burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Martin Navrátil

Martin Navrátil (* 3. máj 1980, Ostrava) je slovenský cestovateľ a polárnik. Precestoval väčšinu krajín sveta. Pracoval ako profesionálny sprievodca. Má na konte niekoľko expedícii. Za zmienku stojí prvý slovenský prechod Demokratickou republikou Kongo, kde splavili aj časť rieky, výprava na najvýchodnejší bod Somálska, kompletný prechod hodvábnou cestou, či výprava na Čukotku za miestnymi kmeňmi počas zimy. Martin sa takisto pokúsil so svojim cestovateľským partnerom Petrom Hliničanom o prvý slovenský prechod cez zamrznutú Beringovu úžinu (prechod z Ruska do USA), avšak kvôli veľkému otepleniu sa museli vrátiť späť. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí expedícia na Južný pól.
Expedícia na Južný pól od pobrežia.
Táto cesta sa uskutočnila na prelome roku 2022/2023. Medzinárodná trojčlenná expedícia (Anglicko, Nórsko a Slovensko) sa vybrala od ľadovca Ronne až na Južný pól v celkovej dĺžke 1047 kilometrov. Celá cesta trvala 47 dní, kedy si každý člen výpravy ťahal vyše 100 kilové sane. Na Južný pól expedícia dorazila 9. januára 2023 o 16:16 (podľa čilského času) a Martin Navrátil sa stal prvým Slovákom, ktorý prešiel od pobrežia Antarktídy až na samotný pól a druhým Slovákom na Južnom póle celkovo po Petrovi Valušiakovi. O výprave na Južný pól vznikol 18 minútový dokument "Expedícia Južný pól".
Ďalšie cestovateľské aktivity.
Martin zorganizoval ako prvý Slovák komerčný zájazd do Afganistanu. Navštívil túto krajinu niekoľkokrát, aj počas súčasnej vlády Talibanu. Navštívil aj najchladnejšie miesta na zemi (Ojmiakon, Jakutsk). Je zakladateľom a majiteľom najväčšieho slovenského cestovateľské portálu Travelistan.sk, ktorý je zároveň aj cestovnou kanceláriou. Zaoberá sa takisto cestovateľským poradenstvom a stále podniká expedície aj do Afganistanu, Somálska, Iraku, Jemenu či iných málo dostupných regiónov sveta pre iných dobrodruhov a klientov. Vydal niekoľko úspešných knižných publikácií. Vystúpil ako cestovateľ v dokumente "Dialóg s planétou" od Pavla Barabáša. Partnermi pri cestovaní sú jeho dlhoroční priatelia – Peter Hliničan, Peter Dosedla a Jiří Krška.
Krajinské zastupiteľstvo Slovenskej krajiny (1935 – 1938)

Krajinské zastupiteľstvo Slovenskej krajiny v rokoch 1935 - 1938 bol zastupiteľský orgán Slovenskej krajiny zvolený v krajinských voľbách, ktoré sa konali 26. mája 1935. Vo voľbách bolo zvolených 36 členov zastupiteľstva. Zvyšných 18 bolo menovaných ústrednou vládou v Prahe z radov odborníkov, ktorí sa následne prihlásili k zastúpeným politickým frakciám. Tí boli vládou menovaní 21. júla 1935.Tak ako v predchádzajúcom volebnom období, ani v toto prerozdelenie 18 mandátov neprebehlo na základe výsledku volieb, teda pomerne, ale v prospech vládnych strán a na úkor ľudákov, maďarských strán a komunistov. Ustanovujúca schôdza sa konala 14. novembra 1935 pod vedením krajinského prezidenta Jozefa Országha. Posledné zasadnutie sa uskutočnilo 13. júla 1938. II. volebné obdobie malo trvať do roku 1941, avšak vývinom vnútropolitickej a zahraničnopolitickej situácie bolo zastupiteľstvo uznesením vlády Slovenskej krajiny 21. novembra 1938 rozpustené.
Ferencvárosi TC

Ferencvárosi Torna Club bežne známy ako Ferencváros je maďarský futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Budapešť. Tím pôsobí v najvyššej maďarskej lige Nemzeti Bajnokság I. Klub bol založený v roku 1899 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Groupama Arena s kapacitou 23 700 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 1899. V najvyššej maďarskej lige Nemzeti Bajnokság I pôsobí Ferencváros od jej vzniku v roku 1901, s výnimkou troch sezón od roku 2006 do roku 2009. 
Ferencváros je najúspešnejším maďarským tímom. Domácu ligu vyhral 34-krát a 24-krát vyhral domáci pohár. V sezóne 1964/65 vyhral Ferencváros Veľtržný pohár.
Dvakrát sa Ferencváros kvalifikoval do skupinovej fázy Ligy majstrov a to v sezónach 1995/96 a 2020/21.
Pod názvom Ferencvárosi TC existuje aj hokejový, hádzanársky či vodnopólový klub.
Najväčší rivali.
Ferencváros má rivalitu zväčša s tímami z Budapešti. Ich najväčším rivalom je Újpest, rivalita týchto dvoch tímov sa datuje do 30. rokov 20. storočia. 
Derby s MTK Budapešť sa volá Örökrangadó alebo Večné derby. Ide o najstaršiu futbalovú rivalitu v Maďarsku, ktorá sa datuje už od sezóne 1903. Ferencváros a MTK sú aj najúspešnejšie maďarské tímy.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Diazol

Diazoly sú dvojica heterocyklických aromatických zlúčenín so vzorcom , ktoré sú si navzájom regioizomérmi. Majú päťčlenný cyklus, ktorý sa skladá z dvoch atómov dusíka a troch atómov kyslíka. Tieto zlúčeniny patria medzi azoly. Sú to:
Xenagoras (historik)

Xenagoras () bol starogrécky historik a geograf.
Xenagoras, historik pochádzajúci zrejme z ostrova Rodos (alebo z Hérakleie Pontskej), činný pravdepodobne v 3. alebo 2. stor. pred Kr., bol autorom najmenej štyroch kníh, z ktorých sa zachovali len fragmenty.
Xenagorovo dielo "Χρόνοι" (Chronológie) Grékov (známeho tiež len z fragmentov, s významným záujmom o Sicíliu a západného gréckeho sveta, "Μεγάλη Ελλάς"), pokrývalo grécke dejiny až po Iónske povstanie (490 pred Kr.) alebo možno do helenistického obdobia (vrátane dejín Egypta a Ríma). Dionysios z Halikarnasu cituje Xenagora, že Odyseus a Kirké mali troch synov, Rhoma, Anteia a Ardeia, ktorí postavili tri mestá a nazvali ich vlastnými menami (dôležitosť mesta Ardey, podľa neho rovnocenného Rímu, možno odvodiť od tejto tradície). Macrobius, spisovateľ z 5. storočia, uvádza informácie týkajúce sa dejín Sicílie s odvolaním sa na tretiu knihu dejín Xenagora.
V historicko-geografickom diele "Περὶ νήσων" (O ostrovoch) Xenagoras zaznamenal, že Cyprus predtým nazývali "Kerastia" pretože má veľa výbežkov ako rohov (κέρατα), alebo že ostrov Oinoé pri Eubóji premenovali na Sikinos po synovi Thoasa a nymfy Oinoé. 
Známy je tiež z citátov v "Lindskej kronike" zostavenej Timachidom a Tharsagorom. Je zaznamenaná na mramorovej doske, ktorú v roku 1909 objavila dánska expedícia v dlažbe byzantského kostola sv. Štefana neďaleko divadla v meste Lindos.
Pyrol

