burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Osvietenie (filozofia)

Osvietenie alebo iluminácia je vo filozofii zvláštny Boží vplyv, pri ktorom sa uskutočňuje isté nevyhnutné a všeobecné poznanie človeka; pri osvietení dochádza k 
vžiareniu duchovného svetla, v ktorom sa človek, istým zrením večnej pravdy (rationes aeternae), večných pravidiel, dostáva do spojenia so samým Bohom, svetlom večnej, nemennej pravdy. Prvú ucelenú koncepciu iluminácie rozpracoval Augustinus.
O osvietení v budhizme pozri osvietenie.
Názory na osvietenie.
Augustinus.
Podľa Augustina osvietenie je zvláštny Boží vplyv, pri ktorom sa uskutočňuje isté nevyhnutné a všeobecné poznanie človeka. Boh poskytuje človeku vnútorné svetlo, vďaka ktorému človek nazerá večné pravdy.
Bonaventura.
Iluminácia je podľa Bonaventura osvecovanie človeka Bohom v procese poznania; ľudský rozum je pritom iba odrazom večného svetla, vďaka čomu ľudská duša poznáva bezprostredne a intuitívne.
Richard Stanley Peters

Richard Stanley Peters (31. október 1919 Mussoorie (India) - ) je anglický filozof, hlavný predstaviteľ analytickej filozofie výchovy.
Polymnia

Polymnia (lat. "Polyhymnia") je v gréckej mytológii múza posvätných hymnov, tanca, geometrie a pantomímy. Niekedy je zobrazovaná so zvitkom, vždy vo vážnom postoji.
Petites perceptions

Petites perceptions (fr.) podľa Leibniza sú malé, nepatrné percepcie alebo vnemy, ktoré - bez toho, aby
boli uvedomované - neustále v nás prebiehajú a pozorovať ich možno až v ich celkovom účinku ako zmetené predstavy alebo nepochopiteľné (iracionálne) poznatky. Leibniz dospel k pojmu malých percepcií pri prekonávaní kartezianizmu a použil ho neskôr pri objasňovaní prestabilizovanej harmónie v telesnoma duševnom dianí.
Petitio principii

Petitio principii (lat.) alebo požiadavka základu je logická chyba v dôkaze spočívajúca v tom, že sa záver robí z tvrdenia, ktoré samo ešte treba dokázať. Pozri aj dôkaz v kruhu.
Nemecké osvietenstvo

Nemecké osvietenstvo nastupuje až v 18. storočí. Prvky anglického a francúzskeho osvietenstva sprostredkoval nemeckej kultúrnej verejnosti Leibniz. Osvietenstvo v Nemecku ovplyvnilo autoreflexiu filozofie a literatúry. Ako celok prinieslo do nemeckého myslenia nové chápanie individuality, dôveru v budúcnosť, skoncovalo s náboženskou askézou, ktorú nahradilo radostným životným pocitom, opierajúcim sa o ideu vývoja spoločnosti k vyšším, dokonalejším stupňom.
Michail Vasilievič Petraševskij

Michail Vasilievič Petraševskij, tiež "Butaševič-Petraševskij" (; * 13. november 1821, Petrohrad, Rusko – † 19. december 1866, Belskoje) bol ruský mysliteľ, činiteľ oslobodzovacieho hnutia, vodca socialistického krúžku petraševskovcov.
V roku 1849 ho zatkli a odsúdili na smrť, neskôr bol trest zmenený na vyhnanstvo na Sibíri, kde zomrel.
Polytechnika

Polytechnika alebo polytechnická škola je v niektorých krajinách označenie pre vysoké technické školy (technické univerzity), v strednej Európe (do 19. stor.) a Spojenom kráľovstve (do roku 1992) je to už len bývalé označenie predchodcov dnešných technických univerzít, menej často je to v niektorých krajinách označenie pre stredné školy technického zamerania.
V nemecky hovoriacich oblastiach a rakúskej monarchii (vrátane Slovenska) to bolo do konca 19. storočia označenie pre školy, ktoré boli v 19. storočí predchodcami dnešných technických univerzít. Išlo o vysoké školy poskytujúce výučbu v odboroch (najmä základov odborov) mnohých technických vied. Na konci 19. storočia sa (okrem Poľska) presadil názov vysoká škola technická (v češtine aj vysoké učení technické) a od konca 20. storočia technická univerzita.
Vo francúzštine, taliančine, poľštine, gréčtine a podobne sa označenie polytechnika dodnes používa namiesto označenia technická univerzita. V Česku výraz polytechnická v názve nesie dnes len jedna technická vysoká škola - Vysoká škola polytechnická Jihlava. V Španielsku sa ako "polytechnická univerzita" označujú technické univerzity. V Rusku majú už len dve technické vysoké školy v názve "polytechnická univerzita", ostatné sa volajú inak (spravidla technická univerzita). V Portugalsku je polytechnika technická vysoká škola praktického zamerania. V Spojenom kráľovstve sa do roku 1992 ako polytechnika označovala technická vysoká škola, dnes sú to technické univerzity alebo normálne univerzity. V USA majú ešte niektoré vysoké školy v názve výraz polytechnická, ale technické vysoké školy sa dnes spravidla označujú ako technologický inštitút.
V Rakúsku je polytechnická škola druh krátkej strednej priemyselnej školy. V bývalej NDR sa ako "Polytechnische Oberschule" označoval základný typ školy - spojená základná a stredná všeobecná škola. V USA niektoré stredné školy nesú názov Polytechnic High School.
Petraševskovci

Petraševskovci boli účastníci politického a teoretického hnutia ruskej inteligencie v druhej
polovici 40. rokov 19. storočia, ktoré stálo v opozícii proti samoderžaviu. Činnosť hnutia sa sustreďovala v krúžkoch, z ktorych hlavný bol krúžok Petraševského.
V hnutí boli dve krídla: revolučné a liberálne. Roku 1849 bolo hnutie potlačené a cárske úrady jeho členov potrestali.
Hlavnou otázkou, ktorú petraševci v krúžkoch preberali, bola otázka likvidácie nevoľníctva a monarchie. Mnohí petraševci zastávali názor, aby sa roľníkom pridelila pôda a aby sa revolučnou cestou ustanovila republika.
Vo filozofii stáli petraševci na materialistickych pozíciách, rozhodujúci vplyv na nich mali Belinskij , Gercen a Feuerbach. Petraševskovci boli ateisti.
Petraševskovcov ovplyvnilo revolučné dianie v rokoch 1848–1849, plánovali roľnícku revolúciu, na konci ktorej chceli zvrhnúť cára Mikuláša I. V apríli 1849 ich však zatkli po tom, ako ich udal provokatér. Dvadsaťjeden členov hnutia bolo odsúdených na trest smrti, v deň popravy sa rozsudok zmenil na nútené práce. V roku 1856 dostali amnestiu.
Polyteizmus

