Malesická skála

Malesická skala je prírodná pamiatka severne od Malesíc v okrese Plzeň-mesto. Nachádza sa v údolí Chotíkovského potoka asi 1,5 kilometra od dediny. Dôvodom ochrany je malá skalná veža v karbónských usadeninách riečneho prúdu, kde rôzna rýchlosť toku zapríčinila odlišné zloženie usadených vrstiev s rozdielnou odolnosťou voči zvetrávaniu. Veža má na vrchole náznak pokrievky.
História.
Malesická skála a jej najbližšie okolie pravdepodobne nikdy nebolo poľnohospodársky obhospodarované ani odlesnené. Je možné, že tu v minulosti mohla prebiehať lesná pastva dobytka, ale les na lokalite je ovplyvnený predovšetkým lesníckym hospodárením. Samotná skala bývala a je využívaná horolezcami.
Chránené územie prvýkrát vyhlásil okresný národný výbor Plzeň-sever 12. júla 1974 v kategórii chránený prírodný výtvor. Druhýkrát bola prírodná pamiatka vyhlásená 6. októbra 2009 Krajským úradom Plzeňského kraja. V Ústrednom zozname ochrany prírody je evidovaná pod číslom 611.
Prírodné pomery.
Chránené územie meria 0,0329 hektára a nachádza sa v nadmorskej výške 367-376 metrov v katastrálnom území Malesice. Okolo prírodnej pamiatky sa rozkladá vyhlásené ochranné pásmo s rozlohou 0,3143 hektára.
Abiotické podmienky.
Geologické podložie tvorí vrchnokarbónske pieskovce a zlepence. V stavbe skalnej veže sa striedajú zlepence a piesčité arkózy týneckého súvrstvia. Jednotlivé vrstvy hornín dosahujú hrúbku až niekoľkých decimetrov a dokladajú zmeny rýchlosti a tým aj unášacie sily vodného toku v karbóne. Teleso porušené systémom puklín presýtili hydroxidy železa (najmä limonit), čím sa sedimentárne horniny spevnili, a stali sa odolnejšími voči zvetrávaniu. Tzv. železivce sa vytvorili na styku vrstiev hornín, ale prenikajú aj naprieč vrstvami.
V geomorfologickom členení Česka leží lokalita v Plaskej pahorkatine, konkrétne v podcelku Kaznějovská pahorkatina a v okrsku Hornobřízská pahorkatina. Skála sa nachádza na ľavej strane asymetrického údolia Malesického potoka. Kým výška pravého brehu sa pohybuje okolo troch metrov, ľavý breh dosahuje výšku asi dvadsať metrov. V spodnej časti je svah strmý a v hornej príkro sklonený. Z ohybu svahu vybieha vajcovitá skalná veža s rozmermi 7 × 15 metrov a výškou asi dvadsať metrov. Polohy železivcov ovplyvňujú rýchlosť zvetrávania, a na povrchu skaly tak vznikajú drobné jamky a hrbolčeky alebo mohutnejšie rímsovité a listovité výčnelky. Farebné odtiene zlepencov sú spôsobené oxidmi a hydroxidmi železa, ktoré sa zrážajú z látok rozpustených presakujúcou vodou. Vo vrcholovej časti sa nachádzajú odolnejšie vrstvy hornín, ktoré vytvárajú náznak pokrievky. Povrch skaly je poškodzovaný turistami a horolezcami, ktorí odlamujú vrstvy železivcov a drobia menej odolné zlepence.
Jediným pôdnym typom, ktorý sa v okolí skaly vyvinul, je kambizem typická a miestami kambizem rubefikovaná.
Územie odvodňuje Malešický potok, ktorý je ľavostranným prítokom Mže, a patrí teda k povodiu Berounky. V rámci Quittovej klasifikácie klímy sa prírodná pamiatka nachádza v mierne teplej oblasti MT11i, pre ktorú sú typické priemerné teploty -3 až -4 ° C v januári a 15-16 ° C v júli. Ročný úhrn zrážok dosahuje 850-1000 milimetrov. V období 1961-1990 bola priemerná teplota 7,1-8° C a normál ročných zrážkových úhrnov sa pohyboval v rozmedzí 501-550 milimetrov.
Flóra a fauna.
Predmetom ochrany je geologická lokalita, na ktorej nebol vykonaný žiadny inventarizačný prieskum druhov fauny ani flóry. Chránené územie pokrýva dubový bôr čučoriedkový.
Prístup.
Malešická skala je prístupná po žlto značenej turistickej trase z Malešicíc do Chotíkova.