burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kvantové číslo

Kvantové číslo je diskrétny alebo spojitý index, ktorý určuje možné hodnoty fyzikálnych veličín charakterizujúcich kvantový stav systému v kvantovej teórii, teda inými slovami charakterizuje niektorý zo stavov mikrofyzikálneho systému (napríklad atómu, elementárnej častice, molekuly a pod.) možných podľa kvantovej teórie. Spravidla ide o celé alebo polocelé číslo (n alebo n+1/2). 
Na jednoznačný opis spomínaného systému treba uviesť úplnú sadu kvantových čísiel (meraných súčasne). Počet kvantových čísiel pre daný systém zodpovedá počtu stupňov voľnosti systému.
Na opis jednotlivého elektrónu v atómovom obale sa používajú 4 kvantové čísla (pozri nižšie), na opis celého atómového obalu zas existujú ekvivalentné iné kvantové čísla. Na opis molekúl sa používajú napr. tzv. rotačné kvantové čísla. Na opis typov elementárnych častíc sa používajú tzv. vnútorné kvantové čísla. 
Kvantové čísla jednotlivého elektrónu.
Príkladom kvantových čísiel sú 4 kvantové čísla, ktoré charakterizujú orbitály atómov, teda opisujú energetické hladiny jednotlivých elektrónov v obale atómu. Sú výsledkom príslušnej Schrödingerovej rovnice.
Sú to:
Hlavné kvantové číslo.
Hlavné kvantové číslo označujeme písmenom n. (n = 1, 2,3,4... )
Udáva nám číslo vrstvy, v ktorej je elektrón umiestnený, teda určuje energiu elektrónov v atóme. Ak je atóm v základnom stave, elektróny majú najnižšiu energiu. 
Ak je atóm v excitovanom (vzbudenom) stave, dodaním energie elektróny prechádzajú do stavu s vyššou energiou.
Vedľajšie kvantové číslo.
Označujeme ho písmenom l. (l=0,1,2...,(n-1))
Udáva nám druh (tvar) orbitálu, v ktorom je elektrón umiestnený a energiu daného orbitálu.
Existuje viacero druhov orbitálov - s, p, d, f,g,h... Každý z nich má odlišný tvar.
Magnetické kvantové číslo.
Označujeme ho písmenom m. (m = -l, -(l-1)...,l )
Určuje projekciu dráhového magnetického momentu do predpísaného smeru. Umiestnením atómu do silného magnetického poľa sa štiepia spektrálne čiary, pretože elektróny sa líšia obsahom energie.
Na tej istej vrstve existuje niekoľko orbitálov toho istého druhu.
Magnetické kv. č. nám určuje, o ktorý z nich ide (určuje priestorové rozloženie atómového orbitálu).
Spinové kvantové číslo.
Označované písmenom s. (s = +1/2,-1/2)
Rozlišuje kvantový smer rotácie elektrónu okolo svojej osi-spinu.
Keďže v každom orbitále je miesto pre dva elektróny, spinové kv. č. nám udáva o ktorý z nich ide.
Glosolalia

Glosolalia alebo glosolália (z gr. γλῶσσα glóssa – jazyk, λαλῶ laló – hovorím) je hovorenie nezrozumiteľných, sémanticky nevýznamových slabík a zvukov, vyrážanie slov, koktanie, zajakanie. Je to rečový prejav bez vedomej intervencie alebo úmyslu.
Glosolalia sa nesmie zamieňať s xenoglosiou, čo je hovorenie cudzími, živými alebo mŕtvymi jazykmi, ktoré sa médium alebo pacient údajne nikdy neučil, ani ich údajne nikdy nepočul. Od roku 2012 vychádza na Slovensku aj rodovo orientovaný časopis Glosolália, názov ktorého je inšpirovaný kristevovskou „glosoláliou“.
Náboženský význam.
V charizmatických spoločenstvách a cirkvách sa glosolalia považuje za schopnosť danú Bohom. Označuje sa metaforicky ako "dar jazykov" alebo "hovorenie jazykmi". Glosolalia je hovorenie alebo modlitba v mystickom, neznámom alebo neexistujúcom jazyku. Tiež sa tak niekedy prenesene označuje spôsob hlasového prejavu umelca, najčastejšie speváka.
Podľa svedectva Nového zákona bola glosolália rozšírená v prvých kresťanských cirkvách (Sk 2, 1 Kor 12-14). Je chápaná ako jeden z darov Ducha svätého – schopnosť hovoriť mystickým jazykom, neznámym pre ostatných (je akýmsi prejavom prenesenia ľudskej reči do reči anjelov). Apoštol Pavol považuje (1 Kor 14) glosoláliu za dar Ducha Svätého, no taktiež upozorňuje že človek s týmto darom „buduje sám seba“, kým človek s darom prorokovania môže na zhromaždení pomáhať budovať aj ostatných (naslúchajúcich). Porovnávacie štúdie potvrdili, že v rôznych kultúrach sa vyskytujú podobné vokálne prejavy glosolálie, ktoré nemajú nič spoločné s jazykom tej ktorej kultúry či oblasti.
Z dnešných cirkví kladú na glosoláliu ako dôkaz darov Ducha Svätého dôraz hlavne pentekostálne a charizmatické spoločenstvá.
Charizmatické hnutie

Charizmatické hnutie alebo Hnutie charizmatickej obnovy je prúd v rámci kresťanských cirkví stredného prúdu (katolicizmu, protestantizmu), ktorý sa vyvinul v 50. a 60. rokoch 20. storočia pod vplyvom letničného hnutia.
Do pojmu charizmatické (alebo aj letnično-charizmatické, turíčne hnutie, Hnutie obnovy v Duchu Svätom) hnutie možno zahrnúť všetkých kresťanov, ktorí veria, že prejavy pôsobenia Ducha Svätého (dary Ducha Svätého - tzv. "charizmy") jasne definované a popísané v Novom Zákone (ako napr. prorokovanie, uzdravovanie, hovorenie jazykmi – glosália – atď.) nie sú určené len pre prvotných kresťanov v prvých storočiach kresťanstva, ale sú prístupné aj dnešným kresťanom.
Toto presvedčenie vychádza z toho, že Boh sa nemení, a jeho Slovo je takisto nemenné a večné, Duch Svätý sa preto aj dnes dokáže osobne dotknúť života človeka a umožniť mu zakúsiť Božiu lásku, moc a pozitívne zmeniť jeho život. Kresťanské spoločenstvá, ktoré patria k hnutiu modernej kresťanskej reformácie (letnično – charizmatickému hnutiu), sa snažia o obnovu kresťanstva prostredníctvom návratu k Písmu a k jednoduchosti praktického kresťanského života, spočívajúceho v osobnom vzťahu s Bohom a v nasledovaní odkazu Ježiša Krista. Snažia sa uspokojiť ľudí pri hľadaní zmyslu života a ozajstných kresťanských hodnôt. Cirkev je chápaná ako miesto, kde ľudia spoločne hľadajú Boha, navzájom si pomáhajú a povzbudzujú sa. Veria, že Boh aj dnes aktívne mení ľudské životy k lepšiemu, vyslobodzuje ľudí zo zajatia hriechu a závislostí a učí ich, ako žiť radostný a úspešný život.
V súčasnosti patrí letnično-charizmatické hnutie medzi najrýchlejšie rastúce vetvy kresťanstva. V roku 1992 bol počet letnično-charizmatických kresťanov viac ako 410 miliónov, tvorili 24,2 percenta svetového kresťanstva.
Vnútorné kvantové číslo

Vnútorné kvantové číslo je kvantové číslo charakterizujúce typy elementárnych častíc.
Rozlišujú sa:
Šarm

