burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pokrytectvo

Pokrytectvo je pretvárka, falošnosť, farizejstvo. Je to navonok predstieranie cnosti a dobra a súčasne skrývanie svojej skutočnej povahy alebo náklonností, najmä s ohľadom na morálne alebo náboženské hodnoty. Pokrytec koná alebo sa správa rovnako ako iní ľudia, ktorých súčasne za tieto činy alebo správanie kritizuje. Podľa morálnej psychológie je pokrytectvo nedodržovanie vlastných verejne deklarovaných morálnych zásad.
Pokrytectvo možno čiastočne objasniť mechanizmom projekcie.
Organický

Organický alebo ústrojný môže byť:
Opakom je pojem anorganický.
Vasa Pelagić

Vasa Pelagić, v cyrilike Васа Пелагић, (1838 - 1899) bol srbský revolučný demokrat, propagátor socialistickych ideí, požadoval spojenie Bosny a Hercegoviny so Srbskom a Čiernou Horou.
Pokus

Pokus alebo experiment je zámerne vyvolaný proces v relatívne presne kontrolovaných
podmienkach, ktorý slúži na získavanie alebo overovanie skúseností, poznatkov, vedeckých teórií a hypotéz.
Pokus môže byť heuristický, s cieľom nájsť dovtedy neznámu zákonitosť javu, alebo overovací, ktorým sa overuje deduktívne objavená zákonitosť. Využíva sa ako výskumná metóda v špeciálnych vedách.
Pokus je - obrazne povedané - otázka kladená prírode, ktorou ju nútime, aby nám odhalila svoje zákonitosti. V istom zmysle je každé naše konanie pokusom, pokiaľ pozorujeme účinky nášho zásahu do prírody. O vedeckom experimente však hovoríme len vtedy, keď skúmanie uskutočňujeme sústavne a s uvedomelým cieľom.
Pokusom sa zisťuje účinok premenných na javy zámerne vyvolané experimentátorom (človekom, ktorý experiment uskutočňuje). Pod premennou (alebo premennou veličinou, parametrom) sa vo všeobecnosti myslí taká vlastnosť, ktorá môže nadobúdať rôzne hodnoty (kvantitatívne, kvalitatívne). Hypotézy dávajú pozorovaniu určitý smer, umožňujú uskutočňovať pozorovanie plánovite tým, že sa vytvárajú podmienky, ktoré sú potrebné v zmysle hypotézy. Tak sa odohráva experiment: Pozorujeme, k čomu dochádza za celkom určitých predpokladov. Pri pokuse kladieme prírode celkom určitým inštrumentálnym pôsobením presnú otázku a dostávame určitú odpoveď, formulovanú v observačných vetách.
Organizácia

Organizácia alebo organizovanie môže byť:
Organizácia môže byť aj:
Pelagius

Pelagius (+ po 418) bol britský mních, ktorý vychádzal zo stoicizmu a hlásal svojbytnosť človeka voči Bohu.
Pokuta

Pokuta je peňažný postih, ktorú je povinná zaplatiť fyzická alebo právnická osoba pri porušení určitých právnych predpisov.
Hospodárska pokuta.
Hospodárske pokuty sa odvádzajú do príslušného štátneho rozpočtu. Hospodársku pokutu nemožno uložiť rozpočtovým organizáciám.
Pelasgovia

Pelasgovia boli obyvatelia Grécka pred príchodom Grékov. Ich jazyk dnes označujeme ako pelasgičtina. Možno šlo o prvých indoeurópskych prisťahovalcov (okolo 2000 pred Kr.).
Náboženská organizácia

Náboženská organizácia je spoločenská inštitúcia, v ktorej vybraní členovia dostávajú poverenie k výkonu náboženských činností potrebných pre uspokojovanie náboženských potrieb jednotlivca alebo pospolitosti a pre reguláciu správania sa týchto skupín.
Príkladom náboženskej organizácie je cirkev.
Teroristická organizácia

Teroristická organizácia je organizácia, ktorá používa sústavne teror, napr. mafia (?).
Penalizmus

Penalizmus (asi z výrazu penál = zastarano peračník) bolo v minulosti označenie jednak pre ako obyčaj praktizovanú šikanu študentov prvého ročníka na vysokej škole a jednak pre príslušný prvý "skúšobný" rok štúdia vôbec. Príslušní študenti museli strpieť nadávky, posmechy, terorizovanie a museli starším študentom všestranne slúžiť. Príslušný rok sa začal rituálom absolúcie a skončil sa tzv. depozíciou. Výraz penalizmus sa vzťahuje najmä na takéto praktiky bežné v Európe v 17. a 18. storočí (prenesene aj neskôr), hoci už v 17. storočí v Nemecku boli tieto praktiky zakázané zákonom, pretože nadubudli prehnanú intenzitu. Podľa niektorých autorov podobné praktiky existovali už v Byzantskej ríši v 2. storočí po Kr., podľa iných pochádzajú z 8. storočia z inštitútu annum novitiatus (skúšobný rok) v kláštoroch.
Peňažníctvo

Peňažníctvo môže byť:
Pavol Polák

Pavol Polák (* 14. február 1925, Bratislava) je slovenský muzikológ.
Živá bytosť

Živá bytosť (iné názvy bytosť, živý tvor, tvor, živý jedinec) je usporiadaná sústava, spravidla ostro ohraničená oproti vonkajšiemu prostrediu, ktorá je živá (definície života sa do istej miery rôznia). Ak zdôrazňujeme, že ide o fyziologickú jednotku zloženú z orgánov (resp. u jednobunkovcov organel) a s charakteristickou interakciou orgánov (organel), nazývame živú bytosť organizmus (zastarano "ústrojenec") alebo živý organizmus (pozri aj organizmus). Ako taxonomická jednotka majú živé bytosti latinský názov "Biota" alebo "Vitae". Za živé veci sa pokladajú aj stroje.
O definícii a charakteristike života pozri život.
Organizmy môžu byť jednobunkové alebo mnohobunkové.
Orgánové sústavy.
Viaceré orgány v mnohobunkovom organizme vytvárajú integrované (zjednotené) sústavy, ktoré zabezpečujú činnosť celého organizmu (orgánové sústavy). 
Systematika.
Organizmy usporadúvame podľa rozličnych znakov a vlastností do väčších alebo menších systematickych skupín. Základnou systematickou jednotkou je druh. Pozri systém živých organizmov, systematika a taxonómia.
Albrecht Penck

Albrecht Penck (* 25. september 1858, Reudnitz, Nemecko – † 7. marec 1945, Praha) bol nemecký geograf, jeden zo zakladateľov glaciálnej geomorfológie. 
Spolu s E. Brücknerom je autorom alpskej škály štvrtohorného zaľadnenia.
Roku 1901 definoval pojem donau-günz.
Karl Polanyi

Karl Polanyi (* 21. október 1886 - † 23. apríl 1964) bol maďarský historik, ekonóm a antropológ. Pôsobil v Anglicku a v USA.
Per extensum (tlač)

Per extensum (lat.) alebo perex je v typografii textová časť sadzby (resp. spôsob sadzby) výnimočne sádzaná na celú šírku stránky medzi sadzbou členenou do viac stĺpcov. Týka sa najmä nadpisov a úvodov článkov v novinách.
Polarita

Polarita vo všeobecnosti je vzájomne sa podmieňujúci protiklad, opozícia, dve strany jednej veci, alebo javu.
Per se

