burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hudobná terminológia

Hudobná terminológia je názvoslovie, používané pôvodne len v európskej hudbe, ktoré však neskôr preniklo do celého sveta, pretože predovšetkým v oblasti zápisu hudby je aplikovateľné na väčšinu hudobnej produkcie, či už etnickú alebo umelú. Pochádza pôvodne z latinčiny, ktorá bola dlho spojujúcim jazykom Európy. Prvé zápisy hudobných skladieb boli záznamy duchovné a omší sprevádzajúcich hudbu, kde latinčina bola dlho (až do polovice 20. storočia) liturgickou rečou. Vykonávali ju predovšetkým erudovaní mnísi, vytvárajúci kancionály. S rozvojom hudobného jazyka sa v období renesancie stala ďalšou a neskôr čo do počtu výrazov používanejšou rečou hudobnej terminológie taliančina, pretože v tomto pomerne dlhom období bolo Taliansko centrom vývoja európskej hudby. 
Hudobná terminológia je komplexná zložka, týkajúca sa 
Zápis hudobnej skladby.
Záznam hudobnej skladby musí obsahovať deskripciu nasledujúcich atribútov hudobného jazyka.
Patria k nim: 
Príklady niektorých základných atribútov hudobného zápisu.
Notácia: 
"Kľúče"- označenie, slúžiace k určeniu hodnoty tónu v nasledujúcom zázname; "Notová osnova"- päťlinkový priestor, do ktorého sa zapisujú: "noty"-celé, polovičné, osminové, šestnástinové, dvaatridsatinové, atď., "pomlčky"- prestávky v hre, tzv. " krížiky a béčka" – zvýšenie alebo zníženie hraného tónu, "takty" - rytmické jednotky skladby a značky, charakterizujúce ďalšie atribúty hry, takže:
Dynamika: 
"Forte" - "fortissimo" - nahlas - veľmi nahlas; "Mezzoforte" – stredne silno; 
"Piano" - "pianissimo" - potichu - veľmi potichu; "Crescendo" – zosilovať, "Decrescendo", "diminuendo" – zoslabovať, atď.
Tempo: Pomalé tempá: "Grave" – ťažké a pomalé; "Largo" – zoširoka, zdĺhavo; "Adagio"-zvoľna, pohodlne; "Lento" – pomaly, rozvláčne, atď.
Stredné tempá: "Andante" – krokom, ale nie zdĺhavo; "Moderato" – mierne rýchlejšie; "Allegretto"- trochu rýchlejšie
Rýchle tempá: "Allegro" – rýchlo; 'Presto" – veľmi rýchlo, "Prestissimo" – čo najrýchlejšie
Zmeny tempa: "Ritardando, ritennuto" – spomaľovať; "Accelerando, allargando" - zrýchľovať
Popis techniky hry: 
"Staccato" – krátko, s trhom; "Détaché" – dlho; "Sforzando" - náraz, prudký akcent, atď.
Hudobný výraz:
"Attacamente" – útočne; "Feroce" – ohnivo; "Eccitante" – vzrušene, atď.
Webový zdroj

Webový zdroj, inak nazývaný aj webový kanál (v angličtine "web feed" alebo "news feed"), je označenie pre dátový formát obsahujúci často aktualizované údaje z webových lokalít, napríklad spravodajské články, príspevky v blogoch, informácie o počasí, rebríčky, výsledky vyhľadávania a pod. Proces ktorým sa webový zdroj dostáva k užívateľovi, sa nazýva "odoberanie", sústredenie niekoľkých takýchto zdrojov je známe ako "agregácia", agregujúci softvér agregátor, v niektorých prípadoch RSS čítačka.
Špecifickým prípadom poskytovania a odoberania webového zdroja je syndikovaný zdroj. "Syndikácia" je poskytovanie informácií o údajoch alebo stránkach (článkoch) z rôznych webových lokalít v jednom webovom zdroji. Častým prípadom je syndikovanie výberových informácií na základe určeného kritéria.
Webové zdroje sú poskytované v niekoľkých formátoch, pôvodne HTML alebo XML dokumenty obsahujúce odkazy na webovú lokalitu alebo jej podsekcie, najnovšie sa používa rodina formátov RSS a Atom umožňujúcich syndikáciu aj iných informácií ako sú textové (obrázky, audio a video obsah, časové a geografické značky, ikony).
Taunšic

Taunšic je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, ktorý sa nachádza vo východnej časti polostrova Kamčatka, asi 10 km západne od masívnej kaldery Uzon. Prevažne andezitový vulkán vznikol približne pred 39 000 rokmi a jeho vrchol je ukončený kráterom, ktorý vznikol pred 8 000 rokmi počas mohutnej erupcie. Ďalšia, zatiaľ posledná erupcia sa odohrala približne v roku 550 pred Kr. Na južnom svahu, ako ďalej od svahu smerom na juh sa nachádza niekoľko troskových kužeľov holocénneho veku.
Plemená králikov

Podobne ako u iných domácich zvierat aj králik domáci vytvára veľké množstvo vyšľachtených plemien. Králik domáci patrí je monofyletický, tzn. že na jeho vzniku sa v rámci fylogenézy podieľal iba jeden predok - a to králik divý. 
V súčasnosti je uznaných asi 100 plemien králikov (65 základných, zvyšok sú rexovia a zdrobnené plemená). Plemená sa delia podľa telesného rámca (veľké, stredné, malé, zdrobnené), podľa úžitkovosti (mäsové, kožušinové, hobby), podľa štruktúry srsti (krátkosrsté, dlhosrsté) alebo podľa teritoriálneho rozšírenia, tzn. podľa toho, kde boli vyšľachtené.
Kysak

Kysak môže byť:
Flokula

Flokula alebo chromosférická flokula, pláž je malý (okolo 30 tisíc km) a jasný útvar v slnečnej chromosfére. Vzniká v mladých aktívnych oblastiach Slnka, nad fakulami. 
Tieto dlhé žiariace oblasti možno pozorovať v silných chromosférických spektrálnych čiarach a v čiarach prechodnej oblasti. Existujú od vzniku aktívnej oblasti až po jej zánik, kým zostatkové magnetické polia aktívnej oblasti nesplynú s pozadím. Najjasnejšie a najhustejšie flokuly nemajú viditeľnú štruktúru, staršie však majú jemnú štruktúru pozostávajúcu zo svetlých vlákien s dĺžkou asi a tmavých miest medzi nimi s rozmerom okolo . Tieto štruktúry sa nazývajú "flokulové granuly" a pravdepodobne súvisia s granuláciou fotosféry. Pri pozorovaní zo Zeme sú od seba flokuly vzdialené asi 1,5 oblúkovej sekundy, ich uhlové rozmery sú okolo jednej oblúkovej sekundy. Pre porovnanie, uhlový priemer celého slnečného kotúča je 1919 oblúkových sekúnd. 
Nad flokulami sa nachádza zhustené miesto v slnečnej koróne – "koronálna kondenzácia".
Melamín

