burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Odovzdanie Hongkongu Číne

Odovzdanie Hongkongu Číne sa uskutočnilo o polnoci z 30. júna na 1. júla 1997. Spojené kráľovstvo ukončilo 156-ročnú správu Hongkongu a suverenitu nad ním odovzdalo do rúk Číny (ČĽR). Hongkong sa v rámci Číny stal tzv. osobitnou administratívnou oblasťou, čím si zachoval svoj vlastný ekonomický systém, systém vládnutia a vyššiu mieru slobody. 
Historické pozadie.
V roku 1842, po ukončení prvej ópiovej vojny a po podpísaní Nankinskej zmluvy, bola Spojenému kráľovstvu odstúpená časť čínskeho územia – ostrov Hongkong. Nankinská zmluva tak bola zjavne prvou nerovnoprávnou zmluvou medzi Čínou a zahraničnými imperialistami. Po skončení druhej ópiovej vojny bol v roku 1860 Veľkej Británii odstúpený aj polostrov Kowloon. 9. júna 1898 bola podpísaná dodatková konvencia o rozšírení územia o Nové teritóriá a ďalších 235 ostrovov, ktoré boli na rozdiel od ostrova Hongkong a Kowloonu prenajaté na 99 rokov.
Odovzdanie Hongkongu Číne.
Roku 1997, 30. júna o polnoci bol Hongkong odovzdaný Číne. Uskutočnilo sa to na základe čínsko-britskej deklarácie, ktorú v roku 1984 podpísali čínsky premiér Čao C'-jang a britská premiérka Margaret Thatcherová. V deklarácii sa uvádza, že Hongkong síce bude súčasťou Číny, tá by ale nemala mať moc zasahovať do hongkonskej politiky, a Hongkong si zachová kapitalistické zriadenie na ďalších 50 rokov do roku 2047, t. j. začne platiť „jedna krajina, dva systémy“.
K tomuto výsledku viedli dvojročné rokovania medzi Margaret Thatcherovou a Teng Siao-pchingom, ktoré sa začali v roku 1982. Čína vyvíjala veľké úsilie získať Hongkong späť, no ocitla sa v dileme, pretože prostým zlúčením s ekonomickým systémom Číny by možno Hongkong zbavila dovtedy vybudovanej prosperity. Zahraničný kapitál by sa ľahko preniesol na iné miesto. Teng Siao-pching preto navrhol, aby nová čínska ústava umožnila vznik osobitných administratívnych oblastí, v ktorých môžu fungovať odlišné právne a ekonomické systémy. Takýmto spôsobom vznikla „Osobitná administratívna oblasť Hongkong“, ktorá si teda udržala kapitalistické hospodárstvo a väčšinu demokratických slobôd. Tieto privilégiá si má Hongkong podľa dohody medzi Čínou a Spojeným kráľovstvom zachovať do roku 2047. Trvalo tak 13 rokov pripraviť Hongkong na zjednotenie s Čínou. Počas nich bolo potrebné vypracovať ústavný dokument; ide o „Základný zákon Osobitnej administratívnej oblasti Čínskej ľudovej republiky Hongkong“, na ktorom pracovala zmiešaná komisia Číny a Hongkongu od roku 1985, mala 150 členov. Práce na dokumente sa skončili v roku 1989; bol vyhlásený 4. apríla 1990.
K otázke, čo nastane po roku 2047, sa Čína zatiaľ nevyjadrila.
Eridanus (kopa galaxií)

Kopa galaxií Eridanus alebo len kopa Eridanus je kopa galaxií vzdialená približne 75 miliónov svetelných rokov od Zeme, ktorá obsahuje 73 hlavných galaxií a približne 200 galaxií celkom. Z nich je približne 30 % podľa Hubblovej klasifikácie eliptických alebo šošovkových a zvyšných 70 % je špirálových alebo nepravidelných. Tieto galaxie sa nachádzajú v menších skupinách, ktoré sú navzájom voľne gravitačne spojené, čo naznačuje, že systém stále kondenzuje z Hubblovho zákona a spolu tvorí kopu o približnej hmotnosti 1014 M☉. Táto hypotéza podporuje nízku rýchlosť rozptylu v porovnaní napríklad s kopou galaxií Coma. Kopa Eridanus sa nachádza v súhvezdí Eridanus v blízkosti kopy galaxií Pec a niekedy sa nazýva aj „kopa galaxií Pec II“.
Antonina Vladimirovna Krivošapková

Antonina Vladimirovna Krivošapková (; * 21. júl 1987, Rostov nad Donom) je ruská atlétka.
Športová činnosť.
V disciplíne 400 m v roku 2009 získala bronz na svetovom šampionáte, v roku 2009 sa stala európskou šampiónkou na európskom halovom šampionáte, v roku 2010 získala európske striebro a v roku 2011 bola štvrtá na svetovom šampionáte.
Olympijské hry.
Na Letných olympijských hrách 2012 v Londýne získala v súťaži 400 metrov 6. miesto a v štafete žien na 400 metrov 2. miesto. Vo februári 2017 však bola diskvalifikovaná. Krivošapková mala pozitívny test na turinabol. Nesúťažila už od roku 2017. Rusko malo zo všetkých národov najviac pozitívnych nálezov pri opakovanej analýze vzoriek z Pekingu 2008, Londýna 2012 a Ria 2016.
Timur Marselevič Safin

Timur Marselevič Safin (; * 4. august 1992, Taškent, Uzbekistan) je ruský šermiar, olympijský víťaz v tímovej súťaži.
Športová činnosť.
So šermom začal v roku 2001 v Ufe. Na svetovom pohári získal jednu zlatú, jednu striebornú a dve bronzové medialy. Na svetovom šampionáte získal jednu bronzovú medailu. Šermuje pravou rukou.
Olympijské hry.
Na Letných olympijských hrách 2016 v Riu získal v tímovej súťaži fleretom zlato a v individuálnej striebro. Za zásluhy na Olympiáde získal v roku 2016 Rád priateľstva.
Nayib Bukele

Nayib Armando Bukele Ortez (* 24. júl 1981, San Salvador) je salvádorský politik a podnikateľ, súčasný prezident Salvádoru. V roku 2019 zvíťazil v prezidentských voľbách a stal sa tak 46. prezidentom Salvádoru. Do úradu nastúpil 1. júna 2019 ako najmladší prezident v dejinách Salvádora. Nayib Bukele bol kandidátom stredopravicovej strany GANA a stal sa tak prvým prezidentom od čias vlády Josého Napoleóna Duarte (19841989), ktorý nebol zvolený ako kandidát jednej z dvoch hlavných politických strán v krajine, FMLN a ARENA. Je tiež zakladateľom politickej strany Nuevas Ideas.
11. marca 2012 bol zvolený za primátora mesta Nuevo Cuscatlán, nasledovne 1. marca 2015 bol zvolený za primátora hlavného mesta San Salvador a 1. mája 2015 sa ujal úradu. Protestoval a vyhral voľby do oboch verejných funkcií pod záštitou ľavicovej strany Front národného oslobodenia Farabunda Martího.
Počas svojho predsedníctva bol mnohokrát kritizovaný opozíciou, ktorá označila jeho politiku za diktátorskú a fašistickú, najmä po nasadení armády v zákonodarnom zhromaždení. Jeho prísne nariadenia týkajúce sa vírusu COVID-19 a zvládanie endemického násilia v Salvádore boli predmetom diskusie, rovnako ako nariadenie armáde obkľúčiť zákonodarný orgán, po ktorom bol označovaný za autokrata.
Život.
Je synom Olgy Ortez de Bukele a Armanda Bukele Kattán. Podľa "The Times of Israel" Bukeleho starí rodičia z otcovej strany boli palestínski kresťania z Jeruzalema a Betlehema zatiaľ čo jeho stará mama z matkinej strany bola katolíčka a starý otec bol pravoslávny. Jeho otec neskôr konvertoval na islam a stal sa imámom. „Nayib“ je hispanicizovaná verzia arabského mena „Najib“.
Nayib založil svoju prvú spoločnosť vo veku 18 rokov. V článku v digitálnych novinách El Faro sa uvádza, že Nayib Bukele vlastní spoločnosť Yamaha Motors El Salvador, spoločnosť, ktorá predáva a distribuuje produkty Yamaha v Salvádore. Bol tiež riaditeľom a prezidentom spoločnosti OBERMET, S.A. DE C.V.
Marián Žernovič

