burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Domobrana (Slovenská republika 1939 – 1945)

Domobrana bola ozbrojená súčasť armády vojnovej Slovenskej republiky po vypuknutí SNP na jeseň 1944.
Vznik.
S vypuknutím Slovenského národného povstania dochádza k zániku armády Slovenskej republiky (1939-1945) . Preto na Slovensku vládnucí režim začal formoval nové ozbrojené sily, ktoré nazval Domobranou. Jednotky Domobrany sa začali formovať v septembri 1944. Veliteľom Domobrany, ktorá sa mala stať protiváhou povstaleckej Prvej československej armády na Slovensku a utvárať dojem suverenity a autority rozkladajúceho sa režimu, sa stal minister obrany Štefan Haššík. 
Prvý pluk bol sformovaný 8. októbra 1944. Za súčasť Domobrany boli považované aj technické divízie pôsobiace v Maďarsku (1. technická divízia) a Taliansku (2. technická divízia), hoci príslušníci 2. technickej divízie odmietli nosiť rukávovú nášivku Domobrany. 
V októbri 1944 boli do Domobrany zahrnuté aj útvary Hlinkovej gardy, Hlinkovej mládeže, četníctva, štátnej polície a finančnej stráže. K 29. novembru bol početný stav Domobrany 12 687 osôb. Po doplnení o bývalých príslušníkov Východoslovenskej armády prepustených v decembri 1944 z internácie v Nemecku a mobilizácii z 12. januára 1945 bolo v jej radoch formálne 41 533 mužov (z toho 29 139 bolo dislokovaných na Slovensku). Viac než 2/3 príslušníkov domobrany nebolo nikdy ozbrojených. 
Jednotky Domobrany sa však u Nemcov netešili nikdy veľkej dôvere. Náčelník Pohotovostnej skupiny H Josef Witiska v správe o politickej situácii na Slovensku zo dňa 28. novembra 1944 hlásil: "Domobrana v nijakom prípade nepredstavuje jednotku, na ktorú sa dá plne spoľahnúť. Nálada v Domobrane je protinemecká a štvavá kampaň proti Hlinkovej garde sa tam robí tak isto ako v povstaleckej armáde."Z radov nemeckej menšiny bola po 2. septembri 1944 organizovaná nemecká domobrana - SS Heimatschutz Slowakei.
Organizácia.
Organizačná štruktúra Domobrany na konci roku 1944 bola nasledovná:
Vo februári 1945 bol Technický zbor reorganizovaný. Vznikli:
Nasadenie.
Od druhej polovice októbra 1944 do januára 1945 bola Domobrana nasadená v bojoch proti partizánom . 1. delostrelecká batéria podporovala útok divízie Tatra v smere Čremošné - Banská Bystrica. Časť II/1 pešieho práporu pôsobila v priestore Banskej Štiavnice. Do bojov proti sovietskym jednotkám zasiahla rota pešieho pluku 1 a 1. delostrelecká batéria pri Novom Tekove. Jednotky boli pre nedôveru nemeckého velenia prakticky nasadené iba na opevňovacie práce pri ústupových bojoch. Jedinou zostávajúcou oporou mocenských zložiek vojnového Slovenského štátu zostala Hlinkova garda a jej pohotovostné oddiely.
Jelení vrch (prírodná pamiatka)

Jelení vrch je prírodná pamiatka ev. č. 935 v okrese Prachatice. Nachádza sa na Šumave (Trojmezenská hornatina), neďaleko obce Stožec. Je súčasťou NP Šumava, ktorého je I. zónou.
Predmetom ochrany je zvyšok prirodzeného zmiešaného porastu v smreko-bukovom vegetačnom stupni Šumavy. Hniezdisko bociana čierneho.
Otomar Kubala

Otomar Kubala (* 26. január 1906, Lakšárska Nová Ves – † 28. august 1946, Bratislava) významný príslušník radikálneho pravicového krídla HSĽS, náčelník štábu, neskôr zástupca veliteľa Hlinkovej gardy (HG), po vypuknutí SNP s právomocami hlavného veliteľa HG. V roku 1946 popravený zastrelením za zločiny proti ľudskosti.
Život.
Narodil sa 26. januára 1906 v Lakšárskej Novej Vsi, dnes okres Senica. Študoval na učiteľskom ústave v Modre. Pôsobil ako učiteľ v Smoleniciach, Kútoch a Uhorskej Vsi (dnes Záhorská Ves). V roku 1934 sa stal riaditeľom školy vo Varíne. V novembri 1938 sa stal aktívnym členom Hlinkovej gardy a neskôr jej miestnym veliteľom. V roku 1939 sa stal riaditeľom školy v Bratislavskej Rači, pôsobil na hlavnom veliteľstve HG. V roku 1941 sa stal šéfredaktorom novín Gardista.
Po salzburských rokovaniach sa stal 30. júla 1940 zástupcom veliteľa Hlinkovej gardy a zároveň náčelníkom jej štábu. Udržiaval blízke kontakty s nemeckým poradcom pre HG Viktorom Nagelerom. Kubala bol napriek tomu, že neovládal nemecký jazyk, oddaným obdivovateľom nemeckého národného socializmu a spolu s Tukom a Machom prívrženec zavedenia nacistickej politiky na Slovensku. V dôsledku konfliktov s Jozefom Tisom bol 20. mája 1942 zbavený funkcie. Vo funkcií zástupcu veliteľa HG ho nahradil Karol Danihel. Kubala potom krátko pracoval ako učiteľ.
Po vypuknutí SNP bol Mach kritizovaný za podiel na vzniku povstania a 5. septembra odvolaný z funkcie. Kubala bol od 7. septembra 1944 (po okupácii väčšiny územia nacistickými jednotkami) opäť menovaný náčelníkom štábu Hlavného veliteľstva Hlinkovej gardy. Deň na to vydal príkaz na vytvorenie Pohotovostných oddielov HG. Keďže od tej doby nebol do konca vojny na post šéfa HG menovaný nikto (de iure ním bol Tiso), Kubala bol de facto jej najvyšším veliteľom. Zároveň sa 11. októbra 1944 stal vedúcim bezpečnostného odboru Ministerstva vnútra. Okrem Hlinkovej gardy velil aj jednotkám Pohotovostných oddielov HG, Domobrane, ÚŠB, polícii, žandárstvu, finančnej stráži a ďalším. Jednotky pod jeho velením úzko spolupracovali s nemeckými okupačnými silami, Gestapom a SS pri perzekúciách a prenasledovaní povstalcov, partizánov a ostatných pre nacistov nežiaducich osôb. Kubala nesie zodpovednosť na uskutočnení viacerých masových popráv a vojnových zločinov. Od decembra 1944 plne spolupracoval s nemeckými orgánmi, bol označený za najpovolanejšiu osobu sústreďujúcu výkonnú moc na Slovensku a nástroj uskutočňovania nemeckých príkazov.
V dôsledku postupu Červenej armády po území Slovenska Kubala organizoval ústup kolaborantských jednotiek až do južných Čiech. Pri Strakoniciach sa nechal zajať Američanmi. Následne však bol odovzdaný česko-slovenským orgánom.
Národný súd ho 24. augusta 1946 odsúdil na trest smrti. 28. augusta 1946 bol za zločiny proti ľudskosti popravený zastrelením.
Jelení vrch