Šarm môže byť:
Bryan Adams

Bryan Guy Adams OC OBC (* 5. november 1959, Kingston, Ontário, Kanada) je kanadský poprockový spevák a fotograf. Za dobročinnosť a prínos pre populárnu hudbu získal najvyššie kanadské civilné vyznamenanie Rad Kanady (Order of Canada), a Rad Britskej Kolumbie (Order of British Columbia). Bol viacnásobne nominovaný na cenu Grammy, jeho tri piesne k filmom („(Everything I Do) I Do It for You“, „Have You Ever Really Loved a Woman?“ a „I Finally Found Someone“) boli nominované na Oscara a päťkrát na Zlatý glóbus. 
Od roku 1998 má Bryan Adams svoju hviezdu na kanadskom chodníku slávy a v apríli 2006 bol pri príležitosti odovzdávania kanadskej hudobnej ceny "Juno" uvedený do hudobnej siene slávy. 
Skupina.
Na rozdiel od iných sólových interpretov Bryan Adams nestrieda členov svojej sprievodnej skupiny. Do súčasnej zostavy jeho kapely patria:
Scott a Curry s Adamsom spolupracujú od začiatku 80. rokov, Fisher a Breit sa k nemu pripojili v roku 2000. Nahradili Tommyho Mandelu (klávesy) a Dave Taylora (basgitara), pôvodných členov sprievodnej skupiny, ktorí s Adamsom hrali tiež od 80. rokov.
Diskografia.
Štúdiové albumy
Live albums
Kompilačné albumy
Soundtracky
Morálka

Morálka môže byť:
Vasiľ Dacej

Vasiľ Dacej, (* 14. január 1936, Výrava) je slovenský spisovateľ ukrajinskej národnosti.
Pôsobenie.
Základnú školu navštevoval v rodnej obci, potom študoval na gymnáziu v Medzilaborciach. Následne pokračoval na Filozofickej fakulte Vysokej školy pedagogickej v Prešove. Člen "Spolku ukrajinských spisovateľov" na Slovensku a "Zväzu spisovateľov Ukrajiny". V rokoch 1990 – 2003 bol predsedom Spolku ukrajinských spisovateľov na Slovensku.
Tvorba.
Po ukončení štúdia v roku 1958 a krátkom pôsobení v školstve sa stal redaktorom odboru ukrajinskej literatúry "Slovenského pedagogického nakladateľstva" v Prešove. Pre postoje k udalostiam v roku 1968 nemohol publikovať a musel opustiť miesto redaktora vo vydavateľstve. V rokoch 1980 – 81 pracoval ako dramaturg "Ukrajinského národného divadla" v Prešove. V roku 1982 sa presťahoval do Bratislavy a stal sa spisovateľom z povolania. Píše po ukrajinsky i po slovensky. Jeho próza vychádza predovšetkým v ukrajinčine. Okrem prózy sa venuje i písaniu rozhlasových hier (približne 20), je autorom prvej rozhlasovej hry v ukrajinčine vysielanej na Slovensku.
Binóm

Binóm môže byť:
Efektívny výkon

Efektívny výkon alebo užitočný výkon je výkon stroja, ktorý sa dá bezozvyšku využiť na činnosť, pre ktorú je stroj určený. V prípade, že strojom je motor, celý efektívny výkon je k dispozícii na prírube výstupného hriadeľa a je ho možné použiť na pohon ďalších zariadení.
Efektívny výkon sa označuje skratkou formula_1 a udáva vo wattoch [W].
Dióné

Dióné (iné názvy: Dióna, Diona, Dione) môže byť v gréckej mytológii:
Dione alebo Diona môže byť aj mesiac Saturna, pozri Diona (mesiac)
Dione môže byť aj:
Diona môže byť aj:
Efeméra

Efeméra (príslušné prídavné meno znie efemérny) môže byť:
Kvintiliarda

Kvintiliarda je tisíc kvintiliónov, čiže 1033; v USA, bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva decilión.
Sextiliarda

Sextiliarda je tisíc sextiliónov, čiže 1039; v USA, bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva duodecilión.
Septiliarda

Septiliarda je tisíc septiliónov, čiže 1045; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva kvadrodecilión.
Oktilión

Oktilión je:
Oktiliarda

Oktiliarda je tisíc oktiliónov, čiže 1051; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva sexdecilión.
Nonilión

Nonilión je:
Noniliarda

Noniliarda je tisíc noniliónov, čiže 1057; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva oktodecilión.
Decilión

Decilión je:
Deciliarda

Deciliarda je tisíc deciliónov, čiže 1063; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva vigintilión.
Undecilión

Undecilión je:
Undeciliarda

Undeciliarda je tisíc undeciliónov, čiže 1069; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva duovigintilión.
Dodecilión

Dodecilión alebo duodecilión je:
Kvadriliarda

Kvadriliarda je tisíc kvadriliónov, čiže 1027, alebo 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000. V USA, bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva oktilión.
Centilión

Centilión je:
Mitilión

Mitilión (alebo Centimililión, Decimyrilión) je číslo 10600000 (aj v Európe aj v Spojených štátoch).
Googol

Googol je číslo 10100 (v Európe aj v USA).
Je ho možné zapísať ako jednotka a sto núl.
Toto číslo je väčšie, ako odhadovaný počet atómov v celom dosiaľ známom vesmíre. Navrhol ho americký matematik Edward Kasner v roku 1920 aj s číslom googolplex, ktorému je googol exponentom. Spýtal sa svojho synovca Miltona Sirotta, ako by pomenoval čísla 10100 a 1010 na 100.
Podľa tohto čísla bol pomenovaný svetoznámy internetový vyhľadávač Google. Pôvodne sa mal volať tiež Googol, ale Larry Page a Sergey Brin urobili pri zadávaní preklep, ktorý sa im zapáčil.
Googolplex

Googolplex je číslo 10googol = 1010100(aj v Európe aj v Spojených štátoch).
Dejiny.
Výraz zaviedol americký matematik Edward Kasner, pričom pochádza z roku 1920, kedy spolu s jeho vtedy 9-ročným synovcom Miltonom Sirottom navrhol výraz "googol" pre číslo 10 a následne výraz googolplex pre číslo "„jeden, za ktorým budeš písať nuly až dokiaľ sa neunavíš“". Kasner sa rozhodol uplatniť formálnejšiu definíciu, keďže – ako s humorom poznamenal – "„rôzni ľudia sa unavia v rôzny čas a nebolo by to správne, ak by bol Carnera lepším matematikom než Dr. Einstein len preto, že má väčšiu výdrž a dokáže písať dlhšie“". A tak Kasner štandardizoval číslo "googolplex" na 10.
V auguste 2013 vydal Wolfgang H. Nitsche 10000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000-zväzkovú publikáciu obsahujúcu napísané celé číslo, čím vyvrátil "„časté tvrdenia, že číslo googolplex je natoľko veľké, že ho nikdy nemožno celé napísať“".
Tatrín

