burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Implikácia

Implikácia (z ) je logická operácia tvoriaca zložený výrok z dvoch výrokov pomocou logickej spojky, ktorá zodpovedá spojke "ak - tak".
Používa sa pre ňu symbol formula_1 alebo formula_2.
Definícia.
Pre vstupy "A" a "B" vyzerá pravdivostná tabuľka implikácie takto (0 označuje nepravdivé tvrdenie, 1 označuje pravdivé tvrdenie):
Vlastnosti.
Výraz na pravej strane rovnosti v druhej z hore uvedených vlastností sa nazýva obmena implikácie alebo obmenená implikácia. Táto vlastnosť hovorí, že ak sa podarí dokázať, že z negácie B vyplýva negácia A, tak je dokázaná pravdivosť pôvodnej implikácia (z A vyplýva B). To sa využíva v technike matematického nepriameho dôkazu.
Význam a príklady.
Implikácia významovo zodpovedá podmienkovej vete v bežnom rozhovore „ak A, potom B“. Z toho tiež vyplývajú jej vlastnosti tak, ako sú v pravdivostnej tabuľke.
Príklad.
Ak bude dnes pršať, tak pôjdem do práce.
Musíme si uvedomiť, že táto veta môže byť pravdivá, aj keď nepôjdem do práce - stačí, aby nepršalo a podľa prvého riadku pravdivostnej tabuľky budem mať stále pravdu.
Táto veta nevypovedá nič o tom, čo sa stane, keď nebude pršať - v takom prípade (prvý a druhý riadok pravdivostnej tabuľky) môžem do práce neísť alebo ísť a nikto mi nemôže tvrdiť, že som klamal. Určite existuje mnoho ľudí, ktorí chodia do práce, aj keď neprší - a nemusia byť kvôli tomu všetci klamári.
Súvislosť implikácie s matematickými dôkazmi.
Z vlastností implikácie vyplýva jej užitočnosť pre prípad, keď sa chce presvedčiť, že výrok formula_5 je pravdivý a mám už nejaké iné výroky formula_6, o ktorých pravdivosti som presvedčený.
Stačí mi dokázať pravdivosť výroku:
formula_7
Ak sa to podarí, tak podľa pravdivostnej tabuľky musí byť pravdivý i výrok X - to je podstata priameho dôkazu.
Implózia

Implózia je prudké vyrovnanie tlakov smerom dovnútra. Opakom je explózia. Silnú implóziu vyvoláva napríklad čierna diera.
Implózia je opakom explózie. Je to jav, pri ktorom sa teleso, objekt alebo hmota zborí do vlastného objemu, alebo je jeho štrukturálna integrita porušená vyšším tlakom prostredia, v ktorom sa nachádza. V praxi sa s implóziou môžeme najčastejšie stretnúť napr. pri veľkých elektrónkach alebo televíznych obrazovkách, v ktorých sa v normálnom stave nachádza technické vákuum. Pri implózii, rovnako ako pri explózii, dochádza k vyrovnávaniu entropie.
Princíp implózie je tiež využívaný pri odstrele plutóniovej bomby, kde je plutónium obalené výbušninou a pri jej detonácii stlačované dovnútra až do začatia reťazovej jadrovej reakcie.
Implózia v astronómii.
Implózia je často príčinou zániku a vzniku určitých prirodzených vesmírnych telies:
Imponderabilie

Imponderabilie (lat.) sú bližšie neurčiteľné vplyvy, účinky.
Impresia

Impresia (lat.) je dojem, zmyslový vnem, pocit.
Impresia taktiež môže znamenať v prostredí IT a reklamy jedno zobrazenie reklamného banneru. Na internetových denníkoch sa často stretávame s rôznymi reklamnými bannermi, kde najčastejšou formou predaja je predaj plochy Sk/100 impresií (zobrazení).
Wilhelm von Humboldt

Friedrich Wilhelm Christian Carl Ferdinand von Humboldt (* 22. jún 1767, Postupim, Nemecko - † 8. apríl 1835, Tegel) bol nemecký filozof, štátnik, jazykovedec, hlavný predstaviteľ humanizmu a myšlienky humanity v období nemeckého klasického idealizmu. Brat Alexandra von Humboldta.
Študoval právo, archeológiu a filozofiu vo Frankfurte nad Odrou a v Göttingene. V roku 1789 navštívil Paríž, neskôr Švajčiarsko, krátky čas pôsobil v diplomatických službách, potom bol súkromným učiteľom. Stýkal sa so Schillerom, Goethem a Schleglom. V rokoch 1801 až 1809 pracoval v pruských štátnych službách. Bol ministrom kultúry a školstva a členom Pruskej akadémie vied. Zorganizoval humanistické gymnázium a bol iniciátorom základnej koncepcie a napokon zakladateľom univerzity v Berlíne, ktorá sa na počesť oboch bratov od roku 1949 nazýva Humboldtova univerzita.
Impulz

Impulz môže byť:
Rytmický impulz

Rytmický impulz je vo verzológii očakávanie, že za rytmickou jednotkou, istým spôsobom
rytmicky usporiadanou, bude nasledovať ďalšia, organizovaná tým istým alebo podobným spôsobom.
Imunita (biológia)

Imunita (lat.) je odolnosť živého organizmu (schopnosť živého organizmu "úspešne" reagovať) voči pôvodcovi choroby (antiinfekčná imunita), jedu, alebo vôbec určitej látke (najmä na nádory a transplantáty – tzv. protinádorová imunita a transplantačná imunita).
Dôležitú časť imunitného systému tvorí lymfatická sústava, jej aktívnou súčasťou je lymfa – tekutina, ktorá sa vytvára z medzibunkovej tekutiny. Pozdĺž týchto ciev sú v tele rozptýlené lymfatické uzliny, ktoré spĺňajú úlohu akéhosi filtra. Tvoria sa v nich lymfocyty – imunitné bunky, ktoré nás chránia pred cudzorodými mikroorganizmami. Súčasťou lymfatickej sústavy sú aj orgány ako týmus, slezina a takisto aj kostná dreň a lymfatické tkanivá ako napríklad mandle alebo lymfatické tkanivo sústredené pozdĺž tráviaceho traktu.
Imunita môže byť vrodená alebo ziskaná (napr. očkovaním).
Prirodzená metóda na zvýšenie imunity je úspešná obrana proti infekcii, pri ktorej organizmus vytvoril protilátky. To sa stáva napríklad po prekonaní väčšiny infekčných detských chorôb.
Imunológia

Imunológia (z latinčiny) je odbor biológie a medicíny, ktorý sa zaoberá štúdiom zákonitostí imunologických reakcií živočíchov a človeka.
Humor

Humor je jedna z foriem komična, ktorých doménou je úsmevné a chápajúce hodnotenie smiešnej situácie alebo objektu, oproti adresnej a výsmešnej satire. Humor nezatracuje, v jeho spôsobe hodnotenia reality je prítomná tak radosť z vedenia a prevahy, ako aj clivota a bolesť z pochopenia, preto v takmer každom pokuse o definíciu pojmu humoru vystupuje do popredia názor, že humor zlučuje v sebe prvky komična i tragična, v účinku potom smiech a plač.
Mondo Bizarro

Mondo Bizarro je dvanásty štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Ramones. Jeho nahrávanie prebiehalo vo februári 1992 a vyšiel v septembri toho istého roku vo vydavateľstve Radioactive Records (US) a Chrysalis Records (UK). Album produkoval Ed Stasium a ide o prvý album skupiny, na ktorom hrá basgitarista C. J. Ramone.
In abstracto