Jelení vrch môže byť:
Kvilda-Pod políčky

Kvilda-Pod políčky je prírodná pamiatka ev. č. 1237 v okrese Prachatice. Nachádza sa na Šumave, neďaleko obce Kvilda. Je súčasťou NP Šumava, ktorého je I. zónou.
Predmetom ochrany je lokalita s významným zastúpením chránených a ohrozených druhov rašeliniskovej, mokradnej až vresoviskovej vegetácie vrátane zvyškov charakteristických acidofilných lúčnych spoločenstiev centrálnej Šumavy s najbohatším zastúpením horca panónskeho v juhočeskej časti Šumavy.
Majstrovstvá sveta cestných motocyklov

Majstrovstvá sveta cestných motocyklov (skrátene MotoGP) je najprestížnejšia súťaž športových cestných motocyklov. Delia sa na štyri kategórie: Moto E, Moto 3, Moto 2 a MotoGP. 
Súťažné špeciálne motocykle, na ktorých jazdci pretekajú, sa sériovo nevyrábajú. Nemožno ich legálne používať v bežnej premávke, čím sa líšia od strojov, používaných v pretekoch športových motocyklov, ktoré sú modifikovanými verziami bežných cestných motocyklov.
Peter Michalík

Peter Michalík (* 15. september 1990, Bojnice) je šachový veľmajster. 
Michalík je členom Šachového klubu Novoborský. Bol majstrom Slovenska U10 v roku 1999, U10 v roku 2000, U12 v roku 2001, U12 v roku 2002 a U16 v roku 2005. Na IM turnaji v Ostrave v roku 2005 bol tretí, na otvorenom turnaji v Starej Pozovej v roku 2009 skončil na druhom mieste. Michalík vyhral turnaj Banícky kahanec 2011 v Ostrave.
Prvú normu veľmajstra získal v českej Extralige v sezóne 2010/11, kde hral za Šachový klub Zlín. Získal 6 bodov z desiatich partií, pričom porazil veľmajstrov Zigurdsa Lansu a Tomáša Petríka. Druhú normu získal na Majstrovstvách Európy vo francúzskom Aix-les-Bains, získal 5 bodov z 9 partií (dve kontumácie sa do normy nerátajú), pričom porazil veľmajstrov Viačeslava Zacharova a Vasiliosa Kontronisa. Titul veľmajstra mu bol udelený na zasadaní prezidentského výboru FIDE v prvom júnovom týždni 2011. K 18. 3. 2016 prestúpil do českej šachovej federácie (kde hrá už dlhodobo šachové ligy, študoval a usadil sa) a stal sa 5. najsilnejším hráčom.
Paraceratherium

Paraceratherium alebo Indricotherium alebo Baluchitherium je vyhynutý rod obrovských bezrohých nosorožcov, ktoré žili počas obdobia eocénu a oligocénu v Eurázii a Ázii pred 37,5 – 23,03 miliónmi rokov. 
Opis.
Paraceratherium je najväčší známy suchozemský cicavec, oveľa väčší než mamut. Meral priemerne 5,5 metra na výšku a bol 12 metrov dlhý. Najväčší známy jedinec bol vysoký 8 metrov, lebka tvorila 1,5 metra. Jeho predpokladaná váha je 20 ton, čo je stredná hmotnosť sauropodného dinosaura.
Bol bylinožravec, ktorý odtrhával zo stromov lístie s pomocou dlhého krku a dole smerujúcimi klovitými zubami.
S ohľadom na jeho veľkosť by toto zviera nemalo byť veľmi mobilné. Výhodu mu ale dodáva fakt, že je cicavec. Paraceratherium bolo veľmi aktívne zviera, pohybujúce sa v stádach po 15 až 20 jedincov.
Stáda tvorili samice (dospelé), samice s mláďatami žili osamotene, dospelé jedince predstavovali hrozbu pre mláďa. Samce sa združovali len v období párenia, keď medzi sebou bojovali o samice. Rovnako ako u slonov, samice si vyberali toho najväčšieho a najsilnejšieho samca.
Ochrana a odchovanie mláďat.
Dospelé jedince rodu "Paraceratheium" neboli ohrozované ničím, boli príliš veľké. Mladé jedince však boli ohrozované všetkým, vrátane jedincov vlastného rodu. Medzi zvieratá, ktoré ohrozovali mladé "Paraceratheria" patrili:
Mláďatá, ako predpokladáme, boli chránené matkou, inú obranu u nich nepozorujeme (na pozostatkoch sa nenašli žiadne známky inej anatómie ako u dospelých). Ich jedinou ochranou okrem matky bol vrodený úkon "zvaliť sa na zem a nehybne ležať".
Druhy.
Z pozostatkov týchto zvierat vieme, že existovalo viac druhov tohto rodu:
Najznámejší druh, stredný a neskorý Oligocén, Mongolsko, Kazachstan južná Čína
Popularizácia.
Paraceratherium bolo hlavným aktérom tretej epizódy seriálu BBC Putovanie s pravekými zvieratami.
Stimulácia (ekonomika)

Stimulácia je aplikácia stimulov na zvýšenie výkonu či dosiahnutie nejakého cieľa.
Stimulácia v personálnom manažmente.
V personálnom manažmente je stimulácia aplikácia súboru vonkajších podnetov (nástrojov), ktoré usmerňujú správanie sa zamestnancov a pôsobia na ich motiváciu. Je to cieľavedomé ovplyvňovanie a usmerňovanie vnútornej dynamiky a aktivity zamestnancov, ktoré využíva 2 prístupy: 
Stimulácia sa mení na motiváciu v okamihu, keď si zamestnanec z viacerých ponúknutých stimulačných faktorov vyberie jeden (alebo určený počet).
Zemetrasenie v Lisabone

Zemetrasenie v Lisabone je zemetrasenie, ktoré postihlo oblasť Lisabonu v Portugalsku 1. novembra 1755 približne o 9:40 ráno.
Po zemetrasení nasledovali požiare a cunami, ktoré mali za následok silné poškodenie mesta a okolitých oblastí. Predpokladá sa, že zemetrasenie dosiahlo momentové magnitúdo okolo 8,5 až 9,0. Epicentrum zemetrasenia bolo asi na juhozápad od mysu sv. Vincenta v Atlantickom oceáne. V meste zahynulo asi 10 000 až 100 000 ľudí, čo z neho robí jedno z najničivejších zemetrasení v histórii.
Zemetrasenie umocnilo politické rozbroje v krajine a narušilo koloniálnu politiku Portugalska. Výrazne zapôsobilo na európskych osvietenských mysliteľov a výrazne inšpirovalo k zmenám teodícey. Bolo tiež prvým zemetrasením, ktorého deštruktívne účinky boli vedecky študované v rozľahlej oblasti, čo malo ďalekosiahly dopad na vznik modernej seizmológie a posudzovania ohrozenia zemetraseniami v staviteľstve.
Príčinou zemetrasenia bol pravdepodobne azorsko-gibraltársky transformný zlom, ktorý je hranicou medzi africkou a eurázijskou platňou. Zlom sa tiahne západne od Gibraltáru smerom do Atlantiku. Aktivita zlomu je známa aj z obdobia pred rokom 1755. Je známych 8 zemetrasení v 14. storočí, 5 v 16. storočí a 3 v 17. storočí. V 18. storočí došlo k zemetraseniam v roku 1724 a 1740.
Rockford IceHogs

Rockford IceHogs je profesionálny športový hokejový klub, hrajúci v American Hockey League. Mužstvo pôsobí v meste Rockford v Illinois. Svoje domáce zápasy hrajú v miestnej aréne RockfordMetroCentre. Klub hrá v súťaži od roku 2007, kedy v nej nahradil celok Cincinnati Mighty Ducks, bývalú farmu klubu NHL Anaheim Ducks.
Klub s názvom Rockford IceHogs hral v rokoch 1999 – 2007 nižšiu súťaž UHL. Súčasní IceHogs sú farmou klubu NHL Chicago Blackhawks. Za prvé tri roky svojho účinkovania v AHL sa zakaždým prebojovali do play-off, iba v premiérovej sezóne 2007/08 ale prešli do 2. kola. V ročníku 2010/11 po prvý raz vo vyraďovacích bojoch chýbali.
Gwinnett Gladiators

Gwinnett Gladiators je hokejový klub sídliaci v meste Duluth v Spojených štátoch amerických. Klub v súčasnosti hrá v nižšej súťaži ECHL. Je to farma Atlanty Thrashers.
Harald I.

