burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čeľusť (maxila človeka)

Čeľusť (iné názvy: maxila, [podľa niektorých názorov nesprávne:] horná čeľusť ; ) je párová kosť, jedna z najväčších kostí splanchnokránia človeka.
Telo čeľuste ("corpus maxillae") má tvar štvorbokej pyramídy. Nad koreňom očného zuba (dens canium) je prehĺbenina, čeľustná jama ("fossa canina"), od ktorej odstupuje sval, ktorý dvíha kútik úst ("musculus levator anguli oris"). Nad "fossa canina" je otvor ("foramen infraorbitale"), ktorým prestupujú cievy a nervy. Telo čeľuste ohraničuje kostený zárez ("incisura nasalis") a spoluvytvára "apertura piriformis". Kostený zárez vybieha mediálne do krátkeho predného nosového tŕňa ("spina nasalis anterior"), ktorý sa vyskytuje iba u Homo sapiens. Vo vnútri tela čeľuste je priestorná čeľustná dutina ("sinus maxillaris"), ktorá vypĺňa celú čeľusť a zasahuje až do jej výbežkov. Patrí k vedľajším nosovým dutinám a komunikuje so strednou časťou nosovej dutiny s "meatus nasi medius".
Sánka

Sánka (iné názvy: mandibula, [vo vzťahu k človeku podľa niektorých názorov nesprávne:] dolná čeľusť; lat. "mandibula") je dolná časť čeľuste stavovcov.
Sánka človeka.
Sánka je jediná pohyblivá kosť lebky. Spája sa s ostatnou lebkou pomocou kĺbu, ktorého hlavica caput mandibulae je časťou sánky a kĺbová jamka fossa mandibularis a tuberculum articulare sú útvary spánkovej kosti. Sánka sa pôvodne zakladá ako párová kosť, ale v priebehu druhého roku života zrastá do nepárovej kosti. Na sánke rozoznávame telo (corpus mandibulae) a párové rameno (ramus mandibulae). Ramená sánky sa spájajú s telom v tupom uhle (120° – 125°). V mieste uhla angulus mandibulae je antropometrický bod gonion.
Virgin Galactic

Virgin Galactic je súkromná spoločnosť založená v roku 2004, ktorá sa venuje predaju a realizácií krátkych suborbitálnych letov v rámci vesmírnej turistiky. Jej zakladateľmi sú britský magnát Richard Branson a konštruktér prvého súkromného raketoplánu SpaceShipOne Burt Rutan. Sídlo spoločnosti je v Novom Mexiku, kde bude tiež jeden z plánovaných „vesmírnych prístavov“ (druhý má byť vybudovaný pri švédskom meste Kiruna, ktorého poloha za polárnym kruhom by mala umožniť pasažierom pozorovanie polárnej žiary). Virgin Galactic plánuje prepraviť 500 pasažierov za rok za približne $200,000 na osobu, do výšky niečo cez , s úplným beztiažovým stavom trvajúcim 6 minút. Vesmírne turistické spoločnosti ako Virgin Galactic zvýšia počet ľudí, ktorí lietajú vyššie ako stanovená hranica vesmíru, pridávaním tisícov nových „astronautov“. Dnes, jediná možná cesta pre obyčajných občanov dosiahnuť výšku cez a teda prekročiť stanovenú hranicu vesmíru je cez komerčné orbitálne vesmírne lety poskytované Ruskou vesmírnou agentúrou, drahé zhruba 20 miliónov dolárov za šesťdenný let. Flotila piatich vesmírnych raketoplánov od Virgin Galactic má byť postavená na zväčšenej verzii kozmickej lodi SpaceShipOne (tzv. typ SpaceShipTwo). Oznámené meno prvej z nich dáva tušiť Bransonov silný sentiment k seriálu Star Trek, o druhom mene sa zatiaľ špekuluje.
Poistný program.
Spoločnosť Virgin Galactic eviduje už viac ako 85 000 ľudí zo 125 krajín po celom svete, ktorí prejavili svoj záujem stať sa pasažierom na lodi Enterprise. Záloha, ktorú zaplatili sa spoločnosti vyšplhala na 40 miliónov amerických dolárov. Po začatí nulovej gravitácie sa budú pasažieri voľne vznášať v kabíne. Po šiestich minútach sa stav beztiaže ukončí a zemská príťažlivosť pritiahne loď. Podľa agentúry ISTA, už v roku 2015 spoločnosť zorganizuje približne 50 000 komerčných letov do vesmíru, čo by znamenalo 300 turistov ročne. Samozrejme cestujúci po okamžitom zakúpení vesmírnej letenky budú automaticky presmerovaní na nový poistný program pripravený poisťovňou Allianz. Poistný program SpaceCo zahŕňa poistenie batožiny, storno poplatkov, poistenie stúpajúcej ceny paliva a prípadnej nehody. Kúpa drahého lístka do vesmíru nebude stačiť. Každý potenciálny cestujúci bude musieť podstúpiť náročné fyzické testy trvajúce 2 – 3 dni. Testy absolvuje v nadzvukovej stíhačke v nadmorskej výške . Testovať sa bude zdravotný stav pasažiera a následne jeho reakcia na preťaženie. Pri zážihu lode Enterprise nastane celkové preťaženie 3,8G a pri návrate maximálne 6G.
Turn on the Bright Lights

Turn on the Bright Lights je názov prvého albumu skupiny Interpol. Doposiaľ bolo predaných 464 000 kusov.
Požežský potok

Požežský potok je potok v hornom Turci, v juhozápadnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 5,4 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na severovýchodnom svahu Vysokého vrchu (829,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 680 m n. m.
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie východným smerom, sprava priberá prítok (555,7 m n. m.) zo severovýchodného svahu Vysokého vrchu, následne sa stáča na východoseverovýchod a zľava priberá prítok z južného svahu Požežskej hlavy (673,2 m n. m.). Potom vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina, pričom sa stáča severovýchodným smerom. Na dolnom toku už tečie napriameným korytom smerom na sever východným okrajom Rovnej hory a preteká cez osadu Požehy. Tesne pred ústím sa ešte stáča smerom na severovýchod a severne od tejto osady, na území obce Dubové, sa v nadmorskej výške cca 487 m n. m. vlieva do Turca.
Stuartovci