Marián Žernovič (* 1. júl 1991, Považská Bystrica) je slovenský reprezentant v hádzanej. Hrá na poste brankára v klube FTC Budapešť. V roku 2020 získal ocenenie Najlepší hádzanár Slovenska.
Žernovič je odchovanec považskobystrickej hádzanej. Od sezóny 2011/12 pôsobil v klube HC SPORTA Hlohovec. V polovici ročníka 2016/17 prestúpil na zvyšok sezóny do klubu HKM Slovan Duslo Šaľa. Od leta 2017 hrá za maďarský klub FTC Budapešť.
Jazero (rozlišovacia stránka)

Jazero môže byť:
ICN Business School

ICN Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v La Défense v Paríži, Berlíne, Nancy a Norimbergu. Bola založená v roku 1905.
Charakteristika.
ICN je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 15 000 absolventov. Významnými absolventmi sú Nicolas Thévenin (francúzsky katolícky arcibiskup) a Masséré Touré (politik, Pobrežie Slonoviny).
Študijné programy.
ICN má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, médiá, ľudské zdroje. ICN udeľuje aj PhD. titul.
Umiestnenia v rebríčkoch.
V roku 2019 sa program Master in Management umiestnil na 54. mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky

Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky (, skr. COSCABAL, , skr. SCAHC) je strešná organizácia krajín Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej a plážovej hádzanej. Vznikla v roku 2019 a v roku 2020 združovala 19 národných hádzanárskych federácií. Sídli v Santiagu, v Čile a jej prezidentom je od 2019 Čiľan Marcel Guido Mancilla Bravo. COSCABAL je jednou zo šiestich členských konfederácií Medzinárodnej hádzanárskej federácie (IHF).
Najvyšším organánom COSCABAL je "Kongres", ktorý je zákonodárnym organánom a je tvorený zástupcami všetkých členských federácií. Nižšími orgánmi sú "Rada", "Výkonný výbor" a "Stály výbor". Stály výbor je tvorený nasledovnými komisiami:
Dejiny.
COSCABAL vznikla 15. apríla 2019 na kongrese v kolumbijskom Cali. Vznikla na popud IHF, ktorá sa na svojom zasadnutí v januári 2018 rozhodla pozastaviť bývalú kontinentálnu federáciu pre celú AmerikuPanamerickú hádzanárskú federáciu, a rozdeliť ju na dve samostatné konfederácie. Hlasovanie rady IHF dopadlo nasledovane: za rozdelenie 102 hlasov, proti 26 hlasov, zdržalo sa 40 hlasov. Túto myšlienku presadzoval aj samotný prezident IHFHassan Moustafa. Dôvod rozdelenia spočíval v tom, že pokrok hádzanej na americkom kontinentne podľa IHF nenapredoval v dostatočnej miere a jedným z jeho problémov boli aj veľké vzdialenosti a z nich vyplývajúce veľké cestovné náklady. PAHF podnikla bez prizvania člena IHF interné hlasovanie na svojom kongrese v roku 2018 v Bogote, ktoré dopadlo proti jej pozastaveniu a podala kvôli rozhodnutiu IHF sťažnosť na Športový arbitrážny súd (CAS). Ten uznal námietku PATHF. IHF však svoje rozhodnutie nezmenila a podľa reglementu dočasne organizovala panamerické súťaže. Na mimoriadnom kongese IHF v roku 2019 v Göteborgu schválila vytvorenie dvoch nových konfederáciiCOSCABAL a NACHC.
Od roku 2018 spustila COSCABAL svoju prvú súťaž národných tímovMajstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky, a rovnako aj kontinentálnu klubovú súťaž.
Oxid arzenitý

Oxid arzenitý (As2O3) je anorganická dvojprvková zlúčenina, jeden z oxidov arzénu.
Vlastnosti.
V pevnom skupenstve sú známe tri formy: kubická, monoklinická a amorfná. Vo všetkých troch formách, ako aj v roztoku a plynnej fáze sa vyskytuje vo podobe diméru As4O6, izoštruktúrny s (Oxid fosforitý|P4O6). Pri teplote nad 800 °C disociuje na monomér As2O3.
Chemické vlastnosti.
Pripravuje sa oxidáciou vzdušným kyslíkom pri zvýšenej teplote:
, priemyselne žíhaním rúd arzénu, napr. arzenopyritu, alebo auripigmentu
Oxid arzenitý je amfotérny, roztoky majú slabo kyslý charakter. Reakciou s roztokmi hydroxidov alkalických kovov vznikajú príslušné arzenitany. Na rozdiel od oxidu fosforitého, oxid arzeničný vznikne len reakciou so silnými oxidačnými činidlami ako ozón, peroxid vodíka a kyselina dusičná. Redukciou, v závislosti od podmienok, vznikne arzén, alebo až arzán:
Oxid arzenitý ako jed.
Oxid arzenitý je historicky najviac známy jed. Jeho iné názvy sú arzenik, utrejch, otrušík. Na otravu má priam ideálne vlastnosti – je jedovatý, dobre rozpustný vo vode, bez chuti, bez zápachu, otrava pripomína ochorenie na choleru, ktorá bola v minulosti pomerne častou a smrteľnou chorobou, bol ľahko dostupný ako jed na potkany a šelmy a používal sa pri love kožušinovej zveri.
Smrteľná dávka oxidu arzenitého pre človeka je 14 mg na kilogram jeho hmotnosti.
História.
Uvažuje sa, že arzenikom bol otrávený Napoleon i slávny americký polárnik Charles Francis Hall, ktorý zomrel počas jeho výpravy za polárny kruh. Asi sa námorníkom už nechcelo mrznúť. Až po mnohých desaťročiach sa zistilo, že arzenikom bol otrávený aj jeden z historicky najslávnejších koní – austrálsky ryšiak Phar Lap. 
V roku 1900 sa niekoľko tisíc ľudí v Manchesteri otrávilo na tento jed pitím piva, ktoré bolo vyrobené s použitím vody kontaminovanej arzénovými rudami. Okolo 70 ľudí vtedy prišlo o život.
V Číne bol oxid arzenitý použitý japonskou armádou ako bojový plyn počas druhej svetovej vojny.
Využitie.
Používa sa pri solarizácii skla – zmene farby skla účinkom svetla počas jeho výroby.
Bejzbal na Panamerických hrách 1951

