burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Exploit

Exploit je v informatike špeciálny program, dáta alebo sekvencia príkazov, ktoré využívajú programátorskú chybu, ktorá spôsobí pôvodne nezámernú činnosť softvéru a umožňuje tak získať nejaký prospech. Obyčajne ide o získanie kontroly nad iným počítačom alebo spustiť nežiaducu inštaláciu softvéru, ktorá ďalej vykonáva činnosť, o ktorej používateľ počítača ani len netuší (napr. nejaký druh malvéru). Bežne používanou ochranou je častá inštalácia aktualizácií, ktoré vydá autor chybného softvéru.
Rozdelenie.
Existuje mnoho typov rozdelení exploitov. Najznámejšie je rozdelenie podľa spôsobu komunikácie so zraniteľným softvérom (serverom). „Vzdialený exploit“ (), kde sa používa počítačová sieť, takže nie je potrebný priamy prístup k cieľovému systému a „miestny exploit“, kde je nutný priamy prístup k systému a väčšinou je jeho účelom získať oprávnenia, ktoré sú vyššie, než by boli používateľovi pridelené správcom počítača. Útok na klientskú aplikáciu je tiež možný. Väčšinou sa používa modifikovaný server v kombinácii s útokom pomocou sociálneho inžinierstva.
Ďalšie rozdelenie môže byť podľa činnosti so zraniteľným systémom: unauthorized data access, arbitrary code execution, denial of service.
Väčšina exploitov slúži k získaniu priamych administrátorských práv (používateľ root, administrator), ale existujú aj také, ktorými útočník najprv získa nižšie práva a použitím ďalších exploitov sa prepracuje až k právam pre administrátorov.
Klasický exploit využíva iba konkrétnu bezpečnostnú chybu v konkrétnom systéme. Väčšinou, keď je bezpečnostná chyba zverejnená, autor softvéru vydá opravný (patch, aktualizáciu), ktorá zraniteľné miesto opraví a potom sa exploit stane zastaraným a nepoužiteľným. To je dôvod prečo crackeri exploity nezverejňujú.
Zhrnutie.
Exploity sú väčšinou kategorizované a pomenované podľa týchto kritérií:
Pivoting.
Pivoting je metóda, kedy sa systém, ktorý sa útočníkovi úspěšne podarilo napadnúť, použije k napadnutiu ďalších systémov v spoločnej sieti. Týmto spôsobom sa obídu nastavenia firewallov, kde k nejakému počítači má prístup iba počítač zo spoločnej siete. Napríklad útočník získa kontrolu nad webovým serverom firemnej siete a použije ho k napadnutiu iných počítačov v danej firemnej sieti. Pivoting je tiež známy pod pojmom island hoping. Pivoting je možné ďalej rozlišovať na:
Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov 2008

Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov 2008 boli v poradí 10. Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov, ktoré organizovala Panamerická bejzbalová konfederácia (COPABE). Konali sa od 26. septembra5. októbra 2008 v troch venezuelských mestách: El Tigre, Puerto La Cruz a San Félix, za účasti 10 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo . Zápasy sa hrali na štadiónoch Estadio Enzo Hernández, Estadio La Ceiba a Estadio Alfonso Carrasquel. Titul získalo družstvo .
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2009, ktoré organizovala Európa. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev. Na turnaji sa nepredstavili , a , ktoré si účasť na MS zabezpečili už skôr, z LOH 2008 alebo MS 2007.
Bilistiché

Bilistiché alebo Belistiché ("Bilistiché, Belistiché") bola milenka egyptského vládcu Ptolemaia II. Filadelfa, v roku 268 pred Kr. zvíťazila na olympijských hrách v preteku dvojkolesových vozov so štvorzáprahom žrebcov a roku 264 pred Kr. v preteku na vozoch s dvojzáprahom žrebcov.
Bilistiché zvíťazila v Olympii na 128. hrách v preteku dvojkolesových vozov so štvorzáprahom žrebcov (tethrippon pólón) a na 129. hrách v preteku na vozoch s dvojzáprahom žrebcov (synóris pólón). Tethrippon žrebcov zaviedli v Olympii v roku 384 pred Kr. a preteky na vozoch s dvojzáprahom žrebcov roku 268 pred Kr. Prvým víťazom pretekov vozov s dvojzáprahom žrebcov bol neznámy Tesálčan. Na olympijských hrách býval jazdec alebo vozataj v pretekoch zväčša anonymný a olympijský veniec si vždy odniesol len majiteľ víťazného voza alebo koňa a neprekážalo, aby tým majiteľom mohla byť aj žena.
Bilistiché bola najobľúbenejšou milenkou egyptského vládcu Ptolemaia II. Svoje prvé olympijské viťazstvo dosiahla len dva roky po smrti Arsinoé II., druhej Ptolemaiovej manželky. Zrejme v tom čase nadobudla svoj veľký majetok a stala sa aj vlastníčkou najlepších koní, ktoré jej zabezpečili víťazstvo v Olympii. Bilistiché patrí len k niekoľkým ženám, ktorým sa to podarilo. Ptolemaios svoju milenku Bilistiche tak zbožňoval, že zaviedol jej uctievanie pri chráme a oltári s názvom "Afrodita-Bilistiché". Ptolemaios ale nebol prvý Macedónčan, ktorý si uctil svoju milenku ako Afroditu. V štvrtom storočí, Harpalos, druh Alexandra Veľkého, dal postaviť chrám a oltár svojej milenke hetére "Pythioniké".
Staroveký autor Pausanias uvádza, že Bilistiché pochádzala z Macedónska. Podľa Athénaia bol jej vlasťou Argos, a Plutarchos sa vo svojich poznámkach domnieva, že mohla mať fenický pôvod, lebo jej meno bolo v Grécku neobvyklé.
Ferdinand Uličný

Prof. PhDr. Ferdinand Uličný, DrSc. (* 18. august 1933, Ploštín) je slovenský historik - medievalista, archivár a bývalý univerzitný pedagóg.
Vo svojej vedeckej činnosti sa sústreďuje na výskum dejín územia Slovenska do roku 1526, najmä dejín miest a osídlenia na východnom Slovensku, vývin verejnej správy v tomto období a problematiku dejín reformácie. Pedagogicky pôsobil na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove a na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Život.
Absolvoval ľudovú školu v Ploštíne a následne študoval na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši. V štúdiu pokračoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (pričom druhý ročník absolvoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe) v odbore archívnictvo – dejepis, v ktorom spromoval v roku 1957. Následne pôsobil v Štátnom archíve v Bratislave, neskôr ako vedúci Štátneho oblastného archívu v Prešove (19581961) a externý pedagóg Katedry dejín Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (KD FF UPJŠ; od roku 1997 súčasť Prešovskej univerzity v Prešove). V rokoch 19611971 pracoval na KD FF UPJŠ interne, ako odborný asistent so zameraním na pomocné vedy historické, všeobecné a československé stredoveké dejiny. Následkom normalizačných previerok bol vylúčený z Komunistickej strany Československa a prepustený z fakulty (1970). Od roku 1972 preto opätovne pôsobil v ŠOBA v Prešove. Na akademickú pôdu sa vrátil po Nežnej revolúcii – v roku 1990 sa stal odborným asistentom na KD FF UPJŠ. Následne pôsobil aj ako predseda akademického senátu a prodekan. Do roku 2012 prednášal slovenské stredoveké dejiny na Katedre histórie Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Kudlačena

