burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kathy Bakerová

Katherine Whitton Baker (* 8. jún 1950, Midland, Texas, USA) je americká herečka.
Životopis.
Bakerová sa narodila v Midlande v Texase. Je dcérou geológa Johna Seawanda Bakera a jeho francúzskej manželky Helen Andree. Navštevovala strednú školu na Mills High School v Millbrae v Kalifornii, ktorú končila v roku 1968. Jej inštruktorka drámy, Allen Knight, bola hlavným vplyvom jej túžby stať sa profesionálnou herečkou. Začiatkom 70. rokov študovala herectvo na Kalifornskom inštitúte umenia. Neskôr získala titul B.A. titul (1977) na UC Berkeley.
Kariéra.
Bakerová začala svoju hereckú kariéru v divadle, v San Francisco's Magic Theatre a účinkovala v niekoľkých hrách Sama Sheparda. Neskôr sa dostala do inscenácie "Fool for Love" (1983), ktorá sa konala mimo Broadwayu, kde sa objavila po boku Eda Harrisa. Za túto úlohu získala cenu Obie. V tom istom roku bola obsadená ako Louisa Shepard, manželka Alana Sheparda, v dráme "The Right Stuff".
Objavila sa tiež ako prostitútka v dramatickom predstavení "Smart" (1987) a zotavujúca sa alkoholička a obeť domáceho násilia v "Clean and Sober" (1988) po boku herca Michaela Keatona.
Menšiu úlohu mala aj v dráme Tima Burtona, "Edward Scissorhands", kde hrala po boku Johnnyho Deppa, Winony Ryder či Dianne Wiest.
Od roku 1992 do roku 1996 hrala Bakerová v seriály "Picket Fences". Za svoj herecký výkon získala tri krát cenu Primetime Emmy, ocenenie Zlatý glóbus a tiež ocenenie Screen Actors Guild Award. Neskôr sa objavila v seriály Davida E. Kelleyho, "Ally McBeal".
V roku 1999 mala jednu z vedľajších úloh v dramatickom filme "The Cider House Rules" a v roku 2004 si zahrala v Oscarovom filme "Cold Mountain", po boku Nicole Kidman, Renée Zellweger a Juda Lawa.
V roku 2010 si zahrala v menej úspešnej čiernej komédií "Miss Nobody" a o rok neskôr dostala menšiu rolu tiež v televíznom seriály "Against the Wall".
V roku 2015 hrala dcéru Blake Lively vo filme "The Age of Adaline" a od roku 2016 je jednou zo stabilného hereckého obsadenia televízneho seriálu "The Ranch" spolu s Ashtonom Kutcherom a Elishou Cuthbert.
Osobný život.
Žije v južnej Kalifornii so svojím druhým manželom, režisérom a producentom Stevenom Robmanom, za ktorého sa vydala v roku 2003. Má syna a dcéru so svojím prvým manželom Donaldom Camillierim.
Rennes School of Business

Rennes School of Business je európska biznis škola nachádzajúca sa v Rennes vo Francúzsku. Bola založená v roku 1990.
Charakteristika.
Rennes SB je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 13 800 absolventov.
Študijné programy.
Rennes SB má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA. Rennes SB udeľuje aj PhD titul.
Umiestnenia v rebríčkoch.
V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 51. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Siderolit

Siderolit môže byť:
Siderolit (železokamenný meteorit)

Siderolit (iné názvy: železokamenný meteorit, železno-kamenný meteorit, železnokamenný meteorit, kamenno-železný meteorit) je meteorit, ktorý je svojím zložením prechodom medzi železným meteoritom (sideritom) a kamenným meteoritom (aerolitom). Obsahuje teda približne rovnakou mierou zastúpené jednak železo, nikel a kobalt a jednak kremičitanový materiál (pyroxény a olivín).
Druhy siderolitov sú: pallasit, siderofyr, grahamit, mezosiderit a lodranit.
Hikaru Nakamura

Hikaru Nakamura (* 9. december 1987, Hirakata, Japonsko) je japonsko-americký šachový veľmajster. Patrí medzi svetovú šachovú špičku.
Detstvo.
Nakamura sa narodil v Hirakate v prefektúre Osake. Jeho matka Carolyn Merrow Nakamura má americký pôvod a jeho otec, Šuiči Nakamura japonský. Keď mal dva roky, jeho rodina sa presťahovala do Spojených štátov. Nakamurovi rodičia sa rozviedli v roku 1990, keď mal 3 roky. Šach začal hrať v siedmich rokoch. Trénerom bol jeho srílanský nevlastný otec, majster FIDE a autor šachových publikácií Sunil Weeramantry.
Prvé úspechy.
Vo veku 10 rokov sa stal najmladším hráčom, ktorý dosiahol titul šachového majstra v šachovej federácii Spojených štátov, čím prekonal rekord, ktorý pred ním držal Vinay Bhat. V roku 2003 vo veku 15 rokov a 79 dní sa stal najmladším Američanom, ktorý získal titul veľmajstra, čím prekonal rekord Bobbyho Fishera o tri mesiace (rekord mu už nepatrí). 
Twitch streaming.
Hikaru je momentálne známy tým, že produkuje obsah na sociálnych sieťach, najmä na platforme Twitch, kde má najodoberanejší a zároveň najsledovanejší kanál v kategórii chess (šach), a na platforme Youtube, kde nahráva high-lights zo svojich streamov. 
Jeho odkaz.
V šachovej komunite je známy najmä tým, že počas pandémie koronavírusu zapríčinil tzv. chess boom (spopularizoval šach pomocou kolaborácii s inými tvorcami obsahu na Internete a tým priviedol viac hráčov ku hre). 
Taktiež je známy spropagovaním šachového otvorenia "Bongcloud Attack", závislosťou na kofeíne a záľubou pozerať sa na svoj strop počas kalkulovania šachových pozícii. 
Zaraďuje sa medzi najlepších hráčov rýchleho šachu (Blitz/Bullet), ak nie najlepšieho na svete, v ktorom si udržuje stabilne vysoký Elo rating v "over the board" šachu, ale aj na najpoužívanejšej online stránke chess.com.
Báza (vektorový priestor)

