Demografia Ruska

Tento článok poskytuje základné informácie o demografii Ruska. Podľa najnovších údajov k 1. januáru 2017 činí počet obyvateľov Ruskej federácie 144 499 000 obyvateľov. 
V rokoch 1992 až 2012 Rusko zaznamenávalo prirodzený úbytok obyvateľstva, ktorý bol v 90. rokoch čiastočne kompenzovaný imigráciou etnických Rusov z postsovietskych republík, neskôr doplnenou o masovú ekonomickú imigráciu najmä zo strednej Ázie, ale aj z Arménska, Azerbajdžanu, Moldavska či Ukrajiny. Migračný prírastok prvý raz úplne vykompenzoval prirodzený úbytok v roku 2009 - rast obyvateľstva vtedy dosiahol 24-tisíc ľudí - odvtedy počet obyvateľov Ruska pomaly rastie. Prvý raz od roku 1991 sa podarilo zaznamenať prirodzený prírastok v roku 2013. Prirodzený prírastok zaznamenalo Rusko aj v rokoch 2014, 2015 a 2016. 
Deje sa tak napriek poklesu počtu žien v plodnom veku, keďže sa doň postupne dostávajú menej početné ročníky narodené v 90. rokoch; tento trend sa bude v budúcnosti ešte zhoršovať (v neskorých 90. rokoch bol v Rusku zaznamenaný až 40-percentný pokles narodených oproti 80. rokom) a na zachovanie rovnakého počtu narodených tak bude Rusko potrebovať stále vyššiu a vyššiu úhrnnú plodnosť - tá síce v súčasnosti rastie (v roku 2015 dosiahla 1,778 dieťaťa na 1 ženu, kým v roku 1999 bola na úrovni len 1,16 dieťaťa) a kompenzuje zatiaľ mierny pokles žien v plodnom veku, ale iba jej ďalší vysoký rast dokáže v nasledujúcich rokoch vykompenzovať stále rýchlejšie znižovanie počtu žien v plodnom veku. Keďže ďalší podstatný rast plodnosti je krajne nepravdepodobný, na udržanie prirodzeného prírastku bude Rusko zrejme potrebovať rast plodnosti doplnený o pokles úmrtnosti, ktorá je najmä u mužského obyvateľstva napriek dosiahnutému pokroku stále veľmi vysoká.
Dejiny.
Najvyšší počet obyvateľov dosiahlo Rusko (resp. RSFSR) v roku 1991 a to 148 689 000, tesne pred rozpadom Sovietskeho zväzu, potom sa začala populácia zmenšovať tempom 0,5 % ročne pre klesajúcu mieru živorodenosti, stúpajúcu úmrtnosť a emigráciu (v 90. rokoch bol ale aj silný prílev etnických Rusov z postsovietskych krajín do Ruska, ktorý čiastočne kompenzoval nepriaznivú situáciu). Ale v 0. rokoch 21. storočia začal pokles spomaľovať a dokonca v roku 2009 po 15 rokoch Rusko zaznamenalo rast obyvateľstva (takisto ako v roku 1994 bol umožnený pozitívnou migračnou bilanciou).
V roku 2011 počet obyvateľov Ruska vzrástol o 191 000 ľudí, a dosiahol tak úroveň tesne nad 143 miliónmi.
V roku 2012 vzrástol počet obyvateľov Ruska o 292 400 ľudí, prirodzený úbytok bol len nepatrný (0,02 ‰).
Podľa sčítania 2010 tvoria etnickí Rusi 81 % celkového obyvateľstva, kým ďalších šesť národov prekračuje počet 1 milión – Tatári (3.9 %), Ukrajinci (1.4 %), Baškiri (1.1 %), Čuvaši (1 %), Čečeni (1 %) a Arméni (0.9 %). Celkovo žije v Rusku 160 rôznych etnických skupín.
Takmer šesť miliónov ľudí (okolo 4 % obyvateľstva) nedeklarovalo žiadnu národnosť v sčítaní 2010 – ostro kontrastujúci fakt s približne 1 miliónom v roku 2002. Je to preto, že títo ľudia boli sčítavaní z administratívnych databáz a nie osobne a teda nemohli udať svoju národnosť. Percentuálny podiel národností je vyrátaný zo všetkých obyvateľov za predpokladu, že skupina ľudí, ktorí neudali národnosť je etnicky rovnako zložená ako tí, čo národnosť udali.
Hustota obyvateľstva Ruska je 8,4 obyvateľov na km², čo robí z Ruska jednu z najredšie osídlených krajín na svete. Obyvateľstvo je najhustejšie v európskej časti Ruska, predovšetkým v oblasti Moskvy a Sankt Peterburgu. 74 % obyvateľstva žije v mestách.
Hlavné trendy.
Počet obyvateľov Ruska dosiahol vrchol (148 689 000) v roku 1991, tesne pred rozpadom ZSSR. Nízka pôrodnosť a abnormálne vysoká úmrtnosť spôsobili pokles obyvateľstva ročnou mierou 0.5 %, v absolútnom vyjadrení 750 000 – 800 000 ľudí ročne až do roku 2006. OSN v roku 2005 varovala, že počet obyvateľov Ruska sa môže znížiť z vtedajších 143 miliónov o tretinu do roku 2050, ak sa ukazovatele nezlepšia. Ale Ruský štátny štatistický úrad (Rosstat) zverejnil v roku 2009 omnoho optimistickejšie predpovede, podľa stredného variant sa má počet obyvateľov Ruska znížiť na 139 miliónov do roku 2030 (nízky: 127 miliónov; vysoký: 147 miliónov). Navyše v roku 2008 jeden demografický analytik správne predpovedal obnovenie rastu obyvateľstva do roku 2010 a obnovenie prirodzeného prírastku do roku 2013, ktorý aj v roku 2013 nastal.