In abstracto (lat.) je abstraktne, odtrhnuto od skutočnosti, vo všeobecnosti, odlúčene, osebe a pre seba, bez ohľadu na dané pomery. Opakom in concreto.
In aeternum

In aeternum (lat.) je na veky, do večnosti.
In concreto

In concreto (lat.) je konkrétne, v skutočnosti, v určitom prípade, fakticky. Opakom je in abstracto.
In margine

In margine (lat.) je na okraji, na okraj, na margo.
In medias res

In medias res (lat.) znamená doprostred deja, k jadru veci, bez úvodu.
In natura

In natura (lat.) je v prirodzenej podobe.
Plošná hustota elektrického prúdu

Plošná hustota elektrického prúdu (iné názvy: hustota elektrického prúdu, prúdová hustota, hustota prúdu) je vektorová veličina, ktorej veľkosť je určená podielom prúdu a obsahu plochy kolmej na smer makroskopického pohybu náboja, ktorou prechádza; udáva množstvo náboja, ktorý prejde jednotkovým prierezom kolmým na smer prúdu za jednotku
času:
formula_1
kde J je veľkosť prúdovej hustoty, I elektrický prúd a S obsah plochy kolmej na smer prúdu.
Pri všeobecnom uhle prierezu a smeru prúdu:
formula_2
kde formula_3 je vektor plochy, ktorou prúd prechádza, a formula_4 je jednotkový vektor rovnakého smeru.
Na mikroskopickej úrovni je prúdová hustota vyjadrená vzťahom:
kde:
Jednotkou prúdovej hustoty v sústave SI je formula_11
Závislosť prepätia formula_12 od prúdovej hustoty formula_13 opisuje Tafelova rovnica:
formula_14
In nuce

In nuce (lat.) je v jadre, v podstate, stručne, skrátka, slovom.
In re

In re (lat.) je v skutočnosti.
Hutníctvo

Hutníctvo alebo metalurgia je priemyselné odvetvie výroby a spracovania kovov a zliatin. Je praktickou aplikáciou poznatkov náuky takisto nazývanej metalurgia.
In situ

In situ (lat.) je na mieste, na tvári miesta. Väčšinou sa vo vede myslí pod pojmom in situ, že sa skúmaný predmet vyskytuje na svojom pôvodnom mieste, napr. rastlina na mieste kde prirodzene rastie, alebo v prípade hornín, že ležia na mieste svojho vzniku v odkryve, nie sutine.
Andrew Fielding Huxley

Sir Andrew Fielding Huxley (* 22. november 1917, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 30. máj 2012, Cambridge) bol britský fyziológ.
V roku 1963 dostal Nobelovu cenu (spolu s J. C. Ecclesom a A. L. Hodginom) za objav iónového mechanizmu membrány nervových buniek.
In spe

In spe (lat.) môže byť:
Aldous Huxley

Aldous Leonard Huxley (* 26. júl 1894, Godalming, Spojené kráľovstvo – † 22. november 1963, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol anglický spisovateľ, autor vedecko-fantastických románov, v ktorých riešil otázku ľudskej slobody v pretechnizovanej spoločnosti (Prekrásny nový svet), zobrazoval londýnsku spoločnosť (Kontrapunkt). 
Vydával časopis „Oxford Poetry“, publikoval poviedky, poéziu, cestopisy, filmové príbehy a scenáre. Od roku 1937 žil v Los Angeles v USA.
Bol humanistom, pacifistom a satirikom. Zaujímal sa o parapsychológiu a filozofický mysticizmus. Je známy ako obhajca a užívateľ psychedelických drog a húb.
Život.
Narodil sa v štvordetnej rodine vysokoškolského učiteľa. Huxleyho matka ochorela a oslepla, keď mal štrnásť rokov. Sám Huxley tiež prišiel na dva roky o zrak. Keď mu choroba doznela a opravilo sa mu videnie, išiel študovať anglickú literatúru na „Balliol College“ v Oxforde. Tu si musel zarábať sám na živobytie. Počas štúdia vydával časopis „Oxford Poetry“. Prešiel na Eton, kde študoval francúzsky jazyk. Tu sa stretol s Eric Blairom (George Orwell) a Stevenom Runcimanom, ktorého bol žiakom. Huxley si spomína naňho ako na nekompetentného učiteľa, ktorý nevedel udržať v triede disciplínu. Blair a iní boli ovplyvnení jeho používaním a výberom slov. Na krátku chvíľu sa zamestnal v roku 1918 na Ministerstve letectva Spojeného kráľovstva.
V roku 1920 ho zamestnala známa firma na výrobu chemikálií, čo ho inšpirovalo k napísaniu známeho science-fiction románu "Brave New World" (1932). Vyjadril sa, že táto skúsenosť s „usporiadaným vesmírom vo svete bezcieľnej nesúdržnosti“ bola zdrojom inšpirácie pre román.
Acid Eaters

Acid Eaters je trinásty štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Ramones. Jeho nahrávanie prebiehalo v auguste 1993 a vyšlo v decembri toho istého roku vo vydavateľstve Radioactive Records (US) a Chrysalis Records (UK). Album obsahuje coververzie a jeho producentom bol Scott Hackwith.
In statu nascendi

In statu nascendi (lat.) je v stave zrodu, vo chvíli tvorenia.
Inakosť

Inakosť alebo inosť alebo odlišnosť je vlastnosť toho, čo je odlišné, iné. Zatiaľ čo z inakosti možno mať potešenie, napr. v láske, pojem inakosti sa nedá ani definovať, možno ho iba protipostaviť pojmu toho istého.
Inakosť má od Platóna (Sofista) skôr negatívny význam. Až Hegel objavil, že má aj kladnú stránku. Na túto kladnú stránku nadväzujú personalisti: inakosť druhého človeka (Buber, Levinas).
Synkriticizmus definuje pomocou pojmu inakosti pojem lásky, ale i pojem príčiny zla, ktorú vidí v nemožnosti (neschopnosti, neochote a pod.) mať potešenie z inakosti.
René Huyghe

René Huyghe (* 3. máj 1906, Arras, Francúzsko – † 5. február 1997, Paríž) bol 
francúzsky historik, kritik a teoretik umenia, redaktor syntetickej práce "Umenie a ľudstvo". Podľa Reného Huyghea ,Umenie sa začína vo chvíli, keď človek už netvorí s utilitárnym zámerom, ako to robia zvieratá, ale aby niečo zobrazil alebo vyjadril."
Zdroj.
Incest

Incest alebo krvismilstvo je pohlavný styk medzi blízkymi príbuznými.
Vo väčšine súčasných i historických kultúr sa považuje za tabu a je zakázaný. Presná definícia slova sa však v rôznych kultúrach chápe rozlične, pretože sa rozlišuje aj definícia výrazov „sexuálna aktivita“ a „blízky príbuzný“. V niektorých kultúrach sa blízky príbuzný definuje len pôrodom, v iných sa za blízkych príbuzných považuje aj adoptované dieťa alebo získané sobášom. 
Vo väčšine národov západnej civilizácie a nimi kolonizovanými národmi je pomer medzi blízkymi pokrvnými príbuznými zločinom, aj keď aj tu sa definícia blízkosti mení. V niektorých, sa považuje za závažný žalovateľný trestný čin, v iných je to len prečin s menej vážnymi dôsledkami.
Incest v prírode.
V prírode sa niektoré druhy incestnému styku vyhýbajú, u iných môže byť bežnou súčasťou rozmnožovacej stratégie alebo sociálnej interakcie. U šimpanzov bonobo je pohlavný styk aj medzi blízkymi príbuznými prostriedkom na udobrenie sa alebo slúži ako pozdrav.
Incipit

