burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2011

Majstrovstvá sveta v touch rugby 2011 boli v poradí 7. Majstrovstvá sveta v touch rugby, ktoré organizuje Medzinárodná federácia touch rugby (FIT). Konali sa v Edinburghu, v Škótsku, od 22.26. júna 2011, za účasti 15 mužských, 11 ženských a 19 zmiešaných tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Francúzska, Holandska, Írska, Nemecka, Rakúska a Singapuru, ženské družstvá Francúzska, Nemecka a Rakúska a 8 zmiešaných družstiev: Belgicko, Francúzsko, Guernsey, Holandsko, Írsko, Katalánsko, Maďarsko a Taliansko. Zápasy sa hrali v komplexe Peffermill Playing fields. Víťazom v mužskej, ženskej aj zmiešanej kategórii sa víťazom stala Austrália, ktorá vo finále zakaždým vyhrala nad Novým Zélandom.
Okrem mužov, žien a mixu sa tradične uskutočnili aj turnaje veteránov: nad 30, 35 a 40 rokov, a v mixe veteránov.
Harry Morgan

Harry Morgan, vlastným menom Harry Bratsburg (* 10. apríl 1915, Detroit, Michigan, USA – † 7. december 2011, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec, ktorý sa preslávil predovšetkým ako plukovník Potter v americkom seriáli M*A*S*H.
Životopis.
Narodil sa v Detroite v štáte Michigan. V roku 1933 vyštudoval Muskegon High School. V roku 1937 debutoval v divadle v New Yorku. Vo filmoch hral najskôr ako "Henry Morgan" a neskôr "Harry Morgan".
Najväčšiu slávu mu získal seriál M*A*S*H, kde najprv hral bláznivého generála a neskôr plukovníka Pottera. V roku 1980 získal za postavu Shermana T. Pottera cenu Emmy. V roku 1983 po skončení 11. série seriálu M*A*S*H bol jedným z tých, ktorí chceli pokračovať v natáčaní ďalších dielov, ale hlavní herci seriálu už ďalej natáčať nechceli. Vznikol preto nový seriál After M*A*S*H. Ďalej vystupoval napríklad v animovanom seriáli Simpsonovci, alebo vo filme "Záťah". Od roku 2002 bol na dôchodku. 
Zomrel 7. decembra 2011 vo svojom dome v Brentwoode na zápal pľúc vo veku 96 rokov.
Catherine Cesarsky

Catherine Jeanne Cesarsky (* 24. február 1943, Ambazac, Francúzsko) je francúzska astronómka. V období 20062009 zastávala funkciu prezidentky Medzinárodnej astronomickej únie.
Vedecká činnosť.
Vyštudovala Univerzitu v Buenos Aires a v roku 1971 aj prestížnu Harvard University v Massachusetts v USA. Spočiatku sa venovala rádioastronómii, neskôr pracovala na vývoji infračervených ďalekohľadov, čo ju priviedlo k objavom v tvorbe hviezd a vývoji galaxií.
Od roku 1974 do 1999 pracovala vo francúzskom ústavu pre materiálový výskum ("Direction des Sciences de la matière" - DSM) v oddelení astrofyziky; v rokoch 19941999 bola riaditeľkou tohto ústavu. V rokoch 19992007 viedla Európske južné observatórium ako jeho generálna riaditeľka. Od roku 2008 pracuje vo Francúzskej komisii pre atómovú energiu ("Commissario à l'énergie atomique" - CEA) v oddelení astrofyziky.
Mâcon

Mâcon môže byť:
Cluny

Cluny môže byť:
La Chapelle-de-Guinchay

La Chapelle-de-Guinchay môže byť:
Matour

Matour môže byť:
Saint-Gengoux-le-National

Saint-Gengoux-le-National môže byť:
Tournus

Tournus môže byť:
Tramayes

Tramayes môže byť:
Ambazac

Ambazac môže byť:
Châlus

Châlus môže byť:
Châteauneuf-la-Forêt

Châteauneuf-la-Forêt môže byť:
Eymoutiers

Eymoutiers môže byť:
Laurière

Laurière môže byť:
Nieul

Nieul môže byť:
Pierre-Buffière

Pierre-Buffière môže byť:
Saint-Germain-les-Belles

Saint-Germain-les-Belles môže byť:
Saint-Léonard-de-Noblat

Saint-Léonard-de-Noblat môže byť:
Saint-Yrieix-la-Perche

Saint-Yrieix-la-Perche môže byť:
Deinosthenes zo Sparty

Deinosthenes (iné názvy: Deinosthenés, Démosthenes, Démosthenés; "Deinosthenes, Démosthenes", iný prepis: "Deinosthenés, Démosthenés") bol v roku 316 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Deinosthenes zo Sparty bol na 116. olympijských hrách v roku 316 pred Kr. korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion, t. j. na 192,27 metra, bol v Olympii najstaršou a až do zrušenia hier hlavnou súťažnou disciplínou. Menom jej víťaza sa označovala celá olympiáda.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že Deinosthenes si dal v olympijskej "Altide" vedľa svojej sochy postaviť i stĺp. Pausanias o tom uvádza: „"Hovoria, že vzdialenosť cesty do Lakedaimonu z Olympie k druhému stĺpu v Lakedaimone je šestošesdesiat stadií (122,1 km). "" Deinosthenov stĺp s porušeným nápisom objavili v dvoch častiach, pri byzantskom chráme a na dvore palaistry (zápasiska).
Sikorsky CH-53E Super Stallion

Sikorsky CH-53E Super Stallion je najväčší a najťažší vrtuľník v americkej armáde. Bol vyvinutý ako Sikorsky S-80 z vrtuľníka Sikorsky CH-53 Sea Stallion, a to predovšetkým pridaním tretieho motora, pridaním siedmeho listu na hlavný rotor a zošikmením polohy zadného rotora o 20 stupňov. Postavila ho spoločnosť Sikorsky Aircraft Corporation pre United States Marine Corps. Menej bežný S-53E Sea Dragon vyplnil potrebu United States Navy po vrtuľníku pre diaľkové lety počas odmínovacích a Airborne Mine Countermeasures (AMCM) misií a tiež sa používa na ťažké prepravy pre námorníctvo. 
Technické údaje.
Dáta pochádzajú z U.S. Navy history, International Directory, World Aircraft
.cw

.cw je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Curaçao. Bola vytvorená 15. decembra 2010.
.bq

.bq je vyhradená, ale nepoužívaná internetová národná doména najvyššej úrovne pre "Bonaire", "Sint Eustatius" a "Saba" (Karibské Holandsko), pridelená 15. decembra 2010.
Coahuila