Harald I. môže byť:
Trojmezná hora

Trojmezná hora je prírodná pamiatka ev. č. 450 v okrese Prachatice. Nachádza sa na Šumave (Trojmezenská hornatina), neďaleko obce Nová Pec. Je súčasťou NP Šumava, ktorého je I. zónou.
Predmetom ochrany sú najvyššie partie českej Šumavy (Plechý , Nad Rakouskou loukou , Trojmezná , Vysoký hřeben a Třístoličník ), horské smrečiny, bukové porasty, kamenné moria, ľadovcové Plešné jezero. V ľadovcovom kare Plešného jazera s temer vysokou jazernou stenou sa vyskytujú jedinečné spoločenstvá. Pred kôrovcovou kalamitou tu boli rozsiahle porasty horských smrečín prirodzeného charakteru s vtrúsenou jarabinou. Na tzv. Rakúskej lúke v sedle pod Plechým sa nachádza najvyššie položené vrchovisko na českej strane Šumavy.
Jana Doleželová

PharmDr. Jana Doleželová (* 23. jún 1981, Šternberk) je Miss Českej republiky z roku 2004. 
Životopis.
Do 16 rokov žila v Uničove. Po ukončení Strednej zdravotníckej školy v odbore farmaceutický laborant v Olomouci, študovala na Farmaceutickej fakulte Karlovej univerzity v Hradci Králové. Štúdium ukončila v roku 2004. Po obhajobe rigoróznej práce v roku 2005 získala akademický titul Doktorka farmácie (PharmDr.). 
17. apríla 2005 zvíťazila vo finále súťaže Miss ČR 2004. Zároveň získala titul Miss televíznych divákov. V novembri 2004 reprezentovala Česko na svetovej súťaži Miss World 2004. Vo finále tejto súťaže sa dostala do TOP 15.
V decembri 2006 reprezentovala Česko na súťaži Miss Queen of the Year, ktorá sa konala v Kuala Lumpur v Malajzii. Získala titul Miss Perfect body, Miss Eyewear beauty a tiež hlavný titul Miss Tourism Cosmopolitan International. 
V roku 2008 súťažila spolu s Michalom Necpálom v televíznej tanečnej súťaži Star Dance III.
Charitatívna činnosť.
V roku 2004 sa stala Patrónkou stacionára Jasněnka (zariadenie pre postihnuté deti). Usporiadala módnu show pre detský domov v Uničove, vďaka ktorej získal štvrť milióna Kč. V roku 2008 sa stala riaditeľkou nadačného fondu "Modrá kotva".
Lacko

Lacko môže byť:
Blaškovič

Blaškovič ("Blaskovich, Blaskovits, Blaskovics, Blašković"):
Osveta

Osveta môže byť:
Sela Wardová

Sela Anne Wardová (* 11. júl 1956, Meridian, Mississippi, USA) je americká herečka a bývalá modelka. Medzi jej najznámejšie role patria účinkovanie v televíznom seriáli "Sisters" z roku 1991, za ktoré získala cenu Emmy a nomináciu na Zlatý glóbus a ďalej televízny seriál "Once and Again", za ktorý získala cenu Emmy a Zlatý glóbus.
Život.
Na alabamskej univerzite vyštudovala umenie a propagáciu, potom sa presťahovala do New Yorku, kde pracovala ako propagačná a reklamná pracovníčka. Vďaka tomuto povolaniu mohla začať pracovať ako modelka, čo následne viedlo k tomu, že začala hrať v televíznych reklamách. V roku 1983 sa presťahovala do Los Angeles, kde sa objavila prvýkrát v hranom filme, čo bola komédia "Man Who Loved Women", ktorá sa stala jej prielomovou rolou. V tom istom čase potom získala aj svoju prvú väčšiu televíznu rolu v seriáli "Emerald Point N.A.S." z vojenského prostredia.
Osobný život.
V roku 1992 sa vydala za herca Howarda Shermana a má s ním dve deti: syna Austina (* 1994) a dcéru Annabellu (* 1998).
Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál)

Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál) udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov ("HFPA") na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1951. Predtým sa kategória nazývala "Najlepší herec" a udeľovalo sa v nej od roku 1944. Dnes sa mužské herecké výkony v hlavnej úlohe delia na "Najlepší herec v dráme" a "Najlepší herec v komédii alebo muzikáli". 
Prvým komediálnym hercom bol 28. februára 1951 vyhlásený herec a spevák Fred Astaire. Najviac cien (tri) získali Jack Lemmon a Robin Williams. Jack Lemmon drží rekord aj v počtu nominácií, získal ich dohromady desať. Cary Grant a Steve Martin pozbierali zhodne päť nominácií, ale žiadnu výhru.
Poznámky.
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje hercov, ktorí cenu vyhrali (zvýraznení sú tučne a na prvom mieste), a taktiež tých, ktorí boli na ňu nominovaní. Ďalej sú uvedené charaktery, ktoré stvárnili a filmy, za ktoré boli ocenení / nominovaní. Ak má film distribučný názov, je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelec bol nominovaný na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získal. V rokoch 1954 až 1956 neexistovali nominácie, ale len víťazi.
Kasprov vrch