Polyteizmus alebo mnohobožstvo je súčasné uznávanie a uctievanie viacerých bohov, ktoré stoja voči sebe navzájom v hierarchickom pomere. Polyteistické sú iba tie náboženstvá, ktoré zjednocujú božské bytosti s pevne opísaným charakterom, s rozdelením okruhu príslušnosti v prírode, hospodárstve, spoločnosti a osobnej sfére. V polyteizme teda nejde iba o množstvo bohov v jeho panteóne. Polyteizmus (na rozdiel od monoteizmu) je predstava viery väčšiny historických i súčasných náboženstiev.
Znaky.
V mytológiách polyteistických náboženstiev bývajú bohovia povahou a aj svojím prístupom bližšie k smrteľníkom, ako tí z monoteistických náboženstiev (podobajú sa ľuďom, sú pre nich typické ľudské vlastnosti, i nedostatky, nevyhývajú sa im napr. hádky, žiarlivosť, prežívajú lásky, môžu mať deti a to medzi sebou, alebo aj so smrteľníkmi). V štátoch s polyteistickými náboženstvami sa panovníci niekedy prehlasovali za bohov, či potomkov bohov.
Súčasný polyteizmus.
Hlavné súčasné polyteistické náboženstvá sú šintoizmus a veľká skupina hinduistických náboženstiev (v ktorých niektoré školy sú však monoteistické, ateistické, či panteistické). Aj mnohé mŕtve náboženstvá boli polyteistické, napr. grécke či škandinávske.
Odporcovia polyteizmu nazývajú tieto náboženstvá modloslužobníctvom. 
Podľa niektorých predstáv je aj viera v kresťanskú Svätú Trojicu pozostatkom polyteistických náboženstiev.
Osvojovanie si sveta človekom

Osvojovanie si sveta človekom je interakcia človeka a sveta vo forme umenia, náboženstva, filozofie, vedy, každodenného života, praxe.
Estetické osvojovanie si sveta človekom je forma osvojovania si sveta človekom, v rámci ktorej vzniká alebo sa odohráva bytie estetických hodnôt.
Zahŕňa predovšetkým umelecké osvojovanie si sveta.
Vedecké osvojovanie si sveta človekom je jeden zo základných spôsobov vzťahovania sa človeka k svetu vyznačujúci sa systematickým a cieľavedomým produkovaním poznatkov týkajúcich sa podstaty vecí; veda.
Milan Petráš

Prof. Dr. Milan Petráš, CSc. (* 26. apríl 1930, Veľká Franková – † 26. november 1999, Bratislava) bol slovenský teoretický fyzik.
Detstvo prežil v Zamagurí vo Veľkej Frankovej a na strednú školu chodil v Kežmarku. Vysokoškolské štúdiá absolvoval na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave (PriF UK). V rokoch 1952 až 1955 bol ašpirantom na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Po návrate do Bratislavy začal pracovať ako odborný asistent na Katedre fyziky PriF UK. V roku 1958 nastúpil do novozriadeného Laboratória (neskôr Ústavu) fyziky PriF UK. Od roku 1959 bol kandidátom vied a od roku 1980 profesorom teoretickej fyziky. V rokoch 1967 až 1977 riadil Ústav fyziky a od roku 1975 bol vedúcim Katedry teoretickej fyziky PriF UK (od roku 1980 vyčlenenej do novovzniknutej Matematicko-fyzikálnej fakulty UK).
Vo vedeckej oblasti sa zaoberal hlavne fyzikou elementárnych častíc. Na prelome 50. a 60. rokov 20. storočia v spolupráci s docentom Ľubomírom Hrivnákom založili seminár z teoretickej fyziky. Z tohto seminára vzniklo viacero prác o silných interakciách. Za práce o potenciálovom rozptyle a o teórii silných interakcií získal v roku 1969 Štátnu cenu Klementa Gottwalda. Od konca šesťdesiatych rokov sa zaoberal najmä základnými otázkami teórie elementárnych častíc, hlavne problematikou vybudovania konzistentnej kvantovej elektrodynamiky vychádzajúc z predstáv o štruktúre leptónov.
Pomenovanie

Pomenovanie je slovné označenie osoby alebo veci, meno, názov
Pomenovanie alebo pomenúvanie môže byť:
Pomenúvanie je v jazykovede: nominácia (jazykoveda)
Petrografia

Petrografia (gr.) je odvetvie petrológie, ktoré sa zaoberá stavbou hornín, ich minerálnym zložením, štruktúrou a textúrou. Petrografia je popisnou odnožou petrológie.
Petrografický popis začína terénnymi poznámkami na odkryve a zahŕňa makroskopický (pozorovanie voľným okom a ručnou lupou) popis pozorovaných hornín a vzoriek. Najdôležitejším nástrojom petrografa je petrografický mikroskop, ktorý využíva polarizované svetlo na analýzu výbrusov. Výbrusy sú 30 μm tenké horninové preparáty nalepené na podložnom sklíčku. Analýza výbrusového materiálu zahŕňa techniky optickej mineralógie, s pomocou ktorej je rozoznávané minerálne zloženie horniny. Ďalším dôležitým krokom je popis mikroštruktúry a textúry, ktoré sú rozhodujúce pre pochopenie pôvodu horniny.
Pomer

Pomer môže byť:
Otáčavý pohyb

Otáčavý pohyb (iné názvy: rotačný pohyb, točivý pohyb, rotácia, otáčanie) telesa (napr. dokonale tuhého telesa) resp. sústavy hmotných bodov je:
Vyššie uvedené body a) a b) sa dajú alternatívne interpretovať ako jeden a ten istý pohyb, a to dvoma spôsobmi: 1. Jedna možnosť je definovať otáčavý pohyb len ako rovinný otáčavý pohyb (t.j. hore a) ) a ku sférickému otáčavému pohybu (t.j. hore b) ) skonštatovať, že v ľubovoľnom krátkom časovom intervale je to vlastne rovinný otáčavý pohyb, pretože pri ňom v ľubovoľnom okamihu existuje tzv. okamžitá os otáčania (priamka bodov prechádzajúca stredom otáčania). 2. Druhá možnosť je definovať otáčavý pohyb len ako sférický otáčavý pohyb a rovinný otáčavý pohyb interpretovať ako špeciálny prípad sférického otáčavého pohybu (teda v prípade rovinného otáčavého pohybu pohyb prebieha nielen okolo jedného pevného bodu, ale okolo viacerých pevných bodov – presnejšie okolo priamky).
Ak je os otáčania nehybná, nazýva sa pevná alebo stála os otáčania (a ide potom presnejšie o rovinný otáčavý pohyb). Ak je naopak pohyblivá, nazýva sa - ako už bolo spomenuté vyššie- okamžitá os otáčania (a ide potom presnejšie o sférický otáčavý pohyb).
Špeciálnym prípadom (rovinného) otáčavého pohybu sústavy hmotných bodov resp. telesa je pohyb jedného hmotného bodu po kružnici – pozri pohyb po kružnici. 
Rovinný otáčavý pohyb.
Všetky body otáčajúceho sa telesa resp. otáčajúcej sa sústavy hmotných bodov majú rovnakú uhlovú rýchlosť (ω); majú však rozdielnu “normálnu” rýchlosť (v) aj veľkosť “normálnej” rýchlosti (|v|), keďže platí v = ω x r resp.|v| = ω.r, kde r je (v tomto kontexte) vzdialenosť bodu od osi otáčania. Keďže všetky body telesa/sústavy majú rovnakú uhlovú rýchlosť, môžeme hovoriť o uhlovej rýchlosti telesa/sústavy ako celku (s výnimkou časti telesa/sústavy, ktorá predstavuje os otáčania, lebo tá je samozrejme v pokoji).
Okrem základných veličín uhlová dráha (ϕ), uhlová rýchlosť (ω) a uhlové zrýchlenie (α, iná značka: ε), ktoré sú bližšie vysvetlené v článku pohyb po kružnici, je rovinný otáčavý pohyb charakterizovaný predovšetkým týmito veličanami:
Pomoc