Coahuila, formálne Coahuila de Zaragoza, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Coahuila de Zaragoza" (doslova "Slobodný a suverénny štát Coahuila de Zaragoza") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Nachádza sa na severovýchode Mexika. Na východe od neho leží mexický štát Nuevo León, na juhu Zacatecas a San Luis Potosí, na západe Durango a Chihuahua a na severe americký štát Texas a rieka Rio Grande. Má rozlohu 151 595 km² a je tretí najväčší mexický štát. Podľa sčítania ľudu z roku 2010 tam žije 2 748 366 obyvateľov.
Hlavné mesto Coahuila je Saltillo a najväčšie je Torreón. Medzi ďalšie významné mestá patrí Monclova, Piedras Negras a Ciudad Acuña.
Chihuahua (štát)

Chihuahua [čiuaua] je jeden z 32 štátov Mexika. Zaberá plochu 247 460 km². Hraničí s americkými štátmi Texas a Nové Mexiko na severe, s mexickým štátom Coahuila na východe, so štátom Durango na juhu a so štátmi Sonora a Sinaloa na západe. Podľa sčítania ľudu v roku 2010 v štáte Chihuahua žilo 3 406 465 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, Chihuahua.
Colima (štát)

Colima [kolima] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 5 627 km². Hraničí so štátom Michoacán na juhu, so štátom Jalisco na severe a na východe a s Tichým oceánom na západe (pod správu štátu Colima spadá aj súostrovie Revillagigedo - ostrovy "Socorro", "Clarión" a ďalšie). Podľa sčítania ľudu v roku 2010 v štáte Colima žilo 650 129 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, Colima.
Durango (štát)

Durango, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Durango" (doslova "Slobodný a suverénny štát Durango") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Nachádza sa na severozápade Mexika. S rozlohou 123 317 km² a populáciou 1 667 374 je to po Baja California Sur mexický štát s najmenšou hustotou obyvateľstva. Hlavné a najväčšie mesto Duranga je Victoria de Durango.
Guanajuato (štát)

Guanajuato [guanachuato] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 30 607 km². Hraničí so štátmi San Luis Potosí, Querétaro, Michoacán a Jalisco. Podľa sčítania ľudu v roku 2010 v štáte Guanajuato žilo 5 485 971 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, Guanajuato.
Guerrero

Guerrero [gerero] je jeden zo štátov Mexika. Guerrero susedí so štátom Michoacán na západe, štátmi Mexiko, Morelos a Puebla na severe, štátom Oaxaca na východe a s Tichým oceánom na juhu. Rozloha štátu je 63 596 km² a podľa údajov z roku 2010 v ňom žije 3 386 706 obyvateľov.
Hlavným mestom je Chilpancingo. Iné veľké mestá sú Acapulco, Iguala, a Taxco. Podnebie je na väčšine územia tropické.
Guerrero je dôležitou turistickou destináciou. Turisti prichádzajú predovšetkým kvôli prímorským letoviskám na pobreží oceánu, ako je napríklad Acapulco. Zaujímavým cieľom je však tiež Taxco, koloniálne mesto známe ťažbou striebra a výrobou strieborných šperkov.
Hidalgo (štát)

Hidalgo je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Nachádza sa severne od Mexico City. Vzniklo roku 1869 rozpadom veľkého územia Mexico, ktorého pozostatky teraz tvoria štát Mexiko. Hidalgo leží severne a východne od údolia Mexika. Má rozlohu 20 813 km² a žije v ňom 2 753 582 obyvateľov. Jeho hlavným mestom je Pachuca.
Jalisco

Jalisco [chalisko] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 78 588 km². Hraničí s Tichým oceánom na západe, mexickým štátom Nayarit na severozápade, štátmi Zacatecas, Aguascalientes, San Luis Potosí na severe, Guanajuato na východe a Colima a Michoacán na juhu. V roku 2012 tu podľa sčítania obyvateľstva žilo 7 554 931 obyvateľov. Hlavným mestom je Guadalajara.
Mexiko (štát v Mexiku)

Mexiko [mechiko] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 21 461 km². Hraničí so štátom Hidalgo na severe, so štátmi Tlaxcala a Puebla na východe, so štátmi Morelos a Guerrero na juhu a so štátom Michoacán na západe. Podľa sčítania ľudu v roku 2014 v štáte Mexiko žilo 16 618 929 obyvateľov. Hlavným mestom je Toluca. Podstatná časť obyvateľstva žije v mestách, ktoré sú fyzicky prepojené s federálnym dištriktom Ciudad de México a spoločne s ním vytvárajú metropolitnú oblasť Valle de México (cez 20 miliónov osôb).
Michoacán

Michoacán de Ocampo je jeden z tridsaťjeden štátov Mexika. Zaberá plochu 58 599 km². Hraničí s mexickými štátmi Colima a Jalisco na západe, Guanajuato a Querétaro na severe, Mexiko na východe, Guerrero na juhovýchode a s Tichým oceánom na juhu. V roku 2012 v štáte Michoacán žilo 4 412 767 obyvateľov. Hlavným mestom je Morelia.
Názov štátu pochádza z jazyka nahuatl, kde "michhuah" znamená "rybár" a "cān" znamená "miesto". Odkazuje k tradícii rybolovu na jazere Pátzcuaro. Priezvisko "de Ocampo" pripomína niekdajšieho politika Melchora Ocampa. Pôvodnými obyvateľmi boli Purepečovia, časť z nich doteraz hovorí vlastným jazykom. Domorodé Taraskánske kráľovstvo si dokázalo udržať nezávislosť od Aztéckej ríše, pamiatkou na toto obdobie sú pyramídy v Tzintzuntzan. V roku 1530 oblasť dobyli Španieli, v roku 1540 bol založený v Patzcuaro kňazský seminár ako prvá vysoká škola na americkom kontinente, jeho nástupcom je od roku 1917 Universidad Michoacana de San Nicolás de Hidalgo. Michoacán bol jedným z centier vojny za nezávislosť, pochádzal odtiaľto cisár Agustín de Iturbide. Prudké boje tu prebiehali za mexickej revolúcie, kedy región ovládal Francisco Madero. Ako guvernér Michoacán začal svoju politickú kariéru aj prezident Lázaro Cárdenas del Río, na ktorého počesť bolo v roku 1970 významné prístavné mesto Los Llanitos premenované na Lázaro Cárdenas.
Územím štátu prechádza horské pásmo Sierra Madre del Sur, v tunajších lesoch prezimuje danaus sťahovavý. Vulkanická činnosť je doposiaľ živá, o čom svedčí vznik sopky Paricutín v roku 1943. Najdôležitejšími riekami sú Lerma a Balsas, ktoré vďaka svojej prudkosti a vysokému prietoku slúžia na výrobu elektrickej energie. Poľnohospodárstvo Michoacánu je závislé od sezónneho zavlažovania, pestuje sa kukurica, cirok, avokádo a cukrová trstina, rozvinutá je aj živočíšna výroba. Ťaží sa železo a zinok. Dôležitým zdrojom príjmov je turistika: mesto Morelia bolo pre svojráznu architektúru zaradené na Zoznam svetového dedičstva, množstvo návštevníkov lákajú tradičné búrlivé oslavy 2. novembra ("Día de Muertos").
Morelos