Kudlačena je prírodná pamiatka ev.č.1521, ktorá sa nachádza východne od obce Horní Bečva. Pamiatku spravuje AOPK ČR Správa CHKO Beskydy.
Poloha.
Lokalita zahŕňa podhorské, prevažne mokré a rašelinové lúky s prameniskami a niekoľkými tôňami nad údolím potoka Dížená. Nachádza sa asi 2 km juhozápadne od vrcholu Kladnatá v Radhošťskej hornatine v CHKO Beskydy. Prírodná pamiatka je prístupná po turistickom chodníku, neďaleko východného okraja prechádza žlto značený turistický chodník z Horní Bečvy k rázcestiu Kladnatá.
Dôvod ochrany.
PP bola vyhlásená s cieľom ochrany beskydskej sihly - rašelinovej lúky na svahovom stupni s výskytom niekoľkých osobitne chránených druhov rastlín najmä z čeľade vstavačovitých.
Lokalita sa v celom rozsahu prekrýva s EVL "Beskydy".
Flóra.
Južnú časť územia obývajú spoločenstvá rašelinových lúk, smerom k severu ustupujúce suchším psicovým trávnikom. Charakteristickými druhmi rastlín sú napr. fialka močiarna ("Viola palustris"), záružlie močiarne ("Caltha palustris"), nezábudka močiarna ("Myosotis palustris") , škarda močiarna ("Crepis paludosa"), všivec lesný ("Pedicularis sylvatica"), páperník širokolistý ("Eriophorum latifolium"), páperník úzkolistý ("Eriophorum angustifolium"), škripina lesná ("Scirpus sylvaticus"), puškvorec obyčajný ("Acorus calamus"), pichliač potočný ("Cirsium rivulare"), praslička riečna ("Equisetum fluviatile"), žerušnica horká ("Cardamine amara") a vachta trojlistá ("Menyanthes trifoliata") . Suchším spoločenstvám dominuje napr. veronika lekárska ("Veronica officinalis"), pyštek obyčajný ("Linaria vulgaris"), krasovlas bezbyľový ("Carlina acaulis"), brusnica čučoriedková ("Vaccinium myrtillus"), vres obyčajný ("Calluna vulgaris") ai.
Zo vzácnych druhov rastlín z čeľade vstavačovitých sa tu vyskytuje kruštík močiarny ("Epipactis palustris"), vstavačovec Fuchsov pravý ("Dactylorhiza fuchsii subsp. Fuchsii"), vstavačovec májový ("Dactylorhiza majalis") a vemenník dvojlistý ("Platanthera bifolia"). Významný je tiež pomerne hojný výskyt vzácneho mečíka škridlicovitého ("Gladiolus imbricatus").
Fauna.
Územie prírodnej pamiatky je významným útočiskom chránených druhov obojživelníkov, napr. kunka žltobruchá ("Bombina variegata"), ropuchy bradavičnatej ("Bufo bufo"), skokana hnedého ("Rana temporaria") alebo salamandry škvrnitej ("Salamandra salamandra"). V roku 1994 tu bol programovo vytvorený rad menších tôní k ich rozmnožovaniu.
Křížový

Křížový je prírodná pamiatka ev. č. 2042 južne od obce Ratibor v okrese Vsetín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú skalné odkryvy svahového mrazového zrubu s nadväzujúcou kryoplanačnou terasou, zvyšok prirodzeného dubového lesa s výskytom vzácnej fauny, najmä holub plúžik, ďatľa čierneho, bociana čierneho a netopierov. Prírodná pamiatka sa nachádza na juhovýchodnom svahu rovnomenného 670 metrov vysokého vrchu spadajúceho do Hostýnsko-vsetínskej hornatiny.
Územie pamiatky sa v celom rozsahu prekrýva s EVL "Semetín".
Elisabeth Abeggová

Elisabeth Abeggová (* 3. marec 1882, Štrasburg, Francúzsko – † 8. august 1974, Berlín, Nemecko), bola nemecká učiteľka a členka nemeckého protinacistického odboja.
Život.
Bola kvakerka a promovaná pedagogička (s akademickým titulom Dr. phil.), ktorá vyučovala dejepis na "Luisenoberlyceum" v mestskej časti Berlín-Stred (Berlin-Mitte). V roku 1935 musela z tejto školy odísť pre nepriateľský postoj k nacionálne-socialistickému režimu. Potom bola za trest preradená na Rückertovo gymnázium v mestskej časti Schöneberg. V roku 1941 bola po udaní poslaná do penzie.
V roku 1942 začala s pomocou príbuzných, hlavne svojej sestry Julie Abeggovej, ďalej tiež priateľov, kvakerských stúpencov a bývalých žiakov skrývať Židov pred prenasledovaním a deportáciami. Vytvorila rozsiahlu podzemnú organizáciu pokrývajúcu Berlín a jeho okolie, Východné Prusko a Alsasko, v ktorom ukrývala Židov a zásobovala ich. Mnoho Židov, hlavne detí, našlo dočasné útočisko v jej vlastnom dome, na chod svojej organizácie obetovala všetky svoje úspory i rodinné cennosti.
Po skončení druhej svetovej vojny pracovala opäť v školstve. V roku 1967 ju izraelská organizácia Jad Vašem prehlásila za spravodlivú medzi národmi. V Berlíne ju pripomína pamätná tabuľa v ulici Tempelhofer Damm na dome č. 56. V berlínskej štvrti Berlín-Stred je po nej pomenovaná jedna ulica (Elisabeth-Abegg-Strasse).
Menos z Megary

Menos ("Menos") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 8. stor. pred Kr.
Menos z Megary zvíťazil v behu na jedno stadion na 19. olympijských hrách v roku 704 pred Kr. Beh na jedno stadion zaviedli v Olympii už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a ostal jedinou súťažnou disciplínou do roku 724 pred Kr., keď sa na hrách zaviedol aj beh na dve stadiá. Beh na jedno stadion sa ale aj naďalej považoval za hlavné preteky, menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda.
George Fox

George Fox (* september 1624, Drayton-in-the-Clay, Spojené kráľovstvo – † 13. január 1691, Londýn) bol odpadlík anglikánskej cirkvi a zakladateľ Spoločnosti priateľov, ktorí sú viac známi ako kvakeri.
Hoci jeho smerovanie vzbudzovalo pohŕdanie mnohých ľudí, našli sa aj takí, ktorí naň pozerali s rešpektom a obdivovali ho, ako napríklad William Penn a Oliver Cromwell.
Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov 2010

Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov 2010 boli v poradí 11. Panamerické majstrovstvá v bejzbale mužov, ktoré organizovala Panamerická bejzbalová konfederácia (COPABE). Konali sa od 1.13. októbra 2010 v štyroch portorických mestách: San Juan, Carolina, Mayagüez a Ponce, za účasti 12 tímov. Už po vyžrebovaní skupín sa z turnaja odhlásilo . Zápasy sa hrali na štadiónoch Estadio Hiram Bithorn, Estadio Paquito Montaner, Roberto Clemente Stadium a Estadio Isidoro García. Titul získalo družstvo , ktoré vo finále zvíťazilo nad .
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2011, ktoré organizovala Panama. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev. 7 najlepších družstiev sa zasa kvalifikovalo na bejzbalový turnaj Panamerických hier 2011, ktoré hostila mexická Guadalajara.
Konečné poradie.
Pozn: Kvôli neúčasti niektorých tímov nakoniec postúpili na MS aj Portoriko a Nikaragua.
Tillmann Uhrmacher

