Račianske mýto

Račianske mýto (historicky , , ) je dôležitý dopravný uzol a križovatka v Bratislave, na rozhraní mestských častí Staré Mesto a Nové Mesto. Je to križovatka ulíc Šancová, Mýtna, Radlinského, Legionárska a Račianska.
Cez Račianske mýto prechádza severojužná električková trať, východo – západná trolejbusová trať a autobusové linky vo všetkých smeroch.
Nachádza sa tu známy park Račianske mýto.
Dejiny.
Dnešné Račianske Mýto s priľahlým parkom majú v rámci mesta bohatú históriu.
Prvá zmienka o Račianskom mýte sa nachádza v jednej z prvých písomných zmienok o Prešporku z roku 1536, v ktorej sa píše o Račisdorfskej ceste.
V čase, keď sa tu nachádzali len polia a vinohrady, v roku 1769 tu založili prešporskí Slováci rímskokatolícku farnosť Blumenthal. Bola to pomerne rozľahlá osada, ktorá mesto zásobovala ovocím, zeleninou a kvetmi. Nachádzali sa tu majere, vinohradnícke usadlosti a rozsiahle záhrady a sady. Za farou, práve v dnešnej lokalite parku Račianske mýto následne v roku 1778 vznikol evanjelický a o tri roky neskôr aj katolícky cintorín. Väčší evanjelický bol orientovaný práve do Račianskej ulice a menší katolícky do dnešnej Smrečianskej ulice.
Takúto podobu si Račianske mýto udržiavalo až do päťdesiatych rokov 20. storočia, kedy kvôli potrebe dopravy a vybudovaniu jedného z najfrekventovanejších dopravných uzlov, museli cintoríny ustúpiť. Napriek snahe zachrániť z každého cintorína aspoň kaplnku, sa to v režime, ktorý v tom období vládol, nepodarilo. Hroby boli exhumované a telesné pozostatky premiestnené na cintorín Slávičie údolie. Okolie novovybudovanej križovatky bolo zmenené na park, ktorého podobu poznáme s istými zmenami dodnes. V minulosti sa tu nachádzala sochu milicionára od Jána Kulicha (1973). Stál s rukami vo vreckách na kladive a dotváral kolorit parku.
V roku 2000 bol park zrekonštruovaný, nanovo zatrávnený a ústrednou dominantou sa stala veľká fontána, s výškou vodného stĺpca 7 metrov. Pribudli detské ihriská a socha s názvom Hirošima, od akademického sochára Tibora Bartfaya.
V 90. rokoch zmenila vzhľad Račianskeho mýta taktiež novopostavená obytno-polyfunkčná budova, ktorá vyplnila časť trávnatej plochy vo východnej časti parku. Dnes sa v nej nachádza okrem kaviarne, banky, lekárne, aj viacero iných zariadení občianskej vybavenosti a množstvo bytov.
Zástavba Račianskeho mýta, ktorá vznikala od 19.storočia, bola dlho iba prízemná, predmestská, ukážkou tejto architektúry sú prvé tri domy na Mýtnej ulici. Najstarším objektom bol dlho jednoposchodový dom na spojnici Mýtnej a Radlinského ulice, ktorý bol však po r. 1970 zbúraný. Vedľa, na rohu Mýtnej a Šancovej ulice, stojí funkcionalistický dom, postavený v roku 1932 – pôvodne obchodný dom Trojan – Švarc. V bloku ohraničenom ulicami Legionárska a Šancová bol v roku 1922 – 1924 postavený rondokubistický bytový objekt – tzv. Legiodomy. Okolo roku 1955 vznikla zástavba aj na rohu Šancovej a Račianskej v charakteristickom štýle socialistického realizmu.
„Park Račianske mýto je trvalou pamiatkou na historické cintoríny, evanjelický a katolícky, ktoré vznikli na okraji bratislavského predmestia Blumentál za vonkajším mestskými šancami v rokoch 1778 a 1781 a zanikli pri rozširovaní komunikácií v polovici 50. rokov 20. storočia“, je napísané na pamätnej tabuli od Ladislava Chamutiho, ktorú v parku, na mieste rozhrania cintorínov osadili v roku 2002.
Dnes sa opäť diskutuje o komplexnej revitalizácii parku, keďže v modernej dobe pôsobí zastarano. Prebiehajú verejné diskusie o návrhoch budúcej podoby.