Morelos, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Morelos" (doslova "Slobodný a suverénny štát Morelos") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na severovýchode a severozápade hraničí s Mexikom, na severe s Ciudad de México, na východe s Pueblom a juhozápade s Guerrerom. S rozlohou 4 879 km² je to druhý najmenší štát Mexika. Podľa sčítania ľudu z roku 2012 tu žije 1 819 892 ľudí.
Nayarit

Nayarit [najaryt] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 26 979 km². Hraničí so štátmi Sinaloa, Zacatecas a Durango na severe, Jalisco na východe a juhu a s Tichým oceánom. K štátu Nayarit patria tiež ostrovy Islas Tres Marías (María Madre, María Magdalena a María Cleofas) v Tichom oceáne. V roku 2012 žilo v štáte Nayarit 1 118 468 obyvateľov. Hlavným mestom je Tepic.
Nuevo León

Nuevo León (názov znamená "Nový León - Lev"), je jeden z 31 mexických štátov. Štát sa nachádza v severovýchodnej časti Mexika. "Nuevo León" susedí s mexickými štátmi Tamaulipas, Zacatecas a San Luis Potosí a tiež s americkým Texasom. Hlavným mestom štátu je Monterrey, tretie najväčšie mexické mesto s viac ako tromi miliónmi obyvateľov. "Nuevo León" sa môže pýšiť na mexické pomery vysokým životným štandardom tunajších obyvateľov. Životná úroveň v tomto štáte je väčšia ako v niektorých štátoch strednej a východnej Európe.
Oaxaca

Oaxaca [oachaka], oficiálne "Estado Libre y Soberano de Oaxaca" (doslova "Slobodný a suverénny štát Oaxaca") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na západe hraničí s Guerrero, na severozápade s Pueblom, na severe s Veracruz, na východe s Chiapas a na juhu od neho leží Tichý oceán.
V predhispánskom období sa na území Oaxacy vystriedalo niekoľko mezoamerických kultúr, najvýznamnejšie z nich boli Zapotékovia. V štáte sa nachádza niekoľko kultúrnych pamiatok UNESCO - okrem historického jadra hlavného mesta Oaxaca de Juárez to sú archeologické lokality Monte Albán, Yagul, Mitla a priľahlé jaskyne.
Puebla

Puebla môže byť:
Puebla (štát)

Puebla, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Puebla" (doslova "Slobodný a suverénny štát Puebla") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na východe susedí s Veracruz, na západe s Hidalgo, Mexikom, Tlaxcala a Morelos a na juhu s Guerrero a Oaxaca.
Querétaro

Querétaro môže byť:
Querétaro (štát)

Querétaro, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Querétaro" (doslova "Slobodný a suverénny štát Querétaro") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na severe hraničí so San Luis Potosí, na západe s Guanajuato, na východe s Hidalgo, na juhovýchode s Mexico a na juhozápade s Michoacán.
Pôvod slova.
Querétaro je slovo pôvodom z reči kmeňa Otomí (pôvodných obyvateľov Mexika).
Výraz Querétaro v preklade znamená „ostrov modrých salamandrov“. Salamandrom je myslený druh "Ambystoma laterale".
Quintana Roo

Quintana Roo je jedným z 31 mexických štátov. Rozkladá sa na východe polostrova Yucatán. Susedí so štátmi Yucatán a Campeche a stredoamerickými štátmi Belize a Guatemala. Sever štátu omývajú vody Mexického zálivu, východné pobrežie sa dotýka Karibského mora (tzv. "Mexický Karibik"). Práve pobrežie Karibiku so svojimi ostrovmi (cayos) je vyhľadávanou turistickou destináciou. Najväčším mestom v Quintana Roo je Cancún. Meno tohto štátu odkazuje na Andrésa Quintana Roo (1787 – 1851) - právnika, básnika a poslanca, ktorý s ďalšími podpísal Deklaráciu nezávislosti Mexika.
Na území štátu sa nachádza mnoho lokalít a stavieb, ktoré tu postavili Mayovia pred príchodom Európanov na americký kontinent. 
Prírodné podmienky.
Väčšina Yucatánského polostrova je tvorená veľkou vápencovou krasovou tabuľou. Vápencové pôdy sú pórovité a umožňujú zrážkovej vode filtrovať do hlbších vrstiev pôdy. Pod povrchom sa vytvárajú ohromné ​​podzemné zásobárne vody - tzv. akvifery. Vyskytujú sa tu cenotes - prírodné studne veľkých rozmerov. Pobrežie štátu lemuje druhý najväčší koralový útes na zemeguli - Mezoamerický koralový útes.
Panuje tu tropické podnebie so striedaním medzi obdobím sucha (február - máj) a obdobím dažďov (jún - október).
San Luis Potosí

San Luis Potosí môže byť:
San Luis Potosí (štát)

San Luis Potosí je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 62 848 km². Hraničí so štátmi Jalisco, Guanajuato, Querétaro, Hidalgo, Veracruz, Tamaulipas, Nuevo León, Coahuila a Zacatecas. Podľa sčítania ľudu v roku 2010 v štáte San Luis Potosí žilo 2 585 942 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, San Luis Potosí.
Sinaloa

Sinaloa, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Sinaloa" (doslova "Slobodný a suverénny štát Sinaloa") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na severe susedí so štátmi Sonora a Chihuahua, na juhu s Nayarit, na východe s Durango a na západe cez Kalifornský záliv s Baja California Sur.
Sonora

Sonora môže byť:
Sonora (štát)

Sonora je jeden zo štátov Mexika. Rozkladá sa na severozápade krajiny. Na severe susedí s 2 štátmi USA (Arizona a Nové Mexiko), národné hranice má so spolkovými štátmi Chihuahua, Sinaloa a Baja California. Na západe je hranicou štátu Kalifornský záliv a rieka Colorado. Pri štátnej hranici s USA funguje mnoho výrobných podnikov, ktoré tu využívajú lacnú mexickú pracovnú silu, ale sú geograficky blízko vyspelému trhu Spojených štátov amerických. 
Sonora je druhý najväčší štát Mexika, zaujíma takmer desatinu celého mexického územia. Z pohľadu fyzickej geografie dá štát rozdeliť do štyroch odlišných oblastí:
Tamaulipas