Kasprov vrch (; ) je uzlový vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží v závere Tichej doliny nad Podbanským, približne severozápadne od Popradu. Vrchol je vďaka lanovke ľahko dostupný a patrí tak k najnavštevovanejším v Tatrách. V budove lanovky v nadmorskej výške sa nachádza okrem meteorologickej stanice aj bar a reštaurácia.
Názov.
Názov vrchu pochádza podľa povesti od mena majiteľa lokality, gorala Kaspera. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, na východnom okraji podcelku Západné Tatry a v ich časti Červené vrchy. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva. Južná časť hrebeňa patrí do okresu Poprad a katastra mesta Vysoké Tatry, severné svahy patria do Powiatu tatrzańského a katastra mesta Zakopané. Najbližšími sídlami na slovenskom území sú južne situované Podbanské a Štrbské Pleso, východným smerom aj Tatranská Javorina, severne je na poľskom území mesto Zakopané. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti pohoria a južná časť je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina.
Opis.
Vďaka stavbám a lanovke na vrchole nápadný Kasprov vrch leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi vrchmi Beskyd () a Goričková (). Na sever a severovýchod vybiehajú z masívu dve rázsochy, oddelené dolinou Sucha Kasprowa. Severozápadne leží Dolina Goryczkowa, východne Dolina Gąsienicowa a južne Tichá dolina. Z poľskej, severne orientovanej časti vodu odvádza potok Bystra a Sucha woda do Dunajca, južnú časť hrebeňa odvodňuje Tichý potok do Váhu.
Západne sa nachádza Giewont (), Kondratova kopa (), Suchá kopa (), Goričková (), Kresanica () a Poľská Tomanová (), južne Magura (), Veľká kopa (), Kriváň (), Zadná Garajova kopa (), Tichý vrch () a Valentková (), východne Svinica (), Beskyd (), Kozí vrch (), Wielki Woloszyn (), Wielka Koszysta () a Žólta Turnia () a severne Kopa Magury (), Sucha Czuba () a Krokiew (). Na vrchol vedie niekoľko značených turistických chodníkov. V oblasti vrcholu sa nachádzajú botanicky významné lokality s endemickými rastlinami.
Podnebie.
Kasprov vrch má studené podnebie. V rokoch 2000-2013 bola:
Výhľady.
Turisticky voľne prístupný vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrcholy a okolité doliny Západných a Vysokých Tatier, no pri vhodných podmienkach je vidieť aj časť Nízkych Tatier a Oravských Beskýd.
Lackovič

Lackovič, Laczkovics:
Osobitá (vrch)

Osobitá (; ) je výrazný vrch v Západných Tatrách na Slovensku. Vypína sa nad Roháčskou dolinou, nad Zubercom, približne juhovýchodne od Tvrdošína. 
Poloha.
Nachádza sa na severozápadnom okraji Tatier, v podcelku Západné Tatry a ich časti Osobitá. Leží na území Žilinského kraja a okresu Tvrdošín a na vrchole sa stretávajú hranice katastrálnych území obcí Zuberec, Vitanová a Habovka. Najbližším sídlom sú severovýchodne situované Oravice, západným smerom sa nachádza Habovka a Zuberec, juhozápadne Huty a východne poľské obce Kościelisko a Witów. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a veľká časť masívu je súčasťou rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.
Opis.
Osobitá dominuje hrebeňu na severozápadnom okraji Západných Tatier, ktorý vedie severozápadným smerom z Lúčnej (), ležiacej v hraničnom hrebeni. Sedlom Pod Osobitou je oddelená v hrebeni ležiaca Javorina () a opačným smerom je západným susedom v hrebeni vrch Okolík (). Z vrcholu vybiehajú viaceré rázsochy, najvýznamnejšou však je severovýchodne vedúci hrebeň Radové skaly, ktorý klesá do sedla Bôrik, kde nadväzuje masív Skorušiny (). Severozápadne leží Blatná dolina, kde vodu odvádza Kremenný potok do Blatnej a Studeného potoka, juhozápadné svahy odvodňuje rovnakým smerom tečúci potok cez Teplý žľab. Východne sa nachádza Suchá dolina, ktorou voda odteká do Bobroveckého potoka a Oravice. Južne je v Roháčskej doline rekreačno-turistická osada Zverovka. Názov vrchu vychádza z polohy vrchu, ktorého rozsiahly masív je samostatný, izolovaný, "osobitne" stojaci od okolitých končiarov.
Severným smerom sa nachádza Krúpová (), Mihulčie (), Blatná (), Skorušina () a Kremenná (), západným leží Mikulovka (), Javorková (), sedlom oddelený Okolík (), Mačacie diery () a Štít (), južným Brestová (), Predný Salatín (), Salatín (), Spálená (), sedlom oddelená Javorina (), Pachoľa (), Baníkov (), Predná Zábrať (), Volovec () a Rákoň () a východným Lúčna (), Roh (), Kasne (), Bobrovec (), Hrubý vrch (), Veľká Furkaska () a Magura (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník. 
Výhľady.
Skalnato-hôľnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať okolité vrcholy Západných a Vysokých Tatier, susedné Skorušinské vrchy a blízke doliny, no tiež Chočské vrchy, Malú Fatru, Oravskú Maguru, Oravské Beskydy a podhorie v priľahlej oblasti južného Poľska.
Prístup.
Celý masív Osobitej je súčasťou národnej prírodnej rezervácie a na vrchol nevedie značkovaná trasa. Južným úpätím vedie sedlom Pod Osobitou zeleno značený chodník zo Zverovky, resp. z opačného smeru po hrebeni z Lúčnej cez Roh a Kasne.
Externé odkazy.
Niť

Niť je vlákno, alebo viacero spradených vláken na šitie alebo tkanie. Na rozdiel od priadze je niť všeobecný, širší pojem pre textilné vlákno, z ktorých sa priadza skladá.
Vhodný výber šijacích nití má vplyv na kvalitu odevu.
Druhy.
Nite môžu byť vyrobené z prírodných (napr. bavlna) alebo umelých vláken (napr. polyester ale aj sklenené vlákno). Väčšinou ich možno rozdeliť na
Strojové nite se vyrábajú ako "vrchné" a "spodné" (rozlišované hlavne v odevných podnikoch).&lt;br&gt;Správne šijacie nite určíme podľa druhu tkaniny, z ktorej chceme vytvoriť odev. Niť by mala mať rovnaké, alebo podobné vlastnosti, ako tkanina. Rozdiel v materiále tkaniny a nite by bol najviac badateľný po prvom praní (napríklad bavlnená tkanina s polyesterovou niťou by sa po praní odevu zrazila, ale niť by ostala nezrazená)
Prírodné.
Vyrobené z prírodných vlákien. Mali by používať na prírodné tkaniny, ako bavlna, ľan a prírodný hodváb.
Syntetické.
Vyrobené zo syntetických vlákien. Mali by sa používať na syntetické tkaniny. 
Nitiarenské výrobky.
Sú hrubšie ako nite, i keď sa vyrábajú rovnakým postupom. Majú nižší zákrut ako nite.
Zdroje.
wiki.sijeme.sk
Zverovka

Zverovka () () je poľana patriaca obci Zuberec v Roháčskej doline a významné stredisko turistiky v Západných Tatrách na Slovensku. 
V hornej časti Roháčskej doliny sa nachádza Ťatliakova chata.
Turistika.
Je obľúbeným východiskom vysokohorských túr na Osobitú, Brestovú, Baníkov, Ostrý Roháč, Volovec, Plačlivé, Lúčnu, Rákoň, Salatín, Pachoľa a Spálenú. 
Zverovka poskytuje možnosť ubytovania v hoteloch a chatách a zimné stredisko "Zverovka – Spálená" ideálne podmienky pre zimné športy do neskorej jari. Asi 100 metrov severne od Zverovky sa nachádza Pleso pod Zverovkou (), ktoré miestni nazývajú Maras. Ďalej sa v oblasti rekreačného zariadenia nachádza Pietne miesto obetiam Roháčov a stanica Horskej služby.
V blízkosti hlavnej chaty Zverovka sa začína náučný chodník Zverovka.
Zo Zverovky vedie Roháčskou dolinou červeno značený bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 3,1 km, končí pri Ťatliakovej chate a jeho povrch je asfaltový. Vzhľadom na značné prevýšenie sa vozíčkarom odporúča sprievod.
MuseumsQuartier

