Baššár al-Asad

Baššár Háfiz al-Asad (nesprávne prepisy: "Bašár..., ...Assad"; - prepis podľa spisovnej arabčiny: "Baššár Háfiz al-Asad") je bývalý prezident Sýrskej arabskej republiky a zároveň bývalý generálny tajomník sýrskej odnože strany Baas. V oboch funkciách vystriedal svojho otca, Háfiza al-Asada, ktorý krajinu viedol 29 rokov.
Život pred nastúpením do úradu.
Baššár al-Asad sa narodil ako druhorodený syn do rodiny alavitov, vetvou vyznávačov šiitskeho islamu, ktorí sú v Sýrii síce menšinou, no zastávajú všetky významné funkcie v štáte. Pôvodne jeho otec, Háfiz al-Asad pripravoval syna Básila ako svojho nástupníka, keďže bol prvorodený. Samotný Baššár bol oproti svojim trom súrodencom tichej povahy a o politiku a vojenstvo sa pôvodne vôbec nezaujímal. Preto vyštudoval medicínu na Damaskej univerzite v roku 1988, na čo 4 roky pracoval v najväčšej sýrskej vojenskej nemocnici, potom odišiel do Anglicka, kde sa špecializoval ako oftalmológ. Jeho starší brat, plánovaný nástupca otca, zahynul pri autonehode v roku 1994, a tak sa Baššár vrátil do Sýrie a nastúpil na vojenskú akadémiu. V roku 1998 sa postavil na čelo vedenia sýrskej okupácie Libanonu. 10. júna 2000, po smrti svojho otca, bol ako jediný kandidát zvolený do úradu prezidenta. V decembri 2000 sa oženil so svojou ženou, Asmou.
V úrade prezidenta.
Do prezidentského úradu ho zvolili v referende s 97,2% podporou. Parlament rýchlo schválil zníženie minimálneho veku potrebného pre nastúpenie do úradu prezidenta z 40 na 34 rokov, čo vtedy bol Baššárov vek. V zahraničnej politike je Asad kritikom USA a Izraelu, podporuje libanonské hnutie Hizballáh. 27. mája 2007 ho zvolili na ďalšie sedemročné obdobie, takisto bez protikandidáta, s podporou 97,6%.
Po vypuknutí protestov.
Po vypuknutí protestov v Sýrii v januári 2011 sa začali ozývať hlasy za zosadenie Baššára al-Asada kvôli údajnému porušovaniu ľudských práv, chýbajúcim reformám a pre výnimočný stav, ktorý v krajine platil od roku 1963. Ten bol vo februári 2011 zrušený a Asad následne prisľúbil reformy, no protesty pokračovali. 27. februára 2012 bola prijatá nová ústava, schválená v referende 90% voličov pri 57% účasti, ktorá ukončila vládu jedinej strany, plánované hospodárstvo, upravila požiadavky na kandidátov do úradu prezidenta, zakázala diskrimináciu na základe pohlavia, náboženstva, pôvodu, či jazyka a garantovala náboženskú slobodu s tým, že islamské právo je inšpiráciou pre sýrske právo. Napriek tomu protesty pokračujú aj naďalej, pričom prepukli až do občianskej vojny. Baššár al-Asad sa však podľa výsledkov volieb tešil podpore obyvateľstva a tvrdil, že protesty sú umelo vyvolané a opozícia je podporovaná Západom, arabskými krajinami a džihádistami.
Dňa 3. júna 2014 bol Baššár al-Asad po tretíkrát zvolený za prezidenta Sýrskej republiky s podporou 88,70 % voličov spomedzi troch kandidátov, v zmysle novej ústavy opätovne na sedemročný mandát. Prezidentskú prísahu zložil 16. júla 2014.
Pád.
V novembri 2024 podnikla koalícia rebelských povstaleckých síl viacero ofenzív s cieľom zvrhnúť Asadov režim. V priebehu 11 dní, ráno 8. decembra, vstúpili povstalecké sily do Damasku. Assad utiekol do Moskvy, kde jemu a jeho rodine bol od ruskej vlády udelený azyl. Krátko na to padol Damask a s ním aj jeho režim.