Pomoc je aktívna, dobrovoľná a nezištná účasť, pomáhanie pri práci, sledovaní nejakého cieľa, v nebezpečenstve, pri ťažkostiach, v situáciách, kedy si nevieme rady. Pomoc pozostáva z rád, inštrukcií, potrebných informácií alebo úkonov s priamym kladným účinkom.
Otázka

Otázka je formulácia, vyjadrenie problému. Otázka je výrok, ktorý zachytáva neznáme prvky nejakej situácie alebo úlohy, vyžadujúce si vysvetlenie. V prirodzenom jazyku sa vyjadruje opytovacou vetou alebo spojením slov.
Otázka má zložitú štruktúru, je v nej obsiahnutá problematická aj asertorická stránka.
Asertorická stránka charakterizuje predmet otázky, vydeľuje niečo, čoho existencia sa otázkou predpokladá a čoho znaky sú zatiaľ neznáme, a načrtáva aj triedu možných významov neznámeho. Táto stránka otázky vystupuje niekedy do popredia a nadobúda samostatný význam (rečnícke, sugestívne, provokačné otázky).
Z hľadiska pravdivostných hodnôt sa otázky delia na zmysluplné (vyhovujúce syntaktickým, sémantickým i pragmatickým kritériám zmysluplnosti), do tej či onej miery správne postavené a nezmyselné.
Zmysluplnosť, presnosť otázky je dôležitou stránkou správneho, presného myslenia.
Typy otázok v rozhovore.
Pri interpersonálnej komunikácií (tvárou v tvár), rozlišujeme niekoľko druhov otázok.
Pomôcka

Pomôcka je predmet, vec slúžiaca na uľahčenie niečoho.
Filozofická otázka

Filozofická otázka je formulácia, vyjadrenie filozofického problému alebo jeho časti. Každou 
filozofickou otázkou sa vždy už explicitne alebo implicitne pýtame na človeka a na jeho unikajúcnosť, transhorizontovú realitu.
Podľa Anzenbachera „filozofia začína otázkami, ktoré vznikajú, keď dôverne známy každodenný svet náhle stratí svoju samozrejmosť a stane sa problémom, ťažkosťou“.
Petting

Petting alebo peting (z angl. "pet" – maznáčik, domáce zvieratko) je maznanie sa, bozkávanie, hladenie až jemné erotické dotyky, bez toho, aby nastala súlož; môže však dôjsť k orgazmu alebo ejakulácii, najčastejšie u zdržanlivejších mladistvých. 
V prípade dotyku genitálii sa označuje ako heavy petting.
Pracovná pomôcka

Pracovná pomôcka je vec slúžiaca na uľahčenie práce, napr. klin.
Učebná pomôcka

Učebná pomôcka je hmotný prostriedok , ktorý pomáha pri vyučovaní v škole.
Josef Petzoldt

Josef Petzoldt (* 4. november 1862, Altenburg, Nemecko – † 11. august 1929, Spandau) bol nemecký filozof, predstaviteľ pozitivizmu.
Život.
V roku 1890 promoval v Göttingene s prácou "Maxima, Minima und Ökonomie". V roku 1891 prijal miesto vrchného učiteľa na "Königlichen Gymnasium Spandau". V roku 1904 habilitoval z filozofie s druhou časťou svojho diela "Einführung in die Philosophie der Reinen Erfahrung" a vyučoval ako súkromný docent na "Technische Hochschule Berlin" (dnes Technická univerzita Berlín). Tu bol vymenovaný v roku 1922 za mimoriadneho profesora filozofie.
Bol zakladateľom a prvým predsedom "Gesellschaft für positivistische Philosophie" (1912–1921) ako aj spoluzakladateľom "Internationalen Gesellschaft für empirische Philosophie" (1927).
Základná filozofická otázka

Základná filozofická otázka alebo základná otázka filozofie je najdôležitejšia, hlavná alebo podstatná otázka, chápaná podľa kontextu filozofém, v ktorých sa formuluje; napr. v marxizme sa formuluje ako otázka vzťahu vedomia k bytiu, duchovného k materiálnemu.
Cornelis Anthonie van Peursen

Cornelis Anthonie van Peursen (* 8. júl 1920, Rotterdam, Holandsko – † 19. október 1996, Haag) bol holandský filozof a teológ.
Poncián

Svätý Poncián, (; † 235) bol 18. pápežom katolíckej cirkvi v období pontifikátu, ktorý sa datuje medzi roky 230 – 235. Bol Riman, syn Kalpurnia, mučeník so svätým Hypolitom. O jeho činnosti sa vlastne vie len to, že predsedal rímskej synode, ktorá na dvoch zasadnutiach v roku 230/1 odhlasovala rozsudok nad Origenom (vyhnanie z Egypta, zosadenie z učiteľského miesta a zbavenie kňazstva). Zatiaľ čo počas vlády Alexandra Severa bola katolícka cirkev Rimanmi tolerovaná, od marca 235, keď sa stal rímskym cisárom Maximinus Thrax, začali byť jej vedúci predstavitelia napádaní. Medzi prvými obeťami boli Poncián a Hippolyt, ktorých dal cisár uväzniť a deportovať na Sardíniu, známy "ostrov smrti". Keďže deportácia bola pre život znesiteľná a niekoľkí ju prežili, Poncián abdikoval (ako prvý pápež), pravdepodobne aby umožnil nástupcovi prevziať úrad čo najskôr. Podľa Liberiánskeho katalógu zo 4. storočia tak urobil 28. septembra 235, čo je prvý presne zaznamenaný dátum v pápežskej histórii. Čoskoro nato s Hippolytom tvrdému zaobchádzaniu a podmienkam podľahli, no sú domnienky, že buď vo väzení v Ríme, alebo po príchode na Sardíniu sa zmierili s cirkvou. Ich telá dal preniesť do Ríma v r. 236 alebo 237 pápež Fabián a pochoval v novodokončenej pápežskej krypte v Kalixtových katakombách.
Národnostná otázka

Národnostná otázka je otázka oslobodenia a podmienok slobodného rozvoja národov.
Pevnina

Pevnina môže byť:
Apoštolskí otcovia

Apoštolskí otcovia je skupina najstarších cirkevných spisovateľov, cirkevných otcov, zhruba z 1. polovice 2. storočia. 
Ich spisy spracovávajú nezriedka myšlienky, ktoré vznikli v prostredí židovských siekt, prenikajú však do nich aj idey gréckej filozofie. Niektoré z nich zaraďovali spočiatku medzi kanonické knihy Nového zákona. 
Najvýznačnejšie z týchto spisov sú: Didaché, Pastor Hermae; formou listov sú písané spisy Barnabáša, Klementa Rímskeho, Ignatia z Antiochie, Polykarpa zo Smyrny, list Diognétovi.
V novšej dobe zužujú niektorí bádatelia okruh apoštolských otcov na tých autorov, ktorí mohli byť žiakmi prvých apoštolov alebo zotrvávali svojimi názormi pri ich učení; v tom prípade sa medzi diela apoštolských otcov zaraďujú iba tieto spisy: 1. list Klementa Rímskeho, sedem listov Ignatiových, listy Polykarpa a zlomky z Quadratovej Apológie.
Pevnosť