Tillmann Rudolf Uhrmacher (* 14. máj 1967, Nemecko – † 30. máj 2011, Nemecko), bol nemecký dídžej, hudobník a hudobný skladateľ.
Začiatky jeho kariéry boli v malom hudobnom klube odkiaľ neskôr odišiel a začal pracovať v nahrávacom štúdiu kde sa vypracoval do pozície profesionálneho DJ. Koncom osemdesiatych rokov založil skupinu Mysterious Art, spoločne s Michaelom Krautterom, Mikeom Staabom, Nicole Boeúfovou a Stephanie Trautmannovou. V roku 1988 vydali ich prvý singel "Das Omen" ktorý okamžite získal úspech najmä v Nemecku kde sa predalo takmer 400 000 kópií. Taktiež bol umiestnený v rebríčkoch hitparád v rekordných 29 týždňoch a skončil ako druhý najúspešnejší hit roka. Tento úspech bol neskôr nasledovaný aj singlom "Karma - Omen 2" ktorý sa umiestnil v hitparádach v TOP 10.
V júni 1990 Uhrmacher začal vysielať svoju vlastnú rádiovú reláciu, ktorá sa vysielala každú sobotu na rádiovej stanici RPR1 . Jeho relácia je označovaná ako najdlhšie vysielajúca elektronická hudobná relácia v nemeckých rádiách. V roku 1994 získal úspech aj v Guinnessovej knihe rekordov za vysielanie takmer 80 hodín bez prestávky.
Jeho prvá sólo skladba "Bassfly" vyšla v roku 1999 a o dva roky neskôr vydal skladbu "On the Run" ktorá sa umiestnila na 16. mieste v Spojenom kráľovstve. Zároveň v spolupráci s Maurom Picottom pod projektom Lava vydal ďalšie 2 skladby "Autumn" a "Spring Time".
18. marca 2011 odvysielal svoju poslednú reláciu z dôvodu vážnych zdravotných problémov.
8. júna 2011 bol Uhrmacher nájdený mŕtvy vo svojom byte. Po vyšetrovaní bol určený dátum jeho smrti na 30. máj 2011.
Diskografia.
Single.
ako Mysterious Art
ako projekt Lava 
ako Sólo
The Stooges (album)

The Stooges je prvý štúdiový album americkej rockovej skupiny The Stooges, vydaný v auguste 1969 vo vydavateľstve Elektra Records. Nahraný bol počas apríla toho roka a jeho producentom bol John Cale. V hitparádovom rebríčku časopisu "Billboard" sa album umiestnil na 106. mieste. Pôvodný Caleov mix albumu bol v roku 1969 zamietnutý a pre vydanie bol teda pripravený nový. Caleov mix niekoľkých piesní vyšiel až na rozšírenej reedícii v roku 2005.
Zoznam skladieb.
Všetky skladby napísali Dave Alexander, Ron Asheton, Scott Asheton a Iggy Pop.
Halvovský potok

Halvovský potok je prírodná rezervácia ev. č. 2045 severovýchodne od mesta Vsetín v okrese Vsetín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je horský jedľobukový les s prirodzenou skladbou drevín a skalnými odkryvmi s výskytom vzácnej fauny.
Územie rezervácie sa v celom rozsahu prekrýva s vtáčím územím "Horní Vsacko".
Aqua (budova)

Aqua je názov mrakodrapu stojaceho v Chicagu v štáte Illinois. Výstavba prebiehala v rokoch 2007 – 2009. Má 87 poschodí, z toho 5 podzemných a na výšku meria . Budovu navrhla architektka Jeanne Gang. Budova má dizajn vlniacej sa vody, ktorý získala pomocou rôzne tvarovaných stropných dosiek. Na presahujúcich častiach sa nachádzajú balkóny presahujúce až o . V budove sa nachádzajú byty, hotel a z malej časti tiež kancelárske a obchodné priestory.
Mrakodrap je najvyššou budovou v USA, ktorú navrhla architektka. V Emporis Skyscraper Award 2009 získala 1. prvé miesto.
Philippe Garrel

Philippe Garrel (* 6. apríl 1948, Boulogne-Billancourt, Francúzsko) je francúzsky filmový režisér, scenárista a kameraman. Získal niekoľko ocenení na festivaloch v Cannes a Benátkach. Jeho otcom bol herec Maurice Garrel a synom tiež herec Louis Garrel. V rokoch 19691979 s ním spolupracovala Nico, ktorá hrala v jeho siedmich filmoch.
Évrard des Barres

Évrard des Barres (iné mená: Eberhard von Bares, Eberhard De Bären; * cca 1113, Meaux, Francúzsko – † 15. november 1176, kláštor Clairvaux) bol francúzsky šľachtic a tretí veľmajster Rádu templárov v rokoch 1149 – 1152.
Život.
Od roku 1143 pôsobil ako veľkopreceptor Francúzska a bol jedným z najvyšších hodnostárov rádu. Dňa 27. apríla 1146 predsedal spoločne s pápežom Eugenom III. rádovej kapitule pri ktorej dal pápež rádu právo nosiť červený kríž. Po smrti Roberta z Caronu (v januári 1149) sa stal veľmajstrom templárskeho rádu a ako prvý mohol používať titul: "„Magister Dei Gratia“".
Svoju povesť si však vydobyl aj vo francúzskom vojsku druhej križiackej výpravy. Tu doprevádzal kráľa Ľudovíta VII., ktorému zachránil život počas bitky s Turkami pri Pisidii. Zdá sa, že mal na kráľa silný vplyv, krátko po svojom zvolení sa spoločne roku 1149 vrátili späť do Francúzska. Tam Évrard dlho nepobudol a na naliehanie Rádu sa vrátil späť do Palestíny.
Roku 1152 oficiálne abdikoval a odcestoval späť do vlasti a aj napriek protestom rádových bratov prestúpil do rádu cisterciánov v Clairvaux, kde v samote a odlúčení od svojej rodiny roku 1176 zomrel. Podľa kronikára Odo Deuila bol veľmi zbožný a statočný.
Po jeho návrate do Francúzska v roku 1149 neoficiálne nastúpil na jeho miesto vo "Svätej zemi" Bernard de Tramelay, ktorý sa v roku 1152 po abdikácii Évrarda des Barres stal štvrtým veľmajstrom Rádu.
Odo Deuil

Odo Deuil taktiež Odo, Odon, Eudes of Deuil (* 1110, Denuil, Francúzsko – † 18. apríl 1162) bol francúzsky benediktínsky mních, kronikár a účastník druhej križiackej výpravy v rokoch 1147 – 1149.
Narodil sa v Denuil v chudobnejšej rodine. Neskôr sa stal mníchom. Bol dôverníkom Sugera, opáta zo Saint-Denis. Zúčastnil sa na druhej krížovej výpravy v roku 1147, a slúžil ako kaplán Ľudovíta VII. Jeho práca o druhej druhej križiackej výprave "De Profectione Ludovici VII in Orientem" patrí k najdôležitejším zdrojom o výprave. Potom sa vrátil do Francúzska a roku 1151 sa stal opátom v Saint-Denis.
Ihlica tŕnitá

