Marcel Buntaj

Marcel Buntaj (* 7. jún 1974, Bratislava) je slovenský hudobník, hráč na bicie nástroje, klavír, hudobný producent a hudobný aranžér.
Hudobná kariéra.
Marcel Buntaj je absolventom bratislavského konzervatória, kde vyštudoval hru na bicie. Od šestnástich rokov spolupracuje na viacerých hudobných projektoch rôznych hudobných žánrov od klasickej hudby, džezu (člen "Big Bandu Bratislavského konzervatória"), blues po rock, či ako štúdiový hráč pri nahrávaní albumov populárnej hudby. 
Počas štúdia nahral tympany na album Petra Martinčeka "Missa Danubia" (so sólistami Evou Jenis a Petrom Dvorským). Účinkoval s hudobnými formáciami ako Bossa Noha (1989 - 1994), Bratislavské jazzové kvarteto (1990), orchester Komornej opery v Bratislave (1992), Oklobase (1992 - 1994), Blues Band Joža „Barryho” Barinu, Jazz Special, Scat Adrieny Bartošovej, v Československom kvintete, v Midi Roba Grigorova, v Mr. Bande Silvie Josifoskej (1991 - 1993), v roku 1996 bol členom formácie Lipa – Šeban Band, od roku 1998 je členom kapely J. B. Band Juraja Buriana.
V roku 1995 získal Cenu Ladislava Martonika ako "jazzman roka" a v roku 1998 cenu hudobnej akadémie "Grand Prix ZAI 1997" ako inštrumentalista roka.
V roku 1997 spolu s Andrejom Šebanom, Oskarom Rózsom a Marošom Hečkom založili dnes už rozpadnutú formáciu Free Faces, s ktorou nahral dva albumy a jeden EP album. V rovnakom období vystupoval so Šebanom a Rószom ako trio BuŠeRo (Buntaj - Šeban - Rózsa), ktoré bolo známe niekoľkohodinovými improvizovanými koncertami a hudobným sprievodom známych slovenských umelcov ako napríklad Marián Varga, Jaroslav Filip, Richard Müller. V tejto zostave nahrali vlastné albumy: 2CD "Milión Bohov" a "Kamakura".
Marcel Buntaj sa zúčastnil sa mnohých workshopov a hudobných festivalov na Slovensku a v zahraničí (Rakúsko, USA, Česko, Francúzsko, Poľsko, Švajčiarsko, Luxembursko, Anglicko, Švédsko, Maďarsko, Taliansko, Nemecko, Rumunsko.)
Jeho hru na rytmické nástroje môžeme počuť v skladbách umelcov populárnej hudby: Jana Kirschner, Lenka Filipová, Pavol Hammel, Orchester Gustáva Broma, Adriena Bartošová, Beata Dubasová, Václav Patejdl, Oľga Záblacká, Katarína Hasprová, Robo Grigorov, Robo Opatovský, Richard Müller, Jaro Filip, Marián Varga, Jiří Stivín, Peter Cmorík a mnohých ďalších. 
V roku 2000 účinkoval so skupinou IMT Smile a v roku 2003 hral so skupinou Elán na koncerte na Letenskej pláni v Prahe. Nahrával hudbu k muzikálom "Jozef a jeho zázračný farebný plášť" a "Cyrano z predmestia".
Od roku 2004 hrá spolu s hráčom na basovú gitaru Martinom Gašparom a hráčom na klávesové nástroje Jurajom Tatárom v skupine BKK Trio. Trio vzniklo z hudobníkov hrajúcich už desať rokov v skupine Petra Lipu. V roku 2005 skupina vydala skladby zo svojho repertoáru na debutovom albume "Bukake jazz...".
Koncom roka 2008 sa spolu s ostatnými členmi BKK tria spojil s gitaristom skupiny Team, Dušanom Antalíkom, a vytvorili jazz-rockovú kapelu Aeroc Therapy.
Okrem nahrávania a produkovania albumov iných interpretov, vydal v roku 2008 vlastný sólový album "Marcel Buntaj", ktorý sám skomponoval, nahral a aranžoval. Na albume využil svoj talent v tzv. mouth-drumms, v modulovaní a napodobňovaní zvukov rôznych hudobných nástrojov. V roku 2010 vyšli dve skladby z tohto albumu v Kanade na nu-jazzovej kompilácii "Long Distance Compilation", ktorá v 2009 vyšla aj na Slovensku.
Účinkoval s kapelou TUTU na koncerte pre prezidenta Česka Václava Klausa (2006) ako aj na koncerte s basgitaristom Victorom Baileym (Madonna, Weather Report , Steps Ahead...). V priebehu mája a júna roku 2009 sa zapojil do česko-slovenského projektu "Megakoncert fontána pre Zuzanu live", kde spolu s ostatnými členmi kapely sprevádzal v niekoľkých českých aj slovenských mestách spevákov Luciu Bílú, Paľa Haberu, Joža Ráža a iných. 
V súčasnosti koncertuje a nahráva hlavne s Vlastom Redlom, Pavlom Hammelom, Vašom Patejdlom, Petrom Lipom, či so svojim BKK triom. Meno Marcela Buntaja sa nachádza na obaloch viac ako stovky albumov.
V roku 2023 zložil hudbu k filmu "Invalid".
Nástrojové vybavenie.
Hrá na sadách Gretsch (rok výroby 74) a DW Collector Gold, činely Istanbul.