Báza vektorového priestoru formula_1 je množina lineárne nezávislých vektorov, ktorých lineárnym obalom je priestor formula_1. Každý vektor z formula_1 sa dá jednoznačne vyjadriť ako lineárna kombinácia bázových vektorov. Teda voľba bázy súčasne každému vektoru priraďuje súradnice - koeficienty takejto lineárnej kombinácie.
Definícia.
Nech formula_1 je vektorový priestor nad poľom formula_5 a formula_6.
Ak formula_7 je lineárne nezávislá množina a súčasne generuje priestor formula_1, tak hovoríme, že formula_7 je "báza" priestoru formula_1. Ekvivalentná podmienka je, že každý vektor formula_13 sa dá vyjadriť práve jedným spôsobom ako lineárna kombinácia konečne veľa vektorov z formula_7. Koeficienty tejto lineárnej kombinácie voláme súradnice daného vektora vzhľadom na bázu formula_7,
V prípade, že formula_7 je konečná množina, tak sa uvedené definície dajú sformulovať o čosi jednoduchšie. Na miestach, kde sme v uvedených definíciách potrebovali vybrať konečnú podmnožinu z formula_7 môžeme zobrať priamo celú bázu. T.j. môžeme definície sformulovať tak, že formula_28 namiesto formula_8.
Príklady bázy.
Majme nejaký vektorový priestor formula_1 a podmnožinu formula_53 takú, že lineárny obal formula_54 tejto množiny je rovný priestoru formula_1, teda platí: formula_56. 
Príklad 1.: nech formula_57 a formula_58. Je zrejmé, že platí rovnosť formula_59. Avšak vektory formula_60 sú lineárne závislé, pretože platí: formula_61, naproti tomu, vektory formula_62 sú lineárne nezávislé, preto vektory formula_62 tvoria bázu vektorového priestoru formula_64 (samozrejme aj vektorového priestoru formula_54).
Príklad 2.:
Nech je daný vektorový priestor formula_66. Vektory formula_67 sú lineárne nezávislé a preto tvoria bázu vektorového priestoru formula_66.
Nekonečnorozmerný prípad.
Niektorí autori používajú v nekonečnorozmernom prípade názov "Hamelova báza", na odlíšenie od niektorých iných typov báz používaných pre nekonečnorozmerné priestory. (Napríkad Schauderova báza v Banachových priestoroch alebo ortonormálna báza v Hilbertových priestoroch.) Niekedy sa však tento termín používa špecificky pre bázu formula_69 ako vektorového priestoru nad formula_70.
Najjednoduchší príklad nekonečnorozmerného priestoru je priestor dimenzie formula_71. Takýto priestor môžeme dostať napríklad ako priestor formula_72, pozostávajúci z postupností reálnych čísel, ktoré majú iba konečne veľa nenulových členov. Priestor formula_72 je vektorový priestor nad formula_69, jeho báza pozostáva z postupností formula_75, formula_76, kde formula_75 obsahuje jedinú jednotku na formula_78-tom mieste. T.j. formula_79, formula_80, atď.
Pre mnohé nekonečnorozmerné vektorové priestory nevieme explicitne popísať bázu. Tvrdenie, že každý vektorový priestor má bázu, je ekvivalentné s axiómou výberu.
Ľubovoľný nekonečnorozmerný Banachov priestor má dimenziu aspoň formula_81. Z toho napríklad vidíme, že ak má lineárny normovaný priestor spočítateľnú Hamelovu bázu, tak nemôže byť úplný.
Matej Lacko

Matej Lacko alebo staršie Matej Szepsi-Lacko (; * asi 1570, Moldava nad Bodvou† 1633) bol kronikár, vinársky odborník a kalvínsky kňaz. Vynálezca výroby tokajského výberu (aszú).
Životopis.
Študoval v Sárospataku na kalvínskom gymnáziu, následne od roku 1608 teológiu na univerzite vo Lutherstadt Wittenberg. V rokoch 16031607 pôsobil ako farár v obci Olaszliszka, následne ako učiteľ v Košiciach. Od roku 1614 bol dvorný kazateľ Michala Lórantfiho v Erdőbénye.
Na panstve Lórantfiovcov experimentoval s výrobou vína a vynašiel spôsoby výroby tokajských výberov (maď. aszú). Podrobnejšie: „V roku 1631 bol za spracovanie hrozna a výrobu vína zodpovedný Máté Laczkó [Matej Lacko]. Pretože sa bál útoku Turkov, nariadil zber hrozna oneskorene. Vďaka tomuto oneskoreniu niektoré hrozná chytili ušľachtilú pleseň a boli zozbierané a tlačené oddelene, predtým, ako sa nalievali do muštu. Výsledné víno predávané okolo Veľkej noci si v ďalšom roku získalo veľký obdiv. Toto víno odovzdal svojej panej Zuzane Lorántffy [Zuzana Lórantfiová], vtedy už Rákoci [Rákociová, manželka Juraja I. Rákociho], ktorej veľmi zachutilo a prikázala ho vyrábať v čo najväčšom množstve.“
Autor (za jeho života nevydanej) kroniky s názvom "Kronikajá" (v maďarčine), v ktorej sa venoval najmä udalostiam z východného Uhorska v rokoch 15211624. Dielo predstavuje významný historický prameň pre toto obdobie.
Kauda

Kauda môže byť:
Clausiusova nerovnosť

Clausiusova nerovnosť je vzťah v termodynamike na základe ktorého je možné odvodiť definíciu entropie aj princíp vzrastu entropie. Pomenovaná je po nemeckom fyzikovi Rudolfovi Clausiusovi. Pre všeobecné termodynamické cykly má tvar:
kde
Pre vratné a vnútorne vratné cykly nerovnosť prechádza do tvaru :
Pre nevratné cykly platí:
Carnotove princípy

Carnotove princípy sú dve tvrdenia, ktoré priamo vyplývajú z druhého zákona termodynamiky. Ich porušenie vedie priamo k porušeniu druhého zákona termodynamiky.
Prvý Carnotov princíp.
Účinnosť nevratného tepelného motora je vždy menšia ako účinnosť vratného tepelného motora pracujúceho medzi tými istými zásobníkmi tepla.
Druhý Carnotov princíp.
Účinnosť všetkých vratných tepelných motorov pracujúcich medzi tými istými zásobníkmi tepla je rovnaká.
Josef Krejcik

Josef Emil Krejčik (* 22. január 1885, Viedeň† 4. január 1957) bol rakúsky šachový majster, novinár a autor.
Narodil sa vo Viedni a zúčastnil sa mnohých miestnych turnajov pred, počas a po prvej svetovej vojne. V roku 1908 získal 6. miesto (tento turnaj vyhral Richard Réti), 5. miesto v roku 1909/10 (tzv. Trebitschov memoriál, vyhral Richard Réti), 8. miesto v roku 1910 (zvíťazili Carl Schlechter a Rudolf Spielmann), obsadili 6. miesto v roku 1914/15 (tzv. Trebitschov memoriál, zvíťazil Schlechter), delil 2.3. miesto, za Józefom Dominikom. V roku 1915 zvíťazil pred Schenkeinom. Ďalej získal 8. miesto v roku 1921 (Friedrich Sämisch vyhral), zdieľal 1. miesto s Hansom Kmochom v roku 1921 a delil 10.12. pozíciu v roku 1929/30 (tzv. 13. Trebitschov memoriál, ktorý vyhrali Kmoch a Spielmann).
Dr. Josef Krejčik publikoval vo vedúcom viedenskom šachovom časopise „"Wiener Schachzeitung"“ a v „"Neues Wiener Tagblatt"“. Bol autorom slávnych šachových kníh: "13 Kinder Caissens" (Viedeň 1924), "Artige und unartige Kinder der Schachmuse" (Lipsko, 1925) a "Mein Abschied vom Schach" (Berlín, 1955). Bol známy svojimi vtipnými poznámkami.
Je po ňom pomenovaný tzv. Krejčiho gambit v holandskej obrane, ktorý pozostáva z ťahov 1. d4 f5 2. g4.
Johannes Esser

Johannes „Jan“ Fredericus Samuel Esser (* 13. október 1877, Leiden, Holandsko† 9. august 1946, Chicago, USA) bol holandský plastický chirurg, ktorý propagoval inovatívne metódy rekonštrukčnej chirurgie vojakov zranených v prvej svetovej vojne. Predpokladá sa, že v roku 1917 presadil termín „stent“, aby opísal použitie zubnej zmesi, ktorú v roku 1856 vynašiel anglický zubár Charles Stent (18071885) na vytvorenie formy na rekonštrukciu tváre. Pojem „stent“ sa neskôr rozšíril na zariadenie na expanziu zúžených trubíc telového tkaniva.
Bol jednorazovým šachovým šampiónom, keďže vyhral Holandské majstrovstvá v šachu v zápase o titul proti Rudolfovi Lomanovi v roku 1913.
Kara Mustafa Paša (guvernér Egypta)

Kara Mustafa Paša († 1628) bol osmanský štátnik, ktorý slúžil dvakrát ako osmanský guvernér Egypta, najprv od 20. júla do 9. októbra 1623, a potom od 12. februára 1624 do 16. mája 1626. V roku 1623 slúžil ako aga (šéf) janičiarského zboru.
Mustafa Paša bol vzdelávaný v Enderunskej palácovej škole. V roku 1628 sa oženil s Fatmou Sultán, dcérou sultána Ahmeda I., avšak v ten istý rok bol popravený panujúcim sultánom (a jeho novým švagorm) Muradom IV.
Kara Mustafa Paša

Kara Mustafa Paša môže byť:
Max Blümich

Reinhold Max Blümich (Bluemich) (* 3. november 1886, Lipsko, Nemecko† 23. február 1942, Falkenberg) bol nemecký šachový majster a redaktor.
Kariéra.
Na začiatku svojej šachovej kariéry hral na turnaji v Lipsku, kde v roku 1909 delil 46. miesto, v roku 1910 8. miesto, v roku 1911, 3. miesto, v roku 1912, 3. miesto a v roku 1913, 5. miesto.
Po prvej svetovej vojne zvíťazil alebo zdieľal 1. miesto v nasledujúcich mestách spolu s rokom kedy sa turnaj hral: Mittwerda 1922, Frankfurt 1923, Lipsko 1923, Magdeburg 1924, Chemnitz 1925, Lipsko 1928, Bautzen 1929 a Lipsko 1930. Získal tiež 11. miesto v Breslau v roku 1925 (24. kongres DSB, vyhral Efim Bogoljubow), 9. miesto v Drážďanoch v roku 1926 (vyhral Aron Nimzowitsch), delil 10.11. miesto vo Viedni v roku 1926 (vyhrali Karl Gilg a Heinrich Wagner), 10. miesto v Duisburgu v roku 1929 (26. kongres DSB, vyhral Carl Ahues), ďalej skončil tretí v Zwickau v roku 1930 (vyhral Karl Helling), delil 46. miesto v meste Bad Liebenwerda v roku 1934 (vyhral Salo Flohr), na 1415. skončil na turnaji v Bad Aachen v roku 1935 (3. nemecké šachové majstrovstvá, vyhral Kurt Richter) a na 7. mieste v turnaji v meste Bad Elster v roku 1937 (vyhrali Ludwig Rellstab a Bogoljubow).
Reinhold Max Bluemich zastupoval Nemecko v zápasoch proti Holandsku v Berlíne v roku 1922 a v Rakúsku vo Viedni v roku 1926. Hral za Nemecko aj na 2. šachovej olympiáde v Haagu v roku 1928 s výsledkom +5–4 = 4.
Počas druhej svetovej vojny delil 5.8. miesto na turnaji v Krakove / Krynici / Varšave v roku 1940 (1. šachový turnaj verejnej správy, vyhral Bogoljubow a Anton Kohler), získal 7. miesto v Bad Elster v roku 1941 (vyhral Klaus Junge) a delil 7.9. miesto v Krakove / Varšave 1941 (zvíťazili Alexander Alekhine a Paul Felix Schmidt).
V rokoch 19251942 bol redaktorom prvého nemeckého šachového časopisu "Deutsche Schachzeitung". Bol autorom neslávne známeho vydania "Kleine Lehrbuch des Schachspiels" z roku 1941, ktoré napísali Jean Dufresne a Jacques Mieses a ktorý oportunisticky zmenil, vynechal a upravil odkazy na šachové osobnosti so židovským pôvodom.
Klinik

Klinik môže byť:
Bargello

Bargello alebo Palác Bargello ("Palazzo del Bargello") je palác a múzeum v talianskej Florencii. 
Palác bol vybudovaný medzi rokmi 1255 a 1261 a rozšírený v rokoch 1280 až 1346. Múzeum bolo otvorené v roku 1865. Budova má 54 metrov vysokú vežu a pôvodne bola sídlom rôznych florentských mestských úradov; svoje meno získala v čase, keď tu sídlil náčelník mestskej polície, "bargello". V 18. storočí slúžil dvor paláca ako popravisko. 
"Múzeum Bargello" ("Národné múzeum Bargello", "Museo Nazionale del Bargello") je predovšetkým jedna z najvýznamnejších sochárskych zbierok sveta, v ktorej sú zastúpení Michelangelo, Donatello, Cellini, Bernini, Brunelleschii, či Andrea del Verrocchio. Ďalej sú tu zbierky mincí, zbraní a miniatúr.
Dunaj (územie európskeho významu)

Dunaj je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Iža, Patince, Radvaň nad Dunajom, Moča, Kravany nad Dunajom v okrese Komárno a obcí Mužla, Obid, Štúrovo, Kamenica nad Hronom a Chľaba v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji s rozlohou 2093 ha s nadmorskou výškou od 92 do .
Výnosom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 3/2004-5. 1 zo 14. júla 2004, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu bolo územie zaradené medzi územia európskeho významu s identifikačným kódom SKUEV0393 Dunaj. Navrhované územie európskeho významu schválila Európska komisia dňa 13. novembra 2007 rozhodnutím Komisie ES 2008/26/ES, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma aktualizovaný zoznam území európskeho významu v panónskom biogeografickom regióne. V území platí 2. stupeň ochrany. 
K územiu bolo pričlenené susediace navrhované územie európskeho významu SKUEV2393 Dunaj zriadené Uznesením vlády Slovenskej republiky č. 495 z 25. októbra 2017 k Druhej aktualizácii národného zoznamu území európskeho významu s rozlohou . Bolo vyhlásené opatrením zo 7. decembra 2017, uverejneným v čiastke 6/2017 Vestníka MŽP SR, ktorým sa mení a dopĺňa národný zoznam území európskeho významu vydaný výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 z roku 2004.
Je súčasťou chráneného vtáčieho územia SKCHVU007 Dunajské luhy.
Predmet ochrany.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Československá komisia pre atómovú energiu