Ihlica tŕnitá alebo staršie ihlica tŕnistá (lat. "Ononis spinosa") je stredne vysoký poloker z čeľade bôbovitých. Má zdrevnatený koreň, z ktorého v dolnom úseku vyrastajú vystúpavé konáre, husto olistené a pokryté tŕňmi. Ružové kvety tvoria podlhovasté, riedke strapce. Plod je struk. Celá rastlina je obrastená jemnými krycími trichómami. Názov v slovenčine pochádza z množstva tŕňov, ktorými je rastlina pokrytá, v latinčine z onos=somár, čo vyjadruje použitie rastliny ako krmiva pre somáre.
Doba kvitnutia a výskyt.
Kvitne od júna do augusta. Je rozšírená v Európe, Ázii a Severnej Amerike, rastie najmä pri cestách a na suchých svahoch, hlavne na vápenatom podloží.
Využitie.
Na liečebné účely sa zbierajú korene, známe ako droga "Radix ononidis", v ľudovej liečbe niekedy i vňať ("Herba ononidis"). Droga obsahuje silicu, flavonoidy, triesloviny a špecifické látky, ako sú onoceríny, onospinol a glykozid ononid. Ide o dôležitý močopudný prostriedok, dezinfikuje močové cesty a podporuje vylučovanie žlče, priaznivo vplýva na látkovú premenu v tele, znižuje krvný tlak a zmierňuje reumatické bolesti.
Struk

Struk (lat. legumen) je suchý pukavý plod, ktorý vznikol zrastením jedného plodolistu. Pri vyschnutí plodu dôjde k nárastu tlaku v jeho vnútri, čo vyvrcholí jeho prasknutím, pri čom sa jeho dve časti prudko rozdelia pozdĺž chlopní. Po prasknutí častokrát dôjde i ku stočeniu oboch častí. Naopak, niektoré struky nepukajú vôbec, napríklad u Vičencov "Onobrychis". Typický struk môžeme nájsť u všetkých zástupcov bôbovitých rastlín.
Odkryté mená slovenských miest a dedín

Odkryté mená slovenských miest a dedín je vedecko-popularizačná publikácia lingvistu a slavistu Jána Stanislava o pôvode a vývoji názvov obcí na Slovensku a čiastočne i starých slovenských krstných mien. Hoci v nej obsiahnuté zodpovedajú poznaniu a dostupnosti prameňov v 40. rokoch, patrí k popredným dielam slovenskej onomastiky a hoci má primárne popularizačný účel, býva niekedy citovaná v odborných článkoch.
Pôvodne bola vydaná v rámci edície Vlastivedná séria v mäkkej väzbe Nakladateľstvom Dr. J. Orlovského na Urbánkovej 13 v Bratislave a vytlačená v rožňavskej Kníhtlačiarni „Grafika“ v marci 1947. Vydanie bolo rozobraté v krátkom čase. Druhé vydanie publikovala Matica slovenská v roku 2008 v pevnej väzbe (zodpovedná redaktorka: Juliana Krébsová).
Koncepcia.
Po predslove (s. 5-8) nasleduje výpis vybraných názvov obcí, usporiadaných abecedne, pričom uvádza aj maďarské a nemecké názvy. Napr.:
V poslednej kapitole „Zo starých slovenských osobných (krstných) mien“ (s. 75-82) sa Ján Stanislav na prvých dvoch a štvrť strane venuje menám z 9. storočia, následne v podkapitole „Mená z XII. a XIII. storočia“ (s. 78-82) uvádza genézu ďalších slovenských mien, vrátane mien prevzatých z byzantskej a latinskej oblasti. Tento stručný náčrt je jeho čiastkovým výstupom výskumu listín. Autora k uvedeniu kapitoly podľa vlastných slov viedli otázky verejnosti aké sú typické slovenské mená, ktoré by mohli vybrať deťom, a preto zahrnul najmä mená, ktoré "„môžu vyhovovať aj dnešnému Slovákovi.“" Tiež ale na záver spomína: "„Naši spisovatelia a básnici ma neraz žiadali, aby som im podal soznam starých slovenských mien, aby ich mohli použiť vo svojich literárnych dielach. Tu ich teda majú. Keď vyjdú spomenuté moje diela, budú ich mať k dispozícii ešte viac.“"
Ako je spomenuté v predslove publikácie, autor využil resp. v knihe cituje aj viaceré odborné publikácie:
Streľba v Bratislave (1919)

Streľba v Bratislave ("Krvavá streda") bola vyústením zrážok medzi nemeckým a maďarským obyvateľstvom Bratislavy a česko-slovenskými legionármi v ranej etape formovania česko-slovenského štátu. 
V tom čase boli Slováci v meste menšinou a k ČSR bolo pripojené, aby boli zabezpečené jeho hospodárske záujmy. 3. februára 1919, deň pred príchodom vlády Vavra Šrobára, vypukol v Bratislave rozsiahly štrajk poštárov a železničiarov, ku ktorému sa neskôr pripojili aj zamestnanci elektrární aj iných závodov. Štrajk začal kvôli sociálnym požiadavkám, bol však rýchlo spolitizovaný a spojený s požiadavkami národnostného charakteru. 12. februára sa štrajk rozšíril do Nitry, Nových Zámkov, Komárna, Lučenca a Zvolena. Ochromenie zásobovania a infraštruktúry malo podnietiť nepokoje proti formujúcemu sa štátu a zlikvidovať ho už v jeho zárodku. Protesty vyvrcholili 12. februára 1919, keď sa maďarskí nacionalisti pokúsili ovládnuť zhromaždenie zvolané Robotníckou radou. Okrem národnostných prejavov - vyvesovanie maďarských zástav a vyhlásenia o skorom znovuobsadení mesta maďarskou armádou, sprevádzala protesty streľba z oblokov a dav aktívne napadol legionárov kameňmi. Napadol aj talianskeho veliteľa posádky Riccardo Bareccu načo vypukol chaos a legionári rozohnali dav streľbou. Po streľbe zostalo na mieste 6 mŕtvych a 13 ťažko ranených, z ktorých traja na zranenia neskôr podľahli. Tragédiu pripomína hrob na cintoríne v Slávičom údolí.
Majstrovstvá Ázie v hádzanej žien 2015

Majstrovstvá Ázie v hádzanej žien 2015 boli v poradí 15. majstrovstvá Ázie v hádzanej žien, ktoré organizuje Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konali sa v Jakarte, v Indonézii od 14.23. marca 2015, za účasti 9 tímov. Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj družstvo . Po 26-tich rokoch sa na ňom opäť predstavil Hongkong. Indonézia bola organizátorom ázijského šampionátu žien druhýkrát, keď prvý turnaj hostila v roku 2012, v Yogyakarte. Pôvodne sa mal turnaj uskutočniť už v decembri v roku 2014. Všetky zápasy sa odohrali v aréne POPKI Sport Hall. Titul obhajil , ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad .
Tento šampionát tiež slúžil ako kvalifikačné podujatie ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Dánsku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom medzinárodnom rebríčku novembru 2013.
Premenná hviezda typu Mira