MuseumsQuartier, skrátene MQ, je kultúrno-múzejný areál s rozlohou 60 000 m². Nachádza sa v 7. viedenskom obvode Neubau v blízkosti centra mesta. Areál obsahuje pôvodné barokové stavby a budovy modernej architektúry architektov Lauridsa a Manfreda Ortnerovcov. Areál sa nachádza v susedstve Naturhistorisches Museum Wien a Kunsthistorisches Museum.
V čase otvorenia bol MuseumsQuartier ôsmym najväčším kultúrnym areálom sveta.
Vnútorné prostredie

Vnútorné prostredie () je termín, ktorého autorom je Claude Bernard. Označuje vodný roztok organických a anorganických látok obklopujúci bunky tkanív a orgánov organizmu. Jeho základnou úlohou je udržiavať stabilné prostredie pre fungovanie buniek a teda i orgánov a organizmu ako takého. Pojem sa dnes často používa i v mierne odlišných významoch, napríklad vnútorné prostredie bunky či organizmu ako celku.
Vnútorné prostredie človeka.
Je tvorené, tak ako i u všetkých ostatných organizmov na Zemi, vodným roztokom organických a anorganických látok, ktorých koncentrácie sa vekom mierne menia. Rovnako sú pomerne výrazné rozdiely v pomernom množstve vody v tele podľa veku, mierne i podľa pohlavia. Napríklad voda tvorí 79% hmotnosti tela novorodenca a je väčšinou uložená extracelulárne (mimo buniek). Naopak percentuálna hmotnosť vody u 80-ročného človeka dosahuje iba 48%, pričom väčšina vody je intracelulárne (v bunkách). U priemerného dospelého človeka teda tvorí intracelulárna tekutina približne 2/3 celkovej telesnej vody, extracelulárna zvyšnú 1/3.
&lt;br&gt;Extracelulárna tekutina sa ďalej delí na 2 zložky (kompartmenty):
Zloženie jednotlivých kompartmentov sa významne líši, čo je spôsobené odlišnou priepustnosťou membrán, ktoré ich navzájom oddeľujú. 
Vnútorné prostredie nie je izolované, ale tvorí otvorený systém, vymieňajúci si s vonkajším prostredím hmotu i energiu. Výmena sa deje riadene cez rôzne bariéry, ktoré tak chránia stabilitu vnútorného prostredia a tým existenciu organizmu ako takého. Bariéry tvoria epitely tvoriace kožu a sliznice: vyplýva z toho i na prvý pohľad nie celkom zrejmý fakt, že obsah pľúc či tráviaceho traktu je už vonkajším prostredím.
Prírodopisné múzeum

Prírodopisné múzeum resp. Prírodovedné múzeum je múzeum z oblasti prírodopisu resp. prírodných vied.
Špecificky napr.:
Naturhistorisches Museum

Naturhistorisches Museum (doslova "Prírodopisné múzeum") môže byť:
Uintatherium

Uintatherium je vyhynutý rod kopytníkov ("ungulata") zo stredného a vrchného eocénu (pred 50 až 45 miliónmi rokov). Jeho fosílne pozostatky boli prvýkrát nájdené v štáte Wyoming, USA, neskôr aj v Ázii.
Opis.
Uintaterium patrí medzi prvé veľké bylinožravé cicavce a bol vôbec najväčším cicavcom eocénu. Bol veľký asi ako nosorožec, podľa odhadov vážil až 4,5 tony. Vyznačoval sa robustnou lebkou, až 75 centimetrov veľkou, z ktorej vyčnievali dopredu 3 páry krátkych kostených rohov a jeden nepárny na čelnej kosti. Čo sa zubov týka, nemal rezáky. Mohutné horné očné zuby boli mechanicky chránené plochými výrastkami na dolnej čeľusti. Uintaterium zaraďujeme medzi prstochodce. Mal masívne končatiny s piatimi krátkymi prstami.
Extracelulárna tekutina

Extracelulárna alebo mimobunková tekutina je jedným z dvoch hlavných kompartmentov (častí) celkovej telesnej vody mnohobunkového organizmu (druhým je intracelulárna čiže vnútrobunková tekutina). Má zásadný význam v zabezpečení rovnováhy vnútorného prostredia. 
U rôznych organizmov je podiel extracelulárnej tekutiny na ich hmotnosti rôzny: a to nielen v rámci rôznych druhov, ale rozdiely sú aj u jedincov rovnakého druhu ale rôzneho veku. Napríklad u priemerného dospelého človeka teda tvorí extracelulárna tekutina zvyšnú 1/3 celkovej telesnej vody (cca 14 litrov), u novorodenca je to však viac ako polovica.
&lt;br&gt;Extracelulárna tekutina sa ďalej delí na 2 zložky (kompartmenty):
Tafonómia

Tafonómia je dôležitá samostatná poddisciplína vedného odboru paleontológia, skúmajúca vznik fosílií a ich spôsob zachovania. Snaží sa o pochopenie pochovávacích procesov, ktoré majú význam pre paleobiologické a paleoekologické interpretácie. Slovo tafonómia pochádza z dvoch gréckych slov, a to "taphos", čo znamená „smrť“ a "nomos", čo možno preložiť ako „princíp“.
Stromové živice.
Stromové živice sú znamenité imerzné médium a dokážu až do detailov zachovať štruktúru zvierat a rastlín. Malé zvieratá môžu byť zaliate jedinou kvapkou stromovej živice, ktorá sa časom premení v jantár. Útvary vzniknuté týmto spôsobom sa nazývajú inklúzie. Väčšinu zvierat zakonzervovaných v jantáre tvorí hmyz a pavúkovce, ale aj červy alebo ulitníky, ojedinele sa medzi nimi dokonca vyskytujú malé plazy. Vedľa zvierat sa v jantáre zachovajú aj časti rastlín, ako sú peľ, semená, listy, časti kôry a výhonkov. Pri zaliatí do stromovej živice ale nikdy nedošlo k vzniku starých fosílií, pretože jantár sa pri diagenézii rozpadne. Napríklad sa nezachoval žiadny jantár z obdobia karbónu. Väčšina jantárových inklúzií pochádza z obdobia treťohôr a kriedy.
Intersticiálna tekutina

Intersticiálna tekutina alebo tkanivový mok je označenie vodného roztoku organických a anorganických látok, ktorý obklopuje bunky mnohobunkových organizmov, vrátane človeka. Je jednou z častí jeho vnútorného prostredia, patrí spolu s intravaskulárnou tekutinou do kompartmentu extracelulárnej tekutiny. U človeka sa jej objem pohybuje okolo 10 litrov a tvorí približne 15 % jeho hmotnosti. Má zásadný význam pri udržiavaní rovnováhy vnútorného prostredia.
Gorila nížinná

Gorila nížinná (iné názvy: gorila pralesná, gorila obyčajná, gorila africká, gorila hôrna, lat. "Gorilla gorilla" alebo zriedkavo "Homo gorilla") môže byť:
Gorila nížinná môže byť aj len poddruh Gorilla gorilla gorilla (t.j. v starších systémoch bez a v novších systémoch vrátane taxónu Gorilla gorilla diehli), pozri gorila nížinná (poddruh)
Zdroje.
Pozri v článku gorila.
Chelles (Seine-et-Marne)

Chelles je mesto vo východnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo francúzskom departemente Seine-et-Marne v regióne Île-de-France.
Má 47 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené . 
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Partnerské mestá.
 Lindau, Nemecko
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Taylor Momsenová

