burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Fieseler Fi 103

Fieseler Fi 103 viac známa pod označením V-1 ("Vergeltungswaffe" – odvetná zbraň) bola neriadená strela s plochou dráhou letu, používaná cez druhú svetovú vojnu nacistickým Nemeckom. Bola to prvá hromadne používaná strela svojho druhu a konštrukcie na svete (pokusné strely podobného typu existovali už počas 1. svetovej vojny).
Vznik a vývoj.
V máji 1942 nemeckí inžinieri firmy Fiesler začali pracovať na projekte a 24. decembra 1942 tak mohol vzlietnuť prvý prototyp. Bol to malý stredoplošník s trupom cigarovitého tvaru s celokovovou konštrukciou, v ktorom sa nachádzalo jeho samonavádzacie vybavenie a výbušnina. Nad trupom bol umiestnený pulzačný motor dlhý . Krídla mali jednoduchý pravouhlý tvar a rozpätie . Neskoršie verzie mali väčšie celodrevené krídla. Chvostové plochy mali klasické usporiadanie.
Strela pôvodne štartovala z dlhého koľajnicového katapultu, ktorý jej udelil rýchlosť /h. Vo vodorovnom lete sa strela pohybovala rýchlosťou okolo 540 – /h. Letová hladina sa zväčša pohybovala od 300 – , k cieľu strela letela bez manévrovania. Keď strela prekonala vzdialenosť, ktorá ju delila od cieľa systém automaticky uzavrel prívod paliva, vysunul brzdné štíty a spôsobil pád strely. Preletená vzdialenosť sa merala pomocou malej vrtule v prednej časti strely. Bojová hlavica mala hmotnosť 820 –  mohla byť aktivovaná tromi rôznymi druhmi zapaľovačov.
Sériová výroba začala v marci 1944. V septembri roku 1944 vznikla cvičná jednotka pre pilotované V-1, určená k samovražedným útokom, ale projekt bol už v októbri zrušený. Pilotovaná verzia Fi 103 vznikla úpravou vnútorných priestorov strely, hlavne znížením kapacity pohonných látok a odstránením riadiacich mechanizmov, namiesto ktorých bola inštalovaná jednoduchá pilotná kabína so základnými prístrojmi. Pri útoku mal pilot po navedení strely a zablokovaní riadiacich plôch vyskočiť padákom a pokúsiť sa uniknúť späť do vlasti. Únik zo stroja so zapnutým motorom priamo pri kabíne by však bol životu nebezpečný. Pre výcvik posádok pilotovaných verzií Fi 103 existovala i vlečená, klzáková verzia bez motoru s dvomi kabínami.
Nasadenie.
K prvému nasadeniu došlo v júli 1944, keď bola prvá strela vypálená na Londýn. Do konca marca 1945 bolo vypustených viac než 20 000 striel V-1, z ktorých takmer 10 000 mierilo na Spojené kráľovstvo. Svoj cieľ zasiahlo okolo 2 500, zvyšok bol zničený alebo nezasiahol cieľ. Okolo 8 000 striel V-1 bolo vypálených na Antverpy, Brusel a Liège.
Kvôli útokom striel V-1 držalo RAF do konca vojny silné stíhacie jednotky, ktorých úlohou bolo stíhať a ničiť tieto rakety. Medzi iným to boli aj v tej dobe jediné jednotky vyzbrojené strojmi Gloster Meteor.
Bulldozer

Bulldozer je kapela hrajúca Black/Speed metal pochádzajúca z Talianska, konkrétne z Milána. Vznikla v roku 1980.
Medzinárodná stupnica jadrových udalostí

Medzinárodná stupnica jadrových udalostí alebo INES (anglicky "International Nuclear Event Scale") slúži na meranie vážnosti jadrových udalostí. Má osem stupňov vážnosti (0 až 7). Zavedená bola v roku 1991 a momentálne ju používa okolo 50 krajín. 
Stupnica INES je vhodná na používanie v médiach na presné vyjadrenie stavu situácie.
Definícia stupňov vážnosti.
Udalosti so stupňom 1 až 3, bez význačných dôsledkov na populáciu a životné prostredie, sú zaradené medzi nehody, stupne 4 až 7 medzi havárie.
Posledný siedmy stupeň zodpovedá havárii, ktorej vážnosť je zhodná s Černobyľskou haváriou dňa 26. apríla 1986 na Černobyľskej atómovej elektrárni.
7Veľmi vážna havária
6Vážna havária
5Havária s účinkami na okolie
4Havária s lokálnymi následkami
3Vážna nehoda
2Nehoda
1Odchýlka od normálneho stavu
0Mimo stupnice
Sellafield

Sellafield (pôvodný názov Windscale) je veľké viacúčelové jadrové zariadenie v blízkosti obce Seascale na severozápade Anglicka v Cumbrii, kde sídli hlavné jadrové stredisko v Anglicku. Zahŕňa niekoľko tovární na prepracovanie jadrového paliva, už odstavenú atómovú elektráreň, niekoľko reaktorov a továreň civilného i vojenského zamerania. Sellafield je prevádzkovaný skupinou "British Nuclear Group" (vetva "British Nuclear Fuels").
Havárie a kontroverzia.
Komplex Windscale/Sellafield je označovaný za najradioaktívnejšie miesto v západnej Európe. Došlo tu k niekoľkým jadrovým haváriam: v roku 1957 tu vypukol požiar, ktorý spôsobil vážnu jadrovú nehodu, v apríli 2005 z potrubia uniklo 83 000 litrov rádioaktívneho odpadu, ktorý bol však zachytený vo vnútri zariadenia. Spieva o tom skupina Kraftwerk v piesni Radioactivity.
Kenenisa Bekele

 
 
 
 
 
 
 
 
Kenenisa Bekele (* 13. jún 1982, Bekoji, Etiópia) je etiópsky atlét. Jeho mladší brat Tariku je tiež atlét.
Vrcholové podujatia.
Osaka 2007.
Beh na 10 000 metrov vyhral za 27:05,90, čo bol vtedajší sezónny rekord. Pred druhým Sihinom mal náskok viac ako tri sekundy. Na medzičasoch 1 000 m až po 9 000 metrov ani raz neviedol, no napriek tomu zvíťazil. V behu na 5 000 m neštartoval.
Peking 2008.
Na Letnej olympiáde v Pekingu 2008 vyhral aj na 5 000 a aj na 10 000 metrov. V oboch týchto disciplínach prekonal olympijský rekord.
Gerd Kanter

Gerd Kanter (* 6. máj 1979, Tallinn, Estónsko) je estónsky majster sveta v hode diskom z roku 2007 (Osaka).
Osaka 2007.
Kanter vyhral výkonom 68,94 m hodom z tretej série. K tomuto maximu sa priblížil už len v šiestej sérií hodom dlhým 68,84 m. Druhý Robert Harting zaostal o vyše 2 metre.
Externé odkazy.
IAAF
Brimin Kiprop Kipruto

 
 
 
Brimin Kiprop Kipruto (* 31. júl 1985) je kenský majster sveta na 3000 m steeplechase z roku 2007 (Osaka). 
Vrcholové podujatia.
Osaka 2007.
Kipruto vyhral časom 8:13:82 Ezekiel Kemboi bol druhý s časom 8:16:94 a tretí skončil Richard Kipkemboi Matelong s časom 8:17:59.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získal jednu zlatú medailu. Vyhral v disciplíne 3000 m steeplechase časom 8:10,34 min, čo bolo jeho vtedajšie osobné maximum. Pred druhým Francúzom Mahiedinem Mekhissim-Benabbadom mal náskok 15 stotín sekundy.
Kerron Clement

 
 
 
 