Premenné hviezy typu Mira sú premenné hviezdy pomenované podľa hviezdy Mira zo súhvezdia Veľryba. Sú to pulzujúce premenné hviezdy s veľmi dlhou periódou pulzácii, ktoré sú takmer pravidelné (priemerná perióda vychádza na 284,61 dňa) a magnitúdou v maxime vo viditeľnej oblasti nad 2,5m. Zaujímavosťou je, že v centre Galaxie majú tieto premenné hviezdy kratšie periódy než na okrajoch. 
Tieto hviezdy sú staré červené obry spektrálnych tried K a M a mávajú pretiahnutý tvar podobný vajcu. Vzhľadom na nízke teploty na ich povrchoch sú to intenzívne zdroje infračerveného žiarenia.
Bernard de Tramelay

Bernard de Tramelay (* cca 1100, Dramelay, Francúzsko – † 16. august 1153, Aškelon) bol francúzsky šľachtic a štvrtý veľmajster Rádu templárov.
Pochádzal z burgundskej šľachtickej rodiny. Do Palestíny prišiel pravdepodobne s druhou križiackou výpravou. Po rezignácii Évrarda des Barres sa v januári 1153 stal veľmajstrom rádu. Vo funkcii však dlho nepobudol, keďže už 16. augusta zahynul pri dobývaní prístavu Aškelon, v tej dobe ovládaného Egypťanmi, keď sa mu podarilo so štyridsiatimi templármi preniknúť do mesta.
Český etymologický slovník

Český etymologický slovník je etymologický slovník češtiny zostavený lingivstom Jiřím Rejzekom a vydaný v roku 2001. Obsahuje cca 11 000 základných hesiel, približne 21 000 odvodených slov a takmer 64 000 odkazov na slová iných jazykov. Slovník je koncipovaný pre používanie širokou verejnosťou, vzhľadom na svoju obsiahlosť a erudovanosť je tiež vhodným zdrojom pre odbornú lingvistickú obec.
Koncepcia.
Slovník obsahuje po predhovore (s. 7-9) prehľad jazykov (s. 9-20), kapitolu „K jazykovým zmenám“ (s. 21-31) na uvedenie bežného čitateľa do problematiky preberania slov a etymologických výkladov. Úvodná časť je zakončená prehľadom skratiek, vysvetliviek a značiek spolu s vysvetlením niektorých lingvistických termínov (s. 32-37) a zoznamom základnej literatúry (s. 38-39). Slovníková časť (s. 43-752) obsahuje abecedne usporiadané heslá (od „a“ po „žvýkat“). Pri hesle je uvedená jeho pôvodná podoba a pôvodný význam, pri starých českých slovách aj ich podoby v ďalších slovanských jazykoch (hlavne v poľštine, ruštine, chorvátčine, srbčine a pokiaľ je doložená aj v staroslovienčine), tiež rekonštruovaná praslovanská a indoeurópska podoba.
Autori.
Autorom slovníka je Jiří Rejzek, odborným recenzentom Eva Havlová, odbornú jazykovú spoluprácu poskytol Sáva Heřman, Helena Kurzová a Olga Schulzová. Grafickú úpravu a prípravu obálky vykonal Marek Jodas. Slovník vydalo nakladateľstvo Leda, spol. s r. o. vo Vozniciach (zodpovedná redaktorka: Svatava Matoušková) a vytlačila Těšínska tiskárna v Českom Tešíne. Leda slovník opätovne vydala v nezmenenej podobe v roku 2012.
Štefan Fajnor

Štefan Fajnor môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale

Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale je juhoamerické podujatie národných družstiev v bejzbale, ktoré organizuje Juhoamerická bejzbalová konfederácia (CONSUBE). Jeho história siaha do roku 1957, kedy sa v Brazílii uskutočnil prvý turnaj. Podujatie prebiehalo s 2-ročnou periodicitou pravidelne až do roku 1973, kedy došlo k jeho pozastaveniu. CONSUBE sa k nemu opäť vrátila až po 31 rokoch, v roku 2004, kedy sa turnaj uskutočnil v Argentíne. Podujatie prebieha iba v mužskej kategórii. 
Juhoamerické majstrovstvá tiež zvyknú slúžiť ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické hry alebo panamerické majstrovstvá.
Serie A 1960/1961

Serie A 1960/1961 bola sezóna talianskej najvyššej futbalovej súťaže. Víťazom tohto ročníka sa stal Juventus FC, ktorý tak získal svoj dvanásty titul majstra Talianska. Vzhľadom na to, že Udinese, Lecco a Bari mali na konci sezóny rovnaký počet bodov, hrali následne vzájomnú baráž o udržanie, na základe ktorej zostúpilo Bari.
Gabriel (prvé meno)

Gabriel () je mužské prvé meno hebrejského pôvodu.
The Legacy at Millennium Park

Legacy at Millennium Park (známy aj ako "Legacy Tower") je mrakodrap v Chicagu v štáte Illinois. Stojí na ulici South Wabash Avenue. Má 72 poschodí a meria . Budova má oceľový skelet, steny sú z betónu a fasáda zo sklenených tabúľ. Výstavba prebiehala v rokoch 2007 – 2010.
Cherokee County (Texas)

Cherokee County je okres, ktorý sa nachádza v americkom štáte Texas. Okresné mesto je Rusk, ktoré je 130 km juhovýchodne od Dallasu a 160 km severne od Houstonu.
Cherokee County

Cherokee County je názov ôsmich okresov v Spojených štátoch amerických:
Destrudo

Destrudo je termín zavedený talianskym psychoanalytikom Eduardom Weissom v roku 1935 na poukázanie energie pudu smrti a na analógiu s libidom – a teda na označenie energie ničivého impulzu, ktorý definoval Freud.
Agresia.
Destrudo je opakom libida – podnetu tvoriť, energie ktorá vzniká z pudu života („Eros") – je to podnet ničiť, ktorý vzniká z podnetu smrti („Thanatos"), a teda aspektom toho čo Sigmund Freud definoval ako „agresívne inštinkty, ktorých cieľom je ničenie".
Weiss vzťahoval agresiu / destrudo k sekundárnemu narcizmu, niečo čo sa obecne opisuje vzhľadom na libido obrátené k vlastnému ja.
Názvoslovie.
Kým Freud samotný nikdy nepomenoval agresívnu a ničivú energiu pudu smrti ako to urobil pri pude života („libido"), nasledujúca generácia psychoanalytikov súperila v hľadaní vhodného pomenovania pre ňu. Paul Federn používal termín mortido na opis tohto nového zdroja energie, v čom ho obecne nasledovali iní analytickí spisovatelia. Jeho žiak a spolupracovník Weiss sa však rozhodol pre termín destrudo; termín, ktorý neskôr využil aj Charles Brenner.
Kultúrne aplikácie.
Literárny kriticizmus bol skoro viac pripravený než psychoanalýza, aspoň čo sa týka metaforického využitia termínu „destrudo". Literárne opisy konfliktu medzi destrudom a libidom sú stále relatívne rozšírené v 21. storočí.
Destrudo sa objavuje ako asociatívny názov v rockovej hudbe a video hrách.
Zoznam architektonických článkov/7

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
7..
7. ulica (Bratislava)
70.
70 Pine Street
Echosmith

Echosmith je americká rocková/indie popová skupina pochádzajúca z mesta Toluca Lake pri Los Angeles. Založená bola v roku 2009 a jej členmi sú štyria súrodenci Graham, Sydney, Noah a Jamie Sierota. V máji 2012 podpísala skupina nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Warner Bros. Records. Skupina je najviac známa vďaka hitovej skladbe „Cool Kids“, ktorá dosiahla 13. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a bola certifikovaná platinovou platňou za predaj viac ako 1 200 000 kusov v USA. Dňa 8. októbra 2013 vydala skupina svoj debutový album "Talking Dreams".
Vplyvy.
Skupina je označovaná ako ovplyvnená indie rockoom a dance rockom 80. rokov. Ich vzorom je skupina The Smiths. Speváčka Sydney Grace Ann Sierota je hudobnými kritikmi porovnávaná s Ellie Goulding.
Lysák (vrch)

Lysák (staršie Lysá; ) je vrch vo Vihorlatských vrchoch, krajinnom celku Vihorlatsko-gutinskej oblasti. Leží nad obcou Remetské Hámre, približne severne od Sobraniec. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Vihorlatské vrchov, v geomorfologickom podcelku Vihorlat a jeho časti Vihorlatská hornatina. Leží v Košickom kraji, v okrese Sobrance a na katastrálnom území obce Remetské Hámre. Najbližším sídlom sú južne situované Remetské Hámre, juhozápadne sa nachádza Poruba pod Vihorlatom, Jovsa a Kusín, severne Zemplínske Hámre a východne Strihovce, Hrabová Roztoka a Ruská Bystrá. Územie patrí do Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat a časť masívu aj do rovnomennej prírodnej rezervácie.
Opis.
Lysák leží v rázsoche, vedúcej juhovýchodným smerom z Tŕstia () v hlavnom hrebeni Vihorlatských vrchov. Západným smerom sa nachádza Lomok (), Múr (), Ľadovisko (), Vihorlat () a Malé Tŕstie (), severným Tŕstie (), Divá (), Motrogon (), Sninský kameň (), Veža () a Nežabec (), východným Strihovská poľana (), Fedkov (), Roh (), Jaseňovský vrch () a Diel () a južným Veľká Vavrová (), Majmová (), Hukový vrch (), Drieň () a Čierna studňa (). Oblasť patrí do povodia rieky Uh, kde vodu z východných častí odvádza riečka Okna a zo západných jej prítok Hámorský potok. Vrcholom vedie značená turistická trasa.
Vrcholové časti sú tvorené skalnou plošinou a zaberá ich Prírodná rezervácia Lysák, vyhlásená v roku 1993 na výmere s najvyšším 5. stupňom ochrany. Jej účelom je chrániť vzácne teplomilné lesné spoločenstvá v podobe bukových dúbrav ako dub mnohoplodý a dub žltkastý. Vrch patrí do lokality Morské oko (SKUEV0209), ktorá je územím európskeho významu sústavy Natura 2000.
Výhľady.
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je vidieť okolité vrcholy Vihorlatských vrchov a Východoslovenskú nížinu.
Turizmus.
Cez Lysák prechádza hlavná hrebeňová červená turistická značka, ktorá vedie z obce Remetské Hámre cez Lysák, sedlo Rozdiel (), sedlo Tri tably (), Sninský kameň (), Nežabec () a Strihovské sedlo () do obce Podhoroď.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2004

Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2004 boli v poradí 10. Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale mužov, ktoré organizuje Juhoamerická bejzbalová konfederácia (CONSUBE). Organizovali sa po 31 rokoch od posledného turnaja. Konali sa od 6.13. novembra 2004 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti 5 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu druhýkrát, predtým hostila turnaj v roku 1963, tiež v Buenos Aires. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Nacional de Ezeiza, ktorý patrí buenosaireskému multišportovému klubu Club DAOM. Titul získala domáca .
Granulárna konvekcia

Granulárna konvekcia alebo efekt para orechov je názov pre fenomén, pri ktorom najväčšie častice zostávajú na povrchu materiálu zloženého z granúl, s ktorým sa trasie a ktorý obsahuje rôzne veľké objekty. Termín je založený na pozorovaní nádoby s rôznymi druhmi orechov, v ktorej sú po pretrepaní para orechy vždy hore. Rovnaký efekt je pozorovaný napríklad v balíčku cereálií, müsli alebo hrnčeka s instantnou kávou a cukrom, kedy je káva hore, pretože granulát je väčší ako kryštály cukru. Tento efekt sa prejavuje u materiálov, kde sú jednotlivé objekty rôzne veľké, ale majú približne rovnakú hustotu.
Existuje viac možných vysvetlení tohto efektu, tu je jedno z nich:
Tento efekt má dôležitý vplyv na určité výrobné operácie. Pri produkcii homogénnej zmesi granulátu je zvyčajne nežiadaným efektom oddelenie rôznych typov častíc. Pôsobenie efektu paraorechy ovplyvňuje niekoľko faktorov, vrátane veľkosti a hustoty častíc, tlaku plynu medzi nimi a tvaru nádoby. Obdĺžniková (ako napríklad na cereálie) alebo valcovitá (ako na oriešky) krabica je pre tento efekt veľmi príhodná, ale v kónických nádobách sa vyskytuje tzv. "obrátený efekt para orechov".
Tanzimat

Tanzimat alebo tanzimát (z tur. تنظيمات "tanzímát" – „reorganizácia“, v modernej turečtine "tanzimat") je označenie série reforiem prebiehajúcich v Osmanskej ríši v rokoch 18391876 Abdülmecida I.. Začali vydaním ediktu Gülhane sultánom Abdülmecidom I. 3. novembra 1839, pokračovali ediktom reforiem v roku 1856 a boli zavŕšené 23. decembra 1876 prijatím liberálnej ústavy.
Vaka-i Hayriye

Vaka-i Hayriye (iné názvy: Vak’a-ji chajríje, Požehnaná udalosť; v doslovnom preklade z tur. „prospešná/blahodarná vážna udalosť“) je označenie potlačenia janičiarov a rozpustenia ich oddielov sultánom Mahmudom II., ku ktorému došlo 15.17. júna 1826. Týmto zákrokom bola odstránená hlavná vnútropolitická prekážka nastolenia rozsiahlych reforiem, ktoré mali modernizovať Osmanskú ríšu.
Nový poriadok

Nový poriadok môže byť:
Nový poriadok (Osmanská ríša)

Nový poriadok (, ) bola séria reforiem prijatá sultánom Selímom III. s cieľom modernizácie Osmanskej ríše, ktorá vojensky, hospodársky a správne zaostávala za európskymi veľmocami. Realizácia prebiehala najmä v rokoch 17911793, avšak bola zastavená detronizáciou Selíma III. následkom protivládneho povstania janičiarov, ktoré vypuklo 27. mája 1807.
Samovar

Samovar je ruské tradičné zariadenie na varenie vody na prípravu čaju. Spočiatku sa voda ohrievala vnútorným ohrievačom, predstavovaným rúrkou naplnenou drevným uhlím. Neskôr sa objavili ďalšie druhy samovarov, vykurované petrolejom alebo elektricky.
Rozdelenie samovarov.
Súčasná klasifikácia samovarov uznáva nasledujúce typy:
Konštrukcia samovaru.
Bez ohľadu na pestrosť tvarov sú samovary koncipované zhodne. Každý samovar je zložený z ďalej popísaných dielov:
Obvyklými materiálmi pre výrobu samovarov sú: meď, mosadz, alpaka, nerezová oceľ.
Príprava čaju s pomocou samovaru.
Samovar neslúži priamo na prípravu čaju, ale na varenie vody na prípravu čaju. Do misy sa naleje voda, ktorá sa privedie do varu. V malej kanvičke sa vriacou vodou sparí listový čaj. Ten sa nechá vylúhovať až do vzniku silného extraktu – závarky. Počas lúhovania a následne počas prípravy čaju do šálok je kanvička uložená v nosiči úplne hore na samovare. Tak je zaručené uchovanie závarky v teple. Ak sa rozhodneme čaj konzumovať, odlejeme si do svojej šálky z kanvičky potrebné množstvo extraktu a dolejeme horúcou vodou z kohútika na nádrži samovaru. Čajové lístky zostanú v kanvičke. Množstvom čajového koncentrátu riadime silu čaju.
Cara Delevingnová

Cara Jocelyn Delevingnová (* 12. august 1992, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglická modelka a herečka.
Životopis.
Narodila sa v Londýne. Je dcérou Anne Delevingne (rodené Stevens) a Charlesa Hamara Delevingne. Navštevovala Bedales School v Hampshire. Má dve staršie sestry Chloe a Poppy, ktorá sa tiež venuje modelingu.
Modeling.
V roku 2009 podpísala zmluvu s agentúrou S"torm Model Management" a v roku 2010 sa objavila na módnych prehliadkach značky Burberry a Clements Ribeiro. V roku 2011 sa stala tvárou značky Burberry a ich kolekcie jar/leto 2011. Neskôr sa stala aj tvárou kolekcie jar/leto 2012, spoločne s hercom Eddie Redmaynom.
Účinkovala v reklamných kampaniach niekoľkých značiek vrátane H&amp;M Authenic kolekcia (2011), Dominic Jones Jewellery (2012), Blumarine, Zara a Chanel. Predvádzala na prehliadkach značiek Shiatzy Chen, Moschino, Jason Wu, Oscar de la Renta, Burberry, Dolce &amp; Gabanna, Fendi, Stella McCartney, Dsquared a Chanel. V roku 2009 bola na titulnej strane magazínu Vogue. V septembri roku 2013 sa objavila na titulke magazínu W. Počas rokov 2012 – 2013 predvádzala na módnych prehliadkach značky Victoria Secret. Stala sa tvárou značky Chanel v roku 2013, spoločne s modelkou Saskia de Brauw.
Herectvo.
V roku 2012 získala menšiu rolu vo filmovej adaptácii Anny Kareninovej. V roku 2013 sa objavila vo videohre Grand Theft Auto ako DJ. V roku 2014 hrala po boku Kate Beckinsale a Daniel Brühla v thrilleri "The Face of an Angel". V apríli 2014 bolo oznámené, že získala rolu Henriette v romantickom filme "Tulip Fever". Ďalšiu menšiu rolu získala vo filme "Pan" (2015). 16. septembra 2014 bolo oznámené, že si zahrá hlavnú rolu Margo Roth Spiegelman vo filmovej adaptácii novely Johna Greena "Papierové mestá". Môžete ju vidieť aj vo filme Suicide Squad (2016), kde si zahrala rolu čarodejnice Enchantress.
Železničná trať Opočno pod Orlickými horami – Dobruška

Železničná trať Opočno pod Orlickými horami – Dobruška (v cestovnom poriadku pre cestujúcich označená číslom 026) je jednokoľajová regionálna trať o dĺžke 5,5 km.
Dejiny.
Listina o koncesii pre miestnu dráhu z Opočna do Dobrušky z 5. decembra 1907 bola udelená privát. spoločnosti Rakúsko-uhorskej štátnej dráhy. Koncesia udelená k stavbe a ku prevádzkovaniu rušňovej železnice, ona budiž vystavaná ako miestna dráha s rozchodom obyčajným. Koncesionár bol povinný do dvoch rokov stavbu dovŕšiť, postavenu dráhu potom verejnej vozbe odovzdať a po celú dobu koncesie pravidelné vozy po nej prevádzať.
Dráhu vlastnila spoločnosť "Místná dráha Opočno - Dobruška" od sprevádzkovania trate v januári 1908 až do svojho zoštátnenia 1. januára 1925.
Prevádzka.
Osobná doprava bola v roku 2010 utlmená, zostal iba ranný školský pár spojov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2005

Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2005 boli v poradí 11. Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale mužov, ktoré organizuje Juhoamerická bejzbalová konfederácia (CONSUBE). Konali sa od 26. novembra3. decembra 2005 v mestách São Paulo a Ibiúna, v štáte São Paulo, v Brazílii, za účasti 5 tímov. Pôvodne bolo príhlásené aj družstvo . Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu tretíkrát, keď predtým hostila turnaj v rokoch 1957 a 1968, oba v San Pablo. Všetky zápasy sa odohrali na štadiónoch Estádio Municipal de Beisebol Mie Nishi a Centro de Treinamento Yakult. Svoj šiesty titul získala domáca po finálovom víťazstve nad .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá 2006, ktoré organizovala Kuba. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Frederik Ruysch

Frederik Ruysch (* 23. marec 1638, Haag, Holandsko – † 22. február 1731, Amsterdam) bol holandský anatóm a botanik. Jeho dcérou bola maliarka Rachel Ruyschová.
Život.
Ruysch študoval medicínu na univerzite v Leidene u Johannesa van Horne (16211670), Sylvia, a Florentia Schuyla (16191669). Roku 1664 sa stal doktorom medicíny.
Od roku 1685 pôsobil ako profesor botaniky na Athenaeum Illustre v Amsterdame a riaditeľ botanickej záhrady.
Mikuláš Jacquin po ňom pomenoval rastlinný druh Ruyschia z čeľadi Marcgraviaceae.
Dielo.
Frederik Ruysch má v Medzinárodnom registri mien rastlín skratku Ruysch.
Rachel Ruyschová

Rachel Ruyschová (* 3. jún 1664, Haag, Holandsko – † 12. august 1750, Amsterdam) bola holandská maliarka, ktorá sa špecializovala na maľbu zátiší s kvetinami.
Život.
Vo svojich troch rokoch sa presťahovala z Haagu do Amsterdamu. Jej otec, Frederik Ruysch, známy anatóm a botanik, tu získal profesorské miesto. V pätnástich rokoch sa začala učiť u Willema van Aelsta, známeho delftského maliara zátiší. Roku 1693 sa vydala za portrétistu Juriaena Poola (16651745), s ktorým mala desať detí. Jej sestra Pieternel bola vydatá za Jana Munnicksa, kresliča kvetín v amsterdamskej Hortus Botanicus.
Roku 1701 bola Rachel prijatá do maliarskeho cechu v Haagu. O niekoľko rokov neskôr bola pozvaná na dvor do Düsseldorfu a pracovala tu ako dvorná maliarka pre Johanna Wilhelma. Pôsobila tu medzi rokmi 17081716. Roku 1723 vyhrala lotériu, ale stále maľovala pre svojich prominentných klientov.
Ruyschová žila 85 rokov a bola umelecky aktívna takmer po celý život. Je známych okolo sto jej prác. Pozadie jej malieb je obvykle tmavé. Je taktiež zmieňovaná pre detailné a realistické vykreslenie krištáľových váz.
Juriaen Pool

Juriaen Pool (* 1665, Amsterdam, Holandsko – † 1745, Amsterdam) bol holandský maliar, manžel maliarky Rachel Ruysch.
Životopis.
Podľa "Holandského inštitútu histórie umenia" (holandsky "RKD - Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie") bol synom Juriaena Poola staršieho. 25. júla 1693 sa zasnúbil s maliarkou kvetín a zátiší Rachel Ruysch, s ktorou sa 12. augusta toho istého roku v Buiksloote aj zosobášili. Mali spolu desať detí.
Pod jeho vedením sa vzdelával maliar Gerhard Jan Palthe.
Kúpele Szirtalja

Kúpele Szirtalja / Podskalka (z maď. "szirt" – skala, "alja" – podhorie) sú bývalé menšie klimatické kúpele na južnom okraji mesta Humenné, od centra mesta. Pozitívne klimatické charakteristiky prostrediu kúpeľov dodáva bezprostredná blízkosť prírodnej rezervácie Humenský Sokol. Geomorfologické podmienky lokality spôsobujú, že priemerná teplota a vlhkosť lokality sa odlišujú od okolia, čo dodáva miestu jedinečný ráz, ktorý sa prejavuje v zvláštnostiach výskytu flóry. Kúpele boli v prevádzke od prvej polovice 19. storočia do začiatku Druhej svetovej vojny. Ich vznik iniciovala grófska rodina Andrášiovcov, ktorá majetok a pozemky kúpeľov vlastnila. Po druhej svetovej vojne na mieste kúpeľov bola postavená vyhľadávaná letná reštaurácia Podskalka, ktorá zanikla na prelome milénií. V súčasnosti (2015) sa na mieste areálu bývalých kúpeľov nachádza súkromná prevádzka, ktorá popri obchodnej činnosti nadväzuje aj na tradíciu kúpeľov (výsadba parku, chov zvierat). Po územno-správnych zmenách v 90-tych rokoch 20. storočia leží lokalita v obci Ptičie.
Isthmické hry

Isthmické hry (iné názvy: isthmijské hry, istmijské hry, istmické hry; od ) boli starogrécke súťaže usporadúvané na počesť boha Poseidóna na druhej strane Korintskej šije (po grécky "Isthmos", po latinsky "Isthmus"), pri pobrežnej obci Isthmia.
Miestom konania isthmijskych hier bola Korintská šija v Argolide. Hry sa usporadúvali na počesť boha Poseidóna. Staroveké korintské mýty hovoria, že Poseidón získal túto zem po spore s bohom Héliom. Ich rozhodcom sa stal Hekatoncheir Briareos, ktorý Korintskú šiju prisúdil Poseidónovi a Héliovi odovzdal výšinu nad Korintom. Podľa Aténčanov hry založil mýtický hrdina Théseus a podľa Korinťanov Sizyfos. Už od pradávna tam stál Poseidónov chrám, ktorý bol po požiari v roku 475 pred Kr. obnovený. Pri jeho juhovýchodnom rohu sa kedysi nachádzal starý štadión, z ktorého archeológovia odkryli len kamenný prah so stopami po štartovacích bránkach. Nový štadion podľa Pausania postavili z bieleho mramoru, v nehlbokej prieliačine pri pobreží, z neho sa odkryla bežecká trať dlhá 181,2 metra a časť oblúka.
V Isthmii sa slávnosť na počesť boha Poseidóna usporadúvala pravdepodobne už v dávnej minulosti, ale na celogrécku slávnosť bola zreorganizovaná až v rokoch 582 až 570 pred Kr. za pomoci potomkov korintského tyrana Kypsela, a tak sa stali spolu s olympijskými, pýthijskými a nemejskými hrami súčasťou tzv. panhelénskych hier. Odvtedy sa jednotlivé hry časovo neprekrývali. Isthmijské hry sa usporadúvali každé dva roky, v nepárnych rokoch olympijského štvorročia vždy koncom leta.
Hry mali podobnú náplň ako olympijské, súťažilo sa na nich v atletických i jazdeckých disciplínach, ale navyše v recitácii, hudbe a ako na jediných gréckych hrách aj v maliarstve. Odmenou víťaza isthmijských hier bol veniec zo zelerových listov, za rímskych čias z konárov pínie, ktorej stálozelené ihličie, symbolizovalo večne sa vlniace zelenkavé morské vody boha Poseidóna.
Perekopská šija

Perekopská šija (ukr.: "Перекопський перешийок"; rus.: "Перекопский перешеек"; krymská tat.: "Or boynu, Ор бойну") je pevninská šija, ktorá spája polostrov Krym s pevninskou Ukrajinou (menovite s Chersonskou oblasťou). Zároveň oddeľuje Čierne more (na západe) od zátoky Syvaš, ktorá patrí k Azovskému moru.
Geografia.
Perekopská šija je približne dlhá a 7,2 až široká. V oblasti šije ležia mestá Armiansk a Krasnoperekopsk, ktorými prechádza železnica Cherson – Džankoj a tiež Severokrymský kanál, ktorý zásobuje suchú stepnú krajinu severného Krymu vodou z Kachovskej priehrady. V okolí Krasnoperekopska sa nachádza niekoľko slaných jazier, ktorých hospodárske využitie je jedným z hlavných zdrojov obživy miestnych obyvateľov. Väčšinu obyvateľov tvoria Rusi, tesne nasledovaní Ukrajincami; žije tu aj niekoľko tisíc Krymských Tatárov.
Názov a dejiny.
Názov Perekopskej šije pochádza od dediny Perekop, kde stála od stredoveku tatárska pevnosť (vyvrátená 1736) a už v 1. storočí obchodná osada. V tej dobe sa na Kryme a v časti dnešného južného Ruska rozkladala Bosporská ríša.
Pre svoju strategickú polohu bola šija v niekoľkých vojnách dejiskom významných bitiek. V decembri 1920, počas ruskej občianskej vojny, tu prebehla bitka medzi Červenou armádou a bielogvardejcami baróna Wrangela, ktorého vojská kontrolovali celý Krym. Červená armáda nakoniec zvíťazila a 140-tisíc civilistov z Krymu utieklo cez Čierne more do Istanbulu a potom do západnej Európy. Tieto udalosti tvoria historické pozadie sovietskeho filmu z roku 1968 Služili dva tovarišča (rus.: "Служили два товарища").
V októbri 1941 tadiaľto po päťdňovej bitke prenikli nemecké a rumunské vojská pod vedením Ericha von Mansteina na Krym, čo viedlo k obkľúčeniu Sevastopoľa.
Poslednou významnou udalosťou bolo obsadenie šije krymským Berkutom 27. februára 2014, čo viedlo k odrezaniu polostrova od zvyšku Ukrajiny. Zakrátko na šiju dorazili samotné ruské vojská, ktoré šiju následne opevnili. Pripojenie Krymu k Rusku prebehlo 18. marca 2014, dva dni po konaní referenda.