Taylor Michel Momsenová (neprechýlene Taylor Michel Momsen; * 26. júl 1993, St. Louis, Missouri, USA) je americká herečka, speváčka a modelka. Známa je stvárnením postavy Jenny Humphrey v seriáli "Gossip Girl", pôsobí ako speváčka skupiny The Pretty Reckless.
Detstvo a kariéra.
Taylor Momsen sa narodila 26. júla 1993 v St. Louis, Missouri rodičom Michaelovi a Colette Momsen. Má mladšiu sestru Sloane Momsen, ktorá je tiež herečka. Navštevovala Our Lady of Lourdes School a bola presvedčenou katolíčkou. Herectvu sa začala venovať už vo veku 3 rokov, kedy vystúpila v reklame Shake 'N' Bake. Následne ju obsadili do filmu Diabolská hra. V roku 2000 hrala postavu Cindy Lou Who vo filme "Grinch". O dva roky neskôr bola obsadená do filmu "Hansel and Gretel", kde si zahrala Gretel.
V roku 2006 sa objavila vo filme "Štvornohý detektív", v roku 2007 vo filme "Utečenec" ako Molly. Uchádzala sa o rolu v seriáli "Hannah Montana" a prebojovala sa medzi top 3 uchádzačky, kde ju však nakoniec porazila Miley Cyrusová. V roku 2008 hrala úlohu Jennifer v snímke "Paranoid Park", ktorú režíroval Gus Van Sant. 
Od roku 2007 hrá ako Jenny Humphrey v televíznom seriáli Gossip Girl, ktorý je natočený podľa knižnej predlohy od Cecily von Ziegesar. Taylor účinkovala iba v 4. sériach.
Modeling.
V júni 2008 ako 14-ročná podpísala zmluvu s IMG Models. Stala sa tvárou britského reťazca New Look pre kolekciu jar/leto 2010. V roku 2010 si ju Madonna vybrala ako hlavnú tvár pre svoju módnu líniu "Material Girl". V tom istom čase robila model pre novú vôňu od Johna Galliana.
Hudba.
"Hudba je to, kde môžem byť sama sebou. Herectvo je ľahké. Robím to už dlho a baví ma to. Ale je to tak, že hráte osobu, ktorou nie ste. Hudba je viac osobná, pretože ju píšem a som od začiatku zapletená v každom kroku tvorenia," povedala Taylor. Keď mala 5 rokov, nahrala pieseň "Christmas, Why Can't I Find You?" pre soundtrack k filmu "Grinch". V roku 2002 nahrala piesne "One Small Voice" a "Rudolph The Red-Nosed Reindeer" pre kompiláciu "School's Out! Christmas".
V roku 2009 jej skupina The Pretty Reckless podpísala zmluvu s Interscope Records. Naspievala a nahrala jednoduché akordy pre ich prvý album, je tiež autorkou všetkých textov. Prvé turné skupina odohrala ako predskokan The Veronicas na ich turné Revenge is Sweeter Tour na jar 2009.
Prvý album The Pretty Reckless nesie názov "Light me up". Bol vydaný 30. augusta 2010 v Veľkej Británii, kde debutoval na 6. priečke, a v Írsku na 18. priečke. Prvý singel "Make Me Wanna Die" bol vydaný 30. mája 2010 a skončil na 16. priečke, zatiaľčo druhý singel "Miss Nothing" vydaný 23. augusta 2010 skončil ako 39. Tretím singlom sa stala pieseň "Just Tonight".
Andrův stadion

 Andrův štadión je futbalový štadión, na ktorom hrá domáce zápasy moravský klub SK Sigma Olomouc, a tiež tu hrá niektoré zápasy česká futbalová reprezentácia. Štadión má kapacitu 12 566 miest na sedenie. Bol otvorený v roku 1940, rekonštruovaný v rokoch 1977, 1998, 2010. Momentálne patrí medzi najmodernejšie v Česku, ale aj celej Európe.
História.
Meno štadión nesie po olomouckom veľkoobchodníkovi Josefovi Anderovi, ktorý bol veľký priaznivec futbalu, a tak sa na jeho popud začal v roku 1938 budovať nový moderný štadión v Olomouci. Štadión pre 20 000 ľudí bol otvorený o dva roky neskôr a jeho hlavnou dominantou sa stala železobetónová tribúna, ktorú však zničili nemeckí vojaci na sklonku vojny, keď vyhodili do povetria muničný sklad, ktorý zriadili v útrobách tribúny. Po vojne bola vystavaná len provizórne drevená tribúna, ktorá však slúžila až do ruku 1976. Od 1977 sa začala budovať nová tribúna, ktorá priniesla pohodlie divákom aj potrebné zázemie futbalistom. V roku 1985 sa začala stavať aj náprotivnej tribúna. Ďalšie väčšie zmeny nastali v roku 1998, kedy bola hlavná tribúna kompletne prerobená na sedenie, bola vystavaná montovaná Južná tribúna a začalo sa z výstavbou novej severnej tribúny, ktorá bola dostavaná o 2 roky neskôr. Posledná úprava bola začatá v roku 2009.
Výstavba.
V roku 2009 začala stavba novej Južnej tribúny (už dostavaná), ktorá architektonicky takmer kopírovala svoj severný vzor. Okrem miest pre 2 534 (490 VIP) fanúšikov sa v útrobách stavby bude nachádzať 30 bytových apartmánov, Skybox a technické zázemie klubu. Kapacita Južná tribúny je nepatrne nižšia než kapacita Severnej, pretože sa tu bude nachádza obrie obrazovka a spoločenská miestnosť s výhľadom na hraciu plochu. Do budúcnosti je plánované predĺženie Západnej tribúny až k bránkovej čiare na južnej strane a zastrešenie celého štadióna, čím by sa štadión zaradil medzi najmodernejšie nielen v Česku, ale aj celej Európe.
Názov.
Pôvodný názov štadióna sa prvýkrát zmenil v roku 1950 a to predovšetkým z politických dôvodov na "Štadión Mieru". Až v roku 1993 bol, z úcty k zakladateľovi olomouckého futbalu Josefovi Anderovi, štadiónu opäť navrátený pôvodný názov.
Plasma Pool

Plasma Pool je maďarská EBM hudobná skupina, založená v 1990 v Budapešti. Hudobná produkcia by sa dala charakterizovať ako ezoterické techno, prípadne gotický industriál.
Počiatky.
Skupina sa sformovala v Budapešti niekedy na prelome rokov 1989/1990. Prvotné zoskupenie tvorili hráč na elektronické bicie László Kuli a klávesista a pogramátor sekvencerov István Zilahy, ktorí pustili svoje nahrávky metalovému spevákovi Attilovi Csiharovi a neskôr ho prizvali k spolupráci.
Kapela začala pravidelnejšie vystupovať na rôznych akciách (TECHNO ART SHOW, VÍRUS) a v kluboch v Budapešti. Kombinácia elektronickej hudby so satanskou tematikou urobili z Plasma Pool kult darkwave scény, ale zoskupenie napríklad robilo aj hudobnú produkciu pre avantgardnú módnu prehliadku na budapeštianskej univerzite. Z tohto obdobia pochádzajú živé nahrávky vydané v rokoch 1992 a 1993.
Rozpad.
Členovia skupiny však začali experimentovať s drogami (marihuana, speed), ktorým postupne viac prepadali. Situácia došla tak ďaleko, že bubeník predal pre drogy nástroje a klávesista István Zilahy sa zaplietol do obchodov s podsvetím. Kapela sa prakticky rozpadla po návšteve výpalníkov, ktorí si odniesli všetko vybavenie zo Zilahyho bytu.
Attila Csihar bol v ešte v roku 1991 kontaktovaný gitaristom Euronymousom z nórskeho black metalového zoskupenia Mayhem, ktorému sa páčil jeho štýl spevu a po samovražde speváka Mayhemu bol v 1993 prizvaný k nahrávaniu ich prvého albumu. Mayhem však krátko po nahratí LP taktiež ukončil svoju činnosť (dôvodom bola tentokrát vražda samotného Euronymousa iným členom skupiny Vargom Vikernesom).
Obnovenie.
Attila sa nakrátko stiahol zo scény, oženil sa a neskôr ho na spoluprácu oslovila talianska industrial black metalová kapela Aborym (podľa jeho slov to bola zaujímavá ponuka, pretože štýlom hudby sa pohybovali niekde medzi extrémnym metalom a elektronickou hudbou), s ktorou vystupoval niekoľko rokov a k projektu Plasma Pool sa už nevrátil.
Zvyšok skupiny sa postupne dostal zo šikmej plochy, z koncertných vystúpení s Csiharom bolo neskôr vydané CD "Drowning" a po nájdení nového vokalistu Gaba (výtvarníka a majiteľa tetovacieho štúdia zo Šoprone) sa začal pripravovať nový album, ktorý bol pod názvom "Ezoterror" vydaný v roku 2004. Nový spevák Gabo sa na ňom podieľal nielen hudobne, ale taktiež bol autorom grafiky na CD.
Albertina (Viedeň)

 
Albertina je galéria umenia založená v roku 1768 vo Viedni vojvodom Albertom Saským a jeho manželkou Máriou Kristínou (rakúskou arcivojvodkyňou, štvrtou dcérou cisárovnej Márie Terézie), je jednou z najväčších svetových zbierok grafiky. 
Zbierky galérie tvorí cca 50 tisíc kresieb, leptov a akvarelov a viac ako 1,5 milióna rytín. Katalóg uvádza 43 kresieb Raffaela, 145 Albrechta Dürera, 70 Rembrandtových a (teda viac, ako ktorákoľvek iná galéria na svete) či 150 prác Egona Schieleho. Medzi ďalšími autormi sú zastúpení Leonardo da Vinci, Michelangelo Buonarroti, Peter Paul Rubens, Hieronymus Bosch, Pieter Brueghel, Paul Cézanne, Pablo Picasso, Henri Matisse, Gustav Klimt či Oskar Kokoschka. 
Začiatkom roku 1919 budova galérie i jej zbierky prešli z majetku Habsburgovcov do vlastníctva Rakúskej republiky. V roku 1920 bola zbierka rytín spojená so zbierkou starej dvornej knižnice ("Hofbibliothek"). Meno «"Albertina"» dostala galéria v roku 1921. V marci roku 1945 bola Albertina vážne zasiahnutá bombardovaním. V roku 1998 bola komplexne rekonštruovaná a zbierky boli uložené podľa najnovších poznatkov a s vysokým stupňom zabezpečenia. V súčasnosti je galéria prístupná verejnosti.
Svetlý týždeň

Svetlý týždeň je liturgické obdobie v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi, ktoré trvá od Nedele Paschy (Nedele vzkriesenia) do Svetlej soboty. Tento týždeň má svoje špecifické bohoslužobné predpisy, všetky bohoslužby časoslova sa slúžia podobne ako v nedeľu Paschy. Všetky bohoslužby sa slúžia v úplných kňazských rúchach bielej farby, dokonca aj pohreb, ak pripadne na tento týždeň. Cárske dvere (kráľovské dvere) aj diakonské dvere ikonostasu sú celý týždeň otvorené, vypúšťa sa používanie Žaltára v časoslove. Počas všetkých bohoslužieb Svetlého týždňa by sa malo stáť (výnimkou môže byť kázeň). Mnohé časti v liturgii svätého Jána Zlatoústeho sa nahrádzajú spevom tropára Paschy "Kristus slávne vstal zmŕtvych..." Ak pripadne na Svetlý týždeň pohreb, mnohé spevy sa nahrádzajú paschálnymi (veľkonočnými) hymnami.
Všetky bohoslužby Svetlého týždňa (s výnimkou božskej liturgie) majú svoju osobitnú štruktúru, v ktorej dominujú radostné paschálne spevy, zatiaľ čo žaltár je redukovaný na minimum. Hodinky (časy), povečerie a polnočnica majú jednotnú štruktúru. Každý deň Svetlého týždňa je ako nedeľa, jednotlivé dni Svetlého týždňa sa postupne striedajú hlasy oktoicha, tak ako sa cez rok striedajú v nedele.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je celý týždeň voľnica (nepostí sa a môže sa jesť všetko), v niektorých východných cirkvách je voľnica dokonca až do stredy pred Nanebovstúpením Pána.
Tezaurus

Tezaurus je riadený slovník termínov a v informačnom prieskume má za úlohu riešiť problémy sémantiky. Riadený slovník je súbor pojmov usporiadaných do určitej štruktúry s určenými vzťahmi medzi nimi.
Definuje najmä vzťahy hierarchie, ekvivalencie a asociácie. Základom tezauru je deskriptorový odsek, ktorý najčastejšie určuje pre pojem širší pojem (Broader term, BT), užší pojem (Narrower term, NT) alebo príbuzný pojem (related term, RT). Asociatívne vzťahy určujú aj také vzťahy ako časť-celok, antonymia (protiklady), definícia.
Tezaurus sa v informačnom prieskume používa od 60. rokov na rozširovanie dotazu. Pôvodné termíny z dotazu sa vyhľadajú v tezaure a dotaz sa rozšíri o pojmy obsiahnuté v deskriptore tezauru (nadradené, podradené, synonymá, asociatívne pojmy). Napríklad ak je v dotaze termín "pes", prostredníctvom tezauru sa dotaz rozšíri na všetky druhy psov ("psovité šelmy").
Tezaury sa vytvárajú buď intelektuálne alebo automatizovane. Vytvárajú sa matice podobnosti termínov (termín-termín) a matica termín-dokument. Tezaury dobre fungujú v tematicky ohraničených doménach (disciplínach) s ustálenou terminológiou, ako napríklad fyzika (INSPEC Thesaurus), medicína (systém Medline, tezaurus MeSH), poľnohospodárstvo (EUROVOC), letectvo (NASA Thesaurus for Aeronautics). 
Typy tezaurov
Význam tezauru možno vidieť v dvoch pohľadoch:
1. Štruktúrny pohľad zdôrazňuje dynamiku sémanticky prepojených termínov a vzťahy reprezentujúce špecifickú doménu.
2. Funkčný pohľad zdôrazňuje funkciu kontroly terminológie a použitia tezauru na preklad z prirodzeného jazyka dokumentov, indexátorov a používateľov do informačného jazyka.
Tezaurus tak možno definovať ako špecializovaný normalizovaný postkoordinovaný jazyk používaný na dokumentačné účely, v ktorom sú lingvistické jednotky syntakticky a sémanticky prepojené.
Norma ANSI/NISO Z 39.19-1993 definuje tezaurus ako "riadený slovník usporiadaný v poradí a štruktúre tak, aby boli jasne zobrazené a identifikované vzťahy ekvivalencie, homonymie, hierarchie a asociácie".
Najnovší vývoj naznačuje zdokonaľovanie tezaurov v tzv. inteligentných a pojmových tezauroch, ktoré zlepšujú reprezentáciu obsahu dokumentov prostredníctvom inteligentných technológií. Umožňujú spracovanie a využívanie vzťahov medzi pojmami v hypertextových prepojeniach alebo iných reprezentáciách poznania. Známe medzinárodné tezaury sú napr. tezaurus ERIC pre oblasť vzdelávania alebo tezaurus v umení a architektúre Art and Architecture Thesaurus (AAT). Nevýhodou tezaurov je ekonomická náročnosť na ich vypracovanie a údržbu.
Fazetový tezaurus
Tezaurus založený na spojení princípu fazetových klasifikačných systémov a deskriptorových selekčných jazykov. Fazety sa uplatňujú pri tvorbe i využití tezauru, keď sú jednotlivé lexikálne jednotky rozdelené do jednotlivých faziet, v rámci ktorých sú prezentované vzťahy medzi lexikálnymi jednotkami.
Fresnes (Val-de-Marne)

