Brewster F2A Buffalo

Brewster F2A Buffalo bolo americké stíhacie lietadlo z druhej svetovej vojny. V období svojho bojového nasadenia bolo beznádejne zastarané a po ohromných stratách, najmä proti japonskému letectvu, bolo stiahnuté z bojov. Úspešne bolo nasadené v rámci fínskeho letectva v zimnej a pokračovacej vojne.
Vznik a vývoj.
V 30. rokoch sa firma Brewster, ktorá bola nováčikom na poli leteckých výrobcov, snažila presadiť na trhu. Šanca pre ňu sa objavila v roku 1935, keď sa americké námorníctvo rozhodlo nájsť náhradu za zastarávajúci dvojplošník Grumman F3F. Do vypísanej súťaže ponúkli svoje stroje firmy Brewster, so svojim modelom 139 a Grumman s XF4F-1. Model 139 sa javil oproti svojmu konkurentovi, ktorý mal opäť dvojplošnú koncepciu, podstatne modernejší – bol jednoplošník, mal krytú kabínu, zatvárací podvozok či na svoju dobu málo používané vztlakové klapky. Aj prvé skúšky vo vzduchu 2. decembra 1937 preukázali, že konštrukcia firmy Brewster, je podstatne modernejšia. S motorom Wright R-1820-22 Cyclone, ktorý dával výkon 850 koní dosahoval stroj rýchlosť /h neskôr /h. Spolu s príjemnými letovými vlastnosťami vyzeral byť vhodný na sériovú výrobu, ktorá sa začala v júni 1938 verziou F2A-1. Neskôr boli objednané verzie F2A-2 a F2A-3, ktoré však znamenali zvýšenie hmotnosti a s tým spôsobených negatívnych javov, ako bol pokles výkonov či poruchy preťaženého podvozku, čo sa prejavovalo najmä počas pristátí na lietadlových lodiach.
Operačné nasadenie.
Prvé F2A-1 začala používať v júni 1939 stíhacia letka VF-3 na lietadlovej lodi USS Saratoga. Ďalšie stroje boli predané do Fínska, Spojeného kráľovstva, Belgicka a Holandskej Východnej Indie.
Belgické stroje boli vybavené výkonnejším motorom Wright R-1820-G105 o sile 1 000 hp. Väčšina z nich sa však nedostala do krajiny pred začiatkov bojov s Nemeckom, a tak bola objednávka prevzatá Spojeným kráľovstvom, to ich však používalo iba na Ďalekom východe a v Stredomorí.
Americké stroje nasadené v rámci jednotiek letectva U.S. Marines Corps sa zúčastnili bojov o Midway, kde bolo 15 z 25 strojov v priebehu niekoľkých dní zničených. Neúspech nemožno pripísať iba technickej nadradenosti japonských strojov A6M Zero, ale aj neskúsenosti pilotov námornej pechoty.
Nasadenie v Pacifickej oblasti nebolo však vždy také jednoznačné. Brewstery Buffalo krajín britského spoločenstva síce mali zväčša vyššie straty ako ich súperi, no napríklad jeden z najúspešnejších britských letcov v Tichomorí Brewster Geoffrey Fisken, získal časť svojich zostrelov práve na tomto type. So striedavými úspechmi nasadili svoje stroje proti Japoncom i Holanďania. Zaujímavý bol napríklad boj 19. februára 1942, kedy 8 holandských Brewsterov napadlo formáciu asi 35 japonských bombardérov, ktorých ochraňovalo asi 20 japonských Zer. Holandskí letci zostrelili 11 japonských strojov a sami prišli o 4 stroje Buffalo.
Najpopulárnejšie však boli Brewstery vo fínskom letectve, kde sa zúčastnili bojov zimnej aj pokračovacej vojny. Fínsky letci si pochvaľovali ich spoľahlivosť i dobré letové vlastnosti. Niektorí letci ako Hans Wind či Ilmari Juutilainen na Brewsteroch dosiahli viac než 40 zostrelov. Posledné stroje boli vyradené zo služieb vo fínskom letectve až v roku 1948.