Tatrín (18441848) bol jeden z najznámejších slovenských spolkov. Cieľom spolku bolo všestranne podporovať a zveľaďovať kultúrny život a vzdelanosť na Slovensku, najmä vydávaním a distribúciou kníh v slovenskom jazyku a podporou slovenských študentov. Tým prispel významne ku kodifikácii spisovného slovenského jazyka.
Prvé zasadnutie.
Vznikol na podnet Ľudovíta Štúra na schôdzi v Liptovskom Svätom Mikuláši v dňoch 26.28. augusta 1844. Predsedom spolku sa stal Michal Miloslav Hodža, pokladníkom Gašpar Fejérpataky-Belopotocký. Prísediacimi (členmi výboru) boli Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban, Ctiboh Zoch a Matej Tučka.
Zakladajúcu listinu podpísali (v poradí): Fejérpataky-Belopotocký, Hodža, Hurban a - doslova - Ľud.Štúr, Ľud.Klein a iní. Uložená je v Múzeu Janka Kráľa v Liptovskom Mikuláši na Hodžovej fare. V roku 1848 predniesol hybský notár Klein na verejnom zhromaždení v Mikuláši "Žiadosti slovenského národa" - základný revolučný text tých rokov.
Vydali "Pozvanie", v ktorom vyzvali všetkých národovcov pridať sa k Tatrínu:
Druhé zasadnutie.
Konalo sa 6. augusta 1845 v Liptovskom Mikuláši.
Tretie zasadnutie.
Konalo sa 16.17. septembra 1846 opäť v Liptovskom Svätom Mikuláši. Na zasadnutí sa prijal návrh na zbieranie slovenských "starožitností" a vydávanie ľudovýchovného časopisu. Keďže kráľovská rada nechcela Tatrínu povoliť tlač, lebo spolok ešte nebol schválený, podalo zhromaždenie žiadosť o povolenie Tatrína. Zvolili deputáciu, ktorá mala ísť k panovníkovi a vláde do Rakúska
Štvrté zasadnutie.
Malo sa konať v Novom Meste nad Váhom, kde však nenašli vhodné miestnosti, nakoľko ich predošlé miesto stretnutia bolo prezradené počas toho ,ako bola na ich hlavy vypísaná odmena Uhorskou vládou za buričstvo a preto prijali pozvanie Jozefa Urbanovského na faru v Čachticiach. Zasadnutie sa konalo 9.10. augusta 1847. Podľa prezenčnej listiny bolo prítomných 61 osôb. Popredné osobnosti vtedajšieho národného hnutia sa tu dohodli na pravopise slovenčiny, uzniesli sa "na reč spisovnú povýšiť slovenčinu", prijali zásady, ako písať. Tu bol prijatý aj etymologický princíp ortografie.
Medzi prítomnými boli napríklad Michal Miloslav Hodža, Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban, Ján Kalinčiak, Janko Francisci-Rimavský, Ondrej Caban, Eugen Gerometta, Jozef Ščasný, Ctiboh Zoch, Samo Bohdan Hroboň, Martin Hattala a i.
Spolok zanikol v roku 1848.
Členovia.
Štefan Marko Daxner
František Madva, Samo Chalupka, Janko Kráľ a samozrejme Ľudovít Štúr ktorý neskôr aj založil Slovenský jazyk ktorý poznáme aj dnes.
Leonard z Uničova

Leonard z Uničova (* 15. storočie, Uničov† ?) bol slovenský pisár a básnik.
Životopis.
Pôsobil v Bardejove, kde pracoval v rokoch 1447 – 1457 a 1459 ako notár, a v rokoch 1458 a 1463 – 1465 ako pisár. V roku 1457 bol výbercom kráľovskej portálnej dane v Gemeri a Novohrade.
WYSIWYM

WYSIWYM je alternatívou k prístupu WYSIWYG.
WYSIWYM v oblasti softvéru.
Z hľadiska aplikačného softvéru je tento akronym skratkou k anglickému What You See Is What You Mean - v doslovnom preklade: "To, čo vidíš, je to, čo máš na mysli", v zmysle textového procesora LyX.
To znamená, že na obrazovke by mala byť zobrazená "informácia" v presnom význame, aký jej prináleží a nie jej "formátovanie". Inými slovami, vizuálnu stránku necháme na konkrétne zobrazovacie zariadenie a zaujíma nás len sémantické oddelenie a opis jednotlivých častí textu.
Termín WYSIWYM tiež používajú XML editory, ktoré nezobrazujú formátovanie XML dát. Keďže XML nedefinuje formátovanie, tieto editory sú veľmi užitočné pri vizuálnom procese vytvárania dát.
Zaujímavým nástrojom v prostredí webu je WYM editor.
WYSIWYM vo výskume.
V oblasti výskumu reprezentácie poznatkov a spracovania prirodzeného jazyka, WYSIWYM má mierne odlišný význam: What You See Is What You Meant - teda "To, čo vidíš, je to, čo si myslel" a vzťahuje sa na veľmi špecifické postupy umožňujúce používateľom vytvárať abstraktné reprezentácie poznatkov potrebné napríklad pre Sémantický web s rozhraním prirodzeného jazyka.
Tím vyvíjajúci WYSIWYM na Open University sa v súčasnosti zaoberá dopadom na "pojmové vytváranie" (Conceptual Authoring).
Lániovci

Lániovci (Lányi, Lány, Láni, Lánius) sú stará uhorská rodina, ktorá si pôvod odvodzuje od rodiny Jacobi-Lányi z 12. storočia. Až počas 17. storočia však boli jednotliví členovia rodu povýšení do šľachtického stavu dedične. Lányovci sa dnes radia medzi rodiny spojené s evanjelickou cirkvou na Slovensku.
Textový procesor

Textový procesor je softvér, ktorý dokáže spracovať text podľa požiadaviek používateľa, vrátane formátovania, najčastejšie pre potreby DTP, pre ktoré sa používajú procesory typu WYSIWYG.
Často sa pomenovanie „textový procesor“ pletie s „textovým editorom“, ktorý však okrem editovania textu neposkytuje možnosť formátovania jeho vzhľadu. Medzi takéto procesory sa radia Microsoft Word (pričom anglický termín pre textový procesor – "word processor" nie je odvodený od pomenovania MS Wordu, je to skôr naopak) z kancelárskeho balíka Microsoft Office alebo Writer z balíka LibreOffice.
Funkcie textového procesora sa môžu pohybovať na škále medzi schopnosťami jednoduchého textového editora a plnohodnotnej aplikácie určenej na DTP. Zatiaľ čo rozdiel medzi textovým editorom a textovým procesorom je jasný – ide predovšetkým o možnosť upravovať formátovaný text – rozdiely medzi textovým procesorom a softvérom na DTP nie sú také jasné. Dôvodom je to, že i niektoré textové procesory získali funkcie, ktoré boli kedysi doménou softvérov DTP, ako napríklad podpora ligatúr pridaná v roku 2010 do Microsoft Wordu.
Lány

