burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Velká skála (prírodná rezervácia, okres Třebíč)

Velká skála je skalnatý ľavý breh v zákrutách rieky Jihlavy, ležiaci z väčšej časti na území obce Lhánice a východnou časťou tiež na katastri obce Biskoupky; ochranné pásmo zasahuje tiež do obce Jamolice v okrese Znojmo. Prírodná rezervácia ev. č. 2134 leží v nadmorskej výške 239-376 metrov a spravuje ju AOPK Havlíčkův Brod. Nachádza sa v prírodnom parku Střední Pojihlaví.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie a ochrana zvyškov reliktných borín, teplomilných dúbrav a sprievodných xerothermných spoločenstiev, prudko sa striedajúcich so spoločenstvami tienistých skalných roklín. V území je bohatý výskyt vzácnych i chránených druhov rastlín a živočíchov. Územie bolo zaradené do regionálneho biocentra č. 228 Údolie Jihlavy a je súčasťou nadregionálneho biokoridoru.
Prírodný park Střední Pojihlaví

Prírodný park Střední Pojihlaví je chránená prírodná oblasť v Juhomoravskom kraji a v Kraji Vysočina. Rozkladá sa v údolí rieky Jihlavy medzi obcami Mohelno a Ivančice. Hlboké údolie Jihlavy vytvára jedinečné prírodné prostredie, ktoré vytvára životný priestor vzácnym druhom rastlín a živočíchov.
Prírodné pomery.
Meandrujúca rieka dala vzniknúť príkrym skalným stenám a suťovým poliam. V tejto rozmanitej a ťažko kultivovateľnej prírode na rozhraní panónskej a hercýnskej kveteny nájdeme dvojradovec neskorý, lomikameň metlinatý, kavyľ chlpatý, bažanku vajcovitú, cyklámen purpurový, cesnak žltý a mnohé ďalšie rastliny.
Skaly a nedostupné miesta sú výhodnými hniezdiskami vtákov. Nájdeme tu výra skalného, sokola lastovičiara, brhlíka lesného a ďalšie. Z plazov a obojživelníkov sú to mlok škvrnitý, jašterica zelená alebo užovka hladká.
Turistika.
V prírodnom parku sa nachádza zrúcanina hradu Templštejn, ktorá dala meno letovisku v údolí. V severojužnom smere pretína park žltá turistická značka zo Senohrad do Jamolíc. Údolím vedie červená turistická značka z Mohelna do Ivančic.
Majstrovstvá Ázie v inline hokeji 2012

Majstrovstvá Ázie v inline hokeji 2012 boli v poradí 5. Majstrovstvá Ázie v inline hokeji, ktoré organizuje Ázijská konfederácia kolieskových športov (CARS). Boli súčasťou "15. Majstrovstiev Ázie v kolieskových športoch 2012". Konali sa v meste Che-fej, v provincii An-chuej, v Číne od 24. do 27. októbra 2012, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Čína bola organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, keď predtým hostila turnaj v roku 2010. Ženský turnaj mal na majstrovstvách Ázie premiéru. Tituly získali družstvo mužov Čínskeho Tchaj-peja a družstvo žien domácej Číny. 
Výsledky.
Muži.
Play-off sa nehralo.
Ženy.
Play-off sa nehralo.
Kuru (choroba)

Kuru je priónové ochorenie patriace do skupiny transmisívnych spongiformných encefalopatií (TSE), vyskytujúce sa u príslušníkov kmeňa "Fore" na Novej Guinei. Ide o dôsledok rituálneho kanibalizmu a vtierania mozgového tkaniva do rán. 
Postihuje najmä Purkyňove bunky mozočku. Prejavuje sa triaškou, ataxiou a následnou imobilizáciou.
Ochorenie sa väčšinou končí smrťou počas 3-6 mesiacov.
Lonely Day

„Lonely Day“ je skladba a zároveň druhý singel arménsko-americkej rockovej skupiny System of a Down z ich albumu "Hypnotize" (2005). Napísal ju gitarista Daron Malakian, ktorý ju aj naspieval. Skladba bola nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best Hard Rock Performance počas 49. ročníka udeľovania cien Grammy.
„Lonely Day“ má melancholický hudobný motív s výrazným refrénom a dvojitým gitarovým sólom takmer na konci. Refrén je známy použitím dvoch superlatívov "most loneliest" (v preklade "najviac najosamelejší").
Skladba bola použitá vo filme "Disturbia", ako aj v ukážke na tento film. Nebola však na soundtracku k filmu. Daron nezložil túto skladbu na počesť svojho brata, pretože, ako povedal, je jedináčik.
Hudobné video.
Hudobné video ukazuje skupinu System of a Down v autobuse na turné spolu so zábermi Hollywoodu a sekciami s ohňom. Približne v čase 0:45 je odkaz na obal albumu "Wish You Were Here" od skupiny Pink Floyd, ktorý je na odraze kúsku skla.
Šťaveľan vápenatý

Šťaveľan vápenatý alebo oxalát vápenatý, systematicky etándioát vápenatý, je vápenatá soľ kyseliny šťaveľovej (etándiovej). V prírode sa nachádza ako minerál whewellit (monohydrát) alebo weddelit (dihydrát). V bunkách sa vyskytuje ako konečný produkt látkovej premeny cytoplazmy v štvorcových alebo jednoklonných kryštáloch rozličnej veľkosti a rozličného zoskupenia. 
Pre charakteristický tvar je šťaveľan vápenatý dôležitou identifikačnou pomôckou pri mikroskopickej diagnostike rastlinných drog. Napríklad v listoch ľuľkovca sa vyskytuje vo podobe malých kryštálikov (piesok), zapĺňajúcich celé bunky, v listoch blenu vo väčších štvorcových kryštálikoch, v listoch durmanu, alebo v podzemkoch rebarbory v zhlukoch kryštálov nazývaných drúzy. V listoch mnohých jednoklíčnolistových rastlín (napr. konvalinky) tvoria celé zväzky ihlicovitých jednoklonných kryštálikov, často ešte obalených slizovým puzdrom, nazývajú sa rafidy. Viac predlžené hranolovité alebo bipyramidálne kryštály v suknici cibule a pod. sa označujú ako styloidy alebo prizmy.
Šťavelan vápenatý tvorí najväčší podiel (asi 80 %) obličkových kameňov.
Daidala

Daidala môže byť:
Biskoupský kopec

Biskoupský kopec je prírodná pamiatka ev. č. 888 neďaleko obce Biskoupky v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK.
Predmetom ochrany je lokalita ponikleca veľkokvetého. Prírodná pamiatka zaberá vrcholovú partiu a časť svahov rovnomenného vrchu o nadmorskej výške 397 metrov.
Dřínová

 Dřínová je prírodná rezervácia, nachádza sa v katastrálnom území obce Babice nad Svitavou a leží v CHKO Moravský kras na výmere 28,75 hektárov. Rezerváciou bola vyhlásená výnosom MK ČSR - čj. 18.923 / 73 zo 29. decembra 1973.
Ochrana.
Dôvodom vyhlásenia je ochrana povrchových krasových javov, prirodzených porastov suťových lesov, bučín, dúbrav s drieňom na styku vápencov a brnenskej vyvreliny.
Na okraji rezervácie sa nachádza Alexandrova rozhledna.
BMW M4

