Gerty Coriová

Gerty Theresa Coriová, rod. Radnitzová (neprechýlene: Gerty Theresa Cori, rod. Radnitz; * 15. august 1896, Praha† 26. október 1957, St. Louis, Missouri) bola americká lekárka a biochemička židovského pôvodu, laureátka Nobelovej ceny za fyziológiu a lekárstvo za rok 1947, prvá ocenená žena v tejto kategórii.
Mladosť a štúdie.
Gerty Theresa Radnitz sa narodila ako najstaršia z troch dcér v pražskej židovskej rodine chemika a riaditeľa cukrovaru Otta Radnitza a jeho manželky Marthy rod. Neustadtl na Petrskej ulici č.p. 25/1168 (teraz č. 29). Do svojich 10 rokov mala domácu učiteľku, v rokoch 19061912 navštevovala pražské dievčenské lýceum a po ďalšom cielenom samoštúdiu zložila v roku 1914 maturitnú skúšku na reálnom gymnáziu v Děčíne. V tom istom roku bola prijatá na štúdium medicíny na nemeckej Karlo-Ferdinandovej univerzite v Prahe, ktoré úspešne absolvovala v roku 1920.
Na univerzite sa zoznámila so študentom Carlom Ferdinandom Cori, ktorý v tom istom roku tiež promoval v odbore medicíny; už počas štúdia spolupracovali na výskumoch a čiastkové výsledky publikovali. Obaja ešte v tom istom roku odišli z Česko-Slovenska do Viedne, kde (proti vôli svojich rodičov) v auguste 1920 uzavreli manželstvo.
Prax a vedecká práca.
Od roku 1921 pracovala ako lekárka na pediatrii v Karolíninej detskej nemocnici vo Viedni pod vedením profesora W. Knoepfelmachera. Vo svojom výskume sa okrem iného zamerala na štítnu žľazu, pričom niektoré jej klinickej výskumnej práce boli zverejnené. Manžel Carl pracoval ako farmakológ na univerzitách vo Viedni a Grazi. V roku 1922, ako pre nedobré existenčné a pracovné podmienky vo Viedni, tak aj pre svoje veľmi malé šance na získanie miesta na vysokých školách v Európe, najmä s ohľadom na Gertin židovský pôvod, sa rozhodli obaja pre odchod do USA.
V USA.
Od roku 1922 pracovala (rovnako ako jej manžel Carl) do roku 1925 ako výskumná pracovníčka v Štátnom ústave pre výskum zhubných chorôb v meste Buffalo na oddelení patológie, v rokoch 19251931 potom na oddelení biochémie. V Buffale vydala svoju prvú publikáciu (1923), v ktorej pokračovala vo svojom predošlom záujme o výskum pôsobenia hormónov štítnej žľazy; nasleduje (1923 a 1924) jej séria štyroch dokumentov o vplyve röntgenového žiarenia na kožu a na metabolizmus telesných orgánov. V roku 1928 získali obaja manželia štátne občianstvo USA. V rokoch 1938 a 1939 posunuli dôraz svojej práce smerom k enzymológii. Svedčí o tom aj 10 publikovaných prác, z toho 7 Gertiných (2 Carla a 1 S. Colowicka). Svoju poslednú prácu-recenziu na choroby glykogénu publikovala v roku 1957.
Z Buffala odišli Coriovci v roku 1931 do St. Louis, kde Gerty pôsobila na Washington University School of Medicine najprv ako profesorka farmakológie a od roku 1947 ako profesorka biochémie. Ako vedkyňa bola vo svojej práci vždy vynikajúca experimentátorka a analytička.
Manželia Coriovci objavili v roku 1936 priebeh katalytickej glykogénu, ktorý bol pomenovaný po nich ako Coriho cyklus. V odbornom lekárskom názvosloví sa všeobecne používajú pojmy Cori ester – glukózo-1-fosfát; pojmom „Cori disease“ sa označujú jednotlivé poruchy v metabolizme glykogénu. Gerta Coriová tiež objavila (1950) podstatu chorôb zo ukladania glykogénu.