Lány je:
Vignale

Alfredo Vignale (1913–1969) bol známy taliansky automobilový dizajnér, ktorý sa okrem návrhov karosérií pre mnohé renomované automobilové firmy, venoval aj malosériovej výrobe vozidiel pod vlastnou značkou, postavených na báze existujúcich automobilov s vlastnou, alebo upravenou karosériou.
Po predchádzajúcich skúsenostiach vo firme Stabilimenti Farina, vedenej Giovanni Farinom, starším bratom známeho Pinin Farinu, založil roku 1948 vlastnú firmu Carrozzeria Vignale – (1948 – 1974) na Via Cigliano v Turíne. Práve Turínska bazilika sa stala spolu so štylizovaným písmenom "V" motívom firemného znaku, ktorý bol umiestňovaný na predný, alebo zadný blatník vozidiel. Znak bol sprvu lemovaný zlatým rámikom, u neskorších vozov chromovaným. Firma sa sprvu venovala návrhu nových karosérií, neskôr Vignale otvoril novú prevádzku v blízkosti turínskych závodov Fiat Mirafiori, kde sa okrem vývojových prác a tvorby návrhov venoval aj výrobe. Činnosť firmy bola založená na vysokej remeselnej zručnosti a profesionalite pracovníkov, čo bolo pre malosériovú výrobu nevyhnutné.
Vo firme sa vyrábali a upravovali karosérie predovšetkým pre vozy Fiat. 
Práve kvôli zvládnutej technológii kusovej, až malosériovej výroby, ako aj kvôli estetickým kvalitám návrhov karosérií, bola firma Carrozzeria Vignale oslovená v roku 1968 automobilkou Tatra so žiadosťou o spracovanie návrhu nového reprezentačného vozidla Tatra 613 v prevedení sedan a kupé, tvarovo vychádzajúceho z niektorých kopřivnických návrhov. Za týmto účelom boli Vignalemu dodané zvarené a provizórne vystužené podvozkové plošiny budúcich vozov aj s agregátmi. Po viacerých vzájomných konzultáciách boli začiatkom roku 1969 do Česko-Slovenska dodané objednané prototypy – najprv modrý sedan, neskôr spolu čierny sedan a zelené kupé. Súčasťou dodávky bola aj náhradná karoséria.
Ku koncu výroby zamestnával Vignale okolo 260 pracovníkov a jeho firma dokázala vyrobiť denne až 30 upravených karosérií pre vozy Fiat a Maserati. Okrem toho dokázali postaviť ročne aj niekoľko prototypov. K posledným prototypom patrili práve Tatra 613 a návrh športového vozidla De Tomaso Pantera. Koncom roka 1969 Vignale svoju firmu predal turínskej Carrozzeria Ghia patriacej spoločnosti De Tomaso Automobili a za tri dni po predaji tragicky zahynul pri autonehode za volantom vozu Maserati. 
Meno Alfreda Vignale je spojené s karosovaním takých vozidiel, ako Alfa Romeo, BMW, Cisitalia, Corvette, De Tomaso, Ferrari, Fiat, Lancia, Maserati, Packard, Rolls-Royce, Tatra , Triumph, Volvo... Vignale si tiež neodpustil karosársku kreáciu vozidla VW chrobák.
Priamo pod značkou Vignale sa vyrábali napríklad automobily Dart, Eveline, Samantha a malý automobil Vignale Gamine, postavený na podvozku Fiat 500.
Dnes patria vozy s Vignaleho rukopisom často k zberateľským unikátom a aj teraz dokážu ulahodiť oku automobilových milovníkov svojimi vyváženými tvarmi.
V posledných rokoch sme zaznamenali snahu o znovuoživenie mena Vignale pri tvorbe karosárskych návrhov – v roku 2004 bol na Parížskom autosalóne predstavený koncept Ford Focus Vignale.
Mors omnia solvit

Mors omnia solvit, doslovne "smrť všetko vyrieši" je latinský právny princíp označoval skutočnosť, že podľa rímskeho práva dochádzalo smrťou osoby k zániku niektorých zmluvných a právnych nárokov (práv) a záväzkov (povinností). Nastal napríklad zánik manželstva, právo žalovať za urážku na cti a pod.
Prehliadač

Prehliadač alebo prezerač môže byť:
Prehliadač môže byť v informatike aj:
Bejt midraš

Bejt midraš (hebr. בית מדרש -" „dom výuky, interpretácie“") je v judaizme verejná študovňa, priestor, kde sa dospelí muži môžu venovať štúdiu Tóry a Talmudu, často aj centrum modlitby a komunálnych aktivít židovskej obce. Ako bejt midraš môže fungovať aj synagóga alebo ješiva.
Zair

Zair môže byť:
Cytogenetika

Cytogentika je pododbor genetiky zaoberajúci sa bunkou a jej štruktúrami. Hlavnými oblasťami jej záujmu sú bunkové organely a štruktúry priamo súvisiace s prenosom genetickej informácie (jadro, nukleoid, ribozóm, semiatonómne organely, chromozómy, plazmidy atd.), zvláštny dôraz sa kladie na chromozómy, plazmidy a DNA semiautonómnych organel a prokaryot. Ďalšou dôležitou oblasťou sú genetické aspekty bunkového delenia a s nimi súvisiaca štruktúra.
Mayhem

Mayhem (z angl. zmrzačenie) môže byť:
Paramorfóza

Paramorfóza je zmena kryštálovej štruktúry pri zachovaní pôvodnej morfológie kryštálu, ktorá nastáva v dôsledku fázových prechodov na modifikáciu s inou symetriou štruktúry.
Dobrým príkladom paramorfózy je akantit, monoklinický minerál striebra, ktorého kryštály majú často tvar kociek, čo je paramorfóza po jeho vyskoteplotnej modifikácii - argentite, ktorý kryštalizuje v kubickej sústave.
Tibor Frešo

Tibor Frešo (* 20. november 1918, Spišský Štiavnik – † 7. júl 1987, Piešťany) bol slovenský hudobný skladateľ a dirigent.
Životopis.
V rokoch 19341940 vyštudoval Hudobnú a dramatickú akadémiu v Bratislave. Jeho pedagógmi boli Alexander Moyzes – kompozícia, Jozef Vincourek – dirigovanie a Anna Kafendová – klavír. Už v posledných rokoch štúdií pôsobil ako hudobný redaktor, klavirista a hudobný režisér bratislavského Rádiojournalu. V nasledujúcich rokoch po skončení bratislavskej akadémie odišiel študovať do Ríma na "Regia academia di Santa Cecilia". Po návrate z Talianska pôsobil ako dirigent v Slovenskom národnom divadle. Bolo to v rokoch v rokoch 19421949. Potom sa stal umeleckým šéfom opery v Košiciach, kde bol až do roku 1952. Po návrate do Bratislavy, počas rokov 19521953 bol šéfdirigentom orchestra Slovenskej filharmónie. Od roku 1953 znova pôsobil v Slovenskom národnom divadle, najprv ako dirigent, neskôr šéfdirigent a nakoniec ako umelecký šéf opery SND.
8. januára 2009 mu prezident Slovenskej republiky Ivan Gašparovič udelil štátne vyznamenanie "Pribinov kríž II. triedy in memoriam" za mimoriadne zásluhy o kultúrny rozvoj Slovenskej republiky v oblasti hudobného a hudobno-dramatického umenia.
Napísal operu Martin a slnko.
Postavy: zakliata snehová princezná, nebojácny Martin, Milica.
Bol otcom rokového basgitaristu Fedora Freša.
Fedor Frešo

Fedor Frešo (* 6. január 1947, Bratislava – † 26. jún 2018) bol slovenský hudobník. Venoval sa rocku i džezu. S rôznymi hudobnými zoskupeniami sa podieľal na vydaní desiatok hudobných albumov.
Jeho smerovanie k hudbe pochádza z inšpiratívneho hudobného prostredia, v ktorom vyrastal. Jeho otcom bol Tibor Frešo, slovenský hudobný skladateľ a dirigent, mama študovala operný spev.
Vyštudoval konzervatórium v Bratislave – odbor kontrabas. Aktívne činný od roku 1962. Spolupracoval s desiatkami skupín, medzi najdôležitejšie patria Soulmen, Prúdy, Collegium musicum, Blue Effect, Fermata, T&amp;R Band, Traditional Club Bratislava.
S rôznymi skupinami nahral Fedor Frešo desiatky albumov. Pracoval ako hudobný režisér v Čs. rozhlase, vydavateľstve Opus, kde sa podpísal pod mnoho známych albumov. Spolupracoval s desiatkami známych interpretov (Pavol Hammel, Marián Varga, Peter Lipa, Radim Hladík a s mnohými ďalšími)
Fedor Frešo patril medzi najznámejších a najprogresívnejších basgitaristov rockovej scény v Strednej Európe.
Bibliografia.
Svoju bohatú kariéru sa Frešo rozhodol spísať do knižky, ktorú nazval "Sideman" – podľa toho, akú rolu vo väčšine kapiel zastával. "Je v tom popísaná celá moja hudobná kariéra od samotných začiatkov až do súčasnosti. Plus-mínus všetky kapely, s ktorými som hral, všetci sólisti a všetci frontmani, za ktorými som stál ako sideman. A preto sa to tak aj volá – Sideman." Vyšla 10. mája 2011 vo vydavateľstve Marenčin PT. Spoločne s Tomášom Berkom napísal knihu "Rocková Bratislava", ktorá mapuje bratislavskú rockovú scénu od konca 50. rokov až do súčasnosti. Kniha vyšla na jar 2013 vo vydavateľstve Slovart.
West Hampstead (stanica metra)