Bejzbal na Panamerických hrách 1951 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1951. Konal sa v Buenos Aires, v Argentíne v dňoch od 27. februára do 6. marca 1951, za účasti 8 mužských tímov. Zápasy sa odohrali na štadióne v Buenos Aires s kapacitou 2 000 sediacich divákov, hoci priemerné návštevy na zápasoch boli 4 000, na zápase Kuby a USA to bolo až 8 000 divákov. V dôsledku vážneho poškodenia štadióna kvôli búrkam sa turnaj oneskoril o niekoľko dní. Turnaj sa hral jednokolovým systémom každý s každým. 
Titul získala , ktorá sa v osemčlennej skupine umiestnila pred a . Kuba vyhrala nad USA v poslednom zápase turnaja výsledkom . Tím USA tvorili hráči univerzitného tímu Wake Forest University.
Červený Bicykel

Červený Bicykel je slovenská hudobná skupina z Bratislavy, ktorá sa prezentuje vlastnou tvorbou, prevažne so slovenskými textami. Kapela sprevádza poslucháčov rôznymi štýlmi, ale asi najčastejšie je zaraďovaná do kategórií indie, folk a rock.
Tvorba.
Skupina má za sebou viacero vystúpení nielen na Slovensku, ale aj v Česku. S veľmi pozitívnymi reakciami sa Červený Bicykel stretol aj na multižánrovom festivale InterPorta 2019, kde sa mu v medzinárodnej konkurencii podarilo obsadiť tretie miesto v hlavnej súťaži.V roku 2019 skupina vydala debutový album Nechaj sa zviesť.
Myia

Myia () môže byť:
Revaskularizácia

Revaskularizácia je obnovenie prietoku krvi tepnou do orgánu, jeho časti alebo časti tela. V tomto článku sa opisuje liečebný výkon, okrem neho jestvuje aj fyziologická revaskularizácia, ku ktorej dochádza postupnou novotvorbou ciev.
Indikácie revaskularizácie.
Podľa naliehavosti sa rozlišuje urgentná revaskularizácia pri náhle vzniknutom, život alebo zdravie bezprostredne ohrozujúcom uzávere tepny (akútny infarkt myokardu, náhla cievna mozgová príhoda, akútna končatinová alebo mezenterická ischémia) a plánovaná revaskularizácia, ktorej potreba vznikne pri postupne vznikajúcom zúžení cievy, ktoré sa nepodarilo dostatočne ovplyvniť konzervatívnou liečbou. 
Alternatívou revaskularizačného výkonu je aplikácia fibrinolytickej (trombolytickej) liečby pri náhlom uzatvorení tepny krvnou zrazeninou (trombom alebo embolom). Používa sa pri infarkte myokardu, pľúcnej embólii, pri niektorých uzáveroch končatinových tepien, pri liečbe ischemickej cievnej mozgovej príhody (samostatne alebo popri endovaskulárnej intervencii).
Hoci sa revaskularizácia vykonáva spravidla na tepnách, ojedinele sa používa aj pri rozsiahlej žilovej trombóze.
Spôsoby revaskularizácie.
Chirurgickú revaskularizáciu je možné kombinovať s perkutánnou intervenciou napríklad pri revaskularizácii dolných končatín.
Komplikácie.
Komplikácie revaskularizačných výkonov môžu byť celkové a lokálne. Medzi celkové, ktoré väčšinou nie sú špecifické pre revaskularizačný výkon, patria napríklad komplikácie kardiálne, respiračné a hemokoagulačné. Z lokálnych sa najčastejšie vyskytuje trombóza v oblasti rekonštrukcie, infekcia štepu, krvácanie. Ich výskyt závisí od lokalizácie výkonu a použitej techniky.
Nasledovná liečba.
Na poškodenom povrchu cievy hrozí vytvorenie trombu a opätovné jej uzatvorenie. Po revaskularizácii preto pacienti pravidelne užívajú antitrombotickú liečbu, väčšinou podľa osvedčeného protokolu pre daný typ výkonu. Prvá dávka (dávky) sa zvyčajne aplikujú už počas výkonu injekčne, nasledovná perorálna liečba je dlhodobá, niekedy až doživotná.
Lejľa Iliasivna Adžametovová

Lejľa Iliasivna Adžametovová (; * 3. september 1994, Uzbekistan) je ukrajinská atlétka, paralympijská zlatá medailistka.
Športová činnosť.
S paraatletikou začala v roku 2006 v meste Ašta na Ukrajine vo veku 11 rokov. V roku 2016 vytvorila európsky rekord na 200 metrov.
Paralympijské hry.
Na Letných paralympijských hrách 2016 v Riu vytvorila svetový rekord na 100 metrov 11,86 už v rozbehoch, vo finále ho ešte znížila na 10,79. Vyhrala tiež bronz na 400 metrov.
Na svetovom šampionáte v roku 2017 získala tri zlaté medaily v kategórii T13: 100 m s časom 12,00; 200 m s časom 24,63 (novým európskym rekordom) a 400 m s časom 56,58.
V roku 2018 získala zlato na Európskom parašampionáte na 100 metrov s časom 11,93 vytvorila šampionátny rekord.
Peter Gregor (cestovateľ)

Peter Gregor (* 28. október 1986, Bratislava) je slovenský cestovateľ, publicista, hudobník (štýl dark ambient, dungeon synth ), básnik a podnikateľ. Jeho otec je slovenský filozof Vlado Gregor.
Životopis.
Absolvoval štúdium na Pedagogickej a sociálnej akadémii. Ako nadšenec autentického cestovania sa v roku 2010 vydal stopom z Istanbulu do Káhiry. Opakovane navštívil Irak, na jar v roku 2013 a v októbri 2023 Afganistan už pod vládou Talibanu. V marci roku 2018 pristál do južnej provincie Somálska - Jubbaland, kde bol prvým bielym turistom od roku 1990. Spolu s horolezcom Martinom Jurišom vystúpil v novembri 2018 na najvyšší vrchol Iraku - Cheekha Dar, pričom išlo o prvý slovenský výstup. V roku 2019 navštívil územie hnutia Hizballáh v Libanone, priamo na hranici s Izraelom. Peter navštevuje územia, ktoré sú turisticky dlhodobo nepoznané alebo zasiahnuté konfliktom. Jeho posledné kroky viedli do vojny zničeného Jemenu v máji roku 2023 a v januári v roku 2024, kedy navštívil bojmi zasiahnutý prístav Aden. 
O svojich cestách aktívne prednáša, bloguje, publikuje v renomovaných časopisoch alebo poskytuje rozhovory pre známe internetové portály.
Hudobná tvorba.
Peter Gregor je so svojím projektom Project Gregus predstaviteľom hudobného žánru Dungeon Synth. V roku 2021 mu vyšiel album s názvom "Return of the sun" pod hlavičkou ukrajinského vydavateľstva Depressive Illusions Records. Rok na to sa jeho skladba "Trolls Movement" objavila na česko-slovenskej kompilácii tohto žánru s názvom Czech &amp; Slovak Dungeon Synth Compilation, vydavateľstvo Sky Burial. Rok 2023 sa niesol v znamení nahrávky "Hunting the peace" od talianskeho vydavateľa Earth &amp; Sky Productions, kde sa objavila skladba "Positive Dungeon" s vokálom od speváka Croma zo známej slovenskej atmosferickej metalovej skupiny "Orkrist." Svoje domovské vydavateľstvo našiel vo Fínsku. Center Of The Earth Records sa postaralo o jeho dve nahrávky - "Ghost awakening" a "Before the castle was closed."
Publikovanie.
Knihy.
Vydal knihu Mimo turistickej zóny v slovenskom a českom jazyku.
Ďurčanský