Československá komisia pre atómovú energiu, skratka ČSKAE, bol československý štátny dozorný orgán v oblasti jadrovej energie. Vznikla v roku 1959 a fungovala do 31. decembra 1992, kedy zanikla spolu s rozpadom Česko-Slovenska. Jej nástupníckymi úradmi sa stali Státní úřad pro jadernou bezpečnost v Česku a Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky na Slovensku. 
ČSKAE spočiatku fungovala od 29. apríla 1959 ako Komise pro atomovou energii při Státním výboru pro rozvoj techniky. Komisiu viedol profesor František Běhounek. Výbor bol v roku 1962 zrušený a nahradený Štátnou komisiou pre rozvoj a koordináciu vedy a techniky (SKVT). V roku 1962 bola Komisia pre atómovú energiu premenovaná na ČSKAE so štatútom stáleho výboru SKVT pre oblasť mierového využívania jadrovej energie. Prvým predsedom bol Jan Neumann. Od roku 1977 mohla ČSKAE vydávať prvé právne záväzné predpisy pre bezpečnosť jadrovej energetiky. Prvým projektom, ktorý dozor kontroloval, bolo spúšťanie jadrovej elektrárne A1 v Jaslovských Bohuniciach (v prevádzke 1972-1977), počas pôsobenia ČSKAE boli uvedené do prevádzky aj jadrové elektrárne Jaslovské Bohunice V1 a V2 (spúšťanie 1978-1985) a Dukovany (spúšťanie 1985-1987).
Næstved (obec)

Næstved (dán. "Næstved Kommune") je obec v Dánsku v regióne Sjælland.
Obec vznikla 1. januára 2007 administratívnou reformou zlúčením obcí Fladså, Fuglebjerg, Holmegaard, Suså a starej obce Næstved.
Hlavným sídlom obce je mesto Næstved.
Anna Marešová (dizajnérka)

Anna Marešová (* 4. júl 1980, Praha) je česká produktová dizajnérka. Pôsobí vo vlastnom štúdiu "Anna Marešová designers" a je zakladateľkou a majiteľkou prémiovej značky intímnych pomôcok pre ženy Whoop·de·doo.
Život.
Narodila sa v Prahe fyzikovi Jiřímu Marešovi a výtvarníčke Milene Marešovej.
Vyštudovala odbor produktový dizajn na Fakulte umenia a dizajnu na univerzite J.E. Purkyně v Ústí nad Labem a potom na University of Derby v Anglicku. Už počas štúdia získala za svoje návrhy radu národných i zahraničných ocenení, napríklad Cenu Národného technického múzea, ktorú získala za návrh „Električka pre Prahu“, ktorý vznikol v rámci jej bakalárskej práce. Upozornila na seba svojou diplomovou prácou, v ktorej sa zaoberala návrhom sady intímnych pomôcok pre ženy a ktorú vyrába pod vlastnou značkou Whoop·de·doo. Za svoj vibrátor získala medzinárodné ocenenie Red Dot.
Od roku 2000 sa venovala produkčnej práci, zastupovala hudobnú skupinu Tata Bojs a podieľala sa na projektoch ako Letné Shakespearovské slávnosti. V roku 2009 začala pracovať ako dizajnérka na voľnej nohe. Spolupracovala na projekte prebaľovacieho pultu pre Fiat, na ktorom sa podieľalo aj štúdio deFORM či dizajnér Boris Klimek. Ako dizajnérka pracovala v českej sklárskej a dizajnérskej spoločnosti Lasvit či pre švajčiarsku spoločnosť Valley Electronics.
V roku 2012 založila vlastné štúdio "Anna Marešová designers", ktoré sídli v Prahe a funguje aj ako showroom a predajňa značky intímnych pomôcok pre ženy Whoop·de·doo.
V súčasnej dobe sa Anna Marešová venuje svojej značke Whoop·de·doo a udržateľnému dizajnu.
Dielo.
Anna Marešová sa ako jedna z mála českých dizajnérov venuje udržateľnému a úžitkovému priemyselnému dizajnu. Na všetkých svojich produktoch spolupracuje s lokálnymi dodávateľmi v Česku a osobne sa podieľa na ich výrobe a marketingu.
„"Pracujem s obyčajnými predmetmi každodenného použitia. Zaujíma ma čistota, jednoduchosť a funkčný dizajn."“
Problematikou udržateľného dizajnu sa Anna Marešová zaoberala už vo svojej dizertačnej práci a venovala jej celú kolekciu svietidiel Luxury Oddments. Cieľom projektu bolo spracovať materiál určený na likvidáciu a ukázať tak na možnosť recyklácie aj v iných oblastiach, než je bežný každodenný odpad. Na projekte spolupracovala s Klárou Jakubovou, Lukášom Blažekom, Sergejom Kuckirom a Jiřím Tomanom.
Pod vlastnou prémiovou značkou Whoop·de·doo vyrába Anna Marešová sadu intímnych pomôcok pre ženy; kolekciu dizajnových venušiných guličiek a vibrátor. V roku 2017 spolupracovala na zberateľskej edícii vibrátora s českým výtvarníkom Lukášom Musilom. V roku 2019 Anna Marešová otvorila intímny pop-up butik v obchodnom centre Westfield Chodov.
Anna Marešová v roku 2018 predstavila výletnú električku T3 Coupé, ktorú navrhla pre Dopravný podnik hlavného mesta Prahy. Električka bola následne ocenená najprestížnejšou cenou Red Dot 2019. Pri jej tvorbe sa inšpirovala vzhľadom pôvodnej električky T3 a doplnila ju o moderné technológie a dizajnové prvky. Na návrhu sa podieľal dizajnér Tomáš Chludil a grafický dizajnér a autor loga Jiří Toman.
Montpellier Business School

Montpellier Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v Montpellieri vo Francúzsku. Bola založená v roku 1897.
Charakteristika.
MBS je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 17 700 absolventov. Významnými absolventmi sú Eric Besson (bývalý francúzsky minister).
Študijné programy.
MBS má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. V portfóliu sú tak isto Executive MBA.
Umiestnenia v rebríčkoch.
V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 55. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Tvoja tvár znie povedome (1. séria)

Prvá séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 6. marca 2016 a víťaz bol predstavený v poslednom dieli odvysielanom 1. mája 2016. Moderátorom sa stal Martin „Pyco” Rausch. Porotcami sa stali herec Daniel Dangl, herečka Zuzana Fialová a spevák Mário „Kuly“ Kollár, ku ktorým sa každý diel pridal špeciálny hosť.
Víťazom prvej série sa stal Lukáš Adamec, ktorý daroval šek v hodnote 3000€ Detskému fondu Slovenskej republiky.
Formát.
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov. Pokiaľ sa súťažiaci delí o posledné miesto spolu s iným súťažiacim, je na posledné miesto vždy určený iba jeden.
Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.
Obsadenie.
Súťažiaci.
Tím súťažiacich sa skladal z ôsmich známych osobností:
Mentori.
Súťažiacim pri prípravách vystúpení pomáhali mentori:
Jednotlivé týždne.
Prvé kolo.
V prvom kole sa predstavili aj porotcovia:
Kasárne kapitána Jána Nálepku

Kasárne kapitána Jána Nálepku môžu byť:
Ján Lukáč

Ján Lukáč môže byť:
Lukáči

Lukáči je priezvisko na Slovensku.
Lukachich

Lukachich je priezvisko.
500 (číslo)

Päťsto (500) je prirodzené číslo predchádzajúce číslu 501 a nasledujúce po čísle 499.
Únia živnostníkov, podnikateľov a roľníkov

Únia živnostníkov, podnikateľov a roľníkov (skratka ÚŽPR) bola mimoparlamentná pravicová politická strana, ktorá pôsobila na Slovensku v rokoch 19952000.
Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky (MV SR) bola zaregistrovaná 9. februára 1995. Už pri svojom vzniku strana deklarovala dočasnosť. Pozostávala zo záujmových skupín podnikateľov, ktorých spájala snaha o jasné vymedzenie hospodárskej politiky a presadenie inštitucionálnych, resp. legislatívnych zmien na posilnenie podnikateľského sektora. Na svojom piatom sneme 30. júna 2000 uzavrela dohodu o zlúčení s novozaloženou Slovenskou demokratickou a kresťanskou úniou a zanikla výmazom z registra politických strán a politických hnutí 3. augusta 2000.
Jediným predsedom strany bol Pavol Prokopovič, ktorý bol poslancom Národnej rady SR v rokoch 19982002 za Slovenskú demokratickú koalíciu a vzápätí pôsobil ako minister dopravy, pôšt a telekomunikácií SR v druhej vláde Mikuláša Dzurindu (20022006).
Tell

Tell môže byť:
Viliam Donič

Prof. MUDr. Viliam Donič, CSc. (* 1. november 1962) je slovenský lekár internista, fyziológ a univerzitný pedagóg pôsobiaci ako prednosta Ústavu lekárskej fyziológie Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (LF UPJŠ). Je zakladateľom slovenskej spánkovej medicíny.
Život.
V rokoch 19821987 vyštudoval všeobecné lekárstvo na LF UPJŠ, kde neskôr získal hodnosť kandidáta vied (1993), docenta (2001) a napokon profesora (2005) v odbore normálna a patologická fyziológia. Absolvoval študijné pobyty v Švajčiarsku (1989), Spojených štátoch (1993, 2009, 2011, 2014), Belgicku (1994), Francúzsku (1996) a Rusku (2000).
Jeho pôsobiskom sa stal najskôr Ústav patologickej fyziológie LF UPJŠ, kde pracoval ako interný ašpirant (19871990), vedecko-výskumný pracovník s vykonávaním pedagogiky (19901997), odborný asistent (19972001) a docent, pričom súčasne vykonával aj funkciu vedúceho spánkového laboratória (20012004). Od roku 2004 pôsobí ako profesor a prednosta Ústavu lekárskej fyziológie LF UPJŠ.
Vedeckovýskumná činnosť.
Ako priekopník spánkovej medicíny na Slovensku zriadil prvé spánkové laboratórium, ktoré slúži na diagnostiku a liečbu porúch dýchania počas spánku neinvazívnou ventiláciou s pozitívnym tlakom aplikovaným do horných dýchacích ciest CPAP a do praxe zaviedol polysomnografické vyšetrenie.
Pavol Török

Doc. MUDr. Pavol Török, CSc. (* 21. september 1949, Humenné – † 11. október 2024) bol slovenský lekár anesteziológ a univerzitný pedagóg pôsobiaci na Klinike anestéziológie a intenzívnej medicíny Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (LF UPJŠ) a Východoslovenského ústavu srdcových a cievnych chorôb, a.s. v Košiciach.
Absolvoval štúdium všeobecného lekárstva na LF UPJŠ (19681974), hodnosť kandidáta vied získal na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1992) a hodnosť docenta na Slovenskej zdravotníckej univerzite v Bratislave (2010) v odbore chirurgia.
V spolupráci so spoločnosťou CHIRANA, a.s. v Starej Turej sa venoval problematike optimalizácie umelej ventilácie pľúc v snahe vyvinúť jednoduchý ventilátor s prvkami automatizácie pre prednemocničnú starostlivosť a transport.
Sleeping Sun

„Sleeping Sun“ je power balada fínskej symfonicko-metalovej skupiny Nightwish. Skladba bola napísaná Tuomasom Holopainenom a bola venovaná zatmeniu Slnka, ktoré vzniklo na európskej oblohe 11. augusta 1999. Prvýkrát vyšla ako singel 11. augusta 1999 a druhýkrát 19. októbra 2005.
Prvé vydanie.
„Sleeping Sun (Four Ballads of the Eclipse)“ je piaty singel fínskej skupiny Nightwish, ktorý vyšiel 11. augusta 1999 cez vydavateľstvo Spinefarm Records. Skladba bola nahrávaná medzi májom a júnom 1999 v dvoch nahrávacích štúdiách, Caverock a Finnvox, vo Fínsku.
Druhé vydanie.
„Sleeping Sun“ je štrnásty singel fínskej skupiny Nightwish z albumu "Highest Hopes". Bol nahraný v priebehu roka 2005 a vyšiel 19. októbra 2005 ako CD a DVD singel.
CD singel obsahuje celú verziu skladby z roku 2005, radio edit verziu novej verzie a pôvodnú verziu z roku 1999.
Zdvíhač

Zdvíhač môže byť:
Zdvíhač (sval)

Zdvíhač je sval, ktorý zdvíha niektorý orgán ľudského tela.
V slovenskej anatomickej terminológii sa takto označujú tieto svaly:
Baranská župa

Baranská župa alebo Baraňská župa (staršie "Baraňanská župa") môže byť:
Tvoja tvár znie povedome (2. séria)

Druhá séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 4. septembra 2016 a skončila 6. novembra 2016. Týždeň po finále odvysielala Markíza špeciálny jedenásty diel. Moderátorom sa opäť stal Martin „Pyco” Rausch. Do poroty opäť zasadli Daniel Dangl, Zuzana Fialová a Mário „Kuly“ Kollár, ku ktorým sa každý diel pridal špeciálny hosť.
Víťazkou sa stala Mária Čírová, ktorá darovala šek v hodnote 3 000€ organizácií Deti s rakovinou.
Formát.
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov. Pokiaľ sa súťažiaci delí o posledné miesto spolu s iným súťažiacim, je na posledné miesto vždy určený iba jeden.
Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.
Obsadenie.
Súťažiaci.
Tím súťažiacich sa skladal z ôsmich známych osobností:
Jednotlivé týždne.
Desiate kolo (finále).
Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:
Hevešská župa

Hevešská župa môže byť:
Čongrádska župa

Čongrádska župa alebo (staršie) Čongradská župa môže byť:
Gloria Guida

Gloria Guida (* 19. november 1955, Merano, Taliansko) je talianska herečka a modelka.
Životopis a kariéra.
Gloria Guida sa narodila v meste Merano, v Taliansku. Ako dieťa sa presťahovala so svojou rodinou do Bologne. Najskôr začala spevácku kariéru, neskôr sa začala venovať modelingu a v roku 1974 získala titul Miss Teenage Italia.
Guidová následne hrala v mnohých erotických komédiách. Dva z jej prvých filmov, "La ragazzina" a "La minorenne", boli natočené v lete 1974 a sú to príbehy mladých žien objavujúcich svoju sexualitu. Svoj skutočný prielom zažila v roku 1975 vo filme "La liceale". Ďalším filmom s mimoriadnym úspechom bol film "Avere vent'anni" v roku 1978, v ktorom hrala spoločne s herečkou Lilli Carati.
V roku 1981 sa Guidová vydala za speváka a herca Johnnyho Dorelliho, s ktorým sa stretla na javisku muzikálu "Accendiamo la lampada" (1979). S ním má jednu dcéru a následne ukončila svoju hereckú kariéru.
Lucia Bosè

Lucia Bosè (* 28. január 1931, Miláno, Taliansko - † 23. marec 2020, Segovia, Španielsko) bola talianska herečka.
Životopis a kariéra.
Pracovala v cukrárni, kde ju objavil Luchino Visconti. V roku 1947 vyhrala súťaž "Miss Taliansko" a v roku 1950 ju Giuseppe de Santis obsadil do hlavnej ženskej role v neorealistickom filme "Nie je mier pod olivami". Patrila k hlavným talianskym hviezdam päťdesiatych rokov a spolupracovala s mnohými známymi režisérmi.
V roku 1955 sa odsťahovala aj s manželom do Španielska kde žila až do svojej smrti. Má tri deti - syn Miguel je známy spevák - Lucía, Paola, a desať vnúčat. V roku 2018 jej bol udelený Rád občianskych zásluh.
V meste Turégano založila prvé múzeum anjelov na svete.
Zomrela na pneumóniu komplikovanú vírusom COVID-19.
Talet-30

 Talet 30 je slovenská konštrukcia ťahača leteckej prevádzkovej techniky. Bol vyvinutý pre potreby ťahania a vytláčania všetkých druhov lietadiel a vrtuľníkov do hmotnosti po spevnených plochách letiska a do po trávnatých plochách. Rovnako je určený na ťahanie leteckej prevádzkovej techniky po pevných aj trávnatých plochách letiska.
Vozidlo vzniklo na požiadavku Armády SR, pre ťahanie vojenskej leteckej techniky. Dovtedy sa na ťahanie a tlačenie leteckej techniky používali nákladné automobily, čo spôsobovalo časté poškodzovanie prednej podvozkovej nohy.
Pôvodným výrobcom automobilu Talet-30 bola spoločnosť Kerametal, dnes práva k tomuto vozidlu vlastní spoločnosť Way Industry. Talet 30 sa používa na slovenských letiskách, a používajú ho aj Ozbrojené sily Slovenskej republiky a Armáda Českej republiky.
Boršod

Boršod alebo zriedkavo Boršód (maď. "Borsod") môže byť:
Váh (rozlišovacia stránka)

Váh môže byť:
Šomoď

Šomoď (maď. Somogy) môže byť:
Somogy môže byť aj:
Sümeg (rozlišovacia stránka)

Sümeg môže byť:
Kristián Ernest Krieger

Dr. Kristián Ernest Krieger alebo pôvodným zápisom Christian Ernest Krieger (; * 13. december 1745, Prešov† ?) bol nemecký lekár, príslušník významnej prešovskej lekársko-lekárnickej rodiny Kriegerovcov.
Narodil sa v rodine lekárnika Ernesta Kriegera, ktorý v roku 1773 žiadal o povolenie odkúpiť zariadenie zrušenej jezuitskej lekárne. Mladý Krieger študoval medicínu najprv na Univerzite v Jene a podľa označenia na dizertácií bol členom Societas Teutonica Jenensis. V roku 1773 absolvoval štúdium na Lekárskej fakulte Trnavskej univerzity a vrátil sa do svojho rodiska. Z roku 1800 o ňom nachádza zmienka v spise o vizitácii lekárne Apotheca Goczigiana v Košiciach, v ktorom je označený ako "„Physicus Eperiesensis“". Stal sa mestským lekárom Prešova, čo dokladá zmienka z publikácie venovanej novorodeniatkam prešovskej evanjelickej cirkvi, kde je označený týmto titulom.
Vaš

Vaš môže byť:
Békeš

Békeš alebo Békéš môže byť:
Čanád

Čanád alebo Čanad (maď. "Csanád") môže byť:
Čanád (maď. "Csanád") môže byť aj:
Tvoja tvár znie povedome (3. séria)

Tretia séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 5. marca 2017 a skončila 8. máj 2017. Moderátorom sa opäť stal Martin„Pyco“ Rausch a do poroty opäť zasadli Daniel Dangl, Zuzana Fialová, Mário „Kuly“ Kollár ku ktorým sa pridal Juraj „Šoko“ Tabaček.
Víťazom sa stal Peter Brajerčík ktorý odovzdal šek v hodnote 3000€ občianskemu združeniu Iskierka.
Formát.
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov. Pokiaľ sa súťažiaci delí o posledné miesto spolu s iným súťažiacim, je na posledné miesto vždy určený iba jeden.
Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.
Obsadenie.
Súťažiaci.
Tím súťažiacich sa skladal z ôsmych osobností:
Prehľad vystúpení.
Súhrn bodov
Jednotlivé týždne.
Tretie kolo.
 
Desiate kolo (finále).
Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:
Heveš

Heveš (maď. "Heves") môže byť:
Bodrog (rozlišovacia stránka)

Bodrog môže byť:
Čongrád

Čongrád alebo Čongrad (maď. "Csongrád") môže byť:
Kelly Sildaruová

Kelly Sildaruová (; * 17. február 2002, Tallinn) je estónska akrobatická lyžiarka.
Životopis a začiatky.
Spolu s rodinou pochádza z prístavného mesta Tallinn. Lyžovať sa naučila ako dvojročná. Svoje prvé preteky absolvovala vo veku 6 rokov. Trénovala na jednom zo šiestich lyžiarskych stredísk v Estónsku: Nmme Lumepark. Jej brat Henry tiež súťaží v lyžovaní.
Športová činnosť.
Na profesionálnej úrovni súťaží od roku 2011. Vo veku 13 rokov sa zúčastnila prvej významnejšej súťaže, Dew Tour Breckenridge v štáte Colorado.
V januári 2016 sa vo veku 13 rokov stala ziskom zlata v slopestyle najmladšou víťazkou zimných X Games a zároveň prvou za Estónsko. V roku 2016 celkovo vyhrala 5 z 5 súťaží v slopestyle ktorých sa zúčastnila.
V roku 2017 získala ďalšie medaile na X Games a prvý raz sa zúčastnila svetového pohára.
Kvôli zraneniu vynechala celú sezónu 2018 vrátane možného olympijského debutu na zimnej olympiáde v Pchjongčchangu. V sezóne svetového pohára sa dvakrát umiestnila medzi troma najlepšími.
Do nasledujúcej sezón sa vrátila so ziskom troch medailí za 26 hodín čím sa stala druhou ženou a prvým lyžiarom so ziskom troch medailí z jedných X Games. Zlatú získala v discipíne slopestyle, striebro v superpipe a bronz v big air. Počas poslednej jazdy v slopestyle získala 99 bodov z možných 100, čo je rekordom X Games. V svetovom pohári sa umiestnila 2x na prvom a 1x na druhom mieste.
Na Zimných olympijských hrách mládeže 2020 v Lausanne získala medailu za skóre 93,75 za 450° otočku na zábradlí, o ktorú sa nepokúsila žiadna iná žena. 
Sildaru udržiava priateľstvo a rivalitu s Ailing Eilee Gu, ktorá reprezentuje Čínu.
Na zimnej olympiáde v Pekingu bola vybraná za vlajkonosičku estónskej výpravy pri otváracom ceremoniále. Bude súťažiť v „big air“ a „slopestyle“.
Daniel Roth

