalosť 16 hodín, niektoré zdroje však hovoria, že stroj vydrží vo vzduchu až 24 hodín. Maximálna rýchlosť letu dronu je /h, väčšinou však letí cestovnou rýchlosťou /h. S užitočným zaťažením dokáže dron lietať vo výške viac ako .
Lietadlá sú uspôsobené na operovanie z paluby lode, pričom vzlet zabezpečuje katapultovacie zariadenie a pristátie sa realizuje pomocou špeciálneho záchytného zariadenia.
Základné vybavenie dronov pozostáva z nočnej a dennej kamery, ktorá dokáže vyhotoviť snímky s vysokým rozlíšením z výšky až 2 400 m. K ďalšiemu vybaveniu patrí zariadenie na komunikačný prenos a prijímače automatického identifikačného systému lodnej dopravy.
Nasadenie.
V apríli 2014 bola prvá verzia systému RQ-21 Blackjack Block 1 nasadená v Afganistane, kde plnila misie zamerané na signálne spravodajstvo. Počas tohto nasadenia uskutočnili tieto stroje 120 letov zahŕňajúcich takmer 1000 letových hodín.
Požívatelia.
 Holandsko
 Kanada
 Poľsko
 USA
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1981

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1981 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 27. marca do 5. apríla 1981 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti dovtedy rekordných 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Austrálie a Sovietskeho zväzu. Svoj druhý titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z . Bronzový získal svoju prvú medailu.
Turnaj MS bol prvýkrát organizovaný dvoma svetovými hokejovými organizáciamiFIH a IFWHA (Medzinárodná federácia ženských hokejových asociácií). Aj keď organizovanie majstrovstiev sveta pod hlavičkou IFWHA sa skončilo v roku 1979, mnohé tímy sa z nich ešte na tomto turnaji nezúčastnili.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1983 bol v poradí 6. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 10. do 23. apríla 1983 v Kuala Lumpur, v Malajzii, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali na štadióne Tun Abdul Razak Stadium. Nováčikom turnaja bolo až 5 družstiev: Anglicko, Nový Zéland, Škótsko, USA a Wales. Svoj tretí titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Strieborná Kanada i bronzová získali svoju prvú medailu.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Letné olympijské hry 1984, ktoré hostilo Los Angeles. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev.
Turnaja sa prvýkrát zúčastnili všetky najsilnejšie družstvá, vrátane tých, ktoré sa do roku 1979 zúčastňovali iba majstrovstiev sveta pod hlavičkou IFWHA (Medzinárodná federácia ženských hokejových asociácií). Súbežne s hlavným turnajom MS sa v Malajzii organizoval aj tzv. "Interkontinentálny pohár", ktorý predstavoval kvalifikáciu na nasledujúci turnaj MS v roku 1986. Družstvá boli nasadené na základe svetového rebríčka FIH.
Krivánske Veterné hole

Krivánske Veterné hole sú geomorfologickou časťou Krivánskej Fatry. Zaberajú najrozsiahlejšiu a najvyššiu oblasť podcelku Malej Fatry. 
Vymedzenie.
Nachádzajú sa v juhozápadnej a centrálnej časti Krivánskej Fatry a v rámci podcelku ich obklopuje z východu Osnica a zo severu Rozsutce a Štefanovská kotlina. Severozápadným smerom leží Varínske podolie (podcelok Žilinskej kotliny) a údolie Váhu so Strečnianskou tiesňavou oddeľuje západne situované Lúčanské Veterné hole (časť Lúčanskej Fatry). Južne sa nachádzajú Turčianske nivy a Šútovské podhorie (podcelky Turčianskej kotliny) a juhovýchodným smerom sa územie dotýka Šípskej Fatry, ktorá je podcelkom Veľkej Fatry.
Ochrana územia.
Celé územie tejto časti Krivánskej Fatry leží v Národnom parku Malá Fatra a nachádzajú sa tu tieto maloplošné chránené územia:
Turizmus.
Krivánske Veterné hole patria k najatraktívnejším turistickým lokalitám krajiny. Najvýznamnejším centrom letnej i zimnej turistiky je Vrátna dolina a obec Terchová, no značené trasy vedú takmer z každej obce v podhorí. Hustá sieť chodníkov je napojená na hrebeňovú trasu medzinárodného významu (E 3), vedúcu z Nezbudskej Lúčky cez Malý a Veľký Kriváň, Chleb a sedlo Medziholie na Veľký Rozsutec.
Na južnom okraji sa nad Váhom týči zrúcanina Starhradu a turistom slúži viacero hotelov a turistických chát (napr. Chata na Grúni, Chata pod Chlebom, Chata pod Kľačianskou Magurou, Chata pod Suchým a Chata Vrátna).
IPhone 8

