burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Veľká kopa (vrch v Západných Tatrách; 2052 m)

Veľká kopa () je vrch v Tatrách na Slovensku. Leží nad Podbanským, približne severovýchodne od Liptovského Hrádku. Je najvyšší vrch geomorfologickej časti Liptovské kopy. Celá táto časť Tatier je prísna rezervácia, kde je vstup turistov zakázaný. 
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Tatier, v geomorfologickom podcelku Západné Tatry a ich časti Liptovské kopy. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Najbližším sídlom je juhozápadne situované Podbanské, juhovýchodne sa nachádza Štrbské Pleso, Tatranská Štrba a Štrba, južne Východná a Važec, severovýchodne Tatranská Javorina a severne mesto Zakopané. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina a Kôprová dolina.
Opis.
Veľká kopa je výrazný uzlový bod, ležiaci takmer v polovici hrebeňa Kôp. V hlavnom hrebeni ho na JZ oddeľuje Turkovo sedlo od Zadného Holého vrchu () a na SV Vyšné Garajovo sedlo od Veľkej Garajovej kopy (). Vo Veľkej kope sa rozvetvuje až päť hrebeňov; mimo hlavného vybieha západným smerom rázsocha k Brdárovmu priechodu, severozápadne k Veľkej Licierovej Magure () a juhovýchodne spadá rebro zvané "Kudlatý hrebienok". Na sever a západ spadajú svahy a údolia do Tichej doliny. V tejto časti dominuje Špania dolina, ktorou voda zo západných svahov odteká potokom Špania voda do Tichého potoka. Zo severných svahov vodu do Tichého potoka odvádza Temná Tichá. Juhovýchodne voda putuje Garajovou dolinou tečúcim Garajovým potokom do Kôprovského potoka v mohutnej Kôprovej doline, kde ústí aj Turkovou dolinou vedúci Turkov potok. Celá oblasť je tak odvodňovaná riekou Belá do Váhu. 
Západným smerom sa nachádza Brdárová zvonica (), Veľká Brdárova grapa (), Bystrá (), Smrečiny (), Poľská Tomanová () a Temniak (), severným Malolučniak (), Magura (), Veľká Licierova Magura (), Kondratova kopa (), Kasprov vrch () a Beskyd (), východne Svinica (), Valentková (), Hladký štít (), Zadná Garajova kopa (), Kôprovský štít (), Hlinská veža () a Hrubý vrch () a južným Nefcerské veže (), Kriváň (), Vyšná Priehyba (), Všiváky (), Krížna (), Predný Holý vrch () a Zadný Holý vrch (). Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Za SNP sa v rozložitom masíve Veľkej kopy zdržiavali partizáni a v horách sa odohrali aj boje s Nemcami. Nedávno boli svahy Liptovských kôp svedkom stretov ochranárov so zástancami ťažby dreva a postrekov proti podkôrnemu hmyzu v rezervácii.
Vrch spomína už Matej Bel pod názvom „Kôprová Veľká.“ V zime býva značne lavinózna.
Výhľady.
Turisticky neprístupný skalnato-hôľnatý vrchol poskytuje kruhový rozhľad. Vzhľadom na polohu a nadmorskú výšku sú z Veľkej kopy viditeľné blízke doliny a okolité vrchy Vysokých a Západných Tatier a časť Nízkych Tatier.
Prístup.
Vrch sa nachádza na území národnej prírodnej rezervácie s najvyšším stupňom ochrany a Tatranského národného parku, preto vstup do tejto časti Tatier je zakázaný. 
Zimné výstupy.
V oblasti nie sú horolezecké terény, preto sa uvádzajú len zimné, obvykle lyžiarske výstupy.
Anežka Přemyslovna (1269 – 1296)

Anežka Přemyslovna (* 5. september 1269 – † 17. máj 1296, Praha) bola česká princezná a rakúska vojvodkyňa. 
Narodila sa ako druhá dcéra Přemysla Otakara II. a Kunhuty Uhorskej.
Po smrti Přemysla Otakara II. v bitke na Moravskom poli potvrdila kráľovná vdova Kunhuta Uhorská Přemyslov sľub daný rímskemu kráľovi Rudolfovi I. Habsburskému o svadbe ich detí. Už na začiatku roku 1279 bola Anežka formálne vydatá za Rudolfovho syna Rudolfa Švábskeho, rakúskeho vojvodu. Anežkin mladší brat Václav II. sa súčasne zasnúbil s Gutou Habsburskou.
Spoločne s matkou a bratom bola Anežka asi neskôr väznená Otom Braniborským na Bezděze, odkiaľ sa jej a Kunhute podarilo utiecť. Fakt je, že Anežka nie je v prameňoch o väznení na Bezděze nikde spomínaná, ale je veľmi pravdepodobné, že tam bola spoločne s matkou, Václavom a pestúnkou Eliškou.
V roku 1290 porodila Anežka syna Jána. V tom istom roku prišiel Rudolf na návštevu k švagrovi Václavovi do Prahy. Hlavným dôvodom tejto návštevy bola zložitá politická situácia po uväznení Záviša z Falkenštejna a jeho budúci osud. Rudolf však náhle a ťažko ochorel a rýchlo chorobe podľahol (objavili sa i špekulácie, že bol na pražskom dvore otrávený). Na Pražskom hrade tak pochovali muža, ktorý mal byť rímskonemeckým kráľom a možno i cisárom. 
Anežka sa čoskoro vrátila na dvor svojho brata a zomrela pravdepodobne na tuberkulózu, rodovú chorobu posledných Přemyslovcov.
Anežkin syn Ján zavraždil v roku 1308 svojho strýka rímskeho kráľa Albrechta I., pretože mu upieral právo na dedičstvo po rodičoch.
Natália Prekopová

Natália Prekopová (* 31. máj 1989) je bývalá slovenská biatlonistka. Reprezentovala Slovensko na Majstrovstvách sveta 2009 a v štafete aj na ZOH vo Vancouveri 2010.
Anežka Přemyslovna (1305 – 1337)

Anežka Přemyslovna (15. jún 13051337) bola česká princezná a sliezská kňažná, najmladšie dieťa českého a poľského kráľa Václava II. a jediné dieťa Elišky Rejčky.
Traduje sa, že ak by sa Eliške Rejčke narodil syn, chcel z neho Václav urobiť dediča Poľska, narodila sa ale dcéra a Václav o šesť dní zomrel na tuberkulózu. O Anežku sa teda starala len matka. Anežka bola tiež Přemyslovna, čo po zavraždení Václava III. v roku 1306 iste mohlo zohrať úlohu.
V období nezhôd medzi kráľom Jánom Luxemburským a predstaviteľmi českej šľachty Anežku v roku 1316 matka vydala za sliezského kniežaťa Henricha Javorského. Anežka Přemyslovna vraj čakala dieťa, ale prišla oň v prvom trimestri pri jazde na koni.
Manželstvo nakoniec zostalo bezdetné a Henrich sa po Anežkinej smrti druhý raz už neoženil.
Neoklasická syntéza

Neoklasická syntéza (angl. "Neoclassical synthesis") môže byť:
Anna Habsburská (1601 – 1666)

