Klinefelterov syndróm

Klinefelterov syndróm (KS), označovaný i ako 47,XXY, je chromozómová anomália, v ktorej má muž o jeden chromozóm X naviac. Komplikácie spojené s KS bežne zahŕňajú neplodnosť a malé, takmer nefunkčné semenníky (ak sú prítomné). Tieto symptómy sú často pozorované až počas puberty, napriek tomu, že KS je jednou z najbežnejších chromozómových porúch, pričom nastáva u jedného až dvoch pôrodov z tisíc. Tento syndróm je pomenovaný podľa amerického endokrinológa Harryho Klinefeltera, ktorý ho identifikoval v 40. rokoch 20. storočia.
Klinefelterov syndróm je definovaný prítomnosťou aspoň jedného chromozómu X naviac popri chromozóme Y, takže jedinec má celkom 47 alebo viac chromozómov namiesto zvyčajných 46. Klinefelterov syndróm sa objavuje náhodne. Nadbytočný chromozóm X pochádza od matky alebo od otca približne rovnako často. Staršie matky môžu mať vyššie riziko, že sa im narodí dieťa s Klinefelterovým syndrómom. Syndróm sa diagnostikuje pomocou genetického testu označovaného ako karyotypizácia.
Príčiny vzniku.
Klinefelterov syndróm nie je dedičný. Nadbytočný chromozóm X pochádza v asi 50 % prípadov od matky a v zvyšných 50 % od otca. Vek matky je jediný známy rizikový faktor. U žien po 40. roku života je štyrikrát vyššie riziko v porovnaní so ženami vo veku 24 rokov, že sa im narodí dieťa s Klinefelterovým syndrómom.
Nadbytočný chromozóm sa zachováva kvôli nondisjunkcii (nesprávnemu rozdeleniu) buniek počas paternálnej meiózy I, maternálnej meiózy I alebo maternálnej meiózy II, teda počas gametogenézy. V prípade meiózy I dochádza k nondisjunkcii homológnych chromozómov (teda X a Y alebo dvoch X chromozómov), čím vzniká spermia s chromozómami X a Y alebo vajíčko s dvoma chromozómami X. Oplodnením normálneho vajíčka X takouto spermiou vzniká potomok s karyotypom XXY, teda s Klinefelterovým syndrómom. Oplodnením vajíčka XX normálnou spermiou Y takisto vedie k vzniku karyotypu XXY.
Iným mechanizmom, ktorým môže dôjsť k zachovaniu chromozómu naviac, je počas nondisjunkcie pri meióze II u vajíčka. V tomto prípade nedôjde k rozdeleniu sesterských chromatíd na pohlavných chromozómoch, v tomto prípade chromozómoch X a X. Vzniká tak vajíčko XX, ktoré po oplodnení spermiou Y vedie k vzniku karyotypu XXY. Toto usporiadanie je jednou z najbežnejších odchýliek od karyotypu XY, dochádza k nemu s frekvenciou asi 1 z 500 živých pôrodov chlapcov.
U cicavcov s viac než jedným chromozómom X dochádza k expresii génov len na jedinom chromozóme X; tento fenomén je označovaný ako inaktivácia chromozómu X. Dochádza k nemu u mužov XXY, ale i u bežných žien XX. U mužov XXY však existuje však niekoľko génov nachádzajúcich na pseudoautozomálnych oblastiach ich chromozómov X, ktoré majú odpovedajúce gény na chromozóme Y a tak môže dôjsť k ich expresii.
Varianty.
Okrem 47,XXY môže dôjsť k zachovaniu viacerých chromozómov. Stavy 48,XXYY alebo 48,XXXY nastávajú v asi 1 z 18 000–50 000 pôrodov chlapcov. K stavu 49,XXXXY dochádza v asi 1 z 85 000 až 100 000 narodení chlapcov. Tieto varianty sú extrémne vzácne. Dodatočný chromozomálny materiál môže spôsobovať srdcové, neurologické, ortopedické, urinogenitálne alebo iné anomálie. Celkom bolo opísaných 13 prípadov s karyotypom 47,XXY a ženským fenotypom.