West Hampstead je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line, v obvode ("London Bourough") Camden, konkrétne v časti West Hampstead. Leží v tarifnej zóne č. 2 ("Travelcard Zone 2") medzi stanicami Kilburn a Finchley Road a je situovaná iba 200 m od Železničnej stanice West Hampstead.
Otvorili ju 30. júna 1879 ako stanicu na Metropolitan Line. 20. novembra 1939 začala úsek do Stanmore obsluhovať Bakerloo Line (Metropolitan Line tu prestala zastavovať nasledujúci rok) a v roku 1979 túto vetvu prebrala Jubilee Line.
Stanica nemá bezbariérový prístup. Vybavenie stanice zahŕňa 3 automaty na lístky (ktoré sa dajú kúpiť aj v stánku), odpočítavacie časové zariadenia, čakáreň a toalety – mužské aj ženské.
Salmonelová osteomyelitída

Salmonelová osteomyelitída je vzácna komplikácia infekcie baktériou rodu Salmonella, pri ktorej vzniká zväčša subakútny hnisavý zápal kostí a kostnej drene. Salmonela je pôvodcom menej ako 1% osteomyelitíd. Tri najčastejšie izolované druhy sú "Salmonella typhimurium", "Salmonella typhi" a "Salmonella enteritidis". Najčastejšie sú postihnuté rebrá, diafýzy dlhých kostí a najmä stavce driekovej chrbtice). Obyčajne postihuje pacientov s vrodenou alebo získanou poruchou imunity, napríklad ľudí s kosáčikovitou anémiou. U detí do veku dvoch rokov sa vyskytuje viacložisková infekcia, ktorá sa šíri hematogénne (krvnou cestou).
Diagnóza.
Salomonelová osteomyelitída sa klinicky a röentgenologicky nedá odlíšiť od osteomyelitíd spôsobených inými baktériami. Klasickými príznakmi sú bolesť, opuch a zvýšená teplota. Pravidelne je zvýšená sedimentácia a pozitívne krvné kultúry.
Liečba.
Liečba u detí je väčšinou konzervatívna a infekcia dobre reaguje na antibiotickú liečbu (chloramfenikol). U dospelých je často nutný chirurgický zákrok (názory na to sa rozchádzajú).
Finchley Road (stanica metra)

Finchley Road je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee a Metropolitan Line, v obvode ("London Borough") Camden, konkrétne v časti Finchley Road. Leží v tarifnej zóne č. 2 ("Travelcard Zone 2") južne od nákupného centra O2 medzi stanicami West Hampstead a Swiss Cottage na Jubilee Line a medzi Wembley Park a Baker Street na Metropolitan Line.
Otvorili ju 30. júna 1879 ako stanicu na Metropolitan Line. 20. novembra 1939 začala úsek do Stanmore obsluhovať Bakerloo Line a v roku 1979 túto vetvu prebrala Jubilee Line.
Rozbor pôdy odložili keď sa pri razení tunelu smerom k stanici odhalilo, že tu presne bol ľadovec, ktorý pokrýval Britániu po celú dobu ľadovú.
Michael Madsen (hokejista)

Michael Madsen (* 21. november 1980) je bývalý dánsky hokejový brankár.
Klubový hokej.
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Herleve Hornets v najvyššej dánskej súťaži.
Reprezentácia.
Dánsky reprezentačný tréner Mikael Lundström ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2006 v lotyšskej Rige, do bránky sa však nedostal, pretože všetky zápasy odchytal Peter Hirsch. Na drese nosil číslo 30.
Michael Madsen

Michael Madsen môže byť:
Kama Sywor Kamanda

Kama Sywor Kamanda (* 11. november 1952, Luebo) je spisovateľ Konžskej demokratickej republiky. Narodil sa v rodine s egyptsko-bantuským pôvodom. Vyštudoval literatúru, žurnalistiku, filozofiu a politické vedy v Kinshase, neskôr aj právo na univerzite v Liège.
Dotaz

Dotaz je nespisovné slovo (bohemizmus), ktoré môže znamenať:
Dopyt (rozlišovacia stránka)

Dopyt môže byť:
Kamerun (rozlišovacia stránka)

Kamerun môže byť:
Berit

Berit môže byť:
Brit

Brit môže byť:
BRIT môže byť skratka:
Walter Kasper

Walter kardinál Kasper (* 5. marec 1933, Heidenheim an der Brenz, Nemecko)) je nemecký rímskokatolícky kňaz, kardinál a teológ, bývalý prezident Pápežskej rady pre podporu jednoty kresťanov.
Na kňaza bol vysvätený v roku 1957. Na teologickej fakulte tübingenskej univerzity získal doktorát z teológie. Tri roky pracoval ako odborný asistent Lea Scheffczyka a Hansa Künga, neskôr učil dogmatickú teológiu. Bol dekanom teologickej fakulty v Münsteri a Tübingene. Bol tiež redaktorom encyklopédie "Lexikon für Theologie und Kirche". 
V roku 1989 bol vymenovaný za rottenburgsko-stuttgartského biskupa, v roku 1994 sa stal spolupredsedom "Medzinárodnej komisie pre luteránsko-katolícky dialóg". V roku 1999 bol vymenovaný za tajomníka Pápežskej rady pre podporu jednoty kresťanov a v roku 2001 sa stal jej prezidentom. 
Pápež Ján Pavol II. ho 21. februára 2001 vymenoval za kardinála kostola Ognissanti na Via Appia Nuova.
Spoločenské bohatstvo

Spoločenské bohatstvo alebo národné bohatstvo je súhrn materiálnych statkov, ktoré sú v danom období vlastníctvom určitého spoločenstva/národného celku na ohraničenom, spravidla štátnom území, ako súhrn vlastníctiev jednotlivých skupín, vrstiev a osôb.
Pozostáva z národného imania, t. j. z výrobných prostriedkov a spotrebných predmetov, ktoré sa nahromadili ako výsledok minulej práce v priebehu celého predchádzajúceho obdobia ekonomického rozvoja spoločnosti, a jednak z prirodného bohatstva krajiny (nerastné bohatstvo, obrábaná a obrábateľná pôda, lesy, vody, prírodné krásy a pod.) využívaného v procese reprodukcie a výroby; niekedy sa do národného bohatsva zahrnuje aj výrobná zručnosť, kvalifikácia, vedeckotechnické skúsenosti pracujúcich.
Južný budhizmus

Južný budhizmus môže byť:
Starší budhizmus

Starší budhizmus (iné názvy: starý budhizmus, raný budhizmus, nekodifikované tvary: starší/starý/raný buddhizmus) môže byť:
Patna (rozlišovacia stránka)