 
Kerron Clement (* 31. október 1985) je americký atlét, majster sveta v 400 m cez prekážky z japonskej Osaky.
Vrcholové podujatia.
Osaka 2007.
Vo finále zabehol najlepší čas sezóny (47,61 s) a porazil tým Félixa Sáncheza v boji o zlatú medailu. Tretí skončil Marek Plawgo v národnom rekorde Poľska (48,13 s). Obhajca zlata z Helsínk 2005 Bardstown Jackson zakopol v semifinále na poslednej prekážke a vypadol.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získal dve zlaté medaily. V behu na 400 m cez prekážky skončil na druhom mieste. Na prvého Angela Taylora strácal 73 stotín a pred tretím Bershawnom Jacksonom mal náskok 8 stotín sekundy.
CBD

CBD môže byť:
Olympiakos FC

Olympiakos FC (po grécky ΟΣΦΠ – Ολυμπιακός Σύνδεσμος Φιλάθλων Πειραιώς – Olympiakos Syndesmos Filathlon Peiraios) je jeden z najúspešnejších gréckych futbalových klubov. Jeho domovské sídlo je v meste Pireus. Pod tento klub patrí sedemnásť športových klubov z odlišných športových odvetví, ako napr.: futbal (Olympiacos F.C.), basketbal (Olympiacos B.C.), volejbal (Olympiacos S.C.), vodné pólo (Olympiacos Water Polo Club), atletika a plávanie. Mnohé z týchto klubov vyhrali veľa domácich, ale aj európskych titulov.
Olympiakos FC bol založený v roku 1925. Za svoj oficiálny znak si futbalový klub zvolil okrúhly červený znak s chlapcom s vavrínovým vencom na hlave.
Úspechy.
Domáce.
Medzinárodné
Central business district

Central business district (skratka: CBD, c.b.d.; v doslovnom preklade z angl. „hlavná/centrálna obchodná štvrť“) alebo v Severnej Amerike v angličtine hovorovo downtown je komerčné a často aj geografické jadro mesta. V Spojenom kráľovstve, Írsku, Austrálii, Novom Zélande, Hongkongu, Singapure a častiach Južnej Afriky je aj formálnym názvom takýchto štvrtí miest ("Central Business District").
Central business district vs. downtown.
Termín "downtown" vznikol v meste New York, kde sa prvýkrát použil na označenie pôvodného mesta na južnom cípe ostrova Manhattan. Ako mesto rástlo, jediný smer, kam sa mohlo rozširovať, bolo na sever ostrova. Preto sa všetko na sever od pôvodného mesta nazývalo "uptown", zatiaľ čo pôvodné mesto, čo bolo vtedy jediné hlavné obchodné centrum bolo nazývané "downtown". Termín sa začal používať v mestách v Spojených štátoch a Kanade a označuje historické jadro mesta, čo nie vždy bolo zhodné s obchodným centrom mesta.
Jozef Paštéka

Doc. Jozef Paštéka, ArtD. (* 4. máj 1948, Žilina) je slovenský scenárista, režisér, dramaturg a pedagóg.
Vyštudoval VŠMU v Bratislave. V rokoch 1972-1980 dramaturg Čsl. televízie Bratislava, 1980-1990 dramaturg Slovenskej filmovej tvorby.
Ako scenárista a dramaturg pripravil množstvo hraných titulov, spolupracoval so scenáristami a režisérmi O. Šulajom, J. Filipom, D. Mitanom, P.Jarošom, P. Hasprom, M. Pietrom, J. Budským, M. Hollým, Š. Uhrom, J. Herzom a najmä s J. Jakubiskom. Pre divadlo napísal libreto muzikálu Adam Šangala (r. Jozef Bednárik). V súčasnosti pôsobí ako pedagóg na Filmovej fakulte VŠMU v Bratislave.
Wola

Wola je mestský obvod v západnej časti Varšavy, pôvodne dedina Wielka Wola, pripojená k Varšave bola v roku 1916. Priemyselná zóna so svojimi tradíciami siaha do začiatku 19. storočia, pomaly sa mení na obchodnú a obytnú štvrť. Je to niekoľko múzeí a druhá najvyššia budova vo Varšave, Warsaw Trade Tower.
Výkonová elektronika

Výkonová elektronika sa zaoberá silovými polovodičovými súčiastkami, ktoré sú schopné spínať veľké prúdy pri vysokých napätiach, t. j. sú schopné spínať vysoké výkony.
Sú to najmä:
Výhodou polovodičových spínacích prvkov oproti klasickým spínacím prvkom je:
Mykológia

Mykológia (z gréckeho μύκης - mýkés, čo znamená „huba“) je veda zaoberajúca sa štúdiom húb, ich genetických a biochemických vlastností, využitie v lekárstve a potravinárstve, otravami a chorobami nimi spôsobenými. Príbuzným odborom mykológie je fytopatológia.
Mykológia bola predtým braná ako pododvetvie botaniky, hoci huby nie sú súčasťou ríše rastlín a sú evolučne bližšie k živočíchom. Niektoré časti mykológie sa prekrývajú s mikrobiológiu. Hraničným odborom medzi mykológiou a botanikou je lichenológia.
Endoparazit

Endoparazit alebo vnútorný cudzopasník je organizmus, ktorý žije vo vnútri tela iného organizmu. 
Delenie:
Revolution Begins

Revolution Begins je prvý singel z nového albumu švédskej melodic deathmetalovej kapely Arch Enemy. Bol vydaný 6. septembra 2007.
Ľudové noviny

Ľudové noviny je týždenník a webový portál slovenskej menšiny, žijúcej v Maďarsku. Portál vznikol ako online dostupná a aktualizovaná verzia rovnomenného slovenského týždenníka, poskytujúceho aktuality z rôznych oblastí slovenského (prevažne národnostného) života v krajine.
Cieľom Ľudových novín je „"zachovanie a rozvíjanie identity, materinského jazyka a kultúry podľa odhadov viac ako 100 tisíc Slovákov, žijúcich asi v 110 osadách a 11 župách Maďarska"“. Vydavateľom periodika je nezisková organizácia SlovakUm.
Dejiny.
Zakladateľom a majiteľom tlačového orgánu, ktorý vznikol v roku 1957, je Celoštátna slovenská samospráva v Maďarsku (CSSM, ).
K tlačenému týždenníku pribudla v októbri 2004 aj internetová verzia Ľudových novín, čím vznikol celosvetovo dostupný portál Slovákov v Maďarsku, prezentujúci aktuality, no prostredníctvom archívu aj už realizované akcie a podujatia. Dostupné sú tiež staršie vydania tlačenej verzie Ľudových novín, ako aj prehľad slovenskej a maďarskej tlače, s dôrazom na Slovákov v Maďarsku. 
V slovenčine vydávaný magazín ponúka širokú paletu vecných a nestranných článkov z kultúry, politiky, náboženského života, literatúry či hospodárstva, ktoré ponúkajú významnú informačnú hodnotu slovenským samosprávam a organizáciám. Portál poskytuje priestor aj na prezentáciu reálneho obrazu života slovenskej menšiny, vrátane reportáží, rozhovorov a zverejňovania materiálov, objasňujúcich pozadie udalostí.
Kristen Bellová

Kristen Bellová (; * 18. júl 1980, Detroit, Michigan, USA) je americká herečka, známa hlavne ako Veronica Mars z rovnomenného seriálu.
Detstvo a mladosť.
Narodila sa v Detroite v štáte Michigan. Už ako malá snívala o hereckej dráhe, ale bola veľmi hanblivá a plachá. Veľkú zásluhu na odstránení týchto problémov mala jej matka. Rodina sa presťahovala do New Yorku, kde Bellová začala študovať na prestížnej univerzite Tisch School of the Arts, odbor muzikál.
V roku 2001 debutovala na Broadway v divadelnej hre "The Adventures of Tom Sawyer". Kristen si uvedomila, že môže byť rovnako dobrá i vo filme, alebo v televízii a odišla do Los Angeles. 
Skvelé výkony predviedla v televíznych filmoch "The King and Queen of Moonlight Bay" a "Gracie's Choice (Sestra i matka)". Pozornosť na seba upútala aj účinkovaním v seriáloch "Everwood" a "Deadwood". Skutočný úspech prišiel so seriálom "Veronica Marsová".
Stredisko riadenia vesmírnych letov

Stredisko riadenia vesmírnych letov alebo stredisko riadenia kozmických letov, alebo hovorovo riadiace stredisko, je zložka organizácie či centrála, ktorá riadi kozmické lety. 
Hlavnou úlohou strediska je riadenie kozmických letov. Personál riadiacich letovej prevádzky a iný podporný personál dozerá na všetky aspekty pomocou telemetrie. 
Často je súčasťou kozmickej agentúry, tri najväčšie z nich sú:
V Spojených štátoch sa stredisko riadenia vesmírnych letov s ľudskou posádkou nazýva Mission Control Center. Pre nepilotované družice existuje osobitná organizácia nazývaná Jet Propulsion Laboratory s osobitným strediskom riadenia. Ako „mission control center“ sa zvyknú do angličtiny prekladať všetky strediská riadenia vesmírnych letov na svete.
Wall Street (film)

Wall Street je americký film z roku 1987. Natočil ho režisér Oliver Stone, ktorý sa podieľal aj na scenári. V hlavnej úlohe sa predstavili Michael Douglas ako "Gordon Gekko" a Charlie Sheen ako "Bud Fox".
Mission Control Center

Mission Control Center môže byť:
Michael Douglas

Michael Kirk Douglas (* 25. september 1944, New Brunswick, New Jersey, USA) je americký herec a producent.
Victoria Salmon Kings

Victoria Salmon Kings je profesionálny hokejový klub, hrajúci v lige ECHL od začiatku sezóny 2004-2005. Svoje sídlo má v meste Victoria, hlavnom meste kanadskej provincie Britská Kolumbia.
Austria Center Vienna

Austria Center Vienna je konferenčné a výstavné centrum vo Viedni v obvode Donaustadt pri Vienna International Centre s kapacitou 20.000 ľudí.
Bolo postavené v rokoch 1983 až 1987 podľa projektu architekta Johanna Stabera.
Čung-jang kuang-po tien-š’ tcha

Čung-jang kuang-po tien-š' tcha (, , doslova "Ústredná/Centrálna vysielacia televízna veža") je 405 metrov vysoká televízna veža v čínskom meste Peking patriaca spoločnosti CCTV.
Veža bola dokončená v roku 1992 so súhrnnou výškou 405 metrov (386,5 metrov bez antény). Je najvyššou stavbou v Pekingu. Jej súčasťou je jedna vyhliadková plošina a reštaurácia dosiahnuteľná aj pomocou výťahu.
Ján J. Lach

Ján J. Lach, tiež John J. Lach (* 9. jún 1894, Hibernian – † 9. september 1960, Chicago) bol rímskokatolícky kňaz, občan USA slovenskej národnosti, významný predstaviteľ slovenského kultúrneho života v USA.
MagicGate

MagicGate je technológia ochrany kopírovania predstavená spoločnosťou Sony v roku 1991 ako časť Secure Digital Music Initiative "(skr. "SDMI", voľne preložené ako "Iniciatíva na ochranu digitálnej hudby")". Šifruje obsah MagicGate čipmi v pamäti a donúti kontrolovať koľko súborov bolo skopírovaných.
Šifrovanie MagicGate je použité v kartách pre PlayStation 2 a od roku 2004 je integrované do všetkých Sony Memory Stick kariet. Niektoré zariadenia (napríklad Sony Network Walkman) pracujú iba s kartami podporujúcimi MagicGate.
Všetky Memory Stick karty s technológiu MagicGate sú identifikovatelné nápisom MagicGate.
James Potter

James Potter (* 14. apríla 1960 - † 31. október 1981) je literárna postava 7-dielnej ságy o mladom čarodejníkovi Harrym Potterovi. Je to otec Harryho Pottera. V knihách nevystupuje priamo, keďže už od začiatku série je mŕtvy. Objavuje sa však v spomienkach iných postáv a ako duch.
Charakteristika.
James bol štíhlej postavy, zvykol si strapatiť vlasy, ako keby práve zosadol z metly, lebo si myslel, že je to frajerské, tak ako sa hrával so zlatou strelou, ktorú ukradol. Bol stíhačom za chrabromilský metlobalový tým. Mal čierne vlasy a hnedé oči, nosil okuliare. Harry po ňom zdedil výzor, s výnimkou očí, ktoré mal po matke. James bol neregistrovaný animágus, človek, čo sa mení na zviera. Vedel sa meniť na jeleňa. Odtiaľ vznikla aj jeho prezývka - Paroháč. 
Jeho patronus má podobu jeleňa (ang. stag). Jeho prútik je 11 palcov dlhý a je z mahagónového dreva (jadro neznáme).
Životopis.
Pochádza zo vznešenej čarodejníckej rodiny, je potomkom jedného z troch bratov Peverellovcov. V jeho rodine sa z pokolenia na pokolenie odovzdáva neviditeľný plášť, ktorý mu veľmi pomáhal v porušovaní školského poriadku. Na škole sa zoznámil s priateľmi Siriusom Blackom, Remusom Lupinom a Petrom Pettigrewom. Posledný z nich ho neskôr zradil. Spolu si hovorili Záškodníci a vymysleli Záškodnícku mapu, ktorá ukazuje všetky tajné cesty a obyvateľov hradu. Tu sa zaľúbil do Lily Evansovej, ktorú si neskôr zobral za ženu a mali malého Harryho. Vo vojne proti Voldemort sa skryli v Godricovej úžľabine. Tam bol Voledmortom zavraždený a spolu s manželkou tam boli pochovaní.
Julian Beever

Julian Beever je anglický umelec žijúci v Belgicku. Je známy najmä svojimi trompe-l'oeil dielami maľovanými pastelom na chodníkoch vo Francúzsku, Anglicku, Škótsku, Belgicku, Holandsku, Spojených štátoch, Kanade a v Austrálii. Jeho diela, ak sa na ne pozeráme zo správneho uhlu, dávajú ilúziu trojrozmerného obrazu, ktorý ako keby vychádzal zo zeme. Tieto obrazy sú maľované pomocou techniky premietania - anamorfizmus a vymyká sa pravidlám perspektívy.
Schengen

Schengen (do roku 2006 "Remerschen") je obec v juhovýchodnom Luxembursku, blízko hraníc s Nemeckom a Francúzskom. Schengen (v užšom zmysle) je aj názov jedného z troch sídiel, ktoré túto obec tvoria. Obec mala v roku 2011 3345 obyvateľov a sa nachádza v kantóne Remich v okrese Grevenmacher.
Schengen (v užšom zmysle) je známy tým, že 14. júna 1985 tu bola podpísaná Schengenská dohoda.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
Od 1 januára 2012, byvalé obce Burmerange a Wellenstein sú pripojené k obci Schengen. Remerschen je nové sídlo obci.
Obyvateľstvo.
Schengen má 3345 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika.
S 4.39% bolo v Schengene nezamestnanosť nižšia o 2.58 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Rupert Grint

Rupert Alexander Grint (* 24. august 1988, Stevenage,Spojené kráľovstvo) je anglický herec známy predovšetkým ako predstaviteľ Rona Weasleyho z filmovej série Harry Potter.
Životopis.
Má tri sestry a brata. Navštevoval chlapčenskú školu v jeho rodnom meste. Jeho obľúbeným predmetom bola chémia. Ovláda základy nemčiny. Jeho obľúbený herec je Jim Carrey a šport futbal. Vie hrať aj na gitare. Rád kreslí, v priebehu natáčania HP3 nakreslil nádherný obrázok Alana Rickmana.
Rupert je najstarší z trojice hlavných hrdinov v Harrym Potterovi. Na kazete s ktorou sa uchádzal o úlohu Rona rapoval vlastnú pieseň. Ako jeho postava, tak aj Rupert sa veľmi bojí pavúkov. Zabudol režisérovi Alfonsovi Cuaronovi napísať sloh o svojej postave, pretože "to isté by asi spravil aj Ron". Bol obsadený do úlohy vo filme "A Cinderella Story", ale v tom čase musel natáčať tretí diel Harryho Pottera.
Harry Potter a Fénixov rád (kniha)

Harry Potter a Fénixov rád () je piaty diel série ôsmich kníh o osude chlapca Harryho Pottera, mladého čarodejníka. Autorkou knihy je anglická spisovateľka Joanne Rowlingová. Kniha bola prvýkrát publikovaná v roku 2003 v anglickom vydavateľstve Bloomsbury. Na Slovensku vyšla v roku 2003 vo vydavateľstve Ikar. Knihu preložila Oľga Kralovičová. Na základe knihy bol natočený rovnomenný film.
Stručný obsah knihy.
Harry Potter má pätnásť rokov a ide do piateho ročníka Rokfortskej strednej školy čarodejníckej. Na rozdiel od väčšiny školákov sa na letné prázdniny neteší, a toto leto je obzvlášť nepríjemné. Nielenže ho Dursleyovci ako zvyčajne terorizujú, ale dokonca aj jeho najlepší kamaráti Ron a Hermiona sa správajú veľmi čudne a tajnostkársky. Harry sa túži vrátiť do školy a zistiť, prečo sa celé leto poriadne neozvali. Ale sa k ním dostane skôr ako čakal. Harryho a jeho bratanca Dudleyho napadnú dementori. Dostáva sa do domu na Grimualdovom námestí k priateľom a dozvedá sa o Fénixovom ráde. Celý čarodejnícky svet a hlavne Ministerstvo mágie popiera návrat Lorda Voldemorta. Na Rokforte vládne teror, ktorého centrom je Ministerstvom nastrčená profesorka obrany proti čiernej mágií Dolores J. Umbridgeová. Rok je ťažký, lebo všetkých žiakov piateho ročníka čakajú skúšky VČÚ (vynikajúca čarodejnícka úroveň). Kvôli tomu je Harry nútený založiť organizáciu Dumbledorova armáda (DA), kde sám učí priateľov obranu proti čiernej mágii, ktorú ich prof. Umbridgeová odmieta učiť. Hagrid sa polroka neukázal, z čoho neskôr vysvitne, že bol za obrami a do Zakázaného lesa priviedol svojho brata, obra Grawpa. Kvôli nepovolenej organizácií DA Dumbledore odstupuje z postu riaditeľa školy a na jeho miesto sa dostáva prof. Umbridgeová. Po skúškach má Harry víziu, že jeho krstného otca Siriusa uniesol Voldemort a mučí ho na Ministerstve mágie. Spolu s priateľmi Ronom, Hermionou, Lunou, Nevillom a Ginny ho idú zachrániť. Je to však pasca. Na Ministerstve čakajú Smrťožrúti. DA, ktorej príde na pomoc aj Fénixov rád s nimi začne bojovať. Na konci Sirius umiera rukou jeho sesternice Bellatrix. V átriu prebehne veľký boj medzi Dumbledorom a Voldemortom, ktorý konečne upozorní svet na návrat mocného čierneho mága. Harry sa dozvedá z proroctva, ktoré našiel v Oddelení záhad, že musí zabiť Voldemorta inak by sám nemohol byť na žive.
Eusthenopteron

Eusthenopteron je vyhynutý rod násadcoplutvovcov, ktorého objav mal pre objasnenie vývoja suchozemských stavovcov zásadný význam. Fosílne kostry týchto rýb boli nájdené v riečnych sedimentoch dávnych európskych, ale aj amerických riek. Ich vek presahuje 350 miliónov rokov, to znamená, že žili v období devónu, teda na samotnom konci starších prvohôr. 
Poznávacie znaky.
Tieto ryby mali vyvinuté pomerne silné párové plutvy, ktoré neboli len mäsitými príveskami, ale boli vystužené vnútornou podpornou kostrou. V jej stavbe aj v usporiadaní zistili paleontológovia obdobné stavebné prvky, s akými sa stretávame u kráčajúcich končatín neskorších suchozemských stavovcov. Ich sila bola už dostatočná na to, aby nadľahčovala telo týchto živočíchov pri pohybe po suchej zemi. Napriek tomu, že eustenopteron bol ešte pravou rybou, existencia jeho párových končatín jecenným dokladom významu tejto skupiny ako dôležitej vývojovej línie vedúcej k prvým praobojživelníkom. Všetky evolučné premeny, ktoré sa odohrali na prelome starších a mladších prvohôr, boli vyvolané rozsiahlymi zmenami prírodných podmienok, ku ktorým v tomto období na Zemi došlo.
Josef Vinklář

Josef Vinklář (* 10. november 1930, Podůlší – † 18. september 2007, Praha) bol český herec.
V rokoch 1950 – 83 člen Realistického divadla Z. Nejedlého v Prahe, od roku 1983 pôsobil v Národním divadle v Prahe. Predstaviteľ psychologicky zložitých postav, ktoré stvárňuje expresívne pôsobiacimi hereckými prostriedkami. 
Z divadelných rolí: Smerďakov (F. M. Dostojevskij: Bratia Karamazovovci), Georg (J. Steinbeck: O myšiach a ľuďoch), Eddie (A. Miller: Pohľad z mosta), Pantaleon Vocílka (J. K. Tyl: Strakonický dudák), Orgon (Moliére Tartuffe).
Účinkoval v televíznych seriáloch.
Bol dvakrát ženatý. Prvou manželkou bola herečka Jana Dítětová, druhou herečka a spisovateľka Ivanka Devátá.
Tamar (biblická postava)

Tamar (iné tvary v slovenských prekladoch Biblie: Támar, Támár; inak aj: Tamara; hebr. תָּמָר - prepis podľa tiberiadskej výslovnosti: "Támár") je biblická postava. Biblia uvádza tri ženy, ktoré sa volajú Tamar. O prvých dvoch sa vie pomerne viac, o tretej Biblia skoro nič neuvádza. Sú to Júdova nevesta, Dávidova dcéra a Dávidova vnučka.
Júdova nevesta.
Tamar bola Júdova nevesta, štvrtého syna Jakuba (Izraela) a matka Fáresa a Zaru (Zéracha). Bola vydatá za najstaršieho Júdovho syna Hera (Éra). Ten bol zlý a Boh ho zabil. Preto Júda povedal svojmu druhému synovi Onanovi, aby si vzal ženu svojho zosnulého brata za manželku, podľa švagrovského práva (tzv. levirátny zákon). Prvý syn, ktorý sa z takého manželstva narodí, je dedičom a "synom" nebohého brata. Ale Onan vedel, že potomok nebude jeho, preto semeno vždy zahubil vypustiac ho na zem. To, čo robil, bolo zlé v Božích očiach, preto Boh zabil i jeho. Tamar mala teda právo vydať sa za tretieho Júdovho syna, Selu (Šelu). Sela (Šela) bol však ešte veľmi mladý, tak Júda poslal Tamar do jej rodičovského domu, aby tam bývala ako vdova, kým Sela (Šela) nevyrastie. Júda však nemal v úmysle dať jej za manžela aj Selu (Šelu), lebo sa bál, že aj ten zomrie. Keď neskôr zomrela Júdova manželka, Júda raz šiel so svojím priateľom strihať ovce do Tamny (Timny). Keď Tamar videla, že Sela vyrástol a nestal sa jej manželom, zložila vdovské rúcho, zahalila sa závojom ako to robievali neviestky a sadla si vedľa cesty kadiaľ mal ísť jej svokor. Keď ju Júda uvidel, myslel si, že je to neviestka a vyspal sa s ňou. Ona si od neho vypýtala záloh. Následne otehotnela a porodila dvoch synov, dvojčatá Fáresa a Zaru (Zéracha). Júda ju potom ako mu ona poslala jeho záloh zistil, že to s ňou sa stretol pri ceste a prijal ju podľa práva za svoju manželku. Je uvedená v rodokmeni Ježiša Krista.
Tamar, Dávidova dcéra.
Jej príbeh je v biblickom rozprávaní pútavo opísaný. Tamar bola plnohodnotnou sestrou Absolóna (Abšalóma), mladšieho zo synov kráľa Dávida. Dávidov vtedy najstarší žijúci syn Amnon, ktorý nebol jej plnohodnotným bratom, sa do nej zaľúbil. Keďže uveril tomu, že ju nebude môcť vlastniť, vymyslel plán: Tváril sa akoby bol chorý a poveril otca tým, aby poslal po sestru, aby mu táto domnelo pripravila jedlo pre chorého. Amnon ju ale znásilnil, a keď ho zúfalo prosila, aby predsa požiadal otca o manželstvo s ňou, zmenila sa jeho láska v nenávisť a vykázal ju z domu. Jej brat Absolón (Abšalóm) ju prijal k sebe, zjavne v domnienke, že ich spoločný otec zasiahne. Tohto síce udalosť rozhnevala, ale proti korunnému princovi nič nepodnikol. Absolón počkal dva roky, kým sa pomstil. Násilníka pozval na oslavu, počkal kým sa opije a nechal ho zabiť. Tento čin je určite potrebné vidieť z aj pohľadu rozporov o Dávidovo následníctvo (ktoré viedli až k Absolónovej revolte proti otcovi).
Tamar, Dávidova vnučka.
Bola dcérou Absolóna (Abšalóma), zjavne pomenovaná po jej tete.
Slovinské euromince

Slovinské euromince sú euromince so slovinským národným motívom. Sú v obehu od 1. januára 2007, kedy Slovinsko prešlo z toliara na euro. Stalo sa tak prvým členom eurozóny z nových členských štátov Európskej únie. Slovinsko je členom EÚ od 1. mája 2004 a tiež je členom Európskej menovej únie.
Pred vstupom do Eurozóny bolo tiež jedným z členov EMS II. Výmenný kurz toliara k euru sa do júna 2006 mohol pohybovať iba v rozmedzí 15 %, potom bol stanovený na 239,640 toliarov za euro.
Slovinská písaná verzia a výslovnosť názvu meny je "Evro".
Vzhľad približne 230 miliónov slovinských euromincí (celková nominálna hodnota slovinských euromincí je približne 80 miliónov eur) bol odhalený 7. októbra 2005. Navrhli ho Miljenko Licul, Maja Licul a Janez Boljka. Na obvode všetkých eurových mincí je vyobrazených 12 hviezd európskej vlajky a slovo Slovenija, čo znamená v slovinčine Slovinsko.
Na obvode všetkých mincí je 12 hviezd symbolizujúcich EÚ striedavo s písmenami nápisu „SLOVENIJA“ (slovinsky Slovinsko). Mince každej nominálnej hodnoty zobrazujú rozdielne motívy:
Slovinsko nemá vlastnú mincovňu, preto sú Slovinské euromince razené v rôznych iných európskych mincovniach. V rokoch 2007, 2009 – 2011 boli razené vo Fínskej mincovni vo Vantaa, v roku 2008 a 2014 v holandskej kráľovskej mincovní (Royal Dutch Mint) v Utrechte, v rokoch 2012, 2013, 2015, 2017 a 0,1 € 2018 boli razené v Slovenskej mincovni v Kremnici a v roku 2016, 2018 (okrem 0,1 €) a 2019 v talianskej mincovni v Ríme. 
Dvojeurové pamätné mince.
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
Zberateľské neobehové mince.
3 eurové pamätné mince.
Materiál: Jadro: meď-nikel (75% meď, 25% Ni); Krúžok: mosadz (78% Cu, 20% Zn, 2% Ni); Priemer mince: ; Hmotnosť: 15 g 
30 a 100 eurové pamätné mince.
Slovinská národná banka vydáva spoločné témy pre obidve nominálne pamätné mince.
30€: Materiál: 92,5% striebro; Priemer mince: ; Hmotnosť: 15 g 
100€: Materiál: 90% zlato, Priemer mince: ; Hmotnosť: 7 g
Oldboy

Oldboy (kórejsky Oldboi, 올드보이) je juhokórejský film natočený v roku 2003 režisérom Pak Čan-ukom. Je to druhý film z jeho tzv. „trilógie pomsty“. Film je založený na japonskej mange s rovnakým názvom. 
Obsah.
Film sleduje životný osud muža O Tä-sua, ktorý žil so svojou rodinou kľudným životom až do chvíle, kedy je znenazdania zatvorený na 15 rokov do akéhosi súkromného väzenia. Keď sa jedného dňa dostane na slobodu, nie je už nikto z jeho blízkych živý. O Tä-su sa rozhodne s pomocou mladej Mi-do nájsť človeka, ktorý ho nechal uväzniť. Spoločne zisťujú, prečo to spravil. Pre O Tä-sua nastáva čas pomsty.
Film je podľa slov režiséra predovšetkým úvahou o pomste a o túžbe, ktorú každý zažije, ale málokto ju uskutoční.
Ocenenia.
Film získal 17 ocenení a 8 nominácii.
Oldboy vzbudil v Európe pozornosť kombináciou typicky ázijského prístupu k zobrazovaniu násilia, ale zároveň ironizujúceho nadhľadu a zaujímavého príbehu. Získal množstvo ocenení, vrátane veľkej ceny poroty na filmovom festivale v Cannes, či cenu diváckej verejnosti na filmovom festivale vo švédskom Štokholme.
Harry Potter a Ohnivá čaša (kniha)

Harry Potter a Ohnivá čaša () je štvrtý diel série ôsmich kníh o osude chlapca Harryho Pottera, mladého čarodejníka. Autorkou knihy je anglická spisovateľka Joanne Rowlingová. Kniha bola prvýkrát publikovaná v roku 2000 v anglickom vydavateľstve Bloomsbury. Na Slovensku vyšla v roku 2001 vo vydavateľstve Ikar. Knihu preložila Oľga Kralovičová. Na základe knihy bol natočený rovnomenný film.
Stručný obsah knihy.
Harry Potter je znovu na prázdninách u otravných Dursleyovcov. Chce sa od nich odpútať, a tak sa zúčastní na Svetovom pohári v metlobale spolu s Hermionou, Ronom a Weasleyovcami, kde sa objavia Smrťožrúti a niekto vyčaruje temné znamenie. Okrem toho sa po sto rokoch na Rokforte pripravuje Trojčarodejnícky turnaj a majú sa na ňom zúčastniť dve ďalšie školy. Harry aj naďalej túži byť obyčajným štrnásťročným čarodejníkom. Má však smolu, lebo nie je obyčajný – dokonca ani podľa čarodejníckych meradiel. Ohnivá čaša ho vyberie ako štvrtého reprezentanta, ktorý sa vlastne vôbec nemá turnaja zúčastniť a počas roka musí zvládnuť tri smrteľne nebezpečné a náročné úlohy. Obranu proti čiernej mágií začne učiť výstredný Alastor Moody, z ktorého sa vykľuje smrťožrút Barty Crouch pod pôsobením všehodžúsu. Keď sa víťazi turnaja, Harry a Cedric Diggory dotknú Trojčarodejníckeho pohára, zistia, že je to prenášadlo, ktoré ich zaviedlo rovno k Lordovi Voldemortovi. Cedrica zavraždí a za pomoci Harryho krvi sa vráti. Pred istou smrťou sa mu podarí uniknúť len o vlások, ale nikto mu nechce veriť, okrem priateľov a profesora Dumbledora, že Lord Voldemort znovu povstal. Ministerstvo Harryho pokladá za blázna, že mu sláva stúpla do hlavy.
Octan sodný

Octan sodný je sodná soľ kyseliny octovej. Jeho vzorec je CH3COONa.
Využitie.
Bezvodný octan sodný sa používa ako katalyzátor, prídavná látka v potravinárstve pod označením E262 ako konzervačná látka a okyselujúci prostriedok pri výrobe marmelád, olejov, polievok, omáčok, cukroviniek, pekárenských a mäsových výrobkov. V priemysle na výrobu acetanhydridu alebo metánu.
Pokiaľ kryštály octanu sodného ohrejeme nad 58°C vznikne kvapalina. Po opätovnom vychladnutí a iniciačnom impulze (napr.dotykom) začne vznikať kryštalická štruktúra a premena na pevné skupenstvo. Pri tejto reakcii sa uvoľňuje teplo. Táto vlastnosť sa využíva napr. v ohrievacích poduškách. Silný roztok octanu sodného je v plastovom vrecku spolu s kovovým plieškom. Keď sa kov mechanicky ohne, octan sodný začne rýchlo kryštalizovať a vytvárať teplo.
Výroba.
Dá sa vyrobiť neutralizáciou kyseliny octovej hydroxidom sodným alebo hydrogénuhličitanom sodným:
1 cent (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 1 cent sú vyrobené z ocele pokovované meďou. Majú priemer , hrúbku a hmotnosť 2,30 g. Hrana mince je hladká. Všetky mince majú spoločnú lícnu stranu a rozdielnu národnú rubovú stranu. 
Národné banky Fínska a Holandska túto mincu emitovali, ale prijali také finančné pravidlá, že došlo k zastaveniu obehu tejto mince (rovnako ako mince 2 centy). Napriek tomu sú obe mince platným platidlom na území celej eurozóny.
Lícna (spoločná) strana.
Minca 1 cent (rovnako ako 2 centy a 5 centov) zobrazuje umiestnenie Európy vo svete. Je vidieť pologuľa s Európou, Afrikou a Blízkym východom so zvýraznením pôvodných pätnástich členov Európskej únie.
Od roku 2017 začali jednotlivé členské štáty s modifikáciou vzoru lícnej strany mincí. Tento vzor sa vyznačuje menšou a zaoblenejšou číslicou "1" a dlhšími úsekmi čiar na vonkajšej strane hviezd pri okraji mince. Slovenské mince prešli na nový vzor v roku 2019, kedy boli ešte razené obe ich verzie.
Utečenec (osoba)

Utečenec je človek, ktorý nedobrovoľne odchádza zo svojej rodnej krajiny alebo krajiny, kde žil, pretože je prenasledovaný, alebo je v krajine zlá politická situácia a vojna. Zatiaľ čo emigrant odchádza za lepšou možnosťou, utečenec je nútený opustiť krajinu lebo je v ohrození života. Podľa oficiálnych kritérií je utečenec cudzinec, ktorému sa priznalo postavenie utečenca z dôvodu opodstatnenej obavy z prenasledovania pre rasovú, národnostnú alebo náboženskú príslušnosť, pre príslušnosť k určitej sociálnej skupine alebo pre zastávanie určitých politických názorov, pre ktoré sa cudzinec nechce alebo nemôže vrátiť do štátu, ktorého má štátne občianstvo, či do štátu svojho posledného trvalého pobytu.
2 centy (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 2 centy sú vyrobené z ocele pokovované meďou. Majú priemer 18,75 mm, hrúbku 1,67 mm a hmotnosť 3,06 g. Hrana mince je hladká s pozdĺžnou ryhou. Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rozdielnu národnú rubovú stranu. Fínsko a Holandsko túto mincu razia, rovnako ako mincu 1 cent, no nepoužívajú ju.
Od roku 2017 začali jednotlivé členské štáty s modifikáciou vzoru lícnej strany mincí. Tento vzor sa vyznačuje menšou a zaoblenejšou číslicou "2" a dlhšími úsekmi čiar na vonkajšej strane hviezd pri okraji mince.
Utečenec

Utečenec môže byť:
5 centov (euro)

Mince s nominálnou hodnotou 5 eurocentov sú vyrobené z ocele pokovované meďou. Majú priemer 21,25 mm, hrúbku 1,67 mm a hmotnosť 3,92 g. Hrana mince je hladká. Všetky mince majú spoločnú lícovou stranu a rozdielnu národnú rubovú stranu.
Od roku 2017 začali jednotlivé členské štáty s modifikáciou vzoru lícnej strany mincí. Tento vzor sa vyznačuje menšou a zaoblenejšou číslicou "5" a dlhšími úsekmi čiar na vonkajšej strane hviezd pri okraji mince.
Su Ji-fan

Su Ji-fan (* 8. august 1988) je súčasná čínska profesionálna tenistka.
Chan Sin-jun

Chan Sin-jun alebo Sin-jun Chanová (* 30. máj 1990, Ťin-čou, Čína), je súčasná čínska tenistka.
Miloslav Rybín

Miloslav Rybín (* 13. október 1926, Partizánska Ľupča – † 11. november 1995, Liptovský Mikuláš) bol slovenský učiteľ esperanta a organizátor v esperantskom hnutí.
Životopis.
Narodil sa v Partizánskej Ľupči, v rodine holiča. Otec Jozef pochádzal z Čiech z dedinky Bříství, matka Elena (rod. Obrcianová) bola rodáčka z Ľupče. Miloslav sa vyučil u otca za holiča. Neskôr pracoval na pošte v rodnej dedine, potom ako vedúci pošty v Demänovskej Doline.
Esperanto.
Esperantu sa začal venovať po skončení druhej svetovej vojny, v roku 1980 získal aprobáciu na vyučovanie esperanta. Prepracoval sa medzi uznávaných učiteľov tohto jazyka na Slovensku, dostával pozvania na vyučovanie v kurzoch a na letné školy do zahraničia (Bulharsko, Maďarsko, Česko). Vyučoval pomocou Csehovej metódy a dokopy učil viac ako 600 ľudí z 22 národov. Až do svojej smrti v roku 1995 bol Miloslav Rybín aktívnym stúpencom esperanta a členom Liptovského esperantského klubu (LEK).
Bol delegátom a odborným delegátom UEA v Liptovskom Mikuláši a člen Internacia Poŝtista kaj Telekominikista Esperanto-Asocio (IPTEA).
Ocenenia.
Za svoju prácu bol ocenený nielen medzi esperantistami, ale v roku 1989 dostal vysoké vyznamenanie „"Vzorný pracovník kultúry"“ od ministra kultúry Slovenskej republiky. Z príležitosti nedožitých osemdesiatych narodenín slovenskí esperantisti vyhlásili zbierku na pamätnú tabuľu na jeho rodnom dome v Partizánskej Ľupči, ktorá bola slávnostne odhalená 14. októbra 2006.
Ocenenia Slovenského esperantského zväzu:
Ron Weasley

Ronald Billius Weasley (* 1. marec 1980) je literárna postava 7-dielnej ságy o mladom čarodejníkovi Harry Potterovi, najlepší Harryho priateľ. Ron je jeden z hlavných hrdinov. 
Pochádza z chudobnej čarodejníckej rodiny Weasleyovcov. Jeho rodičia sú Molly a Artur. Má päť bratov a jednu sestru. Počas prvej cesty na čarodejnícku školu Rokfort sa zoznámil s priateľmi Harrym Potterom a Hermionou Grangerovou. 
Charakteristika.
Ron je štíhlej vysokej postavy, má hrdzavé vlasy a po tvári pehy. Je dosť prchký, ľahko sa nahnevá a v zlosti povie a urobí veci, ktoré by ani nechcel. Vyznačuje sa žiarlivosťou na svoju vyvolenú, ale občas aj na Harryho slávu. Napriek tomu je dobrý priateľ. V 5. a 6. ročníku bol strážcom za chrabromilský metlobalový tím. Jeho sebavedomie však vie ľahko otriasť výsmech, a vtedy nehrá dobre. Nevyniká v štúdiu, pri učení a robení domácich úloh mu spolu s Harrym pomáha Hermiona. Hanbí sa za svoju chudobu a nenávidí ju. 
Veľmi sa bojí pavúkov, lebo keď mal tri roky, jeho brat Fred sa nahneval, že mu zlomil hračkársku metlu a kúzlom mu macíka premenil na pavúka. Najviac sa mu hnusí, ako pavúky hýbu nohami. Aj jeho prízrak má tvar pavúka. Veľmi sa desí Hagridových acromantúl - obrovských pavúkov. 
Pri premiestňovaní (čarodejná teleportácia) sa takmer vždy rozštiepi. Pri skúškach mu na pôvodnom mieste ostala polka obočia. Jeho Patronus je Jack Russel teriér, o ktorom je známe, že naháňa vydry. Neznáša hnedú farbu.
Život.
Narodil sa ako najmladší syn Weasleyovcov, druhé najmladšie dieťa v rodine. Musel nosiť a používať veci po svojich starších bratoch. V druhom dieli si zlomil čarodejnícky prútik, no keďže nemal peniaze na nový, skúsil ho opraviť lepiacou páskou. Vlastnil potkana Prašivca, ktorý, ako vysvitlo v treťom dieli, bol v skutočnosti animágus Peter Pettigrew. Po ňom vlastnil maličkú sovičku Kvíka. Postupne sa mu začala páčiť kamarátka Hermiona, čo prejavoval žiarlivosťou voči jej prvému nápadníkovi Viktorovi Krumovi. V piatom ročníku bol vymenovaný za prefekta. Túto funkciu však nebral príliš zodpovedne. Na skúškach v 5. triede získal 7 VČÚ.
V 6. ročníku chodil so spolužiačkou Lavander Brownovou, čo veľmi nahnevalo Hermionu, a preto s ním bola istý čas pohádaná. Keď Ron skončil v nemocničnom krídle kvôli jedu určenému Dumbledoreovi, ticho šepkal Hermionino meno. Vo filme to nahnevalo Lavander, ktorá sa s ním na mieste rozišla. V knihe sa ich vzťah tiahol aj po Ronovom návrate z nemocničného krídla. Ron už nechcel vo vzťahu pokračovať, ale nemal guráž sa s ňou rozísť. Napokon sa s ním rozišla Lavender, pretože žiarlila na Hermionu. 
V 7. ročníku nenastúpil na Rokfort, ale išiel s Harrym a Hermionou hľadať horcruxy. V tomto dieli sa Ron pohádal s Harrym a Hermionou, pretože začal žiarliť aj na Harryho. Preto od nich odišiel. Keď sa vrátil, zachránil Harrymu život, získal Chrabromilov meč a zničil jeden horcrux. Ron plne prejavil svoje city voči Hermione až v siedmej knihe, keď ju pobozkal. Skončilo sa to svadbou a majú dve deti - Huga a Rose, ktorá zdedila talent po mame.
Cent (euro)

Cent (z lat. centum = sto) alebo neoficiálne eurocent (angl. "euro cent") je čiastková menová jednotka eura. 1 cent je stotina 1 eura. 
Názov.
Podľa nariadenia ES č. 974/98 Rady zo dňa 3. mája 1998 o zavedení eura názov tejto čiastkovej menovej jednotky znie cent (nie eurocent ani euro cent). 
Neoficiálne sa táto menová jednotka nazýva aj eurocent (angl. euro cent). Tento názov vyplýva jednak z potreby odlíšenia od centov iných štátov a jednak z toho, že na samotných minciach sú vytlačené na prednej strane (pod sebou) slová "EURO CENT" (pričom ale slovo Euro je písané menšími písmenami a C v slove Cent je písané ako kapitálka) a niektoré štáty majú na svojich minciach napísané spojenie EURO CENT aj na zadnej strane mince. 
Skratka.
Európska centrálna banka neuvádza žiadny úradný symbol ani skratku centu, preto sa často používa desatinný zápis so znakom eura (napríklad 0,99 €). Neoficiálny znak pre cent je ¢, ktorý pochádza z označenia amerického centu. Bežné skratky sú c. alebo ct.
Ichthyostegidae

Ichthyostegidae je vyhynutá čeľaď štvornožcov s jediným rodom Ichthystega. Patrí medzi prvé známe suchozemské štvornožce. Pozostatky tohoto stavovca našli v tridsiatych rokoch tohto storočia účastníci dánsko-švédskej vedeckej expedície v devónskych sedimentoch na ostrove Ymer vo východnom Grónsku. 
Poznávacie znaky.
Svojím rybovitým telom a nápadným plutvovým lemom nezaprie tento živočích svoj blízky vzťah k lalokoplutvovcom, a tým aj vývojovú minulosť svojich dávnych predkov. Na rozdiel od nich má však už jeho telo dobre vyvinuté krátke, ale silné končatiny. Pomocou nich sa tento primitívny rybovitý praobojživelník dokázal zvoľna pohybovať nielen v plytkej vode sladkovodných močiarov, ale aj po ich slnečných brehoch. Bol to dravec, ktorý sa vo vode živil menšími rybami a na súši drobnými aj väčšími bezstavovcami. Veľkosť jeho tela nepresahovala dĺžku jedného metra. 
Ich prvý zástupcovia sa objavili na Zemi v devóne, teda pred viac ako 350 miliónov rokmi. Vtedy boli ešte veľmi podobní lalokoplutvým rybám, ale ich vývoj pokračoval rýchlo. Už v priebehu mladších prvohôr sa niektorí začali svojou anatómiou blížiť primitívnym plazom. Celá skupina vymrela začiatkom jurskej periódy.
Weasleyovci

Weasleyovci sú literárne postavy v sérii kníh o čarodejníckom študentovi Harry Potterovi od J. K. Rowlingovej, ktoré boli aj sfilmované.
Weasleyovci sú čistokrvný čarodejnícky rod, no sú prezývaný zradcami krvi, pretože sa "bratríčkujú" s muklami. Bývajú v dedinke Vydrí Svätý Dráb v dome, ktorý volajú Brloh (angl. The Burrow). Je to krivoľaká stavba, ktorá evidentne stojí len vďaka kúzlam. Všetci Weasleyovci majú ryšavé vlasy a sú veľmi chudobní, no im to nevadí. Oblečenie a knihy do školy kupujú z druhej ruky. 
Výskyt v príbehu.
Vianočné zvyky - ako darček Weasleyovský sveter a počúvanie piesne "Kotlík plný lásky" od Celestíny Warbeckovej. Je to obľúbená speváčka pani Weasleyovej. Molly Weasleyová bola tiež milovníčkou Lockhartových kníh až do chvíle, keď zistila, že ich autor je klamár. Weasleyovci vlastnili lietajúce auto Ford Angliu, až kým sa nestratila v Zakázanom lese v Rokforte. Artur bol preto vyšetrovaný na Ministerstve mágie a vtedy prišlo Ronovi Vrešťadlo. Pani Weasleyová vlastní aj hodiny, ktoré neukazujú čas, ale kde sa práve každý člen rodiny nachádza. Po návrate Voldemorta stále ukazovali na "Smrteľné nebezpečenstvo." Weasleyovci by chceli mať domáceho škriatka ako majú prastaré rody (napr. Malfoyovci), ale majú iba záhrobného ducha Ghula, ktorý v siedmom diele predstieral, že je Ron.
Cent

Cent môže byť:
Meganeura monyi

Meganeura monyi je vyhynutý druh hmyzu (jediný z rodu Meganeura) z čeľade Meganeuridae. 
Býva často označovaná ako žijúca fosília. To preto, že sa táto pravážka od svojho vzniku, ku ktorému došlo na prelome devónu a karbónu, do dnešných dní príliš nezmenila. Ubralo z nej hlavne na veľkosti, pretože impozantných 75 cm v rozpätí krídel už nikdy neskôr vážky nedosiahli. 
Medzi predstaviteľmi života mladších prvohôr zastupuje Meganeura veľkú skupinu hmyzu, ktorá v tom období ako prvá z celej živočíšnej ríše dokázala preniknúť aj do vzduchu. S ohľadom na množstvo nepriateľov z radov dravých článkonožcov, obojživelníkov a v neposlednej rade aj úspešne sa vyvíjajúcich plazov bol útek do vzduchu vlastne účinnou obranou. Počas karbónu došlo v dôsledku priaznivého podnebia k búrlivému rozvoju nielen rôznych skupín hmyzu (švábov, kobyliek a neskôr aj chrobákov), ale aj ďalších skupín suchozemských článkonožcov. Početné boli v tom období už škorpióny, pavúky a stonožky. 
Meganeura nebola vo svojej neobvyklej veľkosti osamostatnená. Iným podobným obrom medzi bezstavovcami bola karbónska mnohonožka Arthropleura, ktorá mala 150 cm dlhé telo. Vedľa vymenovanými zástupcami žily v mladších prvohorách ešte ďalšie skupiny hmyzu, ktoré však vymreli, a poznáme ich preto len z ich fosílnych nálezov.
Tatranské Zruby

Tatranské Zruby (, , ) sú osada na Slovensku a jedno z katastrálnych území mesta Vysoké Tatry vo výške .
Osada bola založená v roku 1923 ako zrubový výcvikový tábor česko-slovenskej armády pod názvom Vojenské Zruby. Po vojne sa "Vojenské Zruby" stali Vojenskou zotavovňou a dostali názov "Tatranské Zruby". V roku 1967 tu bola postavená nová vojenská zotavovňa hotelového typu. V areáli vojenskej zotavovne sa nachádza aj Detský tábor, ktorý využíva Ministerstvo obrany na rekreácie detí vojenských príslušníkov.
V roku 2010 sa do Tatranský Zrubov nasťahovali zrušené "Klimatické kúpele Tatranské Matliare", čím vznikol "Hotel a klimatické kúpele Tatranské Zruby".
Tatranská Kotlina

Tatranská Kotlina (, , ) je liečebná osada na katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Nachádza sa pri Ceste slobody, pod SV svahmi Kobylieho vrchu 9 km od osady Tatranská Lomnica.
Názov osady.
Nad cestami do intravilánu osady stáli od roku 1883 drevené, vyrezávané slávobrány s textom Barlangliget, t.j. jaskynný háj. Toto označenie uhorská onomastika prijala za oficiálny názov osady. Spišskí Nemci si ho preložili na Höhlenhain, neskôr ho však obsahovo chybne pretvorili na Höhlenhaim, t.j. jaskynný domov. V slovenskom ľudovom názvosloví prešiel na osadu miestny názov lokality, teda Kotliny; až neskôr sa ustálilo pomenovanie Tatranská Kotlina. 
História.
Podnet na založenie osady dalo roku 1881 turistické sprístupnenie novoobjavenej Belianskej jaskyne. Popri ceste, ktorá viedla do Lendaku stála už predtým belianská mestská horáreň aj s mlynom a nad ždiarskou cestou kamenárska usadlosť Kardolin (Kardolina), ktorú v roku 1874 založil Poliak Kardolińsky. Osadu založilo mesto Spišská Belá, ktoré bolo majiteľom tunajších pozemkov. Prvým nenáročným objektom bol v roku 1882 prístrešok strážcu jaskyne Jána Kohúta. Do letnej sezóny 1883 postavilo mesto reštauráciu a dve ubytovne. Do konca 19.storočia tu vyrástlo 31 budov s 254 hosťovskými izbami a 370 posteľami. Medzi nimi nechýbal kúpeľný dom s vodoliečbou. Kasíno pre 500 hostí malo reštauračné miestnosti. Počas prvej svetovej vojny sa v Tatranskej Kotline liečili a zotavovali frontoví vojaci. Po vojne mesto Spišská Belá osadu predalo podnikateľovi Ondřichovi a ten zase lekárnikovi Ctiborovi Zelenému. Keď turistika začala upadať, lekárnik z komplexu budov vytvoril liečebňu pľúcnej TBC pre menej náročných a menej zámožných pacientov. Po požiari v roku 1930 časť objektov prestavali a vybudovali nové sanatórium. Po druhej svetovej vojne, po znárodnení, liečebné objekty slúžili ako Odborný liečebný ústav respiračných chorôb. V súčasnosti osada má štatút klimatických kúpeľov. Hlavnou činnosťou sanatória je komplexná ústavná starostlivosť o dospelých chorých s diagnózou priedušková astma, obštrukčná choroba pľúc a iné nešpecifické (netuberkulózne) ochorenia dýchacieho ústrojenstva, prevažne chronické.
Kežmarské Žľaby

Kežmarské Žľaby (, , ) sú neveľká osada na Slovensku a jedno z katastrálnych území mesta Vysoké Tatry. Nachádzajú sa nad Cestou slobody, medzi Tatranskými Matliarmi a Tatranskou Kotlinou.
Názov osady.
Názov osady vznikol skôr, ako tu boli postavené prvé budovy. Súvisí s pasením kežmarských stád dobytka na niekdajších mestských pozemkoch v dolinách Bielej vody a Zeleného plesa. Pôvodne mal pomiestny charakter a nie miestny význam. 
História.
Prvou budovou bola kežmarská mestská horáreň, ktorú postavili v roku 1885, v ktorej dočasne poskytovali aj turistické nocľahy. O tri roky neskôr postavili jednoduchý zrubový hotel, neskôr s niekoľkými vedľajšími budovami. Osada bola súčasťou mesta Kežmarok do roku 1947, kedy ju od Kežmarku oddelili a začlenili do novovzniknutého mesta Vysoké Tatry. V roku 1933 časť osady vyhorela. Po druhej svetovej vojne jestvujúce stavby upravili a v roku 1995 novostavbu rozšírili pre potreby rekreačného strediska školskej mládeže a popri dvoch starších horárňach vyrástli nové budovy Štátnych lesov TANAPu. Dnes bývalé rekreačné stredisko školskej mládeže je premenené na rekreačné zariadenie Odborového zväzu pracovníkov školstva a vedy na Slovensku CROCUS. Poskytuje stravovacie a ubytovacie služby počas celého roku.