Postmoderná architektúra na Slovensku

Postmoderná architektúra je pojem označujúci architektonický štýl nasledujúci po období modernizmu. Postmoderna sa často obracia pre inšpiráciu do histórie, ale celkom inak, ako napr. pseudoslohy v 19. storočí. Znovu sa do architektúry dostávajú symetria, antizujúci stĺp, oblúkové okno, dekorácia a podobne. Postmoderna nasledovala po neskorej moderne (tzv. oficiálna architektúra).
Nástup.
Stavby boli tvarovo bohatšie, nedôverovali veľkým dimenziám. Mladí architekti dostávali priestor realizovať sa len s v projektoch malých kubatúr, v miestach (napr. prieluky alebo už jestvujúce bloky) o ktoré nemali záujem modernisti. Charakteristickou črtou bolo pochybovanie o moderne chápanej dispozícii (funkcionalistická čistota), priestore a štylizácii.
Na prechode z moderny ku postmoderne.
Aj na školách sa ťažko prijímali postmodernistické pokusy v tvorbe. To podnecovalo študentov k takejto tvorbe a po škole vyhľadávali ateliéry, v ktorých bol aspoň náznak nových tendencií. Také ateliéry boli napr. "Projektový ústav Jána Bahnu" (pokladá sa za otca postmoderny na Slovensku). Niektoré ateliéry "Stavoprojektu" alebo "Študijného a projektového typizačného ústavu v BA".
V roku 1984 sa konala výstava mladých bratislavských architektov, kde boli vyzdvihnuté malé stavby mladých architektov. Ukázalo sa, že filozofia modernej architektúry je vyhovujúca pre potreby spoločnosti a nastolené otázky dokáže riešiť. Nastupujúca vlna mladých postmodernistov, ktorí si ctili tradíciu a históriu stála oproti obhajovateľom postmoderny.
Realizácie.
V polovici 90 rokov sa v jeho tvorba upriamuje k novomodernej architektúre ale v jeho tvorbe stále dominuje duch postmoderny.
Nástup postmoderny.
Nástup sprevádzali publikované články, ktoré túto filozofiu bližšie, nielen článkami, ale aj praxou.
Aj na Slovensku sa stala architektúra prostredím v ktorom sa prvý raz predostrely pred spoločnosť otázky postmoderny. Až potom sa objavuje vo výtvarnom umení, literatúre, filozofii či sociológii. Postmodernu predstavovali v článkoch o súčasných architektoch i v nepublikovaných prekladoch fundametálnych diel postmoderny.
Na Slovensku bol architekt Ján Bahna ústrednou osobnosťou postmoderny. Na stránkach časopisu "Projekt" prinášal nové myšlienky s ktorými nesúhlasila vtedajšia oficiálna ideológia ani moderne. Písalo sa o mestských blokoch, pasážach, kontexte, duchu miesta (genius loci), o uliciach a námestiach, ale aj o obchodných stavbách, v tom čase najnovším typom mestskej architektúry. Písal tiež o zahraničných architektonických podujatiach a obľúbených architektoch. Bahna nebol jediným, ktorý približoval čo sa deje vo svete. Podstatne prispel aj Vladimír Šimkovič.
V októbri 1984 sa vo Spišskej Kapitule konalo stretnutie slovenských a českých architektov. Stretli sa tam architekti, ktorí sa usilovali o obnovenie schopnosti komunikácie architektúry so svojím historickým jazykom, s históriou. Zišli sa tam napr. J. Ševčík, T. Brix, Ján Bahna alebo Štefan Šlachta. Prezentovali sa tam postmodernistické stavby z Česka a Slovenska. Zo slovenských účastníkov prezentoval svoje diela Ján Bahna.
Urbanizmus.
Postmoderný historizmus sa najotvorenejšie prijímal v urbanizme. Ponúka obnovu mestských štruktúr (ako ulica, námestie, blok, pasáž). Študoval sa prežívaný priestor oproti racionálnemu rovnorodému priestoru chápanému dovtedy. Skúmal sa genius loci a architektúra sa mu snaží prispôsobiť. Dovtedajší univerzalizmus ustupuje. Čerpá sa z foriem už známych.
Štandardizácia postmoderny.
V 90. rokoch 20. storočia sa postmodernizmus na Slovensku stal štandardným. Pre verejnosť bola architektúra zrozumiteľná, známa a mali o ňu značný záujem aj napriek rozšíreniu názoru sa nájde viacero hodnotnejších stavieb ako napr.:
Významnými dielami, ktoré odrážali myšlienky tohto smeru boli aj Prestavba bloku medzi ulicami Suché mýto a Veternej. (koncepcia 1985) od Ivana Marka (* 1941) a jeho spolupracovníkov M. Kropilákovou (nar. 1948) a V. Hrdým (nar. 1953). Za mimoriadný sa pokladá Markov nárožný objekt pobočky Slovenskej Sporiteľne (1994, Suché Mýto 2), ktorý v sebe odráža postmoderný názor na urbanizmus v malom.
Ďalšou významnou stavbou je od Juliána Hauskrechta (* 1940) a kol., Hotel Forum (dnes Hotel Crownplaza, 1989, Hodžovo námestie 2). Zaujímavé je na ňom to, že z vonku pôsobí postmoderne, zatiaľ čo vnútri je interiér inšpirovaný výrazne dekonštruktivizmom.