Patna môže byť:
Martin Petrina

Martin Petrina (* 9. august 1980) je slovenský hokejista, hrajúci na poste obrancu. Meria 178 cm a váži 85 kg (2006). 
Klubový hokej.
Už niekoľko sezón pôsobí v klube slovenskej extraligy HK Dynamax Nitra. Oblieka dres s číslom 23. 
Štatistiky.
"(štatistické údaje sú z 9. októbra 2006)"
Zaujímavosti.
Martin Petrina je ženatý. Prezývajú ho "Pety". Jeho hráčskym vzorom je Ľubomír Višňovský.
Burza

Burza môže byť:
Príliv

Príliv je slapový jav, ktorý vzniká gravitačným pôsobením Mesiaca a Slnka a prejavuje sa vzdúvaním morskej hladiny. Opakuje sa každých 12 hodín. Podľa toho, v akej fáze sa Mesiac nachádza, resp. podľa toho, v akej polohe sa nachádzajú Zem, Mesiac a Slnko, rozoznávame "skočný príliv" – vtedy sa Zem, Mesiac aj Slnko nachádzajú na jednej priamke – 2x za mesiac (počas novu a splnu); a "hluchý príliv" – Zem, Mesiac a Slnko spolu tvoria pravý uhol – 2x za mesiac (počas prvej a poslednej štvrte). Tento príliv má o niečo menšiu silu ako skočný.
Opakom prílivu je odliv.
Miesta najvyšších prílivov.
Zdroj:
Bradový hrboľ

Bradový hrboľ je vyčnievajúci bradový výbežok, typický sapientný znak, ktorým sa vyznačuje kromaňonec.
Zadoček (článkonožce)

Zadoček (iné názvy: bruško, abdómen, abdomen; lat. "abdomen") je zadná časť tela niektorých článkonožcov, ktorá je zložená zo segmentov (tzv. abdominálne segmenty) a je zreteľne oddelená od prednej časti tela. U kôrovcov sa zadoček nazýva pleon, u pavúkovcov opistóma. Zadoček nasleduje za hruďou. V zadočku je uložené hlavné pohlavné ústrojenstvo a koncová časť tráviacej rúry.
Sopečná činnosť

Sopečná činnosť alebo vulkanická činnosť, skrátene vulkanizmus sú javy, ktoré súvisia s vystupovaním magmy z hlbších častí Zeme (astenosféry, prípadne až z hranice spodného plášťa) do vrchnej časti zemskej kôry (litosféry) alebo až na povrch a so vznikom vyvretých hornín, ako aj ostatných vulkanických fenoménov. Rozlišuje sa:
Pod pojem sopečná činnosť patrí vznik všetkých typov sopiek, všetky formy sopečných erupcií, vznik všetkých vyvretých telies, činnosť gejzírov, horúcich prameňov a emisie horúcich plynov a pár z fumarol. Sopečná činnosť vyvoláva aj otrasy zeme, ktoré sú zvyčajne menšieho rozsahu, lebo majú vysoko položené ohnisko.
S vulkanizmom je spojený aj ekonomický význam, nakoľko veľa významných ložísk rudných aj nerudných surovín je viazaných na vulkanické oblasti (dobrým príkladom sú ložiská polymetalických a drahokovných rúd v Slovenskom stredohorí - okolie Banskej Štiavnice a Kremnice, ktoré sú výsledkom treťohornej sopečnej činnosti).
Oko (rozlišovacia stránka)

Oko môže byť:
Bingo

Bingo môže byť:
Martiín štrkač sa vola tiez bingo
Hrana (album)

Hrana je prvý štúdiový album slovenského speváka a skladateľa Marka Brezovského a jeho spoluinterpreta Oskara Rózsu z roku 1999. Ide o kompiláciu pôvodných skladieb, ktoré Brezovský nahral so skupinou Art M Trio, a skladieb, ktoré niekoľko rokov po jeho smrti s pomocou mnohých inštrumentalistov produkčne dokončil jeho blízky priateľ a spoluhráč Oskar Rózsa. Časť nahrávok nanovo prearanžoval, iné zrekonštruoval so zachovaním autenticity Brezovského muzikality. Niektoré z textov napísala pop rocková speváčka a prekladateľka Mirka Brezovská, Markova sestra.
Skladby z albumu "Hrana" boli po prvýkrát koncepčne predvedené naživo až v roku 2010 na festivale Viva Musica! v Bratislave a následne počas krátkeho turné Oskara Rózsu a jeho sprievodnej skupiny po šiestich slovenských mestách v roku 2011. Medzi členmi skupiny bolo niekoľko hudobníkov, ktorí sa podieľali na nahrávaní pôvodného albumu. Na pódiu bol počas vystúpení aj výtvarník Marek Ormandík, autor obalu "Hrany", ktorý v priamej inšpirácii Brezovského hudbou maľoval vždy nový veľkoformátový obraz, napokon zatretý čiernou farbou. Táto koncepcia bola využitá aj pri neskorších koncertoch tohto projektu.
Z archívu Slovenského rozhlasu sa podarilo získať štyri skladby („Chcem byť sám“, „Llano Estacado“, „Všetko je inak“, „Holičova výpoveď“), ktoré v rokoch 1991 až 1992 nahral a naspieval ešte sám Brezovský s basovým gitaristom Marekom Minárikom a bubeníkom Michalom Kresťankom v rámci skupiny Art M Trio. Tieto piesne boli zaradené na album bez dodatočných hudobných úprav. Album sa dočkal dvoch reedícií – v rokoch 2011 a 2015 –, ktoré obsahujú osobitný bonusový materiál.
"„Nájsť zmysel svojej cesty je pre každého z nás ťažké. Koľko ľudí žije na zejto zemi bez toho, aby na to prišli? Celý život prekračujú z nohy na nohu a myslia si, že to je to pravé. Určite to súvisí so schopnosťou objaviť poslanie, ktoré máme vo svojom živote. Myslím si, že sa nemýlim, keď poviem, že Marek Brezovský o svojom poslaní vedel už od prvého kontaktu s klavírom. Hudba sa mu stala všetkým a on jej aj všetko obetoval. Lenže génius v tele je len polovicou víťazstva. Tou druhou je schopnosť prekročiť absurditu reality, s ktorou sme každý deň konfrontovaní a ktorá je najväčšou prekážkou na ceste stať sa Človekom. Dúfam, že som pre túto ideu dokázal svojou vierou v Marekovu hudbu aspoň to, že sa zvláštne posolstvo skryté v notách a textoch na tejto platni odhalí v plnej sile, ako by si to bol prial môj priateľ.“"
/Oskar Rózsa v doslove bukletu pôvodnej edície albumu "Hrana"/
Autorstvo.
Hudba: 
Texty: 
Reedícia z roku 2011.
Autorstvo
Výroba
Reedícia z roku 2015.
Autorstvo
Výroba
Veža (šach)

Veža (zastarano "bašta") je po dáme druhá najsilnejšia figúra v šachu. Spolu s dámou patrí veža medzi ťažké figúry. Pohybuje sa po riadkoch a stĺpcoch na ľubovoľnú vzdialenosť, ak v ceste nestojí súperov alebo vlastný kameň. Špeciálnym ťahom veže je rošáda, v ktorej sa súčasne ťahá kráľom aj vežou. Na začiatku partie sú veže umiestnené v rohoch šachovnice. Symbolom veže je 
Na začiatku partie nemá veža manévrovací priestor a je relatívne slabšou figúrou. S ubúdajúcim materiálom jej sila rastie. Relatívna sila veže sa vyjadruje číslom 5, keďže sila ľahkých figúr je 3, väčšinou sa oplatí vymeniť jednu vežu za dve ľahké figúry.
Strelec (šach)

Strelec je ľahká figúra v šachu, približne rovnako silná, ako jazdec. Strelec sa pohybuje po diagonálach. Každý hráč na začiatku partie má dvoch strelcov, jedného na bielom poli a jedného na čiernom poli.
Symbolom strelca je .
Strelec je najsilnejší v strede šachovnice, kde kontroluje 14 polí. Na okraji šachovnice kontroluje iba 7 polí.
Pešiak (šach)

Pešiak alebo staršie sedliak je v šachu najslabší kameň, ale s potenciálom premeniť sa na ľubovoľnú figúru okrem kráľa. V exoproblémoch sa dokonca môže zmeniť aj na kráľa. Relatívna sila pešiaka je 1. Symbolom pešiaka je .
Pešiak je jediným kameňom v šachu, ktorý sa inak pohybuje, ak neberie súperov kameň a inak ak ho berie. Keď neberie kameň pohybuje sa o jedno políčko vertikálne vpred. Keď berie kameň, pohybuje sa o jedno políčko vpred diagonálne. Vpred je z pohľadu toho ktorého hráča. Keď sa pešiak nachádza v základnom postavení, môže sa pohnúť vertikálne o jedno alebo dve políčka. Pokiaľ pri dvojkroku prechádza cez políčko kontrolované súperovým pešiakom, súper ho môže vziať ťahom en passant.
Keď pešiak dosiahne líniu na opačnom konci šachovnice - čierny 1. rad, biely 8. rad, môže sa premeniť na ľubovoľnú figúru okrem kráľa. Väčšinou sa premieňa na dámu, výnimočne na inú figúru, obvykle jazdca.
Význam pešiakov výrazne rastie s ubúdajúcim materiálom. V koncovke výhoda jediného pešiaka môže znamenať rozhodujúcu výhodu. V pešiakovej koncovke môže rozhodujúcou výhodou aj výhoda tempa. V tej istej pozícii môže vyhrať tá strana, ktorá je na ťahu.
Pílonosotvaré

Pílonosotvaré alebo piliarotvaré (), tzv. piliarotvaré žraloky, sú rad žralokov z nadradu Squalomorphi s jedinou recentnou čeľaďou Pristiophoridae, tzv. piliarovité žraloky. Hlavnými poznávacími znakmi sú: Zaoblené telo, dlhé rostrum (Rovnako ako u piliarov pripomína motorovú pílu) a ústa pod rostrom. Tvarom tela pripomínajú tieto žraloky veľmi piliare (tie sú však rajovidné drsnokožce), dokonca si ich potápači s piliarmi môžu aj spliesť. Na rozdiel od nich však piliarotvaré žraloky nemajú ústa na spodnej strane tela a žiabre majú po bokoch tela.
Octave Mirbeau

Octave Mirbeau (* 16. február 1848 – † 16. február 1917) bol francúzsky spisovateľ. 
Životopis.
Pamfletista, kritik umenia, prozaik, žurnalista a dramatik, Mirbeau bol okrem toho všetkého navyše aj veľký demystifikátor. Písal aj satiristické a ironické poviedky plné čierneho humoru.
Najväčšiu hodnotu majú jeho prvé romány "Kalvária" (1886) — v diele brojí proti vojne a armáde, "Páter Július" (1888) je prudkým útokom proti cirkvi, podobne ako ďalší, silne naturalistický román "Sebastien Roch" (1890), opisujúci príbeh chlapca zvráteného kňazom. Nasledujúce romány už nedosiahli umeleckú úroveň prvých jeho prác, majú skôr podobu kritických pamfletov. Hodno sa ešte zmieniť o románe "Záhrada múk" (1899), silne exotickom a erotickom diele.
Najkritickejší voči súdobej spoločnosti bol Mirbeau v dramatickej tvorbe, v ktorej útočil na svet priemyselníkov, finančníkov a obchodníkov ("Zlí pastieri", 1897 ; "Obchod je obchod", 1903 ; "Krb", 1909).
Od roku 1896 bol členom Goncourtovej akadémie. Zomrel na svoje 69. narodeniny v roku 1917. 
Demystifikátor.
Vo svojom diele Mirbeau napodobňoval svojich „bohov“, Augusta Rodina a Clauda Moneta. Videl cestu ako zmeniť spôsob, akým jeho súputníci nazerali na svet. Mirbeau chcel a chce otvoriť naše oči, donútiť nás stretnúť sa s bytosťami a vecami, hodnotami a zákonmi ako takými, ale nie tak ako sme boli „naučení“ ich vidieť, alebo lepšie povedané ich nevidieť. Začínajúc rokom 1877, Mirbeau pripísal spisovateľovi úlohu donútiť tých, ktorí boli « ámerne slepí », aby sa pozreli « Medúze priamo do očí ».
Bystrička

Bystrička môže byť:
Ruská Voľa (rozlišovacia stránka)

Ruská Voľa môže byť:
Jasenovský potok

Jasenovský potok môže byť:
Koncová hra (šach)

Koncovka alebo koncová hra je úsek šachovej partie, keď sú už výrazne zredukované materiálne sily oboch hráčov. Typologicky môže ísť o pešiakovú koncovku, keď obe strany okrem kráľov majú už len pešiakov, alebo majú aj ľahké, či dokonca ťažké figúry. Napriek zredukovanému materiálu, si koncová hra vyžaduje silné sústredenie a snáď ešte presnejšiu hru, ako v ostatných fázach partie, pretože aj tá najdrobnejšia nepresnosť vedie k prehre.
V koncovej hre, okrem materiálnych výhod hrá rozhodujúcu úlohu tempo. Tá istá pozícia môže byť vyhratá podľa toho, ktorý hráč je na ťahu - obvykle vyhrá ten, kto je na ťahu, ale dosť často sa vyskytuje aj situácia, keď sa hráč, ktorý je na ťahu dostane do nevýhody (tzv. nevýhoda ťahu - "zugzwang").
Hájsky potok

Hájsky potok môže byť:
Hookov zákon

Hookov zákon (nesprávne: "Hookeov zákon") opisuje vzťah medzi deformáciou pevného telesa vyvolanou pôsobením napätia a veľkosťou tohto napätia. V oblasti po medzu proporcionality, t. j. pre malé napätia je táto závislosť lineárna a deformácia je priamo úmerná napätiu materiálu. Je pomenovaný podľa Anglického vedca Roberta Hooka. Hookov zákon vyjadrený pre materiál namáhaný jednoosovým ťahom, alebo tlakom: 
formula_1
Aplikácia.
Po rozpísaní zákona s pomocou rovníc:
formula_2    ;    formula_3
dostávame závislosť medzi silou a predĺžením závesu (s rovnomerným prierezom) namáhaného ťahom
formula_4
Tempo (šach)

Tempo je v šachu dôležitým stategickým pojmom. Hoci sú na začiatku partie sily oboch strán úplne vyrovnané, výhodou bieleho je, že má právo prvého ťahu a jeho prvý ťah má často rozhodujúci vplyv na charakter celej partie.
Tempo nadobúda rozhodujúci význam v koncovke, kde často o výhre alebo prehre v tej istej pozícii rozhoduje to, kto je na ťahu. Väčšinou je byť na ťahu výhodou, existujú však aj situácie, že je to nevýhoda.
Z hľadiska tempa je dôležité nerobiť zbytočné ťahy, viackrát po sebe ťahať tou istou figúrkou, ak sa na danú pozíciu dalo dostať jedným ťahom. V koncovke však môže ísť o taktický manéver, hlavne ak takto vieme dosiahnuť situáciu spomenutú vyššie, keď byť na ťahu je nevýhodou.
Ekonómia času, zbytočné nestrácanie tempa je základnou zásadou boja v otvorení. Keď to nie je nevyhnutné, je v zásade nesprávne v otvorení ťahať dvakrát tou istou figúrkou. Väčšinou je neúčelné sa predčasne hrnúť do boja z ťažkými figúrami. Menej hodnotné ľahké figúry a pešiaci ich môžu beztrestne ohrozovať a nútiť k ústupu, čím strácame tempo.
Preto napríklad otvorenie 1. e4 e5 2. Dh5? je veľmi zlým otvorením.
Hrana

Hrana môže byť:
Simultánka

Simultánka je exhibičné vystúpenie šachového majstra, ktorý hra súčasne na dvoch a viacerých šachovniciach proti viacerým hráčom. 
Pri väčšom počte šachovníc sú tieto umiestnené v kruhu a majster ku nim postupne pristupuje, vykoná svoj ťah a pokračuje k ďalšej šachovnici. Simultánka sa hrá obvykle tak, že majster má na všetkých šachovniciach biele figúrky. Traduje sa, že Alexandr Alexandrovič Alechin raz hral simultánku na dvoch šachovniciach, na jednej s bielymi a na druhej s čiernymi. Čoskoro zistil, že hrá sám proti sebe, na šachovnici kde bol čierny, opakovali jeho ťahy za bieleho a naopak. Keďže išlo o stávku, tak by finančne pri ľubovoľnom výsledku stratil. Preto schválne vo vyhranej pozícii obetoval dámu. Súperi sa ulakomili, mysliac si, že vyhrajú na oboch šachovniciach a začali hrať samostatne. Nakoniec na oboch šachovniciach dosiahol výhru.
Jelšovec

Jelšovec môže byť:
Simultánka (bridž)

Simultánka v bridži je bridžový turnaj, ktorý sa hrá súčasne vo viacerých kluboch s tými istými rozdaniami. Hlavný organizátor turnaja zašle lokálnym organizátorom v zapečatenej obálke alebo v elektronickej podobe rozpis rozdaní. Lokálny organizátor tieto rozdania namieša a v určenom čase sa v kluboch rozdania odohrajú. Výsledky sa vyhodnotia v rámci klubu, ale zašlú sa aj hlavnému organizátorovi, ktorý ich vyhodnotí v rámci všetkých klubov. Vzhľadom na rozdielne polia v rámci klubu a všetkých klubov, sa môže stať, že pár ktorý sa v klube umiestnil horšie, v celkovom vyhodnotení sa umiestní vyššie. Na Slovensku sa medzinárodnej simultánky organizovanej Maďarským bridžovým zväzom pravidelne zúčastňuje Košický bridžový klub, pričom sa väčšinou zúčastňujú aj hostia z Michaloviec.
Košický bridžový klub

Košický bridžový klub je bridžový klub s dlhoročnou tradíciou. V súčasnosti je to na Slovensku klub s najväčším počtom členov. Košickí hráči v rokoch 2003 až 2006 a 2010 až 2016 vyhrali Slovenskú bridžovú ligu, v roku 2004 vyhrali Otvorené majstrovstvá Slovenska družstiev, 2004 vyhrali súťaž družstiev Avas Cupa v Miškovci.
Košický klub každoročne v máji organizuje Veľkú cenu Košíc pod patronátom primátora Košíc.
Organizuje pravidelné priateľské zápasy družstiev s bridžovým klubom Miškovec. Ide o zápasy troch družstiev z Košíc a troch družstiev z Miškovcakaždé proti každému. Zápasy sa konajú dvakrát ročne, raz v Košiciach a raz v Miškovci. Víťaz zápasu získava putovný pohár, po piatich víťazstvách mu pohár zostáva natrvalo. Zápasy sa s menšími prestávkami konajú od roku 1969. Na jar tohto roka sa zápas bude prvýkrát v Miškovci hrať pod záštitou primátora Miškovca.
Klub sa každoročne zúčastňuje bridžovej simultánky, organizovanej Maďarským bridžovým zväzom a celosvetovej simultánky Svetovej bridžovej federácie.
Hráči.
Košický bridžový klub má 93 registrovaných členov, aktívne v klube hráva do 40 kmeňových hráčov, sporadicky tu hrávajú aj hráči z Michaloviec, Užhorodu a Česka.
Najúspešnejší hráči.
Medzi najúspešnejších hráčov klubu, nepočítajúc legionárov, patria:
Legionári.
Od roku 2010 hrá za klub družstvo "Légia Košice", pod vedením kapitána Eduard Velecký. V družstve sa vystriedalo viacero hráčov zo západného Slovenska a z Česka. Niekoľko rokov hral za družstvo aj kmeňový hráč Karol Lohay. Légia Košice je základom Slovenskej bridžovej reprezentácie.
Ernst Florens Friedrich Chladni

Ernst Florens Friedrich Chladni (* 30. november 1756, Wittenberg – † 3. apríl 1827, Vroclav) bol významný nemecký prírodovedec. 
Život.
Ako syn právnika Ernst Martin Chladniho študoval najprv na univerzite v Lipsku právo a promoval ako doktor filozofie. Po smrti svojho otca sa začal viac venovať muzikálnemu talentu a začal študovať experimentálnu akustiku na základoch a poznatkoch Leonard Eulera a Daniel Bernoulliho. Chladni je známy pre svoje práce, ktoré boli základom akustiky. V roku 1787 uverejnil prvé poznatky o kmitaní pevných kruhových a kvadratických platní a na nich vznikajúcich obrazcoch, ktoré boli tvorené z jemného piesku. Tieto obrazce boli pomenované po ňom ako chladniho obrazce.
Oblasť žiarivej rovnováhy

Oblasť žiarivej rovnováhy alebo vrstva žiarivej rovnováhy je vnútorná časť Slnka, ktorá leží medzi jadrom a konvektívnou vrstvou. Rozprestiera sa vo vzdialenosti od 175 tisíc až po 490 tisíc kilometrov od stredu Slnka. Jej teplota je v rozsahu približne 7 – 2 miliónov Kelvinov. Oblasť žiarivej rovnováhy je tvorená slnečnou plazmou.
V tejto časti Slnka už nie sú teplota a tlak dostačujúce na to, aby dochádzalo k termojadrovým reakciám. V tejto oblasti už nijaké žiarenie nevzniká, ale prenáša sa od jadra smerom k povrchu Slnka. Tento prenos energie je veľmi pomalý. Napriek tomu, že fotóny sa pohybujú rýchlosťou svetla, neustále sú absorbované a emitované okolitou hmotou. Preto trvá tisíce až milióny rokov, kým cez túto oblasť prejdú. Neustálym pohlcovaním a absorbovaním zároveň klesá ich vlnová dĺžka. Do vrstvy žiarivej rovnováhy všetky fotóny vstupujú vo forme gama žiarenia, ale len veľmi málo sa ich vo forme gama žiarenia „pretlačí“ až na povrch. Ostatné sa počas prechodu touto vrstvou zmenia na röntgenové žiarenie, ultrafialové žiarenie, svetlo, infračervené žiarenie alebo rádiové žiarenie. Energia, ktorú tieto fotóny strácajú sa mení na tepelnú energiu častíc vrstvy žiarivej rovnováhy. Množstvo energie obsiahnutej vo vrstve žiarivej rovnováhy je také veľké, že keby aj termojadrové reakcie Slnka zrazu prestali, Slnko by ostalo svietiť ešte niekoľko miliónov rokov.
Hustota na dne tejto vrstvy je 20 g/cm3, na hornej hranici je to asi 0,2 g/cm 3