Počet Rusov žijúcich v chudobe sa znížil na polovicu oproti 90. rokom, keď bola krajina postihnutá krízou a rozvíjajúca sa ekonomika mala pozitívny dopad na nízku pôrodnosť, ktorá vzrástla z najnižšej hodnoty 8,27 narodených detí na 1000 obyvateľov v roku 1999 na 12,6 na 1000 obyvateľov v roku 2011. Podobne aj miera plodnosti vzrástla z 1,16 (1999) na 1,61 (2011). Rok 2007 sa vyznačil najvyšším rastom pôrodnosti za predchádzajúcich 25 rokov. Na porovnanie, v USA bola pôrodnosť v roku 2011 12,7 na 1000 obyvateľov. Kým pôrodnosť v Ruskej federácii je porovnateľná ak nie dokonca vyššia ako v iných rozvinutých krajinách, úmrtnosť je omnoho vyššia (predovšetkým u mužov v produktívnom veku pre abnormálne vysoký počet úmrtí spôsobených srdcovocievnymi chorobami a vonkajšími príčinami smrti, ako napríklad otravy alkoholom, samovraždy apod). Miera úmrtnosti v Rusku bola v roku 2011 13,5 na 1000 obyvateľov (v USA 8,1 na 1000 obyvateľov).
Opatrenia vlády s cieľom zastaviť pokles obyvateľstva boli dôležitou súčasťou prejavu Vladimira Putina o stave krajiny v roku 2006. Bol predstavený národný program s cieľom zastaviť pokles obyvateľstva do roku 2020. Čoskoro nato štúdia z roku 2007 odhalila, že pokles populácie začal spomaľovať: kým prirodzený úbytok od januára do augusta 2006 predstavoval 408 200 ľudí, v tom istom období roku 2007 bol len 196 600. V tom istom období roku 2007 bolo v Rusku zaznamenaných niečo vyše jedného milióna pôrodov (981 600 v 2006), kým úmrtia poklesli z 1 475 000 na 1 402 300. Úmrtia prevýšili narodenia 1,3-krát, čo predstavuje pokles z 1,5-násobku v roku 2006. Osemnásť z 83 provincií zaznamenalo prirodzený prírastok (2006: 16). Ruské ministerstvo pre ekonomický rozvoj zverejnilo prognózu, že do roku 2020 sa populácia stabilizuje na 138 – 139 miliónoch, a do roku 2025, znovu porastie na dnešných 143 – 145 miliónov, súčasne očakávaná dĺžka života vzrastie na 75 rokov.
Prirodzený úbytok pokračoval v spomaľovaní v rokoch 2008 – 2012 vďaka klesajúcej úmrtnosti a rastúcej pôrodnosti, dokonca v roku 2009 zaznamenalo Rusko rast obyvateľstva po 15 rokoch (o 23 000). V septembri 2009 Ministerstvo zdravotníctva a sociálneho rozvoja uverejnilo správu, že Rusko dokonca v auguste 2009 zaznamenalo aj prirodzený prírastok obyvateľstva, keď počet narodených prevýšil počet zomrelých o 1 000. V apríli 2011 ruský premiér Vladimír Putin (v tom čase sa pripravujúci na prezidentské voľby, v ktorých sa chcel vrátiť do úradu prezidenta) prisľúbil investovať veľké množstvo finančných prostriedkov na zvýšenie pôrodnosti o 30 percent do roku 2015 oproti úrovni v roku 2006 a súčasne na predĺženie dĺžky života zo 69 na 71 rokov.
Základné charakteristiky obyvateľstva.
Hustota obyvateľstva.
8,4 ľudí na kilometer štvorcový (sčítanie 2010)
Miera urbanizácie.
74 % mestské obyvateľstvo, 26 % vidiecke (sčítanie 2010)
Rast počtu obyvateľov.
0.15 % (2011)
Mediánový vek.
"celkovo:" 38,8 rokov
&lt;br&gt;"muži:" 36.1 rokov
&lt;br&gt;"ženy:" 41.1 rokov (2009)
Pomer pohlaví.
"pri narodení:" 105 mužov/100 žien
&lt;br&gt;"do 15 rokov:" 105 mužov/100 žien
&lt;br&gt;"15–64 rokov:" 92 mužov/100 žien
&lt;br&gt;"65+:" 46 mužov/100 žien
&lt;br&gt;"celkovo:" 86 mužov/100 žien (2009)
Súčasný prírastok.
Prirodzený prírastok v roku 2012 bol dosiahnutý v 40 subjektoch (z toho 18 republík) Ruskej federácie oproti 28 (z toho 16 republík) v roku 2011:
Demografické charakteristiky.
Pred druhou svetovou vojnou.
V období pred 2. svetovou vojnou nie sú vedené žiadne presné štatistiky. Andrejev spravil nasledovný odhad:
Po druhej svetovej vojne.
Poznámka: "Počet obyvateľov v rokoch 2003-2011 nebol upravený podľa výsledkov sčítania 2010. Od roku 2014 obsahujú štatistiky aj Krymský federálny okruh."