Pargalı Ibrahim Paša

Pargalı Ibrahim Paša ("Ibrahim Paša z Pargy"; * cca. 1495, Parga, Benátska republika – † 15. marec 1536, Istanbul, Osmanská ríša), taktiež známy ako Frenk Ibrahim Paša („Západný“), Makbul Ibrahim Paša („Obľúbený“), čo sa neskôr zmenilo na Maktul Ibrahim Paša („Popravený“) po jeho poprave v paláci Topkapı, bol prvým veľkovezírom Osmanskej ríše zvolený sultánom Süleymanom I.
Ibrahim, narodený ako kresťan, bol v detstve zotročený. So Süleymanom sa stal blízkym priateľom ešte počas ich mladosti. V roku 1523 zvolil Süleyman Ibrahima za veľkovezíra, čím nahradil Piri Mehmeda Pašu, ktorý bol v roku 1518 zvolený Süleymanovým otcom, sultánom Selimom I. Ibrahim zostal v tejto funkcii ďalších 13 rokov. Dosiahol úroveň autority a vplyvu, ktorú zažila len hŕstka ďalších veľkovezírov tejto ríše, avšak v roku 1536 bol na príkaz Süleymana popravený a jeho majetok bol zabavený štátom.
Životopis.
Pôvod.
Ibrahim sa narodil ako ortodoxný kresťan rodičom z Pargy (Epirus), čo bola časť Benátskej republiky. Jeho etnika je neznáma, ale pravdepodobne hovoril pôvodne slovanským dialektom, a taktiež vedel gréčtinu a albánčinu. Jeho otec bol buď námorník alebo rybár. Niekde medzi rokmi 1499 až 1502 bol zajatý a unesený Iskenderom Pašom, osmanským guvernérom Bosny, a stal sa otrokom. Prvýkrát stretol Şehzade (princa) Süleymana, keď býval v panstve Iskendera Pašu neďaleko Edirne, pravdepodobne v roku 1514. Bolo to predtým ako bol zobraný do Süleymanových služieb.
Politická kariéra.
Po tom čo sa jeho rival Hain Ahmed Paša, guvernér Egypta, vyhlásil za nezávislého od Osmanskej ríše a bol v roku 1524 popravený, Ibrahim odcestoval v roku 1525 na juh Egypta a zreformoval egyptský provinčný systém civilnej a vojenskej správy. Vyhlásil edikt "Kanunname", v ktorom načrtol svoj systém. 
Na bohatom obrade v roku 1523 sa oženil s Muhsine Hatun, vnučkou Iskendera Pašu, ktorý ho zajal pred viac ako dvomi dekádami. Zdá sa, že toto manželstvo bolo politicky motivované ako metóda integrácie Ibrahima do osmanskej elity. Zatiaľ čo Muhsine bola zo svojho nového manžela spočiatku skeptická, nakoniec vytvorili milujúci vzťah. Aj keď historici kedysi verili, že žena, ktorú si Ibrahim vzal bola Hatice Sultán, sestra sultána Süleymana, tak to bolo založené na nedostatočných dôkazoch a dohadoch. Na základe výskumu, ktorý uskutočnil historik Ebru Turan, vrátane objavenia viacerých odkazov na Muhsine v benátskych a osmanských textoch, ako aj podpísaného listu od Ibrahima, je všeobecne akceptované, že Ibrahimova manželka bola Muhsine a nie Hatice.
Jeho palác, ktorý stále stojí na západnej strane Hippodromu v Istanbule, sa premenil na moderné Múzeum tureckého a islamského umenia.
Na diplomatickom fronte bola práca Ibrahima so západným kresťanstvom úplným úspechom. Ibrahim vykresľoval seba ako „skutočnú moc Osmanskej ríše“ a používal rôzne taktiky na vyjednávanie výhodných obchodov s vodcami katolíckych mocností. Benátski diplomati ho dokonca označovali ako „Ibrahima Veľkolepého“. V roku 1533 presvedčil Karola V., aby z Uhorska urobil osmanský vazalský štát. V roku 1535 uzavrel monumentálnu dohodu s Františkom I., ktorý dal Francúzsku priaznivé obchodné práva v rámci Osmanskej ríše výmenou za spoločnú spoluprácu proti Habsburgom. Táto dohoda by pripravila pôdu pre spoločné francúzsko-osmanské námorné manévre, vrátane založenia osmanskej flotily v južnom Francúzsku (v Toulone) počas zimy 1543 až 1544.
Hoci sa Ibrahim Paša už dávno obrátil na islam, udržiaval si určité väzby na svoje korene, dokonca prinútil svojich rodičov, aby s ním žili v osmanskom hlavnom meste, kde sa tiež obrátili na islam. Jeho otec si vzal meno Yusuf a pripojil sa k osmanskej elite a stal sa guvernérom Epirusu.
15. marca 1536 bol Ibrahim Paša vo veku 43 rokov uškrtený počas spánku na príkaz Süleymana po tom, čo mali spoločnú večeru.