Grímnismál

Grímnismál (stará nórčina: [ˈɡriːmnesˌmɔːl]; anglicky 'The Lay of Grímnir') je jednou z mytologických básní "Poetickej Eddy". Zachoval sa v rukopise Codex Regius a fragmente AM 748 I 4to. Hovorí sa prostredníctvom hlasu "Grímnira", jednej z mnohých masiek boha Odina. Kráľ Geirröth omylom mučil Odina, zamaskovaného ako Grímnira, čo bola osudová chyba, pretože Odin spôsobil, že spadol na svoj vlastný meč. Báseň je písaná väčšinou metrom ljóðaháttr, typickým pre múdroslovný verš.
Štruktúra a história.
Dielo začína rozsiahlou prozaickou časťou opisujúcou okolnosti, ktoré viedli ku Grímnirovmu monológu. Samotný monológ obsahuje 54 strof poetických veršov opisujúcich deväť svetov a Odinove mnohé podoby. Tretia a posledná časť básne je tiež próza, stručný opis Geirröthovej smrti, vzostup jeho syna a Odinovho zmiznutia.
Prózy s najväčšou pravdepodobnosťou neboli súčasťou pôvodných ústnych verzií Grímnismálu. Henry Adams Bellows naznačuje, že boli pridané v 12. alebo 13. storočí a založené na nejakej naratívnej tradícii týkajúcej sa tejto básne. To nie je celkom isté. Samotná báseň vznikla pravdepodobne v prvej polovici 10. storočia.
Súhrn.
Odin a jeho manželka Frigg sedeli v Hlidskjalfe a pozerali sa na svety. Obrátili svoje oči na kráľa Geirrötha, ktorý vládol namiesto svojho zosnulého otca, kráľa Hrauthunga. Geirröth a jeho starší brat Agnarr boli vychovaní Odinom a Friggou. Boh a bohyňa sa zamaskovali za roľníka a jeho manželku a naučili deti múdrosti. Geirröth sa vrátil do kráľovstva svojho otca, kde sa stal kráľom po smrti svojho otca, zatiaľ čo Agnarr býval s obryňou v jaskyni.
V Hliðskjálfe Odin poznamenal Frigge, že jeho nevlastnému dieťaťu Geirröthovi sa darí viac ako jej Agnarrovi. Frigg odpovedala, že Geirröth bol taký skúpy a nehostinný, že by svojich hostí mučil, keby si myslel, že ich je priveľa. Odin to spochybnil a pár v tomto ohľade uzavrel stávku. Frigg potom poslala svoju slúžku Fullu za Geirröthom s tým, že mu poradila, že na jeho dvor čoskoro vstúpi kúzelník, aby ho očaril, a povedala, že ho možno spoznať podľa toho, že žiadny pes nie je dosť zúrivý na to, aby ho napadol.
Geirröth poslúchol Fullovo falošné varovanie. Nariadil svojim mužom, aby zajali muža, na ktorého psy nezaútočili, čo aj urobili. Odin zamaskovaný ako Grímnir, oblečený v tmavomodrom plášti, sa nechal zajať. Uviedol, že sa volá Grímnir, ale viac o sebe nepovedal.
Geirröth ho potom nechal mučiť, postavil ho na osem nocí medzi dva ohne, aby ho prinútil hovoriť. Po tomto prišiel ku Grímnirovi Geirröthov syn, ktorý dostal meno Agnarr po kráľovom bratovi, a dal mu plný roh, z ktorého sa mohol napiť, s tým, že jeho otec, kráľ, nemá právo ho mučiť.
Grímnir potom prehovoril a povedal, že trpel osem dní a nocí, bez pomoci všetkých okrem Agnarra, Geirröthovho syna, o ktorom Grímnir prorokoval, že bude pánom Gótov. Potom sa odhalil, kým je, ako Najvyšší a sľúbil Agnarrovi odmenu za nápoj, ktorý mu priniesol.
Prechádzajúc od prózy k poézii od monológu Odina zamaskovaného za Grímnira, Grímnir obšírne opisuje kozmogóniu svetov, príbytky ich obyvateľov, seba a jeho mnohé podoby.
Nakoniec sa Grímnir obráti na Geirrötha a sľúbi mu nešťastie, čím odhalí svoju pravú identitu. Geirröth si vtedy uvedomil veľkosť svojej chyby. Keď sa dozvedel, že je nešťastný, rýchlo vstal, aby vytiahol Odina z ohňa, ale meč, ktorý mal položený na kolene, sa mu pošmykol a spadol, takže keď sa kráľ potkol, napichol sa naň. Odin potom zmizol a Agnarr, syn mŕtveho kráľa Geirrötha, vládol namiesto svojho otca.
V popkultúre.
12. album komiksu Valhalla voľne čerpá z tejto básne.
V televíznej adaptácii Neila Gaimana "Americkí bohovia" z roku 2017 sa postava Mad Sweeney odvoláva na Pána Wednesdaya ako Grimnira. Pán Wednesday neskôr napodobňuje Odinovo odhalenie jeho identity prostredníctvom jeho rôznych mien, keď odhaľuje svoju vlastnú pravú identitu.