Ďurčanský môže byť:
Martin Pollack

Martin Pollack (* 23. máj 1944, Bad Hall, Rakúsko) je novinár, spisovateľ a prekladateľ poľskej literatúry do nemeckého jazyka.
Životopis.
Popri gymnaziálnom štúdiu získal Martin Pollack stolársku učňovskú skúšku. Počas vysokoškolských štúdií sa venoval slavistike a dejinám východnej Európy na Viedenskej univerzite, Varšavskej univerzite a rôznych univerzitách bývalej Juhoslávie. Už počas štúdia pracoval ako prekladateľ a novinár.
V roku 1987 začal Pollack pracovať v nemeckom týždenníku "Der Spiegel", v rokoch 1987 až 1998 bol korešpondentom z Viedne a Varšavy. Zároveň publikoval eseje a preklady poľských textov. Od roku 1998 je na voľnej nohe.
Martin Pollack získal množstvo ocenení za svoje preklady poľskej literatúry a tiež za významný prínos v propagácii poľskej literatúry. Do nemeckého jazyka preložil okrem iného knihy Andrzeja Bobkowského, Ryszarda Kapuścińského, Mariusza Wilka a Wilhelma Dichtera. 
V súčasnosti žije striedavo vo Viedni a Stegersbachu v Burgenlande.
Tvorba.
Texty Martina Pollacka majú dokumentárnu výpovednú hodnotu s cieľom zachytiť udalosti presne a bez vkladania subjektívnych názorov. Jeho knihy väčšinou zachytávajú udalosti z nedávnej minulosti, ktoré boli zabudnuté, napríklad. zločiny z 20. storočia, ktoré sa odohrali v Haliči, na východe rakúsko-uhorskej monarchie. 
Napísal knihu Der Tote im Bunker – Bericht über meinen Vater (Smrť v bunkri – Správa o mojom otcovi) a v roku 2007 za ňu dostal stredoeurópsku literárnu cenu Angelus, za túto knihu tiež získal cenu Buch Preiss 2005. V tomto románe autor predstavuje príbeh vlastnej rodiny so zameraním na neslávne známe aktivity svojho otca počas druhej svetovej vojny, dôstojníka SS a vojnového zločinca Gerharda Basta, ktorý v roku 1944 operoval aj na území dnešného Slovenska.Týmto spôsobom sa Martin Pollack vyrovnal s vlastným ťaživým pôvodom, konkrétne s nacistickou minulosťou svojich rodinných príslušníkov.
V roku 2010 napísal román Kaiser von Amerika – Flucht aus Galizien (Americký cisár - Masový útek z Haliče). Kniha spracúva tému masového vysťahovalectva z tých najzaostalejších oblastí bývalej monarchie na prelome 19. a 20. storočia.
Interleukín 23

Interleukín 23 (iné názvy: interleukín-23, IL-23) je heterodimérny cytokín zložený z podjednotky IL12B (IL-12p40) (ktorá je zdieľaná s IL12) a podjednotky IL23A (IL-23p19). IL-23 je súčasťou cytokínov rodiny IL-12. Bol identifikovaný funkčný receptor pre IL-23 (receptor IL-23), ktorý sa skladá z IL-12R β1 a IL-23R. Adnektín-2 sa viaže na IL-23 a súťaží s IL-23 / IL-23R. mRNA IL-23R je dlhá 2,8 kB a obsahuje 12 exónov. Preložený proteín obsahuje 629 aminokyselín, je to penetrujúci proteín typu I, ktorý obsahuje signálny peptid, N-terminálnu doménu podobnú fibronektínu III a intracelulárna časť obsahujúcu 3 potenciálne tyrozínové fosforylačné domény. V mitogénom aktivovaných lymfocytoch existuje 24 variant zostrihu IL-23R. IL-23R má v oblasti väzby IL-23 niektoré jednonukleotidové polymorfizmy, takže môžu existovať rozdiely v aktivácii Th17. Existuje tiež variant aIL-23R, ktorá má iba extracelulárnu časť a je známa ako rozpustný IL-23R. Táto forma môže súťažiť s membránovou formou o naviazanie IL-23 a môže existovať rozdiel v aktivácii imunitnej odpovede Th17 a regulácii zápalu a imunitnej funkcie.
Objavenie.
IL-23 bol prvýkrát popísaný Robertom Kasteleinom a jeho kolegami vo výskumnom ústave DNAX pomocou kombinácie výpočtových, biochemických a bunkových imunologických prístupov.
Funkcia.
IL-23 je zápalový cytokín. Ukázalo sa, že IL-23 je kľúčovým cytokínom na udržanie a expanziu Th17. Th17 sú polarizované pomocou IL-6 a TGF-β, ktoré aktivujú Th17 transkripčný faktor RORyt. IL-23 stabilizuje RORyt, a tak umožňuje Th17 správne fungovať a uvoľňovať ich efektorové cytokíny, ako sú IL-17, IL-21, IL-22 a GM-CSF, ktoré sprostredkujú ochranu pred extracelulárnymi parazitmi (huby a baktérie) a podieľajú sa na imunitnej bariére. Podobné účinky, aké má IL-23 na bunky Th17, boli popísané na prirodzených lymfoidných bunkách typu 3, ktoré po stimulácii IL-23 aktívne vylučujú cytokíny Th17.
Bejzbal na Panamerických hrách 1955

Bejzbal na Panamerických hrách 1955 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1955. Konal sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 13. do 24. marca 1955, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá a . Bejzbalový turnaj sa hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 2. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne "Parque del Instituto Mexicano del Seguro Social" s kapacitou 25 000 divákov, na niekdajšom najväčšom bejzbalovom štadióne v Mexiku, ktorý bol v roku 2003 demolovaný. Turnaj sa hral dvojkolovým systémom každý s každým. 
Titul získala , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a . Tím USA tvorili hráči zo združení Armed Services, U.S. Amateur Baseball Federation, American Baseball
Congress a tiež univerzitných hráčov. Obhajca prvenstva z sa turnaja nezúčastnil.
Koeficient disperzie

Koeficient disperzie môže byť:
Napoleon Karol Bonaparte

Napoleon Karol Bonaparte (; * 10. október 1802, Paríž, Francúzsko† 5. máj 1807, Haag, Holandské kráľovstvo) bol najstarší syn Ľudovíta Bonaparteho a Hortense de Beauharnais. Jeho otec bol mladší brat cisára Napoleona I.; jeho matka bola dcérou Napoleonovej prvej manželky, Josephine de Beauharnais.
Život.
V čase jeho narodenia bol jeho strýko prvý konzul Francúzska a bol bezdetný. Napoleon Karol bol jeho najstarším synovcom a považoval sa za potenciálneho dediča, avšak zomrel pred dosiahnutím svojich piatych narodenín 5. mája 1807.
Napoleon Karol mal dvoch bratov: najmladší, Ľudovít Napoleon, sa nakoniec stal cisárom ako Napoleon III. v roku 1852.
Kováčska ulica (Košice)