 iPhone 8 a iPhone 8 Plus sú smartfóny dizajnované, vyvíjané a predávané firmou Apple. Boli predstavené 12. septembra 2017 spolu s iPhonom X v Steve Jobs Theater v Apple Parku generálnym riaditeľom Timom Cookom. Predaj začal 22. septembra 2017.
Parametre.
Hardvér.
IPhone 8 a 8 Plus majú displej Retina HD, avšak disponujú tiež novou technológiou True Tone, ktorú možno nájsť na iPade Pro a novom iPhone X. Ďalej zahŕňajú SoC Apple A11 Bionic, čo je hexa-core procesor s 10nm procesom.
Oba iPhony možno kúpiť vo verziách s 64 GB a 256 GB. Ďalej sú vybavené funkciou bezdrôtové napájanie štandardu Qi a sú vode-odolné a prachu odolné, stupeň krytia IP67. Predávajú sa v troch základných farbách: striebornej, zlatej a vesmírne šedej.
Batéria.
IPhony 8 a 8 Plus majú menšiu batériu ako modely iPhonu 7, ale s rovnako dlho výdržou.
Fotoaparáty.
IPhone 8 obsahuje rovnaký fotoaparát ako jeho predchodcovia, ale s novým senzorom. iPhone 8 Plus obsahuje taktiež rovnaké dva fotoaparáty ako v iPhonu 7 Plus, ale s radom vylepšení.
Ide o 12 Mpx širokouhlý fotoaparát s Six-Element objektívom, autofokusom, IR filtrom, možnosťou sekvenčných fotografií, clonou f/1.8 a optickou a digitálnou stabilizáciou obrazu.
Dokáže nahrávať videá v rozlíšení 4K v 24, 30 alebo 60 fps alebo 1080p v 30 alebo 60 fps. Tiež dokáže natáčať spomalené zábery (1080p v 120 alebo 240 fps) či časozberné so stabilizáciou. Môže zachytiť aj panoramatické fotografie. iPhone 8 Plus je vybavený teleobjektívom s 2 × optickým zoomom a 10 × digitálnym zoomom, Portrait Lighting vo fáze beta a clonou f/2.8. Quad-LED blesk "True Tone" má teraz tiež Slow Sync.
Obidva modely majú 7 Mpx FaceTime HD fotoaparát s clonou f/2.2. Sú schopné fotenia sekvenčných fotografií, kontroly expozície, rozpoznania tváre, auto-HDR, automatická stabilizácia, Retina flashu a nahrávania videa v rozlíšení HD vo formáte 1080p.
Software.
Oba iPhony boli uvedené s operačným systémom iOS 11.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1986

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1986 bol v poradí 7. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 15. do 24. augusta 1986 v Amstelveene, v provincii Severný Holland, v Holandsku, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali na štadióne Wagenerstadion s kapacitou 9 000 divákov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Írska. Titul obhájilo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . 
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Letné olympijské hry 1988, ktoré hostil Soul. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Konečné poradie.
Pozn.: Posledné 4 družstvá museli odohrať Interkontinentálny pohár 1989.
IPhone X