Incipit sú začiatočné slová textu starého rukopisu alebo tlače. Doslovný preklad je "začína sa". Týmto textom začínali najstaršie tlačené knihy, kým nebol známy titulný list. Skratka je inc..
Incorporated

Incorporated (skr. "Inc.") je výraz pridávaný k vlastnému menu organizácie v USA, ktorý vyjadruje, že ide o korporáciu (typ právnickej osoby). Najčastejšie a veľmi zjednodušene a nepresne možno povedať, že ide o ekvivalent slovenského akciová spoločnosť (skr. a.s.).
Hydrológia

Hydrológia (z gr. "hydros" - "voda", "logos" - "náuka", "veda") je vedná disciplína, zaoberajúca sa vodou na Zemi vo všetkých jej skupenstvách. Skúma zákonitosti časového a priestorového rozdelenia a obehu vody na
Zemi (tzv. vodný cyklus) a jej fyzikálne, chemické a biologické vlastnosti.
Do styku s vodou prichádza ľudstvo od svojich počiatkov. Už v starovekom Egypte bolo nevyhnutnou podmienkou pri pestovaní obilia zavlažovanie políčok, osídlenie v Mezopotámii si vyžadovalo protipovodňové hrádze a Rimania stavali akvadukty na dopravu vody do mestských centier. Prvú teóriu o stavbe vodných ciest, ako aj o vodnom cykle napísal Marcus Vitruvius Pollio (rímsky architekt) približne v 1. storočí pred Kr. Jeho tvrdenie, že zrážky sú pohlcované na zemskom povrchu a následne odtekajú ako rieky a potoky do morí rozvinul Leonardo da Vinci.
Hydrológia sa neskôr rozvíjala vďaka Pierrovi Perraultovi, Edmovi Mariottovi a Edmundovi Halleyovi, ktorí sú považovaní za zakladateľov hydrológie. Ich prínos spočíval vo vytvorení mechanizmov merania množstva zrážok, prietokov, odtokov a mapovania povodí. V 18. storočí prišlo k väčšiemu prieniku fyziky do hydrológie na opísaní modelov prúdenia kvapalín (v súčasnosti hydrodynamika).
Pohyb vody v Zemskom telese.
Základná idea hydrológie je to, že voda je v neustálom pohybe po celej Zemi. Vyparovanie vody vytvára oblaky. Oblaky sa presúvajú nad krajinu, kde vypršia, resp. v zimných mesiacoch vysnežia (sneženie je aj príčinou jarných zdvihov hladín, nakoľko v zimných mesiacoch sa akumuluje na jar sa všetok roztopí). Dažďová voda stečie do riek, potokov a jazier a následne až do oceánu, kde sa celý cyklus začína odznovu. Za príčiny neustáleho obehu vody je zodpovedná tepelná energia zo Slnka a gravitačné sily Zeme.
Indeterminizmus

Indeterminizmus je filozofické učenie, ktoré popiera determinizmus a kauzalitu. Jestvujúce súcna nie sú ničím určované, zapríčiňované a preto ľudská vôľa je autonómna, nezávislá, neurčovaná.
Indeterminizmus popiera objektívnu existenciu nevyhnutnosti a uznáva iba číru, absolútnu náhodnosť.
Hydropedológia

Hydropedológia je vedná disciplína, skúmajúca vlastnosti pôdnej vlhkosti, ako aj pohyb a distribúciu vody v pôde.
Citačný index

Citačný index alebo citačný register je index obsahujúci mená autorov a názvy ich diel citovaných inými autormi s príslušnými bibliografickými odkazmi. Má obyčajne dve až tri zvláštne, avšak spolu súvisiace časti: zoznam citovanej literatúry, kde sú pri každej jednotlivej publikácii postupne zaznamenávané najstručnejšie bibliografické údaje o literatúre, v ktorej je citovaná, zoznam citujúcej literatúry, v ktorej sa uvádzajú bibliografické záznamy, ktorých citácie sa sledujú a prípadne permutovaný predmetový register zaznamenávajúci pri každom permutovanom páre predmetových termínov všetkých autorov, ktorí sú do citačného indexu zahrnutí a ktorí použili uvedené dvojice termínov v názve svojho diela.
Najvýznamnejším svetovým citačným indexom je americký "Science Citation Index" (SCI, Citačný index vedy). V oblasti humanitných vied sú významné "Arts and Humanities Citation Index" (AHCI, Citačný index umenia a humanitných vied) a "Social Sciences Citation Index" (SSCI, Citačný index spoločenských vied).
Pomocou citačného indexu možno zistiť rôzne kvalitatívne a kvantitatívne ukazovatele, napríklad citovanosť publikovaných dokumentov, vplyv jednotlivých časopisov na vedeckú komunitu a i.
"Citačný index" - sekundárny element spájajúci citovaný a citujúci dokument; súpis všetkých publikovaných materiálov citovaných v sledovaných prameňoch v bežnom roku. Je usporiadaný abecedne podľa citovaných autorov, pričom jednotlivé citované články sú uvedené pod autorovým menom chronologicky, podľa roku vydania.
Hydrosféra

Hydrosféra (z gr. "hydro" – "voda") je názov zahŕňajúci všetko vodstvo (či už na povrchu, pod povrchom alebo nad povrchom) a v akejkoľvek forme (vodná para, tekutina, ľad) Zeme, vo všeobecnosti aj akejkoľvek inej planéty. 
Voda na Zemi zaberá asi 2/3 celkového povrchu, menej na severnej pologuli, a viac na južnej. Celkový objem vôd je asi 1 385 mil. km³. Najviac vody je obsiahnutej v moriach a oceánoch – až 96,54 %. Zvyšok pripadá na rieky, jazerá, umelé nádrže, podzemnú vodu, vodné pary, vodu v živých organizmoch a ľadovce (tieto predstavujú najväčšiu zásobáreň sladkej vody). Voda v pevnom skupenstve sa vyčleňuje do kryosféry a zaoberá sa ňou glaciológia. Voda na Zemi nie je v stacionárnom stave, neustále sa premieňa. Tento proces sa nazýva kolobeh vody.
Orbita Zeme je za hranicou existencie vody v kvapalnom skupenstve, ale vďaka skleníkovému efektu sa v tejto forme na povrchu udrží. Približne v čase vzniku života však bol celý povrch Zeme zamrznutý (čo bolo spôsobené kolapsom skleníkového efektu kyanobaktériami, ktoré sa rozšírili v moriach) po dobu asi 10 až 100 mil. rokov. Táto udalosť sa nazýva "zamrznutá Zem".
Vedné odbory, zaoberajúce sa hydrosférou sú hydrológia, hydrogeografia, hydrogeológia a oceánografia.
Kolobeh vody.
Voda na povrchu Zeme je v neustálom pohybe (presnejšie nielen v pohybe, ale aj v prechodoch z jedného skupenstva do druhého). Tento pohyb je riadený tepelnou energiou dopadajúcou zo Slnka, gravitáciou a reliéfom Zeme. Začína sa ohriatím a následným odparením vody z povrchu Zeme, príp. oceánu. vodné pary sa v atmosfére koncentrujú do podoby oblakov, ktoré sú unášané vzdušnými prúdmi. Pri poklese teploty začnú vodné pary kondenzovať a v podobe kvapiek (alebo snehu) dopadajú späť na povrch (či už na pevninu, alebo naspäť do oceánu).
Príliv / Odliv
Z pohľadu astronomického je najzaujímavejším fenoménom hydrosféru morský príliv / odliv, pretože je spôsobovaný gravitačným pôsobením okolitých vesmírnych telies a to predovšetkým Mesiaca a Slnka, ale aj odstredivou silou rotácie Zeme. Príliv vzniká na strane privrátenej k Mesiacu aj na strane k nemu odvrátenej (pretože na strane privrátenej k Mesiacu je vodná hladina ovplyvňovaná gravitáciou Mesiaca a na strane odvrátenej potom odstredivou silou). Príliv a odliv sa pravidelne striedajú pri každom vyvrcholení Mesiaca. Príliv sa opakuje vždy po 12 hodinách a 25 minútach (takzvané poldenné prílivy), ktorý každý nasledujúci deň vrcholí o 50 minút neskôr ako počas predošlého dňa.
Môžu potom nastať ešte dve zaujímavé kombinácie, keď do celého procesu zakomponuje aj gravitačnú silu Slnka. Ak sa Zem, Mesiac a Slnko nachádzajú v jednej rovine (Mesiac je v splne alebo v nove), potom sa gravitačné účinky Slnka a Mesiaca sčítajú a príliv je teda väčší. Hovorí sa o tzv. skočnom prílive. Ak však spojnice Zem-Mesiac a Zem-Slnko zvierajú pravý uhol, potom sa výsledné sily pôsobenia Mesiaca a Slnka odratúvajú, príliv je menší a my hovoríme o hluchých prílivoch.
Voda na iných planétach.
Predpokladá sa, že na Jupiterových mesiacoch Európa a Ganymedes sa nachádzajú tenké hydrosféry, v oboch prípadoch je to vrchná vrstva zamrznutá, ale pod povrchom by mala byť v kvapalnom stave.
Indexikalita