Kováčska ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej južný koniec začína na Mlynskej ulici a severný končí na Kasárenskom námestí. Z alebo do ulice ústia nasledujúce ulice: Františkánska, Vodná, Biela, Univerzitná a Pri Miklušovej väznici.
Ulica je dlhá pol kilometra a nachádza sa na nej Archív mesta Košice, Premoštránske gymnázium a Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika.
História a názov.
Ulica bola pôvodne obývaná remeselníkmi, ktorí spracovávali kov. Ich domy boli väčšinou renesančné zo 17. storočia, ktoré neskôr prešli rôznymi stavebnými úpravami. Dominantnými stavbami ulice sú budovy Právnickej fakulty UPJŠ, postavenej v rokoch 1893 - 1894 a gymnázia z roku 1905.
Za svoju existenciu vystriedala názvy ako: "Platea fabrorum", "Schmied Gasse", "Schmit Gasse", "Platea Sclavorum", "Windische Gasse", "Schmidt Gasse", "Tot utca" (Slovenská ulica), "Kovács utca", "Kováčska ulica" a "Ulica A. Prídavku".
Absorpčná konštanta

Absorpčná konštanta alebo konštanta absorpcie môže byť:
Absorpčný koeficient (žiarenie)

Absorpčný koeficient (iné názvy: absorpčný súčiniteľ, koeficient absorpcie, súčiniteľ absorpcie, absorpčná konštanta, konštanta absorpcie, koeficient pohlcovania, súčiniteľ pohlcovania) je koeficient vyjadrujúci pokles hustoty toku elektromagnetického alebo časticového žiarenia ф v závislosti od hĺbky jeho prieniku do prostredia (absorpcia žiarenia).
Koeficient zoslabenia.
Absorpčnému koeficientu podobný (ale odlišný) je pojem koeficient zoslabenia (iné názvy: súčiniteľ zoslabenia; staršie: koeficient extinkcie, extinkčný koeficient, absorptivita; angl. "attenuation coefficient", staršie: "extinction coefficient", "absorptivity").
Lineárny absorpčný koeficient.
Lineárny absorpčný koeficient "µ" sa používa najčastejšie. Predstavuje prevrátenú hodnotu vzdialenosti, na ktorej sa hustota toku žiarenia oslabí e-krát. Závisí od vlnovej dĺžky žiarenia, hustoty a zloženia prostredia. Platí
kde фx je hustota toku žiarenia v hĺbke x od vstupu do prostredia, ф0 je hustota toku žiarenia pred vstupom do prostredia (vo vzdialenosti 0 do vstupu), e je Eulerovo číslo
Hrúbku materiálu pri ktorej príde k 1/2 oslabeniu žiarenia nazývame polohrúbka materiálu.
Hmotnostný absorpčný koeficient.
Hmotnostný absorpčný koeficient je definovaný ako 
kde ρ (ró) je hustota prostredia.
Molárny absorpčný koeficient.
Molárny absorpčný koeficient je definovaný ako
kde c je koncentrácia látky v roztoku.
Adaptívne decentralizované riadenie

Adaptívne decentralizované riadenie je (v kybernetike) decentralizované riadenie spojené s adaptívnym riadením, čiže decentralizované riadenie, pri ktorom dochádza k adaptácii parametrov riadiaceho systému v závislosti od vonkajších podmienok.
Rozdiel voči adaptívnemu centralizovanému riadeniu je, že pri adaptívnom decentralizovanom riadení medzi jednotlivými podsystémami existujú fyzikálne interakcie, ktoré nedovoľujú riešiť návrh adaptácie rovnako ako pri adaptívnom centralizovanom riadení.
Bejzbal na Panamerických hrách 1959

Bejzbal na Panamerických hrách 1959 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1959. Konal sa v Chicagu, v Spojených štátoch v dňoch od 28. augusta do 6. septembra 1959, za účasti dovtedy rekordných 9 mužských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá a . Bejzbalový turnaj sa hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 3. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadiónoch Comiskey Park, bývalého domovského štadióna klubu MLB Chicago White Sox, a Wrigley Field, domovského štadióna klubu MLB Chicago Cubs. Turnaj pozostával zo základnej a nadstavbovej časti. 
Titul získala , ktorá sa v štvorčlennej finálovej skupine umiestnila pred a domácim . Venezuela vo svojom poslednom zápase zvíťazilo nad Portorikom výsledkom . Tím USA tvorili primárne univerzitní hráči. Hráč v poli Jack McCartan sa o niekoľko mesiacov neskôr stal ako hokejový brankár s americkým družstvom víťazom ZOH 1960.
Sandra (prvé meno)

Sandra je ženské krstné meno. Pochádza z taliančiny, ako skrátená forma mena "Alessandra" a znamená „ochranca mužov“. Je stvorená z gréckeho slova "ανηρ" (aner) „muž“, „človek“. V taliančine sa tiež používa mužský tvar, Sandro. Rovnaké meno je Alexandra. Meniny na Slovensku má 2. januára.
Keep Calm and Carry On

Keep Calm and Carry On (v preklade z ang. "Zachovaj pokoj a pokračuj") je motivačný plagát z roku 1939 distribuovaný vládou Spojeného kráľovstva v rámci prípravy na Druhú svetovú vojnu. Mal za úlohu pozdvihnúť morálku britskej verejnosti, ktorá sa obávala predpokladaných masívnych leteckých útokov na dôležité mestá. V jeho originálnej verzii je na červenom pozadí umiestnený biely nápis, nad ktorým je biela koruna. I keď bolo vytlačených viac ako 2,45 milióna jeho kópií, plagát na verejnosti nebol veľmi známy až do roku 2000, kedy bola jedna z kópií znovu-objavená v kníhkupectve Barter Books v meste Alnwick. Odvtedy ho využilo množstvo súkromných spoločností ako dekoratívnu grafiku pre svoje produkty.
Plagát sa stal vo svete známym aj ako symbol evokujúci viktoriánsku vieru v britský stoicizmus. V súčasnosti je internetovým mémom s množstvom rôznych paródií a imitácií.
Krmanova ulica (Košice)

Krmanova ulica je ulica Košíc, nachádzajúca sa v mestskej časti Staré Mesto. Jej južný koniec začína na Rooseveltovovej ulici a východný končí na ulici Drevný trh. Z alebo do ulice ústia nasledujúce ulice: Puškinova ulica, Čajkovského ulica. Ulica je dlhá 250 metrov. Krmanova ulica nesie meno slovenského barokového spisovateľa, prekladateľa a vydavateľa Daniela Krmana.
História.
Na ulici sa nachádzajú viaceré zaujímavé pamätné stavby. Polyfunkčný objekt - byt rabína a mikve. Bol postavený v 19. storočí. Jednoposchodový dom má v prízemí a prehĺbenom suteréne pôvodný rituálny kúpeľ s veľkým okenným otvorom a kovovou výplňou. Priestor tejto polyfunkčnej budovy je členený na tri podlažia na spôsob galérie s kovovými zábradliami. Na najvyššom poschodí sa nachádzal byt rabína.
Na tejto ulici bola postavená v roku 1922 aj modlitebňa chasidov. Tento prízemný objekt bol v 50. rokoch prestavaný a viacerými zásahmi postupne znehodnotený.
Ukážkou košickej eklektickej architektúry je budova na rohu Puškinovej a Krmanovej ulice. Bola postavená staviteľom Petrom Jakabom v roku 1886. Táto budova je typická strešnými vikiermi, štíhlym arkierom na nároží s vežičkou s letopočtom výstavby.
Bejzbal na Panamerických hrách 1963