 iPhone X je v poradí 11. generácia smartfónu spoločnosti Apple. Telefón bol predstavený 12. septembra 2017 v Steve Jobs Theater v novovybudovanom Apple Campuse spolu s iPhone 8 a iPhone 8 Plus ako hlavná vlajková loď jeho mobilných produktov roku 2017. Začal sa predávať 3. novembra 2017.
Podľa Applu ide o revolúciu, ktorá určí smer, akým sa budú uberať telefóny ďalších desiatich rokov – OLED displej cez celú prednú časť telefónu a odstraňovanie fyzických tlačidiel. iPhone X je tak historicky prvý iPhone, ktorý neobsahuje charakteristické tlačidlo "Home". Všetky jeho funkcie novo suplujú gestá.
Hardvér.
Spolu s domovským tlačidlom zmizlo u iPhone X odomykanie pomocou odtlačkov prstov (Touch ID), ktoré novo nahrádza Face ID odomykanie za pomoci skenu tváre.
Podobne ako oba osmičkové telefóny, má aj tento na chrbte tvrdené sklo (Gorilla Glass 5) z dôvodu implementácie bezdrôtového nabíjania štandardu Qi. Telefón ale nevie novší štandard WPC a tak telefóny zvládajú nabíjanie pri maximálnych 7 W oproti dvojnásobne rýchlym 15 W. iPhone X je vode a prachu odolný (stupeň krytia IP67), obsahuje stereoreproduktory, Bluetooth 5 a nový šesťjadrový (2 jadrá zamerané na výkon a 4 malé jadrá sa špecializujú na efektivitu a úsporu energie) procesor Apple A11 Bionic. Ten je špecifický svojím zameraním na rozšírenú realitu a výpočtové úkony umelej inteligencie, kvôli ktorej je v procesore špeciálny dvojjadrový koprocessor, ktorý sa zameriava na výpočty neurónových sietí.
Predná kamera má 7 Mpx, zadná kamera má 12 Mpx snímač. Zadná kamera obsahuje duálny fotoaparát so šošovkami so svetelnosťou ƒ /1.8 a ƒ /2, obe so stabilizáciou obrazu. Telefón umožňuje nahrávať video 4K pri 60 fps alebo 1080p pri 240 fps v spomalenom zábere. Dôraz je kladený na portrétovú fotografiu a vďaka špecializovanému čipu možno u fotografie simulovať rôzne druhy osvetlenia prípadne odstraňovať pozadie počas fotenia.
Ligue 1 2017/2018

Ligue 1 2017/2018 bol 80. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajovalo Monaco, nováčikmi súťaže boli Štrasburg, Amiens a Troyes. Sezóna sa začala 4. augusta 2017 a skončila 19. mája 2018.
Titul získal tím Paris Saint-Germain a spolu s ním sa do Ligy majstrov UEFA 2018/2019 kvalifikovali aj Monaco a Lyon. Európsku ligu UEFA 2018/2019 si zahrali Marseille, Rennes a Bordeaux. Zostup neminul Troyes a Méty.
Titul si Parížania zaistili 15. apríla 2018 symbolickým víťazstvom 7-1 nad obhajcom titulu z Monaca.
Tabuľka.
zdroj: Ligue 1
Zoznam častí seriálu Kobra 11

Toto je zoznam častí nemeckého akčného televízneho seriálu Kobra 11. Seriál mal premiéru 12. marca 1996 na nemeckej stanici RTL.
Dodnes bolo odvysielaných 364 častí počas 46. sérií.
Poradie sérií a častí.
Nasledovný zoznam je zoradený podľa poradia, v ktorom boli jednotlivé časti odvysielané na RTL. Poradie vysielania však neodzrkadľuje poradie, v ktorom boli časti nakrútené. Jedna produkčná séria je obvykle rozdelená do dvoch televíznych sérií (príklad: 3. produkčná séria je rozdelená do dvoch televíznych sérií, t.j. 5. a 6. série). Na Slovensku sa seriál vysielal v produkčnom poradí.
Adolf Anderssen

Karl Ernst Adolf Anderssen (* 6. júl 1818, Breslau – † 13. marca 1879, tamtiež) bol nemecký profesor matematiky, ktorý sa ale preslávil ako šachista. 
Anderssen sa narodil v Breslau (dnes Vroclav), kde prežil väčšinu svojho života. Šach sa naučil hrať v 9. rokoch a hoci bol v 40. rokoch 19. storočia skôr amatérskym hráčom, jeho sila rástla a v roku 1851 vyhral medzinárodný šachový turnaj v Londýne. Hralo sa vyraďovacím spôsobom, Anderssen vyhral nad L. Kieseritzkym 2½−½, J. Szénom 4−2, H. Stauntonom 4−1 a M. Wyvillom 4½−2½ a po tomto víťazstve bol považovaný za najsilnejšieho hráča sveta. 
Z tejto doby pochádza aj jeho nesmrteľná partia (Anderssen–Kieseritzky, 1851), v ktorej obetuje skoro všetok materiál a poslednými figúrami, ktoré mu ostanú, zaťahuje matovú sieť; Anderssenova hra sa obyčajne vyznačovala odvahou, fantáziou a radom kombinácií, ktorými vyhrával nad svojimi súpermi. V decembri 1858 sa s Anderssenom stretol americký šachista Paul Morphy. Nemecký šachista zápas prehral 2:7 (=2), čoskoro nato sa ale Morphy prestal zúčastňovať šachových turnajov, preto bol medzi rokmi 1861 − 1866 (prehra s W. Steinitzom +6 -8 =0) Anderssen opäť považovaný za najsilnejšieho hráča planéty.
Okrem hrania sa venoval tiež kompozičnému šachu. Adolf Anderssen zomrel roku 1879 na infarkt myokardu.
Cena Karola Veľkého

