burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1966

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1966 boli v poradí 21. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Mendoze a San Juane, v Argentíne v dňoch od 2.12. decembra 1966, za účasti 8 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1941 a 1960. Svoj šiesty titul (23 rokov od posledného) získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Konečné poradie.
Pozn: Na MS 1967 sa nakoniec predstavil aj Paraguaj.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1968

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1968 boli v poradí 22. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 27. apríla12. mája 1968, za účasti 8 tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostil toto podujatie v roku 1949, tiež v Asuncióne. Svoj siedmy titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1969

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1969 boli v poradí 23. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Montevideu, v Uruguaji v dňoch od 16.26. marca 1969, za účasti 7 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1930, 1940 a 1953, zakaždým v Montevideu. Svoj ôsmy titul získal domáci , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1970, ktoré organizovala Juhoslávia. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1971

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1971 boli v poradí 24. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Montevideu, v Uruguaji v dňoch od 18.30. marca 1971, za účasti 8 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1930, 1940, 1953 a 1969, zakaždým v Montevideu. Svoj ôsmy titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred domácim a .
Múzeum kinematografie rodiny Schusterovej v Medzeve

Múzeum kinematografie rodiny Schusterovej v Medzeve je pobočkou Slovenského technického múzea v okrese Košice okolie. Múzeum je tvorené unikátnou zbierkou kinematografických prístrojov a nachádza sa v rodnom dome Rudolfa Schustera v Medzeve. Zbierka múzea bola vytvorená ako súkromná zbierka na ktorej sa podieľala rodina Schusterová. Expozícia dokumentuje priekopníctvo dokumentárneho filmu na Slovensku, medzi priekopníkov patrili aj otec R. Schustera Alois a jeho bratranci Ján a Michal Benedik, ktorí natočili roku 1927 - 1928 film z Brazílie. Vo dvore je umiestnená expozícia dokumentujúca hámorníctvo a v múzeu sú aj artefakty dokumentujúce krajiny navštívené troma generáciami rodiny Schusterovej.
Zbierkový fond.
Je tvorený nasledovnými časťami:
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 – skupina F

Skupina F bola jednou zo šiestich skupín turnaja Majstrovstiev Európy vo futbale 2016. Jej účastníkmi boli , , a . Zápasy sa hrali medzi 14.22. júnom 2016.
Ľabtuška hôrna

Ľabtuška hôrna (iné názvy: ľaptuška hôrna, ľabtuška lesná ; lat. "Anthus trivialis") je druh spevavca z čeľade trasochvostovité. Hniezdi v západnej a centrálnej Palearktíde. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov ľabtuška hôrna patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, v rokoch 19802013 bol u európskej populácii zaznamenaný mierny pokles.
Opis.
Ľabtuška hôrna meria a váži 20 – 27 g .
Výskyt a stav na Slovensku.
Hniezdi na celom území Slovenska v riedkych lesoch všetkého druhu až do . Je to sťahovavý druh, zo zimovísk sa vracia v apríli a odlieta v septembri.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 200 000 – 400 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú "stabilné", maximálna zmena do 20 %. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC* A2b - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" – vyhovujúci ochranársky status.
Biotop.
Vyskytuje sa v riedkych listnatých aj ihličnatých lesoch so zápojom do 80%, na okrajoch, na rúbaniskách a pasienkoch s roztrúsenými stromami.
Rozmnožovanie.
Ľabtuška hôrna si stavia hniezdo vždy na zemi z tráv, machu a vnútri jemná srsť. Samička znáša 3 – 6 vajíčok na ktorých sedí sama 10 – 11 dní. Obaja rodičia potom vychovávajú mláďatá 12 dní. Hniezdia dvakrát za rok.
Potrava.
Na zemi hľadajú hmyz v rôznych štádiách (larva, kukla).
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Mláďa

Mláďa je nedospelý jedinec vyšších živočíchov. Doba, po ktorú je živočích mláďaťom, je rôzna: závisí na rýchlosti rastu a dĺžke života daného druhu. Napr. hlodavce pohlavne dospievajú už v 3 týždňoch veku, u iných druhov (napr. slon) jedinec zostáva mláďaťom aj niekoľko rokov. Na rozdiel od lariev sa mláďatá anatomicky a morfologicky podobajú na dospelé jedince, majú všetky ich orgánové sústavy, sú len menšie, majú iné proporcie a niekedy aj inú farbu, vzor alebo pokryv tela ako dospelce.
Mláďatá prichádzajú na svet niekoľkými spôsobmi:
Pri príchode na svet sú mláďatá rôzne vyvinuté a podľa toho vyžadujú určitú starostlivosť rodičov. Podľa schopnosti sa o seba postarať sa mláďatá delia na dve skupiny: "prekociálne" a "altriciálne".
Prekociálne mláďatá.
Prekociálne mláďatá (v súvislosti s vtákmi tiež "nidifúgne") sú mláďatá, ktoré prichádzajú na svet úplne vyvinuté a sú schopné prakticky okamžite nasledovať svoju matku, alebo u druhov, ktoré sa o mláďatá nestarajú, sa o seba starať samé.
Príkladom sú antilopy alebo iné kopytníky, ale napr. aj slony.
Altriciálne mláďatá.
Altriciálne mláďatá (v súvislosti s vtákmi tiež "nidikolné") sú mláďatá, ktoré prichádzajú na svet úplne závislé na rodičovskej starostlivosti. S týmto typom mláďat sa stretávame len u vtákov a cicavcov. Sú nezarastené a slepé, s nevyvinutou schopnosťou termoregulácie a bez rodičov hynú. Hovorí sa im tiež "holíčatá" alebo "holiatka", pretože sú holé.
Druhy, ktoré majú altriciálne mláďatá, si často stavajú hniezda, nory alebo podobné úkryty, kde môžu mláďatá udržiavať v teple a kde sú chránené pred predátormi.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1973

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1973 boli v poradí 25. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Bogote, v Kolumbii v dňoch od 26. júla7. augusta 1973, za účasti 8 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1955, v meste Cúcuta. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1974, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Alkmaión (syn Megakla)

Alkmaión ("Alkmaión") bol aténsky politik, olympijský víťaz v tethrippe v roku 592 pred Kr.
Alkmaión bol synom Megakla, prvého známeho člena poprednej aténskej rodiny Alkmeónovcov (Alkmaiónidai). Megakles približne v roku 630 pred Kr. úspešne obliehal Kylóna na Akropole, ale bola na neho uvalená dedičná kliatba za porušenie práva azylu, ktorú tomuto rodu často pripomínali počas politických rozhovorov. Alkmaión bol prvým Aténčanom, ktorého v Olympii korunovali olivovým vencom. Svoj olympijský triumf dosiahol v tethrippe, a to na 47. hrách v roku 592 pred Kr.
Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto
disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní.
Alkmaión velil aténskemu vojsku v prvej „svätej vojne" (okolo roku 590 pred Kr.) Jeho syn Megakles sa oženil s dcérou sikyónskeho tyrana Kleisthena.
O Alkmaiónovom olympijskom víťazstve píše historik Herodotos, ktorý zaznamenal aj veselú historku o tom, ako sa stal Alkmaión veľkým boháčom. Sám autor o tom píše: „"Alkmeónovci boli už od svojich predkov slávni v Aténach; Alkmaión a až potom Megakles sa stali ešte len veľmi slávnymi. Lebo Alkmaión syn Megaklov bol nápomocný Lýdom, ktorí od Kroisa do delfskej veštiarne išli a ochotne ich podporoval; a Kroisos, keď sa od Lýdov, ktorí išli do veštiarne dozvedel, že mu dobro činí, pozval ho k sebe do Sard, a keď prišiel, sľúbil mu toľko zlata, koľko na svojom tele naraz vynesie. Alkmaión potom, keď sa mu takáto ponuka naskytla, zamyslel sa a učinil toto: Obliekol si veľkú sukňu, nechal si uvoľnenú látku na prsiach a obul si najvoľnejšie kothorne (vysokú loveckú obuv) aké našiel, i uberal sa do pokladnice, do ktorej ho viedli. Tu sa pred ním zjavila hromada zlatých zŕn a najprv si z nej napchal do kothorní toľko zlata, čo sa do nich zmestilo, potom si nabral zlata na prsia a nasypal si zlatých zŕn do vlasov a nastrkal si ich aj do úst; i šiel z pokladnice sťažka za sebou kohortne vlečúc a všetkému inému skôr sa podobajúc než človeku, pretože ústa mal napchaté a všetko vyduté. Keď to Kroisos uvidel, dal sa do smiechu a nielenže mu to všetko nechal, ale dal mu ešte nemenej zlata navyše. Tak zbohatol tento rod veľmi, a tak mohol Alkmaión štvorzáprah mať a vyhrať v Olympii."" V tomto príbehu, aj keby bol pravdivý, by nemohol pre chronologickú nezrovnalosť figurovať Kroisos, ale jeho otec Alyattes II.
Kŕč

Kŕč alebo spazmus ("spasmus", "hyperkinesis") je nefyziologický stav, kedy dochádza k nadmernému či dlhodobému sťahu kostrovej, alebo hladkej svaloviny.
Mechanizmus vzniku kŕčov tkvie v inervácii svalov, konkrétne vo vyššej dráždivosti nervov, alebo neustálom dráždení nervových synapsií rôznymi mediátormi. Kŕč môže postihovať jeden sval, alebo celé svalové skupiny. Dlhšie trvajúce spazmy hladkej svaloviny životne dôležitých orgánov (napr. bronchospazmus - kŕč svaloviny priedušiek, spazmus čreva) môžu byť fatálne.
Chán

Chán (turkicky: khān, mongolsky: qāān, čínsky: 可汗 - "Xan", "Han", "Ke-Han") je tradičné turkické označenie pre vodcu kmeňa, neskôr panovníka štátneho útvaru označovaného ako chanát. 
Titul chán je ekvivalentom kráľa. Toto označenie používali kočovné etniká: Mongoli, Chazari, Volžskí Protobulhari, Avari, Huni, ad. Posledným chanátom na svete bol Komulský chanát (čínsky "Cha-mi") na území dnešnej Ujgurskej autonómnej oblasti Sin-ťiang, ktorý v roku 1930 anektovali čínske vojská pod vedením guvernéra Ťin Šu-žena.
Diaľnica A1 (Bulharsko)

Diaľnica Trakija alebo Diaľnica A1 () je najdlhšia a najvýznamnejšia diaľnica v Bulharsku. Spája hlavné mesto Sofia s prístavným mestom Burgas a vedú po nej Е80 zo Sofie do Čirpanu (s pokračovaním na Istanbul) a Е773 z Čirpanu do Burgasu. Meria 360 km a dokončená bola v roku 2013. Pomenovaná po historickej oblasti Trácia, ktorou prechádza.
Priebeh.
Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie východným smerom ako šesťprúdová komunikácia. Po 4,4 km sa zužuje na štandardné 4 jazdné prúdy a v blízkosti cesty I/8 pokračuje k horám Sredna gora, kde pri obci Vakarel dosahuje až a náročný terén prekonáva 740 m dlhým tunelom Trajanovi vrata a niekoľkými mostami. Klesá do údolia Marice okolo Plovdivu, za ktorým sa na km 168,5 križuje s diaľnicou Marica, smerujúcou k Istanbulu. Trakija pokračuje južne od mesta Stará Zagora a Sliven k Burgasu, kde po 360 kilometroch končí križovatkou s cestou I/6.
História výstavby.
Trakija ako strategická tepna krajiny je najstaršou diaľnicou v Bulharsku, keď jej výstavbu odsúhlasili 19. mája 1964. Spolu s diaľnicou Hemus a Černo more po ich dokončení vytvorí okruh, ktorý bude základom diaľničnej siete a dopravne obslúži veľkú časť krajiny. Samotná výstavba sa začala v roku 1973 a v roku 1984 bola dokončená po Plovdiv. Nový impulz nastal po získaní úveru od Európskej banky pre obnovu a rozvoj v roku 1995, z ktorého sa vybudovalo 33 km a s pomocou zdrojov od Európskej investičnej banky pribudlo ďalších 74 km. Postupne boli dokončené rozostavané úseky, medzi nimi aj križovatka s diaľnicou Marica s jej 5 km dlhým úsekom a v roku 2010 sa začali práce na posledných chýbajúcich úsekoch diaľnice. V roku 2013 bola uvedením týchto častí diaľnica Trakija dokončená v celej plánovanej dĺžke 360 km.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1976

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1976 boli v poradí 26. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Medellíne, v Kolumbii v dňoch od 30. marca9. apríla 1976, za účasti 7 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1955 a 1973. Svoj siedmy titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Vogue

Vogue je časopis so zameraním na módu, dizajn a životný štýl. Vychádza v dvadsiatich troch krajinách každý mesiac. V redakcii sa vystriedala celá rada svetoznámych módnych fotografov.
V magazíne "The New York Times" v decembri 2006 opísala "Vogue" literárna kritička Caroline Weber ako „najvplyvnejší módny časopis na svete“.
"Vogue" publikuje tiež články o umení, kultúre a politike. Má celý rad stálych modeliek z radu známych celebrít. Na druhú stranu je časopis tiež kritizovaný.
V súčasnej dobe vychádza v 23 krajinách: Argentína, Austrália, Belgicko, Brazília, Kanada, Čína, Francúzsko, Nemecko, Grécko, India, Taliansko, Japonsko, Kórea, Mexico, Peru, Poľsko, Portugalsko, Rusko, Španielsko, Švajčiarsko, Čínska republika, Turecko, Veľká Británia a USA.
Dejiny.
"Vogue" založil ako týždenník Arthur Baldwin Turnur v roku 1892. Po jeho smrti v roku 1909 ho prevzala spoločnosť "Condé Nast Montrose". Prvá zmena, ktorú Nast urobil, že zmenil periódu výtlačkov na dva týždne namiesto jedného. V roku 1910 začal vychádzať aj v Európe, postupne bola dobytá Británia, Španielsko a Francúzsko. V šesťdesiatych rokoch začala robiť šéfredaktorku Diana Vreeland a dávala prácu takým celebritám – modelkám ako boli napríklad Suzy Parker, Twiggy, Penelope Tree a ďalšie.
Od roku 1988 je šéfredaktorkou americkej verzie Anna Wintour.
Československá verzia Vogue.
Na základe licencie amerického vydavateľa Condé Nasta časopis do Česka priviedla firma V24 Media. Vychádza v čestine na území Česka a Slovenska. Šéfredaktorkou je Andrea Běhounková. Prvé číslo československej verzie vyšlo v piatok 17. augusta 2018. Na obálke prvého čísla sa objavila Karolína Kurková, modelka, ktorá je vôbec po prvý raz v histórií otočená k fotoaparátu chrbtom a na sebe má šaty zo second-handu. Tetovanie na chrbte predstavuje kaligram zo zbierky básní Václava Havla nazvanej "Antikódy", venovanej básnikovi a dramatikovi Jiřímu Kolářovi.
Na obálke vydania z 11. apríla 2019 sa objavila topmodelka Gigi Hadid, ktorú pre Vogue CS nafotografovala Helena Christensenová.
Fotografi.
V redakcii sa vystriedala celá rada svetoznámych módnych a reportážnych fotografov, napríklad André Kertész, Robert Doisneau, Edward Steichen, Richard Avedon či William Klein. V rokoch 1913 - 1921 bol jedným z prvých fotografov Adolf de Meyer.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1977

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1977 boli v poradí 27. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa vo Valdivii, v Čile v dňoch od 20. februára3. marca 1977, za účasti 9 tímov. Venezuela sa na turnaji predstavila po 16 rokoch, Bolívia po 14 rokoch. Čile bolo organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1932, 1937, 1942 a 1958. Svoj desiaty titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Laguna e Karavastasë

Laguna e Karavastasë je najväčšia lagúna v Albánsku a jedna z najväčších na pobreží Jadranského mora. Je oddelená od mora veľkým valom piesku, ktorý je čiastočne zalesnený. Je časť národného parku Divjake-Karavasta. Na troch miestach je spojená s morom krátkymi vodnými kanálmi s prietokom 15-30 m³/s. Salinita sa pohybuje od 5,5% do 2%.
Táto oblasť je domovom pelikána kučeravého.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1979

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1979 boli v poradí 28. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v meste Bahía Blanca, v provincii Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 14.21. apríla 1979, za účasti 7 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1941, 1960 a 1966. Svoj ôsmy titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1980, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Čln

Čln je plavidlo (loď) menšie ako väčšina lodí, zvyčajne so špeciálnym určením. Niektoré člny sú tak malé, že sa bežne prepravujú loďami, na súši potom pomocou prívesov. Člnom sa však nazývajú aj napríklad malé nafukovacie plavidlá na plážovú rekreáciu. Je to ťažko definovateľná podtrieda lodí, väčšina odborníkov sa zhoduje na zásadnom rozdiele - čln nemá podpalubia, len jedinú palubu.
Čln sa skladá z jednej, alebo viacerých vztlakových štruktúr trupov a systému pohonu akým môže byť lodná skrutka, veslá, pádla, plachta, parný kolesa, alebo trysky.
Najstaršie člny, tzv. monoxyly boli vydlabané z jediného kmeňa stromu.
V širšom slova zmysle je čln malá loď, obdobne ako v angličtine pojem "boat", alebo v nemčine "das Boot". Má podpalubia a môže byť schopná plavby po otvorenom mori. V civilnom sektore napríklad rybársky čln. Medzi vojnové lode sa radia člny delové, torpédové, raketové, hliadkové/strážne, vyloďovacie (tento spravidla podpalubia nemá).
V staršej literatúre je pojem "podmorský" alebo "ponorný čln" ako označenie pre ponorku.
Vo vnútrozemskej plavbe sa označenie čln oficiálne používa pre lode bez vlastného strojného pohonu (vlečný čln, tlačný čln) a všeobecne pre malé plavidlá s vlastným strojovým pohonom (otvorený čln, kajutový čln, pretekársky čln).
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1981

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1981 boli v poradí 29. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Montevideu, v Uruguaji v dňoch od 31. júla8. augusta 1981, za účasti 6 tímov. Uruguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov šiestykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1930, 1940, 1953, 1969 a 1971, zakaždým v Montevideu. Svoj deviaty titul získal domáci , ktorý sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred a .
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1983

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1983 boli v poradí 30. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 21.28. mája 1983, za účasti 7 tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1935, 1939, 1947 a 1961, zakaždým v Rio de Janeiro. Svoj jedenásty titul získala domáca , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1984, ktoré organizovala rovnako Brazília. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1985

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1985 boli v poradí 31. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Medellíne, v Kolumbii v dňoch od 26. júla3. augusta 1985, za účasti 8 tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1955, 1973 a 1976. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1987

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1987 boli v poradí 32. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 13.21. mája 1987, za účasti 7 tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 1949 a 1968, zakaždým v Asuncióne. Svoj deviaty titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a . Pre striebornú Venezuela to bola historicky prvá medaila.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1988, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Diaľnica A1 (Srbsko)

Diaľnica A1 () tiež () je najdlhšia a najvýznamnejšia diaľnica v Srbsku. Prechádza od maďarskej hranice na severe centrálnou časťou, Belehradom až k macedónskej hranici na juhu v dĺžke 584 km a vedie po nej európska cesta 75.
Priebeh.
Spája Belehrad a Vojvodinu na severe a metropolu s Pomoravím na juhu. Delí sa na tri úseky; prvý (178 km) tvorí severnú časť od hraničného prechodu Horgoš po Belehrad, druhý (237 km) spája metropolu s mestom Niš a tretí (152 km) pokračuje južným smerom po macedónsku hranicu pri Preševe. 
V hlavnom meste sa na belehradskom okruhu križuje s diaľnicou A3, ktorá bola budovaná ako juhoslovanská Diaľnica bratstva a jednoty. Tá spájala Rakúsko cez zväzové republiky Slovinsko a Chorvátsko so Srbskom a v trase A1 pokračovala cez Severné Macedónsko na grécku hranicu. V Niši sa križuje s diaľnicou A4, v ktorej trase vedie E80, smerujúca cez Bulharsko do Turecka. Komunikácia tak vytvára strategický balkánsky severo-južný a juho-západný dopravný koridor.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2017

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2017 bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2017 I. divízie v inline hokeji mužov, ktoré sa konajú na Slovensku. Kvalifikáciu organizuje Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) a konala sa od 21. apríla25. júna 2016 v New Plymouth, na Novom Zélande a v Steindorf am Ossiacher See, v Rakúsku, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 geografických zón. Na finálový turnaj postúpili z oboch zón iba víťazné družstvá. Nováčikom kvalifikácie bolo družstvo .
Po tom, čo sa vzdalo účasti, sa v európskej zóne kvalifikácie zmenil počet základných skupín z troch na dve. Pôvodne sa mala odohrať aj americko-africká zóna kvalifikácie, ale prihlásilo sa do nej iba družstvo , ktoré tak postúpilo priamo na MS. V ázijskej zóne sa pôvodne mali turnaja zúčastniť aj družstvá Singapuru a Malajzie.
Diogenes z Efezu

Diogenes alebo Diogenés ("Diogenes", iný prepis: "Diogenés") bol päťnásobný olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v 1. stor.
Diogenes, syn Dionysia z Efezu, si na starovekých olympijských hrách vybojoval víťazstvo v dnes už nezvyčajnej disciplíne, v súťaži trubačov a hlásateľov. Diogenes v tejto disciplíne zvíťazil na piatich po sebe idúcich hrách, t. j. od 212. až do 216. hier v rokoch 69 až 85. Právo ohlasovať víťazstvá športovcov si vydobyl aj na ďalších celogréckych hrách, a to dvakrát na pythijských hrách, trikrát na isthmiských a nemejských hrách a jeho prenikavý hlas znel tiež viac ako osemdesiatkrát na miestnych hrách po celom starovekom Grécku.
Do Olympie si táto disciplína našla cestu na 96. hrách v roku 396 pred Kr. Konala sa hneď po prísahe a jej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov.
Krajské múzeum (Prešov)

Krajské múzeum v Prešove sídli v priestoroch Rákocziho paláca od roku 1956, postupne bola menená jeho náplň a názov. Pôvodne vzniklo ako mestské múzeum pri príležitosti 700. výročia písomnej zmienky v roku 1947 v budove „Kumštu“. V súčasnom období sú v jeho budovách umiestnené historické expozície, ktoré podávajú návštevníkom ucelený pohľad na historický vývoj mesta a regiónu spolu s tradičnou ľudovou kultúrou. Budova Rákocziho paláca a jeho technické vybavenie je národná kultúrna pamiatka v registri ÚZPF pod č. 3256/1.
Jan Kozák

Jan Kozák (* 25. marec 1921, Roudnice nad Labem – † 5. máj 1995, Praha) bol český spisovateľ.
Patril k spisovateľom, ktorí boli úplne oddaní politike KSČ. Po roku 1968 podporoval líniu KSČ, teda tzv. normalizačný proces.
Roku 1940 zmaturoval, po druhej svetovej vojne sa stal úradníkom a funkcionárom prevažne v kultúrnych úlohách spojených s KSČ. V roku 1951 absolvoval Ústrednú politickú školu ÚV KSČ. Potom sa stal pracovníkom aparátu ÚV KSČ. Do roku 1972 vyučoval dejiny strany na Vysokej škole politickej ÚV KSČ, kde sa v roku 1961 habilitoval ako docent.
V rokoch 19721977 bol predsedom Zväzu českých spisovateľov, v rokoch 19771989 potom predsedom Zväzu československých spisovateľov.
Dielo.
Jeho dielo celkom kopíruje vtedajšiu líniu KSČ, čerpá zo svojich osobných skúseností z kolektivizácie dedín na Slovensku, ktorých sa zúčastnil ako politický pracovník.
Lovecké diela z prostredia tajgy.
Tieto knihy vychádzajú z jeho loveckých výprav v Sovietskom zväze, väčšinou zo Sibíra.
Sleď

Sleď je slovenský rodový názov druhov sleďovitých rýb z rodov "Clupea" (sleď obyčajný, lat. "Clupea harengus"), "Chirocentrus" (sleď veľký, lat. "Chirocentrus dorab") a "Denticeps" (sleď zúbkovaný, lat. "Denticeps clupeoides").
Ľudmila Georgijevna Karačkinová

Ľudmila Georgijevna Karačkinová (, ; * 3. september 1948, Rostov nad Donom, Rusko) je ukrajinská astronómka.
Životopis.
Dcéra matematika, pracuje v Inštitúte pre teoretickú astronómiu Krymského observatória. od roku 1978. V roku 2004 získala Ph.D. z astronómie na univerzite v Odese.
Objavila 131 asteroidov, okrem iných asteroid (5324) Lyapunov a trójana 3063 Makhaon.
Bol po nej pomenovaný asteroid 8019 Karachkina.
Spolu s Ľudmilou Žuravľovovou, s ktorou pracuje v Krymskom observatóriu, pomenovala v roku 1982 asteroid 3067 Akhmatova po poetke Anne Achmatovovej. V tom istom roku pomenovala ďalšie vesmírne objekty po režisérovi Andrejovi Tarkovskom (3345 Tarkovskij), spisovateľovi Michailovi Bulgakovovi (3469 Bulgakov) a poetke Marine Cvetajevovej (3511 Tsvetaeva). Planéty sa snažila pomenovať po tých osobnostiach sovietskej kultúry, ktoré boli režimom zaznávané.
Má dve dcéry, klaviristku Mariju a Renatu.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2016

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2016 boli v poradí 39. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle mužov a žien, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 43. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Asuncióne, v Paraguaji v dňoch od 22.26. marca 2016, za účasti 6 mužských tímov. Paraguaj bol organizátorom juhoamerického šampionátu vôbec prvýkrát, keď dovtedy nehostil toto podujatie ako posledná juhoamerická krajina. Všetky zápasy sa hrali v plaveckom centre "Centro Acuático Nacional". V kategórii mužov sa stala víťazom po finálovom víťazstve nad . Obhajca titulu z , ktorý sa na turnaji predstavil s mladým tímom pozostávajúcim väčšinou z hráčov do 20 rokov, skončil na bronzovej priečke. Hlavný tím Brazílie bol v tom čase na zápasovom turné v Európe pred nadchádzajúcimi zápasmi svetovej ligy. Ženský turnaj sa neuskutočnil pre nedostatočný počet zaregistrovaných družstiev.
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Pohár UANA 2017. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá.
Diaľnica A3 (Srbsko)

Diaľnica A3 () je významná diaľnica v Srbsku. Prechádza od chorvátskej hranice pri Batrovci k Belehradu a vedie po nej frekventovaná európska cesta 70.
Priebeh.
Diaľnica bola budovaná ako súčasť juhoslovanskej diaľnici bratstva a jednoty, ktorá mala spájať zväzové republiky Slovinsko, Chorvátsko, Srbsko a Severné Macedónsko. Stala sa tak súčasťou významného balkánskeho juho a východo-západného dopravného koridoru, prechádzajúceho Belehradom. Diaľnica vedie nížinou južnej Vojvodiny popri Sremskej Mitrovici do metropoly Srbska, kde na obchvate mesta križuje diaľnicu A1.
Exteritorialita

Exteritorialita je pojem z medzinárodného práva. Pojem pochádza z latinského "ex" („mimo“) a "territorium" („územie“) a používa sa pre osoby, veci alebo územia, nachádzajúce sa "mimo výsosť štátu", v ktorom sa nachádzajú. 
S exteritorialitou tesne súvisí pojem imunita. Pojem exteritoriálneho územia je naopak často nesprávne zamieňaný s pojmami enkláva alebo exkláva (kde ide priamo o cudzie výsostné územie). 
Exteritorialita osôb a vecí.
Nachádzať sa mimo výsosť štátu v tomto prípade znamená, že dotyčné právne subjekty nepodliehajú miestnemu súdnemu stíhaniu a výkonu moci (čo však neznamená, že nepodliehajú miestnemu právnemu poriadku vôbec). Konkrétne to znamená, že príslušník štátu A, ktorý v štáte B spáchal trestný čin a zároveň v tomto štáte používa privilégium exteritoriality, nemôže tu byť uväznený, postavený pred súd a odsúdený.
Výsada exteritoriality je ako výnimka udeľovaná najmä veľvyslancom, vyslancom a vyššiemu diplomatickému personálu (a často aj ich rodinným príslušníkom), hlavám štátov (vrátane sprievodu) a vojenským jednotkám (vrátane lodí, lietadiel atď.), nachádzajúcim sa na cudzom území na pozvanie alebo v dôsledku medzištátnych zmlúv. Ďalej sem patria sudcovia Medzinárodného súdu, v zmluvne dohodnutých prípadoch aj účastníci medzinárodných konferencíí a organizacií (vrátane ich budov a úradníkov).
Exteritoriálne územie.
Exteritoriálne územie je zvláštnym prípadom exteritoriality. Týka sa analogicky predovšetkým pozemkov zastupiteľských úradov vrátane tu sa nachádzajúcich nehnuteľností, vecí a osôb. Exteritoriálne územie samotné však zostáva integrálne súčasťou štátneho územia hosťujúcej zeme. Ďalšie exteritoriálne územia môžu byť dohodnuté zmluvne.
Basilica maior

Basilica maior ("väčšia bazilika") je čestný titul vybraných rímskokatolíckych kostolov.
Radia sa k nim najmä štyri veľké "pápežské baziliky" v Ríme a tiež dve baziliky sv. Františka v Assisi. Ostatné kostoly s titulom baziliky sa označujú ako basilica minor (menšia bazilika).
Pápežské baziliky v Ríme.
Rímske baziliky maior sa vyznačujú tzv. svätou bránou, ktorá sa otvára iba počas svätých rokov (naposledy pri jubileu roka 2000). Do roku 2008 sa nazývali patriarchálne baziliky, pretože symbolicky predstavujú jednotlivé staroveké patriarcháty: Jeruzalem, Alexandria, Antiochia, Rím, Konštantínopol (Carihrad , Istanbul). V roku 2008 zrušil 266. pápež Benedikt XVI. titul rímskeho biskupa "patriarcha Západu" a baziliky sa nazývajú pápežské.
Medzi patriarchálne baziliky sa navyše radila bazilika minor sv. Vavrinca za hradbami, do roku 2008 titulárny kostol jeruzalemského patriarchu. V Bazilike sv. Vavrinca nie je svätá brána.
Baziliky v Assisi.
Okrem rímskych kostolov získali privilégium patriarchálnej baziliky ešte dva kostoly v Assisi:
Je v nich umiestnené pápežské sedadlo sedes a oltár na ktorom sa slúži liturgia iba so súhlasom pápeža.
Basilica minor

Bazilika minor alebo basilica minor ("menšia bazilika") je od 18. storočia zvláštny čestný titul, ktorý určitým významným chrámom prepožičiava rímsky pápež. Prepožičanie titulu "basilica minor" má za cieľ „posilnenie väzieb jednotlivých chrámov s rímskym biskupom a zároveň má vyzdvihnúť význam tohto chrámu pre okolie“.
Vyšší titul ako "basilica minor" je "basilica maior", ktorý je vyhradený šiestim najvyššie postaveným rímskokatolíckym kostolom, z ktorých štyri sú v Ríme a dva v Assisi.
Označenie.
Budova a zástavy baziliky minor môžu niesť skrížené kľúče, podobne ako v pápežskom znaku. Padiglione, žltočervené pruhované kužeľovité hodvábne tienidlo, ktoré pôvodne slúžilo na ochranu kňazov a rechtorov pri procesiách (niekedy býva nazývané tiež "umbraculum", či "basilica"), a tintinnabulum (liturgický zvonec), už nie sú povinnými insígniami bazilík minor.
Postup získania titulu "basilica minor" v súčasnosti upravuje predovšetkým "Acta Domus ecclesiae de titulo Basilicate minoris" Kongregácie pre Boží kult a disciplínu sviatostí z 9. novembra 1989. So zapožičaním titulu sú spojené určité požiadavky: „personálne a stavebné vybavenie pre príkladné slúženie liturgie a častú kazateľskú a spovednú službu. Bazilika minor má sláviť liturgiu hodín, resp. časoslov a má mať spevácky zbor. Do baziliky sú donesené pápežské insígnie [...] a vzniká povinnosť vykonávať petro-pápežské slávnosti, vzdelávaciu prácu a osvetu pri šírení rímskych výnosov“.
Po celom svete bolo k 30. júnu 2011 1 639 kostolov nesúcich označenie "basilica minor", z toho 554 len v Taliansku. Týmto titulom sú označené najmä významné pútnické kostoly. Bazailiku minor je možné rozpoznať podľa pápežského erbu úradujúceho alebo prepožičiavajúceho pápeža nad portálom alebo na inom nápadnom mieste.
Veronikina šatka

Veronikina šatka (, ) alebo aj Veronikin závoj, Veronikin ručník je rímskokatolícka relikvia, ktorá nesie obraz tváre Ježiša Krista. Podľa legendy a šiesteho zastavenia Krížovej cesty podala Svätá Veronika Ježišovi šatku, ktorou sa utrel a tak otlačil svoju tvár na túto pamiatku. Podľa cirkvi je to spoločne s Turínskym plátnom najvzácnejšia relikvia rímskokatolíckej cirkvi. Existuje však mnoho podobizní, no za pravú sa pokladá Šatka z Manopella.
Legenda.
V evanjeliach nenachádzame žiadnu zmienku o príbehu Veroniky a jej šatky. Tento príbeh je stáročia len tradovaný, no fakt, že podľa anglickej Katolíckej encyklopédie pochádza meno Veronika z latinských slov "„Vera“" (pravá) a "„Icon“" (podoba), čo v gréčtine znamená aj „obraz“, nám ukazuje, že sa nejedná o nejaký výmysel.
Podobizne.
Šatka z Manopella.
V roku (1506?) doniesol do talianskeho mestečka Manopello neznámy pútnik šatku, ktorú miestni kapucíni uložili do relikviára. Šatka s rozmermi 17,5x24 cm je dodnes vystavená a pravdepodobne je to pravá Veronikina šatka, pretože okrem toho, že si ju prišiel pozrieť Benedikt XVI., táto šatka je akoby ikonou všetkých východných obrazov a podobizní Ježiša Krista.
Svätá tvár sv. Silvestra.
Táto Kristová tvár sa nachádza v Matildskej kaplnke vo Vatikáne. Jeho počiatky siahajú do 16. storočia, kedy sa tento obraz spomína.
Svätá tvár z Viedne.
Táto ikona je kópia Svätej tváre sv. Silvestra, pretože v jej pravom hornom rohu je podpis P. Strozziho, ktorý ako tajomník pápeža Pavla V. vytvoril v roku 1617 6 kópií a táto je jedna z nich.
Vatikánska Veronika v Bazilike sv. Petra.
Veronikina šatka uchovávaná v kaplnke sv. Veroniky v období 8. storočia je spomínaná v pápežskej kronike z roku 753, kedy pápež Štefan II. niesol v slávnostnej procesii Kristovu tvár nenamaľovanú ľudskou rukou. Táto relikvia sa nazývala aj "„prvá ikona“", "„plátno z Kamuliana“" alebo "„medailón z Edessy“". Okolo roku 1208 pápež Inocent III. vystavil šatku verejnosti a do Vatikánu začali prichádzať mnohí kresťania, aby si uctili túto relikviu. Aj roku 1300 pri príležitosti jubilejného roku si Veronikinu šatku prišli uctiť mnohí pútnici, no šatka záhadne zmizla. Iný zdroj však tvrdí, že šatka zmizla až pri rímskom vyplienení v roku 1527, keď španielske vojská vtrhli do Ríma a aj samotný pápež bol evakuovaný do Anjelského hradu. Tieto vojská vpadli aj do Vatikánu. Vatikán nikdy nepotvrdil, že ktorá šatka je tá „pravá“, no s najväčšou pravdepodobnosťou sa nachádza v mestečku Manopello, pretože je akoby vzorom priam všetkých východných ikon Ježiša Krista.
Bandrélé

Bandrélé môže byť:
Bitka pri Adrianopole

Bitka pri Adrianopole môže byť:
Bitka pri Custoze

Bitka pri Custoze je názov dvoch bitiek v ktorých sa stretlo Rakúske cisárstvo so štátmi usilujúcimi o zjednotenie Talianska:
Bitka pri Poitiers

Bitka pri Poitiers môže byť:
Buzău

Buzău môže byť:
Caldwell

Caldwell môže byť:
Caldwell County

Caldwell County je okres USA:
Calhoun County

Calhoun County je okres v USA:
Canton

Canton môže byť:
Danville

Danville sú sídla v USA:
Dembeni

Dembeni môže byť:
Diaľnica A8

Diaľnica A8 môže byť:
Fanas z Pellény

Fanas ("Fanas") bol trojnásobný olympijský víťaz v roku 512 pred Kr.
Fanas z achájskej Pellény si na 67. olympijských hrách v roku 512 pred Kr. vybojoval víťazstvá v troch bežeckých disciplínach, a to v behu na jedno stadion, v behu na dve stadiá a v behu ťažkoodencov a stal sa tak prvým olympionikom, ktorému sa podaril taký veľkolepý triumf. 
Záznam o olympijských víťazstvách Fana je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2002

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2002 boli v poradí 32. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 36. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Beléme, v štáte Pará, v Brazílii v dňoch od 13.16. marca 2002, za účasti 4 mužských tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu siedmykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1935, 1946, 1965, 1984, 1994 a 1996. V kategórii mužov obhájila titul domáca . 
Ženský turnaj sa zrušil, pretože sa do neho prihlásili iba družstvá a .
Diaľnica A4 (Srbsko)

Diaľnica A4 () je významná diaľnica v Srbsku, ktorá tvorí prepojenie s Bulharskom. Vedie po nej frekventovaná európska cesta 80 a má dĺžku 106 km.
Priebeh.
Diaľnica vytvára dôležité prepojenie Srbska s Bulharskom údolím rieky Nišava. Začína križovatkou s diaľnicou A1 a severnou časťou obchádza centrum Niša. Pokračuje východným smerom inou trasou, než je vedená cesta I/43, a to od Proseku cez Kunovicu, čím sa vyhýba úzkemu údoliu. Vedie popri obci Crvena Reka, obchvatom mesta Bela Palanka, popri meste Pirot a Dimitrovgrad k hranici s Bulharskom, kde sa nápoja na diaľnicu A6. 
Vytvára významné cestné spojenie Belehradu a Sofie, po ktorej prechádza strategické spojenie Turecka a severo-východnej časti Grécka so strednou a západnou Európou.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2004

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2004 boli v poradí 33. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v Mar del Plata, v Argentíne v dňoch od 16.20. marca 2004, za účasti 6 mužských a 4 ženských tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu siedmykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1947, 1962, 1980, 1990 a 2000. 
V kategórii mužov tretí titul v rade získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Ženský turnaj vyhrala tiež a získala svoj piaty juhoamerický titul.
Hermagoras

Hermagoras ("Hermagoras") môže byť:
Diaľnica A2 (Srbsko)

Diaľnica A2 () je budovaná diaľnica v strednom Srbsku. V roku 2020 je dokončený 120 km dlhý úsek z Belehradu do západného Pomoravia pri meste Požega. V jej trase vedie európska cesta 761 a 763.
Priebeh.
Diaľnica povedie z Belehradu, kde križuje obchvat mesta s diaľnicou A1 a pokračuje juhozápadným smerom v trase Obrenovac, Ub, Lajkovac, Ljig, Čačak a Požega. Úsek k hranici Čiernej Hory a Kosovu sa plánuje v budúcnosti.
Diaľnica A4 (Bulharsko)

Diaľnica Marica alebo Diaľnica A4 () je významná diaľnica v Bulharsku. Vytvára prepojenie diaľnice Trakija s tureckou hranicou a koridorom Е80 na Istanbul. Meria 117 km a dokončená bola v roku 2015. Pomenovaná po rovnomennej rieke, ktorej údolím prechádza a je súčasťou paneurópskeho dopravného koridoru 4.
Priebeh.
"Marica" začína neďaleko mesta Čirpan na križovatke s diaľnicou Trakija a pokračuje údolím rieky Marica juhovýchodným smerom k Dimitrovgradu. Pri Harmanli prekonáva rieku a po jej ľavom brehu prechádza východným okrajom Svilengradu k hraničnému priechodu Kapitan Andreevo v blízkosti bulharsko-turecko-gréckeho trojmedzia.
Kumšt (vodná veža)

Kumšt (iné názvy: Mestská vodáreň, Vodná bašta) v Prešove bola pôvodne stredovekou baštou mestského opevnenia. Po polovici 16. storočia bola prestavaná na vodáreň, ktorá fungovala až do začiatku 20. storočia. Roku 1930 bolo v Kumšte umiestnené Židovské múzeum a od roku 1947 je v správe Krajského múzea v Prešove. Budova Kumštu je unikátnou vodnou vežou v strednej Európe. Kumšt a jeho technické zariadenie sú národná kultúrna pamiatka zapísaná v registri ÚZPF pod č. 4238/1.
Prístup.
Priestory potrebujú rekonštrukciu, aby mohli byť sprístupnené verejnosti. Prehliadka vonkajších priestorov je možná po vystúpení na zástavke MHD Trojica a po prechode na severný koniec Hlavnej ulice, kde ešte pred jej koncom treba odbočiť doľava na ulicu Ku Kumštu, kde je na ľavej strane budova Kumštu.
Diaľnica A3 (Bulharsko)

Diaľnica Struma alebo Diaľnica A3 () je diaľnica v Bulharsku. Vedie západnou časťou krajiny a zjednoduší spojenie hlavného mesta Sofia s prístavným mestom Solún v Grécku cez Blagoevgrad. Po dokončení bude mať dĺžku 172 km a prevezme tranzit koridoru Е79. Pomenovaná je podľa rieky Struma, v ktorej údolí diaľnica prechádza.
Priebeh.
Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie juhozápadným smerom k mestu Pernik. Pokračuje južným smerom k Blagoevgradu, pokračuje kopírujúc rovnomennú rieku prekoná náročný horský terén k mestu Sandanski a ďalej južným smerom k hraničnému priechodu Kulata.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2006

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2006 boli v poradí 34. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 38. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Medellíne, v Kolumbii v dňoch od 1.5. marca 2006, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1960, 1974, 1988 a 1992, z toho trikrát práve v Medellíne. Zápasy sa odohrali v dvoch bazénoch ("Olímpica" a "Belém") plaveckého centra "Complejo Acuático Medellín".
V kategórii mužov štvrtý titul v rade získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Ženský turnaj vyhrala tiež a získala tak svoj šiesty juhoamerický titul.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické hry 2007, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Z mužskej kategórie sa na ne kvalifikovali 3 a zo ženskej kategórie 2 najlepšie družstvá.
Diaľnica A2 (Bulharsko)

Diaľnica Hemus alebo Diaľnica A2 () je významná diaľnica v severnom Bulharsku. Spája hlavné mesto Sofia s prístavným mestom Varna a vedú po nej európske cesty Е70, Е79, Е83 a Е772. Z celkovej dĺžky 418 km je (v roku 2022) dokončených 191 km. Pomenovaná je po historickom (latinskom) pomenovaní Starej planiny „Haemus“.
Priebeh.
Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie severo-východným smerom cez Starú planinu okolo miest Botevgrad, Jablanica, Pleven, Veliko Tărnovo a Šumen k Varne. Tu je plánované napojenie diaľnice Černo more, ktorá prepojením s diaľnicou Trakija vytvorí súvislý diaľničný okruh, ktorý bude kostrou cestnej siete a dopravne obslúži veľkú časť krajiny.
Diaľnica A6 (Bulharsko)

Diaľnica Európa alebo Diaľnica A6 () je diaľnica v západnom Bulharsku. Po dokončení prepojí hlavné mesto Sofia s hraničným priechodom Kalotina v smere na srbský Niš a prevezme trasovanie európskej cesty Е80. Jej dĺžka bude 49 km, z ktorých je (v roku 2023) dokončených 32 km. 
Priebeh.
Diaľnica začína na sofijskom mestskom okruhu, odkiaľ vedie severo-západným smerom v blízkosti súčasnej cesty I/8. Severným okrajom obíde Slivnicu a Dragoman a po prekonaní horského pásma Stará planina sa na hraničnom priechode skončí napojením na srbskú diaľnicu A4.
Konzervativizmus na Slovensku

Konzervatívne orientované politické strany a politické hnutia sú od roku 1989 stálou súčasťou slovenskej politickej scény. Občania Slovenska sú vo všeobecnosti považovaní za konzervatívnych voličov. Môže to byť podmienené silným vplyvom náboženstva, kresťanských hodnôt a relatívne silným národným povedomím.
Politická orientácia.
Spektrum slovenských konzervatívnych strán je veľmi široké. Dlhoročným predstaviteľom kresťanskej demokracie je hnutie KDH. Liberálno-konzervatívne krídlo svoje liberálne témy prezentuje v ekonomických otázkach ako presadzovanie rovnej dane, menej zásahov štátu do podnikania alebo zmenšovanie byrokracie; konzervatívna pohľad má na kultúrno-spoločenské otázky. Zastupujú ho napríklad strany SLOVENSKO, Kresťanská únia a ZA ĽUDÍ.
K národným, kresťanským a sociálnym pilierom sa hlási národne orientovaná SNS a mimoparlamentná krajne pravicová strana Kotlebovci – Ľudová strana Naše Slovensko. Napriek tomu, že všetky menované subjekty sú ideologicky rozličné, spadajú do pravého politického spektra. Poslednou stranou, ktorá je orientovaná v niektorých oblastiach konzervatívne je ľavicová SMER-SD, ktorá je známa svojimi odmietavými postojmi voči moslimom a utečencom z tretích krajín. Okrem korupčných káuz Smer-SD pravidelne čelí ostrej kritike liberálnej verejnosti a médií za ignorovanie otázok týkajúcich sa registrovaných partnerstiev, dekriminalizácie marihuany alebo odluky cirkvi od štátu. V európskom ponímaní je to neobvyklé, pretože práve ľavicové, sociálno demokratické strany sú tie, ktoré máju v agende témy osobných práv a slobôd.
Spoločným znakom týchto strán je preferovanie tradičných hodnôt, ochrana rodiny a výchova spoločnosti v kresťanskom duchu.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2008

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2008 boli v poradí 35. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 39. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 12.16. marca 2008, za účasti 4 mužských a 4 ženských tímov. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu ôsmykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1935, 1946, 1965, 1984, 1994, 1996 a 2002. Zápasy sa odohrali v "Clube Escola Pacaembu".
V kategórii mužov piaty titul v rade získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Ženský turnaj vyhrala tiež domáca a získala tak svoj siedmy juhoamerický titul.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Pohár UANA 2009. Z oboch kategórií sa na ne kvalifikovali 3 najlepšie družstvá.
Konečné poradie.
Pozn: Pohár UANA 2009 sa neskôr zrušil.
Super Socket 7

Super Socket 7, nazývaný aj Super 7, je rozšírenie špecifikácie pätice Socket 7. Na rozdiel od Socketu 7 je vybavený 100 MHz FSB, podporou AGP a puzdier SPGA.
Super Socket 7 bola prvá pätica určená primárne pre procesory AMD, avšak podporovali ju aj ďalší výrobcovia ako Cyrix alebo IDT. So Socketom 7 je spätne kompatibilný, avšak procesory pre Super Socket 7 nemôžu v pätici Socket 7 fungovať plnou rýchlosťou. Procesory pre Socket 5 sú fyzicky kompatibilné so Super Socket 7, ale nie všetky základné dosky určené pre Socket Super 7 podporovali napätie potrebné pre Socket 5 procesory.
Pretože architektúra bola lacná, mnoho výrobcov ako VIA alebo SiS produkovalo lacné čipsety pre základné dosky, ktoré mali často nižšiu kvalitu, hlavne čo sa týka implementácie AGP. AMD na to neskôr reagovalo zavedením programu stráženia kvality pre procesory Athlon.