Indexikalita je uchopiteľnosť významu prejavu spoločenského života, napr. jazyka, činnosti, interakcie atď., výlučne v danom situačnom kontexte.
Hyginus

Svätý Hyginus bol 9. rímsky pápež v období pontifikátu asi od 138 – do asi 142. 
Údaje o dĺžke jeho vlády sa rôznia, Liberiánsky katalóg zo 4. storočia uvádza, že trvala dvanásť rokov, no Euzébius uvádza hodnovernejšie štyri roky, ako aj to, že bol Grék pochádzajúci z Atén, pôvodne filozof.
Podľa Irenea z Lyonu počas jeho pontifikátu prišli do Ríma z Egypta, resp. zo Sýrie gnostickí učitelia Valentinos a Kerdo. Aj keď sa v tom čase v Ríme už začal objavovať monarchistický episkopát, ťažko sa dá vykresliť jeho úloha vo vláde obce. Hyginus má sviatok 11. januára.
Indexovanie

Indexovanie je pripisovanie indexu do zátvorky za predpočítačovojazykový názov entity,
napríklad výraz "(Aristoteles)" za výrazom "sloboda" vo výraze "sloboda (Aristoteles)".
Hylémorfizmus

Hylémorfizmus (gr.) je spolupôsobenie látky a formy, pričom forma existuje len ako realizovaná v látke.
Podľa Tomáša Akvinského je hylémorfizmus skutočnosť, že všetky veci sa skladajú z dvoch prvkov, z čisto potenciálneho, čiže látky a zo substančne skutočného, činného a realizujúceho, čiže formy.
¡Adios Amigos!

¡Adios Amigos! je štrnásty a posledný štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Ramones. Jeho nahrávanie prebiehalo od januára do februára 1995 a vyšiel v júli toho istého roku vo vydavateľstve Radioactive Records (US) a Chrysalis Records (UK). Album produkoval Daniel Rey.
Indiáni

Indiáni (iné názvy: amerikoidi, zriedkavo Amerindovia) je praobyvateľstvo Ameriky ázijského mongoloidného pôvodu (spravidla okrem Inuitov a Aleutov).
Ameriku začalo osídľovať približne pred 40 000-45 000 rokmi cez Beringov prieliv, Aljašku a Aleutské ostrovy, pozdĺž tichomorského pobrežia Severnej Ameriky sa dostali až do najjužnejších častí Južnej Ameriky. Sú to tvorcovia predkolumbovských kultúr.
Názov "Indiáni" vznikol chybne zo španielskeho slova "Indios" (Ind, obyvateľ Indie), ktorý sa rozšíril po objavení Ameriky Španielmi, ktorí sa domnievali, že priplávali do Indie. Názov sa natoľko zažil, že správne označenie Amerindovia sa ešte neujalo ani vo vedeckej literatúre. No vznikol samostatný vedný odbor - amerikanistika resp. indianistika.
Kalifornskí Indiáni

Kalifornskí Indiáni alebo Hoka-Indiáni alebo Koka sú etnické a jazykové spoločenstvo severoamerických Indiánov, ktorí boli pôvodne rozšírení najmä v južnej a západnej časti Severnej Ameriky. Jedinou pôvodnou oblasťou Hoka-Indiánov dnes zostala Kalifornia.
Neskôr sa k Hoka-Indiánom priradili Yumovia a Seriovia a dá sa predpokladať, že k ich jazykovej rodine patrili aj etniká sídliace na oboch stranách rieky Rio Grande, ktorých počet dosahoval 100 tisíc a ktoré sa neskoršie celkom zmiešali najmä s mexickými etnikami Utoaztékov. Yumovia a Seriovia dnes žijú v rezerváciách v juhozápadnej časti USA.
K najbližším príbuzným kalifornských Iniánov patria ešte napríklad Maribovia (Maribichicoa) v Nikarague v počte asi 17 tisíc a niektoré väčšie skupiny, ako Tamaulipékovia, Coahuiltékovia, Tonkavovia, Karankavovia, Kotonamovia a ďalší v juhozápadnej časti Texasu a hlavne v Mexiku.
Hymna

Hymna môže byť:
Indícia

Indícia (lat.) je:
Cirkevná hymna

Cirkevná hymna je duchovná pieseň na oslavu Boha.
Indický polostrov

Indický polostrov alebo Predná India, Indický subkontinent je subkontinent v južnej Ázii. Je tvorený Indickou platňou, ktorá smeruje na Eurázijskú platňu a formuje tak Himaláje. Celý subkontinent obklopuje Indický oceán.
Nachádzajú sa tu štáty Bangladéš, Bhután, India, Nepál, Pakistan a Srí Lanka.
Hymnus

Hymnus môže byť:
Indiferentný

Indiferentný (lat.) je:
Indigenizmus

Indigenizmus je veľmi politicky a sociálne odlišné hnutie v Latinskej Amerike, ktoré sa usilujú zapojiť indiánske obyvateľstvo do modernej civilizácie. Indigenizmus charakterizujú aj ako výrazné celonárodné hnutie za obrodu a rozvoj pôvodnej kultúry a spoločenského života v Peru, Bolívii, Ekvádore, Kolumbii, Venezuele a ďalších krajinách Latinskej Ameriky.
Hypermédium