Tamaulipas, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Tamaulipas" (doslova "Slobodný a suverénny štát Tamaulipas") je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na severe susedí s americkým štátom Texas, na východe od neho leží Mexický záliv, na juhu Veracruz, na juhozápade San Luis Potosí a na západe Nuevo León. Hlavným mestom je Ciudad Victoria, pomenované po prvom prezidentovi nezávislého Mexika Guadalupe Victoria, ale najväčším je Reynosa ležiace na hranici USA, ktorá má s aglomeráciou vyše pol milióna obyvateľov. Ďalšími významnými sídlami sú prístav Tampico na južnej hranici štátu a Nuevo Laredo v severozápadnom výbežku na brehu Rio Grande.
Etymológia.
Názov štátu pochádza z huastéckeho výrazu "Tamaholipa", čo znamená "miesto vysokých hôr" alebo podľa iného výkladu "miesto modlitieb". 
História.
Pôvodnými obyvateľmi Tamaulipas boli Olmékovia, Čičimékovia a Huastékovia. V polovici pätnásteho storočia sa oblasť stala vazalom Aztéckej ríše. Po príchode španielskych kolonizátorov v Tamaulipas pôsobili františkánski misionári, bola vytvorená provincia Nuevo Santander. V sedemnástom a osemnástom storočí do kraja vpadol zo severu apačský kmeň Lipanovia, ktorého príslušníci postupne splynuli so starousadlíkmi. V roku 1824 sa Tamaulipas stal jedným zo zakladajúcich štátov nezávislého Mexika. V roku 1845, kedy sa od Mexika odtrhol Texas, prišiel aj Tamaulipas o časť svojho územia ležiaceho na sever od Rio Grande. V čase francúzskej intervencie tu boli zvádzané tuhé boje najmä o strategický prístav Tampico.
Geografia.
Pobrežie Mexického zálivu je rovinaté, vo vnútrozemí leží pohorie Sierra Madre Oriental dosahujúce v najvyššom bode 3280 metrov nad morom. Podnebie je subtropické a prevažne polopúšť, typickou rastlinou sú kaktusy. Žije tu rad vzácnych zvierat, ako puma americká alebo ocelot veľký. Lokalita El Cielo v južnej časti štátu je biosférickou rezerváciou UNESCO, chrániaca pôvodný hmlistý les. Územím štátu prechádza obratník Kozorožca.
Ekonomika.
Tamaulipas sa podieľa na HDP Mexika 3,3 percentami. Základom ekonomiky je pestovanie kukurice, paradajok a citrusových plodov, rozšírené je aj pastierstvo dobytka a rybolov. Pobrežie na juhu okolo miest Tampico a Altamira je mexickým strediskom ťažby a spracovania ropy. Rozvíja sa aj turistika, vyhľadávané sú najmä pláže okolo mesta La Pesca. Vzhľadom k blízkosti americkej hranice je v Tamaulipas mnoho montovní vlastnených zahraničným kapitálom, zvaných maquiladoras. V hlavnom meste sídli vysoká škola Universidad Autónoma de Tamaulipas.
Tlaxcala

Tlaxcala, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Tlaxcala" (doslova "Slobodný a suverénny štát Tlaxcala") je najmenší z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Susedí so štátmi Pueblo, Hidalgo a Mexico.
Veracruz (štát)

Veracruz, formálne Veracruz de Ignacio de la Llave, oficiálne "Estado Libre y Soberano de Veracruz de Ignacio de la Llave" (doslova "Slobodný a suverénny štát Veracruz de Ignacio de la Llave") je jedným z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko.
Na severe od neho leží Tamaulipas, na východe Mexický záliv, na juhovýchode susedí s Tabascom, na juhu s Oaxaca a Chiapas a na západe s Puebla, Hidalgo a San Luis Potosí.
Yucatán (štát)

Yucatán je mexický spolkový štát, ktorý zaberá severozápadnú časť rovnomenného polostrova. Na západe a juhozápade hraničí s Campeche, na severe s Mexickým zálivom a na juhu a východe s Quintana Roo. Jeho rozloha je 39 524 km², má približne 2 milióny obyvateľov a je rozdelený na 106 častí. Hlavným mestom je Mérida.
V tomto štáte sa nachádzajú niektoré z predchádzajúcich významných mayských miest ako sú napríklad Chichen Itzá alebo Uxmal. Z týchto miest však už ostali len ruiny.
Zacatecas

Zacatecas môže byť:
Zacatecas (štát)

Zacatecas [zakatekas] je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 75 284 km². Hraničí so štátmi Durango a Coahuila na severe, San Luis Potosí na východe, Aguascalientes a Jalisco na juhu a Jalisco a Durango na západe. Podľa sčítania ľudu v roku 2012 v štáte Zacatecas žilo 1 514 618 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, Zacatecas.
Veno

Veno (lat. "dos") je majetok, ktorý prináša nevesta do manželstva. Uzavretím manželstva sa veno stane súčasťou osobného majetku manžela, ten však na druhú stranu nemá na zriadenie vena žiadny nárok. Predmetom vena môže byť všetko, čo má nejakú majetkovú hodnotu, teda peniaze, hnuteľné i nehnuteľné veci, pohľadávky a pod.
Veno predtým patrilo k tzv. "Svadobným zmluvám", jeho účelom bolo prispieť na náklady, ktoré manželstvo prináša. Nevesta, ktorá nemala vlastný majetok, mala právny nárok na zriadenie vena voči svojim rodičom, prípadne prarodičom, nemanželská dcéra ale len voči svojej matke. Rodičia sa tejto povinnosti mohli zbaviť len vtedy, ak sa dcéra vydala proti ich vôli a pokiaľ ich odmietnutie veno poskytnúť schválil súd. Dcéra tiež mala nárok na svoje veno iba raz, v prípade ďalšieho manželstva ho už žiadať nemohla.
Obdobie dažďov

Obdobie dažďov je ročné obdobie v tropickom podnebnom pásme, kde je neustávajúce leto, rozdelené na obdobie dažďov a obdobie sucha. Obdobie dažďov trvá približne 3 až 7 mesiacov a oproti období sucha v ňom veľa prší a veľmi často sa vyskytujú búrky.
Obdobie sucha

Obdobie sucha je obdobie v roku, ktoré sa vyskytuje v tropickom podnebnom pásme, jeho opakom je obdobie dažďov. Vyznačuje sa malým množstvom zrážok a nízkou vlhkosťou, čo spôsobuje vysychanie riek a jazier. Veľa zvierat tak z nedostatku vody a potravy migruje na iné miesta, napr. zebry, slony alebo pakone. Časté sú tiež aj požiare, vďaka malému obsahu vody v rastlinách.
Of Mice &amp; Men