Melamín je malá organická molekula obsahujúca dusík. 
Použitie.
Pre svoje dobré vlastnosti (odolnosť proti plesniam, vlhkosti, poškriabaniu, vysokým teplotám, voči chemikáliám) má široké využitie v priemysle, a to najmä vo výrobe laminátových podláh, náterov povrchu nábytku, príborníkov, pri výrobe plastických látok – tvrdosť, prášok na výrobu odliatkov, pri čistení materiálov a ako spojivo, ako komponent do žltého farbiva Yelow 150, farbiva do atramentov a plastov, melamínová živica, trvanlivé termostále plasty, ako časť polyméru pri výrobe kuchynského náradia a povrchov a v niektorých krajinách aj ako doplnková látka do hnojív.
V lete 2008 bol melamín spojený so škandálom Číne, kedy bol detegovaný vo vysokých koncentráciách v mlieku a mliečnych produktoch. Podobne bol detegovaný ale aj v niekoľkých európskych krajinách vrátane Slovenska.
Fibrila (Slnko)

Fibrily sú útvary v spodnej chromosfére Slnka. Sú to jemné, dlhé tmavé vlákna s dĺžkou až . Pozorujú sa v H-alfa čiare slnečného spektra.
Šírka fibríl sa pohybuje od 725 do . Mierne zakrivené fibrily smerujú lúčovito od slnečnej škvrny. Začínajú vo vnútri jej penumbry (svetlejšej časti slnečnej škvrny) a siahajú až do vzdialenosti rovnajúcej sa priemeru škvrny. Životnosť jendotlivých fibríl je len 10 až 20 minút, ale celá ich štruktúra takmer nemení svoj vzhľad v priebehu niekoľkých hodín. Systém fibríl obklopujúcich slnečnú škvrnu sa nazýva "superpenumbra".
Nachádzajú sa aj v iných miestach aktívnych oblastí, kde sú pravidelne usporiadané v smere siločiar magnetických polí. Ak sú fibrily v bezprostrednej blízkosti filamentov, sú rozložené rovnomerne s nimi, čo znamená, že ich magnetické pole má takú istú orientáciu. Existujú aj gigantické fibrily alebo reťazce fibríl, ktoré spájajú veľké škvrny alebo fakuly. Tieto sa nazývajú "nite" a pripomínajú malé filamenty. Predpokladá sa, že fibrily sú silotrubice magnetického poľa, ktorými prechádza plazma s nižšou teplotou, akú má fotosféra. Spájajú škvrny alebo fakuly opačnej polarity.
Junkers Ju 187

Junkers Ju 187 bolo nemecké experimentálne lietadlo navrhnuté počas druhej svetovej vojny, aby nahradilo strmhlavý bombardér Ju 87 Stuka, ktorý sa v priebehu vojny ukázal byť veľmi zraniteľný nepriateľskými stíhačkami. Niektoré prvky z Ju 87 boli použité aj tu, ako krídlo tvaru W či dvojčlenná posádka. Stroj však mal sklápací podvozok a upravený chvost. Keď sa otočil, strelec v zadu mal dobrú palebnú pozíciu. Hoci išlo o veľmi radikálny dizajn, Ju 187 nikdy nebol sériovo vyrábaný. Stroj mal byť celý vyrobený z kovu a mal mať vylepšenú výzbroj a pancier.
Projekt bol zastavený v roku 1943 ministerstvom letectva, pretože pri plnom naložení nemal lepšie vlastnosti, ako Ju 87 D.
Junkers Ju 322

Junkers Ju 322 "Mammut" („Mamut“) bol ťažký transportný klzák, obrovské lietajúce krídlo, navrhnuté počas druhej svetovej vojny. Boli postavené iba 2 prototypy.
Vznik a vývoj.
Stroj bol navrhnutý v roku 1940 firmou Junkers ako ťažký transportér plniaci rovnakú úlohu, ako Me 321 Gigant. Ju 322 bol postavený celý z dreva. Pôvodne bola plánovaná nosnosť okolo 20 000 kg. Požiadavka bola, aby uniesol Pz.Kpfw.IV, kanón typu Flak 88, polopásové vozidlo, alebo samohybné delo spolu s muníciou, posádkou a palivom. Náklad mal byť uložený vo vnútri obrovských krídel. V prednej časti mali byť dvere, nad nimi bol kokpit. Chvost mal typické usporiadanie stabilizačných klapiek a kormidiel. Výzbroj mali tvoriť 3 veže, každá by mala po jednom guľomete kalibru 7.92 mm.
Testy.
Počas stavby prvého prototypu (Ju 322 V1) sa objavili problémy s celodreveným trupom. Nosnosť musela byť zredukovaná najprv na 16 000 kg, potom na 11 000 kg. Prvý let sa konal v apríli roku 1941, stroj bol ťahaný lietadlom Junkers Ju 90. letové testy dopadli dobre, ale aj tak sa plánovalo spraviť ďalšie vylepšenia. RLM však v máji nariadilo zastaviť projekt.
Hoci bol projekt zastavený, konali sa ďalšie testy s Ju 322 V1 a neskôr s Ju 322 V2 a ďalšími 98 takmer hotovými strojmi, od ktorých sa však upustilo pre nedostatok paliva
Fibrila

Fibrila môže byť:
Haló (televízna relácia)

Haló (v druhej sérii štylizované ako Haloo) je slovenská sketch-show, vytvorená Danielom Danglom. Prvá séria bola kvázi telefonická relácia, v ktorej skupina veštcov, mudrcov a pomocníkov pomáha volajúcim s problémami a radila v rozličných oblastiach života. Druhá séria čiastočne zmenila zameranie a okrem pomocníkov a veštcov, Haló parodovalo seriály a súťaže ako "Búrlivý Burčiak" ("Búrlivé víno"), "Dusná srieň" ("Súdna sieň"), "Páli nás v tom" ("Páli vám to?"), "Noviny" či "Pod palmou" ("Pod lampou"). Prvá séria sa vysielala od 9. septembra do 29. novembra 2012, druhá od 11. marca do 3. júna 2013. V lete 2013 sa vysielali reprízy Haló o 20:00 na Pluske.
1. januára 2013 odvysielala JOJ novoročný príhovor Hessa Jaštěráka – "Hessov Haló novoročný horoskop".
Produkcia.
Prvá séria sa výhradne natáčala za použitia green screenu. Režisérom pre prvú sériu bol Eduard Kudláč, v druhej prevzal režisérssku stoličku Daniel Dangl. Show taktiež nabrala nový rozmer, keď štábu boli poskytnuté reálne kulisy, exteriérové priestovy, ako aj možnosť nakrúcať v priestoroch seriálu Panelák, court show Súdna sieň, súťaže Páli vám to, či štúdio hlavných správ JOJ.
Izanagi

Izanagi je božstvo, jedna z ústredných postáv japonskej mytológie a šintoizmu. Izanagi spoločne so svojou sestrou a zároveň družkou Izanami boli podľa tradičného podania poverení dokončiť stvorenie Zeme (okrem iného mali vytvoriť i mnoho ostrovov, napr. Onogoro). Izanami počala s Izanagom dieťa - ohňového boha Kagu cuču, no toto dieťa ju spálilo na popol. Z jej popola povstali ďalšie kami. Vtedy sa Izanagi vydal do podsvetia (Jomi) hľadať svoju ženu. Našiel ju, no uspokojil sa s tým, že ju naposledy uvidí a vrátil sa späť na zem. Keď sa vo vode omýval od pekelných splaškov, z jeho ľavého oka sa zrodila Amaterasu (bohyňa slnka), z pravého oka sa zrodil Cukujomi (boh mesiaca), a z jeho nosa sa zrodil Susanoo (boh búrky).
Oratórium (architektúra)

 
Oratórium je oddelený alebo uzavretý čestný priestor v kostole s vlastným vstupom, do interiéru môže byť otvorený arkádami.
Sarodius