Hypermédium je kombinácia multimédií a hypertextu. Hypermédiá sa štruktúrujú v súlade s požiadavkami pracovného a študijného prostredia podobajúceho sa ľudskému mysleniu a umožňujúceho používateľovi posun pomocou asociácie. Hypermédiá ponúkajú možnosť vytvoriť veľké, zložité, navzájom prepojené informačné celky s krížovými referenciami. Pojem prvýkrát použil Ted Nelson v roku 1956 v článku "Complex information processing: a file structure for the complex, the changing and the indeterminate".
Podľa Y. Bertranda sa pojmom "hypermédium" označuje dokument, ktorý obsahuje okrem odkazov na iné texty i spojenia inej formy informácie - na obrazy, zvuky, animácie a videozáznamy. Medzi typické prvky hypermédia patrí text, grafika, video a zvuk. Tento termín sa používa najmä na zdôraznenie multimediálneho charakteru systému. 
Často dochádza k zámene pojmov hypertext a hypermédium. Pri hypermédiu ide o konceptuálnu schému vytvárania spojení, kde hypermédium spája aj iné než textové informácie (grafické, zvukové, animované). V prípade hypertextu je najdôležitejšou jeho vlastnosťou schopnosť vytvárať spojenia medzi jednotlivými časťami textu.
Individuácia (psychológia)

Individuácia je stávanie sa individuálnym a konkrétnym; proces diferenciácie psychického vývoja človeka do vlastnej samostatnej osobnosti. To, čo umožňuje individuáciu, sa zvykne označovať ako princíp individuácie.
Podľa Junga je to proces, ktorý je ústrednou témou analytickej psychológie a ktorý súvisí s vývojom individuálnej osobnosti a ľudskej kultúry. Ľudský jedinec prechádza niekoľkými premenami, v priebehu ktorého integruje do svojho spoločenského a osobného života jednotlivé archetypy. Pokiaľ je určitý archetyp zanedbaný, môže to viesť k vážnym poruchám v duševnom zdraví alebo v sociálnej integrácii. V kultúre prírodných národov sprevádzajú najdôležitejšie obdobia individuácie tzv. rituály iniciácie a prechodu (rites du passage), študované najmä belgickým etnológom Arnoldom van Gennepom. Ich pozostatky sa zachovali až do súčasnej doby. Individuáciu završuje dosiahnutie múdrosti, ktorá zodpovedá archetypu Selbst.
Hypertext

Hypertext je z hľadiska hypertextológie konečný tvar činnosti autora pri tvorbe hyperdokumentu. Hypertext je nelineárne (nesekvenčné) usporiadanie textu, v ktorom sú jednotlivé časti navzájom prepojené hypertextovými väzbami reprezentujúcimi najčastejšie krížové odkazy.
Definície.
Hypertext je:
História.
Už v roku 1945 Vannevar Bush navrhol systém memex, umožňujúci archiváciu informácií tak, aby boli dostupné rýchlo a flexibilne. Základnou vlastnosťou memexu bola práve možnosť vytvorenia väzieb medzi jednotlivými položkami, t. j. toho, čo dnes nazývame linkami v hypertexte. Vzhľadom na technológie, vtedy dostupné, navrhol realizovať memex pomocou súboru mikrofilmov. K praktickej realizácií však nikdy nedošlo. Nakoniec, „hyper“ v tomto prípade interpretujeme ako „rozšírený, všeobecný“.
V roku 1965 sa slovo „hypertext“ objavilo v práci Teda Nelsona. Od začiatku 90. rokov 20. storočia sa WWW stáva prvým globálnym príkladom hypertextu.
Technické hľadisko.
Z technického hľadiska je hypertext databázou, poskytujúcou nové možnosti prístupu a manažmentu dát. Z hľadiska teórie komunikácie je hypertext druhom sémantickej siete, v ktorej sa na informačný obsah aplikujú určité formalizované postupy, uľahčujúce orientáciu v ňom. Treba zdôrazniť, že termín „text“ v slove „hypertext“ v žiadnom prípade neznamená iba tradičný text, t. j. postupnosť písmen a číslic, ale používa sa ako synonymum pre „nosič informácie“, ktorým môže rovnako dobre byť text, grafika, audio, video, či dáta.
Hypertext chce byť na jednej strane reflexiou entropie, existujúcej vo vesmíre, na druhej strane reflexiou spôsobu ľudského myslenia a vnímania sveta. Je charakteristický tým, že autorovi i čitateľovi (používateľovi ponúka rovnaké prostredie). Čitateľ síce nemá právo modifikovať autorovo dielo, ale môže si k nemu pripojiť vlastné poznámky, odkazy na podobné diela a čo je najdôležitejšie, môže si nadefinovať vlastnú cestu dielom, t. j. postupnosť jeho prezerania. 
Vo všeobecnosti hypertextový systém má tri úrovne:
Aplikované na Internet to znamená, že www je hypertextom, obsahy dostupné cez Internet vytvárajú webovú databázu, HAM v súčasnosti predstavuje HTML, HTTP, a FTP, prezentačnú úroveň najčastejšie reprezentuje webový prehliadač.
Individualita

Individualita alebo individuálnosť môže byť: 
Individuálnosť môže byť:
Individualita je (vyhranená) osobnosť, svojrázny jedinec, zriedkavejšie aj jednotlivá vec.
Hypertextológia

Hypertextológia je veda o štruktúre, vzniku, vývine a komplexe externých súvislostí
(aplikácii, kultúrnych funkciách...) hypertextu.
Individualizácia

Individualizácia je oslobodenie sa od závislosti od druhých, od skupinovej podpory. Podľa Junga je to proces uvedomovania si svojej vlastnej jedinečnosti.
Hypertrofia

Hypertrofia (gr.) je v biológii zväčšenie objemu bunky, tkaniva alebo orgánu nad normál. Opakom je atrofia.
Hypertýmia

Hypertýmia (gr.) je v medicíne stav vystupňovanej výkonnosti, životnosti, bystrosti, sebavedomia, nadpriemerná výkonnosť.
Individuálne

Individuálne alebo jednotlivé je prináležiace jednému oddelenému od ostatných, od celku. Je to opak všeobecného.
Jednotlivé je jedinečná podoba vynorenia sa niečoho pred človekom. Jednotlivé je relativne izolovane existujúca jednota nevyhnutných a náhodných, podstatných a nepodstatných vlastností. Súvislosť jednotlivého so všeobecným sprostredkúva zvláštne.
Názory na individuálne.
Černík.
Podľa V. Černíka je jednotlivé to, čo je kvalitatívne a počtom jedno. 
Aristoteles.
Podľa Aristotela je jednotlivé to, čo je počtom jedno.
Európska filozofia.
Individuálne je podľa európskej filozofie poznateľné len do tej miery, do akej sa nám podarí pochopiť ho ako určitý priesečník všeobecného a zvláštneho. V európskej filozofickej tradícii sa v podstate pochybuje o možnosti poznať individuálne.
Hypnológia

Hypnológia je veda, ktorá skúma spánok a hypnotizmus.
Hypnotizmus

Hypnotizmus môže byť:
Indivíduum

Indivíduum je objekt alebo subjekt, vyčlenený z určitého druhu, rodu, triedy, množiny objektov alebo subjektov. Napr. ľudské indivíduum.
Ľudské indivíduum

Ľudské indivíduum je jednotlivý predstaviteľ ľudského rodu, človek chápaný izolovane, nezávisle od jeho antropologických a spoločenských osobitostí. Pojem ľudského indivídua
je dôležitý pri vymedzovaní pojmu muža, ženy a pod.
Ľudské indivíduum podľa synkriticizmu je miesto, kde dochádza k manifestácii sveta v podobe významových útvarov. Bdenie ľudského indivídua je podmienkou možnosti existencie významových útvarov.
Hypostáza