Of Mice &amp; Men (často skracované ako OM&amp;M) je americká skupina, hrajúca metalcore a pochádzajúca z Orange County (Kalifornia). Skupinu založili Austin Carlile a Jaxin Hall v roku 2009. Názov skupiny je odvodený od knihy O myšiach a ľuďoch (v ang. Of Mice and Men), ktorú napísal John Steinbeck.
Franjo Kuharić

Franjo Kuharić (* 15. apríl 1919, Pribić, SHS – † 11. marec 2002, Záhreb, Chorvátsko) bol chorvátsky rímskokatolícky duchovný, biskup, arcibiskup-metropolita záhrebský (19701997) a kardinál; čestný člen Chorvátskej akadémie vied a umení.
Biografia.
Narodil sa ako najmladšie, trináste dieťa v chudobnej rodine v časti Gornji Pribić obce Krašić.
Raná kariéra.
Študoval teológiu v Záhrebe. Za kňaza bol vysvätený 15. júla 1945. Pri jeho vysvätení povedal v záhrebskej katedrále arcibiskup Alojzije Stepinac mladým novokňazom slávnu vetu: „Posielam vás do krvavej kúpele.“
Krátko slúžil ako kaplán vo farnosti Radoboj a ako správca farnosti Rakov Potok a Sv. Martin pod Okićem. Dvakrát sa naňho pokúsili spáchať atentát (v roku 1947 v Rakov Potoku a v roku 1948 v Jakovlje), ale prežil. Vtedajší záhrebský arcibiskup-koadjútor Franjo Šeper ho na jeseň 1957 menoval za správcu farnosti v Samobore.
Biskup.
15. februára 1964 bol pápežom Pavlom VI. menovaný za pomocného biskupa záhrebského. Biskupské svätenie prijal 3. mája 1964 v záhrebskej katedrále. Keď bol v auguste 1969 Franjo Šeper menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, Kuharić bol menovaný apoštolským administrátorom v Záhrebe, 16. júna 1970 záhrebským arcibiskupom a v septembri toho istého roku bol zvolený za predsedu Biskupskej konferencie Juhoslávie. V roku 1970 obdržal čestný doktorát na univerzite v Záhrebe.
Kardinál.
Pápež Ján Pavol II. ho 2. februára 1983 na verejnom konzistóriu menoval za kardinála. Bol morálnou autoritou ako počas totalitného režimu, tak aj po osamostatnení Chorvátska. Podporoval obranu Chorvátska, no vyzýval na dodržiavanie morálnych princípov.
Sprevádzal pápeža Jána Pavla II. počas jeho návštevy v Chorvátsku v roku 1994. Do dôchodku odišiel 5. júla 1997 z dôvodu dovŕšenia kánonického veku. Jeho nástupcom sa stal Josip Bozanić.
Smrť.
Zomrel 11. marca 2002 v Záhrebe a bol pochovaný v krypte záhrebskej katedrály.
Proces blahorečenia.
11. marca 2012 Záhrebská arcidiecéza oznámila, že začala proces blahorečenia Franja Kuharića.
Slovenské národné hokejové mužstvo na MS 2015

Toto je zostava slovenského národného hokejového mužstva, ktoré sa umiestnilo na 9. mieste na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji 2015. Trénermi boli Vladimír Vůjtek, Peter Oremus a Vladimír Országh.
Trijódmetán

Trijódmetán alebo jodoform (CHI3) je žltý až žltozelený prášok alebo kryštalická pevná látka, s prenikavou až nepríjemnou vôňou, ktorá sa hojne používa v lekárstve. Vzniká napríklad reakciou etanolu s jódom v prítomnosti zásady. Má antiseptické (dezinfekčné) vlastnosti.
Syntéza a reakcie.
Syntéza trijódmetánu bola prvýkrát popísaná v roku 1822 Georgesom Serrulasom, ako reakcia par jódu s vodnou parou cez rozžeravené uhlie, a tiež reakciu etoxidu draselného s jódom za prítomnosti vody. Súčasne a nezávisle od neho tím Johna Thomasa Coopera syntetizoval trijódmetán haloformovou reakciou jódu a hydroxidu sodného s jednou z týchto štyroch druhov organických zlúčenín: metylketónu (CH3COR), acetaldehydu (CH3CHO), etanolu (CH3CH2OH), a určitých sekundárnych alkoholov (CH3CHROH, kde R je alkylová alebo arylová skupina).
Reakcia jódu zo základnými metylketónmi je spoľahlivý test trijódmetánu (objaví sa žltá zrazenina) na prítomnosť metylketónu v zlúčenine. Trijódmetán sa používa aj na testovanie prítomnosti sekundárnych alkoholov ako sú metylalkoholy.
Niektoré reagencie (napr. jodovodík) dokážu previesť trijódmetán, na dijódmetán. Konverziou s oxidom uhličitým, je umožnené trijódmetánu reagovať s vodným roztokom dusičnanu strieborného za vzniku oxidu uhoľnatého. Ak sa nechá reagovať práškové elementárne striebro s trijódmetánom, je znížená produkcia acetylénu. Pri zahrievaní sa trijódmetán rozkladá za vzniku molekúl jódu, uhlíka a plynného jodovodíka.
Lionel Richie

Lionel Brockman Richie, Jr. (* 20. jún 1949, Tuskegee, Alabama, USA) je americký spevák, skladateľ, herec a hudobný producent. Od roku 1968 bol členom funkovej a soulovej skupiny Commodores a v roku 1982 naštartoval svoju veľmi úspešnú sólovú kariéru. Spoločne s Michaelom Jacksonom skomponoval pieseň „We Are the World“, ktorú nahrala superskupina USA for Africa, v rámci pomoci hladujúcim v Afrike. Richie predal cez 100 miliónov nahrávok, čím sa stal jedným z najpredávanejších hudobných umelcov všetkých čias. Je päťnásobným víťazom Ceny Grammy. V roku 2016 obdržal od Songwriters Hall of Fame najvyššiu poctu, cenu Johnnyho Mercera.
Dryburgh Suspension Bridge

Dryburgh Suspension Bridge (mosty z r. 1817 a 1818 sa nazývali Dryburgh Abbey Bridge) je visutý most pri kláštore pri škótskom meste Dryburgh.
Prvý most, ktorý stál pri Dryburgh Abbey bol postavený v roku 1817. Táto železná lávka bola druhým skonštruovaným zaveseným mostom v dejinách (prvý bol King's Meadows Bridge). Výstavba mosta bola započatá 13. apríla 1817 a ukončená 1. augusta toho roku. Počas existencie lávky bolo hlavné dlhé rozpätie najdlhším mostným rozpätím v Európe. Lávka bola počas prudkých vetrov 15. januára 1818 zničená.
Ešte toho roku bola na jeho mieste postavená nová rovnako dlhá visutá reťazová lávka. Lávka bola široká. Druhá lávka bola zničená v roku 1838. Na jej mieste bola v roku 1872 postavená dnešná lávka.
Lávka

Lávka je ľahký most či mostík. Zvyčajne sa tak označujú krátke aj dlhé mosty určené len pre peších alebo cyklistov, prípadne len pre prevedenie inžinierskych sietí (napríklad potrubia).
Lávky môžu prekonávať vodný tok, priekopu, roklinu, železnicu alebo cestu, ale tiež môžu viesť po strane skalnej steny alebo stavby a umožňovať tak priechod alebo prístup.
Alojzije Stepinac

Blahoslavený Alojzije Viktor Stepinac alebo Aloysius Viktor Stepinac (* 8. máj 1898, Brezarić pri obci Krašić, Chorvátsko-slavónske kráľovstvo, Rakúsko-Uhorsko – † 10. február 1960, SFRJ) bol chorvátsky kardinál a v rokoch 1937 až 1960 arcibiskup Záhrebu. V roku 1998 bol vyhlásený za mučeníka a pápežom Jánom Pavlom II. bol blahorečený.
Jeho prípad je však trochu kontroverzný, pretože bol tiež kritizovaný za údajnú kolaboráciu s fašistami počas druhej svetovej vojny.
Biografia.
Detstvo a raná kariéra.
Narodil sa ako piate z ôsmich detí v rodine roľníka. Počas 1. svetovej vojny slúžil na talianskom fronte. V júli 1918 bol Talianmi zajatý a päť mesiacov zadržiavaný ako vojnový zajatec. Po vojne sa zapísal na fakultu agronómie na univerzite v Záhrebe, ale po jednom semestri ju opustil a vrátil sa naspäť domov pomáhať otcovi. Patril k chorvátskym sokolom, v roku 1922 s touto organizáciou cestoval na katolícky Sokolský zraz do Brna.
V roku 1924 odišiel do Ríma študovať teológiu na kolégiu Germanicum. Za kňaza bol vysvätený 26. októbra 1930.
Biskup a kardinál.
28. mája 1934 bol menovaný arcibiskupom koadjútorom záhrebskej diecézy. Biskupskú vysviacku prijal 24. júna 1934 z rúk Antonia Bauera. Za ďalšie tri roky (v roku 1937) sa tak stal arcibiskupom, hoci ešte nemal ani 40 rokov.
Za druhej svetovej vojny, v roku 1941, Stepinac najskôr vítal ustašovských vodcov a nezávislé Chorvátsko. Už rok nato ale fašistické prenasledovanie Židov a Srbov odsudzoval a napomáhal im k úteku. Po skončení vojny bol obvinený z vojnových zločinov a kolaborácie. Hoci bol odsúdený, v dôsledku zahraničného i domáceho nátlaku bol prepustený do domáceho väzenia.
12. januára 1953 ho pápež Pius XII. na verejnom konzistóriu menoval kardinálom.
Smrť a beatifikačný proces.
Zomrel v roku 1960. Pri ohliadke jeho pozostatkov v roku 1993 odborníci zistili, že príčinou smrti mohla byť trombóza, ale v kostiach sa našli stopy kadmia, chrómu, olova a arzénu.
9. októbra 1981 sa začal jeho beatifikačný proces. 11. novembra 1997 bol katolíckou cirkvou uznaný za mučeníka a 3. októbra 1998 ho v Marija Bistrica v Chorvátsku pápež Ján Pavol II. vyhlásil za blahoslaveného.
Tweed

Tweed (, škótskou gaelčinou "Uisge Thuaidh") je rieka v Anglicku a v Škótsku (Spojené kráľovstvo). Je dlhá. Povodie má rozlohu .
Priebeh toku.
Pramení na Juhoškótskej vysočine. Tečie prevažne na východ horskou a kopcovitou krajinou a na dolnom toku po rovine. Ústi do Severného mora neďaleko mesta Berwick-upon-Tweed.
Na rieke sa nachádzajú dva významné mosty zo začiatku 19. storočia – Union Bridge a Dryburgh Suspension Bridge.
Vodný režim.
Priemerný ročný prietok vody na dolnom toku pri meste Norham je 83 m³/s.
Využitie.
Lodná doprava je možná blízko ústia v dobe prílivu.
Borș

Borș je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa na západe župy, na hraniciach s Maďarskom, čo vidno aj na etnickej skladbe obyvateľstva. Skladá sa zo štyroch dedín: Borș (sídlo obce), Sântion, Santăul Mic a Santăul Mare.
Jódmetán

Jódmetán (CH3I), tiež metyljodid alebo monojódmetán, skratka MeI, je organická zlúčenina patriaca medzi halogénderiváty uhľovodíkov, jeho molekula vychádza z molekuly metánu, kde je jeden atóm vodíka nahradený atómom jódu. Za bežných podmienok má jódmetán podobu hustej bezfarebnej prchavej kvapaliny miešateľnej s organickými rozpúšťadlami. V malom množstve vzniká prirodzene v rastlinách ryže. Využíva sa v organickej syntéze k metylácii. Kontroverzným rozhodnutím EPA v roku 2007 bol tiež schválený ako pesticíd.
Vlastnosti.
Jódmetán je bezfarebná kvapalina, relatívne prchavá (teplota varu 41-43 °C). Rozpúšťa sa v mnohých organických rozpúšťadlách. Podobne ako mnoho iných organojodidových zlúčenín je potrebné ho uchovávať v tmavých fľašiach, pretože sa na svetle rozkladá; uvoľňovaný jód farbí kvapalinu do hneda. Komerčné produkty môžu byť stabilizované medeným alebo strieborným drôtom.
Paianios z Élidy

Paianios ("Paianios") bol v roku 216 pred Kr. víťaz olympijských hier v zápasení.
Paianios, syn "Damatria" z Élidy, zvíťazil na 141. olympijských hrách v roku 216 pred Kr. v zápasení. Na nasledujúcich olympijských hrách sa tiež prebojoval do finále, kde prehral so svojim rodákom Kaprom. V tejto disciplíne sa presadil i na pýtijských hrách, z ktorých si odniesol dva víťazné vence. Zápasenie ("palé") sa podobalo nášmu „"grécko-rímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom. 
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že počas prehliadky posvätného okrsku olympijskej "Altidy" videl i sochu Paiania. Podstavec Paianiovej sochy s jeho menom objavili v múre apsidy byzantského chrámu.
Bartolomeo Cristofori