Sarodius bol kráľ Alanov v oblasti severného Kaukazu v šiestom storočí. Zmienka o Sarodiovi kráľovi Alanov sa zachovala z pera byzantského pisára, keď v roku 569 prišli k Západným Turkom byzantskí vyslanci vedení Zemarchom. Predmetom vyjednávania bola zmena trasy hodvábnej cesty. V polovici šiesteho storočia dobyli Turci Sogdian a získali kontrolu nad hodvábnou cestou, ktorá prechádzala zo strednej Azie do Perzie. Turci sa spojili s Byzantskou ríšou proti Sásánovskej ríši v Perzii. V tomto spore sa Alani vedení Sarodiom priklonili na stranu Peržanov. Alani pochádzali zo strednéj Azie, boli zväzom mnohých prevažne kočovných kmeňov živiacich sa chovom dobytka, hovorili iránskymi dialektikami, ale niektoré kmene v oblasti Kavkazu hovorili kavkazkými nárečiami. Podľa antických popisov to boli pohybliví krutí bojovníci, spôsobom života pripomínali Hunov. Archeológovia odkryli v južnom Rusku v oblasti severného Kavkazu pozostatky alanských hradísk. Vek niektorých siaha až do čias keď vládol kráľ Sarodius. Za potomkov Alanov sa považujú dnešní Osetínci.
Oratórium

Oratórium môže byť:
Syndikácia obsahu

Syndikácia obsahu alebo webová syndikácia je moderná metóda zdieľania veľkých objemov rýchlo sa meniacich informácií v internete.
Z dejín.
Slovo syndikácia sa používalo hlavne v USA na označenie predaja autorského diela. Zvyčajne to boli periodické príspevky (napr. fejtóny, komiksy, seriály atď.). Odberateľmi týchto informácií boli miestne médiá (denníky, televízne stanice), ktoré ich ďalej zaraďovali do ponuky svojho obsahu.
Súčasnosť.
V súčasnosti je webová syndikácia chápaná ako distribúcia a zhromažďovanie informácií prostredníctvom internetu pomocou špecializovaného softvéru (čítačky, agregátory).
Informácie sú poskytované prostredníctvom webových kanálov s definovaným formátom. Jednotlivé položky poskytovaného obsahu sú zvyčajne zložené z titulku a krátkeho opisu syndikovaného článku, prípadne ilustračných obrázkov alebo iného multimediálneho obsahu.
Výhodou tejto služby je možnosť sledovania aktuálnych informácií z viacerých zdrojov a ich následného spracovania v jednom bode.
Uzon

Uzon () je názov komplexu dvoch kalder ("Uzon" na severozápade a "Gejzernaja" na juhovýchode), nachádzajúci sa vo východnej časti polostrova Kamčatka, približne v polovici spojnice stratovulkánov Taunšic a Kichpinyč.
Geologický vývoj.
Kaldery tvoria depresiu s rozmermi 9 × 18 km a ich vznik sa datuje na vrchný pleistocén (cca 39 000 rokov). Objem ignimbritov, vyvrhnutých pri erupciách počas formovania komplexu má objem 20 až 25 km³ a pokrýva plochu cez 1 700 km². Neskoršia, postkalderová aktivita pozostávala z extrúzií menších lávových dómov a vzniku maarov.
Z holocénu je známych niekoľko vulkanických centier - "Daľnoje ozero", tufový prstenec tvorený tmavošedými andezitového zloženia má približne 7 700 až 7 600 rokov. Kráter, v súčasnosti známy ako "Chloridnoje ozero" má vek vzniku datovaný na 2 000 až 1 000 rokov pred Kr. a "Bannoje ozero" na cca 3 500 rokov pred Kr.
V súčasnosti je oblasť kalderového komplexu Uzon známa predovšetkým vďaka gejzírovému poľu (jedinému v Ázii) Dolina gejzerov, ktoré sa nachádza v 4 km dlhom kaňone na východnom okraji kaldery Gejzernaja. V druhej kaldere Juzon sa tiež nachádzajú početné termálne pramene, jazierka s horúcou vodou a bahenné sopky. Termálne minerálne vody majú zvýšený obsah bóru, kremíka, alkalických kovov, ortuti, arzénu a antimónu.
Oratórium (spoločenstvo)

Oratórium je spoločenstvo v katolíckej cirkvi, v ktorom sa kňazi, ale aj laici venujú modlitbám a sociálnej práci.
Spoločenstvo založil v Ríme v roku 1558 svätý Filip Neri. Názov je odvodený od toho, že stretnutia spoločenstva sa uskutočňovali v modlitebni nazvanej oratórium. Členovia spoločenstva sa začali nazývať oratoriáni. V súčasnosti existuje vo svete viac ako 70 oratórií s asi 500 kňazmi. 
Oratóriom nazval spoločenstvo zanedbanej mládeže, ktorú sústredil okolo seba aj svätý Ján Bosco. Založil rehoľu Spoločnosť svätého Františka Saleského, dnes Saleziáni Don Bosca. Jej členovia dodnes pokračujú v práci s mládežou podľa odkazu sv. Jána Bosca.
Kichpinyč

Kichpinyč je názov vulkanického komplexu, tvoreného niekoľkými stratovulkánmi, nachádzajúceho sa vo východnej časti polostrova Kamčatka, asi 20 km východne od kaldery Uzon. Masív len 1 552 m vysokej sopky leží na starších, pleistocénnych vulkanických štruktúrach a jeho vrchol tvorí trojica kráterov, zoradených s smere východ-západ. Najstarší z trojice je "Zapadnyj" (na západnom okraji), ktorý vznikol približne pred 4 200 rokmi pred Kr. Kráter "Savič" sa vytvoril pred 3 450 rokmi a najmladší je lávový dóm "Crab", nachádzajúci sa východnom svahu Zapadného. Jeho vek je len niekoľko stovák rokov. V horninovom zložení sopečných produktov prevládajú nízkodraselné bazalty až andezity s inklúziami olivínu, plagioklasov a pyroxénov.
Krašeninnikov

Krašeninnikov (Vulkan Krašeninnikovа, Вулкан Крашенинникова) je názov kaldery vulkanického pôvodu, nachádzajúcej sa vo východnej časti ruského polostrova Kamčatka, asi 15 km severne od stratovulkánu Kichpinyč a 25 km juhozápadne od Kronockej sopky. Je pomenovaná po Stepanovi Krašeninnikovi, ruskom geografovi a objaviteľovi, ktorý začiatkom 18. storočia vydal prvý ucelený opis Kamčatky.
Masív komplexu tvorí staršia kaldera s rozmermi 8 × 11 km, v ktorej sa nachádzajú dva mladšie, prekrývajúce sa stratovulkány. Kaldera samotná sa sformovala počas erupcie pred 39 000 rokmi, vek vzniku južného stratovulkánu sa odhaduje na 11 000 rokov a vek severného centra na 6 000 rokov pred Kr. Severný stratovulkán má zaujímavú stavbu - jeho vrchol tvorí 2 km široká kaldera, v nej sa nachádza asi 800 m kráter a v ňom mladý lávový dóm. Vrchol sa tak podobá na matriošku - vo väčšej štruktúre sa skrýva menšia. Južný stratovulkán je ukončený len jednoduchým kráterom. Posledná aktivita komplexu, už spomínaný lávový dóm severného centra, má len niekoľko storočí. Jediným prejavom vulkanizmu v súčasnosti sú ojedinele sa vyskytujúce fumaroly.
Oddiel (disk)