BMW M4 je športový automobil, ktorý od februára 2014 vyrába nemecká divízia BMW M automobilky BMW. BMW M4 je nástupcom BMW M3. Úpravy oproti štandardnému radu 4 zahŕňajú silnejšie a živšie motory, zlepšené riadenie, odpruženie a brzdy, aerodynamické doplnky karosérie a interiér s trojfarebnými "M" symbolmi.
F82 M4.
BMW oficiálne predstavilo koncept M4 dňa 16. augusta 2013. Ale koncept neodhalil žiadne interiérové alebo technické detaily. dňa 25. septembra 2013 automobilka BMW zverejnila technické údaje M4, ktoré bude poháňať motor S55B30 upravený divíziou M s dvomi turbodúchadlami, ktorých plniaci tlak 18,1 psi. Výkon bol stanovený na 320 kW/430 koní a krútiaci moment na viac ako 500 Nm. Hmotnosť M4 neprevyšuje . Dostupný je buď so 6-rýchlostnou manuálnou prevodovkou alebo 7-rýchlostnou M-DCT prevodovkou. S manuálnou prevodovkou zrýchli z 0 na /h za 4,1 sekundy.
Vo veľkej miere bol použitý uhlíkový kompozit, z ktorého je hnací hradeľ, strecha strešné oblúky, veko batožinového priestoru a rozpera predných tlmičov. Prvýkrát je v modeli M4 použitá elektrická jednotka posilňovača riadenia. V ponuke sú štandardne 18" a 19" disky kolies v odľahčenej úprave. Brzdy sú buď štandardné (modré), kým karbón-keramické (zlaté) sú voliteľnou výbavou. Celkovo je 50% komponentov modelu M4 nezávislých od F32 radu 4.
M4 2021.
V septembri 2020 predstavuje BMW druhú generáciu BMW M4. V porovnaní s predchodcom sa vyvinul hlboko prijatím novej masky chladiča. Rovnako ako predchádzajúca generácia je vybavený 3-litrovým radovým 6-valcom preplňovaným turbodúchadlom. V konkurenčnej verzii vyvíja výkon 480 koní a až 510 koní. BMW ponúka 6-stupňovú manuálnu prevodovku alebo 8-stupňovú automatickú prevodník (menič krútiaceho momentu). Po prvýkrát na M4 predstavuje BMW verziu s pohonom všetkých kolies. Tento pohon všetkých kolies, ktorý sa nazýva M Xdrive, umožňuje pohon.
Prvé jednotky sa zmontujú v novembri 2020, celosvetové dodávky sa začnú začiatkom roku 2021.
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2002

Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2002 boli v poradí 6. Panamerické majstrovstvá v softbale mužov, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA). Konali sa v Guatemala City, v Guatemale od 13.22. novembra 2002, za účasti 14 tímov. Dejiskami zápasov boli 2 ihriská športového komplexu Vista Hermosa: "Campo "Carlos Cano"" a "Campo Vista Hermosa I". Svoj druhý titul získalo družstvo Spojených štátov, ktoré vo finále zvíťazilo nad Kanadou.
Tieto panamerické majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 2003, ktoré hostilo Santo Domingo. Kvalifikovalo sa na ne 8 najlepších družstiev. Rovnako slúžili aj ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2004, ktoré sa uskutočnili na Novom Zélande. Na MS sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev.
Abrahám Izák Kook

Abrahám Izák Kook (; * 1865, Grīva, Ruské impérium – † 1935, Jeruzalem, Britský mandát v Palestíne) bol prvý aškenázsky vrchný rabín v britskej mandátnej Palestíne, zakladateľ náboženskej sionistickej ješivy "Merkaz ha-rav", židovský mysliteľ, halachista, kabalista a povestný znalec Tóry. V hebrejčine je známy ako , ha-Rav Avraham Jicchak ha-Kohen Kook alebo pod akronymom הראי״ה (HaRaAYaH) či jednoducho „ha-Rav.“ Bol jedným z najviac oslavovaných a najvplyvnejších rabínov 20. storočia.
Jelení skok

Jelení skok je prírodná rezervácia ev. č. 629 východne od obce Vranov v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie prírode blízkych spoločenstiev listnatého alebo zmiešaného lesa v hornej časti pravobrežných svahov údolného zárezu rieky Svitavy na podloží brnenskej vyvreliny, súčasných ekosystémových väzieb a biotopov vzácnych a zvlášť chránených druhov rastlín a živočíchov.
Luzichová

Luzichová je prírodná pamiatka ev. č. 1463 južne od obce Lomnice v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Cieľom ochrany je zachovanie jedinečne modelovaného reliéfu bítešských rúl a grafitických fylitov (mrazové zruby, balvanité sute) a na ňom sa vyskytujúceho prirodzeného suťového lesa, so zvláštnym zreteľom na podporu izolovanej populácie snežienky jarnej a ochranu hniezdiska výra skalného.
Nad řekami

Nad řekami je prírodná rezervácia ev. č. 890 blízko mesta Ivančice, západne od dediny Hrubšice v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú hadcové skaly s typickými spoločenstvami.
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 1998

Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 1998 boli v poradí 5. Panamerické majstrovstvá v softbale mužov, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA). Konali sa vo Valencii, vo Venezuele od 1.10. augusta 1998, za účasti 12 tímov. Venezuela nahradila rezignujúcu Panamu, ktorá mala pôvodne turnaj organizovať. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo Amerických Panenských ostrovov. Titul získalo družstvo Kuby, ktoré vo finále zvíťazilo nad Spojenými štátmi.
Tieto panamerické majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 1999, ktoré hostil kanadský Winnipeg. Kvalifikovalo sa na ne 10 najlepších družstiev. Rovnako slúžili aj ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2000, ktoré sa uskutočnili v Južnej Afrike. Na MS sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev.
Konečné poradie.
Pozn: Kuba sa účasti na MS vzdala, nahradilo ju Mexiko.
Peter Bielik

Peter Bielik môže byť:
Knížecí les

Knížecí les je prírodná pamiatka ev. č. 5707 neďaleko obce Přísnotice, na katastri mestečka Nosislav v okrese Brno-venkov.
Ochrana.
Predmetom ochrany je kunka červenobruchá a jej biotop, ktorý predstavujú jednak umelo vytvorené tône a sprievodné mokrade, jednak priľahlý segment lužného lesa, zvaného Knížecí les.Cieľom ochrany je zaistenie trvalej starostlivosti o predmet ochrany za účelom jeho zachovania v priaznivom stave. Hlavným cieľom je teda ochrana a vhodná údržba biotopov kunky červenobruchej (Bombina bombina). To predpokladá predovšetkým zachovanie tôní a miest s periodickým zaplavovaním vodou priesakom.
Emil Hula