Bartolomeo Cristofori di Francesco (* 4. máj 1655, Padova† 27. január 1731, Florencia) bol taliansky výrobca hudobných nástrojov, zvyčajne považovaný za vynálezcu klavíra.
O jeho mladosti nie je veľa známe. V roku 1688 vstúpil do služieb Ferdinanda de’ Medici, dediča toskánskeho trónu a známeho mecenáša umenia. Tam zrejme začal vyvíjať klávesovú mechaniku, ktorá by umožnila dynamické odstupňovanie sily tónu. Doterajšie klávesové nástroje totiž neumožňovali ovládať hlasitosť silou úderu. K roku 1700 sa tak na zozname hudobných nástrojov kniežaťa objavuje "arpicembalo che fà il piano e il forte" (čembalo, ktoré môže hrať ticho i hlasno); nástroj býva zvyčajne datovaný rokom 1698 a mal rozsah 4 oktávy. Cristofori zostal v službách medicijského dvora vo Florencii až do smrti a svoj vynález ďalej zdokonaľoval.
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2007

Majstrovstvá sveta v touch rugby 2007 boli v poradí 6. Majstrovstvá sveta v touch rugby, ktoré organizuje Medzinárodná federácia touch rugby (FIT). Konali sa v meste Stellenbosch, v provincii Západné Kapsko, v Južnej Afrike od 17.21. januára 2007, za účasti 8 mužských, 8 ženských a 6 zmiešaných tímov. Nováčikmi turnaja boli ženské družstvá Anglicka a Singapuru a zmiešané družstvá Jersey a Švajčiarska. Zápasy sa hrali v športovom komplexe Danie Craven Stadium, ktorého hlavný štadión pojme 5 000 divákov. Titul v mužskej i ženskej kategórii obhájila Austrália, v mixe zvíťazil druhýkrát v histórii Nový Zéland.
Južná Afrika získala právo organizovať 6. majstrovstvá sveta v máji 2003, keď jej kandidatúra zvíťazila pred ďalšími dvoma kandidátúrami z Nového Zélandu a Samoy. Okrem mužov, žien a mixu sa tradične uskutočnili aj turnaje veteránov: mužov nad 30, 35 a 40 rokov a v mixe veteránov. Celkovo sa podujatia zúčastnilo 41 tímov z 15 krajín a 896 športovcov.
Triglavský národný park

Triglavský národný park (; skratka TNP) je jediný národný park v Slovinsku. Nachádza sa na severozápade republiky v Gorickom a Hornokraňskom regióne, v obvode ôsmich obcí. Jeho počiatky siahajú do roku 1924, ako taký bol ustanovený v lete 1961.
História a súčasnosť.
Už z obdobia rokov 1906 až 1908 pochádza prvý návrh prof. Albina Belara na park, avšak tento nebol realizovaný. V roku 1924 vznikol v údolí Triglavských jazier Alpsky ochranný park (). Dňa 26. júna 1961 prijala Ľudová skupščina Ľudovej republiky Slovinsko (LS LRS) uznesenie o vyhlásení Doliny siedmich jazier za národný park, a to pod názvom Triglavský národný park. Uznesenie bolo publikované v slovinskom promulgačnom liste 29. júna 1961 a účinnosti nadobudlo ôsmeho dňa od vyhlásenia, tj. 7. júla 1961. Súčasťou uznesenia LS LRS bolo aj vymedzenie národného parku. Súčasnú podobu parku zahŕňajúcu väčšinu východných Julských Álp vymedzil zákon z roku 1981, všetky čiastkové predpisy týkajúce sa TNP boli v roku 2010 zrušené prijatím nového zákona o Triglavskom národnom parku.
Od roku 2003 sú Júlske Alpy a TNP súčasťou svetovej siete biosférických rezervácií.
Príroda.
Na území TNP prevláda vysokohorský kras, flóra je alpská, avšak je v juhozápadnej časti parku zjavný aj vplyv jadranského a stredomorského ovzdušia. Najvyšším bodom parku je vrchol Triglav (), ktorý dal parku meno a nachádza sa v jeho pomyselnom strede, najnižším miestom je potom Tolminka (). V parku sa najčastejšie vyskytujú jelene, srnce, kamzíky, kozorožce, medvede a vlci.
Správa parku.
TNP spadá pod slovinské ministerstvo poľnohospodárstva a životného prostredia. Sídlo správy parku je v Blede. Celkový počet zamestnancov TNP je 64, z čoho sa o dohľad nad územím stará dvadsať strážcov a na zver a reguláciu lovu dohliada štrnásť zamestnancov. TNP je rozdelený do troch oblastí (I. ochranná oblasť: 314,87 km²; II. ochranná oblasť: 324,12 km²; III. ochranná oblasť: 200,82 km²). Len v druhej a tretej ochrannej oblasti je povolená ťažba dreva a lov zveri; v prvej ochrannej oblasti je lov možný len v osobitných prípadoch.
Kláštorný komplex pavlínov (Šaštín-Stráže)