Cena Karola Veľkého (nemecky "Karlspreis"), od roku 1988 oficiálne "Internationaler Karlspreis zu Aachen" (Medzinárodná cena Karola Veľkého z Aachenu) je prestížne európske ocenenie. Udeľuje ju (takmer) každoročne od roku 1950 nemecké mesto Aachen osobnostiam, ktoré sa podieľali na presadzovaní myšlienok a ideálov, na ktorých bolo ocenenie založené. Cena pripomína Karola Veľkého, vládcu Franskej ríše a zakladateľa neskoršej Svätej ríše rímskej, ktorý v Aachene (historicky v Cáchách) sídlil a je pochovaný v tamojšej katedrále. Cena je tradične udeľovaná pri slávnostnom ceremoniáli vo sviatok Nanebovstúpenia Krista na radnici mesta Aachen.
Zakladateľské myšlienky.
19. decembra 1949 predložil zakladateľ čitateľského spolku „Corona Legentium Aquensis“ Kurt Pfeiffer návrh udeľovať novú cenu: "„Je nám cťou predniesť návrh každoročného udeľovania medzinárodného ocenenia za najvýznamnejší prínos k rozvoju porozumenia v západnej Európe, činnosť pre spoločenstvo, službu v záujme ľudstva a mieru vo svete. Pritom môže ísť o zásluhy v oblasti literatúry, vedy, ekonómie alebo politické úsilie.“"
Sponzor ceny, mesto Aachen, sa priamo odvoláva na Karola Veľkého ako na „zakladateľa západnej kultúry“ a prehlasuje, že počas jeho vlády bol Aachen duchovným a politickým centrom dnešnej západnej Európy.
Cena Karola Veľkého pre mladých Európanov.
Od roku 2008 je toto ocenenie udeľované mladým ľuďom do 30 rokov, ktorí vytvárajú dobrovoľnícke projekty podporujúce myšlienky európskej spolupatričnosti a vzájomného pochopenia v praxi. Národné kolá tejto ceny prebiehajú v každej krajine Európskej únie, víťazi z každého štátu sú pozvaní na slávnostné vyhlásenie do Aachenu. Cena je udeľovaná Európskym parlamentom a Nadáciou pre Medzinárodnú cenu Karola Veľkého v Aachene.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1990

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1990 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 2. do 13. mája 1990 v Sydney, v Austrálii, za účasti 12 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Číny a Kórejskej republiky. Zápasy sa odohrali na štadióne State Sports Centre. Tretí titul v rade získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácou . Bronzová získal svoju prvú medailu.
Tento turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 1992, ktoré hostila Barcelona. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Kvalifikácia.
Poznámka: Odstúpené družstvo Sovietsko zväzu nahradilo USA.
Konečné poradie.
Pozn.: Posledných 6 družstiev muselo odohrať Interkontinentálny pohár 1993.
Hermann Kolbe