Hypostáza (gr.) je vo filozofii zvecnenie, konkretizácia, spredmetnenie.
Hypostazovanie

Hypostazovanie (gr.) je zvecňovanie, spredmetňovanie - povýšenie vlastnosti alebo vzťahu na samostatne jestvujúci objekt, substanciu, prisúdenie samostatnej existencie pojmu.
Indoeurópania

Indoeurópania (zastarano "Indogermáni, Árijci") sú príslušníci mnohých etnických skupín, národností a národov, patriacich k spoločnej jazykovej rodine indoeurópskych jazykov. Spoločný pôvod týchto etník sa vymedzuje do oblasti severnej a severozápadnej Indie, strednej a juhozápadnej Ázie, ako aj do hraničných oblastí medzi Áziou a Európou.
Indoeurópania vytvorili na začiatku svojho putovania do Európy niekoľko migračných centier, odkiaľ sa ďalej šírili.
Indoeurópania položili základy väčšiny indoeurópskych národov s výnimkou Maďarov, Fínov, Laponcov a Baskov.
Hypotetickosť

Hypotetickosť (gr.) môže byť:
Opakom je kategorickosť.
Indoeuropeistika

Indoeuropeistika (príslušná osoba je indoeuropeista) je disciplína jazykovedy,
porovnávacie štúdium indoeurópskych jazykov predpokladajúce ich spoločný pôvod.
Indoktrinácia

Indoktrinácia (lat.) je snaha o prijatie určitej doktríny, úsilie, aby boli bez kritického uvažovania prijaté názory, hodnoty, postoje.
Sapirova-Whorfova hypotéza

Sapirova-whorfova hypotéza alebo teória jazykovej relativity je hypotéza, že jazyk určuje spôsob, akým ľudia vnímajú okolitý svet a štrukturujú skúsenosť.
S touto zrejme najslávnejšou teóriou so základmi v jazykovom relativizme prišiel americký štrukturalistický lingvista Edward Sapir v 30. rokoch 20. storočia. Nechal sa inšpirovať zistením svojho učiteľa, slávneho antropológa Franza Boasa, ktorý si všimol, že indiánske jazyky sa značne odlišujú od indoeurópskych dokonca aj vo vyjadrovaniach rovnakých reálií. Sapir potom sformuloval hypotézu, podľa ktorej je poňatie reálneho sveta vystavené na jazykových zvyklostiach konkrétnej danej komunity, ktoré potom predurčujú určitý výber interpretácie reality – žijeme teda bez veľkej nadsázky v iných svetoch. So Sapirovou pracou prišiel do kontaktu Benjamin Lee Whorf, ktorý za neho suploval na univerzite, a následne jeho úvahy prehĺbil a radikálne rozpracoval. Názor väčšiny antropológov a lingvistov na ich závery, ktoré vošli do povedomia ako Sapir-Whorfova hypotéza, je však dnes skeptická, pretože myslenie nie je úplne redukovateľné iba na jazyk a rada významov môže byť vyjadrená neverbálnymi alebo mimojazykovými prostriedkami, ako je napríklad mimika, posunky, umenie, jazykový alebo situačný kontext apod.
Indológia

Indológia je vedecký výskum indických jazykov, indických literatúr a dejín Indie. Odborník v indológii sa nazýva "indológ".
Indovia

Indovia (zriedkavo Bháratovia - podľa hindského názvu "bhárat(a) vásí") je súhrnný názov pre početné národnosti a národy žijúce v Indii a ďalších krajinách. Odhaduje sa, že na Zemi žije asi 1 192 000 000 Indov, celkovo tvoria asi 17% svetovej populácie. Obyvateľstvo Indie je typické bohatou kultúrou.
Historický začiatok indických národov a národností sa všeobecne spája so vznikom a rozvojom harappkej kultúry v 3. tisícročí pred Kr. Ďalší rozvoj tejto pôvodnej indickej kultúry bol zastavený vpádom Árjov (Indoárijcov) zo severozápadnej Ázie, ktorí sa od polovice 2. tisícročia pred Kr. stali nositeľmi ďalšieho vývoja kultúry a spoločnosti (vznik véd a hinduizmu).
Hysterektómia

Hysterektómia (z gr ὑστέρα "(hystera=maternica)") je chirurgické odstránenie maternice.
Indra

Indra (-sanskritský kmeň slova) alebo Indrah (-sanskritský nominatív) je hinduisticko-džinisticko-budhistický boh, ktorý má v rôznych náboženstvách rôznu dôležitosť. Ako indický boh z védskeho obdobia má významné postavenie vo védskom náboženstve. 
Je dieťaťom boha neba Djausa a bohyne zeme, manželky boha Djausa, Prithví, a preto Indra nebo a zem spája (keď Višnu donútil Zem, aby porodila ryžu, boh Indra zase ľudí naučil, ako ju pestovať). Často sa považuje za boha počasia, dažďa a búrky (búrkou zasiahol napr. proti zlovôli draka, snažiaceho sa o narušenie toku riek). V boji ničil nepriateľov Árijcov. Jeho manželkou bola Indrání (synonymá Mahéndrí, Šačí, Aindrí, Sudžáta, Paulómí), bohyňa pomsty (aj ona sa zobrazuje s bielym slonom).
Najznámejšie atribúty boha Indru.
Atribúty, pre ktoré je uctievaný: 
Znázorňovanie Indru.
Indra sa stotožňuje s býkom, preto býva zobrazovaný aj v jeho podobe. Najčastejšie býva spodobovaný so slonom bielej farby a s atribútom dordže (vadžra) - s kovovým liturgickým predmetom, pomôckou pri odriekaní mantier. 
Iné pomenovania Boha Indru.
V iných dobách či iných krajoch je známy i pod týmito synonymami:
Hystéria

Hystéria (z = podbrušie, maternica, cez ) archaicky neuróza. 
Odborne sa od diagnózy „hystérie“ upustilo, okrem iného i preto, že sa termín sprofanoval v hovorovej reči a rozmazal sa jeho obsah. Ani skratové a jednoznačné pejoratívne konotácie nie sú presné. Niektoré hysterické prejavy boli v minulosti veľmi vážne (ochrnutie, strata pamäti), dnes sú menej časté. Vysvetľovať si to môžeme rôzne. Okrem iného i s väčším dôrazom na poruchy osobnosti a menším zdôrazňovaním „neurotičnosti“.
Podľa medzinárodnej klasifikácie chorôb (10.revízia) sú zaradené pod F44 „Disociatívne (konverzné) poruchy“. Slovo konverzné upozorňuje na premenu hysterických vnútorných problémov do telesnej symptomatiky.
Hysterická komunikácia sa vyznačuje rysmi akými sú napríklad sklon dramatizovať a zvýšene na seba pútať pozornosť, znížená schopnosť rozlišovať medzi fantáziou, realitou, výrazná sugestibilita, prehnané koketovanie, teatrálne vystupovanie a pod.
V hysterickej komunikácii je výrazná emocionalizácia problémov a viac-menej pripomína herecký výkon, často inscenovanie (prehrávanie) problémov plný manierov a afektov. V hovorovej reči sa priliehavo označuje: „robiť scény“. Jednotlivec s hysterickými prejavmi si sám aranžuje ako chce na druhých zapôsobiť. Inscenovanie je plné gest, dramatických pauz, významných pohľadov atd. 
Stavros Mentzos zdôrazňuje potrebu javiť sa inak ako v skutočnosti a upozorňuje na tzv. pseudoregrésiu ( snaha javiť sa slabším a bezmocnejším) a pseudoprogrésiu (snaha pôsobiť silnejšie a neohrozenejšie).
Indukcia (logika)