Anna Rakúska (* 22. september 1601, Madrid – † 20. január 1666, Paríž), rodená španielska infantka, bola od roku 1615 francúzska kráľovná a v rokoch 1643 až 1651 francúzska regentka.
Pôvod.
Narodila sa ako najstaršia dcéra španielskeho kráľa Filipa III. zo španielskej vetvy Habsburgovcov a Margaréty Habsburskej.
Život.
V roku 1615 sa vydala za francúzskeho kráľa Ľudovíta XIII. Sobáš bol výsledkom prošpanielskej politiky vtedajšej regentky Márie Medicejskej. Ľudovítova sestra Alžbeta Bourbonská sa vydala za Anninho brata, budúceho kráľa Filipa IV. Ich dcéra Mária Terézia Habsburská sa vydala za Anninho syna Ľudovíta.
Anna Rakúska niekoľkokrát potratila, dediča trónu sa manželskému páru podarilo splodiť až 23 rokov po svadbe. Po smrti Ľudovíta XIII v roku 1643 sa stala regentkou a vládla za v tom čase ešte maloletého Ľudovíta. Na riadenie monarchie mala dohliadať Rada ustanovená závetom Ľudovíta XIII. Anna Rakúska sa proti závetu postavila a žiadala, aby bol zrušený a jej regentstvo vyhlásené za bezpodmienečné. Parlament jej nakoniec vyhovel (v domnení, že túto moc využije na zníženie vplyvu pozostalých po kardinálovi Richelieum) a vyhlásil, že reštrikcie uvalené na regentku porušujú princípy a jednotu monarchie. Anna Rakúska tak získala právo menovať vlastnú Radu.
Francúzi o nej hovorili „kráľovná je tak dobrá“, bola však údajne – napriek svojmu miernemu vzhľadu – náchylná k výbuchom hnevu. 
Všetkých prekvapila, keď si za svojho prvého ministra zvolila Richelieuovho chránenca Giulia Mazariniho, prezývaného Mazarin. Dopisy medzi Annou Rakúskou a Mazarinom nasvedčujú, že pravdepodobne bol medzi nimi hlbší vzťah: Mazarin sa stal v krátkom čase jej pravou rukou a získal veľký politický vplyv. 
Anna Rakúska odovzdala vládu svojmu synovi Ľudovítovi XIV. po dosiahnutí plnoletosti. Zomrela v Louvre za prítomnosti rodiny i celého dvora.
Rodina.
21. novembra 1615 sa vydala za Ľudovíta XIII. a mali dve deti:
Kombinované vzdelávanie

Kombinované vzdelávanie alebo blended learning je kombinovaná výuka - kombinácia štandardnej výuky (prezenčnej, prezentačnej, face-to-face) s e-learningom.
Kombinované vzdelávanie sa snaží kompenzovať niektoré nevýhody e-vzdelávania pri plnení vzdelávacích cieľov kombináciou s prvkami štandardnej výuky, kedy je napríklad kombinovaný v distančnom štúdiu e-learningový kurz s úvodným či záverečným seminárom alebo workshopom. Tento prístup je vhodný predovšetkým tam, kde cieľová skupina nie je zvyknutá používať moderné komunikačné nástroje, ako je chat, diskusné fórum, videokonferencie a pod.
Rohožka

Rohožka je vec rastlinného alebo syntetického pôvodu používaná k vytieraniu topánok. Jej primárne využitie je pred vchodom do domu, kde sa používa na otretie špinavých topánok. 
S rohožkami sa stretávame aj v automobiloch.
Neokeynesovstvo

Neokeynesovstvo (iné názvy: neokeynesianizmus, neokeynesiánstvo, neokeynesizmus, neokeynesiánska/neokeynesovská ekonómia; angl. Neo-Keynesianism, Neo-Keynesian economics) môže byť:
Nová neoklasická syntéza

Nová neoklasická syntéza (skr. NNS; iné názvy: novokeynesovská/novokeynesiánska syntéza [angl. New Keynesian synthesis], nový konsenzus, nová syntéza, novokeynesovské/novokeynesiánske dynamické stochastické modely všeobecnej rovnováhy [angl. New Keynesian DSGE models ], novokeynesovské/novokeynesiánske modely, keynesovská/keynesiánska makroekonómia bez krivky LM) je významný súčasný smer ekonomického myslenia, ktorý spája prvky nového keynesovstva - krátkodobá nominálna rigidita/dlhodobá cenová neutralita a nedokonalá konkurencia - a teórie reálneho hospodárskeho cyklu - rámec dynamickej všeobecnej rovnováhy. 
NNS vznikla v polovici 90. rokov 20. storočia ako odnož nového keynesovstva a často sa ešte aj dnes považuje len za jeho obmenu. Pokiaľ ide (prinajmenšom) o modelovanie, t. j. v praxi, je NNS v prvom desaťročí 21. storočia dominantný smer ekonomického myslenia centrálnych bánk v Európe a v USA i inde.
Jedným z hlavných tvrdení NNS je, že centrálna banka by sa nemala zameriavať na riadenie množstva peňazí, ale na riadenie úrokových sadzieb, najmä podľa tzv. Taylorovho pravidla. Schéma IS-LM (ktorá sa dodnes vyučuje na univerzitách) je podľa NNS nesprávna, najmä krivka LM nezodpovedá realite.
Od starej neoklasickej syntézy sa NNS odlišuje tým, že je úplne založená na mikroekonómii, úplne dynamická a rovnováha je nedokonalo konkurenčná.
Nová syntéza

Nová syntéza môže byť:
Ľubomíra Kalinová

Ľubomíra Kalinová (* 11. február 1982) je bývalá slovenská biatlonistka. Reprezentovala Slovensko na zimných olympijských hrách vo Vancouvri 2010 a dvoch majstrovstvách sveta v Antholz-Anterselve 2007 a v Pchjongčchangu 2009.
Róbert Kartík

Róbert Kartík (* 29. marec 1989) je slovenský športovec, ktorý sa venuje severskej kombinácii.
Ešte nikdy sa nezúčastnil pretekov Svetového pohára. Zatiaľ súťaží len v Kontinentálnom pohári.
Na Majstrovstvách sveta v klasickom lyžovaní 2009 skončil v severskej kombinácii na 52. mieste.
Ivan Jurievič Čerezov

Ivan Jurievič Čerezov, (* 18. november 1980, Iževsk) je ruský biatlonista.
Zoznam dinosaurov

Zoznam súčasne uznávaných rodov nelietavých dinosaurov. Je ich vyše 800.
Dmitrij Vladimirovič Jarošenko

Dmitrij Vladimirovič Jarošenko, (* 4. november 1976, Makarov) je súčasný ruský biatlonista.
2 (číslo)

2 (slovom dva) je spolu s číslom jedna veľmi dôležité číslo, ktoré stálo na počiatku všetkých počtových pokusov ľudstva. Je to najmenšie a jediné párne prvočíslo. Rímska číslica dva je II.
Dve veci, ktoré k sebe patria tvoria pár. V jednom páre často nachádzame veci spoločné i rozdielne zároveň.
V češtine i v mnohých iných jazykoch existuje pre pár zvláštna gramatická forma – dvojné číslo.
Z latinského výrazu pre dva „duo“ sa v slovenčine používa rada slov, napr. duo, duet, duel, dualizmus, duálny systém a pod.
Dvojka v slovenčine.
Používa sa tiež latinská predpona pre dva „bi-“ napr. bimetal, binárny, bisexualita, alebo grécka predpona „di-“ dichotómia, dióda, a niektoré staršie formy „samodruhá“.
V škole, počas štúdia, je dvojka známka, ktorá napr. v slovenskom školstve označuje „chválitebný“ prospech.
Chémia.
2 je protónové číslo hélia.
Flávio Saretta

Flavio Saretta (* 28. jún 1980, Sao Paulo, Brazília) je súčasný brazílsky profesionálny tenista.
Pushpa Kumal Dahal (Prachandra)

Pushpa Kumal Dahal (* 11. december 1954, Dhikure Pokhari, Nepál) je nepálsky politik, predseda Komunistickej strany Nepálu (Maoisti), bývalý premiér a bývalý hlavný veliteľ Ľudovej oslobodzovacej adrmády. Meno "Prachandra" je jeho straníckym menom.
Študoval na Inštitúte poľnohospodárstva a živočíšnej výroby (IAAS) v Rampure. Niekoľko rokov pôsobil ako učiteľ, neskôr pracoval pre Agentúru USA pre rozvojovú pomoc (USAID).
V roku 1981 vstúpil do Komunistickej strany Nepálu (Štvrtý konvent), jednéj z viacerých komunistických strán pôsobiacich v tom čase v Nepále. V roku 1989 sa stal generálnym tajomníkom Komunistickej strany Nepálu (Mashal), čo bola ďalšia nepálska komunistická frakcia. Práve Komunistická strana Nepálu (Mashal) sa neskôr transformovala na Komunistickú stranu Nepálu (Maoisti), ktorej vodcom Prachandra bol. 
Medzinárodne známym sa stal v roku 1996, kedy sa začala občianska vojna nepálskych maoistov proti monarchii. Prachandra bol vojenským veliteľom. Vojna sa skončila v roku 2006 víťazstvom maoistov.
15. augusta 2008 ho zvolil parlament za premiéra. Sľub zložil 18. augusta 2008.
Po prehre v mocenskom boji s nepálskym armádnym vedením oznámil 4. mája 2009 svoju demisiu. V úrade zotrval do 25. mája 2009.
Akútnosť

Akútnosť môže byť:
Gina Stechertová

Gina Stechertová (* 20. november 1987, Oberstdorf, Nemecko) je súčasná nemecká lyžiarka.
Chronickosť

Chronickosť alebo chronicita môže byť: 
Opakom je akútnosť.
Christian Ruud

Christian Ruud (* 24. august 1972, Oslo, Nórsko) je bývalý nórsky profesionálny tenista.
Mužská dvojhra na Barclays Dubai Tennis Championships 2009

Mužská dvojhra na Barclays Dubai Tennis Championships 2009 sa hrala ako súčasť Barclays Dubai Tennis Championships 2009 od 23. do 28. februára 2009. Titul získal Srb Novak Đoković, ktorý vo finále porazil Španiela D. Ferrera 7-5 6-3. Bol to jeho 12. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Stupidedia

Stupidedia ( vytvorená zo slov stupid (hlúpy) a encyclopedia (encyklopédia) ) je nemecká satirická obdoba wikipédie, ktorá ju má parodovať. Založil ju rakúsky spisovateľ David Sowka dňa 17. decembra 2004
Július Nôta

Július Nôta (* 23. apríl 1971, Rimavská Sobota – † 20. február 2009, Rimavské Janovce) bol slovenský futbalista a tréner. Počas kariéry hrával na pozícii brankára.
Životopis.
Július Nôta sa narodil sa dňa 23. apríla 1971 v Rimavskej Sobote. Bol futbalovým brankárom. Chytal v Slovane Rimavská Sobota a bol jedným z kľúčových hráčov v histórii mužstva, kedy tento klub hral v 90. rokoch 20. storočia v prvej lige. Július Nôta hrával aj v Maďarsku v Diósgyör VTK, budapeštianskych mužstvách Vasas, Kispest, Zalaegerszég a Dunaferr.
Na konci kariéry hral za Jesenské. Július Nôta bol hrajúcim trénerom v Rimavských Janovciach a v MFK v Rimavskej Sobote, viedol tréning brankárov a bol aj vedúci mužstva. Ako tréner brankárov Július Nôta pôsobil ako asistent vo futbalových výberoch reprezentácie Slovenska do 16 a 17 rokov.
Osobný život.
Július Nôta býval v Rimavských Janovciach, šesť kilometrov od Rimavskej Soboty. S manželkou Zuzanou mal dvoch synov: Júliusa a Jakuba. Syn Július je (*1999) je brankárom MFK Dukla Banská Bystrica.
Smrť.
Július Nôta zomrel 20. februára 2009 počas prechádzky so psom, potom ako ho neznámy páchateľ dobodal nožom. V tomto období pôsobil ako asistent trénera v prvoligovom klube MFK Rimavská Sobota a taktiež bol trénerom brankárov v slovenskej reprezentácii do 16 a 17 rokov. Od roku 2009 bol na počesť Júliusa Nôtu futbalový štadión v Rimavských Janovciach pomenovaný jeho menom.
IsoHunt

isoHunt je vyhľadávač pre súbory typu BitTorrent s viac ako 1.7 miliónmi .torrent súborov v databáze a 21 miliónov peerov pripojených k týmto torrentom. So 7,4 miliónmi unikátnych návštevníkov (v máji 2006), isoHunt je jeden z najpopulárnejších vyhľadavácich engineov pre BitTorrent. Tisícky torrentov sú pridávané denne, taktiež ako mazané z rôznych príčin. V priemere, isoHunt vykoná viac ako 40 miliónov unikátnych vyhľadávaní mesačne. 19.októbra 2008, isoHunt prekročil hranicu 1 petabajt dát indexovaných globálne.
Verona

Verona je talianske mesto v oblasti Benátsko a hlavné mesto provincie Verona. Leží asi od Gardského jazera a preteká ním rieka Adiža. Má rozlohu a asi 260 000 obyvateľov.
Pre svoju krásu je vyhľadávaná turistami a anglický dramatik William Shakespeare do nej zasadil dej svojej slávnej tragédie Rómeo a Júlia.
Dejiny.
Počiatky Verony sa datujú do obdobia pred našim letopočtom, roku 550 pred Kr. ju dobyl galský kmeň Cenomanen a asi od roku 89 pred Kr. bola rímskou kolóniou. Dobre zachovaný amfiteáter – Aréna – vznikol asi o storočie neskôr.
Za čias cisára Augusta bola Verona veľkým kvitnúcim mestom.
Odohralo sa tu niekoľko dôležitých bitiek – rímsky cisár Décius tu v roku 249 porazil rímskeho cisára Philippa Arabsa, v roku 312 Konštantín Veľký pretoriánskeho prefekta Ruricia Pompeiana, v roku 403 zvíťazil Stilicho nad vizigótskym kráľom Alarichom I. 
V roku 452 mesto dobyl a vyplienil Attila. Neskôr bola rezidenciou ostrogótskeho kráľa Teodoricha Veľkého, ktorý tu porazil v roku 489 germánskeho vojvodcu Odoakera.
V 5. až 6. storočí bola Verona sídlom Ostrogótov, ale aj longobardského kráľa Alboina pri výprave do Itálie/Talianska. 
Na začiatku 12. storočia získala Verona samostatnosť a mestské práva.
Externé odkazy.
www.comune.verona.it
Paradajka

Paradajka.
Paradajka (Solanum lycopersicum) je druhom rastliny z čeľade ľuľkovité (Solanaceae). Je tak príbuznou s takými rastlinami, ako je zemiak, mandragora alebo petúnia. Názov tejto rastliny sa vyvíjal a jeho súčasná medzinárodná podoba - Tomato - sa zaužívala až v 19. storočí. Medzinárodný názov pochádza z jazyka Aztékov, kde sa táto rastlina nazývala Nahuatl. Botanické názvy a synonymá, ktoré sa používali v minulosti sú najmä "Lycopersicon esculentum, Solanum esculentum" alebo "Lycopersicon lycopersicum"
Opis.
Vegetatívna charakteristika
Rastliny paradajok sú jednoročné, dvojročné a v zriedkavých prípadoch i trvalé rastliny, ktoré najskôr vyrastajú rovno zo zeme, v neskoršom štádiu vývoja však majú sklon k plazivosti. Jednotlivé stonky tejto rastliny môžu dosahovať dĺžku až 4 m. Blízko miesta vyrastania majú stonky priemer 10 až 14 mm, sú zelené, majú jemné ochlpenie a smerom ku koncom majú väčšinou akoby plstenú pokrývku. Ochlpenie sa skladá z jemných trichómov, ktoré môžu mať dĺžku až 0,5 mm. 
Sympodiálne jednotky majú väčšinou tri listy, internódie sú dlhé 1 až 6 cm, príležitostne aj dlhšie. Listy bývajú usporiadané nepárnym a prerušovane. Môžu dorastať až do dĺžky 10 až 35 cm a ich šírka je 7 až 10 cm. Stopka listu má dĺžku 1,2 až 6 cm, príležitostne môže byť aj dlšia. 
Listy hlavnej rastliny vytvárajú dohromady tri až štyri páry (niekedy ich môže byť aj päť). Majú eliptický tvar, ich základňa je šikmá. Okraje listov bývajú najmä v blízkosti miesta ich vyrastania ozubené alebo vrúbkované. Vrúbky sú však len veľmi jemné, hrubšie vrúbkovanie sa vyskytuje iba zriedkavo. Konce listov sú zašpicatené. Bočné lístky paradajky bývajú dlhé 2 až 4,5 cm a široké 0,8 až 2,5 cm. Rastú na stopkách, dlhých 0,3 až 2 cm. 
Medzi hlavnými listami paradajky vyrastá 6 až 10 iných listov. Tie sú dlhé 0,1 až 0,8 cm a široké 0,1 až 0,6 cm.
Kvety
Rajčiak

Rajčiak môže byť:
Velické Granáty

Velické Granáty (správne Velické granáty) sú masív v rázsoche Bradavice nad Velickou dolinou vo Vysokých Tatrách. Chrbticu Velických granátov tvoria Granátové veže (). Ich výbežky, vysunuté k Velickej doline, sú Granátové steny (, , ). Sú to Opálová stena, najvýraznejšia Granátová stena a Velická stena. Medzi Granátovými vežami a Granátovými stenami tiahne sa po celej dĺžke široká a výrazná rampa - Granátová lávka, ktorá ich od seba oddeľuje.
Topografia.
Hrebeň Velických granátov oddeľuje Velickú dolinu od Slavkovskej doliny, ktorá je rezerváciou a je teda uzavretá pre turistov i horolezcov. V smere od Bradavice hrebeň tvorí: Rohatá veža (), Rohatá štrbina, Granátový roh, Vyšná granátová štrbina, Malá Granátová veža (), Prostredná granátová štrbina, Granátová veža (), Nižná granátová štrbina, Dvojitá veža, Sedlo pod Dvojitou vežou, Velická kopa () a tri "Velické hrby".
Názov.
Pastieri a poľovníci oddávna nosili z Velickej doliny tmavočervené a čierne granáty. Brúsili z nich kamienky do suvenírovej bižutérie. Granát ako amulet chránil zlatokopov pred nástrahami a duchmi, poľovníkov na kamzíky pred úrazmi. Kamienky nachádzali väčšinou v skalách dolinnej terasy, popri Večnom daždi, a najmä v jej východnej časti, ktorú preto nazývali Granátnicou i Granátovou stenou. Z nej tento názov prešiel na celé terajšie Velické granáty.
Niekoľko horolezeckých výstupov.
Z "Granátovej lávky" sú chodecky dostupné "Opálová" aj "Velická stena", "Velické vežičky" sú takmer jej súčasťou. Zložitá konfigurácia masívu ponúka veľa horolezeckých ciest. Horolezci sa vyberali do nich dosť neskoro, začiatkom päťdesiatych rokov 20. storočia. Prvovýstup pravým rebrom Opálovej steny urobili 6. júla 1932 H. a G. Cauerovci a E. Probstová s lekárom Deziderom Reichartom. V súčasnosti vedie tromi vysunutými vežami 50 registrovaných ciest. Najviac ich vzniklo v päťdesiatych rokoch minulého storočia. Veľký podiel na nich majú Ivan Gálfy a Ivan Urbanovič. Medzi inými to boli aj Alexius Kőrtvélyessy, chatár na Zbojníckej a Zamkovského chate, Pavol Vavro a Alan Stolz, pracovníci horskej služby, horskí vodcovia a záchranári, Juraj Weincziller, František Ždiarsky.
Zaujímavosti.
Pod Velickými granátmi pravdepodobne už v praveku chodili laténski hutníci z neďalekej huty, ktorá bola v Novom Smokovci. Pri výkope základovej jamy objavili robotníci strieborniak s portrétom cisára Marca Aurelia. Na miesto nálezu prizvaný viedenský archeológ Ignác Spöttl odhalil na ľavom brehu Slavkovského potoka, pod Cestou Slobody, veľmi produktívne metalurgické pracovisko, ktoré bolo činné na prelome kresťanského letopočtu. Stopy po príbytkoch sa síce nenašli, bola tu však relatívne dobre zachovaná taviaca pec kruhového pôdorysu, mohutná žulová nákova, grafitové kokily na odlievanie rudy a za ich pomoci odliate „pagáče“ kujného železa, veľké haldy nedostatočne vytavenej trosky a zásoba netavenej rudy. Zaujímavým nálezom bola železná plastika brodivého vtáka, ktorá sa v súčasnosti nachádza v múzeu TANAPu v Tatranskej Lomnici.
Denisa Chládková

Denisa Chládková (* 8. február 1979, Praha, Česko) je bývalá česká profesionálna tenistka.
Zelený zákal

Zelený (očný) zákal alebo glaukóm (lat. Glaucoma) je ochorenie oka. Podstatným znakom ochorenia je zvýšenie vnútroočného tlaku a všetky ostatné príznaky tohto ochorenia sú jeho dôsledkom. Zvýšenie intraokulárneho tlaku je spôsobené nepomerom medzi tvorbou a odtokom komorového moku, ale sťaženie odtoku cez Schlemmov kanál hrá v patogenéze glaukómu nesporne dôležitejšiu úlohu ako jeho zvýšená tvorba. Glaukóm môže byť primárny alebo sekundárny.
Primárny glaukóm.
Táto choroba, ktorá sa zjavuje na zdanlivo zdravom oku ; porucha výmeny komorového moku sa ani anatomickým nálezom nedá úplne vysvetliť. Nervové a humorálne[1] vplyvy majú pri vzniku glaukómu nepopierateľnú úlohu. Primárny glaukóm má tieto formy : 
Pre túto formu sa zavádza názov "akútny glaukóm s uzavretým uhlom" Prejavuje sa charakteristickými záchvatmi: bolesti hlavy na strane chorého oka spôsobujúce až zvracanie, okolo svetelného zdroja dúhové kruhy, neskôr zahmlené videnie. 
Zrenica býva širšia, niekedy vertilálne oválna, reaguje lenivo alebo nereaguje vôbec, šošovka býva zelenkavosivá. Na pozadie niekedy cez skalený rohovkový epitel nevidieť. 
Pri vyšetrení sa zistí svetloplachosť, niekedy opuch mihalníc, skalený rohovkový epitel. Oko je na pohmat tvrdé, meraním sa zistí nápadne zvýšený vnútroočný tlak, ktorý dosahuje hodnoty až 10,0 kPA (normálne hodnoty sú 2,0 – 3,0 kPa).
Pri tejto forme sú záchvaty slabšie a tlak sa už nevracia na normálne hodnoty. Táto forma môže byť od začiatku výrazná, ale môže byť pokračovaním akútneho kongestívneho glaukómu. 
V priebehu dňa tlak kolíše v menšej alebo väčšej miere a pacienti subjektívne nepociťujú ťažkosti. Zvýšenie vnútroočného tlaku nebýva náhle ani nápadné, ale trvalé. Záchvaty chýbajú. Na chorobu pacienta upozorňuje už nenávratná ubúdanie zrakových funkcií. Je to najzákernejšia forma glaukómu.
Vyskytuje sa u mladistvých ľudí. Najčastejšie prebieha vo forme "glaucoma congestivum chronicum". Býva združený s poruchou vodnej výmeny, poruchami vnútornej sekrécie (výlučku) a cievnymi chorobami. Prevláda názor, že choroba vychádza z hypotalamu.
Vyznačuje sa zväčšením bulbu následkom zvýšeného vnútroočného tlaku počas vnútromaternicového života alebo prvého roku po narodení ("hydrophthalmus").
Je zapríčinený zahataním komorového uhla mezenchýmovým tkanivom, ktoré spôsobuje sťaženie odtoku komorovej vody. Ide o recesívne dedičnú chorobu, ktorá sa vyskytuje u občanov rómskeho pôvodu desaťkrát častejšie ako u ostatného obyvateľstva.
Sekundárny glaukóm.
Môžu ho spôsobiť všetky očné choroby, ktoré majú vplyv na sťaženie odtoku komorovej vody. Svetloplachosť, prekrvenie bulbárnej spojovky, bolesti oka alebo hlavy.
Poznámka.
[1] súvisiace so šťavami; tekutinami v organizme
Margaréta Habsburská

Margaréta Habsburská môže byť:
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 (čes. "Mistrovství světa v klasickém lyžování Liberec 2009") sa konali od 18. februára do 1. marca 2009 v českom meste Liberec. O pridelení majstrovstiev do Sappora, sa rozhodlo 3. júna 2004 na kongrese medzinárodnej lyžiarskej federácie (FIS) na Miami v Spojených štátoch.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Preteky na 15 km klasicky mužov s intervalovým štartom

Preteky na 15 kilometrov klasicky mužov s intervalovým štartom na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 20. februára 2009. Víťazom sa stal Estónec Andrus Veerpalu.
Marek Majeský

doc. Mgr. art. Marek Majeský, ArtD. (* 23. august 1972, Bratislava) je slovenský divadelný, filmový a dabingový herec.
Pôsobil v Trnavskom divadle a v Divadle Andreja Bagara v Nitre. Od roku 2007 pôsobí na Novej scéne v Bratislave, ale hosťuje aj v iných divadlách po celom Slovensku.
Margaréta Habsburská (1346 – 1366)

Margaréta Habsburská (* 1346 – † 14. november 1366) bola tretia dcéra rakúskeho vojvodu Albrechta II. Múdreho a Jany z Pfirtu.
Už ako malé dieťa bola Margaréta zasľúbená synovi vládkyne Tirolska Margaréty Tirolskej, Meinhardovi. Od roku 1361 bol Meinhard matkiným spoluvládcom a o dva roky neskôr zomrel. Manželstvo bolo bezdetné a Margaréta sa vydala druhý raz. 
Zomrela ako dvadsaťročná a je pochovaná v Brne.
Gladio

Gladio (z tal. slova pre "gladius") je krycie meno tajnej organizácie NATO typu stay-behind v Taliansku v časoch studenej vojny. V širšom zmysle sa tak neformálne označujú všetky organizácie "stay-behind" NATO v západnej Európe (a Grécku a Turecku) počas studenej vojny. Zo všetkých "stay-behind" organizácií NATO bola práve talianska prvýkrát odhalená a zároveň podľa všetkého aj najaktívnejšia.
Gladio v širšom zmysle.
Oficiálnym cieľom tejto operácie bolo zabrániť a poprípade namieste čeliť prípadnej invázii krajín Varšavskej zmluvy do krajín NATO. V praxi to znamenalo často podvratnícke akcie od podpory a zakladania ultrapravicových polovojenských organizácii až po organizovanie teroristických operácii "pod falošnou vlajkou" (tzv. false-flag operation), ktoré boli určené na zdiskreditovanie a oslabenie ľavicových, obzvlášť komunistických organizácii. "Gladio" bola viac či menej aktívna takmer vo všetkých krajinách Európy mimo Východného bloku, hlavne však v Taliansku, Grécku či Turecku, teda v krajinách , kde mali komunistické strany dlhodobo pomerne veľkú podporu obyvateľstva a "hrozilo", že by sa v nich mohli dostať k moci.
Za vznikom "Gladia" stála hlavne CIA a mnoho jej akcii bolo pravdepodobne od nej aj financovaných a riadených. 
Operácia Gladio bolo spočiatku koordinovaná "Tajným výborom západnej únie (CCWU)", po vzniku NATO v roku 1949 sa "CCWU" začlenilo do "Tajného plánovacieho výboru (CCP)", ktorý bol pod dohľadom "Najvyššieho veliteľstva spojeneckých síl v Európe" (SHAPE) v Monse v Belgicku.
O aktivitách "Gladia" dlho nemala verejnosť ani parlamenty príslušných krajín žiadne informácie, vedeli o nich len niektorí členovia vlády. Prvé informácie o jej existencii vyšli na povrch až v roku 1984 na súde s talianskym ultrapravicovým teroristom "Vincenzom Vinciguerrom". Hoci spočiatku bola existencia "Gladia" silno diskutabilná, postupne ju potvrdilo viacero európskych politikov, parlamentné vyšetrovania v Taliansku, Belgicku a Švajčiarsku, či dokonca samotná CIA, ktorá však rázne odmietla účasť na teroristických false-flag operáciách.
Napriek mnohým týmto odhaleniam však ostáva skutočná rola CIA a iných tajných služieb v sponzorovaní "Gladia", rozsah ich aktivít a ich účasť na teroristických útokoch počas studenej vojny predmetom pokračujúcich debát a vyšetrovania.
Margaréta Habsburská (1416 – 1486)

Margaréta Habsburská (* 1416, Innsbruck – † 12. február 1486, Altenburg) bola druhé dieťa rakúskeho vojvodu Ernesta z dynastie habsburskej a Piastovny Cimburgis Mazovskej.
Po trojročnom zasnúbení sa v roku 1431 vydala za saského kurfirsta Fridricha II. Saského. Toto manželstvo pomerilo jej brata, vojvodu Viliama III. Saského s jej manželom. Margaréta sa veľmi intenzívne podieľala na vláde. Na jej popud boli okrem iného v roku 1432 vyhnaní Židia.
Ich dvaja synovia sa dožili dospelosti a vznikla tak arnoštovská a albertinská vetva dynastie Wettinovcov.
Deti.
3. júna 1431 sa vydala za Fridricha II. Saského (14121464), syna kurfirsta Fridricha I. a princeznej Kataríny z Braunschweig-Lüneburgu, a mali sedem detí:
Margaréta Habsburská (1567 – 1633)

Margaréta Habsburská (* 25. január 1567, Viedeň, Rakúsko – † 5. júl 1633, Madrid, Španielsko) bola predposledné dieťa cisára Maximiliána II. a infantky Márie Španielskej.
Margarétina najstaršia sestra Anna bola vydatá za španielskeho kráľa Filipa II. a v októbri 1580 nečakane vo veku tridsaťjeden rokov zomrela na chrípku. Kráľ Filip sa tak stal štvornásobným vdovcom a začal rozmýšľať o ďalšom manželstve.
Ako nevesta prichádzala do úvahy práve Margaréta, trinásťročná švagriná a zároveň neter o štyridsať rokov staršieho 
Filipa. Margaréta sa však na svadbu necítila, skôr ju priťahoval duchovný život. Situáciu vyriešila po svojom. Spoločne so svojou matkou Máriou síce do Španielska odišla, starala sa o malých synovcov a netere, ale už v roku 1583 vstúpila do kláštora klarisiek. Prijala meno Margarita de la Cruz a v kláštore Dezcalas Reales oveľa neskôr zomrela.
Abierto Mexicano Telcel 2009

Abierto Mexicano Telcel 2009 bol spoločný tenisový turnaj mužov a žien, ktorý sa konal v dňoch od 23. do 28. februára 2009 na otvorených antukových dvorcoch v mexickom meste Acapulco. Titul v dvojhre získal Španiel Nicolás Almagro, ktorý vo finále porazil Francúza G. Monfilsa. Bol to jeho piaty titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul v dvojhre žien získala Američanka Venus Williamsová, ktorá vo finále porazila Talianku F. Pennettovú. Bol to jej 41. titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre získali Čech František Čermák a Slovák Michal Mertiňák, ktorí vo finále porazili poľsko-rakúsky pár Łukasz Kubot, Oliver Marach. Pre F. Čermáka to bol 17. a pre M. Mertiňáka siedmy titul vo štvorhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre žien získali Španielky Nuria Llagosterová Vivesová a María José Martínezová Sánchezová, ktoré vo finále porazili španielsky pár Lourdes Domínguezová Linová, Arantxa Parrová Santonjová. Pre N. Vivesovú to bol siedmy a pre M. Sánchezovú siedmy titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Nicolás Almagro vs. Gaël Monfils 6-4 6-4
Dvojhra žien.
 Venus Williamsová vs. Flavia Pennettová 6-1 6-2
Štvorhra mužov.
 František Čermák / Michal Mertiňák vs. Łukasz Kubot / Oliver Marach 4-6 6-4 10-7
Štvorhra žien.
 Nuria Llagosterová Vivesová / María José Martínezová Sánchezová vs. Lourdes Domínguezová Linová / Arantxa Parrová Santonjová 6-4 6-2
Mužská štvorhra na Abierto Mexicano Telcel 2009

Mužská štvohra na Abierto Mexicano Telcel 2009 sa hrala ako súčasť Abierto Mexicano Telcel 2009 od 23. do 28. februára 2009. Titul získali Čech František Čermák a Slovák Michal Mertiňák, ktorí vo finále porazili poľsko-rakúsky pár Łukasz Kubot, Oliver Marach 4-6 6-4 10-7. Pre F. Čermáka to bol 17. a pre M. Mertiňáka siedmy titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Medailové poradie na Zimných olympijských hrách 2010

Na Zimných olympijských hrách v roku 2010 získalo aspoň jednu medailu 26 výprav.
Avia S-92

Avia S-92 bolo prvé česko-slovenské prúdové lietadlo. Vzniklo pokračovaním výroby a menšími úpravami nemeckého stroja Messerschmitt Me 262.
Vznik.
V čase druhej svetovej vojny vyrábali firmy Tretej ríše na území Protektorátu značné množstvo súčiastok pre tieto lietadlá, iné firmy vykonávali ich opravy, a tak sa k českým špecialistom dostali plány a výkresy týchto moderných strojov. Po konci druhej svetovej vojny zostalo na území Čiech a Moravy určité množstvo nemeckých drakov prúdových lietadiel Me 262 a iných častí, ale kompletné lietadlo nezostalo žiadne, tie boli zabavené Spojencami. Napriek tomu sa českí inžinieri pustili do vývoja a 27. augusta 1946 vzlietol prvý prototyp. Úlohou boli poverené Letecké opravovne Malešice (kompletizácia a skúšky motorov Jumo 004-B1, označených ako M-04) a Avia Letňany (montáž lietadiel). Prvé prúdové stíhacie lietadlo Avia S-92 bolo česko-slovenskému vojenskému letectvu oficiálne odovzdané 24. júna 1948. Česko-slovenské vojenské letectvo dostalo deväť jednomiestnych stíhacích lietadiel "S-92" (Me 262A) a tri dvojmiestne cvičné bojové lietadlá "CS-92" (Me 262B). Lietadlami bola vyzbrojená 5. stíhacia letka a tieto lietadlá sa stali prvými prúdovými lietadlami vo výzbroji česko-slovenského stíhacieho letectva. Obidve verzie, S-92 aj CS-92 je možné vidieť v Leteckom múzeu Kbely.
Jozef Šimonovič

Jozef Šimonovič (* 10. máj 1949, Bratislava) je slovenský herec, dabér a recitátor.
Dabing.
Jeho hlas je možné počuť v dabingu (slovenskom znení):
Je členom Rozhlasového hereckého súboru.
Leukoplast (organela)

Leukoplast alebo bezfarebný plastid je plastid (teda druh organely v rastlinných bunkách), ktorý je bezfarebný. Nachádza sa na miestach, kde nedopadajú svetelné lúče. Najznámejšie sú amyloplasty, v ktorých sa ukladá škrob, proteíny a lipidy.
Tomáš Zmoray

Tomáš Zmoray (* 26. júl 1989, Banská Bystrica) je slovenský skokan na lyžiach. Je členom klubu VŠC Dukla Banská Bystrica.
Reprezentoval Slovensko na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouvri. V disciplíne skoku na lyžiach na strednom mostíku HS-106 nepostúpil z kvalifikácie, pričom na postup mu chýbalo len 0,1 bodu, no na veľkom mostíku HS-140 sa kvalifikoval do hlavnej súťaže z posledného postupového miesta, kde skončil na 43. mieste. S celkovými výsledkami bol spokojný.
Politika v Novej Dubnici

Tento článok zahŕňa prehľad udalostí v komunálnej politike mesta Nová Dubnica.
Voľby v Novej Dubnici.
Voľby do NR SR 2006.
Na voľbách sa zúčastnilo 5 959 z 9 801 zapísaných oprávnených voličov, čo je 60,80%.
zdroj: www.novadubnica.sk
Voľby do orgánov samosprávy obcí 2006.
Na voľbách primátora meste sa zúčastnilo 40,02% obyvateľov.
Na voľbe sa zúčastnilo z prvého obvodu (1.-4. okrsok) 42,99%, z druhého obvodu (5.-8. okrsok) 37,32% a z tretieho (9. okrsok - Kolačín) 38,08% voličov.
zdroj: www.novadubnica.sk
Voľba prezidenta SR 2009.
1. kolo (21. marec 2009)
Z počtu 9869 oprávnených voličov sa prvého kola zúčastnilo 4801 voličov, čo znamená 48,65% všetkých oprávnených voličov mesta Nová Dubnica.
2. kolo (4. apríl 2009)
Z počtu 9792 oprávnených voličov sa prvého kola zúčastnilo 5380 voličov, čo znamená 54,94% všetkých oprávnených voličov mesta Nová Dubnica.
Voľby do Európskeho parlamentu 2009.
06.06.2009
Z počtu 9858 oprávnených voličov sa zúčastnilo 2317 voličov, čo znamená 23,50% všetkých oprávnených voličov mesta Nová Dubnica. 2225 je počet platných hlasov.
Dominique Monamiová

Dominique Monamiová (* 31. máj 1973, Verviers, Belgicko) je bývalá belgická profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 4 turnaje WTA v dvojhre a 4 turnaje vo štvorhre.
Lenka Němečková

Lenka Němečková (* 20. apríl 1976, Brno, Česko) je bývalá česká profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA vo štvorhre.
Český lev

Český lev je české filmové ocenenie, ktoré udeľuje Česká filmová a televízna akadémia od roku 1993. Vlastnú cenu tvorí krištáľová socha leva. 
Kategórie.
Český lev sa udeľuje v týchto kategóriách:
Okrem toho bývajú udeľované aj ceny:
Najlepší herci a herečky.
Niekoľko hercov a herečiek získalo Českého leva viackrát, či už za herecký výkon v hlavnej role (HR) alebo v vedľajšej role (VR).
Hipgnosis

Hipgnosis bolo britské dizajnérske štúdio, ktoré bolo špecializované hlavne na výrobu dizajnov hudobných albumov rockových hudobníkov a skupín. Medzi najznámejších klientov tohoto štúdia patrili umelci ako Pink Floyd, Genesis, Led Zeppelin, 10cc a The Alan Parsons Project. Jadro dizajnérskeho štúdia Hipgnosis tvorili Storm Thorgerson, Aubrey Powell, neskôr aj Peter Christopherson. Toto štúdio zaniklo v roku 1983. Storm Thorgerson sa venuje dizajnérskej činnosti dodnes.
V roku 1968 boli Thorgerson a Powel požiadaní kamarátmi zo skupiny Pink Floyd o návrh obalu ich nového albumu "A Saucerful of Secrets". Po tejto objednávke im firma EMI dala ďalšie zákazky pre návrhy obalov albumov skupín Free, Toe Fat a The Gods. Thorgerson a Powel boli v tomto období študentmi na Royal College of Art. Po skončení školy boli nútení zariadiť si tmavú komoru v kúpelni u Powella, neskôr v roku 1970 si prenajali priestor, v ktorom si vytvorili štúdio. Názov štúdia pochádza z graffiti, ktoré mali nastriekané na dverách izby. Je slovnou hračkou, ktorá čiastočne pripomína slovko hypnóza (stav nereálnej existencie), v podstate je zloženinou slov Hip+gnostic." 
Svoje renomé toto grafické štúdio získalo v roku 1973 návrhom obalu a "Dark Side of the Moon", ktorý vyrobilo pre skupinu Pink Floyd. Tento album patrí medzi celosvetovo najrozšírenejšie, na svete má milióny fanúšikov a napríklad stanicou VH1 bol jeho obal v roku 2003 hodnotený ako "štvrtý najlepší obal všetkých čias". V priebehu svojej existencie štúdio Hipgnosis okrem väčšiny nasledujúcich albumov skupiny Pink Floyd navrhlo dizajny albumov viacerých legendárnych skupín a sólistov ako boli Led Zeppelin, Genesis, UFO, Black Sabbath, Peter Gabriel a The Alan Parsons Project. Peter Christopherson sa k štúdiu Hipgnosis pripojil v roku 1974.
Powell a Thorgerson boli vyštudovaní filmári a modely, a scény ktoré fotografovali viedli tak aby v scénických pózach vyjadrovali motívy hudobných básnických tém skladieb albumov. Pri výrobe obalov sa v štúdiu Hipgnosis stávalo bežným, že sa neobmedzovalo len na samotný obal, ale aj kolekcie vložených ďalších sérií grafických listov, či plagátov. Štýlom práce sa pri tvorbe návrhov štúdio Hipgnosis pridržiavalo využívaniu fotografii a ich dodatočným úpravám. Patrilo medzi priekopníkov v používaní a zavádzaní nových techník pri manipuláciách, neobvyklými uhlami fotografovania objektov, viacnásobných expozíciách, rôznych kolážach spojených s dodatočným retušovaním v snahe o surrealistické vyjadrenie tém hudobných projektov, ktorých súčasťou sa tvorené obaly stávali. Spôsob ich práce so snímkami sa v súčasnosti dá porovnať s editačnými zásahmi v počítačových programoch ako je napríklad Photoshop.
Ferdinand Le Cerf

Ferdinand Le Cerf (* 3. október, 1881, Paríž, Francúzsko – † 1945, Paríž) bol francúzsky entomológ, ktorý sa špecializoval hlavne na rad motýľov (Lepidoptera).
Biografia.
Počas svojho života pracoval ako preparátor v entomologických laboratóriách vo Francúzskom národnom múzeu (Muséum national d'histoire naturelle) v Paríži, ktoré vlastní asi od roku 1945 aj jeho zbierku hmyzu - hlavne motýľov.
Napísal tri diely prác o motýľoch: "Encyclopedie Entomologique" (Lechevalier Paris 1926, 1927 a 1929) a viacero vedeckých článkov, ktoré publikoval hlavne v časopise Francúzskej entomologickej spoločnosti (Société entomologique de France), ktorej bol členom.
Počas života popísal viacero druhov hmyzu, napr.: "Allancastria louristana" Le Cerf, 1908, 
"Neptis decaryi" Le Cerf, 1928, "Melanosphecia atra" Le Cerf, 1916, "Melittia meeki" Le Cerf, 1916, "Pseudosesia lesi" (Le Cerf, 1916) a viacero iných.
Pezinská Baba

Pezinská Baba je lyžiarske stredisko na hrebeni Malých Karpát v nadmorskej výške , vo vzdialenosti od Pezinka.
Nachádzajú sa tu 3 lyžiarske trate s dĺžkou 500, 700 a a 5 vlekov v celkovej kapacite 3 120 osôb za hodinu. Sú tu trate na bežecké lyžovanie s dĺžkami 1, 2 a a dráha na sánkovanie.
Zoznam častí seriálu Klinika Grace

Nasledujúci zoznam je zoznam častí seriálu "Klinika Grace". Seriál má zatiaľ osemnásť sérií.
Záhrada (rozlišovacia stránka)

Záhrada môže byť:
Košicko-bohumínska železnica

Košicko-bohumínska železnica (, , ) bola železničná trať, vedúca medzi Bohumínom a Košicami. Vznikla v 60. rokoch 19. storočia ako trať vybudovaná a prevádzkovaná súkromnou železničnou spoločnosťou. V roku 1955 úradný názov Košicko-bohumínska železnica zanikol, ale po zoštátnení sú jej trate využívané dodnes.
Vznik.
V roku 1864 bol vo Viedni vydaný "Pamätný spis o Košicko-bohumínskej železnici", ktorý navrhoval železničnú trať z Košíc údoliami riek Hornád, Váh a Kysuca cez Jablunkovský priesmyk do Bohumína. Koncesiu na výstavbu a prevádzku trate získalo v roku 1866 konzorcium belgických podnikateľov, súrodencov Richeových. Stavba mala pôvodne začať od Košíc (kde končila Tiská železnica), no na podnet sliezskych priemyselníkov sa začala budovať od Bohumína.
S prácami sa začalo koncom roku 1867 a 1. februára 1869 bol otvorený 32 km dlhý úsek z Bohumína do Tešína. Po finančných problémoch stavbu prevzala Anglo-rakúska banka a v roku 1872 bola trať dokončená v celej plánovanej dĺžke.
Otváranie jednotlivých úsekov:
Náklady na výstavbu dosiahli 58 237 800 zlatých, t. j. 179 900 zlatých na 1 km trate. Prevádzka na celej trati sa začala jedným párom zmiešaných vlakov, ktoré vzdialenosť 367 km prekonali za 13 hodín a 18 minút.
Riaditeľstvo spoločnosti prevádzkujúcej Košicko-bohumínsku železnicu bolo v Budapešti, riadiace centrum prevádzky pre uhorskú časť v Košiciach a pre rakúsku v Tešíne. Od roku 1870 spoločnosť prevádzkovala i trať z Košíc do Prešova, kde sa napájala Prešovsko-tarnovská železnica. Jej prevádzkovateľ sa v roku 1874 zlúčil s KBŽ.
Košicko-bohumínska železnica bola pôvodne jednokoľajná, no koncesia stanovovala povinnosť zdvojkoľajniť trať, ak ročný hrubý zisk na jednu míľu trate prevýši dva po sebe idúce roky 150 000 zlatých. Kompletné zdvojkoľajnenie bolo dokončené až v roku 1955.
Medzivojnové obdobie.
Po skončení prvej svetovej vojny Rakúsko-Uhorsko zaniklo a pre mladé Česko-Slovensko mala Košicko-bohumínska železnica kľúčový význam. Ako jediná totiž spájala Česko s východným Slovenskom, o ktoré Česko-Slovensko bojovalo s Maďarskom. Rozdelený bol tiež Tešín, no trať i stanica zostali na území Česko-Slovenska, okolo ktorého vzniklo nové mesto Český Těšín.
Strategická Košicko-bohumínska železnica bola 1. februára 1921 prevzatá spoločnosťou Česko-slovenské štátne dráhy, no vo vlastníctve súkromnej spoločnosti, ktorej riaditeľstvo sa v roku 1927 presunulo z Budapešti do Košíc.
Povojnové obdobie.
Po druhej svetovej vojne bola spoločnosť ČSD zoštátnená a vlastníkom Košicko-bohumínskej železnice sa stal česko-slovenský štát. V roku 1955 názov Košicko-bohumínska železnica zanikol a v 1964 bola dokončená elektrifikácia celého úseku trate.
Trasa.
Košicko-bohumínska železnica ako taká už dnes neexistuje, ale jej úseky sú využívané dnešnými traťami:
Nadväzujúce trate.
Na KBŽ nadväzuje množstvo tratí, ktoré boli postupne budované a rozširovali uhorskú železničnú sieť. Zoznam je zoradený v smere od Košíc k Bohumínu.
Jan Švankmajer

Jan Švankmajer (* 4. september 1934, Praha) je český tvorca animovaných filmov, scénograf a výtvarník. 
Švankmajer patrí spolu so svojou ženou Evou Švankmajerovou k predstaviteľom neskorého českého surrealizmu.
Evie Dominikovicová

Evie Dominikovicová (* 29. máj 1980, Sydney, Austrália) je bývalá austrálska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA vo štvorhre.
Carnot

Carnot môže byť priezvisko týchto osôb:
Carnot je tiež mesto v Stredoafrickej republike
Air Canada Centre

Air Canada Centre je viacúčelový športový štadión v Toronte, v Kanade. Je domovským stánkom klubov Toronto Maple Leafs (NHL), Toronto Raptors (NBA) a Toronto Rock (NLL). Je známa pod prezývkami „hangár“ alebo „ACC“. Pomenovaná je podľa sponzora, leteckej spoločnosti Air Canada.
Externé odkazy.
Oficiálna stránka
Janet Leeová

Janet Leeová, (* 22. október 1976, Lafayette, Indiana, USA) je bývalá taiwanská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA vo štvorhre.
Martin Fourcade

Martin Fourcade (* 14. september 1988, Perpignan, Francúzsko) je bývalý francúzsky biatlonista, päťnásobný olympijský víťaz, trinásťnásobný majster sveta a sedemnásobný víťaz celkového hodnotenia svetového pohára, čo z neho robí rekordmana (predčil aj legendárneho Björndalena, ktorý vybojoval 6 veľkých glóbusov). V marci 2020 oznámil cez sociálne siete ukončenie kariéry. Hviezdnu kariéru zakončil v Kontiolahti 83. individuálnym víťazstvom presne 10 rokov od jeho prvého triumfu v stíhacom závode v Kontiolahti. Jeho starší brat Simon sa taktiež venoval biatlonu.
Moklobemid

Moklobemid je liečivo používané v liečbe depresie a sociálnej fóbie. Lieky s účinnou látku sú MOCLOBENID TORREX 300 mg x 30tab, AURORIX 150 mg, alebo 300 mg x 30tab. a APO-MOCLOB 150 mg x 100 tbl alebo 300 mg x 100 tbl.
Mechanizmus účinku.
Meklobemid je selektívny, reverzibilný inhibítor izoenzýmu monoaminooxidázy A (IMAO A). Tento izoenzým je zodpovedný za rozklad noradrenalínu (NOR) a serotonínu (SER). Zvýšená hladina NOR a SER pozitívne ovplyvňuje náladu pacienta.
Dávkovanie.
Zvyčajne sa užíva 300 – 600 mg denne, rozdelených do dvoch dávok. Prvý týždeň terapie sa užíva max 300 mg, potom sa podľa potreby môže dávka zvýšiť. Liek môže ovplyvňovať pozornosť, najmä na začiatku treba dávať pozor na individuálne reakcie. Pri liečbe nie je vhodné konzumovať alkoholické nápoje. Tablety sa užívajú po jedle, aby sa zabránilo možnému zvýšeniu krvného tlaku, ku ktorému dochádza kvôli interakcii s tyramínom z potravy.
Staršie liečivá tejto skupiny antidepresív (iproniazid, tranylcypromin, fenelzin), ktoré sa už nepoužívajú, spôsobujú veľa nežiaducich účinkov až hypertenznú krízu. Na rozdiel od meklobemidu majú neselektívny účinok a preto sa nesmú kombinovať so stravou obsahujúcou tyramín (čokoláda, syry, fazuľa, banány, alkoholické nápoje). Dôvodom je, že tieto liečivá inhibujú aj izoenzým MAO typu B, ktorý je zodpovedný za rozklad dopamínu (DOP) a tyramínu z potravy.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Individuálne preteky mužov na strednom mostíku

Individuálne preteky mužov na strednom mostíku na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 3 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci v disciplíne skokov na lyžiach. Súťažilo sa 21. februára 2009 a víťazom sa stal Rakúšan Wolfgang Loitzl.
Zadná Bašta

Zadná Bašta (správne Zadná bašta) patrí k najvýraznejším masívom v Hrebeni bášt, oddeľujúcom Mlynickú dolinu od Mengusovskej. Až 500 metrová východná stena je členená piliermi a z diaľky vidno charakteristické biele výlomy v jej strede.
Je horolezecky najzaujímavejšou stenou Hrebeňa bášt.
Topografia.
Má tri vrcholy - severný, prostredný a najvyšší južný. Oddelené sú "Zadnou" a "Prednou baštovou štrbinou". Od Malej capej veže ju delí Vyšné Baštové sedlo, od Zlatinskej veže zasa Diablovo sedlo. Západnými zrázmi spadá do Mlynickej doliny, tie sú podstatne prístupnejšie (I – II), než 300 – 500 metrová východná stena nad Mengusovskou dolinou.
KMPlayer

KMPlayer (Konqueror Media Player) je multimediálny prehrávač pre KDE . Je možné ho integrovať do prehliadača Konqueror, tak isto ho možno použiť ako samostatný prehrávač. Pri prehrávaní využíva MPlayer alebo xine. Prehrávač podporuje streamované video i prehrávánie audio CD Súčasná verzia z 22. marca 2008 je pre release pre KDE 4. Program používa knižnicu Cairo.
Pre operačný systém Windows existuje iný s podobným názvom prehrávač The KMPlayer.
Keltológia

Keltológia je veda, ktorá sa zaoberá skúmaním dejín, jazyka a kultúry keltských národov. Patrí k tomu aj štúdium keltských jazykov, ktoré sa ešte aj dnes používajú v Írsku, Škótsku, Walese a Bretónsku.
Trillian

Trillian je instant messaging klient, ktorý umožňuje používať naraz niekoľko komunikačných protokolov (napr. ICQ, IRC, AIM, XMPP, Skype, MSN Messenger, Yahoo!). 
Aktuálna verzia podporuje definície Wikipédie. Slová známe anglickej wikipédií sú v chatovacích oknách podtrhnuté a po ponechaní kurzora na známom slove je v bubline zobrazená definícia.