Stuartovci (, pôvodne písané "Stewart" – písanie sa zmenilo až za Márie I., ktorá bola vychovávaná na francúzskom dvore a vo francúzštine sa nevyskytuje hláska "w") bola dynastia vládnúca s malými prestávkami v Škótsku v rokoch 13711707 a v Anglicku v rokoch 16031707 (vo Veľkej Británii potom do roku 1714).
Zakladateľ rodu.
Zakladateľom rodu bol anglonormanský rytier Alan Fitzlaald († 1114), ktorého syn Walter († 1177) sa usadil v Škótsku a získal pre svoj rod na kráľovskom dvore dedičnú funkciu "stewardov" (hofmajstrov). Táto funkcia dala tiež názov celej kráľovskej dynastii. 
Nárok na trón.
Nárok na škótsku korunu získali až vtedy, keď si Walter III., 6. Najvyšší hofmajster Škótska (6th High Steward of Scotland), vzal za manželku Marjorie Bruceovú, dcéru škótskeho kráľa Róberta I. z dynastie Bruceovcov. Po smrti kráľa Dávida II., jediného syna Róberta I., sa v roku 1371 stal kráľom syn Marjorie a Waltera, Róbert II.
Politika.
Stuartovci sa počas svojej vlády snažili o vytvorenie pevnej feudálnej monarchie. Boli to katolícki orientovaní panovníci, a ich náboženstvo sa zmenilo na protestantské až v polovici 16. storočia. Spočiatku vládli len v Škótsku, no po vymretí dynastie Tudorovcov v Anglicku usadli tiež na anglický trón (Jakub I., v Škótsku vládol ako Jakub VI.). Odpor voči ich absolutistickej vláde vyústil do anglickej revolúcie v roku 1640, a Stuartovcom nepomohla ani rozsiahla reštaurácia monarchie. Jakub II., ktorý bol posledným katolíckym panovníkom na anglickom tróne, bol v roku 1688 zvrhnutý a zbavený dedičského nároku na trón. 
Poslední Stuartovci.
Posledným stuartovským panovníkom bola Anna Stuartová (17021707), dcéra Jakuba II. (v Škótsku vládol ako Jakub VII.), ktorá zomrela bez dediča trónu. Počas jej vládnutia došlo k spojeniu škótskeho a anglického parlamentu, čím vzniklo Kráľovstvo Veľkej Británie.
Katolícka vetva Stuartovcov potom žila v emigrácii vo Francúzsku, no neprestávala sa snažiť o návrat na anglický trón, čo v konečnom dôsledku viedlo len k jakobitským povstaniam, no trón späť nezískali. Táto vetva napokon vymrela v roku 1807 Henrichom Stuartom, kardinálom z Yorku.
Šupina

Šupina alebo skvama (lat. squama) môže byť:
Šupina môže byť:
Windsor

Windsor môže byť:
Bandérium

Bandérium môže byť:
Jiménez (department)

Department Jiménez leží na západe provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jeden z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Pellegrini, na východe s departmentom Alberdi, na juhu s departmentmi Figueroa, Banda a Río Hondo a na západe s provinciou Tucumán.
Hlavné mesto departmentu Jiménez je Pozo Hondo.
Wolbach (Nebraska)

Wolbach je obec v Greeley County, v štáte Nebraska, v USA. Počet obyvateľov je 287 (v roku 2000). Rozloha osady je 1,8 km² (0,7 mi²). Má 128 domácností a 77 rodín. Hustota obyvateľstva v osade je 163 ob./km². Rasovo je väčšina obyvateľov belosi.
V 30,5% domácností boli deti do 18 rokov, v 49,2% žili zosobášený manželia žijúci spolu, v 10.2% žili osamelé ženy. V 21,9% domácností, žili osoby staršie 65 rokov.
Rozdelenie podľa veku:
Priemerný vek 39 rokov. Na 100 žien pripadá 87,6 mužov. Na 100 žien starších 18 pripadá 82,9 mužov.
Priemerný zárobok na domácnosť bol 25 536 $ (ročne), na rodinu 37 750 $. Muži 26 667 $, ženy 16 875 $. Priemerný zárobok na osobu 13 472 $. 10,1% rodín, a 14,7% obyvateľov žilo pod hranicou minima.
Greeley County

Greeley County môže byť:
Natalia Nikolajevna Puškinová-Lanská

Natalia Nikolajevna Puškinová-Lanská (, rodená Gončarovová (); * 27. august 1812 – † 26. november 1863), bola manželka ruského básnika Alexandra Sergejeviča Puškina od roku 1831 až do jeho smrti v roku 1837.
Manželstvo s Puškinom (1831 – 1837).
Natalia a Alexandr sa zasnúbili 6. mája 1830 ale z dôvodu vypuknutia epidémie cholery odložili svadbu o rok. Obrad sa uskutočnil 18. februára 1831 v Moskve.
V roku 1835 sa spoznala s francúzskym diplomatom a imigrantom, alsaským barónom Georgesom d'Anthès, ktorý bol manželom Natalinej sestry a s ktorým mala Natalia údajný pomer. Puškin preto vyzval baróna d'Anthès na súboj, v ktorom utŕžil 27. januára 1837 smrteľné zranenie, ktorému podľahol.
Manželstvo s Lanským (1844 – 1863).
Dňa 16. júla 1844 sa so súhlasom cára Mikuláša I. Natalia vydala za Piotra Lanského (1799-1877). Manželstvo trvalo do jej smrti v roku 1863.
Rovný potok (prítok Mútnika)

Rovný potok je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Mútnika, meria 3 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v južnej časti Turčianskej kotliny v Rovnej hore, severne od osady Fínske Domky, v nadmorskej výške približne 580 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie severoseverovýchodným smerom, sprava priberá krátky prítok prameniaci tiež v Rovnej hore (K Rovnej hore; 0,4 km) a prechodne pokračuje severozápadným smerom. Z ľavej strany následne priberá prítok zvaný Z Rovnej hory (1,8 km) a opäť tečie severoseverozápadným smerom. Na území mesta Turčianske Teplice, juhojuhozápadne od mestskej časti Dolná Štubňa na severnom okraji Rovnej hory, sa v nadmorskej výške cca 516,5 m n. m. vlieva do Mútnika.
Enschede

Enschede je mesto v Holandsku. Nachádza sa na východe krajiny, v provincii Overijssel. Počet obyvateľov je okolo 154 000. Nachádza sa tu Universiteit Twente, tehnická univerzita.
Dejiny.
Raná história mesta je neznáma, existuje zmienka o trhovom meste - sídla, ktoré tu existoval v stredoveku. Meno tohto sídla bolo Anescede, alebo Enscede čo v preklade znamená "blízko hraníc". 
Mestu boli udelené mestské práva v roku 1325 utrechtským biskupom Janom van Diestom. V Enschede bolo väčšina stavieb počas stredoveku z dreva, tak často dochádzalo k požiarom (1517, 1750 a 1862). Pre tieto časté požiare mali obyvatelia mesta prezývku "Brandstichters" (podpalači). 
Posledný požiar z mája 1862 znamenal obnovu mesta a jeho postupný rozvoj. V meste sa začala zvyšovať produkcia textilu. Významným exportným artiklom sa stal tzv. bombazijn (mix bavlny a ľanu).
13. mája 2000 sa tu stala nehoda v továrni na výrobu pyrotechniky. Výbuch zabil 22 ľudí a 947 bolo zranených.
Šport.
Sídli tu prvoligový futbalový klub FC Twente. Od roku 1991 sa v meste každoročne koná maratón.
Doug Weight

Doug Weight (* 21. január 1971, Warren, Michigan, USA) je bývalý americký hokejový útočník a tréner klubu NHL New York Islanders. 
Weight nastupoval počas svojej kariéry aj za kluby New York Rangers, Edmonton Oilers, St. Louis Blues, Carolina Hurricanes a Anaheim Ducks. Weight je bývalým reprezentantom Spojených štátov, na Zimných olympijských hrách v roku 2002 získal striebornú medailu.
Klubová kariéra.
Weight bol draftovaný v roku 1990. Z 34. miesta si ho vybral klub New York Rangers. Neskôr odohral 9 sezón za Edmonton Oilers. V roku 2001 prestúpil do St. Louis Blues, v roku 2005 do Caroliny, kde sa tešil zo zisku svojho prvého Stanley Cupu. Pred sezónou 2006-07 prestúpil naspäť do St. Louis Blues. 14. decembra 2007 bol vymenený do Anaheimu za Andyho McDonalda. V lete 2008 sa stal členom kádru New York Islanders.
Mikuláš I.

Mikuláš I. môže byť:
Hlboký potok (prítok Turca)

Hlboký potok je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 3,1 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na východnom svahu Horeňova (892,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 770 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severoseverovýchod, ďalej sa stáča severovýchodným smerom a preteká Hlbokou dolinou. Následne vteká do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina a z ľavej strany priberá Motnikerov potok. Severne od obce Sklené sa v nadmorskej výške cca 531 m n. m. vlieva do Turca.
Mark Viduka

Mark Viduka (* 9. október 1975) je austrálsky futbalový útočník, v súčasnosti hráč klubu Newcastle United. Viduka prišiel do Newcastlu 7. júna 2007 ako voľný prestup z Middlesbrough FC.
Viduka pôsobil aj v kluboch Melbourne Knights, Croatia Zagreb, Celtic a Leeds United.
Dallas (rozlišovacia stránka)

Dallas môže byť:
Motnikerov potok

Motnikerov potok je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Hlbokého potoka, meria 3,9 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Horeňovo, na severozápadnom svahu vrchu Horeňovo (892,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 775 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv severovýchodným smerom, následne sa stáča na východ a sprava priberá krátky prítok zo severoseverovýchodného svahu Horeňova. Ďalej vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Diviacka pahorkatina, pričom vytvára nevýrazný oblúk prehnutý na sever a opäť z pravej strany priberá prítok zo severovýchodného svahu Horeňova. Severozápadne od centra obce Sklené ústi v nadmorskej výške cca 565 m n. m. do Hlbokého potoka.
Horeňovo

Horeňovo môže byť:
Horeňovo (potok)

Horeňovo je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 1,9 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení na styku Žiaru a Turčianskej kotliny na východoseverovýchodnom úpätí vrchu Horeňovo (892,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 630 m n. m. 
Opis toku.
Tečie v podcelku Diviacka pahorkatina od prameňa sprvu na východ, potom sa stáča a pokračuje severovýchodným smerom. Nepriberá žiadne prítoky. Severne od obce Sklené sa v nadmorskej výške cca 537,5 m n. m. vlieva do Turca.
Káder Vancouveru Canucks v sezóne 2005/06

V kádri klubu NHL Vancouver Canucks sa v sezóne 2005-06 objavilo nasledujúcich 28 hráčov:
"Stav k 4. marcu 2006"
Hráči mimo súčasného kádra.
"V tomto zozname sú uvedení hráči mimo súčasného kádra, ktorí odohrali v sezóne 2005-06 za Vancouver Canucks aspoň jeden zápas. Stav k 4. marcu 2006."
Amersfoort (mesto v Holandsku)

Amersfoort je mesto v Holandsku, druhé najväčšie mesto provincie Utrecht. 
Má rozlohu a 148 230 obyvateľov (k 31. 12. 2011).
Dordrecht

Dordrecht je mesto v Holandsku, ktoré má rozlohu 99,45 km² a 118-tisíc obyvateľov. Nachádza sa v provincii Južný Holland. V meste sú viaceré riečne kanály.
Leiden

Leiden je mesto v Holandsku, ktoré má rozlohu 5 345 km² a 117-tisíc obyvateľov. Nachádza sa v provincii Južný Holland.
Toliarsky potok

Toliarsky potok je potok v hornom Turci, v južnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to pravostranný prítok Turca, má dĺžku 2,3 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v Kremnických vrchoch, v podcelku Flochovský chrbát, východne od kóty 902,3 m v oblasti Na piesku, v nadmorskej výške približne 900 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na západ, potom sa stáča na juhojuhozápad a preteká Toliarskou dolinou. Následne vytvára oblúk prehnutý na západ a na dolnom toku pokračuje juhozápadným smerom. Napokon podteká železničnú trať Kremnica – Vrútky, preteká intravilánom Dolného Turčeka a podteká aj štátnu cestu č. 65. Severne od stredu Dolného Turčeka ústi v nadmorskej výške cca 648 m n. m. do Turca. Nepriberá žiadne prítoky.
Akregator

Akregator je slobodný softvér, rss čítačka, ktorá je súčasťou KDE. Podporuje RSS aj Atom. Články môžu byť usporiadané do kategórií. Má inkrementálne vyhľadávanie pre názvy vo všetkých položkách databázy.
Akregator je možné nakonfigurovať na získavanie nových článkov v pravidelných intervaloch pre každý kanál zvlášť alebo spoločne. Používateľ môže ručne vyžiadať aktualizáciu pre jeden kanál alebo aj pre všetky naraz. Používa KHTML ako interný webový prehliadač. Môže byť použitý aj externý browser.
Akregator je súčasťou KDE od verzie 3.4 a je obsiahnutý v module kdepim.
Kostol svätého Urbana (Zobor)

Kostol svätého Urbana na nitrianskom vrchu Zobor je zasvätený sv. Urbanovi, patrónovi vinohradníkov.
Pochádza z 18. storočia, v roku 1872 tu boli uložené relikvie sv. Xavera. V roku 1873 bol kostol rozšírený. Svoju dnešnú podobu nadobudol kostol v roku 1940. V roku 1948 iniciovali starosta František Mojto a kurátor Dr. František Stupka výstavbu nového organu. Organ posvätil prelát Rudolf Formánek. V roku 1985 bol namontovaný do veže zvon (pravdepodobne z Chrenovskej zvonice). Na kostolíku sa konali priebežné úpravy, posledná bola v rokoch 19941995, kedy administrátor fary František Kapusňák dal opraviť všetky trajektórie, vymeniť krytinu na streche. V týchto rokoch bola opravovaná aj kostolná veža, kde sa schátralé podesty vo zvonici vymenili za nové. Prah kostola leží vo výške . Cennou sakrálnou pamiatkou je torzo kamennej sochy Bolestného Krista z roku 1746.
Francisco Pizarro