Daniel Roth môže byť:
Alexander Kux

MUDr. Alexander Kux (* 30. január 1904, Krásna Hôrka† 16. október 1944, Hrachovište) bol lekár pediater pôsobivší na území Slovenska, ktorý sa zaslúžil o rozvoj detského lekárstva.
Štúdium medicíny absolvoval na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (LF UK; spromoval v roku 1928). V rokoch 19281941 pôsobil ako sekundárny lekár a asistent na Klinike pre choroby detské LF UK, kde pôsobil pod vedením prof. Jiřího Brdlíka (prednosta v rokoch 19191930) a prof. Alojza Jána Churu (prednosta v rokoch 19331945). V roku 1942 pracoval v Štátnom detskom domove v Bratislave a od decembra 1942 zastával funkciu hlavného lekára Štátneho detského domova v Púchove. V októbri 1944 bol zavraždený. K problematike zdravia a chorôb detského veku publikoval štúdie a články napr. v "Časopise lékařů českých" a "Bratislavských lekárskych listoch".
Zuzana Mistríková

Zuzana Mistríková (* 21. máj 1967, Martin) je slovenská filmová producentka a prezidentka "Asociácie nezávislých producentov". V 90. rokoch 20. storočia bola aj aktívnou političkou.
Biografia.
Dcéra herca Jána Mistríka, má staršiu a mladšiu sestru. V rokoch 19851987 asistentka strihu v Slovenskej televízii v Bratislave. V rokoch 19871990 študovala odbor divadelná dramaturgia na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Počas revolučných politických a sociálnych zmien udalostí v novembri a decembri 1989 (nežná revolúcia) bola jednou z hlavných tvárí študentského hnutia. Ako zástupkyňa študentského hnutia (spolu so S. Bombíkom) sa zúčastnila prvej Televíznu reláciu Štúdio Dialóg vysielali 24. novembra. Bolo to vôbec prvýkrát, čo verejnosť mohla sledovať diskusiu so zástupcami komunistov na jednej strane a ich oponetami. „Dopadlo to celkom dobre... a odvtedy som sa stala akousi hovorkyňou študentského hnutia,“ spomína Mistríková.
Od roku 1990 bola poslankyňou Slovenskej národnej rady za stranu Verejnosť proti násiliu (VPN). Od roku 1991 bola poradkyňa 1. podpredsedu vlády SR, jej pedagóga Martina Porubjaka. Z vrcholovej politiky odišla po voľbách v júni 1992. (Voľby do Federálneho zhromaždenia sa konali v dňoch 5. – 6. júna 1992. Volilo sa do oboch komôr Federálneho zhromaždenia, do Snemovne ľudu aj do Snemovne národov. Súbežne sa konali aj voľby do parlamentov oboch republík – do Slovenskej národnej rady). VPN neprekročilo potrebné 5-percentné volebné kvórum pre vstup do parlamentu a následne bolo rozpustené. Voľby na Slovensku vyhralo Hnutie za demokratické Slovensko s viac ako 33% hlasov voličov. Deň po voľbách, v pondelok 7. júna 1992 mala štátnice a ukončila vysokú školu.
Ako spoluzakladateľka Fun rádia sa podieľala na založení Asociácie nezávislých rádií, pre ktorú od decembra 1992 (premenovaná na "Asociácia nezávislých rozhlasových a televíznych staníc Slovenska – ANRTS, potom rozdelená na televíznu a Asociácia rádií Slovenska") pracovala. Angažovala sa aj v "Mediálnom inštitúte", ktorý bol založený 17. novembra 1998 ako nezávislé odborné výskumno – vzdelávacie občianske združenie zamerané na mediálny trh a rozvoj mediálneho prostredia. V rokoch 2002 až 2006 pôsobila na ministerstve kultúry ako generálna riaditeľka sekcie médií a audiovízie.
V 90-tych rokoch 20. storočia voľne spolupracovala na divadelných predstaveniach režiséra a choreografa O. Šotha. Je spoluautorkou scenára rockového tanečného predstavenia „Zvláštna radosť žiť“ (SND 1990). V súčasnosti sa venuje produkovaniu filmov (napríklad „Učiteľka“, réžia Jan Hřebejk) a pôsobí ako prezidentka "Asociácie nezávislých producentov".
Bývalá členka "Slovenskej rady VPN", "Rady Slovenského rozhlasu" a "Vysokoškolskej únie Slovenska".
Tina Karol

Tetyana Hryhorivna Liberman (, ; * 25. január 1985, Orotukan, Sovietsky zväz, dnes Rusko) známa ako Tina Karol (, ) je ukrajinská speváčka a herečka. V roku 2006 sa zúčastnila Eurovision Song Contest, kde súťažila s piesňou „"Show Me Your Love"“. Od roku 2009 je držiteľkou titulu "Čestný umelec Ukrajiny".
Detstvo a mladosť.
Karol sa narodila na ďalekom východe Ruska, v meste Orotukan do ukrajinskej rodiny. Ako šesťročná sa s rodičmi presťahovala na Ukrajinu, do mesta Ivano-Frankivsk. V detstve navštevovala tanečný súbor v Kyjeve. S týmto tanečným súborom navštívila niekoľko krajín vo svete ako napríklad Izrael.
Študovala na hudobnej škole, neskôr prestúpila na Univerzitu v Kyjeve, kde študovala spev na fakulte spevu. Vo štvrtom ročníku získala štipendium od Najvyššej rady Ukrajiny.
Kariéra.
V roku 2006 vyhrala v súťaži Eurovision Song Contest 2006 s piesňou „"I Am Your Queen"“. Neskôr reprezentovala Ukrajinu a obsadila siedme miesto so 145 bodmi s piesňou „"Show Me Your Love"“. V rovnakom roku vydala svoj debutový album, s názvom "Show Me Your Love" v ktorom bolo niekoľko piesní v ruštine a ukrajinčine. V roku 2006 tiež začala študovať korešpondenciou na Národnej leteckej univerzite v Kyjeve. Tiež sa zúčastnila na kampani Unite for Children, Unite Against AIDS / HIV na Ukrajine.
Dňa 16. januára 2009 Viktor Juščenko udelil Karol titul "Čestný umelec Ukrajiny". V októbri 2009 sa umiestnila na 92. mieste medzi 100 najvýznamnejšími ženami na Ukrajine, ktorú zostavili odborníci pre ukrajinský časopis Focus.
Na jeseň 2012 pôsobila v porote ukrajinskej talentovej show "The Voice Kids" a na jar roku 2013 sa objavila v tretej sérií "The Voice" tiež ako porotkyňa.
Dňa 4. apríla 2018 Tina Karol a skupina Boombox vydali album "Bezodnya", ktorý sa stal ich prvou spoločnou prácou.
V decembri 2019 bola časopisom Focus zaradená do zoznamu 100 najvplyvnejších Ukrajincov, umiestnila sa na 85. mieste.
Súkromný život.
Dňa 15. júna 2008 sa vydala za producenta Eugena Ogira (1980 - 2013). Dňa 18. novembra 2008 porodila svoje prvé a jediné dieťa, ktoré sa volá Veniamin Ogir. Jej manžel zomrel 28. apríla 2013 na rakovinu žalúdka vo veku 32 rokov.
Po ruskej vojenskej invázii na Ukrajinu, 26. februára, sa rozhodla opustiť krajinu a odísť do Poľska. Spolu s ďalšími ľuďmi, ktorí odišli z Ukrajiny, vytvorila Medzinárodné centrum pre informačný odpor so sídlom vo Varšave, aby ľudia vedeli skutočné informácie, ktoré sa odohrávajú na Ukrajine, so zameraním na rusky hovoriace publikum z Ruska, Bieloruska, Arménska, Kazachstanu a podobne.
Transelectrica

Transelectrica je energetická spoločnosť v Rumunsku. Majoritným akcionárom je štát, vlastniaci 58,688% akcií. Spoločnosť prevádzkuje prenosovú sústavu pozostávajúcu 750 kV, 400 kV, 220 kV a 110 kV vedení, ich celková dĺžka je . Spoločnosť bola založená v roku 2000 a sídli v Bukurešti. Je členskou spoločnosťou Európskej siete prevádzkovateľov prenosových sústav (ENTSO-E).
Dejiny.
Prvý prenos elektriny v Rumunsku sa uskutočnil v roku 1882 kedy bol trojkilometrovým vedením s porcelánovými izolátormi a medenými vodičmi prepojený kráľovský palác Cotroceni a prvá elektráreň v Bukurešti. Spolu s elektrárňou Sadu boli vybudované dve 4500 V vedenia do Sibu a Cisnadie.
Spoločnosť vznikla v roku 2000 rozdelením Národnej elektrickej spoločnosti na 4 časti. Už v roku 1955 bol však založený národný energetický dispečing fungujúci pre prenosovú sústavu do 110 kV. V roku 1958 vznikol celoštátny energetický systém.
Prenosová sústava.
Celková dodávka elektrickej energie do prenosovej sústavy v roku 2019 bola 57,5 TWh, spotreba bola 56,0 TWh.
Transelectrica má tieto dĺžky vedení:
Celkový výkon 216 transformátorov prenosovej siete je 38058 MVA.
Transelectrica plánuje dokončiť okruh 400 kV vedení okolo Rumunska. Cieľom okruhu je prepojenie západnej časti krajiny.
Cezhraničné spojenia.
Spoločnosť má tieto cezhraničné spojenia:
Vedenia 750 kV.
V roku 1986 bolo postavené 750 kV vedenie spájajúce Ukrajinu a Rumunsko cez Moldavsko. Od polovice 90. rokov je vedenie nefunkčné a jeho oprava by bola náročná. Vzdialenosť medzi stanicami Primorska (UA) a Isaccea (RO) je približne 260 km. Nefunkčnosť vedenia súvisí s prechodom Rumunska do systému ENTSO-E. V októbri 2007 bola založená ukrajinsko-maďarská spoločnosť na rehabilitáciu časti vedenia, tá však svoju činnosť ukončila v roku 2012 a vedenie bolo neskôr vrátené ukrajinskej prenosovej sústave. V pláne je vybudovanie 2x400 kV vedenia namiesto nefunkčného 750 kV vedenia.
750 kV vedenie pokračovalo do bulharskej stanice Varna. V súčasnoti je využívané na napäťovej úrovni 400 kV.
Železničná stanica Podbrezová

Železničná stanica Podbrezová je železničná stanica v Podbrezovej v okrese Brezno. Leží na trati 172 Banská Bystrica – Červená Skala. Nie je elektrifikovaná.
Doprava.
Na stanici sa nachádzajú 5 dopravných, 3 manipulačné a 5 odstavných koľají. Do stanice sú vlečkou pripojené Železiarne Podbrezová; do nákladiska Hronec Lesy SR a spoločnosť ZLH. Výpravná budova bola postavená v roku 1912.
Stanica nemá otvorenú pokladňu ZSSK.
Železničná stanica Dubová

Železničná stanica Dubová je železničná stanica v miestnej časti Dubová, obce Nemecká v okrese Brezno. Leží na trati 172 Banská Bystrica – Červená Skala. Nie je elektrifikovaná.
Doprava.
Na stanici sa nachádzajú 3 dopravné, 1 manipulačnú a 2 odstavné koľaje. Nachádzajú sa tu dva nástupištia. Do stanice je vlečkou pripojená Petrochema Dubová. Stanica je pridelená k Slovenská Ľupča.
Stanica nemá otvorenú pokladňu ZSSK.
Železničná stanica Uľanka

Železničná stanica Uľanka je železničná stanica v banskobystrickej mestskej časti Uľanka. Leží na trati 170 Zvolen – Vrútky. Nie je elektrifikovaná.
Doprava.
Má 4 koľaje. V stanici sa nachádzali vodojemy. Pôvodný názov bol Ulmanka, od roku 1951 má súčasný názov. Zo stanice vedie vlečka do obce Harmanec vlastnená SHP Harmanec (Harmanecké papierne).
Zastavovanie vlakov osobnej dopravy bolo ukončené na konci roku 2012 spolu so zrušením osobných vlakov v úseku Turčianske Teplice – Banská Bystrica.
Attalovci

Attalovci boli helenistická kráľovská dynastia, ktorá vládla mestu Pergamon na severozápade Malej Ázie. 
Pergamské kráľovstvo vzniklo z maloázijského panstva Lysimacha, ktorý padol v bojoch diadochov. Založil ho Lysimachov veliteľ Filetairos, ktorý ovládol v roku 282 pred Kr. hrad Pergamon. Tento dátum sa preto považuje začiatok panovania dynastie Attalovcov. Jeho následníci posilnili vplyv Pergamonu a premenili ho na mocné kráľovstvo a významné kultúrne centrum . V tridsiatych rokoch 3. stor. pred Kr. sa Attalos I. po víťazstve nad Galmi vyhlásil ako prvý príslušník tejto dynastie za kráľa. Attalovci panovali v Pergamone do roku 133 pred Kr., do smrti Attala III., ktorý vo svojom závete odkázal Pergamské kráľovstvo rímskej republike. Zrejme tak chcel zabrániť svojmu nevlastnému bratovi Aristonikovi zmocniť sa vlády.
Na pergamskom Diovom oltári sa nachádza reliéf znázorňujúci život Héraklovho syna Télefa, ktorého Attalovci oslavovali ako zakladateľa mesta a dokonca za svojho prapredka. Touto legendou si Attalovci chceli upevniť pozíciu v Pergamone, pretože ich história nebola taká významná ako to bolo v prípade iných gréckych miest a kráľovstiev.
Rodokmeň Attalovcov.
Požega

Požega môže byť: