burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
El Aguajito

El Aguajito je v súčasnosti neaktívna kaldera, nachádzajúca sa na Kalifornskom polostrove pri pobreží Kalifornského zálivu, severovýchodne od komplexu Tres Vírgenes. Kaldera s priemerom približne 10 km má značne erodované okraje. Jej vznik sa datuje na 760 000 rokov, je tvorená prevažne andezitmi a ryolitmi. Postkalderové štádium predstavujú ryolitové a dacitové lávové dómy, nachádzajúce sa na severnom, resp. južnom okraji. Počas geotermálneho prieskumu boli objavené viaceré termálne pramene na južnom okraji, taktiež aj zvýšená seizmicita.
Hebrejský kalendár

Hebrejský kalendár (hebr. הלוח העברי - "ha-luach ha-ivri") alebo židovský kalendár je lunisolárny kalendár používaný v judaizme a v Izraeli. Podľa hebrejského kalendára sa stanovujú dátumy židovských sviatkov, určujú sa čítania z Tóry počas šabatových bohoslužieb, "jarcajt" (výročný deň smrti blízkeho príbuzného) a náležité žalmy pre každodennú recitáciu. Pravidlá určovania hebrejského kalendára definitívne stanovil v roku 359 patriarcha Hilel II. 
Mesiace sa v hebrejského kalendári počítajú podľa mesačného cyklu, počítanie rokov je prispôsobené slnečnému cyklu. Líši sa teda od lunárneho islamského kalendára aj od solárneho gregoriánskeho kalendára. Roky sa počítajú od tradičného dátumu stvorenia sveta "(AM - anno mundi)".
Rudiment

Rudiment alebo zákrpok je zakrpatená štruktúra, ktorá kedysi u predkov plnila nejakú funkciu, ale v súčasnosti nijakú funkciu neplní.
Rudimenty napríklad sú: panvy pytónov, nefunkčné nohy niektorých plazov, zvyšky očí jaskynných rýb, slepé črevo, zub múdrosti a kostrč u človeka, bradavky samcov cicavcov.
Rudimenty sú nepriamym dôkazom správnosti evolučnej teórie.
Babylonská veža (Babylon)

Babylonská veža (umelecky aj bábelská veža) je stavba spomínaná v Biblii v Knihe Genezis. Zrejme sa ňou myslí zikkurat Etemenanki v meste Babylon.
Podľa Biblie sa ľudia rozhodli postaviť mesto a vežu až do neba (babylonskú vežu) aby dokázali, že ich moc je podobná moci Božej. Bohu sa to nepáčilo, a preto rozhodol: „pomäťme tam ich jazyk, aby nik nerozumel reči druhého“. Tým sa nemohli dohovoriť a následne vežu dostavať. Odvtedy vraj ľudia hovoria rôznymi jazykmi. V Biblii sa babylonská veža stala synonymom bohorúhačstva a velikášstva. Téma veže je skombinovaná s témou mesta, pričom o prvom meste sa v Knihe Genezis predtým spomína, že ho založil Kain. 
Príbeh ako taký bol pravdepodobne ohlasom na babylonské zikkuraty. Niektorí tvrdia, že ak sa vežou myslí Etemenanki, je to príbeh dokázateľne nepravdivý, lebo napríklad sumerčina, akkadčina a egyptčina sú oveľa staršie ako babylonský zikkurat.
Backgammon

Backgammon (pôv. z angl., nem. "Wurfzabel", čes. "Vrhcáby") je stará dosková hra pre dvoch hráčov, v ktorej hrá dôležitú úlohu aj náhoda, ako aj schopnosti hráčov. Na hru je potrebné mať hraciu plochu, 15 kameňov pre každého hráča odlíšené farbou, je možné použiť napríklad kamene hry Go alebo Dámy, dve klasické šesťstenné hracie kocky, napríklad z hry Človeče nehnevaj sa a obyčajne aj zvláštnu stávkovú kocku.
Je to jedna z najstarších známych stolných hier, predpokladá sa, že sa hrala už v starovekom Egypte, hrali ju Sumeri, obyvatelia Mezopotámie či Peržania.
Pravidlá hry.
Cieľom hry Backgammon je preniesť všetkých svojich 15 kameňov po vyznačenej dráhe najprv do vlastnej „ohradky“ a potom ich odstrániť z hracej plochy. Hráči sa striedajú, na začiatku každého ťahu hodí hráč oboma kockami a podľa výsledku hodu posunie niektorý svoj kameň (alebo kamene) o príslušný počet políčok smerom k ich cieľu. Na každom poli môže byť ľubovoľný počet kameňov jedného hráča (aj všetkých 15 na jednom poli). Ak však hráč ukončí ťah kameňom na poli, kde je jeden súperov kameň, „vyhodí“ ho, t. j. vráti ho až na začiatok jeho cesty, na tzv. bar. Na pole, na ktorom je viac ako jeden súperov kameň, sa ťahať nemôže. Kamene protihráčov sa pohybujú v navzájom protichodných smeroch. Keď má hráč všetky svoje kamene v poslednej časti hracej plochy, môže s nimi ťahať i mimo plochu, čím ich odstraňuje z hry. Hráč, ktorému sa podarí takto odstrániť všetky kamene, je víťazom.
Počítačové programy.
Existuje mnoho počítačových programov, ktoré umožňujú hrať dvom ľuďom proti sebe (či už priamo na jednom počítači, alebo prostredníctvom Internetu), no takisto môžu hráči hrať proti počítačovému protivníkovi. Medzi najznámejšie (a najuznávanejšie) patrí napr. slobodný software GNU Backgammon.
Keďže v hre backgammon hrajú dôležitú úlohu hracie kocky, nie je možné použiť klasické algoritmy, známe napríklad z programov hrajúcich šach. Najčastejším riešením počítačového protivníka je preto využitie umelých neurónových sietí.
Spoločnosť Prometheus

Spoločnosť Prometheus je dobrovoľné občianske združenie, ktorého cieľom podľa jeho stanov je okrem iného „propagovanie a presadzovanie ľudských práv a základných slobôd všeobecne, ako aj s osobitným zreteľom na slobodu myslenia, svedomia, náboženského vyznania i humanistického presvedčenia“. 
Spoločnosť vznikla 9. marca 1990. Vydáva časopis Prometheus.
Je členskou organizáciou Slovenskej humanitnej rady, International Humanist and Ethical Union a European Humanist Federation.
Externé odkazy.
Webstánka Spoločnosti Prometheus
Prometheus (časopis)

Prometheus je časopis ktorý vydáva Spoločnosť Prometheus. Časopis propaguje myšlienky ateizmu, racionalizmu, pozitivistov, sekularistov a podobne.
Minneapolis

Minneapolis [ˌmɪniˈæpəlɪs] je najväčšie mesto amerického štátu Minnesota a sídlo okresu Hennepin. Spolu s mestom Saint Paul, hlavným mestom Minnesoty a druhým najväčším mestom v štáte, vytvára metropolitnú oblasť známu ako "Twin Cities", ktorá s počtom obyvateľov 3,3 milióna predstavuje 15. najväčšiu aglomeráciu Spojených štátov. V roku 2010 v samotnom meste žilo okolo 383-tisíc obyvateľov na ploche .
Mesto je mimoriadne bohaté na vodné zdroje, na území Minneapolisu sa nachádza okolo 20 jazier a mokradí, rieka Missisippi, viacero vodopádov a potokov. V meste sa nachádza, v porovnaní s mestami obdobnej veľkosti, množstvo parkov. 
Kedysi bolo významným centrom spracovania obilia a dreva, dnes je hlavným obchodným centrom medzi Chicagom a Seattlom. Mimoriadne bohatý je aj kultúrny život mesta. 
Hospodárstvo.
Mesto a okolitá aglomerácia predstavujú významné hospodárske centrum Stredozápadu Spojených štátov. V Minneapolise sú významne zastúpené potravinársky a spracovateľký priemysel, odvetvie bankovníctva a finančníctva, zdravotníctva, logistiky a železničnej dopravy. Päť spoločností zo zoznamu Fortune 500 má svoje sídlo v Minneapolise, maloobchodná sieť Target, banka U.S.Bancorp, energetický podnik XcelEnergy a poisťovacie spoločnosti "Ameriprise Financial" a "Thrivent Financial for Lutherans".
Obchodné centrum Mall of America s 42 miliónmi návštevníkov za rok predstavuje najväčšie obchodné centrum sveta. 
Aglomerácia Twin City vytvára takmer 63 percent HDP Minnesoty.
Doprava.
Po tom, ako bola v meste v roku 1953 zastavená električková doprava, verejnú dopravu obstarávali autobusy. Od konca sedemdesiatych rokov ale silneli hlasy buď po zavedení systému ľahkého metra, alebo pre návrat k električkovej doprave. Prvá trasa ľahkého metra, Hiawatha Line, bola otvorená v roku 2004. Druhá linka, ktorá prepojí obe Twin Cities, je vo výstavbe s dátumom ukončenia 2014.
Významná je cyklistická doprava, mesto bolo v roku 2009 vyhlásené za "najcyklistickejšie mesto U.S.A.". Leteckú prepravu zabezpečuje významné medzinárodné letisko.
Charakteristickou črtou mesta je existencia tv. skyways, uzatvorených mostov pre peších, ktoré spájajú 69 budov mesta s dĺžkou viac ako 11km a z ktorých je pekný výhľad na mesto a jeho okolie.
Minneapolis (rozlišovacia stránka)

Minneapolis môže byť sídlo v USA:
Dolina smrti

Dolina smrti (normovaný tvar; iné názvy: Údolie smrti, Death Valley; "dolina Smrti", "údolie Smrti" ; angl. "Death Valley") je dolina s najnižšie položeným miestom Kalifornie, USA aj celej Ameriky. Nachádza sa v severnej časti Mohavskej púšte. Najnižšie miesto sa nachádza v časti s názvom Badwater; 85,5 metrov pod úrovňou mora. 10. júla 1913 tu bola nameraná najvyššia teplota na Zemi, 56,7 °C. Priemerné ročné zrážky sú 50 mm. Je to jedno z najnehostinnejších miest na Zemi.
Ide o 225 km dlhú a 8 – 26 km širokú preliačinu, rift. Názov si údolie získalo po tom ako tu v roku 1849 zahynula skupina zlatokopov. Územie bolo chránené od roku 1933 (Monument), v roku 1994 bolo preklasifikované na národný park (Death Valley National Park).
Údolie smrti

Údolie smrti môže byť:
Saint Paul (Minnesota)

Saint Paul je hlavné a druhé najväčšie mesto amerického štátu Minnesota a sídlo okresu Ramsey. V roku 2010 tu žilo okolo 285-tisíc obyvateľov na ploche . Nachádza sa na východnom brehu rieky Mississippi, na protiľahlom brehu sa rozprestiera najväčšie mesto Minnesoty, Minneapolis. Obe mestá vytvárajú metropolitnú oblasť známu ako Twin Cities, kde žije okolo 3,5 milióna obyvateľov.
Bolo založené ako dopravné a obchodné stredisko teritória Minnesota a v roku 1849 sa stalo hlavným mestom federálneho štátu. Mesto je známe svojím štadiónom Xcel Energy Center, domovským štadiónom klubu NHL Minnesota Wild a veľkým muzeálnym komplexom, Science Museum of Minnesota.
Meno mesta pochádza od kňaza "Luciena Galtiera",ktorý pri založení kaplnky svätého Pavla (ktorá bola neskôr prestavaná na katedrálu svätého Pavla) oznámil, že osada sa odteraz bude volať Saint Paul, keďže "Saint Paul ako názov mesta je vhodne zvolený, tieto jednoslabičné slová sú krátke, znejú dobre a sú zrozumiteľné pre všekých kresťanov".
Atribút (časopis)

Atribút - mesačník pre gejov a lesby bol slovenský časopis homosexuálnej komunity.
Vydávali ho v rokoch 2000 až 2003 združenia Habio, Museion a Ganymedes.
Hnutie za rovnoprávnosť homosexuálnych občanov GANYMEDES

Hnutie za rovnoprávnosť homosexuálnych občanov GANYMEDES je občianske združenie reprezentujúce sexuálne menšiny a obhajujúce občianske práva homosexuálov na Slovensku. Cieľom združenia v súčasnosti je zavedenie registrovaných partnerstiev alebo manželstiev pre osoby rovnakého pohlavia do štátnej legistatívy a tým aj do spoločnosti a života občanov Slovenskej republiky.
Jeden zo zakladateľov hnutia bol v roku 2008 odsúdený na dva a pol roka nepodmienečne za trestné činy ohrozovania mravnosti, kupliarstvo a rozširovanie detskej pornografie.
Charakteristika a činnosť.
Občianske združenie Ganymedes je pomenované podľa mytologickej postavy Ganymeda, ktorý ako milenec boha Dia, predstavuje jednu z mytologických homosexuálnych postáv.. Hnutie vzniklo informálne na prelome rokov 1989 a 1990 alebo v januári 1990 Registrované je od júna 1990. Združenie organizuje sútaže ako "Mr. Gay Slovakia" a "Miss Travesty" alebo filmové festivaly s homosexuálnou tématikou.
Začiatkom mája 2000 sa spolu so združeniami Habio, Altera, Museion, H-plus a Centrom komunikácie, koordinácie a integrácie sexuálnych menšín podieľalo na zoložení zoskupenie nazvaného Iniciatíva Inakosť. V rokoch 2000 až 2003 združenia Habio, Museion a Ganymedes vydávali mesačník "Atribút".
Bahamský dolár

Bahamský dolár ($B) je jednotka meny na Bahamách. Jeden bahamský dolár má 100 centov, používa sa od mája 1966. Kurz bahamského dolára bol v roku 1972 pevne stanovený v pomere 1:1 k americkému doláru. V obehu sú mince 1, 5, 10, 15, 25 a 50 centov, 1, 2 a 5 dolárov a bankovky v hodnotách 50 cenov a 1, 3, 5, 10, 20, 50 a 100 dolárov.
Ganymedes

Ganymedes môže byť:
Barbadoský dolár

Barbadoský dolár (BBD) je jednotka meny na Barbadose. Jeden barbadoský dolár má 100 centov, používa sa od roku 1972.
Barbadský výmenný kurz dolára je naviazaný na americký dolár od 5. júla 1975 a bol stanovený na výmenný kurz 1 USD = 1,98 BBD. V obehu sú mince vo výške 1, 5, 10, 25 centov, 1 dolár a bankovky 2, 5, 10, 20, 50 a 100 dolárov.
Ganymed

Ganymed môže byť:
Ganymédes

Ganymédes alebo Ganymédés alebo Ganymedes (gr. Ganymédes/iný prepis: Ganymédés) bol synom dardanského kráľa Tróa (podľa ktorého bolo pomenované mesto Trója) a Kallirhoé, dcéry boha Skamandra. Pre svoju krásu bol tento zlatovlasý chlapec z vrchu Ida vo Frýgii unesený bohom Diom v podobe orla (alebo podľa inej verzie orlom alebo veterným vírom na Diov rozkaz). Na vrchu Olymp sa z Ganymeda stal čašník bohov, ktorým nalieval do čaší nektár zabezpečujúci nesmrteľnosť a večnú mladosť. Ako náhradu za Ganymeda dal Zeus kráľovi Tróovi najlepšie kone pod slnkom. Ganymedes slúžil sexuálnym potrebám vládcu bohov Dia, bol jeho milencom. Všetci bohovia Ganymeda milovali okrem Diovej manželky Héry, ktorá sa za to z pomsty v trójskej vojne postavila na stranu Grékov. Boh Zeus podľa legendy príbeh o Ganymedovi nechal zobraziť na oblohe. Ganymeda s čašou prestavuje súhvezdie Vodnár a orla súhvezdie Orol.
V Grécku bol Ganymed symbolom sexuálnej lásky dospelého muža k mladému chlapcovi. Niekedy bol považovaný za boha homosexuálnej lásky a nazývaný Himeros.
Pomenovania podľa Ganymeda.
Podľa Ganymeda je nazvaný najväčší mesiac planéty Jupiter Ganymedes. Na Slovensku je podľa neho pomenované hnutie za rovnoprávnosť homosexuálov na Slovensku.
São Paulo

São Paulo je najväčšie mesto štátu Brazília, v juhovýchodnej Brazílii. Nachádza sa od mesta Rio de Janeiro a od hlavného mesta Brazília.
Má rozlohu , viac ako 11 miliónov obyvateľov, čo je asi dvakrát viac, ako počet obyvateľov Slovenska a je to najľudnatejšie mesto na južnej pologuli a významné globálne mesto.
V metropolitnej oblasti "Veľké São Paulo" žije okolo 19 miliónov obyvateľov, čím patrí medzi 5 najväčších metropolitných oblastí na svete. Spolu s priľahlými metropolitnými oblastiami, napríklad Santos, São José dos Campos, Campinas, Sorocaba a pod. vytvára veľkú konurbáciu (Complexo Metropolitano Extendido) São Paulo, kde žije takmer 29 miliónov obyvateľov, čo je viac ako počet obyvateľov akejkoľvek konurbácie na svete okrem konurbácie Tokio-Jokohama-Kawasaki, kde žije okolo 35 miliónov obyvateľov.
Rio de Janeiro

Rio de Janeiro, hovorovo aj Rio, je mesto v brazílskom štáte Rio de Janeiro v juhovýchodnej Brazílii. V rokoch 1763 až 1960 bolo hlavným mestom Brazílie a Portugalskej ríše (1808 – 1821). Mesto má rozlohu a jeho metropolitná oblasť má približne 11,8 milióna obyvateľov.
Je administratívnym centrom štátu Rio de Janeiro. Počtom obyvateľov je druhé najväčšie mesto v Brazílii a tretia najväčšia metropolitná oblasť a aglomerácia v Južnej Amerike. Je 6. najväčšie mesto na americkom svetadieli a hlavná turistická destinácia na Južnej pologuli.
História.
Viac ako dve storočia bolo Rio de Janeiro hlavným mestom. Od roku 1763 do 1815 počas portugalskej koloniálnej nadvlády, od 1815 do 1821 ako hlavné mesto Spojeného kráľovstva Portugalska, Brazílie a Algarves a od 1822 do 1960 ako hlavné mesto nezávislého štátu. V roku 1960 štatút hlavného prebralo dokončené nové hlavné mesto Brazília. V roku 2008 bolo hodnotené ako svetové mesto typu beta.
Geografia.
Rio de Janeiro leží na pobreží Brazílie s Atlantickým oceánom, neďaleko Obratníku Kozorožca. Pobrežie je orientované na východ-západ. Jadro mesta bolo postavené na západnom brehu zálivu Guanabara.
Súčasnosť.
Mesto je známe karnevalmi, sambou, nádhernými plážami s bielym pieskom (najznámejšie sú Copacabana a Ipanema). Ďalej je známe gigantickou sochou Ježiša Krista Vykupiteľa (Cristo Redentor), ktorá je umiestená na vrchu Corcovado a pozerá sa na celé Rio de Janeiro. Ďalšou známou dominantou mesta je Pao de Acúcar (Cukrová homoľa), ktorá ponúka dychberúce výhľady na mesto.
Najväčšia socha Krista na svete, týčiaca sa nad mestom, ktorá od roku 2013 stráži Svetové dni mládeže (JMJ), ktoré zvoláva pápež Rímskokatolíckej cirkvi. Svetové dni mládeže sa konajú každý rok. Raz sa konajú v niektorom z miest sveta a dvakrát vo Vatikáne. Stretnutia mládeže vo svetových mestách sú jedny z najväčších podujatí ktorých sa zúčastňujú milióny mladých ľudí zo všetkých kontinentov sveta.
Doprava.
V meste a jeho blízkosti sa nachádzajú tri civilné letiská, Medzinárodné letisko Galeão, kde hlavnú časť leteckých liniek tvoria všetky zahraničné a väčšina domácich destinácií, Letisko Santos Dumont, ktoré prevádzkuje viacero spojení so Sao Paulom a letov na krátke a stredné vzdialenosti a letisko Jacarepaguá, používané väčšinou pre súkromné lety.
Prístav mesta je tretím najvyťaženejším v krajine. 
Metro Rio de Janeira má dve linky s celkovou dĺžkou a 32 staníc. V pokročilom štádiu príprav je rozsiahly projekt ľahkého metra s piatimi linkami, ktorý má prepojiť centrum mesta s letiskom Santos Dumont, hlavnou autobusovou a železničnou stanicou.
Polyneikes

Polyneikes alebo Polyneikés ( - Polyneikes/iný prepis:"Polyneikés, Polyneik, Polynéik") bol v gréckej mytológii syn tébskeho kráľa Oidipa a jeho manželky Iokasty. Je hrdinom neúspešnej výpravy siedmich proti Tébam. Padol v boji so svojím bratom Eteoklom o nadvládu nad Tébami. Jeho telo pochovala napriek prísnemu zákazu nového kráľa Kreóna jeho sestra Antigona.
Kroj

Kroj alebo ľudový odev označuje oblečenie ľudu žijúceho na dedinách, ktorý sa v minulosti zaoberal prevažne roľníctvom a pastierstvom. Kroj slúžil ako ochrana proti klimatickým zmenám.
Na vznik a vývoj kroja vplývali najmä domáce suroviny, druh práce a zamestnania, spoločenská a triedna príslušnosť, náboženstvo a svetonázor, styk s cudzinou a s historickou módou vyšších spoločenských vrstiev. Okrem toho naň pôsobili i spoločenské funkcie – odlišoval sa odev pracovný, sviatočný, obradový i na iné príležitosti. Význam mali aj biologické znaky, príslušnosť k pohlaviu (muži, ženy), vek (deti, mládež, dospelí), stav a zadelenie do rodiny (slobodní, vydaté, ženatí, vdovy). Spojitosť viacerých faktorov vplývala aj na postupné utváranie krajových charakteristík kroja.
Materiál na zhotovenie kroja určovali prírodné podmienky a potreby. Spracúvali sa kože a kožušiny; z ľanu, konopí a z ovčej vlny sa dorábala priadza, z ktorej sa tkali alebo plietli textílie. Najstaršie dokumenty (9. – 11. storočie) o využití a spracúvaní týchto a iných surovín (kov, drevo) na odev, ako aj predstavy o jeho formách nám poskytujú archeologické, historické, jazykové a iné pramene. Odev obyvateľstva zostal nositeľom istých archaických foriem, ktoré sa v priebehu stáročí takmer nemenili.
Medzi vývojovo najstaršie časti mužského odevu patrí plátenná košeľa a gate, súkenné nohavice a rozličné druhy trojštvrťových a dlhých kabátov (kabanica, čuha, halena, širica, guba a pod.), z kožušín kožúšky, kožuchy, peleríny, čiapky. V ženskom odeve plátenná spodnica (rubáš), oplecko (rukávce), košeľa, zástera (obruštek), sukňa, čepiec, vlnené zástery, súkenné trojštvrťové kabátiky (kabanica, čužka), kožúšky a kožuchy. Sem patrí aj obuv a účesy.
Kroje sú dôkazom diferenciácie a drobenia predtým väčších regiónov na menšie podregióny, resp. ich varianty a podvarianty. Nositeľom týchto krajových alebo lokálnych špecifík je popri iných výzdobných prvkoch výšivka, jej techniky, ornamentika, farebnosť, kompozícia. 
Na prelome 19. a 20. storočia mal slovenský kroj okolo 60 variantov a podvariantov. Líšili sa podľa množstva dekoratívnych prvkov, ktoré sa umiestňovali na mužskom i ženskom kroji, a to vo výšivke, v tkaninách, čipkách, šnurovaní a pod., v ich technikách, ornamentike, farebnosti.
Meniace sa hospodárske, spoločenské a politické podmienky v 20. storočí, no najmä obidve svetové vojny a ich dôsledky urýchlili postupný prechod od tradičného kroja k mestskému odevu, ktorý v polovici 20. storočia prenikol do všetkých oblastí Slovenska. Dnes je mestský odev prevládajúcim typom oblečenia aj na dedinách.
Právny štát

Právny štát je štát, v ktorom vládne právo. Štát, štátne orgány môžu postupovať len na základe práva a len spôsobom ustanoveným právom. Vládcom, ktorý prikazuje všetkým a každému, je zákon.
Právna istota je možná len za podmienok všeobecne záväzného zákona, ktorý sa musí spravovať aj vládca a vláda jedným z podstatných znakov právneho štátu je zákonnosť, legalita, čiže viazanosť všetkých no najmä štátnych orgánov platným právom. Cieľom je sebalimitácia štátnej moci platným právom. Občanom je dovolené všetko okrem toho, čo zakazujú zákony, štátnym orgánom sa dovoľuje len činnosť na základe zákonov a v ich medziach. Formovanie idey právneho štátu sa spája s požiadavkou deľby moci, spoločenskej zmluvy a zakotvenia a rešpektovania ľudských práv.
Nemecká koncepcia právneho štátu ("Rechtsstaat"), ktorá sa sformovala v 19. storočí a predchádzala vnútornej demokratizácii stredoeurópskych krajín, zdôrazňuje viazanosť štátnej moci platným právom, zatiaľ čo anglosaská ("rule of law") právnu a procesno-právnu ochranu občana (tzv. "due process of law") pred zneužívaním moci zo strany štátnych a iných verejných orgánov
Anglosaská predstava právneho štátu zakotvila tieto základné myšlienky:
Občianske právo procesné

Občianske právo procesné (alebo aj civilné procesné právo) je právne odvetvie, ktoré napomáha súdnej ochrane subjektívnych práv, ktoré zabezpečujú odvetvia súkromného práva, či dokonca aj správneho práva.
Upravuje postup súdu a účastníkov (resp. strán sporu) v občianskom súdnom konaní tak, aby bola zabezpečená ochrana práv a oprávnených záujmov účastníkov, ako aj výchova na zachovávanie zákonov.
Na Slovensku bol dlho jeho základným procesným kódexom Občiansky súdny poriadok z roku 1963, ktorý bol v platnosti do 1. júla 2016, kedy ho nahradil ako všeobecný predpis Civilný sporový poriadok spoločne s dvoma osobitnými predpismi, a to Civilný mimosporový poriadok a Správny súdny poriadok. Je však otázne, či správny súdny poriadok zostane súčasťou občianskeho práva procesného, alebo sa vyčlení z jeho rámca.
Osobitnými zákonmi občianskeho práva procesného sú tiež zákon o konkurze a reštrukturalizácii, exekučný poriadok a ďalšie predpisy. Medzi pramene slovenského civilného procesu však možno zaradiť aj niektoré európske pramene, napr.:
Himeros (boh)

Himeros (po latinsky "Himerus") bol v gréckej mytológii boh vášne a túžby, spoločník Erosa a Afrodity. U Hesioda spolu s Erosom sprevádza Afroditu už pri jej zrodení z morskej peny.
Podľa Himera je pomenovaný kráter na Mesiaci.
São Paulo (rozlišovacia stránka)

São Paulo (po portugalsky „Svätý Pavol“) môže byť:
Rozhodcovský súd

Rozhodcovský súd alebo arbitrážny súd je stály neštátny orgán, ktorého poslaním je najmä rozhodovať spory o majetkové nároky rozhodcami podľa predpisov o rozhodcovskom konaní. Nie je to súd v klasickom ponímaní, iba v širšom zmysle. Rozhoduje jednoinštančne, čiže nie je možné sa proti jeho rozhodnutiu odvolať.
Na konkrétnom rozhodcovskom súde sa strany právneho vzťahu spravidla dohodnú pri vzniku právneho vzťahu (napr. zmluvy) tzv. rozhodcovskou zmluvou. 
O rozdieli medzi rozhodcovským konaním a mediáciou pozri článok mediácia.
Himeros

Himeros (starogr. Ἵμερος – Himeros, ) môže byť:
Himeros (kráter)

Himeros je kráter na Mesiaci.
Pomenovanie dostal podľa gréckeho boha.
Notafília

Notafília (anglicky "notaphily") je zberateľský odbor zaoberajúci sa zbieraním a štúdiom bankoviek, papierových peňazí a platidiel. Je blízkou príbuznou numizmatiky, od roku 1970 bola ustanovená ako samostatný zberateľský odbor. Najznámejším prispievateľom k štúdiu notafílie je Albert Pick, ktorého katalógy (Standard Catalog of World Paper Money) sú doslova „bibliou“ pre všetkých zberateľov bankoviek.
Numizmatika

Numizmatika môže byť:
Albert Pick

Albert Pick (* 15. máj 1922, Kolín nad Rýnom, Nemecko – 22. november 2015, Garmisch-Partenkirchen) bol najznámejší nemecký zberateľ bankoviek a papierových platidiel.
Položil základy notafílie - moderného zbierania bankoviek a papierových platidiel. Bankovky a núdzové peniaze začal zbierať v roku 1930. Keď jeho zbierka platidiel dosiahla približne 180 000 kusov, kúpila ju Bavorská hypotekárna a zmenková banka. Pick sa stal správcom zbierky a staral sa o zveľaďovanie a rozširovanie zbierky v rokoch 1964 - 1985. Na dôchodku žil v Garmisch-Partenkirchene.
Svoju prvú knihu, katalóg bankoviek, vydal v roku 1974. Najväčší katalóg a cenník bankoviek na svete „Standard Catalog Of World Paper Money“ získal množstvo medzinárodných ocenení a každoročne vychádza dopĺňaný a novovydávané bankovky.
Pablo Neruda

Pablo Neruda (* 12. júl 1904, Parral, Čile – † 23. september 1973, Santiago, Čile), vlastným menom "Ricardo Eliecer Neftalí Reyes Basoalto" bol čilský spisovateľ, pseudonym si zvolil podľa českého spisovateľa Jana Nerudu. Nositeľ Nobelovej ceny za literatúru (1971).
Boris Leonidovič Pasternak

Boris Leonidovič Pasternak (; * 10. február 1890, Moskva, Rusko – † 30. máj 1960, Peredelkino) bol ruský disident a jeden z najvýznamnejších ruských spisovateľov.
V roku 1958 získal Nobelovu cenu za literatúru. Vedenie Sovietskeho zväzu nechcelo, aby takúto významnú cenu získalo dielo, ktoré odmieta boľševickú revolúciu ("Doktor Živago") a pod nátlakom a hrozbou vyhostením z Ruska donútili Pasternaka ju neprevziať po tom, ako ju telefonicky prijal. Cenu po jeho smrti prevzal jeho syn. Jeho román "Doktor Živago" je považovaný za najvýznamnejší ruský román 20. storočia.
Životopis.
Narodil sa v Moskve v rodine umelcov. Jeho matka Rosalia Isidorovna Pasternaková (rodená Kaufmannová) bola klaviristka a otec Leonid Osipovič bol akademický umelec na Peterburgskej akadémii umení. Mal dve sestry a brata. Častými hosťami jeho rodičov boli rôzni ruskí umelci, medzi tých známejších patril napríklad Lev Nikolajevič Tolstoj, Sergej Vasilievič Rachmaninov, Alexandr Nikolajevič Skriabin, či nemecký básnik Rainer Maria Rilke.
Roku 1908 skončil gymnázium a pokračoval v štúdiu filológie a histórie na Moskovskej univerzite, v roku 1912 krátko študoval i filozofiu v Marburgu v Nemecku.
Dielo.
Poézia.
a) LYRIKA:
Prvé obdobie (1914 - 1940)
Druhé obdobie (1940 - 1960)
b) EPIKA:
Pasternakovu epickú básnickú tvorbu predstavujú tri poémy: 
a román vo veršoch:
Montreal

Montreal (, ) je druhé najväčšie mesto v Kanade a najväčšie mesto provincie Quebec. V roku 2011 tu žilo 1,65 milióna obyvateľov, s aglomeráciou 3,4 milióna a v celej mestskej metropolitnej oblasti vyše 3,8 milióna. Nachádza sa na juhozápade Quebecu, asi 270 km juhozápadne od mesta Quebec, 190 km východne od mesta Ottawa a 50 km od hraníc so Spojenými štátmi. Mesto leží na Montrealskom ostrove, na sútoku riek Ottawa a Rieky svätého Vavrinca.
Mesto je významným centrom vzdelávania so štyrmi univerzitami. Hospodárstvo mesta je výrazne diverzifikované, dôležitými piliermi sú finančné služby, médiá, obchod a oblasť designu. V Montreale tiež sídlia, alebo majú svoje pobočky firmy z leteckého a farmaceutického priemyslu a z odboru informačných technológií. V meste má sídlo viac ako 60 medzinárodných organizácií.
Demografia.
Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 1 762 949 obyvateľov, z toho 225 920 uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 818 225 francúzštinu a 571 625 neoficiálne jazyky, z nich 355 jazyky pôvodných obyvateľov, slovenčinu 355 a češtinu 555 obyvateľov. V roku 2016 malo mesto 1 704 694 obyvateľov.
Šport.
Sídli tu slávny hokejový klub Montreal Canadiens. Svoje domáce zápasy hráva v aréne s názvom Bell Centre s kapacitou viac ako 20 000 divákov. Montreal Canadiens vyhrali Stanley Cup už 24 krát, čo je najviac zo všetkých tímov. Klub je účastníkom NHL už od jej vzniku v sezóne 1917/18, kedy v nej hrali iba štyri tímy.
Koná sa tu Veľká cena Kanady - preteky MS automobilov Formuly 1. V roku 2009 preteky zmizli z kalendára slávneho motoristického seriálu, ale po roku sa znova do Kanady na Okruh Gillesa Villeneuvea vrátili.
Montreal je zatiaľ jediným kanadským mestom, v ktorom sa konali Letné olympijské hry a to v roku 1976. Účasť na týchto hrách boli ochudobnená bojkotom mnohých afrických krajín. Dôvodom bojkotu bola účasť novozélandských rugbistov na súťažiach vo vtedy ešte rasistickej Juhoafrickej republike, Národný olympijský výbor ktorej bol vylúčený z MOV v roku 1970.
Pravidelne sa tu konáva tenisový turnaj ATP Série Masters a turnaj WTA Tier One, ktoré sa striedajú v pravidelných ročných intervaloch s Torontom.
Toronto (rozlišovacia stránka)

Toronto môže byť:
Montreal (rozlišovacia stránka)

Montreal alebo po francúzsky Montréal môže byť:
Bajuvariovia

Bajuvariovia alebo Bajuvarovia alebo Bajuvarii boli pôvodní obyvatelia Bavorska, ktorí približne od 6.stor. tvorili súčasť kmeňového zväzu Bavorov vedeného Agilofingami a prevzali aj meno Bavorov.
Ich územie spojil Karol Veľký s Franskou ríšou (Hlavné mesto Regensburg). Od roku 1255 územie rozdelené na Dolné Bavorsko a Horné Bavorsko. Od 1949 je spojené Bavorsko spolkovou krajinou SRN.
Bavori (Germáni)

Bavori alebo staršie Bavorovia sú jeden z hlavných protohistorických západogermánskych kmeňov, ktorý sa podieľal na formovaní nemeckého národa.
Igor Bázlik

Igor Bázlik (* 5. december 1941, Banská Bystrica – † 18. november 2023, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ a koncertný klavirista a dirigent.
Hudbu k piesňam zložil pre spevákov ako napr. Marcela Laiferová, Monika Stanislavová, Zora Kolínska, Tatiana Hubinská, Ivan Krajíček, Karol Duchoň, Peter Stašák, Marika Gombitová, Helena Blehárová, Eva Kostolányiová, Jana Kociánová a mnohých ďalších.
V roku 1958 zmaturoval na Jedenásťročnej strednej škole v Banskej Bystrici. Po maturite odišiel na Konzervatórium do Bratislavy. Po jeho úspešnom absolvovaní v roku 1962 nastúpil na VŠMU v Bratislave, ktorú ukončil v roku 1966.
Ako absolvent sa stal hudobným redaktorom Česko-slovenského rozhlasu v Bratislave, neskôr tam pôsobil ako hudobný režisér. Od roku 1979 pôsobí v slobodnom povolaní ako hudobný skladateľ, dirigent, hráč na klávesových nástrojoch a taktiež ako pedagóg hudobno-dramatického odboru Konzervatória v Bratislave.
Igor Bázlik bol autorom okolo 2000 skladieb. Jeho dielom sú 2 opery, 4 muzikály, okolo 600 tanečných piesní, množstvo scénickej hudby k činohrám, rozhlasovým a televíznym hrám, ako aj hudby k filmom. Skomponoval viaceré zborové skladby, upravoval ľudové piesne a známy je aj svojimi skladbami pre deti.
Bol spoluautorom "Hymny Univerzity Mateja Bela". Hudbu skomponoval Igor Bázlik a text napísal Alojz Čobej. "Hymna Univerzity Mateja Bela" prvýkrát bola uvedená 10. júna 2003 počas inaugurácie rektora Univerzity Mateja Bela.
Vystupoval na koncertoch so sólistami opery SND, ale aj spevákmi šansónov či židovských piesní. Doprevádzal aj známych huslistov, napr, P. Uličného a Miroslava Dudíka.
Alternatíva (voľba)

Alternatíva je možnosť voľby medzi viacerými (spravidla navzájom sa vylučujúcimi) možnosťami. Keď má človek možnosť voľby, snaží sa maximalizovať zisky a minimalizovať straty. Ak sú všetky možnosti zlé, ide o voľbu menšieho zla.
Novo Selo

Názov Novo Selo značí „"nová dedina"“ v niekoľkých slovanských jazykoch: bulharčine, macedónčine, chorvátčine, srbčine a bosniačtine. Medzi osídlenia s týmto názvom patria:
Kaloša (potok)

Kaloša je potok v Gemeri, preteká územím okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Slanej a má dĺžku . Niekedy sa označuje ako Kalošský potok, prípadne aj Valický potok.
"Prameň:" na južnom okraji Revúckej vrchoviny na východnom svahu vrchu Kopaska () v nadmorskej výške okolo 
"Smer toku:" na hornom toku na juhojuhovýchod, za obcou Valice na juhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1. Revúcka vrchovina, podcelok Železnícke predhorie, časť Blžská tabuľa, 2. Juhoslovenská kotlina, podcelok Rimavská kotlina, časti Valická pahorkatina a Gemerské terasy
"Prítoky:" sprava prítok z južného svahu Kopasky (), z Vranej doliny, spod Bukovca (), zľava spod Pivničníka (), z Jazernej doliny, spod Vinohradov () a potok z obce Stránska
"Ústie:" do Slanej pri obci Rumince v nadmorskej výške okolo 
"Obce:" Vyšné Valice, Nižné Valice, Gemerské Michalovce, Nižná Kaloša, osada Borboja, Figa (okrajom) a osada Húžvina
Rašický potok

Rašický potok je potok v Gemeri, v južnej časti okresu Revúca. Je to pravostranný prítok Turca a meria 6,4 km. 
Pramení v južnom výbežku Revúckej vrchoviny (podcelok Železnícke predhorie, časť Blžská tabuľa) v lokalite Ceresnek v nadmorskej výške okolo 300 m n. m. Od prameňa tečie najprv na východ a vstupuje do Rimavskej kotliny (časť Valická pahorkatina), kde sa neďaleko osady Helenka stáča na juhovýchod. Sprava priberá prítok (214,6 m n. m.) z juhovýchodného svahu Pivničníka (454,0 m n. m.) a preteká obcou Rašice. V blízkosti osady Rašická samota priberá pravostranný prítok z Bozokháziho doliny a za osadou opäť z tej istej strany prítok z Budínskej doliny. Následne napája vodnú nádrž Levkuška, z nej vyteká východným smerom k obci Levkuška a pokračuje juhovýchodným smerom k svojmu ústiu do Turca pri obci Otročok v nadmorskej výške cca 179,5 m n. m.
Lúčka (prítok Slanej)

Lúčka je potok v Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Slanej a meria 7,2 km. 
Preteká Rimavskou kotlinou, pramení v časti Gemerské terasy pod kopcom Lúčka (272,3 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 230 m n. m., juhozápadne od obce Rumince. Najprv tečie severojužným smerom poľnohospodárskou krajinou, následne sa stáča na juhovýchod a preteká západne od obce Chanava. Tu tok vytvára výrazný oblúk ohnutý na západ a preteká oblasťou vinohradov. Ďalej sa stáča na východ a napokon južne od obce Chanava opäť na juhovýchod. Do Slanej ústi západne od obce Abovce v nadmorskej výške okolo 155 m n. m.
Teška

Teška je potok v Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to ľavostranný prítok Rimavy a meria 16 km. Pod obcou Barca preteká Žobráckou dolinou, nad obcou Číž bola vybudovaná rovnomenná vodná nádrž. Obcou Číž preteká výrazným ohybom, na dolnom toku koryto lemujú ochranné hrádze.
"Prameň:" v Rimavskej kotline na východnom úpätí Macovho kopca (301,6 m n. m.), pri samote Vyšný Jablonec, v nadmorskej výške okolo 220 m n. m.
"Smer toku:" prevažne na juhojuhovýchod
"Geomorfologické celky:" Juhoslovenská kotlina, podcelok Rimavská kotlina, časti Valická pahorkatina a Gemerské terasy
"Prítoky:" zľava dva prítoky z oblasti Pod úbočím, prítok (184,8 m n. m.) z oblasti Čistiny a prítok spod kóty 216,4 m, sprava nemá významnejšie prítoky
"Ústie:" do Rimavy južne od obce Číž v nadmorskej výške okolo 152 m n. m.
"Obce:" osady Jablonec a Teška, obce Barca a Číž
Veľký potok (prítok Papče)

Veľký potok je potok v Gemeri, na území okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Papče a meria 7 km. 
Pramení v južnom výbežku Revúckej vrchoviny (podcelok Železnícke predhorie, časť Pokoradzská tabuľa) juhovýchodne od obce Horné Zahorany v nadmorskej výške okolo 460 m n. m. Od prameňa tečie najprv juhovýchodným smerom lesnatým prostredím Pokoradzskej tabule, sprava priberá krátky prítok a následne sa stáča na východoseverovýchod, sprava opäť priberá krátky prítok z oblasti Veľkého lesa a vstupuje do Rimavskej kotliny. Už východným smerom preteká obcou Padarovce, priberá pravostranný prítok z okraja Veľkého lesa a v nadmorskej výške okolo 203 m n. m. ústi južne od obce Teplý Vrch do Papče.
Papča

Papča môže byť:
Papča (potok)

Papča je potok v Gemeri, preteká územím okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Blhu a meria 12,6 km.
"Prameň:" v Revúckej vrchovine pod sedlom Prievady v nadmorskej výške okolo 475 m n. m., severozápadne od obce Kyjatice.
"Smer toku:" prevažne na juhojuhovýchod, na dolnom toku tečie viac-menej na východ
"Geomorfologické celky:" 1.Revúcka vrchovina, podcelok Železnícke predhorie, časť Pokoradzská tabuľa, 2.Juhoslovenská kotlina, podcelok Rimavská kotlina
"Prítoky:" sprava dva prítoky spod Klinového (501,9 m n. m.), najprv z východného, potom z južného svahu, Faráš (248,3 m n. m.), Veľký potok, zľava zo severovýchodného úpätia Bankova (428,7 m n. m.)
"Ústie:" do Blhu južne od obce Teplý Vrch v nadmorskej výške 202,3 m n. m.
"Obce:" okrajom obcí Kyjatice, Lukovištia a Papča
Striežovský potok

Striežovský potok je potok v Gemeri, na území okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Blhu a má dĺžku 12,1 km. Na hornom toku preteká Madašovou dolinou.
"Prameň:" na okraji Revúckej vrchoviny pri obci Polom v nadmorskej výške okolo 640 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku na juhojuhovýchod, na strednom toku na juh, na dolnom toku na juhojuhovýchod až juhovýchod
"Geomorfologické celky:" Revúcka vrchovina, podcelok Železnícke predhorie
"Prítoky:" sprava spod Lazu (685,4 m n. m.), potok v obci Brádno, prítok (295,4 m n. m.) z oblasti Starého Brádna a prítok od osady Kadlub, zľava prítok spod Čierťaže (720,4 m n. m.) a spod Hruštia (610,1 m n. m.)
"Ústie:" do Blhu pri obci Hrušovo v nadmorskej výške 243,1 m n. m.
"Obce:" Brádno, Striežovce a Hrušovo
Nova (nosná raketa)

Nova bola séria návrhov rakiet, pôvodne prvých veľkých nosičov NASA pre misie podobné tým, ktoré plnil skutočne vyrábaný Saturn V. Neskôr išlo o väčších následníkov Saturnu V plánovaných pre misie na Mars. Tieto dve dizajnové série boli zásadne rozdielne, napriek tomu mali rovnaké meno. Označenie „Nova“ sa teda nevzťahuje k špecifickému dizajnu rakiet, skôr k raketám vo väčšine prípadov väčším ako Saturn V. Aby to nebolo jednoduché, posledné vyhotovenie Saturnu V bolo väčšie ako niektoré z raných návrhov Novy.
Striežovce