Indukcia je jeden zo základných poznávacích postupov, vedecká metóda, najdôležitejšia forma reduktívneho usudzovania; pri indukcii sa na základe skúmania podstatných čŕt určitej časti predmetov nejakej triedy usudzuje na inú časť tejto triedy. Indukcia umožňuje tvorbu hypotéz a teórií. Indukcia je jedna zo základných foriem spájania myšlienok pri usudzovaní. Indukcia je druh usudzovania, v ktorom sa z viacerých jedinečných či čiastočných súdov odvodzujú všeobecné súdy, závery.
Názor Aristotela.
Podľa Aristotela je indukcia metóda definície a metóda usudzovania z toho, čo je zvláštne, na to, čo je všeobecné; Indukcia nemá odhaľovať nové pravdy, ale skôr len rozširovať chápanie už poznaných právd.
Indukcionizmus

Indukcionizmus je metodologická koncepcia vedy, ktorá za centrálnu metódu empirických vied
považuje indukciu.
Tradičný indukcionizmus

Tradičný iIndukcionizmus je indukcionizmus reprezentovaný F. Baconom,
J. Herschelom, J. S. Millom.
Induktivizmus

Induktivizmus je smer vo filozofii vedy, podľa ktorého je indukcia základnou
alebo jedinou metódou empirických vied a systém vedeckých metód sa sústreďuje okolo indukcie. Podobne ako jeho protipól (deduktivizmus) vychádza z predpokladu, že predmetom overovania možno urobiť jednotlivé hypotézy. V tomto zmysle patrí tak induktivizmus ako aj deduktivizmus k izolacionizmu. Predstaviteľom bol Rudolf Carnap.
Iné

Iné je odlišujúce sa svojou kvalitou. Medzi niečím a iným je kvalitatívny rozdiel. O inom pojednáva vo svojej knihe "Stejné a jiné. Čtyŕicetpět let francouzské filosofie (1995)" Vincent Descombes.
Inercia

Inercia alebo inertnosť (z lat.) môže byť:
Inercia môže byť vo fyzike aj: zotrvačnosť
Infantilizmus (psychológia)

Infantilizmus alebo detinskosť (dospelých) je ustrnutie telesného, duševného a pohlavného vývoja na úrovni dieťaťa. Najčastejšie je to dôsledok hormonálnej poruchy.
Psychický infantilizmus je citová a vôľová labilita s pretrvávaním detskej predstavivosti, nezrelosti správania, pri normálnom rozumovom vývoji.
Infaustný

Infaustný je nepriaznivý až beznádejný (napr. infaustná prognóza).
Infektológia

Infektológia je vedecká disciplína skúmajúca infekčné choroby.
Bibliografická informácia

Pod pojmom bibliografická informácia sa rozumejú bibliografické údaje, ktoré charakterizujú bibliografickú jednotku – dokument, napríklad knihu, seriálovú publikáciu, hudobninu, film, počítačový súbor, audiovizuálny dokument, článok, kompaktný disk (CD-ROM, VCD), DVD nosič a pod. Na získavanie, spracovanie, uchovávanie a sprístupňovanie bibliografických informácií sa zameriava bibliografia ako činnosť.
Usporadúvanie bibliografických informácií.
Bibliografické informácie, čiže bibliografické údaje o dokumentoch sú usporiadané podľa určitých štandardov a noriem v bibliografických záznamoch, ktoré sú zaradené vo väčších celkoch, napríklad v bibliografických súpisoch (ako je napríklad národná bibliografia, špeciálna bibliografia a pod.). Bibliografické záznamy sú usporiadané do súborov buď v tradičnej, papierovej forme, alebo v digitalizovanej forme v počítačových súboroch a v bibliografických "bázach údajov". Jadro všetkých bibliografických záznamov, ktoré sa vyskytujú v rozličných oblastiach komunikácie informácií o dokumentoch, ako je knihovníctvo, knižný obchod a vedecké informácie, tvorí bibliografický popis ako objektívna časť bibliografického záznamu.
Ja (filozofia)

Ja je duchovné centrum ľudskej osobnosti. Podľa Wittgensteina je "ja" súhrn zobrazujúcich, logicky štruktúrovaných viet na prírodné vedy.
Dokumentografická informácia

Dokumentografická informácia je úplná alebo skrátená informácia o dokumente. Dokumentografické informácie sa získavajú v procese dokumentovej analýzy.
Transcendentálne ja

Transcendentálne ja je podľa Kanta to ja, ktoré si predstavuje empirické ja, poznáva ho a posudzuje. Empirické ja vždy už predpokladá toto transcendentálne, neempirické ja.
Estetická informácia

Estetická informácia je informácia, na základe ktorej možno (re)kreovať estetický významový útvar.
Genetická informácia

Genetická informácia je súbor génov (genóm
bunky) obsiahnutý v pohlavných bunkách rodičov, riadiaci vývoj potomka tak, že sa v ňom prejavia znaky rodičov. Je zapísaná poradím nukleotidov v DNA (zriedka v RNA).
Nosná informácia

Nosná informácia je informácia, kvôli ktorej sa uskutočňuje komunikačný proces. Nosná informácia je obsah správy, ktorý bol v odosielacom zámere hovoriaceho a ktorý počúvajúci prijíma ako vlastný komunikačný obsah. Nosná informácia je myšlienkový obsah, explicitne rozvinutý ako jazyková správa. V lingvistike ho reprezentuje sémantická rovina.
Friedrich Heinrich Jacobi

Friedrich Heinrich Jacobi (* 25. január 1743, Düsseldorf – † 10. marec 1819 Mníchov)
bol nemecký filozof, tvorca filozofie citu a viery: základ filozofie tvorí náboženský cit. Zástanca emocionalizmu. 
Pôvodne obchodník a slobodný spisovateľ – sčasti Goethem inšpirovaný románopisec (predchodca Wilhelma Meistra). V mladosti s priatelil s Lessingom a Goethem.
Pertinentná informácia

Pertinentná informácia je informácia, ktorá zodpovedá informačnej potrebe používateľa, ktorá sa vyznačuje pertinenciou.
Relevantná informácia

Relevantná informácia je informácia, v ktorej je zhoda medzi žiadanou a nájdenou informáciou. Za relevantnú informáciu sa pokladá informácia, ktorej sémantický obsah zodpovedá používateľovej otázke. Relevantná informácia je informácia, ktorá zodpovedá na
otázku tak, ako bola formulovaná.
Rádioaktívne atómové jadro

Rádioaktívne atómové jadro je nestabilné atómové jadro schopné samovoľnej premeny.
Uniwersytet Jagielloński

Uniwersytet Jagielloński (doslova "Jagelovská univerzita") alebo neformálne aj krakovská univerzita (do 19. storočia Krakovská akadémia) je prvá univerzita na území Poľska, druhá najstaršia v strednej Európe. Založil ju roku 1364 Kazimír Veľký podľa vzoru bolonskej univerzity a padovskej univerzity. Roku 1400 ju obnovil Vladislav Jagelovský podľa vzoru parížskej univerzity.
V 15. storočí a 16. storočie bola Jagelovská univerzita hlavným humanistickým strediskom v strednej Európe a nadobudla medzinárodný význam. Najväčší rozkvet dosiahla na nej matematika, astronómia a niektoré humanitné disciplíny. Študovalo na nej veľa cudzincov, hlavne z Uhorska (najmä zo Slovenska), z Česka a Nemecka.
Založenie Jagelovskej univerzity bolo významným medzníkom v rozvoji poľskej filozofie.
Na tejto univerzite študoval aj napríklad bývalý pápež Ján Pavol II. a Mikuláš Kopernik.
Vedecká informácia

