Bitka pri Cambrai (1917)

Bitka pri Cambrai bol britský útok na západnom fronte nasledovaný najväčším nemeckým protiútokom vedeným voči Britskému expedičnému zboru (britským jednotkám bojujúcim na západnom fronte počas prvej svetovej vojny) od roku 1914. Cambrai v tej dobe zohrávalo dôležitú úlohu v zásobovaní Hindenburgovej línie a strata mesta by vystavila nebezpečenstvu zadnúť časť nemeckej obrannej línie na severe. Generál Julian Byng v pláne bitky skombinoval použitie inovačných techník spoločného postupu pechoty a krycej delostreleckej paľby s prekvapujúcimi výpadmi tankov. Francúzska i britská armáda si už masové nasadenie tankov na bojisku vyskúšali v skorších mesiacoch roka 1917, no nepodarilo sa im pomocou nich dosiahnuť žiadny významnejší efekt na vývoj bitky.
Bitka.
Bitka sa začala ráno 20. novembra 1917 očakávaným bombardovaním nemeckých obranných pozícií. Hneď v úvodný deň sa Britom aj za pomoci tankov typu Mark IV podarilo postúpiť niekoľko kilometrov a dosiahnuť a na viacerých miestach dokonca i preniknúť do ťažko opevnenej Hindenburgovej línie. Zdalo sa, že víťazstvo je na dosah. Nový typ tanku, ktorý sa na front dostal len v polovici roka, však stále trpel veľkým množstvom problémov. Jeho kazivosť v súčinnosti s nemeckým bombardovaním a obranou nemeckých peších jednotiek spôsobili, že hneď v prvý deň bola z boja vyradená asi polovica nasadených tankov, čo spôsobilo aj spomalenie britského postupu. Už 23. novembra nemeckí velitelia tušili, že Britom sa ďalší prienik nepodarí a začali zvažovať protiútok. 28. novembra sa britský postup naozaj úplne zastavil a útočiace jednotky dostali príkaz zakopať sa a udržať dobyté pozície.
Protiútok sa začal ráno 30. novembra. Nemci v ňom použili taktiku krátkych a intenzívnych delostreleckých sálv nasledovaných bleskovými útokmi menších skupín úderných jednotiek špecializovaných na infiltráciu zákopov (). Mohutný útok umožnil Nemcom spočiatku až prekvapujúco hladký postup a hneď v priebehu prvého dňa aj napriek vysokým stratám zatlačili zúrivo sa brániacich Britov niekoľko kilometrov na západ. Ich postup sa zastavil až s príchodom britských posíl vrátane tankov a s blížiacou sa nocou. Na druhý deň už nemecké útočiace jednotky postupovali len veľmi pomaly. Po čiastočnom britskom ústupe 3. decembra a opustení väčšiny dobytých území 7. decembra sa pohyb v oblasti prakticky zastavil a bitka sa tým skončila.
Význam bitky.
Myšlienka masového nasadenia tankov nebola nová, no až táto bitka ukázala skutočný dosah, ktorý môže použitie tankov na vývoj bitky mať. Veľký údiv spôsobila predovšetkým efektivita tankov v úvodnej fáze bitky pri preniknutí ťažko opevnenej Hindenburgovej línie, ktorá so všetkými svojimi defenzívnymi prvkami vrátane ostnatého drôtu bola dovtedy považovaná za nepreniknuteľnú. Úspech tejto taktiky tiež spôsobil, že Nemci museli investovať podstatne väčšie množstvo zdrojov do protitankových opevnení a zbraní, čo už pre nich v tejto fáze vojny predstavovalo veľký problém. Viacerí historici však neprikladajú tankom v súvislosti s úvodnými britskými úspechmi osobitý význam, ale vyzdvihujú skôr ich použitie v kombinácii so zdokonaľujúcim sa systémom nasadzovania delostrelectva, peších jednotiek a leteckej podpory, teda kombinovanej taktiky zdokonaľovanej počas celej vojny, ktorá v čase bitky dozrela a začala prinášať reálne výsledky.