Striežovce sú miestna časť obce Hrušovo v okrese Rimavská Sobota. Do roku 1960 samostatná obec.
Polohopis.
Obec sa nachádza v Železníckom predhorí Revúckej vrchoviny, v údolí Striežovského potoka, v nadmorskej výške 263 m n. m.
Leží na odbočke cesty III. triedy z Teplého Vrchu do Hrušova a ďalej do Rovného, 2,5 km severozápadne od obce Hrušovo.
Ratkovská Zdychava

Ratkovská Zdychava je bývalá samostatná obec v okrese Rimavská Sobota. 
Polohopis.
Od roku 1960 je súčasťou obce Rovné, nachádza sa 3 km severozápadne od nej. Obec leží v Revúckej vrchovine, v údolí rieky Blh, na odbočke cesty z Rovného do Krokavy, v nadmorskej výške 421 m n. m. Juhovýchodne od osady leží samota Vyšná Burda s horárňou.
Nova

Nova môže byť:
NoVa môže byť:
NOVA môže byť:
Ostrany

Ostrany sú miestna časť obce Hrušovo v okrese Rimavská Sobota. Do roku 1960 samostatná obec.
Polohopis.
Nachádza sa na južnom okraji Revúckej vrchoviny, na území Pokoradzskej tabule, nad údolím rieky Blh, v nadmorskej výške 310 m n. m.
Obec leží na ceste III. triedy vedúcej z Lukovíšť do Teplého Vrchu, 4 km južne od obce Hrušovo.
Holleford (kráter)

Holleford je impaktný kráter nachádzajúci sa v kanadskej provincii Ontário.
Kráter má priemer , pôvodná hĺbka je a jeho vek sa dohaduje na 550 ± 100 miliónov rokov. V času dopadu prebiehalo na Zemi obdobie Ediakaru. Teleso, ktoré ho vytvorilo malo priemer asi 100 metrov a do Zeme vrazilo rýchlosťou /s (/h). Severná stena je značne zerodovaná a leží nižšie ako južná.
Objav urobili výskumníci z Ottawskej hvezdárne Dominion v roku 1955 pomocou leteckých záberov. Miesto dopadu potom podrobili geológovia niekoľkým magnetickým a seizmickým meraniam a urobili tri hĺbkové merania. Pod povrchom sa našiel polámaný skalnatý podklad, ktorý nasvedčuje tomu, že miesto bolo v minulosti silne narušené obrovským nárazom. Tým bola potvrdená domnienka, že kráter vznikol dopadom telesa z kozmu. Vek skalnatého podkladu sa odhaduje na 1 miliardu rokov a vrstva nad ním má asi 475 miliónov rokov.
V súčasnosti sa rozprestiera na väčšine územia krátera súkromná farma, zvyšok pokrývajú lúky a močiare, centrum krátera je neprístupné.
Holleford

Holleford môže byť:
Jozef Magala

Ing. Jozef Magala (* 19. november 1943) je bývalý riaditeľ Národného bezpečnostného úradu a bývalý riaditeľ Slovenskej informačnej služby.
Životopis.
V rokoch 1992 až 1993 bol spolu s Jergušom Ferkom, Igorom Slobodníkom, Milanom Kňažkom a Jurajom Mihalíkom spoločníkom v spoločnosti TEMPRA s. r. o., ktorá vydávala denník Koridor. V 1990-tich rokoch bol riaditeľ sekcie rozvoja výstavby a stavebníctva na ministerstve výstavby a regionálneho rozvoja. V rokoch 1997 až 1999 bol členom rady Eximbanky.
Od vzniku strany SMER – sociálna demokracia pôsobil ako odborný tajomník poslaneckého klubu strany a ako vedúci úradu tieňovej vlády. V rokoch 2002 až 2006 bol asistentom poslanca Bohumila Hanzela. 27. júla 2006 bol na návrh vlády SR vymenovaný prezidentom Ivanom Gašparovičom za riaditeľa Slovenskej informačnej služby.
Od 1. júna 2012 do 31. mája bol riaditeľom Národného bezpečnostného úradu.
Baltské jazyky

Baltské jazyky sú jednou z vetiev indoeurópskej jazykovej rodiny.
Delia sa na:
Krokavka

Krokavka je potok v Gemeri, na území okresu Rimavská Sobota. Je to ľavostranný prítok Blhu a má dĺžku 5,5 km. 
Pramení v Stolických vrchoch, v podcelku Tŕstie, na východnom svahu Šagulovej (997,3 m n. m.), nad obcou Krokava, v nadmorskej výške cca 860 m n. m. Najprv tečie juhovýchodným smerom cez spomenutú obec a ďalej tečie viac-menej južným až juhojuhovýchodným smerom. Vstupuje do Revúckej vrchoviny, do podcelku Železnícke predhorie a preteká lesnatým prostredím. Na dolnom toku priberá krátky ľavostranný prítok z oblasti Rovného, na pravom brehu tečie okolo jaskyne Burda a následne sa pri osade Nižná Burda, neďaleko obce Rovné, vlieva v nadmorskej výške okolo 355 m n. m. do Blhu.
Drienok

Drienok (staršie Drieňok) môže byť:
Drieňok môže byť:
Drienok (potok)

Drienok, staršie označovaný ako Drieňok, je potok v Gemeri, preteká územím okresov Revúca a Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok (Západného) Turca a meria 8,8 km. 
Pramení v Revúckej vrchovine, v podcelku Železnícke predhorie, na západnom svahu vrchu Dúbrava (Kriváňová; 546,0 m n. m.), južne od obce Ratkovská Suchá, v nadmorskej výške okolo 420 m n. m. Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, pričom na strednom toku vytvára hlbšie zarezané údolie so strmými brehmi, s prejavmi eróznej činnosti zrážkovej vody (rokle) a osamelými skalnými bralami. Nižšie, priamo pod hradom Drienok, priberá sprava prítok (299,3 m n. m.) od obce Lipovec a prudko sa stáča na severovýchod. Na dolnom toku už tečie rozšíreným údolím, zľava priberá prítok spod Rúbane (479,2 m n. m.) a vteká na územie Železníckej brázdy. Z ľavej strany priberá vedľajšie rameno Turca, stáča sa na východ a sprava priberá ešte kratší prítok. Pri samote Španopoľský mlyn, juhovýchodne od obce Rybník, sa v nadmorskej výške okolo 248 m n. m. vlieva do (Západného) Turca.
Chanuka

Chanuka (hebr. חנוכה, jidiš výslovnosť Chaneke) alebo Sviatok svetiel alebo Sviatok zasvätenia je židovský sviatok, ktorý sa začína 25. dňa v židovskom mesiaci kislev a trvá osem dní. Je spomienkou na znovuzasvätenie Jeruzalemského chrámu Makabejcami po jeho znesvätení Antiochom IV. Epifanom. V židovských domácnostiach sa zapaľujú sviečky na osemramennom svietniku (chanukija), každý deň o jednu sviečku viac. Deviate, stredné rameno slúži ako pomocník pri zapaľovaní (šámes).
Pôvod sviatku.
Pri dlhých bojoch zahynulo veľa povstalcov, napokon však oslobodili jeruzalemský chrám. Keď ho vyčistili a zapálili večné svetlo, zistili, že majú olej len na jeden deň, pričom najkratší čas na vyrobenie nového oleja bol osem dní. Tradícia hovorí, že sa stal zázrak a malé množstvo oleja vydržalo celých osem dní. Na pamiatku znovuzasvätenia chrámu sa v židovských rodinách zapaľuje počas ôsmich dní osem sviec - každý deň jedna. Chanukové sviečky drží svietnik s deviatimi ramenami. To deviate slúži na upevnenie sviečky šámesa, čiže sluhu, od ktorej sa zapaľujú ostatné.
Turčok (potok)

Turčok je potok v Gemeri, preteká územím okresu Revúca. Je to ľavostranný prítok Východného Turca a má dĺžku 9,3 km. 
Pramení v Revúckej vrchovine, v podcelku Železnícke predhorie, na juhovýchodnom svahu Havranovej () v nadmorskej výške okolo Od prameňa tečie na východ, pričom vytvára oblúk vypnutý na sever, zľava priberá prítok () z Lipovej doliny, následne opäť zľava prítok zo Zlatnej doliny a preteká obcou Turčok. Tu priberá ďalší ľavostranný prítok z Uhliarskej doliny a potok pokračuje na juhojuhovýchod. Pod obcou potok preteká lesnatou Turčockou dolinou, v ktorej postupne priberá niekoľko prítokov: sprava spod Rovnej (), zľava spod Štyroch chotárov (), sprava z Hodianovej doliny, zľava z Meškovej doliny. Na dolnom toku vstupuje do Železníckej brázdy, oddeľuje Jelšavskú planinu Slovenského krasu na východe od Revúckej vrchoviny na západe. Ďalej už tečie severojužným smerom, sprava priberá prítok spod Ostrej skaly () a následne zľava Nandražský potok (). Severozápadne od obce Kameňany ústi v nadmorskej výške okolo do bočného ramena Východného Turca.
Kocižský potok

Kocižský potok je potok v Malohonte, na území okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Rimavy a má dĺžku 7,5 km. 
Pramení v Revúckej vrchovine, v podcelku Cinobanské predhorie, na severozápadnom svahu vrchu Urlak () v nadmorskej výške okolo Od prameňa tečie najprv na juhovýchod, preteká Kocižskou dolinou a postupne sa stáča na východ. Sprava priberá dva prítoky spod Holubína () a tok sa esovito ohýba. Ďalej tečie opäť na juhovýchod, sprava priberá prítok () z južného svahu Močiara () a vstupuje do výbežku Rimavskej kotliny. Tu pokračuje východným smerom, priberá pravostranný prítok spod kóty , preteká obcou Kociha a východne od nej ústi v nadmorskej výške cca do Rimavy.
Novo Selo (Selca)

Novo Selo je chorvátska osada na ostrove Brač, administratívne patriaca do obce Selca, od ktorej je vzdialená kilometer na sever. Žije v nej približne 150 obyvateľov. Nachádza sa tu rímskokatolícky kostol.
Kokavka

Kokavka je potok v Malohonte, na území okresu Poltár. Je to pravostranný prítok Rimavice a meria 13,6 km.
"Prameň:" v Stolických vrchoch na severnom svahu vrchu Jasenina (995,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 880 m n. m.
"Smer toku:" na hornom toku na severovýchod, po pribratí prítoku spod Homračky prudko mení smer a výrazne esovito sa stáča, na dolnom toku potom tečie na juhovýchod
"Geomorfologické celky:" Stolické vrchy, podcelok Málinské vrchy, na dolnom toku oddeľuje tento podcelok od podcelku Klenovské vrchy na severe
"Prítoky:" sprava prítok (566,0 m n. m.) z osady Lipové, Kamenistý potok, prítok zo severovýchodného úpätia Rovne (811,9 m n. m.), zľava z obce Šoltýska a prítok zo severného svahu Homračky (814,5 m n. m.)
"Ústie:" do Rimavice priamo v obci Kokava nad Rimavicou v nadmorskej výške približne 330 m n. m.
"Obce:" Ďubákovo, osady Lipové, Záklično a Kokavka, Kokava nad Rimavicou
Tu bi-švat

Tu bi-švat (hebr. ט"ו בשבט) alebo Chamiša asar bi-švat (hebr. חמישה-עשר בשבט) alebo Nový rok stromov (hebr. ראש השנה לאילנות - "Roš ha-šana la-ilanot") je židovský menší sviatok (čo znamená, že je počas neho povolené pracovať) a jeden zo štyroch „nových rokov“, ktoré sa spomínajú v Mišne. Slávi sa 15. dňa židovského mesiaca švat (číslo 15 sa v hebrejčine píše ako kombinácia písmen "tet" a "vav", ktorú je možné prečítať ako "„tu“" - odtiaľ názov sviatku). Pripadá na dobu kvitnutia ovocných stromov v Izraeli, ktoré ohlasuje príchod jari. Pri špeciálnej hostine sa je 15 druhov ovocia vypestovaného v Izraeli.
Albánčina

Albánčina (po albánsky "gjuha shqipe" - vyslov "ďuha šťipe") je jazyk z indoeurópskej jazykovej rodiny, v ktorej vytvára samostatnú jazykovú vetvu. Hovorí ním viac ako 6 miliónov ľudí v Albánsku, Kosove, Grécku, Srbsku, Čiernej Hore a v iných častiach Balkánskeho polostrova.
Pôvod albánčiny.
V roku 1854 Franz Bopp dokázal, že albánčina patrí medzi indoeurópske jazyky. Najstaršia písomná pamiatka však pochádza až z 15. storočia, je preto ťažké presne určiť pôvod tohto jazyka. Slovná zásoba je silne romanizovaná s množstvom gréckych a slovanských prvkov. Podľa niektorých jazykovedcov je albánčina pokračovaním ilýrčiny, niektoré lexikálne zvláštnosti zasa poukazujú na súvislosť s tráčtinou a dáčtinou. Táto otázka má aj svoj politický podtext, z lingvistického hľadiska je však problém stále otvorený. Rumunský jazykovedec Sorin Paliga dokonca vyjadril názor, že ilýrčina a tráčtina si boli také blízke ako čeština a slovenčina.
Arménčina

Arménčina (armén. հայերեն լեզու - hajeren lezu = arménsky jazyk) je jazyk z indoeurópskej jazykovej rodiny, v ktorej vytvára samostatnú vetvu. Hovorí ním asi 7 miliónov ľudí v Arménsku, Náhornom Karabachu, Rusku, Gruzínsku, Iráne, Sýrii, Libanone a inde. V Amerike síce žije vyše 10 miliónov Arménov, ale nie všetci ovládajú Arménčinu (väčšina z nich sú potomkovia). Svojím pôvodom je blízka frýgčine, zo živých jazykov je asi najbližšia gréčtine. Na jej zápis sa používa arménska abeceda, ktorú vytvoril v roku 405 svätý Mesrop Maštoc.
Arménčina patrí medzi najstaršie (stále používané) jazyky.
Podozrivý

Podozrivý je osoba, ktorá má v rámci trestného konania procesné postavenie, voči ktorej u orgánu činnom v trestnom konaní vzniklo dôvodné podozrenie zo spáchania trestného činu, no voči ktorej doposiaľ nebolo začaté trestné stíhanie.
V zmysle slovenského trestnoprávneho poriadku sa za podozrivého pokladá osoba, voči ktorej doposiaľ nebolo orgánom činným v trestnom konaní vznesené obvinenie, čím by sa z podozrivého stal obvinený. Podľa § 33 Trestného poriadku platí, že: "„Toho, kto je podozrivý zo spáchania trestného činu, možno považovať za obvineného a použiť proti nemu prostriedky určené týmto zákonom proti obvinenému až vtedy, ak bolo proti nemu vznesené obvinenie.“"
Mesrop Maštoc

Svätý Mesrop Maštoc (arméns. Մեսրոպ Մաշտոց) (* okolo 360, Hatsik, provincia Taraun v Arménsku – † 17. február 440) bol arménsky mních, teológ a lingvista, tvorca arménskej abecedy.