Vedecká informácia je prvok sústavy študijných prameňov o vedeckých poznatkoch.
Informačný

Informačný (lat.) môže vyť:
Teoretická informatika

Teoretická informatika je teoretická zložka informatiky. Matematické metódy a matematické modely hrajú dôležitú úlohu tak pri formulácii a skúmaní algoritmov, ako aj pri konštrukcii počítačov. Nakoľko štruktúra počítačov smeruje k stále vyššej zložitosti, zvyšuje sa aj stupeň abstrakcie zodpovedajúceho popisu. Na riešenie otázok z tejto oblasti sú potrebné dobré znalosti z "modernej" štrukturálnej matematiky, ktorá poskytuje celý rad formálnych metód na popis systémov. Kým však matematika uvažuje prevažne o statických štruktúrach, v informatike je spôsob myslenia charakterizovaný dynamickým priebehom procesov. Príkladmi podoblastí teoretickej informatiky sú teória formálnych jazykov, teória automatov, teória zložitosti, sémantika.
James A. Jaksa

James A. Jaksa (* 1931) je americký etik, profesor na Western Michigan University, vedúci Komisie pre komunikačnú etiku americkej Speech Communication Association.
Informit

Informit je "Informatická hypertextová encyklopédia" na báze programu Credit, súcasť
Sysheditu. Informit možno priamo prepojiť s filitom.
Informovanie

Informovanie je prenesenie informácie zo zdroja informácie na prijímač informácie
Jama (joga)

Jama (sans. यम) je súbor psychohygienických poučiek o vzťahoch k okolitému svetu, I. stupeň jogového výcviku v aštangajoge alebo prvý stupeň jogického školenia podľa Pataňdžaliho systému.
Roman Ingarden

Roman Ingarden (* 5. február 1893, Krakov – † 14. jún 1970) bol poľský fenomenologicky orientovaný filozof, estetik a literárny teoretik, žiak nemeckého filozofa Edmunda Husserla.
Život.
Ingarden študoval matematiku a filozofiu v Ľvove u Kazimierza Twardovského a od roku 1912 u Edmunda Husserla v Göttingene, neskôr vo Freiburgu, kde roku 1918 promoval. V Poľsku učil na gymnáziách a roku 1924 sa vo Ľvove habilitoval. V rokoch 1925 - 1944 prednášal na univerzite vo Ľvove (od roku 1933 ako profesor), po vojne v rokoch 1945 - 1950 na Jagelonskej univerzite v Krakove. Roku 1949 bol úplne nezmyselne obvinený z "idealizmu" a z univerzity musel odísť. Prednášal a pracoval v súkromí a až v rokoch 1956 - 1963 sa mohol na univerzitu vrátiť. Ingarden mal početné styky v zahraničí, bol členom Poľskej akadémie vied a radu ďalších spoločností.
Myslenie a dielo.
Ingardenovo myslenie zostalo vždy blízke Husserlovi, s ktorým tiež udržiaval veľmi priateľské styky. Odmietal a kritizoval však jeho sklon k platonizmu a bol naopak filozofickým realistom. Venoval sa Henrimu Bergsonovi a v predvojnovom období hlavne filozofii literatúry a estetike. Tieto jeho nemecky písané spisy vzbudili ohlas aj v zahraničí.
Naproti tomu jeho povojnové dielo, písané poľsky a venované hlavne ontológii a epistemológii, najmä jeho "opus magnum", "Spór o istnienie świata" (Spor o existenciu sveta) (1947 a 1948) bolo preložené až neskôr. Posledná časť tohto spisu, "O kauzálnej štruktúre reálneho sveta", napísal opäť nemecky. Vyšla až posmrtne roku 1974.
Okrem toho písal Ingarden aj o teórii a filozofii maliarstva a hudby a ku koncu života vydal veľké dielo o zodpovednosti ("Über die Verantwortung. Ihre ontischen Fundamente". 1970).
Jeho žiačkou bola napr. americká filozofka poľského pôvodu Anna-Teresa Tymieniecka.
Inherentnosť

Inherentnosť je obsiahnutosť v niečom, vnútornosť.
Inkarnácia

Inkarnácia môže byť:
Inkorporovať

Inkorporovať (lat.) je včleňovať, včleniť, pripájať, pripojiť, zlučovať, zlúčiť.
Innsbruck

Innsbruck je štatutárne mesto ležiace na západe Rakúska v časti Tirolsko.
Leží v údolí Innu, v bezprostrednom podhorí Álp, asi 30 km severne od Brennerského priesmyku. V bezprostrednej blízkosti mesta sú vysoké hory, na severe Hafelekar (2334 m) a na juhu Serles (2718 m). Nachádza sa tu množstvo lyžiarských stredísk. V Innsbrucku boli v rokoch 1964 a 1976 Zimné olympijské hry.
Meno je zloženinou názvu rieky Inn a slová "Brücke" (nemecky "most"), znamená teda "most cez rieku Inn". Innsbruck je piate najväčšie mesto Rakúska (so 127 000 obyvateľmi, po Viedni, Grazi, Linzi a Salzburgu). V mestskej aglomerácii Innsbrucku žije približne 165 000 obyvateľov. Innsbruck má univerzitu a ďalšie vysoké školy, je sídlom biskupa a obľúbeným cieľom turistov a lyžiarov.
Počet obyvateľov k 1. 1. 2015 bol 126 851.
Správne rozdelenie.
Innsbruck sa člení do deviatich katastrálnych obcí (tie sa ďalej delia do menších částí):
Doprava.
Do Innsbrucku vedie diaľnica A12/A13, spája mesto s Veronou v Taliansku aj s Mníchovom.
Hlavná železničná stanica v Innsbrucku patrí k najrušnejším v Rakúsku, letecké spojenie zabezpečuje letisko Innsbruck Airport.
Ján XXII.

Ján XXII. (* 1244, Cahors - † 4. december, 1334, Avignon, vl. menom Jacob Arnaldi de Uza) bol 196. pápež od 7. augusta 1316 do 4. decembra 1334; pochádzal z bohatej meštianskej rodiny, študoval právo v Montpellier, 1300 sa stal biskupom vo Fréjus, 1308-1310 bol kancelárom Karola II. a potom Roberta Neapolského, 1310 sa stal biskupom avignonským, 1312 kardinálom-kňazom kostola San Vitale a 1313 kardinálom-biskupom portským. Ako druhý avignonský pápež upevnil postavenie pápežstva v Avignone napriek počiatočným vyhláseniam, že sa chce presídliť do Ríma.
Podieľal sa na vytvorení perfektného systému zdanenia v prospech kúrie. Tvrdo prenasledoval spirituálov a ich radikálne krídlo fraticellie, vzývajúce ideály chudoby. 1323 poprel v bule 'Cum inter nunnullis' ich tvrdenie, že Ježiš a apoštoli nemali majetok. Dostal sa do ostrého konfliktu s Ľudovítom IV. Bavorským, proti ktorému presadzoval na nemecký trón Fridricha I. Krásneho.