Pevnosť môže byť:
Ponematika

Ponematika je veda o završovaní činnosti v diele, o jej doťahovaní do výsledku.
Termín ponematika zaviedol Jaroslav Hlavsa v diele Psychologické základy teorie tvorby, Praha, Academia 1985, str. 19.
Cirkevný otec (stredovek)

Cirkevní otcovia alebo Cirkevní Otcovia sú predstavitelia patristiky; duchovno-náboženskí spisovatelia kresťanstva do 7.storočia /zač. 8. storočia, ktorých svedectvo Cirkev považuje za zvlášť záväzné pre vieru. Tvoria spojovací článok medzi antickou filozofiou a stredovekou filozofiou.
Slovo Otec získalo tento svoj význam v priebehu 4 storočí, ktoré boli považované za zlatý vek patristiky. Termín sa používal pre rozlíšenie od slova „Otcovia“, ktorým sa označovali biskupi, zhromaždení na koncile.
Kritériá.
Aby bol niekto označený za cirkevného Otca, je potrebné aby spĺňal nasledovné štyri kritériá:
Členenie.
Chronologicky sa zvyknú členiť nasledovne:
Ponematika kultúrnosti

Ponematika kultúrnosti je veda o dovádzaní, doťahovaní činnosti človeka a jeho života vôbec do podoby kultúrneho; veda o ars colendi čiže o umení dosahovať kultúrnosť, ktorá je maximum bytia človeka prejavujúce sa v premieňaní zla na dobro alebo ošklivého na krásno.
Základnou tézou, z ktorej vychádza ponematika kultúrnosti, je hypotéza, že ku kultúrnosti ani jednotlivec ani spoločnosť nedospievajú automaticky, ale že k dosiahnutiu kultúrnej úrovne činnosti je nevyhnutne potrebné vynakladanie námahy. Ponematika kultúrnosti vyšetruje podmienky možnosti existencie kultúrnosti v živote jednotlivého človeka (kulturotvorná kompetencia) i v živote spoločnosti (kulturotvorný potenciál). Ponematika kultúrnosti pritom ukazuje, že existencia človeka a spoločnosti je iba nevyhnutnou, no nie dostatočnou podmienkou existencie kultúrnosti; podobne to platí aj o námahe, ktorá je taktiež len nevyhnutnou podmienkou kultúrnosti.
Zlo a ošklivé sa z hľadiska ponematiky kultúrnosti javia ako transformandum alebo materiál či surovina na pretváranie do podoby dobra a krásna.
Otec

Otec (iné názvy pozri nižšie) je samčí rodič potomka, a to biologický alebo sociálny (tzv. sociálny rodič). Samičí ekvivalent sa nazýva matka. Otcovia môžu byť rozdelení na základe ich biologického, sociálneho, alebo legálneho vzťahu k dieťaťu. Tento vzťah sa nazýva otcovstvo. Deň otcov sa slávi tretiu nedeľu v júni.
Názvy.
Slovenské názvy sú: otec, rodič; hypokoristicky: oco, ocko, otecko, ocino, ocinko, ocík, tato, tata, tatko, tatíčko, tatík, tatuško, oci (v oslovení), tati (v oslovení); hovorovo: ňaňo, ňaňa, ňanko, ňaníčko; hovorov zastarano: apo, apa, apko, apík, papa; v subštandarde: foter, fotrisko, fotrík.
Ponematológia

Ponematológia je veda o tvorbe a tvorivosti s akcentom na výskum schopnosti dokončiť. Výraz "ponematológia" označuje to isté, čo výraz "kreatológia", avšak vyzdvihuje aspekt zavřšenia, dotiahnutia diela, práce, námahy (po gr. "ponos") do konca, do
podoby výsledku vynakladania námahy, úsilia (gr. "ponema") .
Doktor filozofie

Doktor filozofie, skratka PhDr., je vysokoškolský titul, ktorý (napríklad na Slovensku) po absolvovaní obhajoby rigoróznej práce a rigoróznej skúšky získa absolvent v spoločenskovedných, umenovedných a zdravotníckych študijných programoch konkrétnej univerzity.
Poníženie

Poníženie je pokorenie, pohanenie, potupa. Často býva cieľom účelnej agresie a provokácie.
Môže ísť aj o verejné potrestanie, napr. označovanie Židov hviezdou v Nacistickom Nemecku. V niektorých inštitúciách je poníženie súčasťou rituálneho obradu prijímania.
Intoxikácia

 
Intoxikácia alebo otrava alebo otrávenie sú účinky jedu na organizmus, ktoré môžu spočívať v jeho dočasnom alebo trvalom poškodení alebo vedú k smrti. Látka ktorá vnikla do organizmu ako jed sa nazýva noxa. Závaťnosť intoxikácie závisí od množstva, koncentrácie, rýchlosti vstrebávania a metabolizovania danej látky.
Intoxikácia môže byť:
Prvá pomoc.
Prerušiť kontakt s jedom a pokúsiť sa zistiť o aký jed išlo, ideálne zabezpečiť napríklad obaly z liekov alebo značku chemikálie. Kontrolovať prítomnosť dýchania a vedomia. Pri bezvedomí, ale zachovalom dýchaní uložiť postihnutého do stabilizovanej polohy. Ak je postihnutý pri vedomí, niekedy je vhodné vyvolávať zvracanie, ale nie v prípade otravy žieravinami alebo inými leptajúcimi látkami.
Philosophia prima

Philosophia prima (lat.) je prvá filozofia. Aristoteles takto označoval metafyziku a Christian Wolff ontológiu.
Otrok

Otrok (mimo zoológie knižne aj: rab) môže byť:
Rab môže byť zastarano aj: väzeň, zajatec
Marek Piaček

Doc. Marek Piaček, ArtD. (* 17. január 1972, Bratislava) je slovenský hudobný skladateľ a flautista. Tvorí opery, symfonickú, komornú hudbu, elektroakustické skladby a filmovú hudbu. Venuje sa improvizácii. Pôsobil v komornom súbore Požoň sentimentál, Vapori del cuore, don@u.com a i. Jeho kompozičná poetika vychádza z konceptu „hudby ako činu“ a „hudby ako udalosti“ (pozri teoretické práce).
Piastovci

Piastovci bola poľská dynastia (10. stor. "–" 1370), ktorú založil Mešek I.
Svoj pôvod odvodzovali od bájneho Piasta, oráča z hniezdenského podhradia. Poľsku vládli do roku 1370, vedľajšie vetvy Piastovcov sa udržali naďalej v samostatnom mazovskom kniežatstve (vojvodstve) a v Sliezsku. Mazovskí Piastovci vymreli po meči vojvodom Janom IV. roku 1526. Sliezske vetvy vymierali postupne: 1335 vratislavská, 1368 svídnická, 1492 olešnická, 1504 hlohovská, 1532 opolská, 1625 tešínska a posledná brežsko-lehnická roku 1675 vojvodom Jurajom IV. Viliamom, ktorý bol posledným mužským príslušníkom dynastie Piastovcov. Posledná Piastovna, sestra Juraja IV. Viliama Karolína, žila do roku 1707.
Tibor Pichler