Adolph Wilhelm Hermann Kolbe (* 27. september 1818, Elliehausen, Nemecko – † 25. november 1884, Lipsko) bol nemecký chemik.
Napriek všeobecne uznávanému názoru, že organické zlúčeniny môžu byť syntetizované iba živými organizmami, veril že tieto látky možno pripraviť aj z anorganických zlúčenín. Svoju teóriu potvrdil prípravou kyseliny octovej zo sírouhlíka. Tiež predpovedal existenciu sekundárnych a terciárnych alkoholov.
Tiež sa zaoberal elektrolýzou soľou karboxylových kyselín a pripravil kyselinu salicylovú, základ pre prípravu aspirínu Kolbeho syntézou.
Spoločne s Edwardom Franklandom objavil, že nitrily môžu byť hydrolyzované na príslušné kyseliny.
Životopis.
Narodil sa v Elliehausenu, neďaleko Göttingenu, ako najstarší syn protestantského pastora. V trinástich rokoch nastúpil na gymnázium v Göttingene, kde býval v dome jedného z profesorov. Maturoval o šesť rokov neskôr. V tom čase sa začal intenzívne zaujímať o chémiu. Na jar 1838 nastúpil na univerzitu v Göttingene, aby mohol študovať so známym chemikom Friedrichom Wöhlerom.
V roku 1842 sa stal asistentom Roberta Bunsena na univerzite v Marburgu, kde roku 1843 získal doktorát. V roku 1845 sa stal asistentom Lyona Playfaira v novom múzeu geológie v Londýne, kde sa stal blízkym priateľom Edwarda Franklanda. Od 1847 sa podieľal na "Handwörterbuch der reinen und angewandten Chémia" ("Slovník čistej a aplikovanej chémie") od von Liebiga, Wöhlera, a Poggendorffa. V roku 1865 bol pozvaný na univerzitu v Lipsku. Roku 1864 sa stal zahraničným členom Kráľovskej švédskej akadémie vied.
V roku 1853 sa oženil so Charlottou, dcérou generálmajora Wilhelma von Bardelebena. Jeho manželka zomrela v roku 1876 po 23 rokoch šťastného manželstva. Mali spolu štyri deti.
Michal Lajcha

Mgr. Michal Lajcha (* 14. apríl 1984, Ilava) je slovenský suspendovaný rímskokatolícky kňaz. Vyslovil sa pre zdobrovolnenie celibátu, ktorý vo svojej knihe nazval „"hnisajúcou ranou"“ cirkvi. Je tiež zástancom svätenia ženatých mužov. Dňa 21. septembra 2018 ho banskobystrický biskup Marián Chovanec suspendoval s odôvodenením, že nedovoleným spôsobom opustil pracovné miesto vo farnosti Kľak a veriacim neslúžil denné sväté omše.
Životopis.
Po absolvovaní gymnázia vyštudoval Teologický inštitút v Badíne. Za kňaza bol vysvätený v roku 2009. V Banskobystrickej diecéze pôsobí od 1. júla 2009. Od júla 2009 do júna 2010 bol kaplánom v Detve, od júla 2010 do júna 2012 vo farnosti Partizánske – mesto, od júla 2012 do júna 2014 farnosti Prievidza – mesto, od júla 2014 do júna 2015 vo farnosti Žarnovica. Od júla 2015 je farským administrátorom v Kľaku.
Michal Lajcha bol duchovným správcom farností Kľak a Ostrý Grúň. V obci Kľak odhalil v septembri 2018 pamätnú tabuľu Rudolfovi Kluchovi, ktorý počas vojny pomohol zachrániť životy trom stovkám ľudí, mal však tri deti a ženu.
Otázky ohľadne celibátu.
Počas kňazskej formácie celibát obhajoval, neskôr sa stal jeho kritikom. V roku 2018 vydal knihu "Tragédia celibátu" 21. septembra 2018 ho banskobystrický biskup Marián Chovanec suspendoval s odôvodenením, že nedovoleným spôsobom opustil pracovné miesto vo farnosti Kľak a veriacim neslúžil denné sväté omše.
Potom, čo bol suspendovaný, plánuje Lajcha registráciu na úrade práce. Časom by sa chcel oženiť. Pre denník Pravda tieto tvrdenia poprel. Lajcha sa po suspendovaní vyjadril, že tresty očakával, zarazili ho však dôvody. Myslí si, že pravými dôvodmi je publikácia o celibáte a vystupovanie v médiách napriek nezískaniu povolenia od biskupa. O chýbajúcich omšiach poznamenal: „"Farnosť som vždy dokázal zabezpečiť, sväté omše odslúžili iní kňazi."“ Priznáva vynechanie stretnutia s biskupom, nemal naň síl.
Miroslav Kocúr

