Clarissa Pinkolová Estésová

Clarissa Pinkolová Estésová, , PhD. (* 27. január 1945) je americká poetka, jungiánska psychoanalytička, post-traumatická špecialistka, spisovateľka a rozprávačka. Je autorkou mnohých kníh zameriavajúcich sa na duševný pokrok.
Životopis.
Clarissa sa narodila v rodine Cepción Ixtizovej a Emilia Mariu Reyesa, španielsko-indiánskych mesticov v severnej Indiane. Ako malú ju však rodičia poskytli na adopciu a vo veku štyroch rokov sa dostala do rodiny maďarských prisťahovalcov preživších holokaust - Marusky Hornyakovej a Jószefa Pinkolu a vyrastala v Michigane. Malú Clarissu veľmi ovplyvnilo prostredie divokej prírody a príbehy, ktoré jej rozprávali príbuzní jej adoptívnych rodičov. Vyrastala v prostredí imigrantov - poľnohospodárov a remeselníkov, z ktorých mnohí nevedeli čítať ani písať, ale svoje nesmierne bohaté tradície, príbehy, mýty, skúsenosti a poznatky o prírode a živote si odovzdávali výlučne ústnym podaním. Táto skúsenosť poznačila aj celú jej tvorbu a už ako dvadsaťpäťročná začala zaznamenávať príbehy vypočuté v detstve, zaujímala sa o prírodné národy a ich príbehy, mýty, rozprávania Židov, Írov, Grékov, Talianov, Nemcov a mnohých iných. V roku 1967 sa Pinkolová vydala, porodila tri dcéry, ale manželstvo sa v roku 1974 rozpadlo. 
V roku 1976 ukončila vysokoškolské vzdelanie ako psychoterapeut na "Loretto Heights College" v Denveri v Colorade. Doktorát z multikultúrnych štúdií a klinickej psychológie získala na "Union Institute &amp; University" v roku 1981. Postgraduálne štúdium jungiánskej analytickej psychológie absolvovala v "Medzinárodnej spoločnosti pre analytickú psychológiu" ("ISAP") v Zürichu v roku 1984. V roku 1989, krátko po svojom druhom sobáši s dôstojníkom amerického letectva, prvýkrát vystúpila pred publikom v rozhlasovom vysielaní. Vďaka svojím pútavým rozprávaniam, v ktorých Jungovou analytickou psychológiou rozoberala tradičné príbehy a legendy, si získala popularitu a mohla tak v roku 1992 vydať svoju prvú knihu „"Ženy, ktoré behali s vlkmi: Mýty a príbehy o archetype Divokej ženy"“ (). Táto jej prvotina sa čoskoro stala svetovým bestsellerom. V zozname New York Times bola zaradená medzi bestsellermi 144 týždňov od jej vydania. 
Často je pozývaná na rôzne univerzity ako hosť, kde prednáša o svojich knihách a témach, ktorým sa v rámci kariéry venuje. Od roku 1992 sa začala venovať písaniu kníh, ktoré sú zamerané najmä na motiváciu človeka v duševnom pokroku a sprevádzaniu pri tomto duševnom pokroku. Jej diela boli doposiaľ publikované v 37 jazykoch. 
Post-traumatická špecialistka.
Po vyštudovaní začala v 60-tych rokoch pracovať vo Veteránskej nemocnici Edwarda Hinesa mladšieho v meste Hines, štát Illinois. Pracovala tu s vojakmi z prvej svetovej vojny, druhej svetovej vojny, Kórejskej a Vietnamskej vojny, ktorí boli ochrnutí alebo prišli o nejakú končatinu. Popri tom pracovala aj v iných zariadeniach, kde sa starala o vážne zranené deti, ako aj o vojnových veteránov a ich rodiny. Už vtedy sa venovala ľuďom, ktorí boli v šoku (dnes nazývané post-traumatická stresová porucha).
Dr. Estésová taktiež pracovala s osobami, ktoré stratili dieťa a s rodinami, v ktorých došlo k zavraždeniu nejakého člena. Slúžila na miestach zasiahnutých prírodnými katastrofami, kde pri práci s postihnutými osobami napísala "Protokol o zotavení po traume" (v orig. "Post-trauma Recovery Protocol"). Tento protokol bol prvýkrát preložený v roku 1988 pre ľudí, ktorí prežili zemetrasenie v Arménsku. V rokoch 1999-2002 pracovala na Strednej škole Columbine (v angl. Columbine High School) v štáte Colorado (USA), po masakri, ktorý sa tu odohral.
Ocenenia.
Estésová je držiteľkou Ceny Lore za jej prácu ako "La cantadora" - rozprávačka príbehov a za písanie jej kníh. Najmä za tie získala mnoho ocenení:
Okrem toho získala ešte ďalšie ocenenia, akými sú napríklad ocenenie Las Primeras Award od Národnej latinskoamerickej nadácie MANA.
Dielo.
Ženy, ktoré behali s vlkmi: Mýty a príbehy o archetype Divokej ženy.
Kniha je tvorená mýtmi, rozprávkami a príbehmi, v ktorých zohráva významnú rolu archetyp „Divokej ženy“. Autorka v knihe podáva návod pre všetky ženy, kde jednotlivými kapitolami opisuje ako tento archetyp v sebe nájsť, rozpoznať, ako s ním dokázať pracovať a ako sa s ním spojiť a prijať ho. Divoká žena v tomto prípade zohráva úlohu vizionárskej, inštinktívnej, múdrej, divokej a zdravej časti našej povahy, ktorá bola rokmi potlačovaná. Prvýkrát bolo dielo publikované v roku 1992 v Ballantine, USA.