Fresnes je francúzske mesto v južnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Val-de-Marne, v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené . Má asi 25 000 obyvateľov. 
V meste je veľké väzenie.
Sevran

Sevran je francúzske mesto v severovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis a regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené . Má približne 50 000 obyvateľov.
Geografia.
Susedné obce: Livry-Gargan, Villepinte, Aulnay-sous-Bois, Vaujours. 
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Paša (Osmanská ríša)

Paša (turecky "pasa") bol v Osmanskej ríši titul pre vysokých úradníkov a vojenských hodnostárov. Výraz pochádza z perzského "padišáhom", teda vládca. Územie spravované pašom sa nazýva pašalik.
V hierarchii osmanskej nomenklatúry sa nachádzal nad titulom "bej" a pod titulom "vezír". Tento titul stál za menom príslušného činiteľa. Pašovia nosili ako odznak svojej dôstojnosti (hodnosti) dva až tri konské chvosty (bunčuky; rovnako ako agovia - velitelia janičiarov). Titul paša bol v Turecku zrušený roku 1934 (v Egypte v 1953).
Významný bol okrem iného aj titul kapudan paša (z latinského "capitanus", veliteľ námorníctva, kapitán), zodpovedajúci titulu veľkoadmirála, ktorý bol najvyššia hodnosť námorníctva Osmanskej ríše. Kapudan paša, ktorý bol zároveň členom tzv. divánom, teda sultánove rady, bol aj guvernérom niekoľkých provincií ríše (ostrovy v Egejskom mori, čiastočne Alžírsko a Cyprus). Tento titul bol roku 1876 zmenený na ministra námorníctva.
K najznámejším nositeľom titulu paša patrí napr Mustafa Kemal Atatürk, titul kapudan paša mal korzár Chajruddín Barbarossa.
Choisy-le-Roi (mesto)

Choisy-le-Roi je francúzske mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Val-de-Marne, v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené . Má asi 34 000 obyvateľov.
Clichy-sous-Bois

Clichy-sous-Bois je francúzske mesto vo východnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené . Má asi 28 000 obyvateľov.
Mesto patrí k východným predmestiam hlavného mesta Paríž, je tu vysoká nezamestnanosť, kriminalita a žije tu veľké množstvo prisťahovalcov.
Geografia.
Susedné obce: Livry-Gargan, Le Raincy, Gagny, Montfermeil, Coubron.
Nepokoje v roku 2005.
Na jeseň roku 2005 tu vypukli pouličné nepokoje, ktoré museli byť riešené zavedením zákazu nočného vychádzania.
Vývoj počtu obyvateľov.
"Počet obyvateľov"
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Rudolf Trella

Prof. JUDr. Rudolf Trella, CSc. (* 29. marec 1929, Stará Ľubovňa – † 1990, Bratislava) bol slovenský komunistický právnik a vysokoškolský pedagóg. V minulosti pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.
Život.
Narodil sa v Starej Ľubovni. Absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 1954 pôsobil pedagóg na Právnickej fakulte Univerzity Komenského, kde prednášal štátne právo socialistických štátov. Následne pôsobil ako asistent Katedry štátu a práva ZSSR. V roku 1970 sa stal docentom. V období rokov 1972 až 1974 bol vedúcim Katedry štátneho a správneho práva na Právnickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. V rokoch 1971 až 1985 pôsobil ako prorektor Univerzity Komenského. V roku 1980 bol vymenovaný za profesora. V roku 1985 sa stal dekanom Právnickej fakulty Univerzity Komenského, pričom na tomto poste zotrval do roku 1989. Zastával celý rad straníckych funkcií v rámci KSČ, v ktorých dôsledne presadzoval marxisticko-leninskú a internacionalistickú politiku KSČ. V rokoch 1968 až 1969 sa aktívne zúčastnil konsolidácie spoločenských pomerov. V roku 1970 bol predsedom pohovorovej komisie pri výmene preukazov členov KSČ na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského. Od roku 1970 pôsobil ako predseda ZO KSS, neskôr ako lektor MV KSS, lektor ÚV KSS a tiež pracoval aj vo VV KSS. V roku 1978 absolvoval na VŠP ÚV KSČ v Prahe seminár zameraný na aktuálne problémy vedeckého komunizmu a teórie a praxe výstavby komunistickej strany. Vo vedeckovýskumnej činnosti (vyznačujúcej sa metodologickým spracovaním problematiky na vyhranených triednopolitických základoch socialistického štátu a spoločnosti) sa zaoberal problematikou národno-štátneho zriadenia a marxisticko-leninským riešením národnostnej otázky. Štátne právo socialistických štátov prednášal aj na Vysokej škole ZNB a Inštitúte Ministerstva vnútra SSR pre NV.
Jeho syn JUDr. Rudolf Trella, CSc. je podnikateľ a privatizér z obdobia tzv. mečiarizmu.
Standing on the Shoulder of Giants

Standing on the Shoulder of Giants je v poradí štvrtý štúdiový album britskej skupiny Oasis. Bol vydaný 28. februára 2000 hudobným vydavateľstvom Big Brother Records. Je známy najmä tým, že je to prvý album "Nových Oasis", pretože počas nahrávania albumu kapelu opustili gitaristi Paul "Bonehead" Arthurs a Paul "Guigsy" McGuigan, a nahradili ich Gem Archer a Andy Bell. Taktiež je zaujímavý tým, že sa na ňom nachádza prvá skladba napísaná Liamom a to "Little James" (dovtedy, vrátane ostatných piesní na albume, boli všetky zložené Noelom). Práve skladbe Little James sa ušlo najviac kritiky a bola označovaná za ich najhoršiu skladbu. Noel povedal, že spravili chybu keď ju dali na album a údajne mala byť vystriedaná piesňou "Let's All Make Believe" (nachádza sa na Japonskej verzii albumu). Aj napriek všetkým komplikáciám sa predalo za prvý týždeň 310 000 kusov kópií albumu v UK a 208 000 v USA a album sa stal číslom 1 v Británii. No napriek tomu ide o najslabší album Oasis. 
Obal albumu.
Obal albumu zdobia vysoké mrakodrapy New Yorku (Rockefellerovo centrum) a panoráma tohoto veľkomesta. Na obrázku taktiež prechádza deň do noci.
Palestina

Palestina môže byť: