Richard Barbieri

Richard Barbieri (* 30. november 1957, Londýn, Anglicko) je anglický skladateľ a hráč na klávesové nástroje. Spočiatku bol v Spojenom kráľovstve známy vďaka účinkovaní v kapele Japan (v rokoch 1989/90 Rain Tree Crow), no od roku 1993 je známejší ako člen progresívnej rockovej formácie Porcupine Tree.
Hudobná kariéra.
Barbieri začal svoju kariéru hudobníka v roku 1974 hraním v kapele Japan. Vzorom pre kapelu Japan v čase ich vzniku boli glam rockoví umelci ako New York Dolls, Roxy Music a David Bowie. V priebehu roka táto skupina podpísala nahrávaciu zmluvu s vydavateľom Hansa/Ariola. Ich debut, album "Adolescent Sex", sa v hudobných časopisoch Spojeného kráľovstva stretol s ostrou kritikou. Podobný osud stihol aj ostatné projekty vydané u tohto vydavateľa.
Koncom 70. rokov kapela podpísala zmluvu s vydavateľom Virgin Records, ktoré vydalo ich posledné štúdiové albumy, "Gentlemen Take Polaroids" (1980) a "Tin Drum" (1981). Posledný z nich, "Tin Drum", sa dostal do britských rebríčkov a udržal sa tam celý rok. Bolo to v časoch, kedy sa do módy dostával novoromantizmus, ktorý podobne ako glam rock dával dôraz na výzor, no hudba bola založená na zvuku syntetizátorov. Skupina Japan sa stala jedným z priekopníkov post-punku, new wave a synthpopu. Hráči na klávesové nástroje, experimentálne prístupy a programovaná hudba v čase rozmachu týchto žánrov začali naberať na svojej dôležitosti. Pri recenziách albumu "Tin Drum" boli vyzdvihované výkony Richarda Barbieriho, ale aj ostatných členov kapely. Rok po tomto úspechu, prakticky na vrchole slávy po svetovom turné, sa skupina Japan rozpadla.
Od roku 1983 sa stal Barbieri viac-menej štúdiovým hudobníkom, ktorý spolupracoval na viacerých projektoch. Tesne po rozpade skupiny Japan spolupracoval na sólových projektoch spoluhráča Davida Sylviana a v roku 1986 na jeho koncertnom turné Praise Of Shamans. Súbežne s týmito projektami nahrával aj s ďalšími hudobníkmi, ako boli Holger Czukay, Ryuichi Sakamoto a Robert Fripp. V roku 1987 spolupracoval s ďalším bývalým kolegom zo skupiny Japan, Stevem Jansenom, s ktorým vyprodukoval šesť štúdiových albumov.
Koncom roku 1989 sa kapela Japan bez gitaristu Roba Deana znovu spojila pod novým názvom Rain Tree Crow, pod ktorým nahrali aj hudobný album pre hudobné vydavateľstvo Virgin. Žánrovo sa toto ich nové spoločné dielo pohybovalo niekde medzi popom, art rockom, džezom, ambientnou hudbou a world music. Na nahrávaní albumu sa ešte zúčastnil gitarista Bill Nelson. Album "Rain Tree Crow" sa dostal v roku 1991 do hudobných rebríčkov a bol uznávaný aj hudobnou kritikou. Napriek tomu The Rain Tree Crow boli krátkodobou záležitosťou. Členovia kapely Jansen, Barbieri a Karn sa ale aj po jeho skončení niekoľkokrát zišli v nahrávacom štúdiu aby nahrali spoločný projekt, niekedy aj pod značkou „JBK“. Jednou z nasledujúcich prác tejto zostavy bola spolupráca s art-popovou skupinou No-Man. Spojili sa s ňou na koncertnom turné v roku 1992 a pri nahrávaní albumu "Loveblows &amp; Lovecries", či EP „Painting Paradise“ a „Sweetheart Raw“. Táto spolupráca bola zároveň prvou, ktorá vznikla medzi Barbierim a Stevenom Wilsonom, spolu s ktorým neskôr účinkoval v Porcupine Tree.
V roku 1993 si Barbieri, Jansen a Karn založili hudobné vydavateľstvo Medium Productions. Počas ich desaťročného fungovania vydali trinásť rozličných albumov, z ktorých boli najvýznamnejšie projekty "Changing Hands" od tria: Jansen, Barbieri a DJ Takemura, v roku 1994 nahrávka s Timom Bownessom (z No-Man) s názvom "Flame", či v roku 1996 spolupráca Richarda Barbieriho s jeho manželkou Suzanne J. Barbieri na projekte "Indigo Falls" 
Koncom roku 1993 sa Barbieri zúčastnil na projekte Porcupine Tree ako hosť pri nahrávaní albumu "Up the Downstair". Skupina neskôr nahrala viacero úspešných albumov a získala celosvetové renomé predstaviteľa progresívneho, či psychedelického rocku, neskôr aj progresívneho metalu. Prvý veľký komerčný úspech kapela dosiahla s albumom "In Absentia", z ktorého sa len v Európe predalo viac ako 120 000 nosičov. Predajnosť nasledujúcich projektov Porcupine Tree, "Deadwing", "Fear of a Blank Planet", "The Incident"... potom už iba narastala v celosvetovom rozsahu. 
V roku 2011 Barbieri spolupracoval spolu s frontmanom kapely Marillion, Steve Hogarthom, na jeho sólovom projekte "Not The Weapon But The Hand". Album vydalo vydavateľstvo Kscope Records vo februári 2012.
Okrem nahrávania a koncertov Barbieri píše články pre viaceré publikácie, komponuje hudbu pre filmy, programuje hudbu pre softvéry a výrobcov syntetizátorov. Je častým hosťom na vystúpeniach elektronickej improvizačnej skupiny The Bays. Príležitostne vypomáha ako hráč na klávesy na vystúpeniach Steve Hogartha, speváka kapely Marillion. Hrá na jeho koncertnom albume "Live Body, Live Spirit" z roku 2002. Najnovšie účinkoval dvakrát v programe Radio One moderátora Johna Peela.
Diskografia.
Pozn.: Albumy označené hviezdičkou (*) obsahujú Barbieriho kompozície