Profesor Emil Hula (* 4. september 1883, Noutonice – † 17. marec 1942, Praha) bol český hudobný pedagóg, publicista a zberateľ ľudových piesní, pôsobiaci prevažne na Slovensku. Po roku 1919 sa zaslúžil o povznesenie hudobného života na Slovensku. Jeho priezvisko sa niekedy vyskytuje aj v nesprávnej podobe „Hůla“.
Životopis.
Narodil sa a vyrastal v českom prostredí. Študoval v Prahe kde absolvoval učiteľský ústav a konzervatórium. V roku 1919 odišiel na Slovensko kde učil na Učiteľskom ústave v Modre (19191936) s krátkym prerušením v Bratislave (19251926). Veľkou mierou sa zaslúžil o povznesenie hudobného života na Slovensku, bol šíriteľom česko-slovenskej vzájomnosti.
Dielo.
Emil Hula počas svojho života pozberal asi 2 500 slovenských ľudových piesní. Je aj autorom viacerých publikácii z oblasti metodiky hudobnej výchovy a hudobného života. Jeho pozostalosť v Archíve literatúry a umenia Slovenskej národnej knižnice predstavuje 1 856 archívnych jednotiek.
Emil Hula svoje kladné postoje k slovenskému národu, veľmi jasne ukazuje napríklad aj v učebnici "Slovenské kvety", kde pri piesni „Nad Tatrou sa blýska“ píše doslova toto: „Prišiel 28. október 1918, deň svobody; putá tisícročnej nevôle praskly a pieseň „N.T.“, Maďarmi nenávidená a po desaťročia zakazovaná, zaznela naraz hlasne z tisícov hrdiel, tak mocne, že jej hlahol odrážal sa od tatranských skál ani hlas martinských zvonov. V decembri na to bola vyhlásená za druhú štátnu hymnu celého československého národa." „ Národná hymna musí sa spievať presne, jednotne a tak ako je predpísaná. Predovšetkým je povinnosťou slovenských škôl všetkých kategórií, aby našu mládež naučili slovenskej hymne naozaj správne. Tiež rôzne spolky a osvetové inštitúcie môžu vykonať a iste rady vykonajú bez ťažkosti veľmi mnoho.“ 
Autor učebnice ďalej pripomína, že táto pamätná pieseň je svedkom neustálych bojov a národných útlakov, že je starým dedičstvom našich otcov, preto musíme pozerať na to, aby jej prednes bol vždy a všade dôstojný.
Troskotovický dolní rybník

Troskotovický dolní rybník je prírodná pamiatka ev. č. 1918 východne od mestečka Troskotovice v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je rybník s tŕstim a brehovými porastmi, veľká druhová diverzita živočíšnych druhov, ktoré sú viazané na ekosystém plytkej vodnej plochy a priľahlé litorálne porasty. Bohatá ornitologická lokalita.
Električková doprava v Kemerove

Ruské mesto Kemerovo obsluhuje stredne veľká električková sieť.
História.
Električková doprava bola pustená 1. mája 1940. Po druhej svetovej vojne električky obsluhovali skoro všetky časti mesta. V roku 2006 kedy starý Kuznecký most nahradilo nové mostné teleso stojace na rovnakom mieste.
Linky.
V meste súčasnosti premáva päť električkových liniek.
Električková doprava v Komsomoľsku na Amure

Ruské mesto Komsomoľsk na Amure obsluhuje električková sieť od 6. novembra 1957.
Linky.
V meste súčasnosti premávajú štyri električkové linky.
I Love Rock 'n' Roll

„I Love Rock 'n' Roll“ je rocková skladba z roku 1975, ktorú napísali Alan Merrill a Jake Hooker zo skupiny Arrows. Skupina nahrala jej prvú vydanú verziu. Neskôr sa skladba stala známou vďaka verzii Joan Jett and The Blackhearts z roku 1982.
Verzia Arrows.
Skladba bola pôvodne nahraná a vydaná skupinou Arrows v roku 1975 vydavateľstvom Rak Records. Naspieval ju Alan Merrill a produkoval ju Mickie Most. V rozhovore pre Songfacts Merrill povedal, že skladbu napísal ako "akúsi odpoveď na skladbu „It's Only Rock 'n Roll (But I Like It)“ od skupiny Rolling Stones."
Verzia Joan Jett.
Joan Jett videla hrať skupinu Arrows túto skladbu počas ich týždennej show "Arrows", keď bola na anglickom turné so skupinou The Runaways v roku 1976. Jett prvýkrát nahrala skladbu v roku 1979 s dvomi členmi skupiny Sex Pistols: Stevem Jonesom a Paulom Cookom. Najprv bola táto verzia vydaná v roku 1979 na gramofónovej platni vydavateľstvom Vertigo Records, ako B-strana singlu „You don't Own Me“. V roku 1981 znovu nahrala túto skladbu s jej vtedajšou skupinou The Blackhearts. Táto nahrávka sa stala na sedem týždňov prvou v americkom rebríčku Billboard Hot 100. Singel bol certifikovaný Platinovou platňou asociáciou RIAA, reprezentujúc 2 milióny predaných kusov do obchodov. Rovnomenný album "I Love Rock 'n' Roll" dosiahol 2. miesto v rebríčku Billboard 200. Táto verzia od Joan Jett obsadila 89. miesto v zozname 100 Greatest Guitar Songs časopisu "Rolling Stone".
Verzia Britney Spears.
„I Love Rock 'n' Roll“ je štvrtý európsky singel americke popovej speváčky Britney Spears z jej albumu "Britney", vydaný 27. máj 2002. Pri propagácii Spears mylne hit pripisovala Pat Benatar namiesto Joan Jett. Celkovo sa predalo 65 000 kópií jej verzie. Hudobné video režíroval Chris Applebaum.
Verzia Alexa Gaudina a Jasona Rooneyho.
Alex Gaudino a Jason Rooney vytvorili coververziu skladby v roku 2008.
Hlahol

Hlahol môže byť:
Pustý mlýn (prírodná pamiatka)

Pustý mlýn je prírodná pamiatka s ev.č.5825. Leží západne od obce Biskoupky v okrese Brno-venkov. Lokalita je súčasťou prírodného parku Střední Pojihlaví.
Ochrana.
Predmetom ochrany je pestrá stupnica prírodných stanovísk s výskytom vzácnych druhov rastlín a živočíchov s dôrazom na európsky významný druh - spriadača kostihojového. Jedná sa najmä o hercynské dubohrabiny, suťové lesy, acidofilné teplomilné dúbravy s kručinkou chlpatou, štrbinová vegetácia silikátových skál a drolín, skalná vegetácia s kostravou tvrdou, subpanónske stepné trávniky, úzkolisté stepné trávniky a suché vresoviská nížin a pahorkatín.
Daidala (sviatok)

Daidala ("Daidala") bol sviatok oslavovaný na počesť uzmierenia boha Dia s bohyňou Hérou v starovekej Boiótii.
Sviatok Daidala sa na počesť Dia a Héry usporadúval v Boiótii každých 59 rokov. Daidaly boli umelecké diela drevených ženských sošiek, oblečených ako nevesty, ktoré v slávnostnom sprievode odniesli na vrchol hory Kithairón a tam rituálne spálili na hranici. 
Podľa legendy, ktorá vysvetľovala túto slávnosť, sa nahnevaná Héra po hádke s Diom ukryla na vrchu Kithairón, Zeus nato odel drevenú sochu ženy ako nevestu a vyhlásil, že sa s ňou ožení. Sotvaže sa to Héra dozvedela, v okamihu bola pri Diovi, aby svoju sokyňu napadla, ale keď uvidela, že je to lesť, s Diom sa zmierila a drevenú sochu potom spoločne spálili. Na pamiatku tohto zmierenia sa potom Daidala ako sviatok oslavoval.
Pausanias uvádza, že sa oslavovali aj "malé Daidaly" ("daidala mikra"), ktoré usporiadavali výlučne občania Platají a to raz za štyri roky (alebo po viacerých rokoch) a tzv. "veľké Daidaly" ("daidala megala"), oslavovali všetky boiótske mestá na slávnosti zastúpené svojimi zástupcami a spoločne ich usporiadavali každých 59 rokov. 
Pred oslavami malých Daidál prišli obyvatelia Platají do neďalekého lesa a okolo najväčších dubov poukladali kúsky vareného mäsa a potom pozorne pozorovali vrany, na ktorom strome sa usadia ako prvé. Podľa tohto vešteckého znamenia následne z dreva tohto stromu vytesali sochu ženy a potom ju odniesli k rieke Asópos, kde ju rituálne vykúpali a následne ju v slávnostnej procesii sprevádzali do mesta za zvukov flauty, jasatu a spievu. Všetky vyrobené daidaly v malých Daidalách boli postupne žrebom distribuované do boiótskych miest Platají, Koróneie, Thespeie, Tanagry, Cheronia, Orchomenu, Lebadeie a Théb, pričom menšie mestá mali svoju spoločnú sochu. 
Približne po štrnástich cykloch osláv malých Daidál, keď sa vyrobilo štrnásť sôch, sa oslavovali veľké Daidaly, ktoré boli oslavované všetkými ľuďmi Boiótie. Na začiatku osláv drevené sochy odeli do rúch neviest a po rituálnom kúpeli v rieke Asópos ich ozdobené na vozoch (pozície vozov boli vyžrebované) v slávnostnom sprievode odviezli na vrchol hory Kithairón, kde boli uložené na obetný oltár (hranicu), ktorý bol vyrobený z dreva do štvorca tak, ako by stavali obydlie. Oltár bol v strede pokrytý suchým drevom. Mestá a ľudia vyššieho spoločenského postavenia potom obetovali Hére a Diovi kravu a býka, okrem toho aj veľké množstvo vína a kadidla. Tí, ktorí nemali dostatok prostriedkov ponúkli menšie obetné dary. Všetky tieto obetné dary boli potom spálené. Pausanias píše, že ešte nevidel plamene, ktoré by siahali do takej výšky.
R. Kelly

R. Kelly, vlastným menom Robert Sylvester Kelly (* 8. január 1967, Chicago, Illinois, USA), je americký rapper a R&amp;B spevák, textár a hudobný producent.
R. Kelly počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými hudobníkmi ako Aaliyah, Michael Jackson, Akon, Chris Brown, Quincy Jones, Jay-Z či Whitney Houston a získal dvadsaťštyri nominácií na cenu Grammy. Takisto produkoval množstvo hitov pre umelcov ako P. Diddy, Céline Dion alebo Britney Spears.
V roku 2002 sa na verejnosti objavilo video, ktoré malo zachytávať Kellyho pri sexe s mladistvým dievčaťom, pričom mal naň aj močiť. Video bolo neznámou osobou zaslané do Chicago Sun Times, ktorý príbeh zverejnil. Kelly bol 8. februára 2002 obvinený z držania detskej pornografie. V júni 2008 bol súdom v Chicagu oslobodený. Jeho problémy vo vzťahoch k mladistvým dievčatám sú zobrazené v dokumente Surviving R. Kelly, ktorý odvysielala televízia Lifetime v januári 2018. V júni 2022 bol odsúdený na 30 rokov odňatia slobody. Vo februári 2023 bol federálnym súdom odsúdený na ďalších 20 rokov väzenia za niekoľko sexuálnych trestných činov vrátane držania detskej pornografie. Tresty si odpyká súbežne.
Mohelnička

Mohelnička je prírodná rezervácia ev. č. 1817 neďaleko obce Lhánice v okrese Třebíč v nadmorskej výške 250 - 350 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prírode blízke lesné spoločenstvá extrémnych stanovíšť v záreze potoka Mohelnička, s hodnotným bylinným a drevinným poschodím a s výskytom vzácnej kveteny.
Templštejn (prírodná rezervácia)

Templštejn je prírodná rezervácia ev. č. 5932 neďaleko obce Jamolice v okrese Znojmo v nadmorskej výške 235 - 385 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú suťové lesy, štrbinová vegetácia silikátových skál a drolín, suché vresoviská nížin a pahorkatín bez výskytu jalovca obecného. Z rastlín je predmetom ochrany kyjanôčka bezlistá, z motýlich druhov spriadač kostihojový.
Sojuz TMA-15M

Sojuz TMA-15M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 23. novembra 2014 vyštartovala z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), ku ktorej sa po šiestich hodinách letu úspešne pripojila a dopravila tam troch členov Expedície 42. Sojuz následne zostal u ISS ako záchranná loď až do 11. júna 2015, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu.
Kozmická loď Sojuz TMA-15M úspešne odštartovala pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane v nedeľu 23. novembra 2014 o 21:01:13,881 svetového času (UTC). Približne deväť minút po štarte sa Sojuz dostal na nízku obežnú dráhu Zeme vo výške 199,06 – 242,03 km. Nasledoval šesť hodín trvajúci let k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Po dosiahnutí ISS a sérii približovacích manévrov sa kozmická loď dňa 24. novembra o 02:48:21 UTC úspešne pripojila k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet. Posádka Sojuzu prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 42. 
V Sojuze TMA-15M prileteli na ISS – Rus Anton Škaplerov, Talianka Samantha Cristoforettiová a Američan Terry Virts. Samantha Cristoforettiová sa stala prvou európskou astronautkou na ISS. Noví členovia sa pripojili k ruským kozmonautom Alexandrovi Samokuťajevovi, Jelene Serovovej a americkému astronautovi Barrymu Wilmorovi. Bolo to po druhýkrát, čo sa na Medzinárodnej vesmírnej stanici nachádzali spoločne dve ženy. 
Po havárii nákladnej lode Progress M-27M, ktorá mala na Medzinárodnú vesmírnu stanicu doviezť nové zásoby, sa pristátie Sojuzu TMA-15M oneskorilo približne o mesiac. Nehoda Progressu ovplyvnila harmonogram pilotovaných letov k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) v celom roku 2015.
Sojuz TMA-15M sa od Medzinárodnej vesmírnej stanice odpojil 11. júna 2015 o 10:20:05 svetového času (UTC) s veliteľom Antonom Škaplerovom, palubnými inžiniermi Samanthou Cristoforettiovou a Terrym Virtsom na palube. O 13:43:56,7 UTC, v ten istý deň, návratový modul Sojuzu úspešne pristál na padáku v kazašskej stepi, 162 kilometrov juhovýchodne od Džezkazganu. Samantha Cristoforettiová sa po pristátí stala nositeľkou ženského rekordu nepretržitého pobytu na obežnej dráhe.
Bílá skála u Jamolic

Bílá skála u Jamolic je prírodná pamiatka ev. č. 1958, ktorá sa nachádza na juhozápad od obce Jamolice v okrese Znojmo vo vzdialenosti približne 3 km v lese blízko cesty Jamolice-Dukovany. Správa AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany je skalnatá vyvýšenina tvorená granulitmi. Nachádza sa tu napríklad kostrava ovčia "(Festuca ovina)", ľalia zlatohlavá "(Lilium martagon)" alebo cyklámen purpurový "(Cyclamen purpurascens)". Zo živočíchov trebárs muchárik bielokrký "(Ficedula albicollis)".
Templštejn (okres Znojmo)