Prof. PhDr. Tibor Pichler, CSc. (* 3. marec 1949, Bratislava) je slovenský filozof.
Vyštudoval filozofiu a históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. Od roku 1972 pracuje na Filozofickom ústave SAV, kde v roku 1980 získal kandidáta vied.
Je bývalý predseda Slovenského filozofického združenia pri SAV (1994 – 1996) a bývalý riaditeľ Filozofického ústavu SAV (1994-2019), člen organizačného výboru 1. slovenského filozofického kongresu. Vedecká rada SAV mu v r. 2021 udelila Medailu za podporu vedy.
Začal skúmaním filozofie nemeckej kultúry. V 70. a 80. rokoch skúmal dejiny slovenského myslenia so zameraním na Svätopluka Štúra a jeho "Zmysel slovenského obrodenia". Pichler mal záujem o „modernizačné myslenie nielen slovenské, ale aj širšie chápané stredoeurópske, osobitne o problematiku národných ideológií, formujúcich sa na podklade jazykového nacionalizmu.“ Neskôr skúmal stredoeurópske intelektuálne dejiny so zameraním na politické myslenie.
Otvor

Otvor môže byť:
Otvorenosť diela

Otvorenosť diela je podľa Umberta Eca dvojakého typu:
Poetika otvoreného diela pripomína krízu princípu kauzality v súčasnej vede, význam neurčitého ako kategórie vedenie, nahradenie dvojhodnotovej logiky
logikou viachodnotovou.
Josef Pieper

Josef Pieper (* 4. máj 1904, Elt – † 6. november 1997, Münster) bol nemecký filozof, špecialista na Tomáša Akvinského; venoval sa filozofickej antropológii.
Život.
Pieper študoval filozofiu, právo a sociológiu na univerzitách v Berlíne a Münsteri. Spomedzi jeho učiteľov ho najviac ovplyvnil Erich Przywara. Istý čas pracoval ako sociológ a spisovateľ na voľnej nohe. Od roku 1946 pôsobil ako profesor na Pedagogickej vysokej škole v Essene (až do roku 1972) ("Pädagogische Hochschule in Essen") a ako riadny profesor filozofickej antropológie na "Westfälischen Wilhelms-Universität" v Münsteri. (Tu vyučoval od roku 1946 ako súkromný docent a ako profesor v rokoch 1950 až 1972). Po jeho emeritácií tu však ešte prednášal až do roku 1996.
Myšlienky.
V roku 1982 dostal Balzanovu cenu ("Bazan-Preis") za filozofiu, v roku 1987 štátnu cenu spolkovej krajiny Nordhein-Westfalen ("Staatspreis des Landes Nordrhein-Westfalen"). V roku 1990 bol vyznamenaný čestným odznakom Görresovej spoločnosti ("Ehrenring der Görres-Gesellschaft").
Vo svojich názoroch vychádzal predovšetkým zo scholastiky Tomáša Akvinského a Platóna. Počas šesťdesiatich rokov svojej aktívnej práce filozofa a spisovateľa nám Pieper dokázal v zrozumiteľnej reči sprostredkovať veľké intelektuálne dedičstvo Západu a ukázať jeho pretrvávajúcu aktuálnosť.
Pieseň

Pieseň alebo pesnička (najmä v populárnej hudbe aj: song) je spievané hudobné dielo a osobitný hudobný žáner.
Pieseň ako hudobné dielo.
Piesňové dielo obsahuje spievaný part, ktorý je interpretovaný ľudským hlasom, zložený zo slov (alebo iných vokálne interpretovateľných zvukov) a textu (zväčša veršovo a stroficky viazaného). Voľné a prozaické bývajú texty najčastejšie v liturgických (náboženských) spevoch.
Vokálna zložka býva sprevádzaná hudobnými nástrojmi. Výnimkou môžu byť zborové piesne, spirituály alebo iné skladby, ktoré sú spievané a cappella, prípadne scatované. 
Jednotlivé verše piesne v populárnej hudbe sa nazývajú verzie. V populárnej hudbe je zaužívané, že medzi verziami sa opakujú verše, ktoré nazývame refrén.
Piesne sú najbežnejšie spievané jedným sólovým spevákom, piesne spievané dvoma spevákmi sa nazývajú duety, troma spevákmi triá, viachlasné spevy sú zbory, alebo chorály. 
Vzhľadom na svoj účel možno piesne deliť na cirkevné alebo svetské. 
Nespievané hudobné skladby, ktoré sú interpretované iba hudobnými nástrojmi sú označované ako inštrumentálne skladby (kompozície).
Pieseň ako žáner.
Pieseň v populárnej hudbe.
Pieseň je typický žáner populárnej hudby.
Pieseň v klasickej hudbe.
Pieseň je obľúbeným žánrom klasickej hudby. Okrem vlastnej piesne (často komponovanej spolu s inými piesňami v piesňových cykloch) možno nájsť v klasickej hudby i odvodené podoby, ako napr. ária.
Pieseň v ľudovej hudbe.
Pieseň je tiež typickým prejavom ľudového umenia.
Overovanie

Overovanie je zisťovanie pravdivosti, správnosti, jestvovania niečoho, presvedčenie sa o niečom.
Jiřina Popelová

Jiřina Popelová (* 1904 - † 1985) bola česká filozofka; hlavnou oblasťou jej záujmu bola etika.
Ovplyvňovanie

Ovplyvňovanie alebo pôsobenie alebo vplývanie alebo spôsobovanie je taká závislosť medzi entitami, že pohyb jednej alebo jedných z nich je príčinou pohybu inej alebo iných z nich. Výsledok pôsobenia je vplyv. 
Entita, ktorá pôsobí, je ovplyvňujúca entita, entita, na ktorú sa pôsobí, je ovplyvňovaná entita. Existuje obrovské množstvo foriem pôsobenie/ovplyvňovania, ktoré možno rozdeliť napríklad podľa kritéria uvedomenosti na vedomé pôsobenie/ovplyvňovanie a nevedomé pôsobenie/ovplyvňovanie. Dôležitým druhom pôsobenia je činnosť, vzájomné pôsobenie, správanie atď.
Pri ovplyvňovaní majú rozhodujúcu úlohu vzťahy, ktoré má systém k svojmu okoliu, i vzťahy vnútri systému, pretože práve v rámci vzťahov vznikajú príčiny pohybov.
Ovplyvňovanie je spojené s pôsobením síl ovplyvňujúceho systému na systém ovplyvňovaný. Ťažiskový význam má kvalita sily, ktorú ovplyvňujúci systém uplatňuje voči ovplyvňovanému systému. Jednotlivé ovplyvňujúce systémy disponujú silami rôznej kvality - od tých, ktorých účinok je u ovplyvňovaného systému nulový alebo zanedbateľný, až po také, ktorých účinok je zreteľný.
Poplatník

Poplatník je právnická osoba alebo fyzická osoba podliehajúca daniam podľa príslušných daňových predpisov; označuje sa ako daňový subjekt.
Fyzická osoba, ktorej príjmy podliehajú dani z príjmov obyvateľstva, označuje sa niekedy ako daňovník.
Program Information File

Program Information File (PIF) je malý nastavovací súbor, ktorý oznámi operačnému systému Windows, kde má nájsť a ako má spustiť newindowsovské aplikácie.
Anton Popovič (literárny teoretik)