Oddiel (iné názvy: diskový oddiel, oblasť, segment, partícia; angl. "partition") je logická časť pevného disku, s ktorou je možné nezávisle manipulovať. Diskové oddiely môžu byť rôzne naformátované a obsahovať rôzne operačné systémy.
Rozdelenie fyzického disku na logické oddiely býva uvedené v partition table, ktorá sa nachádza na prvom sektore disku (tzv. master boot record – hlavný spúšťací záznam). Najčastejšia verzia umožňuje štyri záznamy, v prípade väčšieho počtu diskových oddielov na jednom médiu je možné v hlavnej tabuľke odkázať na tzv. rozšírený diskový oddiel (extendend partition), na ktorého začiatku sa opäť nachádza MBR s ďalšou tabuľkou, v ktorej je uvedené rozdelenie extended partition na ďalšie oddiely.
Erinóza

Erinóza alebo plstnatosť je choroba viniča a ovocných stromov. Prejavuje sa plstnatými vankúšikmi na listoch a hrboľatosťou listov. Vyvoláva ju pavúkovec vlnovník viničový ().
Poškodenie viniča.
Ak ide o poškodenie s malým rozsahom (len zopár miest s plstnatosťou na liste), nepredstavuje pre vinič "život ohrozujúci" stav. V prípade silného napadnutia sa zastavuje rast krov a hrozí zníženie úrody a jej kvality. Títo drobní škodcovia viditeľní len lupou alebo mikroskopom sajú na spodnej strane listu šťavu. Rastlina sa bráni, následkom čoho je tvorba plsti, príp. hrboľčekov.
Sabeizmus

Sabeizmus je (príp. bolo) staré náboženstvo v Arábii a Mezopotámii chronologicky pred islamom.
Kartridž

Kartridž alebo staršie cartridge (z angl. "cartridge" – patróna, kazeta, zásobník) môže byť vo výpočtovej technike:
Kronocká sopka

Kronocká sopka je v súčasnosto neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej vulkanickej zóne Kamčatky, medzi pobrežím Pacifiku a Kronockého jazera, najväčšieho jazera polostrova. Kronocké jazero vzniklo začiatkom holocénu prehradením toku rieky Listveničnaja lávovými prúdmi Kronockej sopky. Sopka samotná má symetrický kužeľový tvar, jej svahy sú zbrázdené početnými radiálnymi, 200 m hlbokými údoliami. S výškou 3 528 m je Kronocká sopka dominantou oblasti.
Vek vzniku Kronockej sopky sa odhaduje na koniec pleistocénu. Vulkanické produkty holocénneho veku sa nachádzajú pri úpätí sopky. Dva troskové kužele, lokalizované na juhozápadnom svahu vulkánu, majú vek 7 000 až 8 000 rokov. Jediné historicky zaznamenané erupcie boli hlásené lovcami z rokov 1922 a 1923. V stavbe masívu sopky prevládajú nízkodraselné bazalty, s výnimkou viac andezitových extrúzií v okolí vrcholocého krátera.
Kartridž (pamäť)

Kartridž (angl. cartridge) je v starších osobných počítačoch, napr. Atari 2600, a herných konzolách pamäťové médium obsahujúce integrované pamäťové obvody typu ROM. Svojimi rozmermi pripomína kazetu a na jednej strane je konektor na pripojenie do počítača. Svojho času toto riešenie predstavovalo častý spôsob distribúcie počítačových hier.
Plstnatosť

Plstnatosť môže byť:
Šmidt

Šmidt je masívny, silne erodovaný štítový vulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti polostrova Kamčatka, asi 25 km severne od Kronockej sopky. Vek vulkánu sa odhaduje na stredný až mladý pleistocén, no na východnom a juhovýchodnom svahu sopky sa nachádza niekoľko menších troskových kužeľov, ktorých vek je holocénny.
Gamčen

Gamčen je názov vulkanického komplexu, nachádzajúceho sa vo východnej vulkanickej zóne Kamčatky neďaleko pobrežia Tichého oceánu a asi severovýchodne od okraja Kronockého jazera. Komplex je tvorený štvoricou prekrývajúcich sa stratovulkánov ktorých vek sa odhaduje na pleistocén až holocén. Staršie členy komplexu sú stratovulkány "Južnyj Gamčen" a "Severnyj Gamčen", mladšie členy sú "Molodoj" a "Baranyj", nachádzajúce sa na východnom svahu Severného, resp. na juhovýchodnom svahu Južného Gamčena. Svahy komplexu sú posiate aj niekoľkými lávovými dómami, z nich najmladší je "Lukovica", ktorého vek bol stanovený na cca 3 000 rokov.
Vulkan Komarova

Vulkan Komarova (), tiež Zapovednyj () je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti polostrova Kamčatka, na severnom okraji komplexu Gamčen. Masív vulkánu je tvorený 2,5 × 4 km širokou kalderou, v ktorej sa nachádzajú dva stratovulkány a niekoľko dómov. Najmladší člen komplexu je samotný "stratovulkán Komarova", ktorý leží na západnom okraji kaldery. Jeho rast začal, na základe datovania, pred cca 1 500 rokmi. V historickej dobe neexistuje žiaden záznam o aktivite komplexu, jediným prejavom vulkanizmu sú aktívne fumaroly na severnom a južnom svahu. Vrchol komplexu je silne hydrotermálne premenený.
Donovan Bailey

 
 
 
 
 
Donovan Bailey (* 16. december 1967, Manchester Parish, Jamajka) je bývalý kanadský atlét, ktorý získal na Letných olympijských hrách 1996 v Atlante dve zlaté medaily. Je spoludržiteľom svetového rekordu v behu na 50 metrov spolu s Mauricom Greenom časom 5,56 s.
Vzťah k atletike.
Počas štúdia hrával basketbal za Queen Elizabeth Park High School v Oakville, Ontário. Ako 24-ročný začal súťažiť v behu na 100 metrov. Až v roku 1994 k atletike pristúpil serióznejšie. Za krátky čas vyhral niekoľko významných atletických titulov (majster sveta, olympijský víťaz).
Vrcholové podujatia.
Atlanta 1996.
Na Letných olympijských hrách 1996 v Atlante vytvoril vo finálovom behu na 100 metrov nový svetový rekord časom 9,84 s. V štafete na 4x100 metrov bol finišmanom víťaznej štafety Kanady, ktorá vyhrala časom 37,69 s.
Akrofóbia

Akrofóbia alebo hypsofóbia alebo batofóbia je chorobný (panický) strach (=fóbia) z výšky/pozerania sa do hĺbok. V klasifikácii MKCH-10 patrí medzi špecifické fóbie F40.2. Je spravidla spôsobená závratmi z výšky, preto ju najlepšie možno zredukovať zaujatím sedavej polohy alebo ľahnutím si na zem.
Vysokij (2 161 m)

Vysokij je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej vulkanickej zóne polostrova Kamčatka, asi 30 km severovýchodne od Kronockého vulkánu, ako posledný člen reťaze stratovulkánov, tiahnúcej sa od kompelxu Gamčen. Masív 2 161 m vysokej sopky leží na východnom svahu staršieho, pleistocénneho štítového vulkánu "Bogdanovič". Sopka bola aktívna prevažne v holocéne, posledná aktivita sa odohrala približne začiatkom nášho letopočtu.
Kizimen

Kizimen (alebo Ščapinskaja sopka) je osamotene stojaci stratovulkán, nachádzajúci sa vo východnej časti polostrova Kamčatka, asi severne od pobrežia Kronockého jazera a severovýchodne od komplexu Gamčen. Masív vulkánu sa tvarom podobá na sopku Saint Helens predtým, aku ju čiastočne zničila erupcia v roku 1980. Svahy a vrchol vulkánu Kizimen je pokrytý niekoľkými prekrývajúcimi sa lávovými dómami.
Sopka vznikla približne pred 12 000 rokmi a jej súčasný tvar vyformovali štyri väčšie fázy vulkanizmu, z nich najsilnejšie erupcie prebiehali v období 10 000 až 8 300 rokov pred Kr. Posledná väčšia fáza sa končila približne pred 3 500 až 2 000 rokmi. Jediná historicky zaznamenaná erupcia sa odohrala v rokoch 1927 až 1928, išlo o stredne silnú freatickú explóziu z hlavného krátera.
Soundtrack Dr. House

House M.D. (Original Television Soundtrack) je soundtrack pre televízny seriál Dr. House. Bol vydaný 18. septembra 2007 vydavateľstvom Nettwerk Records. Zahŕňa celé verzia piesní, ktoré odzneli v seriáli a piesne, ktoré boli nahrané špeciálne pre tento seriál a neboli nikdy vydané.
Markomani

Markomani boli Germáni, súčasť svébskeho kmeňového zväzu.
Názov.
Slovo "Markoman" môže byť odvodené z:
Dejiny.
Prvýkrát sa spomínajú k roku 58 pred Kr, keď boli súčasťou Ariovistovho vojska. Sídlili v Pomohansku. Riman Drusus v roku 9 pred Kr. na nich zaútočil a zatlačil ich na územie dnešných Čiech, kde ich panovník Marobud založil mocné "kráľovstvo" (kmeňový zväz), tzv. Marobudovu ríšu. Augustus ríšu označil za hrozbu pre Rím. Markomani sa zúčastňovali na vojnách Germánov proti Rímskej ríši za vlády Marka Aurélia (166 - 180), ktoré nazývame Markomanské vojny. V 5. storočí, počas sťahovania národov, opustili územie Čiech a usadili sa v dnešnom Bavorsku.
Charmides (dialóg)

Charmides () je Platónov dialóg, v ktorom Sokrates diskutuje s krásnym a populárnym chlapcom o "sophrosyne". Toto grécke slovo sa zvyčajne prekladá ako umiernenosť, sebakontrola alebo zdržanlivosť. Ako je to pre Platónove dialógy typické, úplne uspokojivá definícia poskytnutá nebude. Napriek tomu diskusia poskytne niekoľko dôležitých myšlienok.
Lykourgos (Sparta)

Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, gr. Lykourgos/iný prepis:Lykúrgos) bol legendárny zákonodarca v Sparte. Historický doklad o jeho existencii nie je známy.
Podľa tradície žil Lykurgos okolo roku 800 pred Kr. a v Sparte ho aj v historickom období pokladali za tvorcu spartskej ústavy. Údajne rozdelil obyvateľstvo na tri sociálne vrstvy (Sparťania - gréc."Spartiatai", cudzinci - "perioikovia", otroci - "heilóti") a zaviedol vojenský výcvik spartských občanov, ktorí vládli nad masou neplnoprávneho obyvateľstva. Pripisovalo sa mu aj vytvorenie základných politických inštitúcií: dvaja králi ("archagetai"), rada starších ("gerusia"), päť eforov, ktorí kontrolovali všetok život v Sparte a ľudové zhromaždenie ("apella"). V skutočnosti sa niektoré inštitúcie vytvorili až v polovici 7. storočia pred Kr. (druhá messénska vojna - zotročenie obyvateľov susednej Messénie) a v polovici 6. stor. pred Kr. (Cheilón).
Lykurgov životopis napísal grécky spisovateľ Plutarchos, ktorý ho porovnával s druhým rímskym - rovnako mytologickým kráľom Numom Pompiliom.
Pohár UEFA 2008/2009

Pohár UEFA v sezóne 2008/2009 bol 38. ročník európskeho futbalového klubového turnaja. Finále sa hralo 20. mája 2009 na Şükrü Saracoğlu Stadium, ktorý je domovským štadiónom tureckého klubu Fenerbahçe a ukrajinský klub FK Šachtar Doneck zvíťazil nad SV Werder Brémy 2:1 po predĺžení a získal tak po prvýkrát túto trofej v klubovej histórii ako i prvý zástupca z Ukrajiny.
Kvalifikácia.
Celkom 157 tímov z 53 členských krajín UEFA sa zúčastnilo Pohára UEFA 2008/2009. Každá krajina mala pridelený určitý počet miest na základe rebríčku klubov podľa koeficientu UEFA 2007.
a navyše
Hlavná fáza.
Skupinová fáza.
Rozdelenie do košov pred žrebom.
Rozdelenie bolo spravené na základe koeficientu klubov Únie európskych futbalových zväzov.
Rozdelenie do skupín.
Skupinová fáza bola vyžrebovaná 7. októbra 2008 vo švajčiarskom Nyone. Žrebovalo sa do ôsmich päťčlenných skupín. Slovenský vicemajster, MŠK Žilina, bol vyžrebovaný do skupiny F spolu s tímami Hamburg SV , Ajax Amsterdam , Slavia Praha a Aston Villa .
Zoznam muzikálov

A.
"Hore"
B.
"Hore"
C.
"Hore"
Č.
"Hore"
D.
"Hore"
E.
"Hore"
F.
"Hore"
G.
"Hore"
H.
"Hore"
CH.
"Hore"
I.
"Hore"
J.
"Hore"
K.
"Hore"
L.
"Hore"
M.
"Hore"
N.
"Hore"
O.
"Hore"
P.
"Hore"
Q.
"Hore"
R.
"Hore"
S.
"Hore"
T.
"Hore"
U.
"Hore"
V.
"Hore"
W.
"Hore"
X.
"Hore"
Z.
"Hore"
Zoznam dôležitých osobností z obdobia Francúzskej revolúcie a vlády Napoleona Bonaparta

Toto je zoznam všetkých dôležitých osobností Francúzska z obdobia rokov 1789 – 1815
CFR Cluj

CFR Cluj je rumunský futbalový klub s vyše storočnou históriou sídliaci v meste Kluž. Svoje domáce zápasy hráva klub na štadióne Dr. Constantin Rădulescu s kapacitou 25 000 miest. V sezóne 2007/2008 si víťazstvom v lige vybojoval postup do skupinovej fázy Ligy majstrov pre sezónu 2008/09. V prvom zápase vyhral v Ríme nad AS Rím 2:1. Dva góly strelil Argentínčan Juan Culio, ktorému po tomto zápase ponúkli rumunské občianstvo!
Zoznam diel Johannesa Brahmsa

Toto je zoznam diel nemeckého skladateľa Johannesa Brahmsa
FC Porto

FC Porto (celý názov Futebol Clube do Porto) je portugalský futbalový klub so sídlom v Porte. Klub bol založený 28. septembra 1893 ako "Football Club do Porto". Svoje domáce zápasy hráva od novembra 2003 na štadióne Estádio do Dragão. V sezóne 2003/2004 vyhralo Ligu majstrov a rok predtým aj Pohár UEFA.
FC Porto a Slovensko.
Svojho času v klube pôsobil aj slovenský reprezentant Marek Čech.
V sezóne 2005/2006 prehralo s Artmediou Bratislava na domácom štadióne 2:3, a to ešte vyhrávalo 2:0. V odvete remizovalo 0:0, pričom nemecký rozhodca Markus Merk neodpísal pokutový kop po Pepeho ruke v pokutovom území Porta.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Olympique Lyonnais

Olympique Lyonnais alebo Olympique lyonnais (staršie aj "Olympique de Lyon et du Rhône"), skrátene OL či Lyon, je francúzsky futbalový klub v Lyone. Momentálne hráva francúzsku najvyššiu súťaž, Ligue 1 a v minulej sezóne 2018/2019 skončil na 3. mieste. Lyon vyhral šesť Trophées des Champions, tri tituly v Ligue 2 a Coupe de France a spolu s týmto si vybojoval aj 12 účastí v Lige majstrov, aj keď ešte nikdy nehral finále. Domáce zápasy hráva na štadióne v Lyone. OL je tiež členom tzv. skupiny G-14 do ktorej patria najprednejšie európske futbalové mužstvá.Klub aktuálne vedie manažér Rudi Garcia. 
Lyon bol pôvodne založený ako Lyon olympique universitaire v roku 1899, ale za plnohodnotný futbalový klub bol vyhlásený až 3. augusta 1950.
Citrix Systems

Citrix Systems (NASDAQ: CTXS) je americká mnohonárodná korporácia, ktorá je zameraná na softvér a služby, predovšetkým určené na virtualizáciu a vzdialený prístup k aplikáciám cez sieť a cez Internet.
Spoločnosť sídli vo Fort Lauderdale na Floride v metropolitnej oblasti Miami a ďalšie kapacity má v Kalifornii a Massachusettse, ďalšie vývojové centrá v Austrálii, Indii a Spojenom kráľovstve.
Druhá čínsko-japonská vojna

Druhá Čínsko-japonská vojna (7. júl 1937–9. september 1945) bol vojnový konflikt medzi Čínou a Japonskom.
Boje sa odohrávali pred a i v priebehu druhej svetovej vojny (niektorí autori však túto vojnu považujú za začiatok druhej svetovej vojny v oblasti východnej Ázie a Pacifiku, ide však o menšinový názor). Vojna predstavovala vyvrcholenie dlhotrvajúceho nepriateľstva, ktoré sa od roku 1931 prejavovalo celou radou rozsiahlych ozbrojených incidentov. Vojna, ktorá mala realizovať plány Japonska na získanie pozície najsilnejšej veľmoci v Ázii, sa rozrástla v roku 1941 v svetovom konflikte, keď Japonsko napadlo i Spojené štáty americké a britské a holandské kolónie a skončila až kapituláciou japonských vojsk v septembri 1945.
Počas bojov v Číne padlo asi 3,8 milióna Číňanov (3,2 milióna z Kuomintangu a 580 000 komunistov. V dôsledku bojov a okupácie prišlo medzi rokmi 1937 až 1945 o život aj 17 miliónov čínskych civilistov. Zahynulo tiež asi 432 000 Číňanov, ktorí kolaborovali s Japoncami. Holanďania stratili 9 400 mužov, z ktorých 8 500 zahynulo v zajatí. V Holandskej Východnej Indii zahynulo v dôsledku japonskej okupácie 4 milióny ľudí.
Japonsko stratilo pri bojoch v Číne asi 1,1 milióna mužov.
MobyGames

MobyGames je webová lokalita, ktorej zameraním je katalogizácia informácií o počítačových hrách a videohrách pre rozličné herné platformy. 
Ocenenia.
MobyGames bola nominovaná na ocenenie WebbyAward v kategóríi stránok s tématickým okruhom týkajúcim sa počítačových hier a videohier () za rok 2006..
Vlnovník viničový

Vlnovník viničový ("Eriophyes vitis") je pavúkovec z čeľade roztočíkovitých.
Je to škodca v oblasti vinohradníctva a ovocinárstva - poškodzuje tieto rastliny; vyvoláva chorobu s názvom erinóza (bežne "plstnatosť"). Erinóza sa prejavuje tvorením vatovitých vankúšov či hrboľčekov na listoch danej dreviny, tieto vankúšiky časom hnednú. Jedinec článkonožca vlnovníka viničového je dlhý max. 0,2 mm.
Josef Kalbáč

Josef Kalbáč (* 17. február 1940, Třebohostice) je český politik, bývalý senátor a jeden z najvýraznejších kritikov Lisabonskej zmluvy. 
Od mladosti pracoval v poľnohospodárstve, diaľkovovo vyštudoval vysokú školu poľnohospodársku. Od roku 1968 je členom KDÚ-ČSL, za ktorú bol zvolený senátorom za obvod Strakonice. V senáte patril k najvýraznejším kritikom Lisabonskej zmluvy. V prezidentských voľbách v roku 2008 podporil prezidenta Václava Klausa.
Vo voľbách v roku 2008 postúpil do druhého kola, ale v ňom ho tesne porazil kandidát ČSSD.
V marci 2009 potvrdil hovorca prezidenta Václava Klausa Radim Ochvat, že Kalbáč pôsobí ako externý poradca prezidenta.
Veľký Klin

Veľký Klin je potok na dolnej Orave, vo východnej časti okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Skorušinských vrchoch (geomorfologický podcelok Kopec) na severovýchodnom svahu Dielu (1 051,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 885 m n. m.
Opis toku.
Pramení, tečie a ústi v katastrálnom území obce Chlebnice. Od prameňa tečie najprv na sever, sprava priberá tri prítoky: z JJZ svahu Súšavy (1 076,6 m n. m.), zo ZJZ svahu Súšavy a tiež krátky prítok zo ZSZ svahu tohto vrchu. Následne pokračuje viac smerom na SSZ, zľava priberá päť kratších prítokov z lokalít Smejsová a Diel, vteká do geomorfologického celku Oravská vrchovina, na krátkom úseku tečie prechodne opäť na sever a z pravej strany ešte priberá prítok pritekajúci z oblasti Na poľane. Napokon sa stáča na západ a východne od centra obce Chlebnice sa v nadmorskej výške približne 615 m n. m. vlieva do Chlebnického potoka.
SV Werder Bremen

SV Werder Brémy (celý názov Sportverein Werder Bremen von 1899 e. V.) je nemecký popredný futbalový klub sídliaci v meste Brémy. Svoje domáce zápasy hráva na štadióne Weserstadion s kapacitou 43 087 miest. Najviac zápasov za tento klub odohral Dieter Burdenski (444 zápasov) a najviac gólov strelil Marco Bode (101 gólov). Klub sponzoruje Kappa.
Klinkový potok

Klinkový potok je potok na dolnej Orave, vo východnej časti okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Ráztok, meria 2,5 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Skorušinských vrchoch (geomorfologický podcelok Kopec) na západnom svahu vrchu Blato (1 138,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 975 m n. m.
Opis toku.
Na hornom toku tečie západným smerom, pričom sa esovito stáča. Na strednom toku sa stáča smerom na ZSZ a vteká do geomorfologického celku Oravská vrchovina. Na dolnom toku sa už stáča na severozápad a v katastrálnom území obce Chlebnice, na severnom úpätí vrchu Hrb (771 m n. m.) a severovýchodne od obce Chlebnice, sa v nadmorskej výške cca 624 m n. m. vlieva do Ráztok.
Klinkový potok preteká neobývaným územím a nepriberá žiadne stále prítoky.
Dielový potok

Dielový potok môže byť:
Dielový potok (prítok Chlebnického potoka)

Dielový potok je potok na dolnej Orave, vo východnej časti okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,8 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Skorušinských vrchoch (geomorfologický podcelok Kopec) na severozápadnom svahu vrchu Diel (1 051,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu severozápadným smerom, pričom vteká do Oravskej vrchoviny, stáča sa a tečie smerom na sever. Na strednom toku priberá najprv tri krátke prítoky sprava, najprv jeden z oblasti Smejsovej, následne ďalšie dva z lokality Kubizňová. Na východnom úpätí Kraviarskej (770,1 m n. m.) priberá ešte pravostranný prítok z oblasti Dielu a stáča sa smerom na SSV. Pred ústím sa ohýba opäť na sever, preteká okrajom intravilánu obce Chlebnice, kde sa východne od jej centra vlieva v nadmorskej výške približne 601 m n. m. do Chlebnického potoka.
Džigerdelen Parkan

Džigerdelen Parkan je zaniknutá pevnosť, ktorá sa nachádzala pri obci Štúrovo v okrese Nové Zámky. Postavená bola pravdepodobne v roku 1546 a zničená v 17. storočí. Na jej mieste sa v súčasnosti nachádza rímskokatolícky kostol.
Exteriér.
Obraz pevnosti si možno utvoriť podľa opisu tureckého cestovateľa Evliya Čelebiho, ktorý časť územia Slovenska precestoval v rokoch 16631664: „Leží na rovnej lúke na západnom brehu rieky oproti ostrihomskému hradu, v oblasti novozámockej pevnosti. Je to štvorcová, drsná a pevná plotová palanka a silná pevnôstka s terasovito naplnenými múrmi. Z troch strán je zem a na východnej strane je Dunaj. Na všetkých troch stranách je hlboká a široká priekopa.“
Bánovský hrad

Bánovský hrad je zaniknutý hrad, ktorý sa nachádzal v obci Bánovce nad Bebravou. Doložený bol v roku 1454 a v 16. storočí. Roku 1466 sa majiteľom hradu stal Ladislav Podmanický.
Barca (hrad)

Barca je zaniknutý hrad, ktorý sa nachádzal v obci Barca. Bol postavený v stredoveku rodinou Barczayovcov. Po hrade sa nezachovali žiadne stopy. Súčasný starší kaštieľ postavený medzi 16. – 17. storočia sa pravdepodobne nachádza na jeho pôvodnom mieste.
Bardejovský hrad

Bardejovský hrad je zaniknutý hrad, nachádzal sa v meste Bardejov.
Blh (hrad)

Blh (normovaný názov) alebo Balog je zrúcanina hradu vo výške cirka 400 m n.m., ktorá sa nachádza v obci Veľký Blh, hrad mal rozmery 150 x 70 m.
Dejiny.
Podľa Janotu – Anonymova kronika spomína hrad Bolhedu, ktorý obsadili Arpádovci. V 13. storočí vládol na hrade Bailog, ktorý je považovaný za zakladateľa rodu Balogovcov. V roku 1405 vetva Balogovcov vlastniaca hrad vymrela a hrad sa stal majetkom Sečovcov, spriatelených s Jánom Jiskrom a hrad ovládli husiti. Od husitov ho v roku 1463 dobyl Štefan Rozgoň, ktorý ho za 12 000 zlatých dostal od kráľa do dŕžavy. Od roku 1481 sa stal majetkom Sečovcov, ktorí ho vlastnili až do roku 1646. V tomto roku dostal do vena hrad spolu s hradom Muráň František Vešeléni, ktorý ho dal v roku 1664 opevniť. Ako majetok Vešélenyiho bol súčasťou rákociovského povstania, kým ho definitívne spustošili po potlačení povstania začiatkom 18. storočia.
Borša (hrad)

Borša je hrad, v súčasnosti prestavaný na hradný kaštieľ, v obci Borša. Pôvodne išlo pravdepodobne o vodný hrad.
História.
Pravdepodobne po tatárskom vpáde tu dal postaviť Belo IV. vodný hrad. Hrad bol kamenný a jeho história nie je známa. Písomné dokumenty len napovedajú, že hrad bol v držbe viacerých rodov (Perínovci, Polónyovci, Lórantffyovci, Rákociovci). V druhej polovici 16. storočia bol na jeho mieste postavený kaštieľ, s využitím kamenných murív hradu.
Súčasný stav.
Teoreticky by hrad mohol byť na južnej strane hlavného objektu. Naznačujú to odkryté základy, v ktorých sa črtá kruhová stopa po veži. Rovnako však môže byť ukrytý aj v mohutnom rohovom rizalite na severnej strane, aj keď ten bol budovaný skôr na obranu kaštieľa. Pred staršou časťou kaštieľa je stopa po priekope, ktorá mohla rovnako slúžiť ešte vodnému hradu.
Bošany (hrádok)

Bošany je prestavaný na inú stavbu. Nachádza sa v obci Bošany.
História.
Na mieste dnešného kaštieľa stál už v 14. storočí opevnený blokový hrádok, neskôr v 15. storočí rozšírený na trojpriestorový. Hrádok s polygonálnou vežou sa zachoval v konštrukciách dnešného kaštieľa prebudovaného roku 1550. Renesančná prestavba z prvej polovici mala za cieľ spraviť z kaštieľa silnú protitureckú pevnosť. V roku 1776 ho barokovo prestavali a roku 1793 upravili fasády. V 19. storočí sa sústredili na obnovu renesančnej atiky. V tom období sa kaštieľ stal centrom veľkostatku, preto jeho opevnenie zbúrali a bočné krídlo prestavali na sýpku. V rokoch 1903 a 1946 opravili celý objekt a od roku 1982 sa uskutočňovala komplexná obnova objektu. 
Exteriér.
Kaštieľ je trojkrídlová dvojpodlažná budova na hlavnom krídle s nárožnými polygonálnymi vežami a na vonkajšom obvode s vysokými štítovými stenami, ktoré majú renesančné štítové atiky. Hlavné jednotraktové krídlo s dodatočne vstavanou dvorovou chodbou má zachované renesančné valené klenby s lunetami a barokové štukové klenby. V miestnostiach poschodia rovné zrkadlové stropy z 19. storočia. V nárožných vežiach barokové klenby so štukovou výzdobou. Na južnej fasáde fragmenty pôvodnej omietky s rytým nárožným kvádrovaním.
Boťany (hrad)

O hrade v Boťanoch sa nezachovali bližšie informácie. Nachádzal sa v obci Boťany. V rokoch 1648-1650 bol na jeho mieste postavený neskororenesančný kaštieľ.
Branč (hrádok)

Branč je zaniknutý hrad, ktorý sa nachádzal v katastrálnom území obce Branč na Slovensku. V listinách sa spomína v roku 1241 ako vežový zemný hrádok. Bol opevnený priekopami z 12. – 15. storočia. Pozostatky hradu sa dodnes javia uprostred polí severozápadne od obce v polohe Arkuš ako mierna terénna vlna.
Braničev

Braničev (normovaný názov; iné názvy: Braničevský hrad, "hrad Parušťan", "hrad Purustyan", nevhodne "hrad Parustan", ) je zaniknutý strážny hrad. Jeho ruiny sa nachádzajú v katastrálnom území obce Bačkov v okrese Trebišov v Košickom kraji na Slovensku, severozápadne od intravilánu obce.
Dejiny.
Predpokladá sa, že bol postavený už v prvej polovici 13. storočia pravdepodobne po tatárskom vpáde (12411242). Bol kráľovským hradom a spravovali ho tzv. hraničiari – spiculatores, podliehajúci priamo panovníkovi. V dejinách Uhorska, najmä po vymretí Arpádovcov v roku 1301 a potom pri voľbe Karola Róberta za uhorského kráľa zohral dôležitú úlohu.
Zemplínski oligarchovia sa roku 1312 v boji Karola Róberta proti abovským Omodejovcom a Matúšovi Čákovi postavili na stranu uchádzača o trón Karola Róberta. Keď však Karol Róbert nesplnil sľuby, v roku 1317 sa proti nemu vzbúrili na čele s Petrom Pečeňom, zemepánom Humenného. Boj medzi zemplínskymi zemanmi a Karolom Róbertom sa odohral práve pod Bačkovským hradom. Panovník vzburu zemplínskych zemanov potlačil, účastníkom odboja zhabal majetky a rozdelil svojim verným. Pravdepodobne po tomto boji bol zničený Braničevský hrad. Roku 1355 sa ešte hrad spomína ako majetok rodiny Széchy. Jeho zvyšky sú dnes pod zemou zakryté hustým lesným porastom. Noví majitelia preniesli svoje sídlo do nového hradu Bačkov, ktorý si dali vystavať na začiatku 14. storočia priamo v obci.
Brestov (hrad)

Z pôvodného hradu sa zachovali už len zvyšky. Nachádzal sa v obci Brestov.
História.
Postavený bol pravdepodobne najskôr v druhej polovici 13. storočia a zanikol v 14. storočí. Objavený bol v roku 1975. 
Exteriér.
Hrádok bol postavený na ploche asi 20 x 8 m a obohnaný valom a priekopou. Na juhozápadnej strane bola plošina 10 x 6 m, ktorá slúžila pravdepodobne na osadenie mosta ponad priekopu.
Budimírsky kaštieľ

Budimírsky kaštieľ bol pôvodne hrádok prestavaný na kaštieľ, v ktorom sa dnes nachádza múzeum. Nachádza sa v obci Budimír.
Exteriér.
Budimírsky kaštieľ je klasicistická tereziánska stavba z 2. tretiny 18. storočia s neskoršími vnútornými úpravami. Dvojpodlažná trojtraktová bloková budova s erbom na fasáde slúžila ako panské sídlo vetvy Ujházyovcov. Miestnosti majú valené krížové a kláštorné klenby, v niekdajšej reprezentačnej miestnosti je empírová nástenná maľba. Budova je vsadená do nového francúzskeho parku a ohradená novým oplotením v klasicistickom slohu.
Súčasný stav.
Objekt mal do roku 1985 rôznych majiteľov, časť slúžila Technickému múzeu ako depozitár, časť miestnej škole. Celková rekonštrukcia objektu, vrátane parkových úprav, trvala päť rokov a kaštieľ bol verejnosti sprístupnený v roku 1990. Pôvodný plán rátal so stálou expozíciou, prax si však vyžiadala zmenu tejto koncepcie. V časti suterénnych priestorov sú umiesmené depozitáre Slovenského technického múzea.
Vo výstavných priestoroch sú inštalované v kratších, či dlhších časových intervaloch malé komorné výstavy. Okrem výstav zameraných na dejiny techniky sa tu striedajú výstavy venované histórii a umeniu. K bohatej programovej skladbe prispievajú aj výstavy zo zbierok súkromných podnikateľov - majiteľov starožitností, ako aj súkromných zberateľov.
Budkovce (hrad)

Hrad Budkovce je zaniknutý hrad (hrádok), nachádzal sa v obci Budkovce. 
Údajne sa v obci Budkovce nachádzali 2 hrádky.
História.
Dva hrádky sú prvýkrát písomne doložené v roku 1322 v listine kráľa Karola Róberta. 
Povolenie od kráľa Mateja na stavbu prvého dostala zemepánska rodina Budkayovcov. Jediné známe informácie o ňom sú, že bol postavený na hornom konci obce a bol obohnaný priekopou.
Druhý hrádok dal postaviť zástupca podžupana Matej Wiczmandy. Takisto o tomto hrádku nie sú bližšie správy.
Jeden z hrádkov bol na mieste kaštieľa, prípadne sa nachádza (čiastočne) v jeho jadre, hrad - hrádok vznikol v 14. storočí, bol obohnaný vodnou priekopou, zničený bol v 15. storočí. V roku 1489 Peter I. s bratom Michalom dostali od panovníka povolenie na opravu a prestavbu hradu. V roku 1598 začala výstavba kaštieľa a v roku 1617 bol kaštieľ dostavaný.
Cejkov (hrad)

Cejkov alebo Cejkovský hrad bol hrad v obci Cejkov.
Dejiny.
Hrad strážil cestu zo Zemplína do Trebišova. Postavili ho pravdepodobne v 13. storočí, alebo začiatkom 14. storočia. Cejkovská vetva rodu Kaplon ho vlastnila do roku 1403. Vtedy kráľ Žigmund skonfiškoval majetok rodu pre ich neveru panovníkovi a hrad dal zbúrať. V roku 1407 konfiškát dáva Petrovi Šóšovi a Matejovi Kelečénimu a zároveň povoľuje znovuvystavanie hradu zemanovi z Pozdišoviec. Noví majitelia chceli hrad obnoviť, ale ešte v roku 1438 sa uvádza, že je v ruinách. V 15. storočí bol načas aj v rukách bratríckych vojsk. V roku 1471 nariadil uhorský snem zbúranie hradu, čo sa pravdepodobne nestalo, pretože sa spomína aj neskôr. Definitívny zánik hradu spôsobili až cisárske vojská v roku 1673.
Exteriér.
Lokalite dominovala ústredná obytná stavba (vrcholová plošina 14 × ) opevnená mohutnou priekopou (8) a valovým opevnením s elipsovitým pôdorysom. Na prístupnejšej severovýchodnej strane je malé nádvorie, ktoré tvorí zároveň predpolie hrádku. Bolo chránené šijovou priekopou () a valom a obranu z tejto strany (prístupovej) hrádku zabezpečovala kruhová veža s priemerom do . Hrad bol postavený z miestneho kameňa na maltu.
Súčasný stav.
Na kužeľovitom kopci nad obcou sú zreteľné stopy po valoch a priekopách. Na najvyššom bode sú stopy po prírodnom kamennom podklade na ktorom pravdepodobne stála hlavná obytná stavba. Na severozápadnej strane objektu je fragment múru tejto budovy. Z kruhovej veže chrániacej vstup od severovýchodu ostal už len kráter s priemerom a stopami po hospodárskych objektoch zvlnené predpolie.
Cerovo (hrad)

Cerovo je zrúcanina hradu v blízkosti obce Cerovo. 
Prvá zmienka o hrade, ktorý postavil Hontpazmányi (Hunt - Poznaň) s menom Hont, alebo jeho syn Dezider Veľký, pochádza z roku 1276. Dodnes sa z neho zachovali iba nepatrné zvyšky v lesnom poraste na severnom výbežku vrchu Pustý hrad.