ThDr. Miroslav Kocúr, PhD. (* 22. február 1969, Liptovský Mikuláš) je slovenský teológ, publicista a bývalý katolícky kňaz.
Vzdelanie.
Teológiu vyštudoval na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Doktorát z teológie má z biblickej exegézy, študovanej na Biblickom inštitúte v Ríme, Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme a na Gregoriánskej univerzite v Ríme.
Pôsobenie v cirkvi a mimo nej.
Bol riaditeľom Katolíckeho biblického diela na Slovensku.
Z kňazstva odišiel v roku 2003. O svojom odchode z cirkvi napísal „"Zjednodušene by sa dalo povedať, že nenaplnila ideál, s ktorým som po revolúcii ako študent medicíny odchádzal do seminára. Čím dlhšie som v nej pôsobil, tým sa mi zdala plytkejšia, až som postupne dospel k názoru, že je to – v úvodzovkách – firma ako každá iná. Trápilo ma, keď mi ľudia hovorili svoje námietky voči cirkvi a ja som nevedel, ako ju obhájiť. A tak som sa rozhodol, že nebudem niesť spoluzodpovednosť za veci, s ktorými nesúhlasím."“
V roku 2008 spoluzakladal občiansku iniciatívu "Nechceme sa prizerať". Získala ako 3000 signatárov. Reagovali na glorifikáciu ľudáckeho režimu Slovenskej republiky 1939-1945 a jeho prezidenta. Pozornosť  médií aj publicita tejto iniciatívy upozorňovala na rastúci vplyv Mariána Kotlebu a jeho súputníkov.
Pôsobil ako vysokoškolský pedagóg na Univerzite Komenského, Katolíckej univerzite aj na Bratislavskej medzinárodnej škole liberálnych štúdií.
Je spoluzakladateľom a prvým riaditeľom Bilingválneho gymnázia C. S. Lewisa v Bratislave.
V rokoch 2012 – 2013 viedol ako riaditeľ neziskovú organizáciu VIA IURIS.
Od roku 2014 pracoval v neziskovej organizácii LEAF, kde vytvoril a viedol program podpory a rozvoja LEAF Award.
Hovorca Konferencie biskupov Slovenska Jozef Kováčik v roku 2014 žiadal RTVS, aby Kocúra neoznačovali za katolíckeho teológa: „"Z pohľadu Katolíckej cirkvi, ide o bývalého katolíckeho kňaza, ktorý nemá mandát vystupovať v mene Katolíckej cirkvi. Titul katolícky teológ nie je titul, ktorý si môže ktokoľvek privlastniť, hoci by mal vyštudovanú katolícku teológiu. Preto žiadame stiahnutie mätúceho titulku"“ RTVS Kocúra v relácii označila za teológa, publicistu.
Je zakladajúcim členom politickej strany Progresívne Slovensko. Pôsobí ako expert a aktívny člen tímu pre vzdelávanie, vedu a inovácie. V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 40. mieste kandidátky koalície PS/SPOLU. Vo voľbách získal 2 700 hlasov, po zohľadnení preferenčných hlasov sa umiestnil na 31. mieste kandidátky. Kvôli výsledku koalície sa do parlamentu nedostal.
Pôsobenie vo vzdelávaní.
Miroslav Kocúr prednášal na Katolíckej univerzite v Ružomberku a na Teologickom inštitúte v Spišskom Podhradí. a na BISLE. Spoluzaložil Bilingválne gymnázium C. S. Lewisa a stal sa jeho prvým riaditeľom. Súhlas vyučovať na teologických fakultách mu bol odobratý. Je spoluautorom dokumentu Učiace sa progresívne Slovensko, kritiky vládneho programu Učiace sa Slovensko.
Rodina.
Miroslav Kocúr je ženatý, s manželkou Zuzanou Dlugošovou, ktorá je predsedníčkou Úradu na ochranu oznamovateľov.
Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1994

Majstrovstvá sveta v pozemnom hokeji žien 1994 bol v poradí 9. turnaj majstrovstiev sveta v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná federácia pozemného hokeja (FIH). Konal sa v dňoch od 13. do 24. júla 1994 v Dubline, v Írsku, za účasti 12 tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo Ruska. Zápasy sa odohrali na novopostavenom štadióne National Hockey Stadium s kapacitou 3 000 divákov, ktorý sa nachádza v areáli univerzity University College Dublin. Titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Bronzové získalo svoju prvú medailu.
Tento turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 1996, ktoré hostila Atlanta. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Kvalifikácia.
Poznámka: Odstúpené družstvo Sovietsko zväzu nahradilo USA.
Konečné poradie.
Pozn.: Posledných 6 družstiev muselo odohrať Interkontinentálny pohár 1997.