Anton Popovič (* 27. júl 1933, Prešov – † 24. jún 1984, Bratislava) bol slovenský literárny historik a teoretik, jeden z najvýznamnejších slovenských aj svetových translatológov.
Pôsobil na nitrianskej univerzite ako najdôležitejší z následníkov a pokračovateľov Jiřího Levého. Založil tzv. Nitriansku translatologickú školu, ku ktorej patrili predovšetkým jeho žiaci, mj. Ján Vilikovský a František Miko. Hlavnou Popovičovou snahou bolo osamostatniť translatológiu, ktorá v jeho dobe (tj. v 60. rokoch 20. storočia) stále platila za súčasť filológie. Obhajoval spoločenskú funkciu prekladu ako jedného z hlavných prostriedkov medzikultúrnej komunikácie. Zaoberal sa predovšetkým výskumom a vytváraním potrebnej terminológie.
Popovič nadväzoval na česko-slovenský predvojnový štrukturalizmus, hlavne na Pražský lingvistický krúžok, určitý vplyv na jeho prácu mal aj ruský formalizmus (tzv. tartuská škola Jurija Lotmana).
Teoretická práca Antona Popoviča.
Základnou Popovičovou požiadavkou bolo sledovať preklad na pozadí súčasnej domácej prekladateľskej normy. V súvislosti s tím zaviedol pojem prekladovosť, tzn. preklad nutne pôsobiaci na svojho čitateľa inak, než by pôsobil domáci originál.
Dielo.
Ďalšie diela Popovič napísal v spolupráci s inými autormi (napr. Tvorba a recepcia, 1978, s Františkom Mikom).
Nikolaj Nikitič Popovskij

Nikolaj Nikitič Popovskij (* 1730 - † 1760) bol ruský osvietenec, Lomonosov žiak, profesor rétoriky a filozofie na Moskovskej univerzite, básnik a zástanca deizmu. 
Ako prvý začal na univerzite prednášať filozofiu po rusky. Tvrdil, že "nejestvuje myšlienka, ktorú by nebolo možné objasniť po rusky". Bol spoluzakladateľ novín Moskovskije vedomosti (jedny z prvých novín v Rusku). Popovského spoločenským ideálom bola osvietená monarchia.
Piket

Piket (fr.) je v textilníctve: tkanina, ktorá má na lícovej strane väzbu a výplnkovým útkom vytvorený efekt podobný stehom, a to alebo ako vrúbkovanie alebo ako
geometrické obrazce.
Oxford

Oxford je britské univerzitné mesto v strednom Anglicku, pri ústí Cherwellu do Temže. 
Mesto má približne 154 tisíc obyvateľov (2008), rozprestiera sa na ploche 46,58 km²
V Oxforde je 31 kolégií, knižnice, hvezdáreň, botanická záhrada. Priemysel sa rozvinul až v 20. storočí.
V meste sídliaca Oxfordská univerzita, založená v 11. storočí, je najstaršia v anglicky hovoriacich krajinách a tretia najstaršia v Európe.
Piktogram

Piktogram alebo zriedkavo piktograf môže byť:
Piktogram môže byť aj:
Piktograf môže byť aj diagram testu zraku pre negramotných, pozri piktograf (negramotní)
Popud

Popud je vonkajšia, často náhodná udalosť, okolnosť, ktorá dáva podnetný impulz pre nástup iných udalostí. Popud sa odlišuje od príčiny, pretože ním môžu byť najrozličnejšie fakty, ktoré nevyhnutne nesúvisia s nástupom iných udalostí, účinkov (následkov). Popud môže vyvolať niektorý podstatný jav iba preto, že jav je pripravený zákonitým, nevyhnutným priebehom vývinu.
Pilotáž

Pilotáž môže byť:
Ozdoba

Ozdoba je hľadanie krásy prostredníctvom skrášlujúcich doplnkov, čo platí najmä v oblasti odievania. Ozdoba má často podobu cenných predmetov, ako sú napríklad šperky. Zdá sa, že túžba ozdobovať sa je všeobecne rozšírenou potrebou ľudstva. Otázka, či ozdobovať alebo nie, bola neraz predmetom sporov (najmä v 18. a 19. stor.) medzi obdivovateľmi ozdôb (akým bol napr. Baudlaire) a tými, ktorí dávali prednosť kráse jednoduchých a prirodzených línií (napríklad Rousseau a jeho nasledovníci). Spor však často zahmlievala zámena otázok estetiky s problémami morálky.
Philippe Pinel

Philippe Pinel (* 20. apríl 1745, Jonquières, Francúzske kráľovstvo – † 25. október 1826, Paríž) bol francúzsky lekár, zakladateľ francúzskej psychiatrie. Presadzoval humánny prístup k duševne chorým. Taktiež významne prispel ku klasifikácii mentálnych porúch a je označovaný ako „otec modernej psychiatrie“.
Na Slovensku je po ňom pomenovaná psychiatrická nemocnica v Pezinku.
Označenie

Označenie je urobenie znaku, značky, znamenia na niečom, poznačenie; pomenovanie, nazvanie.
Označované a označujúce

Označované a označujúce sú podľa semiológie saussurovského typu neoddeliteľné, sú to dve stránky jedného a toho istého výkonu a jedno i druhé desubstancializuje. Pôvodne diferencia medzi označujúcim a označovaným vždy iba reprodukovala diferenciu senzibilného a inteligibilného.
Výchovné poradenstvo

Výchovné poradenstvo je poradenstvo zamerané na služby súvisiace s riešením problémov vo výchove, vzdelávaní, medziľudských vzťahoch.
Oznámenie

Oznámenie (oznamovanie) alebo oznam môže byť písomné alebo ústne ohlásenie nejakej správy, najmä danie niečoho na verejnú známosť.
Oznámenie alebo oznam môže byť aj dokument, ktorého obsahom je takéto ohlásenie či danie na známosť, pozri oznámenie (dokument).
Poradie

Poradie môže byť:
Písmeno

Písmeno alebo litera môže byť:
Oznámenie počítača

Oznámenie počítača je ohlásenie správy, ktorú počítač podáva pre používateľa, napr. promot.
Porcelán

Porcelán je výrobok z keramickej hmoty, v tenkej vrstve priesvitný; nepolievaný matný porcelán sa nazýva biskvit, maľuje sa (často na glazúru), glazuje a druhýkrát vypaľuje (1 450 °C).
Porcelán je známy od 7. storočia v Číne, od 16. storočia vyvážaný do Európy. Od roku 1710 sa vyrábal v Meißene, odkiaľ sa jeho výroba rozšírila v Nemecku, do Čiech, významné porcelánky boli vo Viedni, Benátkach, Petrohrade, Sèvres, Chantilly, Chelsea, Worcester, Derby.
Porcelán sa vyrába na úžitkové, ozdobné a technické účely (izolátory).
Nedeľné písmeno

Nedeľné písmeno je v astronómii písmeno, ktoré pripadne na nedeľu, ak sa dni od 1. januára označia písmenami A - G. Napríklad 1992 nedeľné písmeno je E. Po každom obyčajnom roku sa písmeno posúva späť o 1 miesto, po priestupnom roku o 2 miesta. Celý cyklus striedania nedeľných písmen sa opakuje s periódou 28 rokov, čo je tzv. slnečný okruh.
Platon Sergejevič Poreckij

Platon Sergejevič Poreckij (; * 1846 – † 1907) bol ruský logik. V rokoch 1887-88 prednášal ako prvý v Rusku na Kazanskej univerzite matematickú logiku. Rozpracúval algebru logiky.
Písmeno vo význame čísla

