Glenn Miller

Alton Glenn Miller (* 1. marec 1904, Clarinda, Iowa† [[15. december] [[1944]]) bol [[džez]]ový [[pozauna|pozaunista]], líder big bandu, komponista a aranžér z [[Spojené štáty|USA]]. Medzi jeho najznámejšie skladby patrí "In the Mood", "Tuxedo Junction", "Chattanooga Choo Choo", "Mesačná serenáda", "Little Brown Jug", "American Patrol", "Elmer's Tune", "A String Of Pearls" a "Pennsylvania 6-5000". 
 Jeho lietadlo sa stratilo počas druhej svetovej vojny za letu do [[Paríž]]a nad [[Lamanšský prieliv|Lamanšským prielivom]] a telo Glenna Millera sa nenašlo.
Životopis.
Detstvo strávil v [[Iowa|Iowe]], [[Nebraska|Nebraske]], [[Missouri (štát USA)|Missouri]] a [[Colorado (štát USA)|Colorade]]. V orchestri na vyššej škole vo [[Fort Morgan]]e hral na pozaun a týmto spôsobom si dva roky financoval štúdium. Po kratšom pobyte na univerzite v Colorade vstúpil v roku [[1926]] do kapely "[[Ben Pollack Band]]", ktorú o dva roky neskôr opustil. Medzi rokmi [[1929]] a [[1937]] hral ako nezávislý pozaunista s [[Red Nichols]]om, [[Benny Goodman]]om a s kapelami "[[Ray Nobles American Band]]" a "[[Dorsey Brothers]]". So svojou prvou vlastnou kapelou, nahral v roku [[1937]] niekoľko nahrávok pre [[Columbia Records]] ("Solo Hop" dosiahlo 7. miesto v národnom rebríčku), [[Brunswick Records]] a [[Decca Records]], ale skupina sa ešte v ten istý rok rozpadla. Glenn Miller najprv pracoval ďalej ako aranžér, robil nahrávky s meniacimi sa obsadeniami, kým sa mu v januári v roku 1938 opäť podarilo sa umiestniť s hitom „Every Day's a Holiday“ ([[Brunswick Records]]) v národnom rebríčku a následná jar 1938 sa stala v jeho kariére prelomovou. Nahrávky vzniknuté od obdobia decembra 1937 ako „My Reverie“, „The Lady's In Love with You“, „Little Brown Jug“ a jeho hit číslo jeden „Stairway to the Stars“ v júni 1939 a „Moon Love“ v júli 1939 vydávala hlavne sesterská spoločnosť [[Bluebird Records|Bluebird]] štúdia [[RCA Victor]]. Glenn Miller založil kapelu a s kasínom Glen Island z [[Long Island]]u podpísal 3 mesačnú zmluvu. Honorár vyplývajúci z tejto zmluvy síce nestačil na trvalé financovanie kapely, ale pravidelné rádiové prenosy priamo z kasína dopomohli k tomu, aby zvuk klarinetu vedúci sériu saxofónov stal slávnym.
Koncom roka [[1939]] ho [[American Society of Composers, Authors and Publishers|ASCAP]] pozvala na koncert do [[New York (mesto)|newyorskej]] [[Carnegie Hall]]. Zahral tam skladby ako „"[[Moonlight Serenade]]"“, „"Little Brown Jug"“ a „"[[In the Mood]]"“. Glennova Millerova vlastná kompozícia „"Moonlight Serenade"“ sa stala jeho tretím hitom číslo 1. Okrem tohto hitu nenapísal Glenn Miller ani jeden. In the Mood pochádza od komponistu [[Joe Garland]]a. Kapela Glenna Millera popritom formovala široké spektrum inštrumentálnych melódií, melódií pre spev a klasických akcentov. V roku [[1940]] hrali v Cafe Rouge v hoteli Pennsylvania, dnešnom Statler Hotel New York. Nasledovali kratšie vystúpenia v Wardham Park Hotel vo [[Washington]]e a ďalších mestách. V tom istom roku vyšli hity „"Pennsylvania 6-5000"“ a „"Tuxedo Junction"“, v roku 1941 „"[[Chattanooga Choo Choo]]"“ und „"String of Pearls"“. Millerova prvá platňa sa predávala ťažko, hlavne kvôli tomu, že na nej boli rovnaké nahrávky, ktoré nahral swingový kráľ [[Benny Goodman]]. Dňa [[10. február]]a [[1942]] získal prvú [[Zlatá platňa|zlatú platňu]] v hudobnej histórii za pesničku „Chattanooga Choo Choo“. So svojím orchestrom následne účinkoval vo viacerých filmoch. Napriek kariére Glenn Miller v septembri [[1942]] orchester opustil a čiastočne z patriotizmu a čiastočne kvôli tomu, že bol zarytým odporcom národného socializmu nastúpil do armády ako letec ([[United States Army Air Forces]]). V armáde viedol viac džezovo orientovaný „[[Army Air Force Orchestra]]“ ako bol jeho skôr komerčne orientovaný big band. Bolo to aj vďaka vynikajúcim aranžérom akým bol [[Jerry Gray]], ktorý v orchestri vedel sláčikové skupiny integrovať so znením big bandu - čo pre džezového aranžéra nie je ľahká úloha. Jedným z takých aranžmánov bol "American Patrol", ktorý patrične uviedli ako 
Kapela "Army Air Force Band" nahrala početné nahrávky v [[Abbey Road Studios]], čiastočne ako prenosy naživo prostredníctvom [[British Broadcasting Corporation|BBC London]]. Tam vznikli nahrávky vo výnimočnej mono-kvalite, ktoré svedčia o vysokej úrovni orchestra. V [[Londýn]]e Glenn Miller zažil útoky rakiet V1. 
Vo vzťahu k aranžmánom, v ktorých pôsobil, respektíve sám napísal, bol Glenn Miller perfekcionista a bol aj schopný obchodník. Jeho kapela nebola len hudobnou skupinou, ale fungovala ako firma. Hudobníci boli poistení, existovalo mediálne oddelenie a o výstavbu pódií pre vystúpenia sa starali pracovníci. Všetko fungovalo výslovne sociálnym spôsobom, princíp ktorým sa riadili mnohé nasledovné skupiny. Glenn Miller sa riadil len vlastnými sympatiami, preto sa častejšie stávalo, že orchester opúšťali schopní hudobníci, ktorí si na jeho charakter nevedeli zvyknúť. Glenn Miller sa oženil v roku [[1928]]. Podľa jeho životopisca [[Georga T. Simon]]a bol jediným bodom sporov so ženou Helen v tom, akou stranou sa má vešať toaletný papier.
Stratené lietadlo.
Potom ako Paríž oslobodili spojenecké vojská, mal Army Air Force Orchestra, v decembri [[1944]] vystúpiť v známej parížskej koncertnej hale [[Olympia (Paríž)|Olympia]]. Glenn Miller však za doposiaľ neobjasnených okolností predtým zahynul.
Dielo.
Výber podľa abecedy (nekompletný)
Zdroje.
[[Kategória:Džezoví hudobníci USA]]
[[Kategória:Trombónisti USA]]
[[Kategória:Osobnosti z Iowy]]
[[Kategória:Hollywoodsky chodník slávy]]
[[Kategória:Obete leteckých nehôd]]