Logický klam

Logický klam alebo chyba argumentácie je tvrdenie porušujúce zásady logického dôkazu. Pretože pri máloktorom je to na prvý pohľad zreteľné, bývajú logické klamy obľúbenou súčasťou argumentácie propagandy a manipulátorov. 
Logické klamy a ich rôzne druhy boli rozlišované už Aristotelom. Tento článok uvádza rozdelenie použité v [deprivanti].
Klamy spočívajúce v odvádzaní pozornosti.
Falošná dilema.
Falošná dilema vyvoláva dojem, že existujú iba dve (alebo tri či viac) možností tam, kde ich je v skutočnosti celá škála.
Argument oslovujúci nevedomosť.
Tvrdí, že nedokázateľnosť nejakého výroku znamená, že platí opak.
Šikmá plocha (slippery slope); Argument Ad Absurdum.
Tvrdí, že zavedenie opatrenia povedie ešte k ďalšiemu, a to vo svojom dôsledku spôsobí celú reťaz čím ďalej, tým menej pravdepodobných následkov, ktoré spôsobia totálnu katastrofu.
Zlúčená otázka.
Jedna otázka obsahujúca v skutočnosti dve otázky tak, že akákoľvek odpoveď dostane reagujúceho do nežiadúcej situácie. Sú obľúbené najmä u právnikov.
Falošná stopa (red herring).
V angličtine výraz znamená pôvodne "údený sleď", obrazne (často v detektívkach) "falošná stopa". Druhý význam je zjavne odvodený od triku pri hone na líšku, keď údený sleď ťahaný jazdcom cez územie lovu dokázal psy ľahko zviesť zo stopy. V diskusiách ide o odvedenie pozornosti od merita veci k podružnostiam.
Klamy oslovujúce emócie a ďalšie psychologické motívy.
Argument sily (argumentum ad baculum).
Cieľ klamu: Namiesto zdôvodnenia presvedčíme nepríjemnými dôsledkami, ktoré vyvstanú, ak nebude oponent súhlasiť.
Argument vzbudzujúci súcit.
Namiesto vecnej argumentácie sa snaží pôsobiť na city.
Argument poukazujúci na dôsledky.
Tvrdí, že z presvedčenia alebo teórie vyplývajú (údajne) neprijateľné dôsledky a z toho vyvodzuje, že musí byť mylná.
Kvalifikujúci jazyk.
Spája žiadúci výrok s pozitívnym označením a vyvoláva dojem, že jeho odmietnutím sa poslucháč automaticky zaraďuje do opačnej skupiny.
Spoločenský apel (argumentum ad populum, bandwagon fallacy).
Zdôvodňuje tvrdenie tým, že s ním ostatní, väčšina alebo všetci s ním súhlasia alebo veria v jeho pravdivosť. To, že je tvrdenie známe pritom nemá na jeho faktickú správnosť podstatný vplyv. Časté tiež bývajú odvolania sa na zdravý (sedliacky) rozum, demokraciu, konsenzus, vox populi a pod. 
Zámena predmetu.
Útok na človeka (argumentum ad hominem).
Namiesto argumentácie hodnotí jej predkladateľa alebo spolieha na vnem jedného človeka.
Neuvedenie kvantifikátora.
Kvantifikátor určuje, či sa vlastnosť spája so všetkými alebo aspoň s jedným objektom (každý/aspoň jeden).
Správne by mal byť prvý výrok: Aspoň jeden človek vstúpil na mesiac.
Dovolávanie sa autority.
Každé odvolávanie sa na autoritu nemusí byť nevyhnutne klamom. Klamom také tvrdenie je, pokiaľ odkazovaná autorita je autoritou v inom odbore, alebo pokiaľ existuje autorita iná, rovnako dôležitá, ktorá tvrdí opak.
Anonymná autorita.
Klam sa odvoláva na nepomenovaný, ale údajne dobre informovaný zdroj. Elegantný spôsob šírenia vymyslených faktov (faktoidov).
Zdanie klame.
Vzhľad rečníka, rovnako aj záber kamery v televízii alebo hudba v pozadí ovplyvňuje, do akej miery mu budú poslucháči dôverovať.
Ekvivokácia.
Ekvivokácia využíva nejednoznačnosť slov. Používame v dvoch vetách rovnaké slovo, ale s odlišným významom v každej z nich.
"Záver: Sväté mesto je mestom nevraživosti a násilia medzi náboženstvami." V prvom prípade sme hodnotili Jeruzalem z náboženského, kým v tom druhom z hľadiska bezpečnosti.
V prvom prípade myslíme syr vrátane dier, v druhom iba hmotu syra.
Induktívne klamy.
Induktívna úvaha spočíva v odhade vlastností celku na základe skúseností s jeho časťou. Induktívne klamy vyplývajú z nedodržovania základných štatistických pravidiel.
Unáhlené zovšeobecnenie.