Francisco Pizarro (* 1476 alebo 1478, Trujillo, Španielsko - † 26. jún 1541, Ciudad de los Reyes, Peru) bol španielsky conquistador.
Životopis.
Narodil sa ako jeden z nemanželských synov španielskeho šľachtica a dôstojníka. Ako mnohí jeho súčasníci hľadal uplatnenie za oceánom v nedávno objavenej Amerike. Založil si plantáž a lovil vraj Indiánov, aby mu na nej ako otroci pracovali. To mu však nestačilo a podobne ako iní dobyvatelia conquistadori sníval o zlate.
V roku 1513 sa zúčastnil na výprave Vasca de Balboa, ktorý po prechode cez panamskú šiju objavil Tichý oceán. Španieli vtedy od domorodcov prvý raz počuli o veľkej, bohatej ríši ďaleko na juhu. Inšpiráciou sa mu stal úspech iného dobrodruha Hernanda Cortéza, ktorý naplnil ten najväčší sen: zmocnil sa ríše Aztékov plnej zlata a koristi. Francesco Pizarro sa spojil s ďalším dobrodruhom Diegom de Almargom a kňazom Hernandom de Luque a začali organizovať výpravy na juh.
Prvá sa skončila absolútnym fiaskom, skoro sa z nej nevrátili. Na druhej už dosiahol hranice ríše, ktorú domorodci nazývali Pirú a zajal obchodnú plť naloženú zlatom a iným tovarom. Správy o bohatstve záhadnej ríše sa potvrdili. V roku 1531 Francesco Pizarro vyrazil na tretiu a rozhodujúcu výpravu. So 168 mužmi sa vydal poraziť mocnosť, o ktorej rozmeroch nemal ani tušenia.
Francisco Pizarro mal šťastie, ríšu práve oslaboval boj o trón medzi dvomi synmi predchádzajúceho Inka Huascarom a Atahualpom. Atahualpa ešte pred príchodom Španielov brata porazil a zajal. Po boji si liečil zranenia v meste Cajamarka neďaleko miesta, kde Pizarro pristál. V meste a jeho okolí táborilo až niekoľko desiatok tisíc Inkových vojakov, Atahualpa sa preto so Španielmi bez obáv stretol.
Výhodou Španielov boli jazdci a strelné zbrane, ktoré v Indiánoch vyvolávali hrôzu a brnenie, vďaka ktorému boli prakticky nezraniteľní. Francesco Pizarro nechal zmasakrovať niekoľkotisícový neozbrojený sprievod a panovníka zajal ako rukojemníka. Ríša zmietaná vnútornými rozpormi bola bez vládcu ochromená.
Atahualpu Španieli neprepustili ani potom, čo za seba zaplatil ohromné výkupné: zaplnil zlatom a striebrom do výšky dvoch metrov izbu s rozlohou 34 štvorcových metrov. Napriek tomu ho na základe vykonštruovaných obvinení popravili.
Poslední Inkovia sa stiahli do horských pevností, akou bolo aj známe Machu Picchu a odtiaľ ešte niekoľko desaťročí pokračovali v odpore. Nepomohlo im ani to, že sa Španieli o korisť veľmi rýchlo pobili medzi sebou.
Francisco Pizarro sa stal guvernérom dobytej provincie. Spolu so súrodencami, čo sa k nemu zo Španielska pripojili, najprv zavraždili Almarga. Ten sa búril, že pri delení koristi ťahal za kratší koniec. V roku 1541 si zostatok Almargových prívržencov počkal na Francesco Pizarra, aby svojho vodcu pomstili. Nedali mu čas ani na to, aby sa pomodlil.
Medvedí potok (prítok Flochovca)

Medvedí potok je potok v hornom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Flochovca, meria 1,9 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie v Kremnických vrchoch, v podcelku Flochovský chrbát, pramení na juhojuhozápadnom svahu Svrčinníka (1 312,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 130 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie napriameným korytom juhojuhovýchodným smerom, zľava priberá krátky prítok (1 025,0 m n. m.) z južného svahu Svrčinníka a stáča sa smerom na západojuhozápad. Na dolnom toku sa napokon stáča juhozápadným smerom a v Širokej doline, v blízkosti chaty Štrich, sa v nadmorskej výške cca 928 m n. m. vlieva do Flochovca.
Červená hviezda

Červená hviezda je päťramenný symbolom komunizmu rovnako ako aj všeobecne socializmu. Najčastejšie reprezentuje päť prstov ruky robotníka, alebo päť kontinentov. Červená farba reprezentuje krv preliatu v boji a tiež to, že všetci ľudia majú rovnakú farbu krvi bez ohľadu na rasu, pohlavie či spoločenské postavenie.
Okrem komunizmu má červená hviezda aj iné symbolické významy.
História.
Červená hviezda je symbolom samotnej revolúcie už od 18. storočia, kedy bola použitá počas Veľkej francúzskej revolúcie.
K jej významnejšiemu použitiu došlo po prvýkrát počas Občianskej vojny v Rusku. Bola použitá na odlíšenie vojakov moskovskej posásky od ruských vojakov prichádzajúcich z nemeckého a rakúskeho frontu v závere prvej svetovej vojny.
Použitie.
Červená hviezda sa nachádzala v štátnych znakoch a na vlajkách zaniknutých krajín Sovietsky zväz a Juhoslávia a v súčasnosti sa stále nachádza v štátnom znaku aj na štátnej vlajke Kórejskej ľudovodemokratickej republiky.
Okrem toho sa nachádza aj na vlajkách a v štátnych znakoch niektorých štátov (vlajka Džibutska a Zimbabwe a znak Mozambiku), ktoré nie sú socialistické.
Nachádza sa aj v znakoch organizácii Frakcia Červenej armády, Zapatova armáda národného oslobodenia (EZLN). Symbol je často používaný hudobnou skupinou Rage Against the Machine, kvôli ich sympatii s EZLN.
V roku 1930 bol v Sovietskom zväze zavedený Rad Červenej hviezdy ako ocenenie osobností Červenej armády, sovietskeho námorníctva, pohraničných a vnútorných vojsk, pracovníkov orgánov Výboru štátnej bezpečnosti ZSSR a tiež vojenským jednotkám, vojenským lodiam, zjednoteniam, podnikom, inštitúciam, organizáciam za významné zásluhy vo veci obrany ZSSR.
Červená hviezda je tradičným symoblom výrobcu piva Heineken. Nemá však nič spoločné s červenou hviezdou ako symbolom komunizmu.
Červená hviezda sa nachádza tiež na čele známej komixovej hrdinky Oktobriany.
Legalita.
Po rozpade východného bloku vznikli v niektorých krajinách snahy o zákaz používania červenej hviezdy ale i kosáka a kladiva. Niektoré štáty však majú aj v súčasnosti červenú hviezdu, kosák a kladivo v štátnom znaku.
V roku 2006 bol v českom parlamente podaný návrh na zákaz používania červenej hviezdy, ktorý poslanci zamietli. Naproti tomu v Poľsku a Maďarsku poslanci takéto zákony prijali už v polovici devädesiatych rokov 20. storočia. Podobný návrh zákona bol v českom parlamente opäť podaný v roku 2007.
V roku 2005 zažalovalo v Maďarsku burzové združenie obhajujúce záujmy malých akcionárov pivovar Heineken za používanie červenej hviezdy vo svojom znaku. Nižšie obvodné súdy žalobu zamietli s odôvodnením, že hviezda v logu pivovrau nemá nič spoločné s komunistickou ideológiou.
Srnčí potok

Srnčí potok je potok v hornom Turci, dnes v severovýchodnej časti okresu Žiar nad Hronom. Je to ľavostranný prítok Turčeka, meria 2,5 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Tečie v Kremnických vrchoch, v podcelku Flochovský chrbát, pramení severne od obce Krahule v lokalite Zruby, v nadmorskej výške približne 920 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na sever, potom sa stáča severoseverovýchodným smerom a sprava priberá prítok z lokality Predné diely. Odtiaľ už pokračuje smerom na sever, z ľavej strany priberá prítok z južného svahu Mesiačkového vrchu (976,3 m n. m.) a sprava Krivú (0,8 km). Juhovýchodne od Horného Turčeka, v Krahulskej doline, ústi v nadmorskej výške cca 765 m n. m. do Turčeka.
Ludovic Giuly

Ludovic Giuly (* 10. júl 1976) je francúzsky futbalista, v súčasnosti pôsobí v klube AS Monaco. Hrá na pozícii útočníka, krídelníka alebo stredopoliara. 
Kariéra v kluboch.
Začiatky.
S kariérou začínal v klube Olympique Lyonnais, s ktorým nastúpil v 110 zápasoch a dal 25 gólov. V roku 1998 prestúpil do Monaka, s ktorým dosiahol významný výsledok – finále v Lige Majstrov v roku 2004. Tu odohral až 213 zápasov a dal 55 gólov.
FC Barcelona.
Po úspešnej sezóne FC Barcelona zaplatila 8,5 milióna € za jeho prestup. Barcelone pomohol získať titul v La Lige v sezóne 2004-05. S 11 gólmi bol druhým najlepším strelcom klubu, čím splnil svoj sľub, ktorý dal pred sezónou, aj keď mal zdravotné problémy zo svalmi. V sezóne 2005-06 vyhral opäť s Barcelonou ligu, triumfoval aj v Lige Majstrov, keď dal v semifinále proti AC Miláno jediný gól v dvojzápase. V sezóne 2006-07 bol stále kľúčovým hráčom Barcelony, ale nakoniec ho zo zostavy vytlačila vychádzajúca hviezda Lionel Messi a rozhodol sa odísť. 
AS Rím.
Dňa 17. júla 2007 Giuly prestúpil do AS Rím za 4,5 milióna € a podpísal ročnú zmluvu za 1,8 milióna €. V tejto sezóne dal 6 gólov v lige a patril medzi piatich najlepších strelcov Rimanov.
Paris Saint-Germain.
Od 18. júla 2008 Giuly prišiel naspäť do Francúzska do tímu Paris Saint-Germain za 2,5 milióna €. A hneď v prvej sezóne dosiahol s tímom menší úspech, keď dosiahol s tímom 6. miesto a len o horšie skóre prišiel s tímom o Európsku ligu. V druhej sezóne sa tímu moc nedarilo a skončili na 13. mieste. Avšak zo skúsenosťami Giuly, Claudem Makélélém a Grégorym Coupetom získal PSG triumf v Coupe de France, keď vo finále vyhrali nad Giulyovým bývalým tímom AS Monaco, čim si zabezpečili Európsku ligu. Po sezóne 2011-12 ukončil spoluprácu s PSG.
AS Monaco.
Dňa 8. augusta 2011 podpísal Giuly zmluvu s druholigový tímom AS Monaco, v ktorom hrával medzi rokmi 1998-2004.
Reprezentačná kariéra.
Giuly nemohol hrať za Francúzsko na Euro 2004, kvôli zranenej nohe, ktorú si zranil vo finále Ligy majstrov toho roku. Nebol nominovaný ani na MS vo futbale 2006, jeho miesto dostal Franck Ribéry. Avšak mohol ísť na majstrovstvá, lebo sa zranil Djibril Cissé, ale bol na dovolenka v Dubaji a nahradil ho Sidney Govou.
Samuel Eto’o

Samuel Eto'o Fils (* 10. marec 1981, Douala, Kamerun) je bývalý kamerunský profesionálny futbalista, ktorý hral na pozícii útočníka. Na jeho vrchole bol označovaný za jedného z najlepších útočníkov na svete, a je označovaný za jedného z najlepších afrických futbalistov v histórii, keď vyhral ocenenie Africký futbalista roka rekordných štyrikrát: v rokoch 2003, 2004, 2005 a 2010.
V drese národnej reprezentácie Kamerunu získal zlatú medailu na Olympijských hrách v roku 2000. Reprezentoval Kamerun aj na Majstrovstvách sveta v rokoch 1998 a 2002. Je historicky najlepším strelcom Afrického pohára národov.
V 10. kole La Ligy v sezóne 2008/2009 strelil v zápase proti Realu Valladolid štyri góly.
V novembri 2008 rozhovore pre francúzsky denník L'Equipe uviedol, že by rád svoju kariéru ukončil v klube Olympique de Marseille. 27. júla 2009 podpísal 5-ročnú zmluvu s talianskym klubom FC Internazionale Milano.
V septembri 2021 oznámil Samuel Eto'o svoju kandidatúru na prezidenta Kamerunskej futbalovej federácie (Fecafoot).
San

San môže byť:
Politická expozitúra

Politická expozitúra je zvláštna administratívna jednotka (akýsi "podokres") v Rakúsku, ktorú tvorí územie podliehajúce špeciálnej expozitúre-úradu (vlastného) okresného úradu. 
V minulosti bolo takýchto území viac, dnes existuje už len politická expozitúra Gröbming v rámci okresu Liezen v spolkovej krajine Štajersko.
Pozri aj.
Bad Aussee (expozitúra)
Bad Aussee (expozitúra)

Bad Aussee bola do 31. decembra 2011 politická expozitúra v rakúskej spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. Nachádzala sa na severozápade Štajerska, mala rozlohu 470 km² a 1. januára 2010 tu žilo 11 791 obyvateľov. Sídlom expozitúry bolo mesto Bad Aussee.
Gröbming (expozitúra)

Gröbming je politická expozitúra v rakúskej spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. Nachádza sa na západe Štajerska, má rozlohu 952 km² a žije tu 22 384 obyvateľov . Síldom expozitúry je mesto Gröbming.
Gröbming

Gröbming je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko, v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming. 
Má rozlohu a žije tu 3038 obyvateľov (01. 01. 2019).
Bad Aussee

Bad Aussee je mesto v rakúskej spolkovej krajine Štajersko (spolková krajina), v okrese Liezen . 
Má rozlohu a žije tu 4 883 obyvateľov (2011).
Partnerské mestá.
 Plaisir, Francúzsko, 1981
Hathor

Hathor () alebo Hathór () je bohyňa starovekého Egypta, pôvodne zosobnenie Mliečnej cesty, ktorú si Egypťania predstavovali ako mlieko vytekajúce z vemena nebeskej kravy. Hathor je jednou z najstarších bohýň Egypta. Dôkazy o jej kulte máme už z preddynastickej doby a s určitosťou vieme, že bola uctievaná za 2. dynastie. Meno bohyne má odkazovať na jej úlohu ako Mliečnej cesty ohraničovať nebeskú klenbu, teda sféru boha Hora. Hathor bola pôvodne považovaná za dcéru boha Ré.
Iné označenie pre Hathor, ktoré sa rovnako používalo po celých 3000 rokov jej existencie, bolo Mehturt (prípadne Mehurt, Mehet-Weret alebo Mehet-uret), čiže Veľká potopa, opäť odkaz na jej podobu ako Mliečna cesta, ktorá sa považovala za akýsi Níl na oblohe, nebeský kanál, ktorým sa plavilo každý deň po oblohe slnko. Z týchto príčin Hathor ako Mehturt zodpovedala za každoročné záplavy na Níle a bola tiež spájaná s nadchádzajúcim pôrodom (pretože krátko pred pôrodom dôjde k úniku plodovej vody, ktorá je symbolicky tiež potopou).
Egypťania si Hathor ctili, snáď pre jej spojitosť s vodou, ako ochrankyňu v púštnych oblastiach (jej chrám stál napríklad v púštnej ťažobnej oblasti Serabit el-Chadim na Sinaji).
Podľa niektorých egyptológov bola bohyňa spájaná aj s umelým svetlom, čo by dokazovalo zobrazenie niečoho podobného elektrickému svetlu v Hathorinom chráme v Dendere. Iní tento nález považujú skôr za zobrazenie lotosového kvetu s hadom zvinutým v jeho vnútri.
Formula 1 v roku 2006

Formula 1 v roku 2006 bola 57. sezónou svetového šampionátu FIA formuly 1. Začala 12. marca 2006, a séria osemnástich pretekov skončila 22. októbra. Medzi jazdcami obhájil minuloročné prvenstvo Španiel Fernando Alonso jazdiaci za Renault F1, o 13 bodov pred odchádzajúcim Michaelom Schumacherom. Renault zvíťazil takisto medzi konštruktérmi s náskokom 5 bodov pred tímom Ferrari.
Sezóna sa niesla v znamení súbojov medzi Alonsom a Schumacherom, ktorí vyhrali po sedem pretekov. Renault a Ferrari zvíťazil okrem jedného vo všetkých pretekoch a ich jazdci dominovali celému štartovému poľu. Zvyšné víťazstvo bolo ukoristené tímom McLaren–Mercedes.
Jazdci a konštruktéri.
Jazdci.
(*) Jazdec nedokončil Veľkú cenu, ale bol klasifikovaný.
Expozitúra

Expozitúra (z ; a ) môže byť:
Bridgestone

Bridgestone Corporation resp. Kabushiki Kaisha Bridgestone (; transkripcia: "Kabušiki gaiša Buridžisuton"; ) je japonský gumárenský konglomerát, ktorý založil v roku 1931 Šodžiro Išibaši () v meste Kurume v prefektúre Fukuoka v Japonsku. Meno Bridgestone pochádza z doslovného prekladu a transpozície "išibaši", čo znamená v japončine „kamenný most“. 
V súčasnosti (2012) má Bridgestone najväčší podiel na celosvetovom trhu výrobcov pneumatík (v roku 2012 činil 15,3 %, naproti tomu Michelin 14,0 % a Goodyear 10,1%). Pneumatiky tvoria až 85 % produkcie spoločnosti, k ostatným výrobkom patria rôzne gumárenské produkty pre priemysel a stavebníctvo (antivibračné a zvukovoizolačné materiály, polyuretánová pena, hadice, tesnenia a pod.).
Jozef Wesserle

Jozef Wesserle (iný zápis: Josef Wesserle; ; * 12. marec 1781, Nitrianske Pravno† 1838, Pešť) bol uhorský historik, numizmatik a univerzitný profesor.
Život.
Narodil sa v rodine Jána Vesserle a jeho manželky Márie. Vzdelanie získal na školách v Nitrianskom Pravne, Prievidzi, Tate a Stoličnom Belehrade. Filozofiu študoval vo Vacove a štúdiá ukončil na univerzite v Pešti, kde študoval filozofiu a právo.
Neskôr pôsobil v Diakovári ako profesor filozofie, histórie, maďarčiny a literatúry. Od roku 1810 bol riadnym profesorom na Kráľovskej akadémii v Košiciach, v rokoch 18131816 pôsobil v Bratislave a od roku 1817 bol riadnym profesorom na katedre numizmatiky a archeológie na univerzite v Pešti. Od roku 1822 bol dekanom filozofickej fakulty v Pešti.
Zaoberal sa zbieraním rímskych, gréckych a uhorských mincí.
Limburčina

Limburčina je skupina germánskych nárečí, resp. podľa niektorých názorov samostatný germánsky jazyk, používaná/používaný v Holandsku, Belgicku a v časti Nemecka, predovšetkým v hraničnej oblasti týchto troch štátov. V Holandsku má štatút regionálneho jazyka a je pod ochranou podľa kapitoly 2 "Európskej charty regionálnych a menšinových jazykov".
Sachmet

Sachmet (; ďalšie tvary: Sechmet, Sachet, Sekmet) alebo Sakmis / Sachmis (), bola pôvodne hornoegyptská bohyňa vojny. V tejto funkcii bola považovaná za ochrankyňu faraóna v boji, ktorá ohnivými šípmi kosí jeho nepriateľov. Sachmet bola povestná svojou krvilačnosťou a bezodnou túžbou po krvi, takže sa hovorilo, že zmar a ničenie sú balzamom pre jej srdce. Po zjednotení Egypta faraónmi z Horného Egyptu prenikla Sachmet do Dolného Egyptu a vytlačila z pozície bohyne boja a krvi dolnoegyptskú Bastet. Noví vládcovia ustanovili jej kult v svojom sídelnom meste Mennofer.
Meno Sachmet dobre vystihuje jej právomoci. Znamená „Tá, ktorá je silná“. Jej ďalšie tituly sú: „Tá, pred ktorou sa zlo trasie“, „Pani hrôzy“, „Vládkyňa zabíjania“, „Pomstiteľka neprávostí“. V spojitosti s krvou bola bohyňa označovaná ako Šarlátová pani a bola spájaná aj s menštruáciou.
Podoba.
Sachmet bola zobrazovaná ako levica alebo ako žena s hlavou levice odetá v červenom, farbe krvi. Na jej odeve sa niekedy na úrovni pŕs objavuje ružicový motív, v staroveku symbol spájaný s levmi. V Taremu (Leontopolis, 11. dolnoegyptský kraj) boli v jej chráme držané skrotené levy.
Sachmet ako bohyňa deštruktívnej energie slnka.
Podľa mytológie bola Sachmet dcérou boha Réa. Zosobňovala jeho oko, pálivú moc slnka, ktoré prinášalo pomstu zločincom a nespravodlivým. Z tejto funkcie vyplynul Patronát Sachmet nad bojom a zabíjaním a tiež nad ničivou silou slnečných lúčov. Sachmet bola označovaná ako Pani plameňov. Podľa mýtov dala vzniknúť egyptskej púšti svojim ohnivým dychom.
Po každom boji Egypťania pripravovali na počesť Sachemchet slávnosť, ktorá mala krvilačnú bohyňu upokojiť a zažehnať ďalšie ničenie. Pri týchto sviatkoch ľudia tancovali, zabávali sa a pili veľké množstvo piva. Táto slávnosť mala tiež pôvod v mýte. Ré pôvodne stvoril Sachmet, aby sa pomstil ľuďom, ktorí sa usilovali o jeho moc. Neuhasiteľný smäd Sachmet po krvi ale viedol k tomu, že zničila takmer všetkých ľudí, a tak ju Ré oklamal a opil ju pivom zmiešaným s granátovým jablkom (aby malo červenú farbu krvi). Sachmet sa pivom tak opila, že ju prešla jej krvilačnosť a premenila sa na láskavú Hathor.
Kult.
Kňazi bohyne Sachmet museli každý deň v roku vykonať obrady pred inou sochou bohyne, aby uzmierili jej hnev. Predpokladá sa, že preto v zádušnom chráme Amenhotepa III. na západnom brehu Nílu stálo okolo 700 jej sôch. Tiež sa tradovalo, že jej kňazi, aby uchránili jej sochy pred krádežou alebo vandalizmom, ich pokrývali vrstvou antraxu, takže Sachmet bola považovaná aj za tú, ktorá prináša choroby a môže ich, ak je uzmierená modlitbou, i vyliečiť.
Sachmet a iné bohyne.
Po splynutí hornoegyptských a dolnoegyptských náboženských predstáv dostala Sachmet nové miesto v božskom panteóne. Ako Hathor bola považovaná za matku Nefertuma, mladej podoby boha-stvoriteľa Atuma, a stotožnená s manželkou Nefertumovho otca Ptaha.
Hoci bola pôvodne Sachmet stotožňovaná s Hathor, v priebehu storočí sa vyvíjali tieto dve bohyne jednotlivo, pretože ich kompetencie boli výrazne odlišné. Neskôr Sachmet sčasti asimilovala veľká božská matka Mut, ktorá prijala znaky Sachmet, Hathor a Bastet.
Kľušovská Zábava

Kľušovská Zábava je miestna časť obce Kľušov v okrese Bardejov, Prešovský kraj, vzdialenosť od centra Bardejova cca .
Nachádza sa v smere na Prešov. Strategický uzol s cestami do obcí Šiba, Hertník a v druhom smere Richvald, Hervartov. V miestnej časti je približne 40 domov s cca 160 obyvateľmi.
Immortal

Immortal je blackmetalová skupina z Nórska. Bola založená v roku 1989, Olvem Eikemom a Haraldom Nævdalom. V marci 2015 Abbath oznámil že skupina sa rozpadne a založí novú skupinu pod svojim pseudonymom. Napriek tomu v auguste 2015, Demonaz a Horgh prehlásili že kapela "nikdy neskončí" a bude pokračovať aj naďalej, avšak bez Abbatha. V máji 2016, Demonaz oznámil že bude novým spevákom skupiny.
Začiatky.
Začiatky kapely siahajú až ku ich prvej kapele Old Funeral založenej v roku 1988, ktorej členmi boli Abbath Doom Occulta (Olve Eikemo) a Demonaz Doom Occulta (Harald Nævdal). Abbath bol tiež členom kapely Amputation, s ktorou vydal dve demá pred sformovaním Immortal.
Chemenu

Chemenu (iné egypt. názvy: Chmún, Chmúnev, ), neskôr aj , alebo , , bolo staroegyptské mesto na okraji dnešného sídla Al-Ašmúnín/Al-Ašmúnajn (egyptská výslovnosť: El-Ešmúnén/El-Ešmunén/El-Ašmúnejn) v guvernoráte Al-Minjá. Názov súčasnej lokality je odvodný z koptského názvu, ktorý pochádza z pôvodnej staroegyptskej formy. Jeho meno Chemenu v staroegyptčine znamená „Mesto osmora“ a vzťahuje sa k Ogdoade, osem prvotných stvoriteľských božstiev, uctievaných v tomto meste.
Dejiny.
Chemenu bolo hlavným mestom Hermopoliského nomu (15. kraj Horného Egypta) v oblasti známej ako Heptanomis (Sedemnomie, zodpovedalo akémusi Strednému Egyptu). Chmemenu sa teda nachádzalo na pomedzí Horného a Dolného Egypta a ako hraničné mesto medzi dvoma oblasťami bolo významným strediskom, ktoré prekonal iba Veset (Téby). Južne od mesta stála Heromopoliská pevnosť (, Strabón xvii. p. 813), kde sa vyberali poplatky od člnov plaviacich sa dole po Níle. Jaskyne v Beni Hasan na druhom brehu Nílu, neďaleko Antinopolis, slúžili obyvateľom Chemenu ako pohrebisko. Hoci takto mesto a jeho nekropolu oddeľovala rieka, bolo jednoduchšie prepravovať mŕtvych po vode, ako ich nosiť po suchej zemi. Hlavným lokálnym božstvom popri Ogdoade bol Thovt (Džehuti) – boh pisárov a múdrosti, ktorého stotožňovali Gréci s Hermom (preto grécky názov Hermopolis). Okrem neho bol v Chemenu uctievaný ešte Tyfón zobrazovaný ako hroch, na ktorom sedel sokol bojujúci s hadom.
Chemenu sa podarilo vyhnúť sa zničujúcim bojom, ktoré postihli Heptanomidu v neskorom faraónskom období a počas správy Rimanmi. Toľko šťastia ale nemal po dobytí krajiny moslimskými dobyvateľmi, kedy boli mnohé z jeho kameňov použité na nové stavby alebo ako zdroj vápna.
Mesto je stále titulárnou diecézou v rímskokatolíckej cirkvi a v Etiópskej ortodoxnej cirkvi.
Travelcard

Travelcard je papierový cestovný lístok používaný v mestskej hromadnej doprave v oblasti Veľkého Londýna. Travelcards majú rôznu dobu platnosti, od jedného dňa až do doby jedného roku. Tieto lístky je možné zakúpiť v predajniach Transport for London, v automatoch na staniciach metra a v predajniach National Rail.
Travelcards je možné použiť:
Platnosť.
Časová platnosť.
Travelcard sa vydáva s platnosťou jeden, tri alebo seden dní alebo potom na dobu od jedného mesiaca do jedného roku. Je platná vždy do 4:30 hod. nasledujúceho dňa po poslednom dni platnosti. 
Jednodenné a trojdenné lístky existujú v dvoch variantoch – vo variante pre dopravnú špičku („peak“) a mimo dopravnú špičku („off-peak“). Druhý variant umožňuje cestujúcim cestovať iba mimo dopravnú špičku, teda po 9:30 hod., Počas víkendov a sviatkov však toto obmedzenie neplatí. Držitelia prvého variantu môžu cestovať v ľubovoľný čas. 
Cestovné lístky s platnosťou týždeň a dlhšou môžu byť použité bez obmedzenia dennej doby, vrátane dopravnej špičky. Pre lístky s platnosťou jeden mesiac a dlhšou je potrebná registrácia a vydanie preukazu s fotografiou (tzv. „Photocard“). Takýto cestovný lístok je neprenosný. 
Zonálna platnosť.
Veľký Londýn je rozdelený celkom na šesť tarifných zón (tzv. „Travelcard Zones“). Prvá zóna pokrýva centrum mesta, pričom šiesta zóna je už na vonkajších hraniciach Veľkého Londýna.
Travelcards je možné zakúpiť vo rôznych zonálnych kombináciách. V tom prípade cestovný lístok platí nasledovne:
Existujúce kombinácie zón, na ktoré je možné zakúpiť časový cestovný lístok sa nachádzajú na internetových stránkach Transport for London.
Commander

Commander môže byť:
Eriwan

Eriwan je opereta, ktorú zložil Oskar Nedbal. Premiéra sa konala 29. novembra 1918 vo Wiener Kömödienhaus. Libreto napísal F. Dörmann. Pre dej operety sú charakteristické ľudové scény, čo bol pre Nedbala veľmi vhodný námet. Opereta vo Viedni slávila úspech, ale do zahraničia neprenikla.
Obsah.
I. dejstvo.
Irene je dcéra kniežaťa Jermolina a v dievčenskom penzionáte sníva o šťastí. Otec ju chce vydať za princa Gogiho. Ten sa tajne vkradne do penzionátu, aby si prehliadol svoju nastávajúcu, tam však stretne jej kamarátku Nelli, ktorá sa začne vydávať za Irenu. Irena sa zahľadí do Eriwana, syna zosadeného panovníka, v ktorom spoznáva svoj ideál. Jej otec však trvá na svojom rozhodnutí.
II. dejstvo.
Pripravuje sa teda svadba, napriek Ireninej nevôli. Ani ženích Gorgi nie je nadšený, oveľa viac sa mu páči Nelli. Eriwan využíva ľudovú slávnosť na podnietenie vzbury. Rozvášnený ľud vtrhne do Jeronimovho paláca. Vyhlasuje sa sloboda.
III. dejstvo.
V dôsledku prevratu už Eriwanovi a Nelli nič nestojí v ceste a aj Gorgi si môže pokojne vziať Nelli.
Zoetermeer

Zoetermeer je mesto na západe Holandska v provincii Južný Holland. Počet obyvateľov mesta je 118 095 .
Slnečnica ročná

Slnečnica ročná (ľudovo: mesiac; lat. "Helianthus annuus") je jednoročná rastlina pôvodom zo Severnej Ameriky patriaca do čeľade astrovité ("Asteraceae") s veľkým súkvetím. Stonka môže dorásť až do výšky 3 metrov, súkvetie (úbor) môže dosiahnuť priemer 30 cm s veľkými semienkami. Zo semien sa vyrába slnečnicový olej.
Opis.
Koreňový systém slnečnice je mohutný, bohato rozkonárený, hlavný kolový koreň preniká do hĺbky 1,5 m a viac, čo umožňuje rastline prijímať vodu a živiny z hlbších vrstiev pôdy a dobre odolávať suchu. Postranné korene rastú spočiatku paralelne s povrchom pôdy, neskôr sa asi vo vzdialenosti 100400 mm od hlavného koreňa geotropicky ohýbajú smerom dolu. Prevažná časť koreňov sa rozprestiera v hĺbke 0,20,3 m pod povrchom pôdy. 
Stonka je vzpriamená, pokrytá chĺpkami (trichómami), vyplnená bielou hubovitou dreňou. U olejnatých typov sa nerozkonáruje, dosahuje výšku 12 m, u silážnych odrôd až 4 m.
Listy sú elipsovité alebo srdcovité s pílkovitým okrajom a sú drsné. Ich počet sa pohybuje podľa dĺžky vegetačného obdobia od 12 až do 40 na jednej rastline (najčastejšie 2030). Okrem prvých 23 párov sú umiestnené na stonke striedavo.
Súkvetím slnečnice je úbor s priemerom 100400 mm. Sú v ňom 2 typy kvietkov: po obvode sa nachádzajú žltosfarbené jazykové kvety, ktoré sú lákadlom pre opeľovačov. Celé lôžko úboru vyplňujú plodné, trubkové obojpohlavné kvety v počte 1 0001 200, výnimočne až do 4 000.
Hospodársky význam.
Slnečnica je z hľadiska svetovej produkcie olejnín po sóji, bavlníkovom semene a plodoch podzemnice olejnej najvýznamnejšou olejninou. Jej význam spočíva predovšetkým v poskytovaní vysoko kvalitného, dieteticky hodnotného oleja, využívaného ako technický, ale najmä stolový olej. Vysokú výživnú hodnotu má najmä pre vysoký obsah esenciálnej kyseliny linolovej (až 70 %), obsah lyzínu a metionínu v bielkovinách a pre prítomnosť karotenoidov. Repkový olej obsahuje asi 25 % a sójový 45 až 50 % kyseliny linolovej, ktorá má v ľudskom organizme antikarcinogénne účinky, znižuje hladinu cholesterolu v krvi.
Najkvalitnejší slnečnicový olej sa využíva v potravinárskom priemysle na výrobu stolových olejov a stužených tukov. Ďalej pri výrobe rybích a zeleninových konzerv a menej kvalitný pri výrobe fermeží, farbív, mazadiel a mydiel. Olej zo špeciálnej – vysokoolejnatej „americkej“ slnečnice (Oliol) sa hodí na tepelnú úpravu (smaženie, pečenie) jedál.
Nezanedbateľný je význam slnečnice pre živočíšnu výrobu, kde poskytuje veľmi cenné a hodnotné krmivo vo forme výliskov a siláže. Výlisky, ktorých sa získa pri spracovaní slnečnicových semien asi 4050 % a obsahujú približne 36 % bielkovín a dostatočné množstvo oleja, sú vhodné najmä pre výkrmový hovädzí dobytok. Kladne možno slnečnicu hodnotiť i ako strniskovú plodinu, na zelené kŕmenie a na zelené hnojenie. Na tento účel sa urodí takmer na celom území Slovenska a to aj v oblastiach, kde dopestovanie nažiek neprichádza do úvahy.
Zwolle

Zwolle je mesto v Holandsku. Je to hlavné mesto provincie Overijssel. Zwolle má viac ako 100 tisíc obyvateľov. Nachádza sa 121 km severovýchodne od Amsterdamu.
História.
28. novembra 1944 pri útoku na železničnú stanicu v Zwolle protilietadlová obrana ťažko poškodila lietadlo Spitfire slovenského pilota v službách RAF, Otta Smika. Pri pokuse o pristátie Smik havaroval a zahynul. V meste ho dodnes pripomína ulica Otto Smikstraat – Ulica Otta Smika.
Správca súborov

Správca súborov (alebo "Súborový manažér") je program, ktorého hlavnou úlohou je zjednodušenie práce s počítačovými súbormi a adresármi: najmä prehliadanie, vykonávanie, kopírovanie, mazanie.
Príklady:
Alkmaar

Alkmaar je mesto v Holandsku, ktoré má rozlohu a žije tu 94 216 obyvateľov (k 1. 1. 2007). Nachádza sa na západe krajiny v provincii Severný Holland. 
Prvé zmienky o meste pochádzajú z 10. storočia.
K populárnym turistickým atrakciám v meste patrí trh syrov, ktorý je jedným zo štyroch tradičných holandských trhov syrov. V meste sídli futbalový klub AZ Alkmaar.
Montfort (Limbursko)

Montfort () je mesto na západe Holandska v provincii Limburg. Žije tu 3 195 obyvateľov (údaj z roku 2007). 
Založený bol okolo roku 900. Mestské práva dostal v roku 1271, preto tu mohol byť vybudovaný hrad.
V Montforte sa hovorí nárečím limburčiny.
Balázs Borbély

Balázs Borbély (* 2. október 1979) je slovenský futbalista. V súčasnosti je hráčom cyperského klubu AEL Limassol. Balázs je schopný hrať na poste obrancu i štítového záložníka. Väčšinu svojej kariéry pôsobil v klube Artmedia Petržalka.
Kariéra.
S futbalom začínal v DAC Dunajská Streda, kde si ho v roku 2000 vyhliadla Petržalka. V drese Artmedie dosiahol o päť rokov neskôr najväčší úspech kariéry, keď klub doviedol ako kapitán až do skupinovej fázy Champions League. V tom istom roku odišiel do nemeckého 1. FC Kaiserslautern, kde sa však kvôli zraneniam a nezhodám s trénerom nedokázal presadiť a tak sa vrátil do Petržalky. 22. decembra 2007 podpísal zmluvu s rumunským klubom Politechnika Temešvár.