Templštejn je zrúcanina hradu vzdialená asi 3 km od centra obce Jamolice pri Moravskom Krumlove. Nachádza sa na skalnatom ostrohu nad pravým brehom rieky Jihlavy. Je to jeden z mála hradov založený na Morave Rádom templárov.
Sú dochované zvyšky paláca, časť plášťového opevnenia, brána a studňa. Pred areálom hradu na kopci je tiež ruina neskôr založeného štítového múru. Nádvoria sú pokryté niekoľkometrovou vrstvou sutín. Žiadny rozsiahlejší a systematický archeologický prieskum sa tu neuskutočnil.
História hradu.
Sídlo rádu templárov v neďalekých Jamoliciych sa spomína už v roku 1279. Hrad Templštejn bol založený neskôr medzi rokmi 1281-1298. Pôvodne išlo o hrad s rozmermi 40 a 30 metrov. Toto jadro sa však začalo časom rozširovať. K rozširovaniu došlo až za neskorších majiteľov, pretože v roku 1312 bol templársky rád zrušený a jeho majetok skonfiškovaný. Hrad kúpil Bertold Pirkner a v roku 1349 ho jeho synovia predali Přibíkovi zo Šelmberka. Roku 1379 ho vlastnili páni z Lipé, ktorí hrad rozširovali a prestavovali. V roku 1482 sa hrad stal centrom pánov Osovských z Doubravice. Neskôr však páni z Lipej získali hrad znovu späť. Posledný majiteľ Pertold z Lipé sa zúčastnil v rokoch 1618-1620 stavovského povstania, takže mu bolo panstvo zhabané. V tej dobe však bol hrad už pustý. Uvádza sa, že spustol už v prvej polovici 16. storočia v dôsledku požiaru.
Do roku 2011 ruina nebola udržiavaná a bola ničená vegetáciou. Lesy Českej republiky ju ako vlastník zrúcaniny ponúkli a úspešne predali v roku 2011 vo verejnej súťaži. Majiteľ neplánuje rozsiahlejšie stavebné úpravy, v spolupráci s pamiatkármi mieni zrúcaninu zakonzervovať s využitím prírodných materiálov a pôvodných postupov. Plánuje vybudovať zázemie (malý drevený zrub na kraji zrúcaniny) a drevený most spájajúci hradby s palácom. Zatiaľ tu pracuje väčšinou sám, ale nevylučuje, že sa okolo neho vytvorí partia nadšencov.
The Unforgiven

„The Unforgiven“ je power balada americkej heavy metalovej skupiny Metallica. Bola vydaná ako druhý singel z ich rovnomenného albumu "Metallica". Hoci je jednou z pomalších skladieb na albume, jej progresia je výrazne jednou z intenzívnejších. Skladba sa zaoberá témou boja jednotlivca proti úsiliu tých, ktorí ho chcú zotročiť. Skladba má dve pokračovania (s rovnaým názvom, tematikou ale hudobne odlišné), vo forme „The Unforgiven II“ z albumu "ReLoad" a „The Unforgiven III“ z albumu "Death Magnetic".
Kompozícia.
Úvodná sekcia obsahuje perkusívne nástroje, ktorá vykonáva Lars Ulrich a tiež v malej miere klávesy.
Intro s lesným rohom bolo v podstate prevzaté z westernu "The Unforgiven".
Hudobné video.
Hudobné video je čiernobiele a jeho tematikou je chlapec, ktorý žije v kamennej miestnosti bez okien. Ako video plynie, sa chlapec stáva dospelým a potom starcom.
Coververzie.
Coververziu skladby vytvorili interpreti Doug Pinnick, Vernon Reid, Frankie Banali a Tony Franklin pre album "". Klasická inštrumentálna verzia skladby od fínskej violončelovej skupiny Apocalyptica sa objavila na ich albume "Plays Metallica by Four Cellos". Tribute skupina Harptallica nahrala harfovú verziu pre svoj album "Harptallica: A Tribute".
The Unforgiven II.
„The Unforgiven II“ napísali James Hetfield, Lars Ulrich a Kirk Hammett a objavila sa na albume "ReLoad" ako pokračovanie „The Unforgiven“. Obe skladby majú podobnú hudobnú tematiku. O desať rokov neskôr bola skladba nasledovaná pokračovaním „The Unforgiven III“ z albumu "Death Magnetic".
Skladba bola hraná naživo len raz, a to 8. decembra 1997 v Las Vegas.
The Unforgiven III.
„The Unforgiven III“ je skladba, ktorá sa objavila na albume "Death Magnetic", ktorý bol vydaný v roku 2008. Je druhým pokračovaním skladby „The Unforgiven“ z albumu "Metallica". Jej štruktúra je podobná skladbe „The Unforgiven“, kde sú ťažké verše refrén, ktoré strieda jemný refrén. V skladbe chýba úvodná sekcia na lesnom rohu, ktorú nahrádza akustický klavír a lesný roh v pozadí. V roku 2010 bola skladba nominovaná na cenu Grammy v kategórii Best Hard Rock Performance ale prehrala so skladbou „War Machine“ od AC/DC.
Hrad s plášťovým múrom

Hrad s plášťovým múrom je hrad, ktorý nemá žiadnu veľkú hlavnú vežu (napr. bergfrít alebo donjon). Základ obrany hradu tvorí mohutná a vysoká obvodová hradba (plášťový múr). Za touto hradbou sú ukryté všetky ostatné objekty hradu. Hrady tohto typu sa stavali počnúc 13. storočím.
Nepočetná skupina hradov s plášťovým múrom je výraznejšie zastúpená v moravskej, ale tiež českej hradnej architektúre na Slovensku sa začína uplatňovať na prelome 13. a 14. storočia. Tu sa s ňou stretávame najmä v nížinnom prostredí na zemplínskych hradoch Veľký Kamenec, Parič v Trebišove a v jednom prípade sa tento typ uplatnil vo vyššej polohe pri výstavbe Brekovského hradu.
Tento hradný typ sa vo veľkom množstve užíval v Dolnom Rakúsku, na Morave a v Sliezsku. Do Čiech, predovšetkým východných a na územie Slovenska prenikol evidentne odtiaľ.
Prírodný park Bobrava

Prírodný park Bobrava je všeobecne chránené územie na ploche asi , vyhlásené 1. januára 1982 v okrese Brno-venkov asi západne od Brna.
Na území parku sa nachádzajú aj prírodná pamiatka Střelický les a prírodná pamiatka Střelická bažinka.
Prírodné pomery.
Geografia.
Park leží asi západne od Brna na zalesnenom území medzi obcami Ořechov, Střelice, Omice, Popůvky Tetčice, Troubsko, Neslovice, Hlína, Silůvky, Prštice a Radostice, v okolí stredného toku riečky Bobravy v strednej časti Bobravskej vrchoviny. Na území parku sa nenachádza žiadne trvalé sídlo (len niekoľko samôt). Priemerná nadmorská výška je približne , pričom najvyššie body sa nachádzajú v jeho západnej časti neďaleko obcí Hlína () a Neslovice (452 ​​m), najnižšie miesto je dno údolia Bobravy pri Anenskom mlyne () vo východnej časti parku.
Fauna.
Na území parku žijú všetky bežné druhy lesných cicavcov, ako je napr. líška hrdzavá, jazvec lesný, kuna lesná atď., z drobných druhov napr. piskor malý, dulovnica väčšia alebo pĺšik lieskový. Hniezdi tu asi 98 druhov vtákov – napr. jastrab veľký, včelár lesný, bocian čierny, krkavec čierny, sluka hôrna, tesár čierny, ďateľ prostredný, vlha obyčajná, muchárik bielokrký. Charakteristický pre túto oblasť je trasochvost horský. Z vodného vtáctva v parku hniezdi napr. potápka malá, chriašteľ vodný alebo chriašť bodkovaný. Početné sú aj populácie niektorých obojživelníkov, najmä ropucha bradavičnatá a skokan štíhly, ktorí sa na jar sťahujú do tunajších vôd s cieľom rozmnožiť sa. Pozorovať je možné takisto rosničku zelenú, mloka bodkovaného, mloka hrebenatého a zriedkavo i salamandru škvrnitú (masív Bučína).
Turistika.
Cez park prechádza niekoľko turistických a cyklistických chodníkov (okruh prírodným parkom Bobrava ). Park je dobre prístupný vďaka hustej železničnej sieti – železničné zastávky sa nachádzajú v obciach Střelice, Omice, Tetčice, Silůvky a Radostice. Do ostatných miest zachádzajú autobusy IDS JMK.
V údolí rieky Bobravy sa zachovali fragmenty bývalých vodných mlynov (napr. Radostický, Spálený, Anenský, Šafránkův). Na vrchu Bučina () možno nájsť nepatrné zvyšky stredovekej pevnosti spomínanej už v roku 1349.
Literatúra.
Martiška, J.: Prírodné parky juhomoravského kraja, Brno 2007, s. 12 – 15.
Pretty Fly (for a White Guy)

„Pretty Fly (for a White Guy)“ je skladba americkej rockovej skupiny The Offspring. Je štvrtou v poradí z ich albumu "Americana" (1998) a bola vydaná ako prvý singel z albumu. Skladba dosiahla 53. miesto Billboard Hot 100, 5. miesto v rebríčku Hot Mainstream Rock Tracks a 3. miesto v rebríčku Modern Rock Tracks. V Austrálii bola skladba certifikovaná na 4 platinové platne a v Spojenom kráľovstve bola skladba jednou z komerčne najúspešnejších singlov skupiny.
Takisto sa objavila v ich albume "Greatest Hits" (2005).
Kompozícia.
Na začiatku skladby zaznie pseudo-nemecká nezmyselná fráza "Gunter glieben glauten globen" zo skladby „Rock of Ages“ od Defa Lepparda, ktorá je použitá namiesto tradičného "1, 2, 3, 4" na začiatku nahrávky, ktorá je výsmechom pre kvázi-gangstrov ponorených do hip-hopovej kultúry bez toho, aby ju mali radi, ale len preto, lebo je populárna a drsná. Skladba otvorene paroduje strednú triedu mestskej mládeže, ktorá počúva rap hlavne z tohto dôvodu. Ženské vokály naspievala Nika Futtermanová.
Žebětín (prírodná pamiatka)

Žebětín je prírodná pamiatka ev. č. 5743 neďaleko obce Moravské Bránice, na katastri mesta Dolní Kounice v okrese Brno-venkov.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú teplomilné stepné a lesostepné spoločenstvá s dominantným porastom úzkolistých suchých trávnikov s výskytom početných osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov, najmä európsky významného druhu ponikleca veľkokvetého.
Ján Aponi

Barón Ján Aponi z Veľkých Oponíc (staršie: "Ján Apponyi", ; latinsko-maďarská podoba prídomku: "de Appony"; † 1617, Jablonica, habsburská monarchia, dnes Slovensko) bol uhorský šľachtic a pustovník, syn bohatého grófa z Jablonice (maď. "Jablánc") v Bratislavskej stolici z rodu Aponiovcov. Podľa legendy, ktorá sa viaže k už zaniknutému Kostolu sv. Kataríny Alexandrijskej v Dechticiach, sa rozhodol viesť život pustovníka, ale po násilnom odvlečení domov k rodičom zomrel. Je uctievaný ako „kandidát svätosti“.
Legenda.
Podľa legendy zaznamenanej v spise Bénia Nagya sa mladý Ján uchýlil k pustovníckemu životu a v jaskyni, ktorá sa nachádzala za hlavným oltárom kostola sv. Kataríny na hraniciach obce Naháč v Bratislavskej stolici, Jánovi zjavila sv. Katarína Alexandrijská, ktorá mu povedala, aby na danom mieste postavil kostol na jej počesť.
Podľa staršieho záznamu, rukopisu františkána Jena Kósu (* 1714† 1783) o dejinách rádu z roku 1768, sa sv. Katarína zjavila "„jednému obyvateľovi Dechtíc, keď sa tam modlil. Panna mu vnukla – podľa tradície – aby postavil na tomto mieste kaplnku.“" Drevenú kaplnku podľa rukopisu postavili obyvatelia Dechtíc z vlastných prostriedkov a navštevovali ju mnohí veriaci z okolia, medzi nimi "„muž menom Ján, ktorý pochádzal zo znamenitej a starej rodiny Apponyiovcov“". Kósa ďalej uvádza, že Ján sa tam rozhodol "„vnuknutím Ducha Svätého“" začať žiť pustovnícky život a usadil sa v jaskyni v blízkosti kaplnky, kde sa mu zjavila sv. Katarína. Ján sa nedal presvedčiť prosbami ani zastrašiť vyhrážkami príbuzných a priateľov, aby od pustovníckeho života, ktorý "„nie je hoden jeho pôvodu“" upustil a keď ho napokon násilím odvliekali do rodičovského domu "„prial [si], aby radšej zomrel, akoby ho mali odtrhnúť od služby Bohu, ktorému sa on celý oddal, alebo akoby ho mali pošpiniť krásy tohoto sveta“" a napokon "„v tichosti prvú noc zomrel“". Na mieste jaskyne resp. kaplnky bol v roku 1618 postavený kostol a kláštor zasvätený sv. Kataríny Alexandrijskej.
Odkaz.
O pustovníkovi Jánovi Aponim zahrali študenti jezuitského gymnázia v Košiciach (1763) a v Budíne (1767) školskú drámu.
Templštejn

Templštejn môže byť:
Panamerické majstrovstvá v softbale žien 2001

Panamerické majstrovstvá v softbale žien 2001 boli v poradí 4. Panamerické majstrovstvá v softbale žien, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (CONPASA). Konali sa v meste Maracay, vo Venezuele od 27. júla4. augusta 2001, za účasti 16 tímov. Titul získalo piatykrát za sebou družstvo USA, ktoré vo finále zvíťazilo nad Kanadou.
Tieto panamerické majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 2003, ktoré hostilo Santo Domingo. Kvalifikovalo sa na ne 8 najlepších družstiev. Rovnako slúžili aj ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Kanade. Na MS sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev.
Konečné poradie.
Pozn: Kuba sa MS nezúčastnila, nahradila ju Dominkánska republika.
Casa Gallardo

Casa Gallardo je budova v Madride, v Španielsku, ktorá sa nachádza na jednom z nároží centrálneho námestia Plaza de España. 
Predstavuje jedno z kľúčových diel poslednej fázy modernizmu v Madride. Navrhol ju architekt Federico Arias Rey ako obytný dom v roku 1911, v rámci prestavby pôvodnej budovy. Dokončená bola v roku 1914 a roku 1997 bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku.
Má šesť poschodí a fasáda budovy je bohato zdobená organickými prvkami, ktoré tvoria balkóny. Svetlé steny kontrastujú so strechou, ktorá je pokrytá bridlicou. Na veľkej kopule, ktorá korunuje roh budovy, je v zlatom poli písmeno "G" podľa prvých majiteľov budovy.
Alexander Gerst

Alexander Gerst (* 3. máj 1976, Künzelsau, Bádensko-Württembersko, Nemecko) je nemecký geofyzik a od roku 2009 člen oddielu astronautov Európskej vesmírnej agentúry (ESA). Svoj prvý, polročný, vesmírny let absolvoval v máji až novembri 2014, pričom bol členom Expedície 40/41 na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS).
Životopis.
Mladosť, pilot.
Alexander Gerst pochádza z mesta Künzelsau v Bádensku-Württembersku, narodil sa 3. mája 1976. V roku 1995 maturoval na technickom gymnáziu v Öhringene. O štyri roky neskôr získal hodnosť bakalára v odbore fyzika a geofyzika na Univerzite Karlsruhe. V roku 2003 dokončil magisterské štúdium geofyziky na Viktóriinej univerzite vo Wellingtone. Od roku 1998 sa zúčastnil výskumných prác, vrátane expedícií do Antarktídy. V rokoch 2001–2003 na Novom Zélande vyvíjal nové techniky sledovania sopiek s cieľom zdokonaliť predpovede ich aktivity. Od roku 2004 pracoval v Inštitúte geofyziky Univerzity v Hamburgu ("Institut für Geophysik Universität Hamburg"). Študoval tu dynamiku vulkanických erupcií, najmä procesy uvoľňovania energie počas prvých sekúnd sopečných erupcií. V záujme výskumu navštevoval aktívne sopky po celom svete, najmä v Antarktíde. 
Astronaut.
V roku 2008 sa prihlásil do 4. náboru astronautov Európskej vesmírnej agentúry (ESA), uspel a 20. mája 2009 bol zaradený do oddielu astronautov ESA. Základný výcvik v Európskom stredisku astronautov ("European Astronaut Centre") v Kolíne nad Rýnom oficiálne ukončil 22. novembra 2010. 
V auguste 2011 bol zaradený do posádky Expedície 40/41 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). ESA jeho menovanie oficiálne oznámila 18. septembra 2011.
Do vesmíru po prvýkrát vzlietol 28. mája 2014 na palube Sojuzu TMA-13M vo funkcii palubného inžiniera lode spolu s Maximom Surajevom a Gregorym Wisemanom. Po necelých šiestich hodinách letu sa Sojuz spojil so stanicou ISS a kozmonauti sa zapojili do práce Expedície 40. Na stanici slúžil vo funkcii palubného inžiniera Expedície 40 a 41, pričom absolvoval jeden výstup do otvoreného vesmíru. Na Zem sa spolu s kolegami vrátil 10. novembra 2014.
Druhýkrát vzlietol do vesmíru 6. júna 2018 na palube Sojuzu MS-09 vo funkcii palubného inžiniera lode spolu so Sergejom Prokopievom a Serenou Auñónovou-Chancellorovou. Po dvoch dňoch letu sa Sojuz spojil s ISS a posádka sa zapojila do práce Expedície 56. Gerst na stanici slúžil najprv vo funkcii palubného inžiniera Expedície 56 a od 4. októbra 2018 je veliteľom Expedície 57, čím sa po Frankovi De Winne, veliteľovi Expedície 21, stal druhým astronautom ESA, ktorý velil ISS.
Nové hory

Nové hory je prírodná pamiatka ev. č. 889 pri obci Blučina v okrese Brno-venkov. Je spravovaná AOPK Brno.
Vyhlásená bola pôvodne 11. decembra 1980, Rada Juhomoravského kraja vykonala dňa 31. októbra 2013 nové vyhlásenie tejto pamiatky.
Ochrana.
Predmetom ochrany je zvyšok širokolistých suchých trávnikov miestami s výskytom vstavačovitých a radom osobitne chránených a vzácnych druhov rastlín a živočíchov.
Akátová věž

Akátová věž je rozhľadňa, ktorá sa nachádza na severozápadnom chrbte kóty Výhon, východne od mesta Židlochovice. Výhon je so svojimi najvyšším bodom Dyjsko-svrateckého úvalu. 
História rozhľadne.
Výstavba rozhľadne započala 27. februára 2009 podľa plánov brnianskeho architekta Pavla Juru. Stavba bola financovaná z prostriedkov Európskej únie a príspevkom mesta Židlochovice. Slávnostné otvorenie prebehlo 1. augusta 2009. Na stavbu bolo použité agátové drevo a oceľové spojovacie prvky. Veža má kruhový pôdorys o priemere 3,7 m. Postupne ubúdajúce drevené prvky odkrývajú s rastúcou výškou kruhový výhľad do okolia. Vo výške 14,5 m sa nachádza nezastrešená vyhliadková plošina, ku ktorej vedie 76 schodov.
Prístup.
Autom do Židlochovíc alebo Blučiny, vlakom do Hrušovan. Od stanice v Hrušovanoch je vyznačený zelený turistický chodník cez Židlochovice k rozhľadni a ďalej do Blučiny na autobusovú zastávku. Tiež je možné sa k rozhľadni dostať po náučnom chodníku "Výhon, turistický okruh s rozhlednou".
Pre cyklistov je najlepšia trasa po asfaltovej ceste, ktorá vedie po hrebeni Výhonu. Cesta začína na križovatke za poľnohospodárskym areálom východne od Blučiny, platí na nej zákaz vjazdu motorových vozidiel.
Rozhľadňa je voľne prístupná po celý rok.
Výhľad.
Z rozhľadne je kruhový výhľad na Židlochovice, Rajhrad, Vojkovice, Brno a jeho okolie (Tuřany, Modřice, Chrlice), Drahanskú vrchovinu, Pracký kopec, Pálavu a jej pokračovanie do Rakúska, Novomlýnské nádrže alebo Biele Karpaty za priaznivého počasia. Pri zvlášť výbornej dohľadnosti sú viditeľné i Alpy.
Bijelo Polje

Bijelo Polje môže byť:
Budva

Budva môže byť:
Cetinje

Cetinje môže byť:
Podgorica

Podgorica môže byť:
Herceg Novi

Herceg Novi môže byť v Čiernej Hore:
Kotor

Kotor môže byť:
Ulcinj

Ulcinj môže byť v Čiernej Hore:
Kuru

Kuru môže byť:
Pohlavie

Pohlavie (zriedkavo: sexus, sex; lat. "sexus") môže byť:
Poznámka: V angličtine sa ako gender označuje 1.najčastejšie: sociálne pohlavie, 2. význam b1 (občas b2), 3. biologické pohlavie (tu je ale častejší názov sex). Anglický výraz sex označuje 1. najčastejšie biologické pohlavie, 2. význam b1 alebo b2 (napr. vo výrazoch psychic (al) sex, social sex).
Veselský chlum

Veselský chlum je prírodná pamiatka ev. č. 1467 západne od obce Lomnice v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie zriedkavej mozaiky vegetačných formácií a súčasného spôsobu ich obhospodarovania. Prírodná pamiatka zahŕňa vrchol a časť svahov rovnomenného vrchu o nadmorskej výške 578 metrov.
Miesto je s nádhernými výhľadmi na okolitú romantickú krajinu.
Prírodný park Niva Jihlavy