Per se (lat.) je sám sebou, prostredníctvom seba samého.
Milan Polášek

Milan Polášek je nestor jogy na Slovensku. V roku 1985 napísal knihu "Joga" a v roku 1990 knihu "Joga. Osem stupňov výcviku".
Peracidita

Peracidita (lat.) alebo prekyslenosť je zvýšená kyslosť, napr. žalúdkovej šťavy.
Organogén

Organogén je hlavný chemický prvok
v organických látkach, potrebný na vývin orgánov,
napríklad vodík, kyslík, uhlík, dusík.
Percepcia

Percepcia alebo percipovanie (z lat.) môže byť:
Percipovanie môže byť chápanie, všímanie si.
Pole dát

Pole dát (iné názvy: dátové pole, údajové pole, pole; angl. data field, field) je súhrn dát usporiadaných takým spôsobom, že všetky dáta možno jednotne vyberať a spracúvať. Polia dát tvoria dátový záznam. Napríklad v typickej databázovej tabuľke je riadok dátový záznam, kým stĺpec (v danom riadku) je pole dát.
Organogenéza

Organogenéza (gr.) môže byť:
Sociometrická percepcia

Sociometrická percepcia alebo sociálna adjustácia alebo sociopercepčný vzťah je samoodhad volieb vlastnej osoby ostatnými jedincami.
Organoleptický

Organoleptický je vnímateľný zmyslami, napr. organoleptická vlastnosť.
Elektrické pole Zeme

Elektrické pole Zeme je prirodzené elektrické pole Zeme ako planéty prejavujúce sa v tuhom zemskom telese, v moriach, atmosfére a magnetosfére.
Organológia (hudba)

Organológia je veda o organe(och), ich vývoji, stavbe, funkcii, akustických a výrazových vlastnostiach.
Percepcionalizmus

Percepcionalizmus (lat.) je filozofické učenie, podľa ktorého poznanie a myslenie sa zakladá iba na vnímaní (percepcii).
Fenoménové pole

Fenoménové pole je všetko, čo práve človek prežíva, čiže súhrn objektov prítomných a vnímaných, hoci len v myšlienkach, na rozdiel od objektov fyzicky prítomných, ale nevnímaných.
Mužské pohlavné orgány

Mužské pohlavné orgány sú párové mužské pohlavné žľazy semenníky (testis) uložené v miešku. Na semenníky ako čiapočka nasadajú nadsemenníky, ktoré ústia do semenovodov. Semenovod so semenným vačkom a predstojnou žľazou vyúsťuje do močovej rúry, ktorá je uložená v pohlavnom úde.
Percepčný

Percepčný (lat.) je ľahko vnímateľný; citlivý.
Orgazmus

Orgazmus alebo sexuálne vyvrcholenie je vyvrcholenie pohlavnej rozkoše, príjemná psychologická alebo emocionálna reakcia na sexuálnu stimuláciu, ktorá je spravidla sprevádzaná aj silnou fyziologickou reakciou.
Krátko pred orgazmom dochádza k silnému prekrveniu pohlavných orgánov, počas orgazmu nastávajú v oblasti genitálií rytmické, vôľou neovládané sťahy svalov, ktorými sa uvoľňuje pohlavné napätie. Krátko nato nasleduje uvoľnenie oblasti genitálií a často aj celého tela. U mužov počas orgazmu spravidla dochádza k ejakulácii. 
Orgazmus z antropologického hľadiska.
Orgazmus je proces odohrávajúci sa na úrovni centrálneho nervového systému a možno ho zreteľne odlíšiť od ostatných pohlavných funkcií - ejakulácie, oplodnenia, ovulácie. Pohlavné vyvrcholenie možno prirovnať k „neurónovému ohňostroju“. Ten je vyvolaný v limbickom systéme a podieľajú sa na ňom hlavne určité oblasti hypotalamu a amygdaly. Na stupňovaní pohlavného vzrušenia a spustení orgazmu sa podieľajú rozličné prenášače, ktorých spolupráca ešte nie je úplne objasnená: neurotransmitery dopamín, serotonín a noradrenalín, rozličné hormóny, hlavne androgény, endogénne opioidy ale aj ďalšie.
Pri týchto procesoch môže niekedy dôjsť k akémusi preskakovaniu medzi susediacimi mozgovými oblasťami. Takto je možné vysvetliť niektoré paradoxné orgazmické reakcie, ako sú napr. pocity bolesti alebo strachu. Počas stupňovania pohlavnej rozkoše je až do vyvrcholenia takisto potlačená činnosť veľkého mozgu a vnímanie bolesti.
Perceptibilita

Perceptibilita (lat.) je schopnosť percepcie.
Homogénne gravitačné pole

Homogénne gravitačné pole je idealizované gravitačné pole, ktorého intenzita má vo všetkých bodoch rovnaký smer a rovnakú veľkosť.
Orgiazmus

Orgiazmus (gr.) je duševné vzrušenie (najmä náboženské), ktoré dakedy hraničí so šialenstvom.
Perceptívnosť

Perceptívnosť (lat.) je vnímavosť, vnímanie jeden z pojmov vo filozofii Johna Locka.
Orient

Orient najčastejšie znamená Prednú Áziu (t. j. tzv. starý Orient) a severnú Afriku a/alebo Ďaleký východ, ojedinele aj celú Áziu. Podrobnejšie o definícii pozri nižšie.
Definícia.
V súčasnosti (cca. od 19. stor.) termín Orient môže mať tieto významy: 
Historicky mal termín Orient nasledujúce významy: 
Prídavné meno orientálny znamená primárne týkajúci sa Orientu, východný. V kontexte filozofických disciplín prípadne humanitných disciplín znamená najčastejšie - 'čínsky', 'indický', 'japonský', 'perzský', 'islamský' alebo 'arabský' atď.
Orientácia

Orientácia (fr.) môže byť:
Perceptor

Perceptor (lat.) je zmyslový orgán.
Pole (agronómia)

Pole je pozemok určený na pestovanie poľnohospodárskych plodín.
Hodnotová orientácia

Hodnotová orientácia je relatívne stály, sociálne podmienený, voliteľný vzťah človeka k súhrnu materiálneho a duchovného spoločenského bohatstva a ideálov, na ktoré sa pozerá ako na predmety, ciele alebo prostriedky uspokojovania životných potrieb.
Vektorové pole

Vektorové pole je priestor, ktorého každému bodu je jednoznačne priradený podľa predpísaného zákona určitý vektor.
Originál

Originál (lat.) alebo pôvodina môže byť:
Originál môže byť aj:
Percipient

Percipient (lat.) je prijímateľ; vnímateľ.
Orléans

Orléans (z lat. slova zlato, keltsky: "Cenebum") je mesto v strednom Francúzsku v regióne Centre-Val de Loire asi 130 km juhovýchodne od Paríža. Leží na rieke Loire a je centrom departementu Loiret. V roku 1999 malo asi 113 126 obyvateľov.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
V roku 52 pred Kr. tu začalo povstanie proti Caesarovi. Začiatkom 4. storočia bolo v meste ustanovené biskupstvo. Od 6. storočia jedno z centier Franskej ríše. Počas storočnej vojny bolo v roku 1429 bolo oslobodené Janou z Arku.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zvukové pole

Zvukové pole sú procesy kmitania, ktoré vznikajú a existujú v stálom a priamom spojení s látkovou hmotou (látkou); je to stav látkovej hmoty.
Ornitológia

Ornitológia (z gréckych slov "ornis, ornithos" – vták a "Logos" – veda) je zoologická veda, ktorá sa zaoberá štúdiom vtákov. 
Pojmom ornitológ sa označuje každý amatérsky aj profesionálny prírodovedec, ktorý sa zaoberá ornitológiou.
Polemika

Polemika (z gr. 'polemiké' = bojovná k 'polemos' = vojna) je útočná, bojovná reč alebo článok; spor; ostrá výmena názorov s hodnotením názorov ostatných.
Orografia

Orografia alebo horopis je náuka, alebo opisná charakteristika reliéfu zemského povrchu založená najmä na jeho vzhľade (vonkajšia podoba).
Perena

Perena (iné názvy: trvalka, trvalá rastlina, vytrvalá rastlina, trváca rastlina) je rastlina (bylina, t.j. trváca bylina, alebo drevina, t.j. trváca drevina) plodiaca v niekoľkých za sebou idúcich vegetačných obdobiach (rokoch). Nadzemné časti na jeseň odumierajú, v zime pretrvávajú korene, podzemky, hľuzy.
Polícia

Polícia je ozbrojený bezpečnostný orgán štátu alebo menšej samosprávnej jednotky (autonómnej oblasti, obce, letiska, prístavu), určený najmä na udržiavanie vnútorného poriadku prostredníctvom preventívnej a represívnej činnosti. Príslušník/príslušníčka policajného zboru sa nazýva policajt/policajtka.
Etymológia.
Slovenské slovo "polícia" bolo prebraté z , ktoré vzniklo polatinčením používaného v súvislosti s občianstvom, občianskym poriadkom a riadením spoločnosti. Tento výraz bol odvodený z , čím sa označoval mestský štát.
Polícia na Slovensku.
Úlohy polície na Slovensku plní Policajný zbor, obecná a mestská polícia a Vojenská polícia.
Perex

Perex môže byť:
Raymond Polin

Raymond Polin (* 7. júl 1910, Briançon, Francúzsko - † 8. február 2001, Nogent-le-Phaye) bol francúzsky filozof, ktorý sa venoval axiológii. 
V rokoch 1976 - 1981 bol prezidentom Sorbonny.
Perfekcionizmus

Perfekcionizmus (lat.) je etické učenie, podľa ktorého je cieľom morálky ustavičné zdokonaľovanie človeka.
Ortoepia

Ortoepia je náuka o spisovnej výslovnosti a vedný odbor jazykovedy. Z praktických dôvodov sa pripája k hláskosloviu.
Polis

Polis bol v starovekom Grécku najrozľahlejšie štátne spoločenstvo. Polis tvorilo len mesto a územie ležiace okolo neho. Mesto bolo hospodárskym a náboženským centrom. Kolónie boli po stránke štátoprávnej samostatné. V prípadoch spojenectva si boli polis rovnoprávne. 
Štáty s rozľahlejším územím vznikali až od doby Alexandra Macedónskeho a držala ich pohromade vojenská moc.
Podľa Hegela je polis prototyp súdržnosti a integrácie.
Perfektibilizmus

Perfektibilizmus (lat.) je filozofický názor, že ľudstvo je schopné neustále sa zdokonaľovať a že sa stále zdokonaľuje.
Ortografia

Ortografia môže byť:
Politickosť

Politickosť je politická kvalita.
Politickosť podľa Hannah Arendtovej je svojím pôvodným fenomenálnym obsahom pluralitou ľudí. V politickosti nesmie byť kvôli jej autenticite a integrite nijakým postupom odstránený moment odlišnosti, a to ani takými špekulatívnymi konštrukciami, ako je všeobecná vôľa. Politickosť konštituuje spoločenstvo tých, ktorí sú odlišní a odlišní zostanú. Nijaká jednota a zjednotenie množstva ľudí, ktoré si nezachováva rozličnosť ako svoj konštituujúci princíp, si nemôže robiť nárok na autenticky politický charakter. K politickosti patrí význačný moment diferencie a diferencovanosti, a práve na tom sa zakladá jej autenticita a integrita. S týmto nevuhnutným momentom diferencie, s politickou úlohou diferencie, a teda zároveň s rôznymi mienkami súčasne sa pri zakladaní politických inštitúcii ráta v eminentnom prameni amerického politického myslenia - v súbore "The Federalist". Ako to, čo je politicky spoločné, sa nechápe identita už zjednotených bytostí, ale to, na čom sa zjednotili bytosti odlišné a rôznorodé ako na tom, čo je im spoločné.
Perfektum

Perfektum (lat.) je predovšetkým slovesný čas vyjadrujúci:
Zároveň je to sústava slovesných tvarov aj jednotlivý tvar na vyjadrenie tohto času. Vyskytuje sa napr. v latinčine (perfectum), nemčine ((Präsens)perfekt), angličtine (Present Perfect), francúzštine (passé composé), španielčine (pretérito perfecto compuesto), taliančine (passato prossimo) či v slovanských jazykoch. Vo väčšine slovanských jazykov, vrátane slovenčiny, medzičasom nahradil ostatné slovenské časy a je preto synonymom pre minulý čas (pretéritum) vôbec. V uvedených jazykoch okrem latinčiny a ruštiny sa tvorí ako spojenie tvaru slovesa mať alebo byť v prítomnom čase a príčastia minulého príslušného slovesa (napr. angl. "you have done", nem. "du hast getan", fr. "tu as fait", tal. "hai fatto", špan. "has hecho", sloven. "urobil si"; rus. "ty sdelal", lat. "fecisti").
V semitských jazykoch tento termín označuje jednu z dvoch sád tvarov (druhou je imperfektum). Na rozdiel od latinčiny a iných európskych jazykov pojem perfektum označuje v semitských jazykoch nie slovesný čas, ale skôr vid. V arabčine sa napríklad perfektum používa pri tvorbe podmieňovacieho spôsobu.
Perifráza

Perifráza je jeden zo základných básnických trópov blízky metonýmii, ktorý vzniká tým, že sa predmet nepomenuje priamo, ale opisom, vymenovaním charakteristických znakov a vlastností.
Timofej Fiodorovič Osipovskij

Timofej Fiodorovič Osipovskij (; * 1765 - † 1832) bol ruský filozof a matematik, kritik Kantovho tvrdenia, že geometrické pravdy majú apriórny pôvod.
Verejná finančná politika

Verejná finančná politika alebo finančná politika je forma hospodárskej politiky, ktorá sa realizuje využívaním finančných nástrojov a kategórií. Významnú úlohu pri štátnom regulovaní ekonomiky má finančná politika založená na využívaní štátneho rozpočtu (rozpočtová politika, fiškálna politika); v užšom zmysle sa ako finančná politika niekedy označuje len rozpočtová politika či fiškálna politika.
Fiškálna politika

Fiškálna politika je verejná finančná politika sledujúca ciele konjunktúrnej politiky. Akýmsi „opakom“ fiškálnej politiky je menová politika. 
Fiškálna politika je implementácia názoru, že štát má používať makroekonomickú politiku (úroveň štátnych výdavkov a daní) na stabilizáciu hospodárstva a na udržanie nízkej úrovne nezamestnanosti resp. vôbec na riadenie "pohybov" ekonomiky nahor aj nadol; tento názor sa často zvykne označovať ako keynesovstvo. Jadro fiškálnej politiky tvorí ovplyvňovanie príjmov a výdavkov štátneho rozpočtu s cieľom meniť kúpyschopný dopyt (anticyklická hospodárska politika) a tým výšku a zmenu HDP (čiže produkciu a príjmy v ekonomike), ceny a zamestnanosť. Môže mať expanzívny alebo reštriktívny charakter. Expanzívny charakter znamená, že vláda pomocou nástrojov fiškálnej politiky stimuluje ekonomický rast napríklad znižovaním daňových sadzieb alebo podporou programov zamestnanosti a pri reštrikcií naopak ekonomický rast utlmuje.
Formy fiškálnej politiky.
Fiškálna politika môže nadobúdať v podstate dve formy - vstavané stabilizátory a diskrečnú politiku
Typy fiškálnej politiky.
Vláda sa snaží používa fiškálnu politiku rôznymi spôsobmi, záleží aká stratégia je potrebná. Tu poznáme 3 typy fiškálnej politiky:
Problémy fiškálnej politiky.
Cieľom fiškálnej politiky je dosiahnuť makroekonomickú stabilitu v podobe stabilnej cenovej hladiny, nízkej miery nezamestnanosti a stabilného tempa rastu produktu. Fiškálna však môže spôsobovať vážne problémy, ktoré môžu skomplikovať dosiahnutie cieľu makroekonomickej stability. Tu máme 2 komplikácie:
Fiškálna politika a otvorená ekonomika.
Pokiaľ uvažujeme malú otvorenú ekonomiku (ekonomika, ktorá nemôže udržovať svoju domácu úrokovú mieru na odlišnej výške oproti svetovej miere) s voľným pohybom medzinárodného kapitálu, bude účinnosť fiškálnej politiky výrazne ovplyvnená systémom menového kurzu. Uvedieme príklady, ktoré platia len krátke obdobie.
Fiškálna politika a fixný menový kurz
Periodikum

Periodikum (iné názvy: periodická publikácia, periodická tlačovina, niekedy považované za synonymum s(o súhrnným) označením periodická tlač) je v knižničnej a informačnej vede "publikácia, ktorá postupne vychádza v samostatných, obsahovo neidentických častiach, spojených spoločným názvom, priebežným označením, jednotnou úpravou a obsahovým zameraním v pravidelných alebo nepravidelných intervaloch a so zámerom trvalého pokračovania"
Periodická tlač je podľa tlačového zákona:
Kategorizácia UNESCO typologicky delí periodickú tlač podľa periodicity a obsahového zamerania. Toto členenie má ešte tretiu dimenziu, a to je územné pôsobenie.
Ošklivosť

Ošklivosť môže byť:
Periodizácia

Periodizácia je delenie, rozdelenie (obyčajne dejín) na periódy,
obdobia. Jednotlivé periódy dejín sú oddelené významnými historickými udalosťami, napr. stredovek a novovek objavom Ameriky v roku 1492.
Oslabenie

Oslabenie je urobenie slabým, slabším; ubratie síl, posíl a iných opôr.
Hospodárska politika liberalizmu

Hospodárska politika liberalizmu je hospodárska politika, ktorá presadzuje zásady ekonomického liberalizmu, t.j. zásady hospodárskej slobody, čiže voľnej súťaže, slobodného súkromného podnikania, minimálnych zásahov štátu do ekonomiky, slobodného pohybu tovaru a kapitálu, voľnej tvorby cien, voľného vnútorného i zahraničného obchodu a iných. Tieto zásady stručne vyjadruje výraz laissez faire - laissez passer.
Zasady liberalistickej hospodárskej politiky sa nikdy nepodarilo dôsledne naplniť v reálnom hospodárskom živote. Najviac sa k nim priblížilo Anglicko a Francúzsko asi v polovici 19. storočia.
Po druhej svetovej vojne sa presadzujú zásady hospodárskej slobody v modifikovanej podobe hospodárskej politiky neoliberalizmu (pričom neoliberalizmom sa v tomto prípade myslí ordoliberalizmus).
Kriminálna politika

Kriminálna politika je súčasť politiky štátu, ktorá pomocou legislatívnych úprav a praktického uplatňovania trestného práva vykonáva ochranu spoločnosti.
Veková periodizácia

Veková periodizácia je delenie veku, napr.:
Osmóza

Osmóza je :
Osmóza cez polopriepustnú membránu.
Veľkosť osmózy je daná rozdielom osmotických tlakov na oboch stranách polopriepustnej membrány.
Základným predpokladom osmózy (v užšom zmysle) je prítomnosť polopriepustnej membrány. Polopriepustná membrána je membrána priepustná pre rozpúšťadlo a menej priepustná alebo nepriepustná pre rozpustené látky. Ak je polopriepustná membrána čiastočne priestupná pre rozpustené látky, môže so sebou voda prechádzajúca cez membránu strhávať aj molekuly rozpustenej látky. Polopriepustnosť membrány je v prírode vyriešená úplne prirodzene, pretože molekula vody (ako najčastejší príklad látky transportovanej pri osmóze v prírode) je jedna z najmenších molekúl vôbec. Molekula vody je zložená z dvoch atómov vodíka a jedného atómu kyslíka. Vodík je najmenším atómom v prírode a kyslík je len o niečo väčší. Preto je aj molekula vody takmer vždy menšia od prvkov a zlúčenín, ktoré sú v nej rozpustené. To inými slovami znamená, že kým malé molekuly vody cez membránu prenikajú pomerne ľahko, takmer všetky ostatné zlúčeniny rozpustené vo vode sa cez malé póry membrány dostávajú len veľmi ťažko.
Ďalším predpokladom osmózy (v užšom zmysle) je rozdiel v koncentráciách roztokov na oboch stranách membrány. Ak je totiž na oboch stranách polopriepustnej membrány napríklad čistá voda, molekuly vody prechádzajú cez stenu membrány v oboch smeroch tam aj späť, presne v rovnakom množstve. To znamená, že nenastáva žiadny čistý prietok a objem roztokov na oboch stranách membrány sa nemení. Ak je naopak na jednej strane membrány roztok s vyššou koncentráciou (napr. voda s rozpustenými látkami) a na druhej strane roztok s nižšou koncentráciou (napr. čistá voda), na stenu membrány naďalej narážajú molekuly z oboch strán, presne rovnakou mierou. Keďže však niektoré molekuly narážajúce na stenu membrány zo strany roztoku s vyššou koncentráciou sú molekulami rozpustenej látky, ich veľkosť je väčšia a preto cez membránu neprejdú. Takto molekuly zo strany roztoku s vyššou koncentráciou prechádzajú na stranu roztoku s nižšou koncentráciou v menšej miere. To má za následok, že zo strany roztoku s nižšou koncentráciou prejde na stranu s roztokom s vyššou koncentráciou viac molekúl. Za predpokladu, že membrána nepraskne, tento čistý prietok rozpúšťadla (vody) zo strany roztoku s nižšou koncentráciou na stranu roztoku s vyššou koncentráciou bude postupne spomaľovať, až kým sa úplne nezastaví v momente, kedy tlak zo strany roztoku s vyššou koncentráciou (kde sa zbiera viac a viac rozpúšťadla, teda vody, a zvyšuje sa jeho hladina) nebude taký veľký, že sa pohyb molekúl v oboch smeroch vyrovná: nastáva dynamická rovnováha.
Často uvádzaným príkladom osmózy je bunka. Cytoplazmatická membrána je selektívne priepustná membrána, približne ju možno považovať za semipermeabilnú membránu. Keď je bunka obklopená vodou, molekuly vody prechádzajú cez cytoplazmatickú membránu z priestoru s nižšou koncentráciou roztoku (z okolia bunky) do priestoru s vyššou koncentráciou roztoku (dovnútra bunky).
Elektráreň.
Na princípe osmózy bola v novembri 2009 spustená prvá osmotická elektráreň.
Kultúrna politika

Kultúrna politika je súhrn zásad, cieľov, úloh a krokov štátu, miest, obec, cirkví, odborov, politickych strán, spoločenských tried, medzinárodných inštitúcií, týkajúcich sa plánovitej starostlivosti o kultúru, jej podpory a novej tvorby.
Učebné osnovy

Učebné osnovy sú školský dokument, v ktorom sa konkretizujú výchovno-vzdelávacie ciele,
obsah a rozsah vyučovania v učebných predmetoch a v študijných predmetoch podľa schváleného učebného plánu.
Permanentnosť

Permanentnosť alebo permanencia je stálosť, trvalosť, nemennosť, nepretržitosť.
Permanencia môže byť:
Osoba

Osoba môže byť:
Permeabilita (magnetizmus)

Permeabilita (z lat. priepustnosť) alebo permeabilita prostredia alebo absolútna permeabilita je fyzikálna veličina udávajúca mieru magnetizácie prostredia (materiálu) v dôsledku pôsobiaceho magnetického poľa.
Značka: formula_1
Základná jednotka: henry na meter, skratka formula_2 alebo aj newton na štvorcový ampér, skratka formula_3
Výpočet:
Dramatická osoba

Dramatická osoba je ľudský činiteľ každého dramatického diela a v pretvorení na dramatickú postavu aj jeho realizácia.
Permisivita (sociológia)

Permisivita je vytváranie vzťahu k jedincovi alebo skupine a taktiež skupiny k jedincovi, v ktorom možno otvorene hovoriť a oznamovať všetky svoje pocity a názory, neznamená však tolerovanie ľubovoľného správania.
Zahraničná politika

Zahraničná politika je súhrn aktivít potrebných na zabezpečenie všeobecného blaha národa,
vlastnej záujmovej skupiny alebo politickej strany v zahraničnej oblasti štátu. Určuje smer, ktorým štát presadzuje svoje záujmy v zahraničí.
Fyzická osoba

Fyzická osoba (iné názvy: prirodzená osoba [v právnom zmysle], človek [v právnom zmysle]) je ľudská bytosť (iné názvy: človek, prirodzená osoba, jednotlivec), ktorá má spôsobilosť mať práva a povinnosti (iné názvy: spôsobilosť na práva a povinnosti, právnu subjektivitu). Je to teda každý živý človek a (napr. podľa slovenského práva aj) počaté dieťa, ak sa narodí živé. V právnych poriadkoch uznávajúcich otroctvo sa za fyzické osoby nepovažujú otroci. Pre pojem fyzická osoba v jeho modernom chápaní je irelevantné, či je daný človek štátnym občanom štátu pobytu, cudzincom alebo bezdomovcom.
Právny pojem fyzická osoba odlišuje človeka od iných právnych subjektov, ktoré majú spôsobilosť mať práva a povinnosti (právnická osoba). Spôsobilosť fyzickej osoby mať práva a povinnosti vzniká narodením. Túto spôsobilosť má aj počaté dieťa, ak sa narodí živé. Smrťou táto spôsobilosť zanikne.
Peronizmus

Peronizmus () je sociálne a národné hnutie presadzované Juanom Perónom a jeho Peronistickou stranou v 40. až 70. rokoch v Argentíne, Perónom označené ako tretia cesta medzi kapitalizmom a socializmom.
Peronizmus sa vyznačoval nacionalizmom, autoritárnym režimom, znárodnením priemyslu a pôdy, vyvlastnením zahraničných monopolov, sociálnym programom. Napriek výraznému vplyvu nedosiahol pozitívne výsledky.
Právnická osoba

Právnická osoba je - podľa slovenskej právnej teórie - organizácia osôb alebo majetku, ktorá je vytvorená na určitý účel (má teda účelové určenie) a ktorej právny poriadok priznáva vlastnú spôsobilosť mať práva a povinnosti (čiže právnu subjektivitu). Jej opakom je fyzická osoba.
Zákonná definícia právnickej osoby na Slovensku znie takto (§ 18 Občianskeho zákonníka): "Právnickými osobami sú: a) združenia fyzických alebo právnických osôb, b) účelové združenia majetku, c) jednotky územnej samosprávy, d) iné subjekty, o ktorých to ustanovuje zákon." Pojem združenie fyzických alebo právnických osôb tu zahŕňa (popri rôznych podnikoch a podobne) aj záujmové združenie (§ 20f a nasl. Občianskeho zákonníka), ale nezahŕňa združenie v zmysle § 829 Občianskeho zákonníka .
Typické príklady právnickej osoby na Slovensku sú niektoré typy podnikov, nadácia či jednotka územnej samosprávy.
Na Slovensku je vznik právnickej osoby viazaný predpismi, ktoré sú špecifické pre každý typ právnickej osoby. 
Zavŕšením procesu vzniku právnickej osoby je evidencia na Štatistickom úrade SR a s ňou súvisiace pridelenie IČO (identifikačného čísla organizácie).
Ferdinand Peroutka

Ferdinand Peroutka (* 6. február 1895, Praha, Predlitavsko, Rakúsko-Uhorsko – † 20. apríl 1978, New York, New York, USA) bol český spisovateľ, dramatik a publicista liberálnej orientácie. Je považovaný za najvýznamnejšieho predstaviteľa českej demokratickej žurnalistiky.
Pôsobil ako redaktor denníka "Tribuna" (1919-1924), neskôr (1924-39) ako šéfredaktor revue "Přítomnost." Jeho činnosť bola podporovaná prezidentom Česko-Slovenska T.G. Masarykom, ktorý pod rôznymi šiframi často do tohto časopisu prispieval. Bol členom kruhu tzv. "Pátečníkov", čo bola skupina intelektuálov, ktorí sa schádzali v Čapkovej vile a niekedy aj u prezidenta Masaryka, najmä zámku v Lánoch. V rokoch 1924–1939 bol tiež politickým komentátorom "Lidových novin". 
Je autorom knihy úvah o českej národnej povahe "Jací jsme" a rozsiahleho diela o počiatkoch ČSR "Budování státu" (4 diely).
V roku 1933 vo svojom článku opísal M. R. Štefánika ako "prívrženca diktatúry so záľubou v okázalosti, trpiaca hromádka nervov, chorobne ctižiadostivý muž, ktorý chcel, aby ho iní ľutovali".
V rokoch 1939-1945 bol väznený v nacistických koncentračných táboroch Dachau a Buchenwald.
Po vojne sa stal šéfredaktorom "Svobodných novin" (pod týmto názvom vychádzali predvojnové "Lidové noviny") a týždenníka "Dnešek" (1945–1948), ktorý bol obdobou predvojnovej "Prítomnosti". Názvy boli zmenené, pretože oba pôvodné tituly vychádzali i počas vojny, avšak s kolaborantskými redakciami. Kriticky vystupoval proti silnejúcim totalitným tendenciám.
V rokoch 1945–1946 bol poslancom Dočasného národného zhromaždenia (čes. "Prozatimní Národní shromáždění") za Československou stranu národně socialistickou. V parlamente zasadal do parlamentných volieb v roku 1946.
Po februárovom prevrate odišiel do Spojených štátov, kde niekoľko rokov riadil česko-slovenské vysielanie Slobodnej Európy a spolupracoval s americkými periodikami.
V exile vydal niekoľko politických úvah a próz.
Osoba (gramatická kategória)

Osoba alebo slovesná osoba alebo gramatická osoba je gramatická kategória vyjadrujúca, kto je subjektom prehovoru (napr. píšeš, píšeme, chodí).
V slovenčine sa rozlišuje:
Jednotné číslo.
 Dnes píšem domov list.
 Lenka, dnes píšeš domov list.
 Ján dnes píše domov list.
Množné číslo.
 Dnes všetci spoločne píšeme domov list.
 Vy dvaja dnes píšete domov list.
 Ján a Lenka dnes píšu domov list.
Perpetuum mobile

Perpetuum mobile (lat.) je:
Ani jedno zariadenie sa nedá zostrojiť.
Zvyčajne sú koncepcie perpetuum mobile v rozpore s prvou alebo druhou termodynamickou vetou a teda už principiálne nemôžu reálne fungovať.
Osobnosť

Osobnosť (pôvod z latinského slova „persona“ – "divadelná maska", „personare“ – znieť, ako sa javí, povahové vlastnosti, výzor) definícií existuje okolo 110. 
Charakteristickými znakmi pre osobnosť je psychická jednota vlastností, je jedinečná, je samoregulujúca, historicky podmienená. Znakom každej osobnosti je jeho jedinečnosť, odlišnosť. Sebauvedomujúca psychika (osobnosť – až keď sa objaví „ja“, „to je moje“,jednota biologického, sociálneho i duchovného). 
Ucelenou teóriou osobnosti chce byť personológia.
Názory na osobnosť.
Hartmann.
Osobnosť podľa Hartmanna nemožno odčleňovať od subjektu (ako to robil Max Scheler). Subjekt je predpokladom osobnosti. Jednako však subjekt a osobnosť nie sú jedno. Kategória subjektu je ontologická kategória. Subjekt má svoj vnútorný svet, stojaci v určitom vzťahu k vonkajšiemu svetu. Kategória osobnosti je axiologická kategória: osobnosť svojimi aktmi je podkladom a tvorcom hodnôt. Ide tu teda o dva spôsoby prejavu: ontologicky zdieľa osobnosť s ostatnými vecami realitu a gnozeologicky objektivitu. Úroveň osobnosti závisí od úrovne subjektu. Spoločenské celky, ako národ, štát a ľudstvo, nemajú subjekt a nemôžu byť ani osobnosťami. Niet spoločenských totalitných osobností. Osobnosť sa viaže aj na vedomie. Vedomie hodnôt ako pocit zodpovednosti sa spája vždy s jednotlivcom. Osobnosť tvorí prostredníka medzi realitou a
hodnotami.
Psychológia.
Osobnosť v psychológii je suma všetkých psychických osobitostí vytvárajúcich individualitu jednotlivca.
Sociológia.
Osobnosť je v sociológii produkt spoločenských vzťahov, konkrétny nositeľ týchto vzťahov, subjekt spoločenského života, člen určitých sociálnych skupín, element spoločenského systému.
Ralph Barton Perry

Ralph Barton Perry (* 3. júl 1876, Poultney, Vermont, USA† 22. január 1957, Boston, Massachusetts, USA) bol americký filozof, profesor filozofie na Harvardovej univerzite; predstaviteľ neorealizmu. Za životopis Williama Jamesa "The Thought and Character of William James" získal v roku 1936 Pulitzerovu cenu v kategórii Biografia.
Bazálna osobnosť

Bazálna osobnosť je osobnosť reprezentatívna pre určitú spoločnosť, a to buď vo význame
štatistickom (tzv. modálna osobnosť), typologickom, t. j. vtedy, keď sú v nej obsiahnuté typické vlastnosti veľkého počtu jednotlivcov, a napokon ak reprezentuje podstatné hodnoty konkrétnej kultúry.
Pólos (filozof)

Pólos ("Pólos", * 450 pred Kr., Akragas na Sicílii) bol starogrécky filozof, žiak Gorgia, predstaviteľ mladšieho radikálnejšieho smeru sofistiky.
Persifláž

Persifláž (fr.) je výsmech, posmech; zosmiešnenie. 
Persifláž je výrazový prostriedok, v ktorom sa realizuje komické.
Charizmatická osobnosť

Charizmatická osobnosť je osobnosť vyznačujúca sa príznačným súborom vlastností, uznávaných okolím, na ktorých základe sa môže taký človek stať vodcom ovplyvňujúcim svojím konaním široké vrstvy bez toho, že by bol pritom formálne ustanovený ako ich predstavený. Príkladom charizmatickej osobnosti je Gándhí.
Polotovar

Polotovar všeobecne je rozpracovaný nedokončený výrobok , ktorý prakticky takmer vždy vyžaduje ďalšie následné spracovanie na finálny produkt.
Pokiaľ ide o polotovar pripravený na použitie v domácnostiach (domáce použitie), býva obvykle uskutočnený tak, aby jeho konečná úprava bola čo najjednoduchšia alebo časovo najkratšia, pri zložitejších polotovarov potom jeho výrobca môže priložiť aj tlačený návod na použitie , ktorý môže byť súčasťou obalu.
Polotovary sa používajú aj v priemysle. Bežné sú napríklad polotovary v hutníctve a strojárstve , v drevovýrobe, textilnej výrobe, elektrotechnike, stavebníctve, zlatníctve alebo pri príprave okuliarových šošoviek a mnohých ďalších odboroch ľudskej činnosti.
Osobitný význam majú v potravinárstve a gastronómii .
Personalizmus

Personalizmus je:
V strede pozornosti personalizmu je teda osobnosť ako prvotná realita a najvyššia duchovná hodnota. Jedným z jeho zdrojov je Leibnizova monadológia.
Personalizmus sa začal šíriť koncom 19. stor. v USA a okrem USA sa rozvíja najmä vo Veľkej Británii, Nemecku a Francúzsku.
Ľudská osobnosť

Ľudská osobnosť je sústava pomerne trvalých vlastností ľudského jedinca, predovšetkým vlastností duševných čiže duševných čŕt. Tieto črty sa členia do niekoľkých rodov, ako je temperament, schopnosti, citové sklony, snahové sklony, sebavedomie, vlastnosti vôle, psychomotorika a i.
Poľovníctvo

Poľovníctvo je odbor, ktorý sa zaoberá chovom, ochranou, zušľachťovaním a lovom zvere a hospodárskym zhodnocovaním úlovkov. Zaraďuje sa do poľnohospodárskej výroby i do lesníctva. Má však aj rekreačný význam.
Lov, ktorý je najstaršou zložkou poľovníctva je ľuďmi praktizovaný od praveku. Až do stredoveku mohli lov na území Slovenska uskutočňovať aj široké masy obyvateľstva. S rozvojom feudálnej moci sa poľovníctvo stalo výsadou vládnucej triedy. Začali sa objavovať zákazy lovu niektorých druhov zveri, alebo zákazy niektorých spôsobov lovu. Od 16. storočia mali spravidla poddanské obce zákaz zaoberať sa lovom. Neskôr v 18. storočí sa zákaz rozšíril aj na obyvateľstvo miest. V 19. storočí bolo poľovníctvo možné vykonávať spravidla iba v prípade ak daná osoba vlastnila určitú rozlohu pôdy.
Kresťanský personalizmus

Kresťanský personalizmus je jeden zo smerov súčasnej filozofie majúci väzby najmä na protestantizmus a katolicizmus. 
Základným východiskom jeho myšlienok je jedinečnosť a hodnota ľudskej osoby.
Polozemnica

Polozemnica alebo polozemľanka je príbytok zahĺbený len čiastočne (na rozdiel od zemnice), so stenami prevyšujúcimi úroveň terénu. Strecha stojí na týchto nízkych stenách.
Personológia

Personológia je ucelená teória osobnosti alebo snahy o jej vytvorenie. Spojená je predovšetkým s menom Henry Alexander Murray mladší.
Polpriamka

Polpriamka (nesprávne "polopriamka") je časť priamky, ktorá vznikne jej rozdelením jedným bodom.
Bod, ktorý rozdelil priamku, sa nazýva "počiatočný bod" polpriamky. Polpriamka je určená svojim počiatočným bodom a ľubovoľným bodom ležiacim na polpriamke, rôznym od počiatočného bodu. Tento bod nazývame "pomocný bod". 
Matematický zápis polpriamky: formula_1. Polpriamka sa znázorňuje rovnou čiarou od počiatočného bodu smerujúcou cez pomocný bod ďalej.
Polpriamka je "opačná" k danej polpriamke vtedy, ak leží na rovnakej priamke s danou polpriamkou, má s danou polpriamkou rovnaký počiatočný bod, ale má opačný smer. Tzn. opačné polpriamky majú spoločný práve jeden bod, ktorý je zároveň ich spoločným počiatočným bodom. Pre rozlíšenie smeru v matematickom zápise sa používa šípka smerujúca opačným smerom:
formula_2 je opačná polpriamka k formula_1.
Zjednotenie polpriamky a k nej opačnej polpriamky je priamka.
Ak máme na priamke dva body formula_4 potom prienik polpriamok formula_5 a formula_6 je úsečka formula_7.
Pertinencia

Pertinencia je zhoda informácie alebo dokumentu s informačnou potrebou používateľa.
Spoluhláskové písmo

Spoluhláskové písmo (iné názvy: konsonantické písmo, čiastočné fonémické písmo, čiastočné fonematické písmo, kváziabecedné písmo, kvázialfabetické písmo, kváziabeceda, spoluhláskové/konsonantické abecedné písmo, spoluhláskové/konsonantické alfabetické písmo, spoluhlásková/konsonantická abeceda, abdžad, abgad, konsonanticko-zvukové písmo, konsonanticko-fonetická abeceda) môže byť:
Niektorí autori spoluhláskové písmo považujú za poddruh slabičného písma.
Názov abdžad/abgad.
Názov abdžad (podobne ako názov abugida) navrhol v roku 1990 Peter T. Daniels podľa arabského slova "abdžad". To pochádza z názvov prvých štyroch písmen arabskej abecedy ﺍ (álíf), ﺏ (bá), ﺝ (džím) a ﺩ (dál) podľa historického poradia arabskej abecedy. V tej istej práci Daniels poznamenáva, že Alan Corré navrhuje názov "abgad", aby sa tak vyjadrila semitská (a nie vyslovene spisovnoarabská) etymológia výrazu.
Rozdiel voči podobným písmam.
Spoluhláskové písmo sa od pravého hláskového písma líši v tom, že má grafémy len pre spoluhlásky. Od slabičných písiem sa líši tým, že v slabičných písmach sú samohlásky zahrnuté v graféme a všetky odchýlky od tejto štandardnej vokalizácie sa musia vyznačiť samohláskovými značkami.
Výskyt.
Všetky spoluhláskové písma patria medzi semitské písma a písma z nich odvodené. Spoluhláskové písmo je napr. arabské písmo (vrátane perzského písma a pod.), hebrejské písmo, aramejské písmo, fenické písmo, avestské písmo a tifinag. 
Egyptské písmo bolo skôr logokonsonantické písmo. Ugaritské písmo bol rozšírený abdžad. Obidve písma teda patria pod spoluhláskové písmo iba pri aplikovaní širších definícií termínu spoluhláskové písmo.
Príklad použitia.
Keby slovenčina používala spoluhláskové písmo, vyzeralo by to asi takto: Nd Ttr s blsk, hrm dv bj. (namiesto: Nad Tatrou sa blýska, hromy divo bijú.)
V hlavnom spoluhláskovom písme súčasnosti - v arabskom písme - sa normálne zapisujú len spoluhlásky a dlhé samohlásky (tie sa zapisujú pomocou istých znakov pre spoluhlásky), ale je možné zapisovať aj krátke (a dlhé) samohlásky, a to pomocou diakritických znamienok písaných nad a/alebo pod znaky spoluhlások. Samohlásky si teda čitateľ musí pri normálnom zapisovaní doslova domyslieť. 
Takýto typ písma nie je možný v každom jazyku. V semitských jazykoch hrá rozhodujúcu úlohu tzv. spoluhláskový koreň (teda všetky spoluhlásky koreňa slova postavené vedľa seba) a samohlásky nie sú až také dôležité. V jazykoch ako gréčtina a slovenčina, v ktorých samohlásky rozlišujú význam slova, by používanie spoluhláskového písma, teda vynechávanie samohlások pri písaní, spôsobovalo väčšie problémy.
Druhy.
Niekedy sa rozlišuje tzv. čisté (či pravé) spoluhláskové písmo a "iné" spoluhláskové písmo. Čisté spoluhláskové písmo je buď také spoluhláskové písmo, v ktorom sa vôbec neznačia samohlásky (čiže hore definície a/b) alebo z iného hľadiska také spoluhláskové písmo, v ktorom je nulový (alebo veľmi malý podiel) logogramov (čiže hore všetky definície okrem definície f).
Sprout rozlišuje:
Sprout a Rogers rozlišujú:
Poltón

Poltón môže byť:
Perverzia

Perverzia, perverzita alebo perverznosť je správanie, ktoré sa vymyká morálnym normám a zvyklostiam spoločnosti, skazenosť, aberácia, scestnosť, deviácia alebo v užšom a novšom zmysle len parafília.
Pred 20. storočím perverzia znamenala odchylné náboženské vierovyznanie či správanie, alebo zmenu vierovyznania na iné, napríklad katolíckeho na protestantské.
V modernom ponímaní sa týmto termínom voľne označuje netradičné sexuálne správanie alebo porucha sexuálneho správania. Podľa MKCH-10 sa rozlišuje porucha voľby sexuálneho objektu a porucha sexuálnej identity.
Osobnosť žiaka

Osobnosť žiaka je integrovaný súhrn povahových čŕt a schopností žiaka, súhrn jeho typických osobnostných vlastností.
Peržania

Peržania boli jeden z najvýznamnejších starovekých národov, ktorí ako poľnohospodárske etnikum patril k pôvodným obyvateľom Iránu, najmä jeho juhozápadnej časti zvanej Perzia. Dnes tvoria Peržania základ obyvateľstva Iránu.
Poludnica (mytológia)

Poludnica je podľa slovanskej mytológie bytosť chrániaca posvätnosť poludnia, keď slnko vystupuje na nebeský vrchol.
Ostealgia

Ostealgia je bolesť kosti.
Poludnie

Poludnie je astronomický časový okamih, keď Slnko vo dne prechádza miestnym poludníkom. Opakom je Polnoc.
Ostré

Ostré môže byť:
Perzština

Perzština môže byť:
Polyfónia

Polyfónia je v hudbe viachlas, mnohohlas s melodickou a rytmickou samostatnosťou jednotlivých hlasov vedených podľa pravidiel kontrapunktu, opak: homofónia.
Pesimizmus

Pesimizmus je vzťah k prebiehajúcim udalostiam, ktorý sa zakladá na názoroch, že smerujú
k horšiemu, na neviere vo víťazstvo dobra nad zlom, spravodlivosti nad
nespravodlivosťou.
Opak: optimizmus
Polygenéza

Polygenéza (gr.) je nezávislý vznik príbuzných vývojových foriem na rôznych miestach a v časovo
rôznych dobách.
Pedagogický pesimizmus

Pedagogický pesimizmus je neviera v moc alebo možnosti rozvoja človeka výchovou.
Polygrafia

Polygrafia je výrobný odbor, ktorý reprodukuje a tlačou rozmnožuje predlohy písané,
kreslené, tlačené alebo iné a dáva im konečný tvar výrobku: knihy, noviny, plagáty a iné tlačoviny.
Polygrafia zahŕňa zhotovovanie predlôh pre tlač, reprodukciu (fotografickú, fotomechanickú), zhotovovanie tlačovych foriem, tlač, práce knihárske (pozri: knihárstvo), pomocné práce a služby.
Ostrovy blažených

Ostrovy blažených alebo ostrovy šťastia sú v mytológií oblasti, ktoré v predstavách starých kultúr symbolizovali istý druh raja v záhrobí. Často stotožnené s krajinami šťastia a normálnym spôsobom neprístupné.
Na tieto ostrovy sa obľúbenci bohov dostávali pomocou morských tvorov, napríklad delfínom. Už v antickej literatúre sa tieto ostrovy staly symbolom bezstarostného života.
Pešť

Pešť (maď. "Pest") bolo mesto v Uhorsku, od roku 1873 súčasť Budapešti. V slovenčine sa niekedy používa aj ako ľudové označenie pre celú Budapešť.
Etymológia.
Názov pochádza zo slovanského, zrejme južnoslovanského, slova pre "pec" (peč, pešť a pod.), podľa vápenných pecí. V minulosti sa týmto názvom označoval aj Budín (porov. nemecký názov Budína "Ofen" - pec). Písomne doložená je Pešť až z roku 1148.
Polyhistória

Polyhistória sú všestranné vedomosti, vzdelanie, rozhľad v mnohých vedných odboroch, v kultúre, politike, umení atď. Človek vykazujúci polyhistóriu sa nazýva polyhistor alebo encyklopedista. Medzi významných polyhistorov patrili napr. Leonardo da Vinci, Galileo Galilei, Matej Bel či Abú Rajhán Muhammad ibn Ahmad Bírúní.
Polyhymnia

Polyhymnia môže byť:
Osud

Osud (iné názvy: údel; knižne zastarano: lós; knižne: sudba, fátum, moira) je moc, ktorej je všetko, i konanie človeka, podriadené.
Podľa homérskeho mýtu je osud ("'moira") hlavná distributívna sila, nadriadená všetkému, i bohom, ktorí naň či pri ňom prisahajú. Jeho kompetencia a výkon sú tabu. Funkciou osudu bolo distribuovať kompetencie zložkám priestorového kontinua, pričom jeho uniformita bola daná sociálnym pôvodom moiry.
Osud v stoicizme je tajomná moc riadiaca všetko dianie, vrátane chodu ľudských dejín, pričom ju nemožno ovplyvniť vôľou alebo predvídaním človeka.
Peter Aureoli

Peter Aureoli (* 1280 - 10. január 1322, Avignon) alebo Petrus Aureoli bol františkán, od r. 1321 arcibiskup z Aix, predstaviteľ neskorej scholastiky.
Polykarpos

Svätý Polykarp (prípadne Polykarpos zo Smyrny) (* asi 69 - † asi 155) bol biskupom v Smyrne a kresťanským mučeníkom, patrí medzí apoštolských otcov. Polykarp zomrel vo vysokom veku mučeníckou smrťou upálením, správu o nej podáva dielo "Martyrium Polycarpi" (Polykarpovo mučeníctvo). Polykarp usporiadal zbierku Ignatiových listov. V kresťanskom písomníctve uvádza "Polykarpovo mučeníctvo" nový literárny druh - mučenícke akty. 
Sviatok svätého hieromučeníka Polykarpa sa v gréckokatolíckej cirkvi slávi 23. februára.
Peter Damiani

Svätý Peter Damiani (* asi 1007, Ravenna, Taliansko – † február 1072, Faenza) bol taliansky filozof a teológ, žiak Romualda z Ravenny, kardinál biskup ostijský, dôverník pápeža Gregora VII.
Polymatia

Polymatia je mnohoučenosť, získavanie vedomostí o mnohých veciach, oboznamovanie sa s mnohými vecami.
Peter z Ailly

Pierre d'Ailly (po lat. Petrus de Alliaco) (* 1350/1351, Compiègne, Francúzsko – † 9. august 1420, Avignon) bol francúzsky filozof, zástanca stredovekého nominalizmu, teológ a politik.
Študoval v Paríži (1380 doktor teológie). Za schizmy pôsobil ako diplomat a kancelár parížskej univerzity a preslávil sa ako kazateľ. Diplomaticky sa preslávil v službách Karola VI.
V roku 1395 bol biskupom v Le Puy-en-Velay a 1397 v Cambrai.
Jasne sa vyslovil (1409) za zvolanie všeobecného koncilu, v rokoch 1409-1411 napísal rad reformistických traktátov, napr. "De ecclesiastica potestate (O moci cirkvi)".
V roku 1411 bol menovaný za kardinála, na sklonku roka 1414 sa zúčastnil na kostnickom koncile, kde ostro vystupoval proti učeniu Jána Husa a Jeana Petita, ale obhajoval stanovisko o nadradenosti koncilu nad pápežom. Venoval sa aj otázke reformy kalendára.
Peter z Drážďan

Peter z Drážďan (* okolo 1350 - † 1421/1426, Regensburg, Nemecko) bol nemecký reformačný teológ.
V roku 1409, keď Kutnohorský dekrét obmedzil vplyv cudzincov na Pražskej univerzite, opustil Prahu a stal sa rektorom na "Evangelische Kreuzgymnasium" v Drážďanoch. Ukázalo sa však, že je zástancom husitov a bol vyhostený. V roku 1412 sa so svojim priateľom Mikulášom z Drážďan vrátil do Prahy. Založil tu školu pre nemecky hovoriacich husitských kazateľov. 
Po roku 1415 odišiel do Nemecka, v roku 1421 alebo 1426 bol upálený v Regensburgu.
Polymerizácia

Polymerizácia je chemická reakcia syntetických makromolekulových látok, pri ktorej sa molekuly základnej látky zlučujú do väčších celkov bez toho, aby vznikol nejaký vedľajší produkt.
Polymerizácia je viacnásobná adícia, pri ktorej monoméry majú násobné väzby. Vzniká pri nej iba jeden produkt. Teplota nesmie presiahnuť 400 °C. Reaktanty majú násobné väzby, prevažujú dvojité, ktoré sa menia na jednoduché. Reakcie bývajú exotermické (uvoľnenie tepla), mechanizmus môže byť radikálový alebo iónový.
M sa delia na:
Osvedčenie

Osvedčenie je vyhlásenie o nejakej skutočnosti, vyjadrenie o niečom; písomný prejav úradnej povahy, ktorý niečo dosvedčuje.