Rým

Rým je zvuková zhoda dvoch alebo viacerých slabík na istých bodoch veršov, najčastejšie na ich koncoch. Rozsah zhody je v každej národnej poézii odlišný, mení sa aj v rámci jednej národnej literatúry (zmeny závisia od obdobia, literárnej školy, autorov i od básnického vývinu jednotlivca). Napriek tomu, že rým je predovšetkým zvukovou zhodou, medzi slovami v rýme vzniká širší vzťah, do vzájomného súvisu vstupujú celé slová a ich významy. Do tohto vzťahu niekedy vstupujú aj významy slov v skrytej prítomnosti, teda významy slov, ktoré by sa mohli rýmovať, ale do rýmu nevstúpili. 
Rým je vertikálnou metaforou, pretože sa v ňom vstupujú do vzťahu slová, ktoré sa obyčajne nespájajú v mimoumeleckých prejavoch. Ich čiastočná podobnosť, nevyhnutná zložka básnickej obraznosti vôbec, je obsiahnutá v podobnom zvuku. Čiastočná zvuková zhoda je tzv. "tertium comparationis", ktoré stavia do prirovnania slová na konci veršov.
Typy rýmov.
Je mnoho druhov rýmov, tú sú poznačené tie najdôležitejšie:
Združený rým.
O "združenom rýme" hovoríme vtedy, ak zvuková zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy: AABB, teda keď sa prvý verš rýmuje s tým druhým a tretí verš sa rýmuje so štvrtým.
Napríklad:Zdalo sa mi vo sne, zdalo: A
dievča moje ma čakalo, A
čakalo ma s pekným pierkom B
na záhrade pod večierkom. B(úryvok z básne "Sen" od Sama Chalupku) 
Párový rým.
O párovom (čes. "tirádový rým") rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy AAAA, teda keď sa všetky verše rýmujú navzájom.
V slovenskej literatúre sa tento typ rýmu nepoužíva takmer vôbec, ale v českej a maďarskej áno. 
Napríklad:V hlubokosti uctivosti A
s hroznou horlivostí A
k veliké slavnosti A
namáhám se dosti A
ve své výřečnosti A(Karel Havlíček Borovský: "19. března 1845)"
Obkročný rým.
O obkročnom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABBA, teda keď sa prvý verš rýmuje so štvrtým a druhý verš s tretím, alebo sa opakuje).
Napríklad:Ako vy, Tatry, keď oblak zlatý A
na hory svoje hodíte: B
tône v života úsvite. B
tak ona duchom svojím mi šatí A(úryvok z "Maríny" od Andreja Sládkoviča - druhá strofa)
Striedavý rým.
O striedavom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABAB, teda keď sa prvý verš rýmuje s tretím a druhý verš so štvrtým).
Napríklad:Za mier musí básnik do olova A              
tvrdo písať spravodlivú zášť. B                  
Sláviť musí jasným zvonom slova A         
radostnú a rozkvitnutú vlasť. B(úryvok z básne "Verše" od Milana Rúfusa)           
Prerývaný rým.
O prerývanom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABCB, teda keď sa prvý verš nerýmuje so žiadnym (alebo ak existuje, tak s piatym) a druhý verš so štvrtým).
Napríklad:Mám ústa plné tvojich úst. A
Mám dlane plné tvojich dlaní. B
V lebke jak vietor v roklinách C
mi šumí hlas tvoj rozvzlykaný. B(Úryvok z diela "Rozlúčenie" od Milana Rúfusa) 
Postupný rým.
O postupnom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABCABC, teda keď sa prvý verš rýmuje so štvrtým, druhý verš s piatym a tretí verš so šiestym.
Napríklad:Ale buď mocná v tichu, A
ako je ruží pýcha, B
ako je ruží stud, C
a cestou do zániku A
ty, ktorá nezaniká, B
človeka neodsúď. C(Úryvok od Jána Kostru) 
Exotický rým.
O exotickom rýme hovoríme ak sa rýmujú dve slová cudzieho pôvodu alebo má cudzí pôvod aspoň jeden z rýmov.
Napríklad:Treba avantgarde
stále robiť garde?Ďalší príklad:Do éteru
na literu.
Typy rýmov podľa zvukových zhôd.
Asonančný rým (Asonancia).
V asonončnom rýme je zvuková podobnosť, ktorá sa uplatňuje, keď je nejaká zhoda samohlások v rýmoch na konci veršov. Samohlásky nemusia byť totožné, totižto nejde o zvukovú zhodu. Najčastejšie sa vyskytuje v ľudových piesňach a riekankách.
Napríklad:
Zhodný rým.
V zhodnom rýme sa posledné samohlásky a spoluhlásky rýmov zhodujú. 
Napríklad:
Gramatický rým.
Gramatický rým je rým, ktorý vzniká ak sa rýmujú slová, ktoré majú zhodné všetky základné gramatické kategórie – rovnaký slovný druh, rod, číslo, pád, prípadne aj osobu a čas. Na gramatický rým sa najčastejšie uplatňuje schéma AAAA. 
Napríklad:
Rýmové echo.
Pri rýmovom echu sa rýmujú slová s nezhodným počtom slabík. 
Napríklad:
Vnútorný rým.
Keď sa poloverš rýmuje s tým druhým. 
Napríklad: Hory, šíre hory – to ich rodné dvory,
hole, sivé hole – to ich rodné pole.(úryvok z diela "Smrť Jánošíkova" od Jána Botta)
Delenie rýmov podľa prízvuku.
Mužský rým.
Pri mužskom rýme je prízvuk na poslednej rýmujúcej sa slabike, teda je prízvučná. 
Napríklad:Ach, nie som viac ten, čo som býval: 
tak istí mi i samodôvera. 
Čo prvými sa lúčmi v tvár mi díval, 
kým — junoš citný — o kráse som sníval, 
deň dávno zhasol v chladoch večera; 
zrak márne tône rozberá.(úryvok z diela "Ach, nie som viac ten, čo som býval" od Pavla Országha Hviezdoslava)
Ženský rým.
Pri ženskom rýme je posledná rýmujúca sa slabika neprízvučná. 
Napríklad:A znenazdajky aj breza dohorela. 
No keď z nej víchor strhol zvyšky šiat, 
začala sa mu v bezradnosti biela 
nahotou tela v dlaniach mlčky smiať. (úryvok z diela "Breza" od Pavla Horova)