Prírodný park Niva Jihlavy je všeobecne chránené územie v okrese Brno-venkov, vyhlásené v roku 1999. Vznikol s cieľom chrániť krajinný ráz územia, charakteristického prirodzene meandrujúcim tokom rieky Jihlavy so sieťou brehových porastov a slepých ramien.
Umiestnenie.
Park tvorí asi dlhá rovinatá údolná niva rieky Jihlavy, leží medzi obcami Pravlov na severe a Pohořelice na juhu. Rozloha prírodného parku je približne , nadmorská výška asi . 
Územie prírodného parku zasahuje do katastrálnych území obcí Kupařovice, Němčičky, Malešovice, Medlov, Odrovice, Pravlov. Oblasť parku vymedzujú prirodzené hranice, tvorené prevažne cestami II. a III. triedy (II/395, III / 39520, III / 39521), na juhu potom vetrolamom a poľnou cestou.
História.
Prírodný park Niva Jihlavy vznikol nariadením Okresného úradu Brno-venkov č. 1/99 z 3. mája 1999, ktoré nadobudlo účinnosť 1. júna 1999. V roku 2012 nastala legislatívna úprava, kedy súčasné vyhlásenie bolo zrušené a nahradené nariadením Juhomoravského kraja zo 17. mája 2012 o zriadení Prírodného parku Niva Jihlavy a o obmedzení využitia jeho územia. To nadobudlo účinnosť k 1. septembra 2012
Prírodné pomery.
Geológia a hydrológia.
Podložie údolnej nivy je tvorené neogénnymi morskými sedimentami. Prirodzene meandrujúci tok rieky tu dosahuje šírku 15 –  a hĺbku okolo .
Flora.
Brehové porasty okolo rieky sa vyznačujú prirodzeným druhovým zložením. Zastúpená je tu jelša lepkavá ("Alnus glutinosa"), topoľ biely ("Populus alba"), jaseň štíhly ("Fraxinus excelsior"), brest väzový ("Ulmus laevis"), brest hrabolistý ("Ulmus minor"), javor poľný ("Acer campestre") a rad druhov vŕb ("Salix" sp.), vrátane typických hlavatých vŕb. Miestami sa nachádzajú ojedinelé ostrovčeky lužných porastov. Väčšina lesov na lokalite je znehodnotená nepôvodnými druhmi.
Slepé riečne ramená sú miestom výskytu zvyškov pôvodnej vodnej a mokraďovej vegetácie, obsahujúce napríklad kosatec žltý ("Iris pseudacorus") alebo okrasu okolíkatú ("Butomus umbellatus"). Pri Malešoviciach sa objavujú porasty leknice žltej ("Nyphar lutea").
Fauna.
Niva Jihlavy je domovom stabilnej populácie vážky klinovky hadej ("Ophiogomphus cecilia"). Oblasti riečnych ramien slúžia ako miesto rozmnožovania obojživelníkov vrátane mloka bodkovaného ("Triturus vulgaris"), kunky červenobruchej ("Bombina bombina"), hrabavky škvrnitej ("Pelobates fuscus") alebo rosničky zelenej ("Hyla arborea").
Na území sa nachádza bobor európsky ("Castor fiber") a vydra riečna ("Lutra lutra"). Z vtáctva potom osídľujú kolmé brehy riek rybárik riečny ("Alcedo atthis") alebo brehuľa hnedá ("Riparia riparia"). V brehových porastoch potom nachádza útočisko a hniezdi muchár sivý ("Muscicapa striata"), kúdeľníčka lužná ("Remiz pendulinus"), vlha obyčajná ("Oriolus oriolus"), slávik ("Luscinia megarhynchos") a bocian biely ("Ciconia ciconia"). V čase ťahu alebo počas zimovania boli v území pozorované tiež ďalšie druhy mokraďových vtákov, a to najmä volavka popolavá ("Ardea cinerea"), beluša veľká ("Ardea alba"), bučiak veľký ("Botaurus stellaris"), chavkoš nočný ("Nycticorax nycticorax"), rybár riečny ("Sterna hirundo").
Útulňa Andrejcová

Útulňa Andrejcová alebo aj Útulňa pod Andrejcovou je zrubová chata na hlavnom hrebeni Kráľovohoľských Nízkych Tatier.
Charakteristika.
Je určená na jednorazové prespanie turistov, počas prechodu hrebeňom pohoria. Je nepretržite otvorená a nachádza sa nad obcou Pohorelá, v sedle pod rovnomenným vrchom vo výške V minulosti bola bez hospodára a staral sa o ňu Národný park Nízke Tatry a Horská služba Nízke Tatry čo sa zmenilo v roku 2014, kedy si útulňu prenajal súčasný chatár Marek Šurina. Od roku 2019 je v súkromnom vlastníctve a prevádzku zabezpečuje občianske združenie Horské spoločenstvo z Brezna. Útulňa prechádza postupnou rekonštrukciou, no jej funkcia ostáva zachovaná. Je využívaná hlavne počas letných mesiacov a jej kapacita je 30 osôb. Pri naplnenej kapacite útulne prevádzkar poskytuje aj možnosť prenájmu vlastných turistických stanov. Nocľah v nej je od roku 2020 spoplatnený. Útulňa poskytuje aj možnosť občerstvenia.
História.
Z dôvodu zvýšenia atraktívnosti východnej časti nízkotatranského hrebeňa bolo rozhodnuté o výstavbe horskej útulne. Projekt spracoval Ing. Milan Marenčiak a pri výbere bola zvolená lokalita v sedle, západne od Andrejcovej (). Výstavbu objektu zabezpečovala TJ Jasná Liptovský Mikuláš pod vedením Ladislava Milana, rodák z Liptovskej Tepličky a znalec miestnych podmienok. Samotná výstavba začala v máji 1968 a z veľkej časti boli použité lokálne suroviny; kameň a drevo. Upravený bol i blízky prameň a postavená latrína a v októbri 1968 bola stavba skolaudovaná. Využívaná bola od začiatku turistami a trampami, počas letného spásania hôľnych lúk poskytovala útočisko aj pastierom či dokonca samotnému dobytku.
Objekt dlho chátral a výraznejšie bol opravený až v roku 2005, kedy organizácia SZOPK - Slovenský zväz ochrancov prírody a krajiny využil prostriedky v rámci programu Konta Orange - Obnovme Tatry a útulňu zrekonštruoval (nová šindľová strecha, nový padláš, nová veranda, prístavba k severnej stene chaty a pod.).
Od roku 2014 je útulňa pod správou chatára Marek Šurinu, ktorý postupne za pomoci miestnych nadšencov objekt ako aj okolie revitalizuje a zveľaďuje. Opäť sa menila krytina na streche, opravil sa komín s vyhrievacím telesom, chata sa postupne celá zaizolovala aby mohla poskytnúť komfort a bezpečie aj v zimných mesiacoch.
Míchovec

Míchovec je prírodná pamiatka ev. č. 1876, ktorá sa nachádza v okrese Brno-venkov neďaleko obcí Běleč a Synalov. Správa AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany je pralesový porast bukových javorín s masovým výskytom mesačnice trvácej, významné skalné hradby.
Útulňa

Útulňa je menší, obyčajne drevený dom, chata jednoduchej konštrukcie, zvyčajne na odľahlom alebo ťažšie prístupnom mieste. Obvykle slúži ako úkryt na noc alebo v zlom počasí .