Chameleónovité

Chameleónovité () je čeľaď infraradu leguány.
Výskyt.
Táto čeľaď sa pravdepodobne vyvinula vo Východnej Afrike, odkiaľ sa rozšírila okrem územia celej Afriky aj na Madagaskar, Kanárske ostrovy, na ostrov Maurícius, Zanzibar, Arabský polostrov, do Ázie a na juh Európy (hlavne Cyprus, Kréta, Malta, Sicília, Španielsko, Portugalsko), kde sa vyskytujú druhy "Chamaeleo chamaeleon" a "Chamaeleo africanus".
Chameleóny obývajú všetky druhy tropických a horských dažďových pralesov, savany, vyskytujú sa aj na okrajoch polopúští a stepí. Väčšina druhov žije na stromoch a kroch, niektoré malé druhy prežívajú na zemi pod napadaným lístím.
Druhy.
V čeľadi "Chamaeleontidae" je v súčasnosti asi 150 druhov chameleónov. Absolútne presný počet sa nedá určiť, nakoľko sú zverejňované nové revízie systematického členenia ich druhov a poddruhov. Jednotlivé druhy chameleónov môžu dosahovať rôznu veľkosť. Najmenším druhom je "Brookesia micra", ktorý dosahuje dĺžku , jedným z najväčších je Chameleón obrovský ("Furcifer oustaleti") so svojou dĺžkou až . Priemerná dĺžka väčšiny druhov chameleónov je medzi 15 až .
Chameleónovité jaštery väčšinou žijú v korunách stromov a kríkov. Pre tento spôsob života sú dobre prispôsobené. Chameleóny sa vyznačujú niektorými charakteristickými znakmi.
Telo chameleóna.
Chameleóny majú bočne sploštené telo eliptického prierezu, dlhý chvost, ktorého schopnosť zvinutia sa do špirály umožňuje obkrútením okolo konára vytvoriť piaty pevný oporný bod pri držaní sa v korune stromov. 
Nohy.
Nohy chameleóna sú tzv. zygodaktilnéprsty sú zrastené do akýchsi klieští: na predných končatinách sú tri vonkajšie a dva vnútorné prsty a na zadných je to naopak. Na prstoch majú silné pazúry, ktoré umocňujú silu uchytenia počas lezenia po kôre stromov.
Hlava chameleóna.
Chameleonóvité nemajú Jacobsonov orgán a podobne ako hadom im chýba vonkajšie aj stredné ucho. Toto nasvedčuje tomu, že by mohli byť chameleóny hluché, no dokážu medzi sebou komunikovať cez vibrácie pevných materiálov ako sú konáre stromov.
Oči.
Oko chameleóna je považované za „technicky“ najdokonalejšie v celej živočíšnej ríši. Horná a dolná časť očných viečok chameleóna je zrastená kožou pokrytou jemnými farebnými šupinami tak, že je nich otvor vo veľkosti očnej zrenice. Oči tohto plaza sa môžu pohybovať samostatne a dokážu súčasne vnímať dva objekty. Zviera môže vidieť v rozsahu 360°. Chameleón vertikálne otáča okom o 90°, horizontálne ním otáča o 180°. Vo chvíli lokalizácie koristi sa dokážu chameleóny obidve oči sústrediť na tento jeden bod, čím chameleón získa ostrý, priestorový stereoskopický obraz, registrujú takto aj najmenší hmyz už do vzdialenosti 5.
Chameleóny sú schopné vnímať aj ultrafialové svetlo.
Jazyk.
Chameleónovité jaštery majú veľmi dlhý jazyk, ktorý svojou dĺžkou môže presiahnuť dĺžku ich tela. Tento jazyk dokážu z tlamy vystreliť rýchlosťou väčšou, aká je postrehnuteľná ľudským okom. Jeho koniec je silne lepkavý, s hruškovitým svalom, ktorý rýchlo udrie a aj s pomocou mierneho podtlaku uchopí korisť. Následne je korisť rýchlo vtiahnutá do jeho silnej tlamy, v ktorej ju rozdrví sa skonzumuje.
Farba chameleóna.
Známa je schopnosť chameleóna meniť svoju farbu. 
Chameleóny majú špeciálne kožné bunky, nazývané chromatofóry, ktoré sa nachádzajú pod ich priesvitnou vonkajšou kožou. Vo vrchných vrstvách sa nachádzajú bunky nazvané xanthofóry a erythrofóry, ktoré obsahujú žltý a červený pigment. Pod týmito bunkami sa nachádza vrstva, v ktorej sú bunky iridofóry (alebo aj guanofóry), obsahujúce transparentnú kryštalickú substanciu guanín. Cez túto substanciu sa vytvára modré sfarbenie, ktoré v kombinácii s vonkajšou žltou či červenou farbou vytvára výsledný efekt zelených či fialových odtieňov. Tmavé farbivo, melanín, ktoré reguluje tmavé farebné škály, sa nachádza pod týmito dvoma vrstvami. 
Týmto spôsobom pri nervovom podráždení v jednotlivých chromatofóroch dochádza k zmenám viditeľnosti pigmentov ich posunom smerom k povrchu, alebo dovnútra kože. Princípom podobným, ako keď maliar mieša zrniečka farebných pigmentov na svojej palete, sa takto menia farebné odtiene kože chameleóna v závislosti od genetických dispozícií jednotlivých druhov. Farby chameleónov sa takto môžu meniť od zelenej, hnedej, čiernej, bielej, smotanovej, žltej až po modrú
Základné sfarbenie chameleónov je, podobne ako u väčšiny živočíchov, kombinované tak, aby splynuli so svojím prostredím. Nie je pravda, že zmena farby chameleóna je podmienená aktuálnou adaptáciou na farbu prostredia. Na sfarbenie má vplyv aj teplota, ročné obdobie, intenzita osvetlenia, denná doba, ale aj jeho nálada, pohlavie a správanie v období pohlavnej aktivity, stres a iné vplyvy. Zmena farby chameleóna je teda skôr jedným zo spôsobov komunikácie. Vyjadruje aj emócie a môže byť cestou, ktorá má jedinca počas dvorenia zatraktívniť u opačného pohlavia. Rôzne druhy chameleónov používajú na zmenu svojho sfarbenia rozdielne farby a ich kombinácie.
Pohlavný dimorfizmus.
U väčšiny druhov chameleónov sa vyskytuje výrazný pohlavný dimorfizmus, samce v porovnaní so samicami sa vyznačujú väčšou pestrosťou a často u viacerých druhov chameleónov majú na sebe rôzne výraznejšie ozdoby, ako sú výrastky, goliere, rohy, alebo helma (napríklad aj chameleón jemenský, "Chamaeleo calyptratus").
Reprodukcia.
Chameleóny sú najčastejšie vajcorodé, niektoré sú vajcoživorodé.
Samičky vajcorodých druhov kladú vajíčka asi po 36 týždňoch gravidity. Zlezú zo stromov a v závislosti od druhu chameleóna vyhrabú 10 hlbokú jamu. Na dne tejto jamy sa počas kladenia otáčajú, po nakladení jamu zahrabú a toto miesto opustia. Množstvo nakladených vajec tiež závisí od druhu, malé druhy rodu "Brookesia" môžu naklásť iba 24 vajcia, pokým "Chamaeleo calyptratus" dokáže naklásť až 80100 vajec, ale aj toto množstvo môže byť u tohto druhu chameleóna variabilné. Doba do vyliahnutia mláďat je tiež variabilná a môže byť od 4 do 12 mesiacov. Inkubácia môže trvať aj dlhšie, z vajec druhu "Calumma parsonii" sa mláďatá vyliahnu až po 24 mesiacoch.
Vajcoživorodé chameleóny (napr. "Chamaeleo jacksonii") majú obdobie gravidity okolo 56 mesiacov. Novonarodené chameleóny spia obalené v priesvitnom obale, kým sa nedotknú zeme či konára, a vtedy sa po prebudení pokúšajú vyslobodiť z membrány. Samice vajcoživorodých chameleónov dokážu mať naraz 830 živých mláďat.
Potrava.
Zaujímavý je spôsob lovu chameleónovitých jašterov. Hlavnou potravinovou zložkou chameleónov je rôzny hmyz, hlavne kobylky ("Acrididae"), modlivky ("Mantodea"), svrčky ("Gryllidae"), na ktorý si dokážu počkať v stave nehybného postoja na konári. V prípade, že sa ich korisť usadí v dosahu ich dlhého lepkavého jazyka, vymrštia ho a úctyhodnou rýchlosťou si chytený hmyz týmto jazykom vtiahnu do papule. Väčšie druhy sa môžu živiť aj menšími vtákmi, alebo inými menšími zástupcami radu jašterotvarých. 
Druhy ako sú "Chamaeleo calyptratus" a "Chamaeleo jacksonii" majú ako doplnok stravy aj časti niektorých rastlín. 
Chameleóny preferujú tečúcu, dažďovú vodu pred stálymi vodnými zdrojmi, nie je preto jednoduché ich naučiť, aby ju v zajatí konzumovali z misky.
Systematika.
Rody z podčeľade chameleóny sa po slovensky volajú chameleón.