Písmeno vo význame čísla je číslo zapísané písmenom, napríklad a; b; c; m; x; y; z.
Ozubenie

Ozubenie je súbor pravidelne rozložených zubov na obvode súčastí prevodov (kolies,
hrebeňov, segmentov) slúžiaci na prenos sily z jednej súčasti na druhú.
Typy ozubenia.
Podľa tvaru zuba, resp. boku zuba rozoznávame ozubenie:
Špeciálnym prípadom ozubeného prevodu je systém
Porfyrios z Tyru

Porfyrios z Tyru (~234 – ~305 po Kr.) bol grécky filozof, predstaviteľ novoplatonizmu, žiak Plotina a vydavateľ jeho Enneád. Komentoval Aristotela.
Evolventné ozubenie

Evolventné ozubenie je ozubenie, ktorého činná časť boku zuba má tvar evolventy. Je to najčastejšie používaný typ ozubenia v technických zariadeniach.
Geometrický tvar ozubenia.
Obrys boku zubov je tvorený časťou evolventy - špirálovitej krivky, ktorú vytvorí bod priamky, odvaľujúcej sa po základnej nehybnej kružnici. Názornejší príklad je dráha značky na niti, ktorá sa napnutá odvíja z nehybnej valcovej cievky. 
Charakterisitika evolventného prevodu.
Dôvodom, prečo je evolventné ozubenie najrozšírenejšie, je jeho geometrická charakteristika s nasledujúcimi vlastnosťami:
Profil ozubenia.
Geometrický tvar profilu rezu ozubenia je definovaný nasledovnými hodnotami:
ostatné hodnoty sa z nich dajú dopočítať.
Profil ozubenia môže byť aplikovaný na plášti ozubeného kolesa ako jednoduchý - priamy - priame ozubenie, šikmý - šikmé ozubenie, alebo šípový - šípové ozubenie. 
Modul ozubenia.
Modulom ozubenia je definovaná veľkosť zubu a je základným predpokladom kompatibilného súkolia, teda kolesa a pastorku. Modul ozubenia je normalizovaný (viď. STN 01 4608) a prednostné rady sú v hodnotách: 0,5; 0,6; 0,8; 1; 1,25; 1,5; 2; 2,5; 3; 4; 5; 6; 8; 10; 12; ...
Modul "m" sa vypočíta ako:
formula_1
kde:
Vzdialenosť osí dvoch ozubených kolies "a" sa vyráta ako:
formula_2
kde:
Použitie.
Optimálne pri prevode z rýchlych otáčok na pomalé. Pri prevode pomalého na rýchle je optimálne cykloidné ozubenie.
Pozri aj.
Ozubené koleso
Poriadok

Poriadok môže byť:
Ozvláštnenie

Ozvláštnenie je prerušenie bežných vzťahov, čím sa známy jav zdá zvláštnym, neobvyklým, vyžadujúcim objasnenie. Ozvláštnenie je mechanizmus, ktorý v každodennom živote slúži na to, aby jedinec unikol zo stresu: jedinec prerušuje spojenie vlastného Ja s traumatizujúcim prostredím alebo aspoň zmenšuje jeho význam.
Termín "ozvláštnenie" zaviedol V. B. Šklovskij a často ho používal B. Brecht.
Organizačný poriadok

Organizačný poriadok je organizačný predpis, ktorý obsahuje podrobnejšiu úpravu vnútorného usporiadania organizácie.
Pojmové písmo (Frege)

Pojmové písmo (nem. Begriffsschrift) je u G. Fregeho jazyk symbolov, ktorý má umožňovať artikuláciu matematických dôkazov s takou priehľadnosťou, aby nemohli vznikať nijaké pochybnosti o ich správnosti. Pojmové písmo má umožňovať čo najprísnejšiu kontrolovateľnosť dôkazov a odhalenie každého skrytého predpokladu, ktorý by sa do dôkazu mohol nepozorovane vlúdiť.
Fregeho myšlienka pojmového písma je ozvenou projektu mathesis universalis.
Tajné písmo

Tajné písmo používa alebo používalo rozmanité systémy, napr. systém zámeny samohlások
za spoluhlásky alebo za rôzne usporiadané bodky, číslice, znaky a systém vymyslených znakov pre abecedu. Bolo známe aj v stredoveku. Písali sa ním recepty, alchymické rukopisy a pod. V diplomatickej korešpondencii sa vyvinul systém šifier - tajných znakov (napr. zvláštne znaky miesto zámien a symboly miesto osôb a miest).
Pornografia

Pornografia ( &lt; "pornographe"„kto píše o prostitúcii“ &lt; + γράφω "grafó"„píšem“) alebo hovorovo porno je opis alebo zobrazenie ľudského tela alebo sexuálnej aktivity (súlože ap.) s cieľom sexuálneho vzrušenia alebo uspokojenia. Pornografia je v určitom zmysle podobná erotike, ktorá je formou umeleckého stvárnenia tej istej témy. V posledných desiatkach rokov sa prudko rozvíja priemysel produkcie a spotreby pornografie, najmä vďaka prudkému rozvoju technológií DVD a Internetu.
Výraz pornografia pôvodne označoval pojednanie o prostitúcii, neskôr nadobudol význam spravidla neumeleckého zdôrazňovania, resp. zobrazovania sexuálneho styku v literatúre a umení vybočujúceho z noriem konvenčnej morálky a takto poňatého diela.
Pornografické dielo je dielo, ktoré zvlášť intenzívnym a vtieravým spôsobom zasahuje a podnecuje sexuálny pud, prekračuje spoločensky uznávané hranice sexuálnej slušnosti, uráža neakceptovateľným spôsobom sexuálnu slušnosť a pocit hanby. Pre zaradenie diela medzi pornografické je teda dôležité splnenie dvoch kritérií – podnecovanie sexuálneho pudu a vyvolanie morálneho pohoršenia. To znamená, že samotné zobrazenie nahého tela v primeranej životnej situácií, umelecké diela, archeologické predmety či predmety určené na vedecké účely, aj ak by mohli spôsobovať vzrušenie, sa za pornografiu nepokladajú.
Pornografické diela možno typologizovať z rôznych hľadísk, napr. z trestnoprávneho (a kyberbezpečnostného) hľadiska:
Slovenské trestné právo za pornografiu pokladá „zobrazenie súlože, iného spôsobu pohlavného styku alebo iného obdobného sexuálneho styku alebo zobrazenie obnažených pohlavných orgánov určené na sexuálne účely“ (§ 132 ods. 3 Trestného zákona) a za detskú pornografiu „zobrazenie skutočnej alebo predstieranej súlože, iného spôsobu pohlavného styku alebo iného obdobného sexuálneho styku s dieťaťom alebo osobou vyzerajúcou ako dieťa alebo zobrazenie obnažených častí tela dieťaťa alebo osoby vyzerajúcej ako dieťa určené na sexuálne účely“ (§ 132 ods. 4 Trestného zákona).
Pôrodnosť

