Milan Mišík

Milan Mišík (* 3. november 1928, Skalica – † 7. máj 2011, Bratislava) bol slovenský geológ a vysokoškolský profesor. Vynikal predovšetkým ako odborník v mikrofaciálnej analýze, stratigrafii, sedimentológii, petrografii sedimentárnych hornín ale aj paleogeografii, všeobecnej, štruktúrnej a tektonickej geológii. Najväčšie uznanie získali jeho práce zaoberajúce sa karbonátovými horninami a exotickými zlepencami.
Život.
Narodil sa v učiteľskej rodine v Skalici 3. novembra 1928. Maturitu získal na gymnáziu v Bratislave roku 1947. Vysokoškolské štúdium učiteľstva geológie a zemepisu ukončil v roku 1951 na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde začal aj pracovať. Pôsobil na Katedre geológie a paleontológie, v rokoch 19511960 ako asistent a odborný asistent u profesora Andrusova, neskôr medzi rokmi 1960 a 1970 ako docent. Súčasne v rokoch 19631965 vyučoval na univerzite v Havane. V rokoch 1966 až 1970 pôsobil ako vedúci katedry geológie a paleontológie, prednášal regionálnu geológiu Západných Karpát, petrografiu sedimentárnych hornín, geotektoniku a historickú a stratigrafickú geológiu. V roku 1970 získal titul DrSc. a bol menovaný za univerzitného profesora. V rokoch 19811983 prednášal na alžírskej univerzite v Constantine. Zaslúžil sa o rozvoj Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského a rozvoj metodiky vyučovania, podieľal sa na výchove desiatok odborníkov a vedeckých pracovníkov. Vedeckej činnosti sa venoval do vysokého veku. Poslednú monografiu publikoval vo veku 81 rokov. Zomrel 7. mája 2011 v Bratislave. Jeho pohreb sa konal 11. mája v popoludňajších hodinách v Bratislavskom krematóriu.
Vedecká činnosť.
Svoj vedecký výskum sústredil na mikrofaciálny a stratigrafický výskum mezozoika Západných Karpát, sedimentárnu petrografiu karbonátických hornín a peloegeografický výskum. Publikoval viac ako 130 odborných prác a článkov, 34 popularizačných článkov. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patrí monografia "Mikrofácie mezozoika a terciéru vápencov západných Karpát" (v anglickom aj slovenskom jazyku), ktorá sa stretla s pozitívnym medzinárodným ohlasom a položila základy modernej mikrofaciálnej analýzy na Slovensku. Je autorom príručky "Geologické exkurzie po Slovensku", bol editorom učebnice "Stratigrafická a historická geológia" (1985). Autorom kapitoly o geológii Slovenska v anglickej encyklopédii "Encyclopedia of European and Asian regional geology" (1997). V rokoch 2003 až 2009 sa spolu s D. Rehákovou venoval publikácii monografií o karbonátických horninách Západných Karpát. Bol tiež autorom populárne náučnej knihy "Štafeta vedy" (1990), približujúcu vedecký výskum a vedcov širšej verejnosti. Autorsky sa podieľal na príprave niektorých geologických hesiel Encyklopédie Beliany.
Počas svojej vedeckej činnosti viedol početné domáce vedecké projekty VEGA a KEGA. Spolupracoval tiež pri riešení zahraničných vedeckých projektov IGCP UNESCO.
Významné práce.
Medzi najvýznamnejšie práce Milana Mišíka patria tieto monografie, učebnice resp. popularizačné diela:
Ocenenia.
Bol ocenený Zlatou medailou Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského, Zlatou medailou SAV za prírodné vedy, medailou Dionýza Štúra, medailou J. Slávika a medailou D. Andrusova.