Klíč (prírodná rezervácia)

Územie prírodnej rezervácie Klíč zahŕňa od úpätia až po vrchol celú rovnomennú horu (), ktorá je štvrtým najvyšším vrcholom Lužických hôr. Toto osobitne chránené územie má rozlohu 39,98 ha a je zároveň súčasťou ďalších dvoch veľkoplošných chránených území - Europsky významnej lokality Kľíč (322,8 ha na katastrálnom území obcí Svor, Arnultovice a Polevsko) a Chránenej krajinnej oblasti Lužické hory (celková plocha územia CHKO je 27 000 ha).
Vyhlásenie rezervácie.
Do súpisu chránených území bola lokalita ako rezervácia s rozlohou 9 ha prvýkrát zapísaná 18. novembra 1967 výnosom MKI č.13.902 / 67. Do podobného súpisu podľa výnosu Ministerstva kultúry ČSR č.17.094 / 97 z 21. decembra 1987 bola táto lokalita zapísaná ako SPR - Štátna prírodná rezervácia. V rozlohe 39,98 ha, zahŕňajúca celú horu Klíč, bola rezervácia vyhlásená nariadením Správy CHKO Lužické hory č. 1/2005 z 21. 3. 2005. 
Predmet ochrany.
Flora a fauna.
Predmetom ochrany sú sutinové spoločenstvá so vzácnymi a zvlášť chránenými druhmi rastlín (vzácne glaciálne relikty astra alpínska a vudsia skalná). Lesným porastom je jedna z najvyššie položených teplomilných dúbrav v Česku. Lesný porast sa tu vyznačuje druhovým zložením, zodpovedajúcim prírodným podmienkam. Podobne je formulovaný predmet ochrany aj v prílohe č. 501 čiastky č. 121 v Zbierke zákonov č. 318/2013 zo 14. októbra 2013, obsahujúci nariadenie vlády o stanovení národného zoznamu európsky významných lokalít.
Z ďalších rastlín, ktoré sa tu vyskytujú, môžeme menovať konvalinku voňavú, lipkavec marinkový, bažanka trvácu, zubačku deväťlistú a cibuľkonosnú, ľaliu zlatohlavú, orlíček obyčajný alebo cesnak pažítkový alpínsky, lykovec jedovatý, luskáč lekársky alebo plavúň vranec jedľový, z početných machorastov potom napríklad pečeňovka holohlávok.
Pokiaľ sa jedná o živočíšstvo, v suťových poliach na Klíči sa vyskytuje rad druhov chrobákov a pavúkov, medzi ktorými sú aj chladnomilné horské druhy, známe z Krkonôš alebo Vysokých Tatier. Žijú tu tiež chránené druhy vtákov, ako je hlucháň hôrny, muchárik čiernohlavý, hýľ obyčajný alebo stehlík čížavý. V roku 2007, po viac ako polovici storočia od posledného výskytu, bolo na Klíči zaznamenané zahniezdenie sokola sťahovavého. Určitou raritou je výskyt kamzíkov, ktorí boli v Lužických horách vysadení Kinskými, majiteľmi Sloupského panstva.
Geológia a geomorfológie.
Z geologického hľadiska možno Klíč charakterizovať ako pravidelný znelcový kužeľ, ktorý je uložený na tektonicky vyzdvihnutej kryhe kaolinických pieskovcov coniaku, patriacich vrchnej kriede. Súčasťou južného svahu hory je nápadná, 45 až 60 metrov vysoká skalná stena. Z geomorfologického hľadiska ide o mrazový zrub s vodorovne usporiadanými stĺpcami, na ktorého úpätí sa rozkladajú suťové a balvanové polia. V zimnom a najmä v jarnom období sa na tejto stene vytvárajú impozantné ľadopády. Horolezectvo je v prírodnej rezervácii celoročne zakázané.
Dostupnosť.
Klíč ako jedna z najvýraznejších hôr nielen v lužickej oblasti, ale aj v celých severných Čechách, je obľúbeným cieľom ako individuálnych výletníkov, tak aj hromadne organizovaných turistických akcií. Pri dodržaní podmienok ochrany prírody možno po značených cestách prejsť rezerváciou a vystúpiť na vrchol, z ktorého je za priaznivého počasia vynikajúci rozhľad. Klíč sa nachádza medzi Novým Borom a Svorom, pričom spojnicu medzi týmito dvoma sídlami, dostupnými ako miestnymi, tak i diaľkovými vlakovými a autobusovými spojmi, tvorí okrem železničnej trate ČD 080 a cesty I / 9 aj červeno značený turistický chodník, ktorý má odbočku na vrchol hory (od stanice vo Svore je vrchol po tejto turistickej ceste vzdialený asi 2,5 km). Prevýšenie pri výstupe predstavuje zhruba 400 metrov. Okrem toho ku Klíču vedie od Novej Huty modro značený turistický chodník, ktorý vedie cez západné úbočie hory rázcestím "Sedlo pod Klíčeom." Od stanice vo Svore okolo Klíča vedie ešte žlto značený chodník, smerujúci do Kytlice.