Pyrol je heterocyklická aromatická zlúčenina, ktorá obsahuje päťčlenný kruh. Je to bezfarebná prchavá kvapalina, ktorá tmavne po vystavení vzduchu. Substituované deriváty sa takisto nazývajú pyroly, napríklad "N"-metylpyrol, . Porfobilinogén, trisubstituovaný pyrol, je biosyntetickým prekurzorom mnohých prírodných látok, napríklad hemu. 
Pyroly sú často súčasťou zložitejších makrocyklov, napríklad porfyrinogénov, a produktov z nich odvodených, medzi ktoré patria porfyríny hem, chloríny, baktériochloríny a chlorofyly. Takisto je súčasťou farbív, napríklad indiga, alebo alkaloidov.
Veľké Čelno

Veľké Čelno () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Predajná a Osrblie. Najbližším sídlom je na východnom úpätí situované Osrblie, severne sa nachádza Podbrezová, Predajná a Nemecká a západne Brusno, Ľubietová a Strelníky.
Opis.
Veľké Čelno leží na severozápade Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom severovýchodne z vrchu Vepor () cez Kolbu () na Smolovú (). Západne sa nachádza Čierťaž (), Holý vrch (), Brzáčka () a Kolba (), južne Žliabky (), Hrb (), Vepor (), Ostrý grúň (), Jeleňová (), Suchá () a Gazdov (), východne Tajchová (), Kraklová (), Gajdoška () a Mitrová () a severne Smolová () a Čelno (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo západných a severných svahov odvádza potok Čelno, z južných Anderlová do Osrblianky. Vrcholom vedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou a nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Poľanu, Veľkú Fatru a Nízke Tatry.
Malmö FF

Malmö Fotbollförening bežne známy ako Malmö FF je švédsky futbalový klub, ktorý sídli v meste Malmö. Tím pôsobí v najvyššej švédskej súťaži Allsvenskan. Klub bol založený v roku 1910 a svoje domáce zápasy hráva na Eleda Stadium s kapacitou 22 500 divákov. 
História klub.
Klub bol založený v roku 1910. Prvých desať rokov sa klub zúčastňoval miestnych a regionálnych súťaží keďže neexistovala žiadna liga. Prvýkrát sa Malmö predstavil v Allsvenskan v sezóne 1931/32. 
Malmö je najúspešnejším švédskym klubom, ktorý má 25 ligových titulov. Okrem toho vyhralo Malmö aj 15-krát Svenska Cupen (domáci pohár).
Najväčším úspechom klubu v európskych súťažiach je finále Európskeho pohára (dnešná LM) v sezóne 1978/79. Malmö sa do finále dostalo postupne cez AS Monaco, Dynamo Kyjev, Wislu Krakov a v semifinále cez Austriu Viedeň. Vo finále však prehralo s Nottinghamom Forest 0:1. V súčasnosti sa Malmö predstavilo aj v skupinovej fázy Ligy majstrov a to v sezónach 2014/15, 2015/16 a 2021/22.
Káder mužstva.
 
Externé odkazy.
https://www.mff.se/
Igor Kolla

Igor Kolla (* 30. jún 1970, Košice) je slovenský podnikateľ, technologický inovátor, vizionár a investor známy najmä ako zakladateľ, vlastník a šéf technologickej skupiny ANTIK. Skupina má centrálu na Slovensku a pobočky v Číne, Hongkongu, Singapure, USA či v Austrálii.
Je držiteľom viacerých firemných, ale i osobných ocenení, medzi ktoré patria napríklad titul „IT osobnosť roka“ udelený v roku 2014 IT Asociáciou Slovenska, titul „Košičan roka“ získaný v roku 2017 na základe hlasovania verejnosti alebo čestná cena predsedu Košického samosprávneho kraja za rok 2021.
Podnikanie.
Svoje podnikateľské aktivity započal už počas štúdia začiatkom 90-tych rokov.
V roku 1999 založil spoločnosť ANTIK Telecom, ktorá sa stala štvrtým najvýznamnejším telekomunikačným operátorom na Slovensku.
Aktivity rozšíril založením divízie ANTIK Technology, zameranej na vývoj televízneho hardvéru a softvéru, ktoré sú dnes využívané na 5 svetových kontinentoch.
Pokračoval v expanzii divíziou ANTIK Hospitality, ktorá dnes patrí medzi top 10 poskytovateľov hotelových systémov na svete a jej klientom je napríklad aj hotel Burj Al Arab v Dubaji.
Následne od roku 2019 sa zameral aj na rozvoj v oblasti elektromobility, a to napríklad spustením služby ekologickej zdieľanej dopravy vo viacerých mestách Slovenska.
V súčasnosti (2023) sa venuje aj budovaniu divízie solárnych systémov ANTIK Solartech a rozvoju širokého spektra smart technológií.
Od roku 2023 sa objavuje v šou "Jama levova" TV Markízy.
Propionát sodný

Propionát sodný alebo propanoát sodný "()", je sodná soľ kyseliny propiónovej. Táto biela kryštalická pevná látka sa vo vlhkom vzduchu rozplýva.
Reakcie.
Vyrába sa reakciou kyseliny propiónovej a uhličitanu sodného alebo hydroxidu sodného.
Použitie.
Používa sa ako konzervačná látka v potravinách a v Európe má označenie potravín E číslo E281; používa sa predovšetkým ako inhibítor plesní v pekárenských výrobkoch. Je schválený na použitie ako potravinárska prídavná látka v EÚ, USA a Austrálii a na Novom Zélande (kde je uvedený pod číslom INS 281).
Bezvodý propionát sodný je polymérna štruktúra s trigonálnymi prizmatickými Na+ centrami naviazanými na šesť kyslíkových ligandov poskytovaných karboxylátmi. Pozoruje sa vrstvená štruktúra s hydrofóbnymi etylovými skupinami vyčnievajúcimi do vrstvených galérií. S hydratovaným propionátom sodným sú niektoré z týchto Na-karboxylátových väzieb vytesnené vodou.
Ann Dowdová

Ann Dowd (* 30. január 1956, Holyoke, Massachusetts, USA) je americká herečka, ktorá je známa z filmov ako "Zelená karta" (1990), "Philadelphia" (1993), "Marley a ja" (2008), "Vedľajšie účinky" (2013), "Prekliate dedičstvo" (2018) či "Mass" (2021). Je znám aj vďaka roly Lydie Clements v televíznom seriáli "Príbeh služobníčky" (2017 – súčasnosť).
Detstvo a mladosť.
Dowdová sa narodila v roku 1956 v meste Holyoke, v štáte Massachusetts. Jej brat John Dowd Jr. je prezidentom Dowd Agencies, poisťovne, ktorú založil ich pradedo. Jej sestra, Elizabeth Dowd, je rozvojová terapeutka a trénerka rodičov; sestra Clare Dowd je výkonnou riaditeľkou Creative Action Institute; sestra Deborah Dowd je psychoterapeutka a bývalá prezidentka Massachusettského inštitútu pre psychoanalýzu a jej brat Gregory Dowd je doktor veterinárnej medicíny. Jej starý otec z otcovej strany bol James "Kip" Dowd, bývalý hráč baseballovej Major League za Pittsburgh Pirates.
Jej rodina sú írsky katolíci. Navštevovala Williston Northampton School, kde vystupovala v školských hrách. O herectvo sa začala zaujímať už v mladom veku, no jej rodina ju najskôr odhovárala, pretože neschvaľovala jej pokračovanie v hereckej kariére. V roku 1978 ukončila štúdium na College of the Holy Cross vo Worcesteri v štáte Massachusetts, kam chodila aj veľká časť jej rodiny. 
Dowdová odcestovala do New Yorku na konkurz na Goodman School of Drama na DePaul University v Chicagu, kde získala titul MFA v odbore herectvo. Počas pobytu v DePaul získala prestížne štipendium od spoločnosti Sarah Siddons, ocenenie, ktoré získala aj Carrie Snodgress. Dowdová bola spolužiačkou s Elizabeth Perkins. 
Istý čas trávila vystupovaním v regionálnom divadle v oblasti Chicaga, neskôr často vystupovala v Court Theatre, a v roku 1988 sa rozhodla presťahovať do New Yorku, aby sa venovala väčšej scéne. 
Kariéra.
Dowdová sa prvýkrát objavila v televíznom filme "First Steps" z roku 1985 s jej hereckou kolegyňou Megan Mullally. Po boku Andie Macdowell a Gerardea Depaurdieua si zahrala menšiu úlohu vo filme "Zelená karta". V roku 1995 stvárnila Rose Long, prvú senátorku v Louisiane, v televíznom filme "Kingfish", po boku Johna Goodmana. V roku 1997 hrala vo filme "Shiloh" a v rokoch 1999 a 2006 sa objavila aj v jeho pokračovaniach. Vedľajšiu úlohu mala aj vo filme "Nadaný žiak", z roku 1998.
V roku 2006 si zahrala vo filme Clinta Eastwooda, "Vlajky našich otcov". Dowdová sa objavila vo vedľajších úlohách aj v televíznych seriáloch "Mystérium sexu" (2013 - 2016) a "The Leftovers" (2014 - 2017). V roku 2017 začala hrať ako Lydiu Clements, v televíznom seriáli "Príbeh služobníčky". O rok neskôr, si zahrala po boku Toni Collette vo filme "Prekliate dedičstvo".
V roku 2023 bola obsadená do filmu "".
Súkromný život.
Dowdová je vydatá a jej manžel je Lawrence "Larry" Arancio. Majú spolu tri deti a bývajú v New Yorku. 27. mája 2016 udelila College of the Holy Cross Dowdovej čestný titul doktora výtvarných umení.
Mitrová

Mitrová () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Podbrezová a Osrblie. Najbližším sídlom je juhovýchodne situované Osrblie, východne sa nachádza Hronec, severne Podbrezová, Predajná a Nemecká a západne Brusno, Ľubietová a Strelníky.
Opis.
Mitrová leží na severozápade Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom severovýchodne z vrchu Kolba () na Smolovú (). Severne sa nachádza vrch Čelno (), Hole () a Holý vrch (), západne Holý vrch (), Čierťaž (), Kolba () a Veľké Čelno (), južne Hrb (), Vepor (), Ostrý grúň (), Jeleňová (), Suchá () a Tajchová () a východne Dolinka (), Kraklová (), Gajdoška () a Smolová (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo západných a severných svahov odvádza potok Čelno, z južných Anderlová a východných Dolinka, oba do Osrblianky. Vrcholom vedie značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Poľanu, Veľkú Fatru a Nízke Tatry.
PFK Ludogorec Razgrad

PFK Ludogorec 1945 () bežne známy ako Ludogorec Razgrad je bulharský futbalový klub, ktorý sídli v meste Razgrad. Tím pôsobí v najvyššej bulharskej súťaži (Părva liga). Klub bol založený v roku 1945 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Chiuvefarma Arena s kapacitou 10 422 miest.
História klubu.
Klub vznikol v roku 1945. Ludogorec sa až do roku 2011 pohyboval v druhej a tretej bulharskej lige. V roku 2010 kúpil klub podnikateľ Kiril Domusčiev a o rok nato sa Ludogorec prvýkrát dostal do najvyššej bulharskej ligy. Hneď v prvej sezóne v Părva liga sa stal majstrom a od tej sezóny sa žiadnemu inému tímu nepodarilo vyhrať majstrovský titul.
Momentálne má Razgrad už 12 ligových titulov, okrem toho vyhral aj trikrát pohár a šesťkrát superpohár.
Ludogorec je jeden z najlepších bulharských klubov v Európe. Dvakrát si zahrali skupinovú fázu Ligy majstrov a to v sezónach 2014/15 a 2016/17. Klub si zahral aj sedemkrát hlavnú fázu Európskej ligy UEFA.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Villa Sandy

Villa Sandy, v minulosti známa aj ako "„Korčuliarsky pavilón“", je národná kultúrna pamiatka situovaná v prostredí Mestského parku v Košiciach.
Secesnú budovu navrhol a v roku 1909 postavil prešovský rodák, významný staviteľ a architekt svojej doby Július Sándy. V súčasnosti, po kompletnej obnove, je stavba dominantou rovnomenného nového mestského rezortu Villa Sandy. Meno autora budovy tvorí základ novodobého názvu pavilónu a celého rezortu. Rezort bol otvorený v roku 2023 a ponúka 5-hviezdičkový hotel (otvorený na začiatku roka 2025), prémiovú reštauráciu a tradičnú kaviareň.
História.
V roku 1902 začali vznikať v košickom Mestskom parku, vtedy "Széchenyiho sade", prvé aktivity na zriadenie športového areálu. V rokoch 1904 – 1906 sa myšlienky ujal "Korčuliarsky spolok", ktorý sa pre získanie financií pre tento účel zlúčil s "Košickým atletickým klubom".
V roku 1909 bol podľa projektu prešovského rodáka a budapeštianskeho staviteľa Júliusa Sándyho v parku postavený historizujúco-secesný športový pavilón so šiestimi tenisovými dvorcami.
Tzv. Korčuliarsky pavilón vtedy tvoril vstup do viacúčelového areálu určeného pre korčuľovanie, tenis a ľahkú atletiku. Zároveň pavilón slúžil ako sídlo klubového výboru a športové zázemie.
Ako jedna z prvých secesných stavieb v Košiciach a súčasne účelová športová budova nemala stavba v čase svojho vzniku obdobu.
Pavilón bol využívaný na tento účel do druhej polovice 20. storočia a bol obľúbeným miestom obyvateľov mesta pre voľnočasové aktivity.
Obdobie úpadku.
V druhej polovici 20. storočia, pod vplyvom spoločenských zmien, pavilón prestal slúžiť svojmu účelu.
Došlo k nekoncepčným úpravám, ktoré stavbu znehodnotili. Budova prešla v 70-tych rokoch necitlivou prestavbou, ktorá narušila pôvodný vzhľad budovy. V roku 1998 bol asanovaný úsek východného krídla budovy a nahradený dostavbou, ktorá nerešpektovala pôvodný tvar a členenie objektu.
Stavba v centre mesta chátrala a bola v zdevastovanom stave približne do roku 2010.
Obnova.
Po tom, čo budova prešla do súkromného vlastníctva, sa ju v rámci výstavby nového mestského rezortu podarilo zachrániť a kompletne obnoviť pod dohľadom pamiatkového úradu. Obnova bola ukončená v roku 2023.
Areál rezortu bude do roku 2025 okrem ubytovacích, gastronomických a iných služieb opäť poskytovať zázemie pre tenis a zimné korčuľovanie, ktoré na dané územie historicky patria. Budova sa tak stáva opäť súčasťou priestoru pre voľnočasové aktivity obyvateľov a návštevníkov mesta Košice.
Jmol