Bejzbal na Panamerických hrách 1963 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1963. Konal sa v São Paulo, v Brazílii v dňoch od 21. apríla do 1. mája 1963, za účasti 5 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 4. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estádio Municipal de Beisebol Mie Niši s kapacitou 2 500 divákov. Štadión sa nachádza v časti Bom Retiro a bol postavený v roku 1958 pri príležitosti 50. výročia japonského prisťahovalectva. Turnaj sa hral dvojkolovým systémom každý s každým. 
Titul získala druhýkrát , ktorá sa v päťčlennej skupine umiestnila pred a . V poslednom zápase turnaja zvíťazila nad výsledkom . Tím USA tvorili univerzitní hráči a armádni príslušníci United States Air Force.
Továreň na kyselinu sírovú v Cajle

Továreň na kyselinu sírovú v Cajle (nem. "Schwefelsäurefabrik") bola chemická továreň na výrobu kyseliny sírovej za historickou obcou Cajla, dnes mestskou časťou mesta Pezinok. Bola postavená v roku 1850 Františkom Tschidom.
História.
Bola prvou továrňou v Uhorsku, kde sa začala vyrábať olovotvorná kyselina sírová a prvýkrát bol na výrobu použitý pyrit, ktorý sa ťažil v okolí v baniach nad továrňou. Pracovalo v nej okolo 50 robotníkov z Cajly a Pezinka.
Zánik.
Jej prevádzka bola ukončená v roku 1882, keď v dôsledku technologického pokroku klesla cena kyseliny sírovej na svetovom trhu a fabriku sa už neoplatilo prevádzkovať. Na jej mieste boli postavené administratívne budovy riaditeľstva antimónových baní, ktoré boli v prvej polovici 20. storočia prerobené na ženské oddelenie psychiatrickej nemocnice.
Kontrola kvality

Kontrola kvality alebo staršie kontrola akosti môže byť:
Kapsička pastierska

Kapsička pastierska (lat. "Capsella bursa-pastoris") je rastlina z čeľade kapustovité.
Charakteristika.
Kapsička pastierska je jednoročná alebo dvojročná rastlina. Rozkonárená alebo rovná, 10-30 cm vysoká byľ vyrastá z prízemnej ružice perovito delených listov. Listy sú sediace a kopijovité. Malé viacpočetné kvety bielej farby sú v riedkych strapcoch navrchu stonky. Plochý plod - šešuľka - obsahujúci niekoľko semien tvarom pripomína kapsu, ktoré kedysi nosievali pastieri. Kvitne od marca do novembra.
Výskyt.
Táto burina sa vyskytuje po celom svete od nížin až po horské oblasti, nevyskytuje sa iba napríklad v odľahlých novovzniknutých ostrovoch. Rastie najmä pri cestách, na medziach, úhoroch, rumoviskách a lúkach.
Využitie.
Obsahuje cholín, prolín, tyramín, hystamín, flavónový glykozid diosmín, triesloviny, éterický olej, živice, inozit, vitamíny A, B, C, E a K, sacharidy, kyseliny, saponíny, alkaloidy, flavonoidy, vápnik, draslík, síru, meď, mangán, vlákninu, obsahuje tiež vysoké množstvo antioxidantov a chlorofylu. Vďaka týmto látkam je kapsička pastierska liečivá a mierne jedovatá.
Používa sa na zastavenie vnútorného krvácania (zvy­šuje zrážavosť krvi), na zastavenie krvácania z nosa, pri hemoroidoch, na rany, ekzémy a pri chorobách močových orgánov. V minulosti sa používala aj na zastavenie krvácania pri pôrode či otvorených ranách. Je mierne jedovatá, preto sa jej nemôže vnútorne užívať veľké množstvo.
Vernoux-en-Vivarais

Vernoux-en-Vivarais môže byť:
Maov kult osobnosti

Maov kult osobnosti bol dôležitou súčasťou politiky Mao Ce-tunga od roku 1945 až do jeho smrti v 1976. Médiá, propaganda a Červená knižka vyzdvihli jeho osobu do výšky hrdinu, poloboha, ktorý prinesie blahobyt a komunizmus do Číny.
Jeho meno sa stalo známym počas Dlhého pochodu, jeho moc sa skonsolidovala v rámci Komunistickej strany. Počas jeho pobytu v Jen-anu sa mohol venovať tvorbe písaniu prác, ktoré sa neskôr preslávili ako Mao Ce-tungove myšlienky alebo maoizmus. Tvorili základ na marxizmus-leninizmus prispôsobené čínskym podmienkam.
Situácia v KSSZ.
Po troch rokoch smrti Stalina, prvý tajomník ÚV KSSZ, Nikita Sergejevič Chruščov, predviedol svoj prejav v uzavretej spoločnosti na XX. zjazde Komunistickej strany Sovietskeho zväzu. Odhalil zločiny bývalého vodcu a vyzýval stranu na odstránenie kultu osobnosti.
Mao Ce-tung s Odborom propagácie Komunistickej strany Číny a viacerými členmi strany spolupracovali na odstránení otázok okolo prejavu, vydali a preložili viac článkov o udalosti. Z týchto spisov vyplývalo, že Čína sa nepotrebuje zaoberať kultom osobnosti.
Táto udalosť značne ovplyvnila Mao Ce-tunga a celú stranu, potom dávali väčší pozor na dôležité detaily, ako výber a distribúcia portrétov a sloganov Maa, kontrola ilegálnej tlače a zákaz šírenia stranou neschválených plagátov a obrazov.
Veľká proletárska kultúrna revolúcia.
Počas kultúrnej revolúcie popularita kultu osobnosti prevýšila všetky očakávania. Každá domácnosť mala portrét vodcu, čítali a učili sa naspamäť jeho spisy Citáty predsedu Maa a obyvatelia nosili odznaky. Odznaky neboli výtvorom kultúrnej revolúcie, ale vtedy sa rozšírili medzi ľuďmi najviac. Boli vyrobené z rôznych materiálov, zvyčajne v strede bola tvár Mao Ce-tunga a okolo neho rôzne slogany, prírodná scenéria.
Po smrti Mao Ce-tunga.
Po jeho smrti 9. septembra 1976 si viacerí mysleli, že jeho osoba bude „prehlásená za boha“. Po návrate Teng Siao-pchinga bolo jeho postavenie „"degradované na úroveň starých revolucionárov"“, jeho moc už nebola taká veľká ako počas jeho života. Komunistická strana Číny sa rozhodla, že časom zníži počet vystavených portrétov.
Na konci 80. rokoch sa oživil kult osobnosti Mao Ce-tunga. Ľudia začali kupovať nielen jeho knihy, memoáre, vybrané eseje, ale aj tričká, obrazy, kalendáre s jeho obrazom. Študenti na vysokých školách si vypožičali všetku literatúru ohľadom Veľkého kormidelníka, spravili výlety do Mauzólea Mao Ce-tunga, kupovali odznaky s jeho podobizňou.
Ġgantija

Ġgantija (iné názvy: Ggantija, Gigantija v doslovnom preklade: "Obryňa") je prehistorický chrámový komplex megalitickej kultúry na maltskom ostrove Gozo, jeden z najstarších chrámov na svete pochádzajúci z obdobia neskorej doby kamennej približne z rokov 36003200/3000 rokov pred Kristom. Chrámový komplex sa skladá z dvoch svätýň, ktoré sú prepojené masívnym múrom. Pamiatka je súčasťou lokality svetového kultúrneho dedičstva UNESCO s názvom Megalitické chrámy na Malte. Chrám bol využívaný pre kult Matky Zeme a bol pútnickým miestom ostrovnej, severoafrickej a sicílskej matriarchálnej populácie. Na mieste sa našlo niekoľko artefaktov, ktoré sú dnes uskladnené v múzeách.
Opis chrámu.
Komplex sa skladá z dvoch megalitických vápencových chrámov (Ġgantija I a Ġgantija II) a múra, ktorý ich obkolesuje a spája. Druhý, severný chrám (Ġgantija II) je asi o 400 až 500 rokov mladší, je menší a jednoduchší. Chrámy na Malte sa často vyskytujú v páre, čo býva vysvetľované rozličnými hypotézami (dualizmus života a smrti, dospelosti a mladosti, jari a jesene, či ako prototyp dvojitosti matky a dcéry). Napriek svojmu veku je stavba v pomerne dobrom stave, čo sa prejavilo najmä na múre spájajúcom chrámy. Výška vonkajších múrov dosahuje výšku viac 5 metrov. Budovy sú vystavané z obrovských kameňov vážiacich často niekoľko desiatok ton. Stavitelia použili dva maltské typy vápenca. Jemnejší vápenec "Globigerina" bol použitý na vnútorné vybavenie chrámu (napr. oltáre) a odolný vápenec typu "Coralline" využili pri výstavbe múrov chrámu.
Chrámy pozostávajú z centrálneho koridoru a bočných apsidovitých výklenkov. Ich plán tvarom pripomína ženskú postavu Matky Zeme s bujnými bokmi a poprsím. Starší a väčší chrám má zadné komory rozsiahlejšie než predné, mladší chrám má objemovo väčšie predné výklenky. Fragmenty obsahujúce červený oker potvrdzujú, že vnútorné priestory chrámov boli pôvodne omietnuté. Uctievanie plodnosti okrem červenej farby ďalej naznačujú aj vyryté symboly hadov a nájdené artefakty (figúrky so znakmi plodnosti). Chrám bol využívaný na rituály spojené so smrťou a renegeráciou, či znovuzrodením (osoby do chrámu vstúpili pomyselnou maternicou bohyne a znovu z nej vyšli). Vnútorné priestory boli vybavené na posvätné úkony a rituály. Nachádzajú sa v nich oltáre a niky, v podlahách chrámového komplexu sa našlo niekoľko libačných dier, do ktorých sa liali tekuté obety. V chráme sa navyše nachádzali aj kozuby na oheň, a nájdené zvyšky zvieracích kostí vedú k úvahám, že rituály zahŕňali obetovanie zvierat.
Výstavba.
Podľa miestnych legiend bol chrám postavený v priebehu jednej noci a jedného dňa obryňou menom Sunsuna, ktorá mala kamene z ktorých bol chrám postavený nosiť na svojej hlave a popri tom sa mala starať o dieťa. V skutočnosti chrámový komplex postavilo miestne obyvateľstvo postupne v období praveku, niekoľko rokov storočí pred výstavbou Stonehenge, či egyptských pyramíd. Podobne ako pri iných stavbách sa uvažovalo o tom, ako stavitelia chrámu preniesli stavebný materiál z miesta jeho pôvodu na stavenisko. Pravdepodobnou je teória, že materiál bol dopravený na guľatých kameňoch podobných delovým guliam, ktoré sa našli v chráme.
Regulácia kvality

Regulácia kvality alebo regulácia akosti môže byť:
Japamala

Japamala (sanskrit: माला; "mālā", „budhistické perly“, ) je typ meditačných korálikov alebo modlitebných korálikov, ktoré sa používajú hlavne v hinduizme, džinizme, sikhizme, budhizme a šintó (japonské náboženstvo). Slovo „mala“ pochádza zo sanskritu (indoárijský jazyk), a znamená veniec.
Použitie a vzhľad japamaly.
Sú to starodávne pomôcky, ktoré vznikli za účelom udržať myseľ sústredenú a čistú od myšlienok. Celá japamala tradične obsahuje 108 guličiek a jednu perlu guru alebo meru. Zvyčajne sa japamala nosí ako náhrdelník, keďže je dosť dlhá. Taktiež môže byť nosená zložená na polovicu, ktorá obsahuje 54 guľôčok, alebo ako náramok na zápästí s 27 guľôčkami. Korál guru (učiteľ) alebo meru (hora) je často väčší ako ostatné korálky na počítanie opakujúcej sa mantry. Na konci guru alebo meru reťazca je pripojený strapec. Malé korálky sa často označujú aj ako korálky mantra, meditačné korálky, hinduistické ružence alebo budhistické modlitebné korálky.
Význam čísla 108.
Ako bolo spomínané, tradičná japamala má 108 guľôčok. Číslo 108 má viacero významov v závislosti od viery „modliaceho“. V hinduizme znamená počet božstiev alebo 108 upanišád. V budhizme číslo 108 znamená počet cností, ktoré musí človek dosiahnuť alebo nečistôt, ktoré musí zdolať. Z astronomického hľadiska je priemer Slnka približne 108-násobok priemeru Zeme a vzdialenosť od našej planéty k jej slnečnej hviezde je v priemere 108-násobok priemeru Slnka. Podobný paralelný vzťah existuje aj medzi zemou a mesiacom. Sanskrit má v abecede 108 písmen. Ďalší význam tohto čísla sa nachádza v jóge. Číslo 108 preto, lebo máme v tele 108 marma (akupresúrnych) bodov. Typ jógy bhakti obsahuje príbehy o 108 gópiách tancujúcich s Krišnou vo Vrindávane. Zase podľa tantrickej jógy, máme v tele 108 energetických línií, ktoré sa navzájom zbiehajú a spájajú v srdcovej čakre.
Výroba.
Japamaly sa vyrábajú z mnohých rôznych materiálov. Najbežnejšie používané druhy korálikov sú vyrobené z dreva, semien alebo polodrahokamov. V závislosti od použitého materiálu majú guľôčky určité energetické účinky. Rôzne duchovné praktiky a náboženské tradície v histórii používali korálky z konkrétneho materiálu, práve kvôli energetickým účinkom. V Indii sa japamaly primárne vyrábajú zo semien santalového dreva, tulsi a rudrakshy. V Nepále a Tibete sa väčšina vyrába zo semien bodhi, lotosových semien a kostí.
Bejzbal na Panamerických hrách 1967

Bejzbal na Panamerických hrách 1967 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1967. Konal sa vo Winnipegu, v Kanade v dňoch od 24. júla do 5. augusta 1967, za účasti 5 mužských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo domácej , pre ktorú to bolo zároveň prvá účasť v medzinárodnom bejzbale a tiež prvýkrát, kedy Kanada zostavilo národné bejzbalové družstvo. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Winnipeg Stadium s kapacitou 25 000 divákov, na ktorom sa odohrali aj súťaže v atletike a jazdectve a tiež futbalový turnaj. Niekoľko zápasov sa hralo aj na štadióne "Pan-Am Stadium" v menšom meste Portage la Prairie v blízkosti Winnipegu a v meste Carman. Turnaj sa hral dvojkolovým systémom každý s každým, po ktorom nasledovali finálové zápasy hrané na 2 víťazstvá. 
Titul získalo , ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad . Tím USA tvorilo 16 univerzitných hráčov a 2 dôstojníci United States Army.
Tim Sult

Richard Timothy Sult, známy ako Tim Sult, je americký gitarista. Je známy ako člen hard rockovej skupiny Clutch. Taktiež je gitaristom inštrumentálneho vedľajšieho projektu, The Bakerton Group, a občasným členom reggae rock/stoner rockovej skupiny Lionize, ako aj skupiny Deep Swell. Sult sa stal gitaristom skupiny Clutch od jej založenia v roku 1991.
Le Cheylard

Le Cheylard môže byť:
Viktor Ľvovič Korčnoj

Viktor Ľvovič Korčnoj (; * 23. marec 1931 Leningrad, Sovietsky zväz† 6. jún 2016 Wohlen, Švajčiarsko) bol sovietsky, neskôr švajčiarsky šachový veľmajster ruskej národnosti. Je považovaný za jedného z najlepších hráčov šachovej histórie, ktorý sa však nikdy nestal majstrom sveta.
Životopis.
Narodil sa v roku 1931 vo vtedajšom Leningrade. Rodičia sa rozviedli, od detstva žil so svojím otcom, ktorý ho tiež naučil šach. V rokoch 19411943 prežil blokádu Leningradu. Roku 1954 sa stal medzinárodným majstrom, o dva roky neskôr šachovým veľmajstrom. Medzi rokmi 1960 až 1970 štyrikrát zvíťazil na majstrovstvách ZSSR v šachu.
Vrchol jeho kariéry nastal v 70. rokoch. V roku 1974 sa prebojoval až do finále turnaja kandidátov o právo vyzvať na zápas o titul majstra sveta Bobbyho Fischera, no tesne ho porazil Anatolij Karpov pomerom 12½11½. Karpov sa následne stal bez boja majstrom sveta, pretože Fischer roku 1975 odmietol titul obhajovať. Roku 1977 zvíťazil Korčnoj na turnaji kandidátov a stal sa vyzývateľom Karpova. Zápas o titul majstra sveta sa hral roku 1978 vo filipínskom meste Baguio na šesť víťazných partií. Vyčerpávajúci zápas, pri ktorom sa Korčnému podarilo vyrovnať trojbodový náskok Karpova, nakoniec vyhral Karpov pomerom 65 (pri 21 remízach, ktoré sa nepočítali). Korčnoj sa prebojoval aj do finále zápasu o titul majstra sveta v roku 1981 v severotalianskom Merane, kde ale Karpov presvedčivo zvíťazil 62.&lt;br&gt;
Zápasy mali aj politický podtext. V roku 1976 Korčnoj požiadal o politický azyl v Holandsku a neskôr získal švajčiarske občianstvo. Jeho rodina mohla emigrovať zo ZSSR až v roku 1982.
Až do neskorého veku bol Korčnoj výborným šachistom a ešte v januári 2007 patril do prvej stovky najlepších hráčov. V roku 2012 ho postihla mozgová príhoda, ktorá zanechala trvalé následky. Zomrel vo Švajčiarsku 6. júna 2016.
Čechoslovakista

Čechoslovakista môže byť:
Bejzbal na Panamerických hrách 1971

Bejzbal na Panamerických hrách 1971 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1971. Konal sa v Cali, v Kolumbii v dňoch od 31. júla do 9. augusta 1971, za účasti 9 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 6. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadiónoch Estadio de Béisbol s kapacitou 5 500 divákov a Diamante de la Base Aérea marco Fidel Suárez. Turnaj sa hral jednokolovým systémom každý s každým. 
Titul získala tretíkrát , ktorá sa v deväťčlennej skupine umiestnila pred obhajcom prvenstva z a domácou . Pre bronzovú Kolumbiu to bola historicky prvá medaila. Tím USA tvorili univerzitní hráči.
Cesta 2+1

Cesta 2+1 alebo striedavý trojpruh je označenie pre cestu, ktorá má okrem jedného jazdného pruhu pre každý smer jazdy aj tretí pruh, ktorý umožňuje jednosmerné predchádzanie vozidiel striedavo pre jeden alebo druhý smer jazdy. Vznikli buď (napríklad vo Francúzsku) úpravou ciest, ktoré boli pôvodne trojpruhové a stredný pruh slúžil na predchádzanie pre oba smery (čo však viedlo k mnohým čelným zrážkam) alebo rozšírením pôvodne dvojpruhovej cesty. Jednotlivé smery jazdy môžu byť oddelené iba vodorovným dopravným značením alebo aj stavebne stredovými zvodidlami.
IPhone 11 Pro

 iPhone 11 Pro a 11 Pro Max je smartphone, ktorý bol navrhnutý, vyvinutý a je predávaný spoločnosťou Apple. V súčasnosti to jeden z modelov trinástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcu iPhone XS a XS Max. Model bol oznámený spolu s lacnejším modelom iPhone 11 10. septembra 2019 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky sa začali 13. septembra 2019 a oficiálny dátum začiatku predaja bol stanovený na 20. septembra 2019.
Charakteristika.
iPhone 11 Pro a Pro Max majú procesor A13 Bionic. Oba telefóny majú tri možnosti interného ukladacieho priestoru: 64 GB, 256 GB a 512 GB a majú 4 GB pamäte RAM. Oba modely sú odolné voči vode a prachu IP68 a sú odolné po dobu 30 minút v hĺbke 4 metrov. Záruka sa ale nevzťahuje na poškodenie telefónu vodou. Rovnako ako predchádzajúce telefóny iPhone, ani jeden z nich nemá konektor pre slúchadlá a je dodávaný s káblovými slúchadlami EarPods s konektorom Lightning. iPhone 11 Pro je prvý iPhone, ktorý sa predáva s nabíjačkou s výkonom 18 wattov v balení, na rozdiel od nabíjačky s kapacitou 5 wattov v telefónoch iPhone XS a predchádzajúcich telefónoch iPhone.
Telefón iPhone 11 Pro je k dispozícii v zlatej, striebornej, vesmírne sivej a polnočnej zelenej farbe, ktorá predtým na telefónoch iPhone nebola k dispozícii. Podobne ako v prípade telefónu iPhone XS je na prednej strane výrez displeja, ktorý obsahuje 12 MP kamerový systém "TrueDepth" a reproduktor. K dispozícii je tiež nová konštrukcia zadnej kamery s tromi šošovkami a bleskom vo väčšom štvorcovom výstupe, ktorý predstavuje najviditeľnejší rozdiel v porovnaní s predchádzajúcim modelom iPhone XS. Logo Apple je teraz vycentrované na zadnej strane zariadenia bez textu a sklo má na telefóne matnú povrchovú úpravu, na rozdiel od lesklej povrchovej úpravy nájdenej na iných telefónoch iPhone vyrobených zo skla.
iPhone 11 Pro a Pro Max bol pôvodne dodávaný s operačným systémom iOS 13. Telefón tiež prichádza s Siri, Face ID (prostredníctvom kamery TrueDepth), Apple Pay a podporuje Apple Card.