burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Rezanie závitov

Rezanie závitu je technologický proces vytvorenia závitu na valcovej ploche súčiastky. Z hľadiska technológie výroby sa závity delia na vonkajšie (skrutka) a vnútorné (matica). V praxi sa najčastejšie používajú - podľa profilu - závity metrické, Whitworthové a lichobežníkové.
Vonkajšie závity sa režú závitovými čeľusťami. Svojim tvarom pripomínajú kalenú maticu, v ktorej je vytvorených 3 až 5 drážok kruhového tvaru. Závitové čeľuste pre ručné rezanie môžu byť kruhové alebo radiálne. Závitové čeľuste sa upínajú do vratidla.
Vnútorné závity sa režú závitníkmi. Závitníky sú mnohorezné nástroje, ktorých tvar je prispôsobený postupnému odoberaniu triesok pri vyhotovaní závitu. 
Závitníky sa vyrábajú ako:
Vystružovanie

Vystružovanie je operácia, na presné dokončenie valcových, alebo kužeľových otvorov. Je to konečné obrábanie diery mnohorezným nástrojom, ktorý uberá veľmi jemné triesky a dodáva vyvŕtanej a vyhrubovanej diere určitý presný rozmer, správny tvar a hladký povrch. Vystružovaním sa dosahuje presnosti IT7 až IT5. Diera, ktorá sa má vystružovať, musí sa vyvŕtať menšia o cca. 1/100 priemeru diery. Výstružník odoberá maximálne 0,5 mm materiálu.
Vystružovanie môže byť ručné alebo strojové. Väčšie otvory sa vystružujú súpravou viacerých výstružníkov.
Nástroje.
Nástroje na vystružovanie sa nazývajú výstružníky a vyrábajú sa z nástrojových a rýchlorezných ocelí, prípadne s reznými doštičkami zo spekaných karbidov. 
Podľa spôsobu použitia môže byť výstružník:
Podľa tvaru otvoru sú výstružníky:
Kokemäenjoki

Kokemäenjoki (šve. "Kumo älv") je rieka vo Fínsku. Rieka pramení v jazere Liekovesi a tečie do Botnického zálivu pri Pori. Kokemäenjoki má najväčšie ústie v severských krajinách.
Za zdrojnice sú považované prítoky do jazera Liekovesi: Loimijoki, Kauvatsanjoki a Harjunpäänjoki.
Jozef Bencúr

Jozef Bencúr môže byť:
Jozef Bencúr (pedagóg)

Jozef Bencúr de Jeszenova (Benzur, Benczur, Bentzur) (* 28. február 1728, Jasenová - † 21. august 1784, Bratislava) bol spisovateľ, pedagóg, osvietenec a zeman.
Pseudonym: Eusebius Verinus.
Životopis.
Po absolvovaní domácich škôl študoval históriu a právo na univerzite v Jene a Halle. Po návrate zo štúdií bol v rokoch 17551760 rektorom evanjelického gymnázia v Kežmarku. V Kežmarku Jozef Bencúr zaviedol reformný plán, ktorý zmodernizoval výučbu a školu priradil k najvýznamnejším evanjelickým vzdelávacím inštitúciám v Uhorsku (popri Bratislave, Šoprone a Prešove). Na podnet Michala Institorisa Mošovského Jozef Bencúr v roku 1760 prechádza do Bratislavy, kde desať rokov pôsobil vo funkcii rektora Evanjelického lýcea. Počas pôsobenia Bencúra sa bratislavské lýceum stalo najvýznamnejšou evanjelickou školou v Uhorsku. V roku 1771 sa Bencúr vrátil do Kežmarku. Počas svojho druhého rektorátu na kežmarskom gymnáziu (1771 až 1776) sa zaslúžil o ďalšie školské reformy, ale aj o výstavbu novej, kamennej budovy gymnázia. Od roku 1776 bratislavský senátor. V roku 1776 odišiel Bencúr z Kežmarku do Viedne, kde sa stal riaditeľom kráľovskej dvornej knižnice, pôsobil aj v Uhorskej kráľovskej komore – najvyššej finančnej inštitúcii Uhorska, a to v Budíne a Prešporku. Autor viacerých geograficko-historických, právnických a náboženských diel v latinčine. Obhajoval právo panovníka na absolutistickú formu vlády. Za svoje služby bol povýšený do šľachtického stavu. Pracoval v zmiešanej komisii pre reformu školstva v Uhorsku a spolupracoval so stúpencom osvietenského absolutizmu Adamom Františkom Kollárom. Po jeho smrti menovaný za riaditeľa cisárskej knižnice (Rakúska národná knižnica) vo Viedni. Umrel skôr ako mohol zaujať úrad. Jozef Bencúr zomrel 21. augusta 1784 vo veku 56 rokov v Bratislave.
Smohla lekárska

Smohla lekárska ("Anchusa officinalis") je rastlina z čeľade borákovité ("Boraginaceae").
Dvojročná až trváca bylina s čiernym, valcovitým koreňom, ktorá vytvára v prvom roku prízemnú ružicu kopijovitých listov, a až v ďalších rokoch priamu stonku. Na stonke vyrastajú sediace listy. Celá rastlina je drsno chlpatá. Plody majú bochníkovitý tvar, sú tvrdé a na povrchu hrboľaté.
Smohla lekárska pochádza z teplejších oblastí Európy. Rastie divo na slnečných svahoch a úhoroch a v minulosti bola vyhľadávanou rastlinou, ktorá slúžila na liečenie chorôb srdca a močových ciest. Dnes sa smohla lekárska používa len veľmi zriedkavo.
Kôpor voňavý

Kôpor voňavý ("Anethum graveolens") je rastlina z čeľade mrkvovité ("Apiaceae").
Kôpor voňavý je jednoročná bylina s popolovosivo ryhovanou, rozkonárenou stonkou zakončenou okolíkom žltkastých kvetov. Čiarkovité, viackrát perovito zložené listy vyrastajú striedavo zo stonky. Plody sú dvojnažky. Celá rastlina aromaticky vonia.
Kôpor pochádza z východnej oblasti Stredozemia a zo západnej Ázie. Používal sa proti kašľu, bolestiam hlavy a na výrobu mastí. V súčasnosti sa pestuje v záhradách a na poliach predovšetkým ako významná korenina i zelenina.
Výroba ozubenia

Výroba ozubenia je špeciálizovaný súhrn metód mechanického obrábania, ktorého výsledným výrobkom je ozubenie, resp. ozubené kolesá. Ozubenie má zložitý tvar a pri jeho výrobe je potrebná vysoká presnosť. Zároveň je výrazne zastúpené v rôznych strojárskych konštrukciách, preto musí byť jeho výroba efektívna. Vzhľadom na uvedené požiadavky sa na výrobu ozubenia vyvinuli špecializované postupy, často aj za použitia špecializovaných obrábacích strojov a nástrojov.
Rozdelenie.
Podľa druhu vyrábaných ozubení je potrebné rozlišovať výrobu:
Podľa použitých spôsobov obrábania sa rozlišuje výroba ozubenia:
Výroba čelného ozubenia.
Odvaľovacie obrážanie.
Podľa tvaru nástroja sa rozlišujú dva spôsoby:
Odvaľovacie frézovanie.
Výroba čelného ozubenia odvaľovacím frézovaním je spôsob výroby ozubenia, ktorý je analogický so záberom skrutky (nástroja) so skrutkovým kolesom (obrábaným ozubením). Nástroj – odvaľovacia fréza – je v podstate skrutka s lichobežníkovým profilom. Pri vytváraní zubov sa fréza relatívne odvaľuje po venci vyrábaného kolesa, ktoré sa otáča.
Jednotlivé rezné hrany nástroja zaujímajú v tomto postupe polohy, ktorých obalovou krivkou je evolventný profil frézovaného zuba. Pohyby sú plynulé. Prísuv slúži na nastavenie výšky zuba. Otáčky frézy a kolesa sú viazané pomocou prevodov v stroji.
Vŕtačka (náradie)