Pôrodnosť je demografický proces, ktorý sleduje narodenia ako hromadný jav.
Definícia.
Pôrodnosť je veľmi nejednoznačný pojem. V demografii sa používa niekoľko presnejšie definovaných pojmov, z ktorých sa bežnému chápaniu pôrodnosti blížia tieto:
Z pomedzi ukazovateľov týkajúcich sa pôrodnosti je zaujímavý aj "priemerný vek matky pri pôrode" a "priemerný vek matky pri prvom pôrode".
Výpočet.
Nasleduje zoznam demografických ukazovateľov a vzorce pre ich výpočet. Jednotlivé ukazovatele sú utriedené tak, aby definícia každého pojmu závisela len od tých ukazovateľov, ktoré už boli definované vyššie. Jednotlivé pojmy nie sú rozlíšené podľa dôležitosti alebo popularity. Zoznam najdôležitejších pojmov je v sekcii Definícia.
Slovensko.
Úhrnná plodnosť, čiže počet detí na jednu ženu, sa v roku 1992 prepadla pod hodnotu 2,0 a odvtedy postupne klesá až na súčasnú hodnotu 1,239 (rok 2006). Do roku 2025 by sa mala zdvihnúť na hodnotu 1,6. Čistá miera reprodukcie v roku 2006 bola 0,596. Priemerný vek pri pôrode by sa mal zvýšiť zo súčasných 27,9 rokov (2006) na 29,2 rokov v roku 2025.
Písomnosť

Písomnosť je niečo napísané v podobe listiny, dokladu a pod.
Porovnanie

Porovnanie je konfrontácia objektov, ktorej cieľom je zistiť, v čom sa dané objekty zhodujú alebo odlišujú. Je veľmi dôležitým predpokladom zovšeobecnenia. Má veľkú úlohu v úsudkoch podľa analógie. Súdy, ktoré vyjadrujú výsledok
porovnania, pomáhajú odhaliť obsah pojmov porovnávaných objektov; v tomto zmysle porovnanie vystupuje ako metóda, ktorá dopĺňa a niekedy nahrádza definíciu.
Pitaka

Pitaka (-sanskritský kmeň; doslova: "kôš, zbierka (spisov)") alebo pitakam (-sanskritský nominatív) je výklad Budhovho učenia zozbieraný a spísaný pred rokom 241 pred Kr., kedy sa konal tretí budhistický koncil. Podľa tradície vznikli tri základné pitaky krátko po Budhovej smrti, keď boli na koncile v Rádžagrge pri Magadhe vyzvaní traja Budhovi žiaci, aby ich zopakovali. Ide o Abhidhammapitaku, Vinajapitaku a Suttapitaku.
Porovnávanie

Porovnávanie alebo komparácia je vyhľadávanie objektov alebo javov, ktoré majú spoločnú črtu alebo črty. Je to metóda zisťovania zhodných alebo rozdielnych vlastností pozorovaných entít. Je to jedna zo základných myšlienkových operácií.
Darwina viedla táto metóda k vytvoreniu vývinovej teórie. V medicíne sa často porovnávajú normálne hodnoty (napr. biochemických parametrov) s hodnotami patologickými . Porovnávanie je všeobecná metóda poznávania, ktorá je použiteľná vo všetkých vedách a v mnohých vedách sa aj používa. V niektorých nadobúda zvláštny význam a porovnávací výskum sa v nich konštituuje ako špecifický odbor alebo ako výskumná špecializácia (komparatistika).
Porovnávanie je všeobecná operácia myslenia, ktorá vyúsťuje do zistenia, či sú dva predmety alebo javy rovnaké (totožné), podobné alebo odlišné. Ten istý jav môže byť z istého hľadiska podobný, ale z iného hľadiska odlišný, preto si treba uvedomiť (a v komunikácii upresniť) hľadisko, z ktorého sa porovnávanie uskutočňuje.
Walter Burton Pitkin

Walter Burton Pitkin (* 6. február 1878, Ypsilanti, Michigan, USA - † 25. január 1953, Palo Alto, Kalifornia) bol americký filozof s biologickým vzdelaním, profesor žurnalizmu na Columbia University, predstaviteľ neorealizmu.
Porovnávanie čísiel

Porovnávanie čisiel je veľmi dôležitá operácia s číslami. 
Rozlišujeme:
Porovnávanie čísiel podielom

Porovnávanie čísiel podielom je operácia s číslami, pri ktorej zisťujeme, koľkokrát je číslo a väčšie ako číslo b. 
Podielom a : b vyjadrujeme koľkokrát je číslo a väčšie ako číslo b.
Príklady.
Ak 1 kg kivi stojí 120 Sk a pomarančov 40 Sk, tak kivi sú (120:40 =)
trikrát drahšie ako pomaranče.
Pius II.

Pius II. vlastným menom Enea Silvio Piccolomini (* 18. október 1405 – † 14. august 1464) bol taliansky humanista, diplomat, od 1458 pápež. Bol to vynikajúci rečník, autor historických, geografických, pedagogických a autobiografických diel, filozofických a náboženských traktátov, básnik a dramatik.
Porovnávanie čísiel pomerom

Porovnávanie čísiel pomerom je operácia s čislami, pri ktorej zisťujeme, v akom pomere je číslo a k číslu b.
Porovnávanie čísiel rozdielom

Porovnávanie čísiel rozdielom je operácia s čislami, ktorou zisťujeme, o koľko je jedno číslo väčšie ako druhé. 
Rozdielom a - b vyjadrujeme o koľko je číslo a väčšie ako číslo b, 
Príklady.
Ak 1 kg jabĺk stojí 30 Sk a pomarančov 28 Sk, môžeme povedať:
jablká sú o (30 - 28 =) 2 Sk drahšie ako pomaranče
Pius I.

Svätý Pius I. (* ? – † okolo 155) bol 10. pápež katolíckej cirkvi od roku cca 142 do svojej smrti roku cca 155.
Bol Italom z Akvileje a synom Rutina. Podľa Muratoriánskeho kanónu bol bratom bývalého otroka Hermasa, autora veľmi populárnej vizionárskej výzvy k pokániu, známej ako "Pastier". Počas jeho vlády vypracovali a šírili svojej systémy v Ríme poprední gnostici Valentinos a Kerdo, ako aj Marcion z Pontu, ktorí prišli okolo roku 140 a zavrhli Starý zákon, porovnávajúc jeho Boha s Bohom, ktorého zjavil Ježiš Kristus. Pius zrejme viedol zhromaždenie presbyterov, ktorí v júli 144 vylúčili Marciona z ortodoxnej obce. Takisto zrejme poznal kresťanského filozofa a apologéta Justína, ktorý učil v tom čase v Ríme.
Porozumenie

Porozumenie je postihnutie zmyslu, významu, pochopenie.
Pius VIII.

Pius VIII. (* 20. november 1761, Cingoli pri Ancone – † 30. november 1830, Rím), vlastným menom Francesco Saverio Castiglione bol 253. pápež (31. marec 182930. november 1830).
Životopis.
Študoval cirkevné právo v Bologni a Ríme. V roku 1800 sa stal biskupom v Montalto. 
Pontifikát.
Dňa 24. marca 1829 vydal encykliku "Traditi Humilitati". Dňa 25. marca 1830, v encyklike "Litteris Altero" odsúdil tajné slobodomurárske spoločnosti a modernistické preklady Biblie.
Externé odkazy.
[[Kategória:Talianski pápeži]]
Porozumenie reči

Porozumenie reči je vybavenie si počúvajúcim tej istej myšlienky, ktorú mal hovoriaci, pri vnímaní radu zvukov vyjadrujích myšlienkový obsah hovoriaceho. Môže byť narušené až znemožnené poškodením centier reči v mozgu, najčastejšie pri nádorovom ochorení alebo náhlej cievnej mozgovej príhode.