Jmol je počítačový softvér na molekulové modelovanie chemických štruktúr v 3 dimenziách. Jmol vykresľuje 3D reprezentáciu molekuly, ktorú možno použiť vo výuke alebo vo výskume, napríklad chemickom alebo biochemickom. Jmol je napísaný v jazyku Java, takže funguje na operačných systémoch Windows, macOS, Linux a Unix, ak je Java nainštalovaná. Je to free and open source softvér vydaný pod lincenciou GNU Lesser General Public License verziou 2.0. Existujú i samostatná aplikácia a software development kit, ktoré možno integrovať do iných aplikácií využívajúcich Javu, napríklad Bioclipse alebo Taverna.
Populárnym spôsobom použitia Jmolu je využitie appletu, ktorý možno vložiť na webové stránky a zobraziť molekuly rôznymi spôsobmi. Jmol podporuje mnoho formátov chemických súborov vrátane Protein Data Bank (.pdb), Crystallographic Information File (.cif), MDL molfile (.mol) a Chemical Markup Language (.cml). Takisto existuje i verzia postavená na JavaScripte (HTML5), JSmol, ktorú možno použiť na počítačoch bez Javy.
Applet Jmolu okrem iného podporuje i použitie ako alternatívu k Chime plug-inu, ktorý už nie je aktívne vyvíjaný. I keď Jmol má mnoho funkcií, ktoré Chime nemá, netvrdí, že by sa snažil reprodukovať všetky funkcie Chimeu a chýba hlavne mód "Sculpt" (mód na úpravu molekúl, napr. konformácií). Chime vyžadoval inštaláciu v podobe plug-inu a Internet Explorer 6.0 či Firefox 2.0 na Windowse alebo Netscape Communicator 4.8 na Mac OS 9. Jmol vyžaduje inštaláciu Javy a funguje na mnohých platformách. Je funkčný napríklad v Mozille Firefox, Internet Exploreri, Opere, Google Chrome i Safari.
Bitka pri Somoši

Bitka pri Somoši sa odohrala 5. septembra 1449 pri dedine Somoš (dnes Drienov), severne od Košíc, medzi vojskom vedeným Jánom Jiskrom z Brandýsa a uhorským vojskom lojálnym Jánovi Hunyadimu. Vojsko českých a slovenských bratríkov, za účasti Jána Talafúsa z Ostrova, porazilo oveľa početnejšiu uhorskú armádu, v bitke padol veliteľ uhorského vojska, istý Tomáš Székely, Hunyadiho švagor.
Predohra.
V oblasti Horného Uhorska (neskoršieho Slovenska) operovali po porážke husitského hnutia v bitke pri Lipanoch v roku 1434, nazývajúci sa tzv. bratríci, ktorí tu následne získali politickú moc. V 40. rokoch 15. storočia tu následne začali hájiť záujmy kráľa Ladislava zvaného Pohrobok o získanie uhorského trónu.
Po smrti kráľa Vladislava III. (či jeho zmiznutí) v bitke pri Varne v roku 1444 sa stal Ján Jiskra z Brandýsa, jedným zo siedmich kapitánov spravujúcich Uhorsko. Za podiel na uzavretí poľsko-uhorského prímeria bol v roku 1445 zvolený vrchným kapitánom Horného Uhorska. Po zvolení Jána Hunyadiho miestodržiteľom Uhorska v roku 1446 došlo medzi oboma mužmi k sérii vojenských stretnutí, prerušovanej krátkymi prímeriami. Jiskra tu praktizoval voči Hunyadimu autonómnu politiku, roku 1449 sa potom rozhodol vojensky obsadiť jemu lojálne mestá Zemplín a Humenné.
Bitka.
Hunyadi rozkázal proti Jiskrovi vyslať trestnú výpravu vedenú jeho švagrom Székelym. Tá sa s vojskom bratríkov stretla 5. septembra, v deň sviatku Nanebovzatia Panny Márie, neďaleko dediny Somoš (neskôr nazývaná Drienov), ležiacej severne od Košíc. Trestná výprava bola Jiskrovým vojskom v tejto bitke porazená a utrpela ťažké straty. Sám jej veliteľ Székely bol v bitke zabitý.
Dohra.
Onedlho po tejto porážke vyrazil Hunyadi so svojím vojskom k druhej výprave. Dobyl pevnosť Moldavu a nechal pobiť jej posádku a preživším dal useknúť ruky, odrezať nos a vylúpiť jedno oko. 
Následne bol v januári 1450 zvolaný do Budína snem, na ktorom uzavreli obe strany 31. marca 1450 mier. Táto dohoda však dlho nevydržala a 7. septembra 1451 uštedril Jiskra Hunyadymu drvivú porážku v bitke pri Lučenci. S výnimkou Jágru potom bratríci ovládli prakticky celé Horné Uhorsko. Hunyadi však v ďalších rokoch obnovil svoje ťaženia a donútil Jiskru zložiť prísahu vernosti uhorskej korune.
Smolová

Smolová () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Podbrezová a Osrblie. Najbližším sídlom je juhovýchodne situované Osrblie, východne sa nachádza Hronec, severne Podbrezová a Predajná a západne Nemecká, Brusno, Ľubietová a Strelníky.
Opis.
Smolová leží na severozápade Veporských vrchov, v hrebeni, vedúcom severovýchodne z vrchu Kolba () cez Mitrovú () na Chvatimech (). Severne sa nachádza Belohrad (), Čelno () a Hole (), západne Holý vrch (), Čierťaž () a Kolba (), južne Mitrová (), Veľké Čelno (), Hrb (), Jeleňová (), Suchá (), Dolinka (), Tajchová () a Kraklová () a východne Gajdoška (), Hájny grúň () a Samanovský vrch (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo severozápadných svahov odvádza potok Malé Čelno, z južných a východných odteká potokom Dolinka do Osrblianky. Vrchol traverzuje značená turistická trasa.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Poľanu a Nízke Tatry.
Agitovanosť

Agitovanosť alebo agitácia je chorobný motorický nepokoj prejavujúci sa bezúčelným pobiehaním a podobným správaním. Tento stav môže byť motivovaný silnou emóciou, ktorá môže vznikať napríklad pri abnormálnej reakcii. Vyskyuje sa často pri duševných poruchách (napr. psychózach, mánii
a pod.), často je prítomný bez známej motivácie.
Stavy agitovanosti môže vyvolať i jed snovačky jedovatej.
An Introduction to Old Norse

An Introduction to Old Norse (doslova "Úvod do starej nórčiny") je učebnica napísaná E. V. Gordonom, ktorá vychádza z jeho vyučovania na univerzite v Leedse a prvýkrát vyšla v roku 1927 v Oxforde v The Clarendon Press. Druhé vydanie bolo revidované (1957) A. R. Taylorom, Gordonovým bývalým študentom a nepriamo jeho nástupcom v Leedse. Naposledy bol vytlačený v roku 1990 vydavateľstvom Oxford University Press. Podľa Todda Krausea z Lingvistického výskumného centra na Texaskej univerzite je práca „stále považovaná za štandardnú referenciu, aj keď často mimoriadne skľučujúcu pre samoštúdium“.
Prehľad.
"Úvod do starej nórčiny" je v anglicky hovoriacom svete bežne akceptovaný ako štandardný text na štúdium starej nórčiny. Obsahuje dlhý úvod, krátku gramatiku starej nórčiny, slovník, zoznam mien a výberov z "Poetickej Eddy", ako aj množstvo iných ság (všetky v starej nórčine).
Úvod učebnice sleduje literárnu históriu starej nórčiny a opisuje literárne vlastnosti, historickú presnosť a kompozičný štýl staronórskych textov. Gordon ju v ňom prirovnáva k iným jazykom a textom stredoveku, ako je napríklad staroanglická epická báseň "Beowulf".
Ústrednú časť knihy tvoria výbery staronórskych textov vrátane celého textu "Hrafnkels saga" v druhom vydaní. Ďalšie výbery zahŕňajú báseň „Þrymskviða“ a časti "Hrólfs saga kraka". Zastúpená je východná i západná nórčina a nechýbajú ani runové nápisy.
Gramatická časť textu je napísaná s predpokladom, že čitateľ je oboznámený s lingvistikou, a to najmä s germánskymi jazykmi. Nechýbajú ani poznámky k výberom textov, najmä výklady zložitých riadkov, ako aj poznámky o rozdieloch medzi vetvami starej nórčiny, fonologicky aj písomne.
Taktiež obsahuje komplexný slovník, ktorý často obsahuje krížové odkazy na konkrétne čísla paradigiem, vrátane časti mien, ktoré sa vyskytujú v rámci vybraných čítaní. Všade sa vyskytujú rôzne ilustrácie, typicky nórske a škandinávske sály, zbrane atď.
Autorské práva.
Hoci druhé vydanie knihy "Úvod do starej nórčiny" je stále chránené autorským právom, prvé vydanie je v USA, Spojenom kráľovstve a Európe verejným majetkom. Na čítanie staronórskych pasáží sa nevzťahujú autorské práva. Kópia všetkých čítaní v starej nórčine z knihy je dostupná online.
Aaron Taylor-Johnson

Aaron Taylor-Johnson rodným menom Aaron Perry Johnson (* 13. jún 1990, High Wycombe, Anglicko) je anglický herec. Je známy z filmov ako "Iluzionista" (2006), "On je fakt božský!" (2008), "Kick-Ass" (2010), "Albert Nobbs" (2011), "Kick-Ass 2" (2013), "Godzilla" (2014), " " (2015) a "Bullet Train" (2022).
Detstvo a mladosť.
Taylor-Johnson sa narodil ako Aaron Perry Johnson v High Wycombe v roku 1990. Jeho matka bola žena v domácnosti a otec je stavebný inžinier. Je židovského pôvodu a má sestru menom Gemma. V rokoch 1996 až 2008 navštevoval Jackie Palmer Stage School v High Wycombe, kde študoval drámu, step, jazz, akrobaciu a spev.
Kariéra.
Johnson začal hrať už ako šesťročný. Na javisku sa objavil v londýnskej produkcii Shakespearovho "Macbetha", kde hral syna Macduffa po boku Rufusa Sewella, ktorý hral Macbetha, v roku 1999. V roku 2000 sa objavil vo filme Arthura Millera "All My Sons". 
V roku 2006 sa objavil vo vedľajšej úlohe vo filme "Iluzionista", kde sa objavil v prvých flashbackových scénach ako postava Edwarda Nortona, v tínedžerskom veku. V roku 2009 si zahral postavu Johna Lennona v životopisnom filme "Nanič chlapec". Za svoj herecký výkon získal cenu Empire Award za najlepšieho nováčika. O rok neskôr, si zahral vo filme "Kick-Ass". Za svoj herecký výkon bol nominovaný na cenu BAFTA v kategórii Najlepšia vychádzajúca hviezda. V rovnakom roku nahradil Orlanda Blooma vo filme "Albert Nobbs", ktorý mal prieméru v roku 2011. 
V roku 2012 si Taylor-Johnson zahral grófa Vronského vo filme "Anna Karenina", kde si zahral po boku Keiry Knightley, Judea Lawa, Emily Watson, Billa Skarsgårda, Kelly Macdonald a Ruth Wilson.
V roku 2014 si zahral vo filme "Godzilla". O rok neskôr sa pripojil k hereckému obsadeniu filmu "". V roku 2016 si zahral po boku Amy Adams a Jakea Gyllenhaala vo filme "Nočné zvieratá". Za túto rolu získal Zlatý glóbus za najlepšieho herca vo vedľajšej úlohe – film.
V roku 2022 sa objavil v akčnom thrilleri "Bullet Train" podľa románu Mariabītoru od Kōtarō Isaka. V roku 2023 bude mať premiéru film "Lovec Kraven"
Súkromný život.
V roku 2009 sa Taylor-JOhnson stretol s filmárkou Sam Taylor-Wood na natáčaní ich filmu "Nanič chlapec", keď mal 18 a ona 42 a začali spolu chodiť. V júni 2012 a zmenili priezviská na Taylor-Johnson. Majú dve dcéry, pričom on je Taylor-Johnson nevlastným otcom jej dvoch dcér z predchádzajúceho manželstva.
Taylor-Johnson bol vymenovaný za jedného z 50 najlepšie oblečených britských mužov GQ v roku 2015.
Bilskirnir

Bilskirnir (staronórsky „blesk“) je v severskej mytológii sieň boha Thora. Tu žije so svojou manželkou Sif a ich deťmi. Podľa "Grímnismálu" je sála najväčšou z budov (obsahuje 540 miestností), ktoré sa nachádzajú v Asgarde, rovnako ako všetky obydlia bohov v kráľovstve Thrudheim (alebo Þrúðvangar podľa ságy "Gylfaginning" a "Ynglinga").
Nezvratný osud (séria)

Nezvratný osud () je americká séria hororových filmov, ktorá má päť častí. Dej filmov, je založený na nevytvorenom špecifickom scenári Jeffreyho Reddicka, ktorý bol pôvodne napísaný pre televízny seriál "Akty X". Prvé tri časti boli distribuované spoločnosťou New Line Cinema a ďalšie dve spoločnosťou Warner Bros.. Všetkých päť častí filmu sa odohráva okolo malej skupiny ľudí, ktorí uniknú hroziacej smrti po tom, čo jeden jednotlivec (hlavný hrdina) má predtuchu a varuje ich pred veľkou katastrofou, ktorá sa čoskoro stane. Tí, ktorí katastrofu prežijú ale jeden po druhom zomierajú pri nečakaných nehodách spôsobených neviditeľnou silou vytvárajúcou komplikované reťazce príčin a následkov. Hlavný hrdina sa snaží zachrániť preživších pred smrťou.
Filmy zo série.
Nezvratný osud je prvý film série, natočený v roku 2000. Spoločnosť New Line Cinema film uviedla do amerických kín 17. marca 2000. Film zarobil 112,9 miliónov amerických dolárov.
"V hlavných úlohách sa predstavili": Devon Sawa, Ali Larter, Kristen Cloke, Kerr Smith, Amanda Detmer, Brendan Fehr, Tony Todd, Seann William Scott, Roger Guenveur Smith, Daniel Roebuck a Chad Donella.
Nezvratný osud 2 je druhým filmom série, natočený v roku 2003. Spoločnosť New Line Cinema film uviedla do amerických kín 31. januára 2003. Film zarobil 90,9 miliónov amerických dolárov.
"V hlavných úlohách sa predstavili": Ali Larter, A. J. Cook, Michael Landes, Tony Todd, Lynda Boyd, James Kirk, Keegan Connor Tracy, Jonathan Cherry, David Paetkau, Terrence C. Carson, Andrew Airlie, Shaun Sipos, Alejandro Rae, Sarah Carter a Chilton Crane.
Nezvratný osud 3 je tretím filmom série, natočený v roku 2006. Spoločnosť New Line Cinema film uviedla do amerických kín 10. februára 2006. Film zarobil 118,9 miliónov amerických dolárov.
"V hlavných úlohách sa predstavili": Mary Elizabeth Winstead, Ryan Merriman, Amanda Crew, Tony Todd, Texas Battle, Chelan Simmons, Crystal Lowe, Sam Easton, Alexz Johnson, Kris Lemche, Jesse Moss a Gina Holden.
Nezvratný osud 4 je štvrtým filmom série, natočeným v roku 2009. Film bol uvedený spoločnosťou Warner Bros. 28. augusta 2009. Stal sa tiež prvým filmom série, ktorý bol natočený technológiou 3D. Film zarobil 187,4 miliónov dolárov, čím sa stal finančne najúspešnejšou časťou série.
"V hlavných úlohách sa predstavili": Bobby Campo, Shantel VanSanten, Nick Zano, Haley Webb, Krista Allen, Mykelti Williamson, Tony Pallo, a Phil Austin.
Nezvratný osud 5 je piaty film série, natočený v roku 2011. Film bol uvedený spoločnosťou Warner Bros. do kín 12. augusta 2011 a rovnako ako aj štvrtá časť, bol premietaný aj prostredníctvom technológie 3D. Film zarobil 157,9 miliónov dolárov.
"V hlavných úlohách sa predstavili": Nicholas D'Agosto, Emma Bell, Tony Todd, Jacqueline MacInnes Wood, Miles Fisher, Ellen Wroe, Arlen Escarpeta, David Koechner, P.J Byrne, Roman Podhora, Chasty Balleseros, Barclay Hope a Courtney B. Vance.
Nezvratný osud

Nezvratný osud () môže byť:
FK Astana

FK Astana () je kazašský futbalový klub, ktorý sídli v hlavnom meste Astana. Tím pôsobí v najvyššej kazašskej klubovej súťaži (kazašská Premier Ligasy). Klub bol založený v roku 2009 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Astana Arena s kapacitou 30 254 miest.
História klubu.
Klub bol založený v roku 2009 po zlúčení klubov FK Megasport a FK Alma-Ata. Prvé dva roky klub vystupoval pod názvom Lokomotiv Astana. V roku 2011 zmenili názov klubu na FK Astana. Klub hneď od svojho vzniku pôsobil v Kazašskej Premier League.
Astana sa sedemkrát stala majstrom Kazachstanu z toho šesťkrát v rade v rokoch 2014 až 2019. Vyhrali aj trikrát pohár a šesťkrát superpohár. Astana je prvým kazašským klubom, ktorý si zahral v skupinovej fázy Ligy majstrov, bolo to v sezóne 2015/16. Zahrali si aj štyrikrát hlavnú fázu Európskej ligy UEFA.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Serie A 2022/2023

Serie A 2022/2023 bol 121. ročník najvyššej talianskej futbalovej súťaže. Obhajcom trofeje bol AC Miláno, nováčikmi súťaže boli Lecce, Cremonese a Monza. Sezóna sa začala 13. augusta 2022 a skončila 4. júna 2023. 
Neapol získal 3. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2023/2024 sa spolu s ním kvalifikovali aj Lazio, Inter Miláno a AC Miláno. Do Európskej ligy UEFA 2023/2024 sa kvalifikovali Atalanta a AS Rím. Do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024 zamierila Fiorentina z 8. miesta tabuľky. Do 2. ligy zostúpili Spezia, Cremonese a Sampdoria.
Kauza Juventus.
Sezónu ovplyvnila kauza okolo klubu Juventus, ktorý bol najprv v januári 2023 potrestaný odobraním 15 bodov v tabuľke pre podozrenie z finančných machinácií. V apríli 2023 bol tento trest zrušený, ale v máji 2023 dostal definitívny bodový trest v podobe odrátanie 10 bodov tabuľke, čo ho posunulo na 7. miesto, zaručujúce postup do 4. predkola Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024. 28. júla 2023 UEFA rozhodla o potrestaní Juventusu vylúčením z európskych súťaží na jednu sezónu, konkrétne bol vylúčený z prebiehajúcej sezóny Európskej konferenčnej ligy UEFA 2023/2024.
Tabuľka.
zdroj: Serie A
Jednoducho Mária

Jednoducho Mária ( "Simplemente María") je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 1989 – 1990. Hlavné úlohy stvárnili herci Victoria Ruffo, Manuel Saval a Jaime Garza.
Na Slovensku túto telenovelu vysielala verejnoprávna STV2 prvýkrát od 7. apríla 1994 do 6. októbra 1994 a druhýkrát od 9. apríla 1997 do 4. augusta 1997. Slovenská televízia zakúpila a odvysielala len 52 epizód, pričom seriál má celkovo 150 epizód. Seriál patril v roku 1994 k najsledovanejším programom Slovenskej televízie.
V slovenskom znení hlavným postavám prepožičali svoj hlas Zuzana Tlučková, ktorá za túto úlohu v roku 1994 získala ocenenie Žena roka, Pavel Višňovský a Peter Rúfus.
Zoznam vrcholov v Revúckej vrchovine

Zoznam vrcholov v Revúckej vrchovine zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad Zoznam vychádza z údajov, dostupných na turistickej mape a mapách pohoria. Ako hranica pohoria bola uvažovaná hranica rovnomenného geomorfologického celku.
Grécka Superliga

Grécka Superliga 1 alebo Superliga 1 Stoiximan zo sponzorských dôvodov je profesionálna futbalová klubová súťaž v Grécku, ktorá je riadená gréckou futbalovou asociáciou. Je to najvyššia grécka súťaž v ktorej hrá 14 tímov. Liga vznikla v roku 1927. Pod názvom Superliga vystupuje od roku 2006.
Najúspešnejším tímom je Olympiakos, ktorý má 47 titulov.
História ligy.
V rokoch 1905 až 1912 boli v Grécku organizované prvé panhelenské majstrovstvá alebo inak grécke majstrovstvá. Zúčastňovali sa ho tímy z Atén a Pirea. Súťaže organizovala Grécka atletická federácia.
Po vzniku Gréckej futbalovej federácie v roku 1926 sa v sezónee 1927/28 uskutočnili prvé grécke majstrovstvá. Postupne sa do ligy dostávali aj tímy mimo Atén, Pirea a Solúna.
V roku 1959 bola vytvorená "Alpha Ethniki" predchodca dnešnej Superligy. Sezóna 1959/60 bola prvou celoštátnou ligovou súťažou.
Dňa 16. júna 2006 sa liga premenovala na Superliga.
Jana Šulcová

Jana Šulcová (* 12. február 1947, Praha† 28. júl 2023) bola česká herečka.
Životopis.
Vyštudovala gymnázium a po absolutóriu DAMU bola dlhoročnou členkou hereckého súboru Městských divadel pražských (1969 – 1992). Od roku 1998 vystupovala s divadelným súborom "Háta" a hosťovala v Divadle Bez zábradlí.
Medzi jej najznámejšie úlohy patria filmy Marie Poledňákovej "S tebou mě baví svět", "Kotva u přívozu" či v televízny seriál "Nejmladší z rodu Hamrů".
V programe "Po stopách hvězd" z roku 2008 režisér František Filip ocenil jej účinkovanie v televíznom seriáli "Byl jednou jeden dům" (1974) po boku hereckých osobností ako Dana Medřická alebo Karel Höger.
S bývalým manželom, hercom Oldřichom Víznerom, mali dcéry Terezu (* 1972) a Rozáliu (* 1975), rozviedli sa v roku 1988.
Dolinka (vrch vo Veporských vrchoch)

Dolinka () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Osrblie, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severozápadnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Čierťaž. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Osrblie. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí situované Osrblie, východne sa nachádza Hronec, severne Podbrezová a Predajná a západne Nemecká, Brusno, Ľubietová a Strelníky.
Opis.
Dolinka leží na severozápade Veporských vrchov, v rázsoche, vedúcej juhovýchodným smerom z Mitrovej (). Severne sa nachádza vrch Hole (), Čelno (), Smolová () a Samanovský vrch (), východne Hájny grúň (), Gajdoška () a Kraklová (), južne Tajchová (), Zákľuky (), Gazdov (), Suchá (), Jeleňová () a Vepor () a západne Hrb (), Veľké Čelno (), Kolba (), Čierťaž (), Mitrová () a Holý vrch (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu odvádza východne tečúca riečka Osrblianka. Voda zo severných svahov odteká potokom Dolinka a južne sa zvažujúce svahy odvodňuje potok Anderlová. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. V údolí na južnom úpätí sa nachádza Národné biatlonové centrum Osrblie.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrchy Veporských vrchov, Poľanu a Nízke Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická značka, preto prístup je možný lesom z Osrblia alebo z blízkeho hrebeňa. Po hrebeni na Mitrovú vedie cez rázc. Košiare žltá turistická trasa z Valaskej, Hronca i Podbrezovej, pokračujúca cez Veľké Čelno a rázc. Žliabky do Sedla pod Hrbom.
Părva liga

Prvá profesionálna futbalová liga (), skrátene Prvá liga () je profesionálna futbalová klubová súťaž v Bulharsku, ktorá je riadená Bulharskou futbalovo úniou. Je to najvyššia bulharská klubová súťaž v ktorej hrá 16 tímov. Liga vznikla v roku 1924 a súťaž sa hrala systémom play-off. Od roku 1937 sa hrá liga štandardným systémom každý s každým.
Najúspešnejším klubom je PFK CSKA Sofija, ktorý má 31 titulov.
Propionát amónny

Propionát amónny alebo propanoát amónny () je amónna soľ kyseliny propiónovej.
Reakcia.
Propionát amónny vzniká reakciou kyseliny propiónovej a amoniaku:
Použitie.
Propionát amónny sa používa v niekoľkých produktoch, medzi ktoré patria hnojivá, chemikálie na úpravu vody a prípravky na ochranu rastlín. Používa sa tiež v rôznych oblastiach, ako sú výroba, lesníctvo, poľnohospodárstvo a rybolov.
Slúži tiež ako antiseptický, protiplesňový a konzervačný prostriedok v krmivárstve alebo potravinárstve.
Propionát amónny tiež zabraňuje znehodnoteniu kozmetiky tým, že zabraňuje rastu baktérií.
Saudi Professional League

Saudi PRO League, alebo tiež Roshn Saudi League alebo RSL, je najvyššia divízia systému saudsko arabskej futbalovej ligy. Súťaži v nej 18 klubov, v systéme postupujúcich a zostupujúcich. Sezóny prebiehajú od augusta do mája, počas ktorej každý tím odohrá 34 zápasov (17 zápasov doma aj vonku).
Najúspešnejším klubom je Al-Hilal, ktorý má 18 titulov. Úradujúcim šampiónom je Al-Ittihad (9. titul).
Formát súťaže.
Súťaž.
V Saudi PRO League hrá 18 klubov. Počas celej sezóny (zvyčajne od augusta do mája) hrá každý klub proti druhému dvakrát, raz doma a raz vonku, z čoho plynie 34 zápasov za celú sezónu. Tímy získajú tri body za víťazstvo a jeden bod za remízu. Za prehru sa neprideľujú žiadne body. Tímy sú zoradené podľa pozície v ligovej tabuľke v závislosti od bodov, potom sa berie do úvahy vzájomný zápas medzi nerozhodnými tímami a potom gólový rozdiel.
Postup a zostup.
Medzi Saudskou Pro League a Saudskou prvou ligou existuje systém postupu a zostupu. Tri najnižšie umiestnené tímy v Saudskej Pro League zostupujú do prvej divízie a tri najlepšie tímy z prvej divízie postúpia do Saudskej Pro League.
Devon Sawa

Devon Sawa (* 7. september 1978, Vancouver, Kanada) je kanadský herec.
Detstvo a mladosť.
Sawa sa narodil v roku 1978 vo Vancouveri v Kanade. Má dvoch starších súrodencov. Jeho otec je poľského pôvodu.
Kariéra.
Sawa začal svoju kariéru v roku 1992 ako dabér hračiek pre deti. Vo filme debutoval v roku 1994. V roku 1995 daboval postavu Caspera vo filme "Casper". Vo filme stvárnil aj ľudskú postavu Caspera. Film získal úspech, čím aj Sawa sa stal populárnejším.
V roku 1999 si zahral v komédii "Ruka zabijak" po boku Jessicy Alby, Vivicy A. Fox a Setha Greena. Za svoj herecký výkon získal nomináciu na herecké ocenenie Satellite. O rok neskôr, získal hlavnú postavu v horore "Nezvratný osud". Sawa získal za svoj herecký výkon cenu Satellite. V rovnakom roku sa objavil po boku Billa Pullmana vo filme "Obvinený".
V roku 2010 Sawa stvárnil rolu Owena Elliotta v akčnom televíznom seriáli "Nikita". V televíznom seriáli účinkoval až do jeho záverečnej epizódy. V roku 2015 si zahral spoločne so Sharon Stone a Johnom Travoltom vo filme "Pod vysokým napätím". S Travoltom si zahral aj v roku 2019 vo filme "Fanatik".
V roku 2020 si zahral v dvoch úspešných filmoch, "Hunter Hunter" a "Black Friday". V roku 2021 sa pripojil k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Chucky".
V roku 2022 hral vo filme "Gasoline Alley" po boku herca Brucea Willisa.
Súkromný život.
Sawa je ženatý s kanadskou producentkou Dawni Sahanovitch od roku 2013. Majú spolu dve deti, syna narodeného v roku 2014 a dcéru narodenú v roku 2016.
Divadlo Bez zábradlí

Divadlo Bez zábradlí sídli na Jungmannovej ulici č. 36/31, v paláci Adria, v Prahe 1-Nové Město.
Dejiny.
Divadlo Bez zábradlí založil v roku 1990 Karel Heřmánek, ako vtedy prvé súkromné divadlo v Česku. Karel Heřmánek je zároveň principálom a tiež hercom divadla. K založeniu novej spoločnosti sa rozhodol po rozpade scény Divadla Na zábradlí, kde hral. Manažérkou divadla je jeho manželka Hana Heřmánková.
Spoločnosť najprv sídlila v Žižkovskom divadle Járy Cimrmana, odtiaľ sa sťahovalo do divadla Ta Fantastika, po roku do Vysočian. Nakoniec sa divadlo presťahovalo do rozostavanej sály Adrie v centre Prahy, kde pôsobí dodnes.
Od roku 1996 divadlo Bez zábradlí usporadúva festival s názvom "Slovenské divadlo v Praze", kde uvádza známe slovenské divadelné hry. Od roku 2004 súbor vyráža aj do Mestského divadla v Karlových Varoch, ktoré získal Karel Heřmánek do prenájmu.
Ansámbl.
Divadlo Bez zábradlí nemá stály súbor a v predstaveniach sa môžete stretnúť s mnohými hosťujúcimi hercami a herečkami. V Divadle Bez zábradlí sa postupne vytvoril okruh hercov a herečiek, ktorí so súborom často spolupracujú. Patria medzi nich napr.: Jiří Bartoška, Josef Carda, Veronika Freimanová, Rudolf Hrušínský, Dana Morávková, Petr Pospíchal, Jana Švandová, Václav Vydra, Zdeněk Žák.
Propionát draselný

Propionát draselný alebo propanoát draselný "()", je draselná soľ kyseliny propiónovej.
Použite.
Propionát draselný sa používa ako konzervačná látka v potravinách a je označený v potravinách ako E číslo E283 v Európe a INS číslo 283 v Austrálii a na Novom Zélande.
Bitka pri Blatnom Potoku

Bitka pri Blatnom Potoku, známa tiež pod názvom bitka pri Šarišskom Potoku, prebehla dňa 21. mája 1458 blízko maďarského mesta Sárospatak. Bratríci vedení Petrom Aksamitom tu podľahli mnohonásobnej presile uhorského vojska kráľa Mateja Korvína. Išlo o prvú veľkú porážku bratríkov, pri ktorej padol aj ich hlavný veliteľ Peter Aksamit.
Príčiny.
Po roku 1453 v Hornom Uhorsku významne vzrástla moc bratríkov, vojenských združení tvorených z veľkej časti z bývalých husitov, ku ktorým sa pridali mnohí žoldnieri z oddielov Jána Jiskru po jeho odchode z Uhorska. Bratríci vojensky ovládali celé východné a sčasti aj stredné Slovensko a uhorský kráľovský dvor proti nim organizoval nie príliš úspešné vojenské výpravy. Sústredený útok proti bratríkom začal krátko po svojom nástupe na trón kráľ Matej Korvín. Vymenoval Šebestiána Rozgonyiho kapitánom Horného Uhorska a poveril ho úlohou vypudiť bratríkov z krajiny. Rozgonyi zhromaždil silné vojsko, ktoré už v apríli roku 1458 porazilo bratríkov, vedených Martinom Valgatom a dobylo ich opevnené hrady v Rimavskej Seči a vo Vadne v severnom Maďarsku. Podarilo sa im dobyť bratrícky tábor v Nižnej Myšli pri Košiciach, kde dal Rozgonyi povraždiť všetkých zajatcov s výnimkou jedinej ženy.
Bitka.
V čase, keď už bratrícke hrady vzdorovali kráľovským oddielom, vytiahol vrchný veliteľ bratríkov Petr Aksamit na čele vojska na lúpežnú výpravu do okolia rieky Tisy. Ďalšími veliteľmi boli Ján Talafús z Ostrova, Martin Valgata a Jašek Údrcký. Bratríci, ktorých vojsko údajne čítalo asi 2500 bojovníkov, boli zaskočení mnohonásobnou uhorskou presilou na poli zvanom Botkö, medzi obcami Sárospaták a Ardó, keď sa chystali prekročiť rieku Bodrog. S riekou za chrbtom sa dostali do veľmi nevýhodnej situácie a po krátkom hrdinskom boji podľahli presile. Padol tu Aksamit a s ním vyše 600 bojovníkov. Jazda vedená Talafúsom a Údrckým, kde sa statočne bili najmä Poliaci, sa zachránila útekom, ale aj jazdci mali značné straty. Bitku vraj sledoval aj kráľ Matej z blízkej hory, ktorá potom údajne dostala meno Kráľovská hora.
Dohra.
Smrťou Petra Aksamita stratilo bratstvo svojho uznávaného vodcu a naďalej sa nepodarilo udržať bratrícke oddiely pod jednotným velením, hoci sa o to snažil Talafús, po jeho smrti najvýznamnejší z kapitánov. Bránili sa na svojich hradoch a v táboroch, ktoré postupne strácali, ale ešte niekoľko rokov odolávali oveľa silnejšiemu nepriateľovi. Definitívny koniec bratríkov znamenala až porážka pri Veľkých Kostoľanoch v roku 1467.
Katechéta

Katechéta alebo katechétka je učiteľ (učiteľka) náboženstva alebo ten, kto pripravuje a vedie katechézy pre deti či dospelých v cirkvi, či pripravuje katechumenov na krst v katolíckej cirkvi. Nemusí ním byť kňaz, ale aj ktorýkoľvek kresťan – laik disponujúci príslušným poverením od miestneho ordinára (tzv. kanonická alebo katechetická misia).
Katechéti v príprave na túto službu aj počas nej absolvujú kurzy, v ktorých absolvujú prednášky z pedagogických a teologických predmetov aj praktického duchovného života.