Vŕtačka je ručné náradie, ktoré sa používa na vŕtanie dier do dreva, kovu či iných materiálov, pomocou vloženého otáčajúceho sa nástroja - vrtáka. Vŕtačka pracuje na princípe súčasného rotačného (obvykle motorového) a prítlačného (osového, obvykle tlakom ruky) pohybu. Na upevnenie vrtáka k výstupnému rotoru vŕtačky slúži tzv. skľučovadlo.
Ručná vŕtačka je obrábací stroj pre operácie vŕtanie konštruovaný do prenosného kompaktného tvaru, ovládaný rukou.
Archangelika lekárska

Archangelika lekárska (iné názvy pozri nižšie; lat. "Angelica archangelica" alebo "Archangelica officinalis") je rastlina z čeľade mrkvovité/zelerovité ("Apiaceae").
Slovenské názvy.
Slovenské názvy tejto rastliny sú:
Názvy angeli(č)ka, vybolen, dehyl, janoklík (a ich varianty) a dávnejšie prípadne aj prsohoj, svätodušný koreň a anjelský koreň sa môžu vzťahovať aj na druh angelika lesná ("Angelica silvestris") . V dávnejšej minulosti sa druhy angelika lesná a archangelika lekárska viac-menej považovali za jeden druh.
Charakteristika.
Archangelika lekárska je dvojročná bylina statného vzrastu s tmavým, repovitým podzemkom a mohutným koreňmi. V prvom roku rastlina vytvára ružicu prízemných listov, v druhom roku silnú, ryhovanú, rozkonárenú stonku, z ktorej striedavo vyrastajú pošvovité, blanité listy. Na vrcholoch stoniek vznikajú zložené okolíky so zelenkastými kvetmi. Celá rastlina aromaticky vonia. Rastie v rozsiahlom areáli Európy a Ázie a vyskytuje sa predovšetkým vo vyšších polohách. Archangelika lekárska sa pestuje aj v záhradách a na poliach.
Liečivé účinky archangeliky lekárskej boli známe už v ďalekej minulosti a pre mnohých z nich je využívaná dodnes. Táto bylina napríklad podporuje trávenie a tlmí nadúvanie, zároveň pôsobí kladne pri nechutenstve aj žalúdočnej neuróze. Navyše pomáha organizmu s látkovou premenou (metabolizmus) a dokáže stimulovať nervovú sústavu. Okrem toho môže pomôcť s nadmierou stresu a s komplikáciami dýchacích ciest. A užívaná býva tiež pre svoje potopudné a močopudné účinky.
Štikanie (delenie)

Štikanie je zaužívaný názov pre pracovný postup technológie delenia materiálu. Princíp delenia je podobný ako pri strihaní materiálu. Rozdiel medzi štikaním a strihaním je v konštrukcii čeľustí nástroja – "klieští". používa sa najmä na delenie drôtov.
Konštrukcia.
Rozdiel v konštrukcii čeľustí deliaceho nástroja spočíva v tom, že pri strihaní sa rezné kliny tesne kĺžu po sebe, pričom roviny, v ktorých ležia rezné hrany klinov sú síce tesné, ale nie totožné. Ku deleniu materiálu dochádza na dotyku rezných klinov. Pri štikaní ležia rezné hrany nástroja oproti sebe, materiál sa oddelí tým že sa rezné hrany spoja. Rezné hrany klinov teda ležia v jednej rovine. Pracovná operácia umožňuje relatívne rýchle a pri vhodnej konštrukcii reznej hrany i presné delenie. Keďže sa kliny vtláčajú do materiálu oproti sebe, dochádza ku intenzívnej plastickej deformácii, čo je spojené so značnými silami a deformáciou strihaného dielu. Preto sa tento spôsob delenia používa hlavne na delenie drôtov v strojárenstve, hutníctve a elektrotechnike tam, kde nezáleží na deformácii konca drôtu. Konštrukciou rezného klina tak, že jedna časť klinu je priama a leží v rovine rezu, a len druhá časť je zošikmená je možné preniesť takmer celú deformáciu deleného materiálu len na jeho druhú časť, čím je prvá časť takmer nedeformovaná.
Nástroj.
Na štikanie sa používajú nástroje - štikacie kliešte. Podľa konštrukcie môžeme kliešte rozdeliť na:
podľa spôsobu prenosu sily
Plešivec dvojdomý

Plešivec dvojdomý ("Antennaria dioica") je rastlina z čeľade astrovité.
Plešivec dvojdomý je trváca bylina kobercovitého vzrastu, ktorá sa rozširuje zakoreňujúcimi sa výbežkami (poplazmi). Prízemné listy sú lopatkovité, stonkové listy sú čiarkovité, sediace. Na rube sú bielo plstnaté. Úbory tvoria koncové okolíkaté strapce. Časť rastlín vytvára len fialkasté samičie kvety, druhá časť má biele obojpohlavné kvety. Plody sú chlpaté nažky.
Tento rastlinný druh rastie zvyčajne na piesočnatých podkladoch na slnečných svahoch, na medziach
a lúkach a v lesoch. Zaberá rozsiahly areál v strednej a severnej Európe, ktorý siaha až na Sibír.
La Malinche (sopka)

La Malinche (alebo Matlalcuéyetl) je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hranici mexických federálnych štátov Tlaxcala a Puebla, asi 20 km severovýchodne od mesta Puebla. S výškou 4 461 m je to najvyšší vrch v štáte Tlaxcala a šiesty v Mexiku. Domorodý názov Matlalcuéyetl znamená vo voľnom preklade "Žena v jadeitovej sukni" a označuje bohyňu dažďa. Španieli zmenili názov na La Malinche (alebo Malintzin) na počesť domorodkyne, ktorá sprevádzala Cortésa ako prekladateľka a neskôr aj ako jeho družka.
Geologická stavba.
Vek vulkánu sa odhaduje na pleistocén. Jeho masív je budovaný prevažne andezitmi a dacitmi, v súčasnosti je erodovaný. Vrchol La Malinche nesie znaky glaciálneho opracovania, v súčasnosti je zasnežený. Svahy vulkánu sú porastené vegetáciou. Vek poslednej erupcie sa odhaduje na 3 100 rokov.
Serdán-Oriental

Serdán-Oriental je vulkanické pole, nachádzajúce sa v mexickom štáte Puebla. Pole je tvorené ryolitovými lávovými dómami, maarmi a troskovými kužeľmi neskoro pleistocénneho až holocénneho veku. Vek poslednej erupcie nie je známy.
Widelands

Widelands je pomaly plynúca strategická hra v reálnom čase šírená pod licenciou GPL. Je nápadne podobná a preberá mnoho nápadov z hry Settlers II, na rozdiel od ktorej ide o open-source projekt v aktívnom vývoji.
Vývoj hry je stále nutný hlavne v grafike a oprave chýb.
Rysy hry.
Widelands ponúka hru jedného hráča (proti umelej inteligencii), ako aj hru viacerých hráčov cez lokálnu sieť alebo Internet. Hráči hrajú za jeden z troch kmeňov – Atlantíďanov, barbarov alebo Rímsku ríšu, ktoré sa líšia ekonomikou a slabými či silnými stránkami.
Do hry je možné importovať mapy z hry Settlers II. Widelands bola lokalizovaná do mnohých jazykov vrátane slovenčiny a češtiny. Hru je možné spustiť na niekoľkých operačných systémoch ako je GNU/Linux, BSD, Mac OS X a Windows.
León (Nikaragua)

León je druhé najväčšie mesto v Nikarague. Založili ho Španieli v roku 1524 ako Santiago de los Caballeros de León. Počet obyvateľov je približne 175 000. Je sídlom rovnomenného departmentu. 
Nachádza sa približne 80 km na severozápad od Managuy a približne 15 km od pobrežia Tichého oceánu. V meste je univerzita založená v roku 1813. Je aj dôležitým priemyselným a obchodným centrom.
Pôvodné mesto založené Franciscom Hernándezom de Córdoba sa nachádzalo približne 30 km na východ od jeho súčasnej lokality. Pôvodnú lokalitu obyvatelia opustili v roku 1610 po výbuchu sopky Momotombo, ktorá spôsobila rozsiahle škody a záplavy. Pôvodná lokalita, známa ako Leon Viejo, bola vykopaná v roku 1960 a v roku 2000 sa stala súčasťou za svetového dedičstva UNESCO.
León má nádherné ukážky koloniálnej architektúry, najmä katedrálu postavenú v rokoch 1706 až 1779.
Keď sa Nikaragua oddelila od Spojených stredoamerických provincií, v roku 1839 sa León stal jej hlavným mestom. Niekoľkokrát sa hlavné mesto presúvalo medzi Leónom a Granadou, pričom liberáli preferovali León a konzervatívci Granadu. V roku 1858 sa ako kompromisné riešenie zvolilo dnešné hlavné mesto, Managua.
Jánošíková

Jánošíková môže byť:
Prvá mexická ríša

Po získaní nezávislosti Mexika sa dohodnutou formou politickej organizácie krajiny stala monarchia, na čelo ktorej sa postavil generál Agustín de Iturbide. Vojna za nezávislosť Mexika trvala 11 rokov a viedli ju veľmi rôznorodé skupiny. K tomuto novému štátu sa pridali aj terajšie stredoamerické štáty Guatemala, Salvádor, Honduras, Nikaragua a Kostarika, čím vznikla Prvá mexická ríša. Jej územie bolo väčšie ako 5 miliónov štvorcových kilometrov (oproti 2 miliónom patriacim súčasnému Mexiku). Tento útvar siahal od Kostariky na juhu po Oregon na severe. Trval od roku 1821 do roku 1823. V roku 1824 sa Mexiko stalo republikou a dnešné stredoamerické štáty si založili vlastnú, Stredoamerickú federatívnu republiku.
Los Humeros

Los Humeros je komplex kaldier vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v mexickom federálnom štáte Puebla. Prvá a najväčšia kaldera (15 × 21 km) "Los Humeros" vynikla približne pred 450 000 rokmi počas mohutnej explózie, ktorej produkty ("xáltianske ignimbrity") majú objem približne 230 km3 a rozprestierajú sa na ploche 3 500 km2. Menšia, 10 km široká kaldera "Los Potreros" vznikla pred 100 000 rokmi a najmladšia kaldera "El Xalapazco" pred 40 až 20 000 rokmi. V oblasti Los Humeros sú v súčasnosti aktívne fumaroly a termálne pramene.
Francisco Hernández de Córdoba (zakladateľ Nikaraguy)

Francisco Hernández de Córdoba (* ?? - † 1526) bol španielsky dobyvateľ v službách Pedra Ariasa Dávilu, ktorý ho v roku 1523 poslal na tichomorské pobrežie dnešnej Nikaraguy. Založil mestá Granada a León. Neskôr Hernández de Córdoba bojoval proti Cristóbalovi de Olid s podporou Hernána Cortésa, čo Pedra Ariasa Dávilu viedlo k podozreniu, že Hernández de Córdoba ho zradil. Stratiac aj priazeň Hernáno Cortésa, Pedro Arias Dávila ho dal zajať a popraviť. 
Telesné pozostatky oboch boli nájdené až v roku 2000, a to v nikaragujskom meste León. Hernández de Córdoba bol na rozdiel od svojho vraha dodatočne pochovaný s vojenskými poctami nikaragujskej armády.
Jeho meno nesie aj mena Nikaraguy, córdoba.
Francisco Hernández de Córdoba často nesprávne dostáva aj prívlastok "zakladateľ Nikaraguy".
Zoznam obcí v Slovinsku

Toto je zoznam obcí v Slovinsku v roku 2006.
Menyhért (priezvisko)

Menyhért (výslovnosť "meňhért") je maďarské priezvisko, odvodené od maďarskej podoby mena Melichar. Na Slovensku je najčastejšie v Košiciach a Boľkovciach (okres Lučenec). V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Menyhért.
Fixný menový kurz

Fixný/pevný menový kurz alebo fixný/pevný výmenný kurz alebo fixný/pevný kurz je menový kurz, ktorý je nemenný (alebo takmer nemenný), či už je vyjadrený v inej mene alebo prostredníctvom koša iných mien alebo v inej jednotke, napríklad zlate. 
Ako sa mení hodnota referenčnej meny alebo hodnoty, tak sa mení aj hodnota meny s pevným menovým kurzom. Tento typ menového kurzu znemožňuje vláde používať nezávislú domácu menovú politiku.
Výhody: stabilné prostredie pre zahraničné investície, pomáha udržovať nízku infláciu, znižuje transakčné náklady.
Nevýhody: strata autonómnej menovej politiky, nutnosť CB neustále udržovať kurz na oficiálnej úrovni, strata možnosti prispôsobovať sa aktuálnym ekonomickým javom, riziko špekulatívneho útoku na menu, rozdiel medzi nominálnym a reálnym menovým kurzom.
Melichar (prvé meno)

Melichar je mužské krstné meno. Pôvod má v hebrejčine, znamená "kráľ svetla" alebo "kráľ je svetlo". Jeden z biblických Troch kráľov je známy pod týmto menom, hoci v samotnej Biblii nie je žiaden z mudrcov (kráľov) pomenovaný.
Meniny na Slovensku má 6. januára, patrí k menej rozšíreným.
Najstaršia známa zmienka je, že Mikuláš Melicher bol v rokoch 1530 až 1531 voleným richtárom dnešného mesta Žilina.
Huambo (sopka)

Huambo je v súčasnosti neaktívne vulkanické pole, nachádzajúce sa v Peru, západne od stratovulkánu Sabancaya. Pole je tvorené niekoľkými troskovými kužeľmi a s nimi asociovanými lávovými prúdmi. Vek poľa sa odhaduje na neskorý holocén, najmladší člen komplexu je osamotene stojaci troskový kužeľ "Cerro Keyocc", vek poslednej erupcie je stanovený na 700 rokov pred Kristom (± 50 rokov).
Huambo

Huambo môže byť:
Cerro Nicholson

Cerro Nicholson je osamotene stojaci troskový kužeľ, nachádzajúci v Peru, juhozápadne od stratovulkánu Nevado Chachani a severozápadne od stratovulkánu El Misti. Vek poslednej erupcie nie je známy.
Katastrálny úrad

Katastrálny úrad (-do decembra 2012) resp. Správa katastra v sídle kraja (-od januára do septembra 2013) bol na Slovensku od januára 1993 do septembra 2013 orgán štátnej správy (v neskoršom období pôsobiaci na území daného kraja), zodpovedný za katastrálne záležitosti. 
Od roku 2002 bol nadriadeným orgánom správy katastra, ktorá sa v jeho pôsobnosti nachádzala, do roku 2001 (keď ešte Správy katastra neexistovali) zahŕňala jeho činnosť aj činnosť správ katastra. Katastrálny úrad bol organizačne podriadený Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky.
Mal nasledujúce úlohy (tu je uvedený stav v roku 2008):
Na čele katastrálneho úradu bol prednosta katastrálneho úradu, ktorého menoval a odvolával predseda Úradu geodézie, kartografie a katastra. Prednosta katastrálneho úradu menoval a odvolával riaditeľa správy katastra.
Los Atlixcos

Los Atlixcos (alebo Cerro el Abra) je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v mexickom federálnom štáte Veracruz neďaleko pobrežia Mexického zálivu. Na vrchole vulkánu sa nachádzajú dva mlado vyzerajúce troskové kužele a niekoľko lávových prúdov bazaltového zloženia. Vek troskových kužeľov sa odhaduje na holocén.
Naolinco (sopka)

Naolinco je v súčasnosti neaktívne vulkanické pole, nachádzajúce sa v mexickom štáte Veracruz. Pole pozostáva z štvrtohorných troskových kužeľov a s nimi asociovaných bazaltových lávových prúdov. Geologicky najmladšie vulkanity na nachádzajú v západnej časti poľa, ich vek je niečo cez 3 000 rokov.
Varga

Varga môže byť:
Cofre de Perote

Cofre de Perote (alebo Nauhcampatépetl) je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v mexickom štáte Veracruz, asi 50 km severovýchodne od najvyššieho vrchu Mexika Pico de Orizaba. Masív vulkánu je tvorený prevažne andezitmi a dacitmi, jeho vek sa odhaduje na pleistocén. Na úbočiach, prevažne na severovýchodnej strane Cofre de Perote, sa nachádzajú početné mladšie troskové kužele, najmladší z nich je "El Volcancillo" - vek jeho láv bol rádiometricky stanovený na rok 1150 ± 100 rokov.
Rozptyl (štatistika)

Rozptyl (iné názvy: variancia, disperzia, stredná kvadratická odchýlka, stredná kvadratická fluktuácia) je najčastejšie používaná miera variability. 
Hodnota rozptylu je závislá od odchýlky štatistiky od priemeru. Ak chápeme štatistický súbor ako realizáciu náhodného výberu z určitého rozdelenia, potom rozptyl určuje strednú kvadratickú odchýlku jednotlivých nameraných hodnôt od výberového priemeru.
Definícia.
Nech formula_1 je náhodná premenná, ktorá nadobúda konečne alebo spočítateľne veľa hodnôt. Potom definujeme rozptyl ako 
Ďalším často používaným vzťahom na výpočet rozptylu je
ku ktorému môžeme prísť odvodením zo základného vzťahu. Ak je každý výsledok rovnako pravdepodobný a je ich konečne veľa, uvedený vzťah možno prepísať do tvaru
Ak uvažujeme náhodnú premennú formula_1, ktorá nadobúda nekonečne veľa, resp. nespočítateľne veľa hodnôt, teda je spojitá, používame na výpočet variancie vzťah
kde formula_7 je funkcia hustoty pravdepodobnosti príslušného rozdelenia.
Použitie a príklady.
Hodnota rozptylu je vždy kladná, čo vyplýva z toho, že pracujeme s druhou mocninou odchýlky. Druhú odmocninu z rozptylu nazývame smerodajná odchýlka a označujeme
Pomocou štandardnej odchýlky a korelačného koeficientu možno vyjadriť kovarianciu nasledovným spôsobom
Rozptyl vystupuje aj v dôležitej Čebyševovej nerovnosti, ktorá sa využíva pri dôkaze slabého zákona veľkých čísel.
Príklad.
Rozptyl rovnomerného rozdelenia na intervale [-1,+1] je
Zala

Zala môže byť:
La Gloria (sopka)

La Gloria je vulkanické pole, nachádzajúce sa v Mexiku, na hraniciach medzi štátmi Puebla a Veracruz, na severozápadnom okraji rovnomenného mesta. Pole sa nachádza približne v strede spojnice vulkánov Cofre de Perote a Las Cumbres a je tvorené prevažne troskovými kužeľmi. Vek vulkanického poľa La Gloria sa odhaduje na holocén.
Evanjelický kostol v Mošovciach

Evanjelický a. v. kostol v Mošovciach (a. v. znamená "ausburského vyznania") vznikal v rokoch 18641871 po dosiahnutí náboženského zrovnoprávnenia v Uhorsku, ktoré umožnilo aj evanjelickým veriacim postaviť si kostol s vežou. Udialo sa tak na mieste pôvodného kostola z roku 1783, ktorý bol menší a nemal vežu.
Popis.
Ide o obdĺžnikovú stavbu, obnovovanú v roku 1927, ktorá sa vyznačuje jednoduchým klasicistickým výrazom a portálom v podveží. Veža so štvorciferníkovými (funkčnými) hodinami je ukončená vysokou strechou. Priestor kostola z troch strán lemuje chór, ležiaci na stĺpoch. Jeho vstupný priestor zdobí olejomaľba Mošoviec z 19. storočia a v hlavnej lodi obraz znázorňujúci poslednú večeru. K výbave kostola patrí aj elektrický organ, sklené lustre a oltár s kazateľnicou. V zadnej časti kostola sa nachádzajú 3 výrazne vertikálne pretiahnuté oblúkové okná z maľovaného skla zobrazujúce biblické výjavy. V rokoch 19731975 bola vykonaná generálna oprava kostola, pri ktorej sa vymenili lavice, okná, chóry, ale i oltár a kazateľnica. Ďalšie rekonštrukcie vonkajšej fasády sa uskutočnili začiatkom 90. rokov 20. storočia a následne okolo roku 2005. Dôvodom pomerne častých rekonštrukcii je stavebný materiál pôvodne použitý na stavbu kostola, ktorý obsahuje látky prestupujúce na povrch a silne degradujúce omietku. Poškodenie bolo v minulosti viditeľné najmä pri vlhkom počasí. Po poslednej rekonštrukcii sa stav kostola javí byť stabilizovaný.
Zvony.
Vo veži sú umiestnené tri zvony rôznych veľkostí. Okrem ich klasického účelu, zvolávania na bohoslužby, plnia zvony aj funkciu pri oznamovaní úmrtia obyvateľov obce a to podľa nasledujúceho vzorca:
Pôvodne, do začiatku 90. rokov 20. storočia, zvony ohlasovali údermi najmenšieho zvona aj aktuálny čas:
Las Cumbres (sopka)

Las Cumbres je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Mexiku, na hranici federálnych štátov Puebla a Veracruz. Sopka leží asi 15 km severovýchodne od najvyššieho vulkánu krajiny - Pico de Orizaba, jej vrchol je ukončený kalderou s rozmermi 3,5 × 4,5 km. V kaldere sa nachádza masívny postkalderový dacitový lávový dóm "El Cumbre Grande". Južne a severne od masívu Las Cumbres sa nachádzajú aj ďalšie lávové dómy andezitového a ryolitového (príp. obsidiánového) zloženia. Vek posledných erupcií týchto dómov (konkrétne ryolitový dóm "Yolotepec", ležiaci severne od masívu Las Cumbres) sa odhaduje na 5 900 rokov.
Pico de Orizaba

Pico de Orizaba (alebo Citlaltépetl) je masívny, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Mexiku, na hranici federálnych štátov Puebla a Veracruz. S výškou 5 675 m je to najvyšší vrch Mexika a zároveň tretí najvyšší vrch Severnej Ameriky. Pri dobrej viditeľnosti je zhliadnuteľný až v 110 km vzdialenom prístavnom meste Veracruz. Je to jeden z troch štítov Mexika (popri sopkách Popocatépetl a Iztaccíhuatl), ktorého vrchol je trvalo zaľadnený.
Vývoj masívu Pico de Orizaba mal tri fázy. Prvotná fáza zahŕňala vznik vulkánov "Torrecillas" a "Espolón de Oro", s miernym oneskorením aj stratovulkánu "Sierra Negra". Počas druhej fázy nastal kolaps sprevádzaný uvoľnením obrovského množstva kamenných lavín a lahárov. Súčasný tvar sopky sa vyvinul koncom pleistocénu a začiatkom holocénu. Tento vývoj sprevádzali exzplozívne erupcie dacitov a andezitov. Posledná aktivita sa odohrala v polovici 19. storočia.
Chren

Chren môže byť:
San Martín (sopka)

San Martín je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v mexickom spolkovom štáte Veracruz, neďaleko pobrežia Mexického zálivu. Masív 1 650 m vysokého vulkánu je porastený tropickým pralesom a jeho vrchol je ukončený 1 km širokým kráterom. Od čias kolonizácie Ameriky boli zaznamenané tri erupcie - v rokoch 1664, 1793 a 1794 - 1796. Erupcia z marca 1793 bola najmohutnejšia - objem vyvrhnutej tefry bol cez 10 km3.
Mošovská pahorkatina

Mošovská pahorkatina je geomorfologický podcelok Turčianskej kotliny. Pomenovaná je podľa obce Mošovce, no zaberá veľkú časť kotliny na východ od rieky Turiec. 
Vymedzenie.
Južný okraj vymedzuje potok Rakša a Dolinka, ktoré oddeľujú Mošovskú a Diviacku pahorkatinu, juhozápadnú a západnú hranicu územia ohraničuje sčasti rieka Turiec, neskôr okraj jej nivy. Severozápadným susedom je podcelok Turčianske nivy, severne leží Sklabinské podhorie. Východným smerom sa prudko dvíha Veľká Fatra a jej podcelok Lysec, južnejšie potom Bralná Fatra.
Okrem iného obsahuje nasledujúce geografické útvary:
Hebridské more

Hebridské more je more Atlantického oceánu. Zaberá plochu cca , priemerná hĺbka dosahuje a maximálna . 
Rozprestiera sa medzi Írskom na juhu a Škótskom na východe, na severozápade ho ohraničuje reťazec súostrovia Vonkajšie Hebridy, ktorý zároveň oddeľuje od súostrovia Vnútorné Hebridy pri pobreží Škótska. Na juhozápade je more voľne prepojené s Atlantickým oceánom, kým na severe je spojené s oceánom cez prielivy Malý Minch a Severný Minch. Na juhovýchode je cez Severný prieliv spojené s Írskym morom. 
Hebridské more nie je plošne rozsiahle, je súčasťou škótskych správnych jednotiek Highland (východná časť s najväčšími ostrovmi Skye a Rhum), Western Isles (ostrovy Vonkajších Hebríd na západe, najväčšie Lewis, Harris, North Uist, Benbecula, South Uist a Barra) a Argyll and Bute (v juhovýchodnej časti s ostrovmi Mull, Coll, Tiree, Colonsay, Islay a Jura). Ide o plytké more s maximálnou hĺbkou v oblasti južne od ostrova Barra.
Mošovský park

Mošovský park je park v obci Mošovce v okrese Turčianske Teplice. Od druhej polovice 18. storočia je neodmysliteľnou súčasťou obce.
Opis.
Mošovský park je typickým príkladom anglického parku, kde sa skupiny stromov striedajú s voľnými priestranstvami a vodnými plochami. Nerušene prechádza do okolitej prírody, pretože väčšinu parkových objektov tvoria domáce dreviny. Z listnáčov sú to najčastejšie javor, jaseň, buk, dub, hrab, lipa, agát, breza, z ihličnatých niekoľko druhov smrekov, borovica a jedľa. Z cudzokrajných drevín ako raritu možno spomenúť ginko dvojlaločné z východnej Ázie či gaštan jedlý. Park svojou rozlohou patrí medzi najväčšie na strednom Slovensku. Založili ho Révaiovci, pravdepodobne pred postavením nového kaštieľa.
Pavilón.
Súčasťou parku je aj klasicistický záhradný pavilón s kruhovým pôdorysom a pristavenými bočnými krídlami. Kruhový pavilón s veľkými polkruhovými oknami je krytý kupolovitou strechou. Postavený bol v roku 1800 ako skleník. Pôsobí pokojne, príjemne a dotvára celkový výzor parku. Donedávna sa využíval ako sklad náradia na údržbu parku, potom bol premenený na aquacentrum patriace hotelu. V súčasnosti je opäť nevyužívaný.
Mauzóleum.
Bývalá neogotická kaplnka s mauzóleom, v ktorej interiéri dnes sídli Múzeum mošovských remesiel. V jeho expozícii sa nachádzajú nástroje používané pri výrobe známych mošovských výrobkov.
Skleník.
V roku 1913 bol pomerne blízko záhradného pavilónu postavený secesný skleník. Nachádzal sa naľavo od chodníka, ktorý slúži ako hlavný vchod do parku. Žiaľ, po tejto mladej stavbe už nezostalo ani stopy. Na stavbu skleníka použili kamenný materiál zo starého gotického kostola, ktorý bol asanovaný v roku 1912. Bola to malá stavba, sklenými plochami orientovaná na východ a západ. Približne v roku 1930 dali noví majitelia révaiovského panstva – "Hubayovci" – obnoviť predizbu tohto skleníka. Vonkajšie tri steny predizby boli z veľkej časti znova vymurované z okrasných uhlových kameňov starého kostola a veže. Takto využitý kamenný materiál z najstarších čias Mošoviec (zač. 14. storočia) bol zachovaný aj pre budúce generácie. Vchod do skleníka bol orientovaný na juh. Nad vchodom sa nachádzal výstižný latinský nápis: "ANTUQUIOR ET TAMEN JUNIOR SUM QUAM VIDEOR". V preklade: "SOM STARŠÍ A PREDSA MLADŠÍ AKO SA ZDÁM". Už po druhej svetovej vojne bol secesný skleník v kritickom stave. Vzácny kamenný materiál ľudia rozoberali a používali pri stavbách rodinných domov. V mošovskom parku ho už dnes nenájdeme. Bola to stavba nielen kuriózna, ale zároveň symbolizujúca posledný z ozajstných umeleckých slohov.
Mošovské aleje.
Na severozápadnej strane parku sa k nemu pripájajú aj dve tzv. mošovské aleje, zapísané do zoznamu chránených prírodných pamiatok.
Aulus Postumius Albinus

Aulus Postumius Albinus bol rímsky analistický historik a štátnik žijúci v 2. storočí pred Kr.
Podobne ako veľká väčšina analistických historikov, pochádzal Postumius zo starej patricijskej rodiny. Roku 167 pred Kr. sa ako vojenský tribún zúčastnil obliehania Pydnu, roku 159 pred Kr. bol edilom a roku 155 pred Kr. vo funkcii mestského prefekta prijal delegáciu gréckych filozofov. Roku 151 pred Kr. dosiahol Postumius úrad konzula.
Postumiove historiografické dielo sa nedochovalo. Podľa analistického zvyku bolo písané po grécky, za čo si ho Marcus Porcius Cato, veľký odporca gréckych vplyvov prenikajúcich do rímskej literatúry, doberá. O Postumiovom diele máme správy od Aula Gellia, Macrobia aj Cicerona.
Gnaeus Flavius

Gnaeus Flavius bol rímsky autor právnického spisu "Legis actiones" (Súdne procedúry), zozbieraných rukopisov významného politika Appia Claudiua Caeca. Išlo o prvý verejnosti určený záznam súdnych jednaní, čím mohla široká verejnosť po prvýkrát sledovať súdne procesy v rímskom štáte. Hoci Gnaeus Flavius bol iba prepustenec, pôvodne Caecov sekretár, za jeho významný čin sa mu dostalo uznanie v podobe úradu edila. V tejto funkcii roku 304 pred Kr. uverejnil po prvý ráz na fóre kalendár, ktorý ukazoval dni určené na zasadania súdov ("dies fasti").
Christiaan Barnard

Christiaan Neethling Barnard (* 8. november 1922, Beaufort West, Afrika – † 2. september 2001, Pafos, Cyprus) bol juhoafrický kardiochirurg, ktorý v roku 1967 uskutočnil prvú transplantáciu srdca.
Narodil sa v afrikánskej rodine, mal troch bratov, jeho otec bol kalvínsky kazateľ. V detstve sa venoval hudbe a športu. Počas štúdia na univerzite v Kapskom Meste býval u staršieho brata. Štúdium bolo v angličtine, ktorú vtedy ešte plynulo neovládal.
Licinius Imbrex

Licinius Imbrex bol rímsky dramatik, autor komédií, žijúci v 2. storočí pred Kr. Z jeho diel sa zachovalo iba niekoľko titulov.
Luscius Lanuvius

Luscius Lanuvius bol rímsky dramatik, autor komédii, žijúci v 2. storočí pred Kr. Z jeho diela sa zachovalo iba niekoľko titulov.
Jango Fett

Jango Fett je fiktívna postava zo sveta Hviezdnych vojen. Je to nájomný lovec, ktorý sa prvýkrát objaví vo filme .
Jeho vybavenie tvoria dve blasterové pištole, Jetpack, plameňomet, skrytá čepeľ, harpúna a Mandalorianské brnenie. Je predloha pre klonovaných vojakov na planéte Kamino.
Odtiaľ tiež pochádza jeho klon, braný v podstate ako jeho syn Boba Fett, ktorý neskôr toto remeslo po otcovi prevezme.
V druhej epizóde sa s Jangom na začiatku stretne aj Anakin Skywalker spolu s jeho majstrom Obi-wanom, následne na to Obi-Wan pátra na planete Kamino kde s ním príde do konfliktu.
Jangovi sa podarí Obi-Wana premôcť a zhodiť z plošiny, na ktorej kotví jeho hviezdna loď Slave I. Boba Fett, vtedy ešte malý chlapec mu výrazne pomôže spustením mohutnej paľby z Jangovej lode na Obi-Wana.
Neskôr, ešte v epizóde II, ho počas boja v koloseu zabije majster Jedi Mace Windu.
Boba Fett

Boba Fett je fiktívna postava zo sveta Hviezdnych vojen, klon nájomného lovca Jango Fetta, naklonovaný zrejme pri príležitosti vytvorenia veľkej
armády v Epizóde II (Klony útočia).
Potom, čo jeho "otca" v druhej epizóde zavraždia, nastúpi na jeho miesto a bude nasledovať príklad svojho otca, nájomného lovca.
Po prvýkrát je možné vidieť ho v V. epizóde (Impérium vracia úder) a potom v VI. epizóde (Návrat Jediho), v tom čase pracuje pre Jabba Hutta.
Brnenie je v podstate identické s brnením Jango Fetta. Čaká nás však na ňom tentoraz vojenský náter a upravená puška Blaster Rifle. 
Jeho výbava tiež obsahuje plameňomet, jetpack s navádzanou strelou a rôzne iné prvky.
Výbava je podobná s tou, čo mal Jango, a užíva tiež aj tu istú loď, ktorá zostala po Jangovi,
a to Slave I, ale s jeho úpravou náteru a možno aj technických vlastností je loď označovaná
ako Slave II.
V piatej epizóde pomáha Darth Vaderovi zaistiť zatknutie návštevníkov Cloud City, a to konkrétne
Hana Sola, Droida C-3PO, Chewieho a princeznej Lei, a nastražiť tak pascu, aby Vader zajal aj Luke Skywalkera.
V VI. epizóde je zhodený slepým Hanom Solom pri úteku Luka a ostatných z výletnej lode Jabba Hutta a padá do púštnej priepasti so Sarlakom, ktorého môžeme prirovnať obrovskej piesočnej chobotnici.
Ale sú informácie, že tento pád prežil a Sarlakom bol vyvrhnutý von. 
Bol by to jeden z dôvodov, prečo túto postavu môžeme vidieť aj v hre Jedi Knight: Jedi Academy, 
dávno po páde impéria. Objaviť by sa mal aj v druhej sérií kánonického seriálu Mandalorian.
Francisco Hernández de Córdoba

Francisco Hernández de Córdoba môže byť:
Tlstá (vrch vo Veľkej Fatre)

Tlstá () je výrazný vrch na západnom okraji centrálnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne južne od Martina. 
Poloha.
Nachádza sa na okraji centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Leží v okrese Martin a katastrálnom území obce Blatnica. Tlstá sa vypína nad obcou Blatnica a spolu s Ostrou () tvorí výraznú dominantu horného Turca. Rozsiahly masív obopína zo severnej a západnej strany Gaderská dolina a celá oblasť je známa množstvom jaskýň. Je súčasťou Národného parku Veľká Fatra. 
Popis.
Tlstá je súčasťou mohutného masívu, ktorý ohraničuje Gaderská a Blatnická dolina a je viditeľný a nezameniteľný z veľkej časti Turca. Z množstva okolitých vrchov vynikajú najmä južne ležiaca Ostrá () a v susedstve východne sa nachádzajúca Lubená (). Masív odvodňujú prítoky Gaderského potoka do rieky Turiec. Najmä v západnej časti Tlstej je množstvo jaskýň, medzi nimi i Mažarná, v ktorej boli objavené dôkazy dávneho osídlenia.
Hranica lesa prebieha pod jej vrcholom, preto má vrcholová časť formu lúk s občasnými bralami. Ako už jej samotný názov napovedá, vrchol nie je ostrý, ale postupne sa zvažujúci. Je z neho rozhľad na celú Turčiansku kotlinu.
Výhľady.
Poloha vrchu na okraji pohoria a značná nadmorská výška s hôľnatým vrcholom predurčujú Tlstú na lokalitu s výborným výhľadom. Východný horizont čiastočne zacláňa susedná Lubená, inak je viditeľnosť znamenitá. Okrem vrcholov Veľkej Fatry a blízkych Kremnických vrchov je veľmi dobre pozorovateľná celá kotlina i priamo nad ňou situovaná Malá Fatra a Žiar. Pri priaznivých podmienkach je možné pozorovať Vtáčnik a Strážovské vrchy, ojedinele i časť Nízkych a Vysokých Tatier.
Tlstá

Tlstá môže byť:
Zoznam piesní Karola Duchoňa

Toto je zoznam piesní, ktoré naspieval spevák Karol Duchoň.
Zoznam.
poz. - pieseň - (autor hudby / autor textu piesne)
(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
(s.t.) - slovenský text
Andamany a Nikobary

Andamany a Nikobary je názov zväzového teritória Indie nachádzajúceho sa v Indickom oceáne na južnom konci Bengálskeho zálivu neďaleko Thajska a Indonézie. Teritórium pozostáva z dvoch ostrovných skupín: Andamanského na severe a Nikobarského súostrovia na juhu, ktoré oddeľujú Andamanské more od Indického oceánu. Obidve súostrovia od seba oddeľuje kanál desiateho stupňa. V teritóriu sa nachádza 572 ostrovov, trvalo obývaných je len 38. Počet obyvateľov bol v roku 2001 356 162, hlavným mestom je Port Blair.
Steve Winwood

Stephen Lawrence Winwood (* 12. máj 1948, Handsworth, Birmingham, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglický hudobník a skladateľ, ktorého žánre zahŕňajú blue-eyed soul, rhythm and blues, blues rock a pop rock. Hoci je Winwood predovšetkým gitarista, hráč na klávesové nástroje a spevák, ktorý sa vyznačuje výrazným oduševneným vysokým tenorovým hlasom, hrá zdatne na rôzne hudobné nástroje, vrátane bicích, mandolíny, basových nástrojov a saxofónu. 
Steve Winwood sa preslávil v 60. a 70. rokoch ako jeden z kľúčových člen troch veľkých kapiel: Spencer Davis Group (1964 – 1967), Traffic (1967 – 1969 a 1970 – 1974) a Blind Faith (1969). Spolupracoval okrem iných aj s Davidom Gilmourom, Ericom Claptonom, Jimim Hendrixom a Joe Cockerom. Počas 80. rokov mal úspešnú sólovú kariéru. Mal na svojom konte množstvo úspešných singlov, vrátane „While You See a Chance“ (1980) z albumu "Arc of a Diver" a „Valerie“ (1982) z albumu "Talking Back to the Night". Singel „Valerie“ sa stal hitom, keď v roku 1987 znovu v remixe vyšiel na Winwoodovom kompilačnom albume "Chronicles". V roku 2004 prepracoval Eric Prydz Winwoodovu pieseň „Valerie“ na coververziu s názvom „Call on me“, ktorá sa stala hudobným hitom v Nemecku a Spojenom kráľovstve. Jeho album "Back in the High Life" z roku 1986 znamenal vrchol jeho kariéry. Boli na ňom úspešné single ako „Back in the High Life Again“, „The Finer Things“ a hitom číslo jedna v rebríčku US Billboard Hot 100 „Higher Love“. Na vrchol rebríčka Hot 100 sa opäť dostal s „Roll with It“ (1988) z rovnomenného albumu spolu s „Don't You Know What the Night Can Do?“. Hoci mu hitové single po 80. rokoch ubúdali, pokračoval vo vydávaní nových albumov až do roku 2008, kedy vyšiel jeho posledný album "Nine Lives".
V roku 2004 bol Winwood ako člen skupiny Traffic uvedený do Rokenrolovej sieni slávy. Steve Winwood získal dve ceny Grammy, má aj cenu Ivor Novello Award a bol uznaný za ikonu americkej organizácie licenčných práv na hudobné vystúpenia, Broadcast Music Incorporated. V roku 2008 zaradil časopis "Rolling Stone" Winwooda na 33. miesto jeho zoznamu 100 najlepších spevákov všetkých čias.
Samuel Cambel

Samuel Cambel môže byť
Grantchester Meadows

Grantchester Meadows sú lúky a pasienky obklopujúce cestu z Cambridgeu (UK, Cambridgeshire) do blízkej dediny Grantchester. Cesta medzi univerzitným mestom a dedinou vedie popri rieke Cam a je dlhá približne 1,6 km. V lete sa na Grantchester Meadows dajú pozorovať študenti z blízkej univerzity či pasúci sa dobytok. Pre svoju idilickosť je táto oblasť považovaná za typickú ukážku pokojného vidieckeho života, ku ktorému sa Angličania hrdo hlásia.
Plánovaná zástavba.
Na začiatku roku 2003 rozhodla britská vláda o zastavaní oblasti medzi týmito lúkami a Trumpington Road v najbližších dvoch dekádach. Voči protestom obyvateľov, ktorí tvrdili, že toto miesto je nedotknuteľné a zástavba by úplne zničila jeho atmosféru, sa vláda ohradila tým, že po vysadení stromov by do päťdesiatich rokov nebolo z Grantchester Meadows vidieť žiadne domy.
Neskôr v tom istom roku rozhodla miestna rada o tom, že žiadne stavby nebudú na Grantchester Meadows povolené, čím zachránila toto miesto pred zastavaním.
Grantchester Meadows v umení.
Krajina v Grantchester Meadows sa stala inšpiráciou pre členov skupiny Pink Floyd, ktorí pochádzali z Cambridgeu a na detstvo prežité v blízkosti týchto scenérií spomínali aj vo svojej tvorbe. 
Na štúdiovej časti dvojalbumu "Ummagumma" z roku 1969 sa objavila pieseň Rogera Watersa s názvom „Grantchester Meadows“, ktorá je považovaná za najlepšiu z celého albumu a pôvodne sa mala objaviť aj na kompilácii "" z roku 2001.
Inšpirácia z detstva je nepopierateľná aj v ďalších dielach Pink Floydu - napr. veľká časť soundtracku k filmu Barbeta Schroedera "More" v čele s atmosférickou piesňou „Cirrus Minor“, charkteristické sú aj kompozície, ktoré zložil David Gilmour, priamy rodák z tejto oblasti, ktoré nájdeme v skladbách „Fat Old Sun“ z albumu "Meddle", či podobný úvod posledného väčšieho hitu skupiny s názvom „High Hopes“ z albumu "The Division Bell".
Čarodejnice

Čarodejnice môžu byť:
Hálkova ulica

Hálkova ulica je ulica:
Gagarinova ulica

Gagarinova ulica je ulica:
Petzvalova ulica

Petzvalova ulica je ulica:
Mládežnícka ulica

Mládežnícka ulica je ulica:
Inovecká ulica

Inovecká ulica je ulica:
Ulica T. G. Masaryka

Ulica T. G. Masaryka je ulica:
Hasičská ulica

Hasičská ulica je ulica:
Masarykova ulica (Košice)

Masarykova je ulica v Košiciach, pomenovaná je po Tomášovi Garrigue Masarykovi. Ulica bola kedysi rušnou mestskou okružnou triedou a premávala tadiaľ i električka.
História.
Ulica vznikla v 19. storočí na mieste niekdajšieho horného mlynu. V tom čase dosahovala dĺžku len niekoľko metrov. Dostala výstižný názov - "Kert utcza (Záhradná ulica)", keďže všade naokolo sa nachádzali záhrady meštianskej rodiny Klobušických, po ktorých túto ulicu pomenovali koncom 19. storočia. Význam ulice vzrástol výstavbou košicko-miškoveckej a košicko-bohumínskej železnice. Vybudovala sa tu aj električková trať smerom na železničnú stanicu. Ulica sa postupne do 30. rokov 20. storočia úplne zastavala. Koncom 60. rokov však začala veľká prestavba Košíc a s ňou spojené zrušenie, resp. skrátenie Mlynského náhona. Na mieste niekdajšej hate na náhone vznikol kruhový objzad a asanované boli budovy v severnej časti na západ od Alvinczyho ulice. Na ich mieste vyrástla budova Domu kultúry Revolučného odborového hnutia Východoslovenských železiarní (skrátene "Dom kultúry ROH VSŽ"). Takisto bola na tejto ulici zrušená električková trať. Z kedysi rušnej ulice sa vzhľadom na svoje rozmery a parametre stala pomerne tichá ulica.
Susedné ulice.
Tyršovo nábrežie, Jesenského, Alvinczyho, Svätoplukova, Jiskrova, Lomená, Stromová, Bencúrova
Křídla (album)

Křídla je prvý štúdiový album skupiny Damiens, ktorý vyšiel v roku 1999.
Masarykova ulica

Masarykova ulica môže byť ulica:
Ivan Konstantinovič Ajvazovskij

Ivan Konstantinovič Ajvazovskij (; * 29. júl 1817, Feodosija, cárske Rusko – † 5. máj 1900, tamže) bol ruský maliar arménskeho pôvodu. Bol známy svojimi maľbami morských scenérií, ktoré tvoria viac ako polovicu jeho tvorby.
Životopis.
Narodil sa v meste Feodosija na Kryme v chudobnej arménskej rodine. Jeho otec Konstantin bol arménsky obchodník, ktorý sa usadil vo Feodosii na začiatku 19. storočia, jeho matka Ripsime bola tiež pôvodom z Arménska. Mali päť detí (dvoch chlapcov a tri dievčatá). Niektoré z jeho diel obsahujú jeho podpis v arménskom písme „Hovhannes Aivazian“ (Յովհաննէս Այվազեան). Vďaka svojmu talentu mohol študovať na školách v Simferopole a neskôr aj na akadémií umenia v Petrohrade. Učili ho M. N. Vorobjov, F. Tanner a V. E. Rajev. Žil na Kryme (1838-1840) a v Itálii (1840-1844), navštívil Anglicko, Nemecko, neskôr cestoval v Rusku, Blízkom Východe, Afrike a Amerike. Po úspechu v maľbe krajiniek a morských scenérii Ajvazovskij maľoval sériu portrétov krymských prímorských miest. Počas svojej cesty po Európe maľoval viacero obrazov, jeho diela námorných scén mu zaručili dlhotrvajúci obdiv v ruskom vojnovom loďstve.
V roku 1839 namaľoval obraz na žiadosť veliteľa kaukazského pobrežného pásma generála Nikolaja Rajevského obraz "Výsadok jednotky v údolí Subaš". 
V roku 1845 prijal pozvanie sultána Abdülmecida I. na priíchod do Istanbulu. Počas rokov 1845-1890 cestoval do tohto mesta ešte osemkrát. Počas jeho dlhého pobytu tu namaľoval viacero obrazov ako dvorný maliar osmanských sultánov Abdülmecida I., Abdülaziza a Abdülhamida II. 30 z nich je vystavených v Osmanskom kráľovskom múzeu, múzeu Dolmabahçe a iných tureckých múzeí.
Dedičstvo.
Kvôli celoživotnému venovaniu sa maľovaniu sa stal jedným z najvyprofilovanejších ruských maliarov. Ajvazovskij počas svojho života namaľoval celkovo vyše 6000 obrazov. S peniazmi, ktoré za ne získal si otvoril školu umenia v jeho rodnom meste Feodosija.
K roku 2006 nadobudli jeho diela po dražbách hodnotu približne 3,2 milióna dolárov a jeho medzinárodná reputácia rastie. 14. júna 2007 bol jeho obraz „Američan naloďujúci sa v Gibraltáre“ predaný za 2,7 milióna libier, čo bola najvyššia cena na dražbe pre jeho obraz vôbec. Jeho diela patria tiež k najviac falšovaným obrazom.
Je po ňom pomenovaná planétka 3787 Aivazovskij, odkaz na neho sa vyskytuje aj v tragikomédií A. P. Čechova "Ujo Váňa".
Křídla – Zlatý bonus

Křídla - Zlatý bonus je štúdiový album skupiny Damiens, ktoré vyšlo v roku 1999.
Křídla

Křídla môže byť:
Svět zázraků

Svět zázraků je štúdiový album skupiny Damiens, ktorý vyšiel v roku 2000.
Nashledanou 2000

Nashledanou 2000 je štúdiový album skupiny Damiens nahratý v štúdiách Mercury a Kreyson, ktorý vyšiel v roku 2000.
Stredná kvadratická odchýlka

Stredná kvadratická odchýlka (angl. mean square deviation) môže byť v štatistike:
Svět zázraků – Nashledanou

Svět zázraků – Nashledanou je výberový album skupiny Damiens, nahratý v štúdiách Mercury a Kreyson, ktorý vyšiel v roku 2000.
Nechci zůstat sám (album)

Nechci zůstat sám je štúdiový album skupiny Damiens, ktoré vyšlo v roku 2002.
Zemetrasenie v S’-čchuane v roku 2008

Zemetrasenie v S’-čchuane v roku 2008 bolo silné zemetrasenie, ktoré 12. mája 2008 o 06:28:04 UTC (14:28:04 hod. miestneho času) zasiahlo čínsku provinciu S’-čchuan s epicentrom asi 1 550 km juhozápadne od Pekingu. Otrasy boli citeľné až v Pekingu, Šanghaji, Hanoji a Bangkoku. Zahynulo pri ňom viac ako 68 000 ľudí.
Zemetrasenie malo silu 7,8 až 7,9 stupňa Richterovej stupnice. Pod jeho ničivý účinok sa podpísala nielen sila otrasov, ale aj výnimočne dlhý čas, počas ktorého otrasy trvali – 2 až 3 minúty hlavná séria a počas nasledujúcich 72 hodín 52 menších otrasov.
Tektonika.
Zemetrasenie sa odohralo na Lung-men-šanskom zlome. Tento zlom oddeľuje S’-čchuanskú panvu od pohoria Lung-men Šan. Lung-men Šan je (podobne ako Himaláje či Tibetská náhorná plošina) typ terénu, ktorý bol vyzdvihnutý do výšky vplyvom narážania Indického subkontinentu na Euroázijskú tektonickú platňu. Jeho viditeľným protikladom je rovinatý a nízko položený terén S’-čchuanskej panvy. Tá predstavuje typ terénu, ktorý sa s narážaním Indickej tektonickej platne musí zatiaľ ešte len vysporiadúvať. Zemetrasenie sa odohralo v časti zlomu dlhej asi 240 km. Pohorie Lu-men Šan po zemetrasení zvýšilo nadmorskú výšinu svojich terénov miestami až o tri metre. Horizontálne posuny dosiahli v niektorých úsekoch až 9-metrovú dĺžku.
Ohlas.
Zemetrasenie bolo závažnou udalosťou nielen pre Čínu, ale aj pre zvyšok sveta. Táto katastrofa bola v strede pozornosti svetových médií súčasne s katastrofou spôsobenou cyklónom Nargis v Mjanmarsku, ktorá sa odohrala približne v tom istom období. Čínska politická administratíva na rozdiel od predchádzajúcich blokačných zásahov pri informovaní o katastrofách, tentoraz umožnila širšie a otvorenejšie mediálne pokrytie. Zvyšok Číny a aj sveta mohol takto okamžite reagovať a prispieť humanitárnou pomocou postihnutým oblastiam. Tento prístup zjavne kontrastoval s priebehom humanitárnej pomoci cyklónom postihnutému Mjanmarsku. Mjanmarská vojenská chunta blokovala informačné toky a navyše aj úmyselne spomaľovala prísun zahraničnej humanitárnej pomoci.