Usudzovanie o vlastnostiach celku na základe príliš malej vzorky.
Nereprezentatívna vzorka.
Vzorka, na ktorej znalosti zakladáme svoju úvahu, je síce dostatočne veľká, ale nezodpovedá rozloženiu celku.
Klamná analógia.
Klamná analógia porovnáva dva celkom nesúvisiace javy a tvrdí, že ak má jeden nejakú vlastnosť, musí ju mať aj druhý.
Lenivá indukcia.
Záver induktívneho úsudku je odmietnutý, napriek existencii dôkazov na jeho podporu.
Klam daný vylúčením.
Aby sme dosiahli žiaduci úsudok, je niekedy nutné nevyhovujúce skutočnosti z úvahy vylúčiť, a to napríklad ich zamlčaním.
Logický kruh.
Tautológia.
O tautológii hovoríme vtedy, keď používame vysvetľovaný pojem vo vysvetlení.
Petitio principii; Argumentácia kruhom (begging the question).
Výrok, ktorý dokazujeme, je už zahrnutý do predpokladov.
Štatistické sylogizmy.
Klamy vyplývajúce zo zámeny platnosti všeobecných pravidiel a ich výnimiek.
Znásilnenie pravdepodobnosti a štatistiky.
Klamy vyplývajúce z použitia termínu „pravdepodobnejšie“, pričom tvrdenie nebolo skúmané matematickým aparátom pravdepodobnosti a štatistiky, či dokonca skúmateľné ani nie je. Vzniká tak falošný dojem, že niečo je bližšie pravde, lebo je to údajne pravdepodobnejšie.
Kauzálne klamy.
Chybná časová následnosť (post hoc ergo propter hoc).
Z toho, že dva javy nasledujú po sebe sa mylne usudzuje, že medzi nimi existuje príčinná súvislosť. (O príčinnej súvislosti hovoríme, pokiaľ druhý jav nastane vtedy a len vtedy, keď dôjde predtým k prvému. Príkladom príčinnej súvislosti môže byť rozsvietenie lampy nasledujúce po stlačení vypínača.)
Spoločný efekt.
Oba zdanlivo závislé javy majú nepozorovanú spoločnú príčinu.
Nevýznamná príčina.
Prvá príčina je skutočne príčinou druhého javu, ale v porovnaní s ostatnými príčinami je nevýznamná. Za klam sa nepovažuje, pokiaľ všetky príčiny druhého javu majú rovnakú dôležitosť (napríklad vo voľbách).
Chybný smer.
Zámena príčiny a následku.
Väčší počet príčin.
Jav má väčší počet príčin, ale je označená iba jedna z nich.
Ku kauzálnym klamom ďalej patrí aj "omyl hazardného hráča", ktorý hľadá vzťahy príčiny a následku tam, kde nie sú. Príkladom môže byť hráč, ktorý v lotérii vsádza dlho neťahané čísla v nádeji, že lotéria v snahe vrátiť sa k priemeru vytiahne práve tie. Pravdepodobnosť ťahania všetkých čísiel je pritom rovnaká v každom čase bez ohľadu na minulosť.
"Genetický omyl" spočíva v presvedčení, že je možné povahu javu odvodiť z jeho pôvodu, zdroja alebo počiatku, alebo zamietnutie niečoho s poukazom na to, že to má podozrivé počiatky. Obľúbenou aplikáciou tohoto omylu je odvodzovanie podstaty vecí pitvaním koreňov a histórie ich slovného označenia.
Ide o niečo iné.
Irelevantný záver.
Dôkaz dokazuje niečo iné, než predmetné tvrdenie. Niekedy sa do tejto kategórie zahŕňajú aj argumenty ad hominem a im podobné.
Variantom tohto klamu je klam irelevantného cieľa, ktorý niečo spochybňuje tvrdením, že to nedosiahlo cieľ, o ktorý ale v skutočnosti nikdy nešlo.
Podsunutý argument (straw man).
Podstatou klamu je nájst veľmi slabý až hlúpy argument, ktorý by mohla zastávať protistrana (ale spravidla ho nezastáva). Následne podsunutý argument poraziť a tváriť sa, že so všetkými argumentami protistrany se dá takto ľahko vysporiadať.
To nevyplýva!
Klamy založené na znásilňovaní implikácie.
Doloženie vyplývajúceho.
Predpokladá, že automaticky platí aj opačná implikácia.
Zamietnutie predošlého.
Hovorí sa, že v prípade neplatnosti predpokladu nemôže platiť záver. Implikácia (tvrdenie ak A, tak B) pritom nič nehovorí o tom, čo sa stane, keď predpoklad neplatí.
Nekonzistencia.
Klam založený na tvrdení, že sú pravdivé dva odporujúce si výroky. Môže byť založený aj na používaní všeobecných pravidiel namiesto výnimiek a naopak (pozri štatistické sylogizmy).