Kláštorný komplex Pavlínov v meste Šaštín-Stráže je pamiatkový komplex sakrálnych budov, ktorý tvoria najmä Bazilika Sedembolestnej Panny Márie, budova pavlínskeho kláštora, Kaplnka Sedembolestenej Panny Márie, ku kláštoru patriace hospodárske stavby, súsošie na podstavci – Šaštínska pieta, súsošie na Trojičnom stĺpe a priľahlá historická zeleň. Výstavba komplexu je spojená so sochu Panny Márie Sedembolestnej, ktorá bola podľa kanonického vyšetrenia a z príkazu ostrihomského arcibiskupa Imricha Esterházyho 10. novembra 1732 vyhlásená za zázračnú. 2. apríla 1733 prišli do Šaštína zástupcovia Pavlínov s cieľom postaviť pre sochu Panny Márie Sedembolestnej pútnický chrám a kláštor pre ich rád. 11. júna 1991 vláda SR vyhlásila "Kláštorný komplex paulínov s pútnickým chrámom Panny Márie Sedembolestnej" za národnú kultúrnu pamiatku. V registri je pod číslom ÚZPF 752
Budovy patriace do komplexu.
Bazilika Sedembolestnej Panny Márie.
Kláštorné námestie č. 14.
Chrám je postavený v neskorobarokovom slohu. Jeho hrubá stavba bola dokončená roku 1748, autorom fresiek je c. k. dvorný maliar, freskár Jean Joseph Chamant a vytvoril ich roku 1757. Bočné oltáry zdobia obrazy namaľované J. L. Krackerom. Hlavný oltár projektoval cisársky staviteľ F. A. Hildebrandt, ktorý je z červeného mramoru. Kostol má dĺžku 62 metrov, šírku 23 metrov a výšku 26 metrov. Hlavná loď je vysoká 13 metrov. Veže boli nadstavané roku 1864 hodonínskym staviteľom Jozefom Bártom, dovtedy boli do výšky strechy. 
Slávnostná vysviacka chrámu sa konala 15. augusta 1764, kedy bola prenesená sochy Sedembolestnej Panny Márie na hlavný oltár, čoho sa zúčastnili najvyšší predstavitelia monarchie, cisárovná Mária Terézia a jej manžel František Štefan Lotrinský.
27. júna 1964 povýšil pápež Pavol VI. chrám na Baziliku minor.
15. septembra 1997 bolo slávnostne otvorené Mariologické múzeum Slovenskej národnej svätyne v Šaštíne-Strážach. Otvoril ho kardinál Tomko.
Kaplnka Sedembolestnej Panny Márie.
Kláštorné námestie č. 18.
Kaplnka má trojuholníkový pôdorys, postavili ju v roku 1654, stojí na severovýchodnej strane bočného priečelia baziliky v mieste vypočutej motlitby Angely Bakičovej. Bola v nej umiestnená milostivá socha Piety. Pietu na hlavný oltár baziliky preniesli v roku 1764.
Pavlínsky kláštor.
Kláštorné námestie č. 18.
Neskorobarokový komplex kláštora, spojeného s bazilikou, bol postavený v rokoch 1733 – 1786.
Hospodárska budova.
Kláštorné námestie č. 14. 
Je postavená do tvaru C. Stavba prebiehala v tom istom období ako stavba samotného kláštora. Ukončená bola roku 1764 a je tiež v neskoro barokovom slohu.
Stĺp so súsoším Najsvätejšej Trojice.
Kláštorné námestie
 Stĺp so súsoším Najsvätejšej Trojice je prácou trnavského kamenárskeho majstera Jozefa Habenichta ktorý ju roku 1821 postavil na Kláštornom námestí.
Šaštínska Pieta.
Kláštorné námestie
 Súsošie Panny Márie s Kristom v náručí na podstavci. Nachádza sa v parku, severne od fasády baziliky. Pochádza z roku 1883, je v slohu ľudového klasicizmu.
Historická zeleň.
V okolí komplexu je park, ktorého sadová úprava pochádza z konca 19. storočia.
Brig o' Doon

Brig o' Doon (známy aj ako "Auld Brig" alebo "Old Bridge of Doon") je stredoveký oblúkový most pri škótskom meste Ayr.
Most bol postavený v 15. storočí, pravdepodobne okolo roku 1460. Podľa historika John R. Humea ho dal postaviť biskup James Kennedy, ktorý zomrel v roku 1466, ale prvá písomná zmienka o moste pochádza z roku 1512. Most premosťuje rieku Doon pri Alloway, predmestí mesta Ayr. Hlavné rozpätie mosta má dĺžku a vrchol oblúka sa nachádza nad riekou. 
V roku 1816 bol neďaleko od mosta Brig o' Doon postavený nový most New Bridge of Doon, ktorý slúži pre cestnú dopravu. Starý most dnes slúži len pre chodcov.
Most je známy aj vďaka básni Roberta Burnsa "Tam o' Shanter" z roku 1791. V blízkosti sa nachádza aj Burnsov pamätník s pamätnou záhradou zo začiatku 19. storočia.
Starý most je vyobrazený na škótskej päťlibrovej bankovke z roku 2007.
Ayr

Ayr (v škótskej gaelčine "Inbhir Àir") je prístavné mesto ležiace v juhozápadnom Škótsku. Ayr bol kráľovské mesto od roku 1205 do 1975, neskôr centrom bývalého grófstva Ayrshire a teraz Južného Ayrshire. V meste žije podľa sčítania ľudu v roku 2001 46 431 obyvateľov. Mesto je známe vďaka Robertovi Burnsovi, škótskemu spisovateľovi a básnikovi.
Bohinjsko jezero

Bohinjsko jezero (doslova "Bohinjské jazero", ) je najväčšie jazero v Slovinsku, keď nepočítame nestále Cerkniško jezero. Leží v nadmorskej výške 525 m. Má rozlohu 3,18 km², je 4,35 km dlhé a 1,25 km široké. Pobrežia má dĺžku 10,9 km a dosahuje maximálnu hĺbku 45 m.
Jazero je ľadovcovo-tektonického pôvodu: priehlbina vznikla intenzívnym eróznym pôsobením ľadovca. Vo východnej časti jazera sa nachádzajú početné morény. Hlavným prítokom jazera je rieka Savica napájaná z Čierneho jazera, ktorá sa v západnej časti prebíja balvanovými morénami a pri osade Ukanc vteká do Bohinjského jezera. Ide o prietokové jazero, vyteká z neho druhá najkratšia rieka v Slovinsku, rieka Jezernica. Tá sa po menej ako sto metroch zlieva s Mostnicou, čím vzniká Sava Bohinjka. Na severnom okraji jazera sa nachádza väčšie množstvo krasových prameňov, najznámejší z nich je Govic.
Na konci poslednej ľadovej doby bola hladina jazera o 16 metrov vyššie ako dnes a jazero siahalo až do dnešnej Starej Fužiny. Bohinjsko jezero leží v povodí riečky Sava Bohinjka, ktorá je zdrojnicou rieky Sáva.
Nachádza sa na území Triglavského národného parku, ktorého súčasťou sa stalo roku 1981. Za jasného počasia je možné z neho vidieť aj vrchol najvyššej hory Slovinska, Triglavu ().
Mars 5

Mars 5 bola sovietska kozmická sonda, ktorej cieľom bolo skúmať Mars z jeho obežnej dráhy. Táto sonda štartujúca len pár dní po svojej nie príliš úspešnej dvojičke Mars 4 si počínala o čosi lepšie, ale ani ona nebola celkom úspešná. Štart, navedenie na parkovaciu dráhu okolo Zeme, jej opustenie aj prelet medziplanetárnym priestorom prebehli bez problémov. Keď však sonda ukončila motorický manéver, ktorý ju naviedol na obežnú dráhu okolo Marsu, technici zistili, že poklesol tlaku dusíku v hermetizovanej časti sondy. Stalo sa tak pravdepodobne kvôli poškodeniu sondy kozmickým prachom. Výpočet ukázal, že sonda bude schopná fungovať nanajvýš najbližšie tri týždne. Preto sa vypracoval plán urýchleného prieskumu Marsu. Sonda snímkovala Mars a odoslala na Zem 108 záberov z jeho orbity, kým sa 28. februára 1974 definitívne neodmlčala. Posledné namerané údaje odvysielať nestihla.
Liliuokalani

Liliuokalani (celým menom: Lydia Liliʻu Loloku Walania Wewehi Kamakaʻeha-a-Kapaʻakea Lydia Liliʻuokalani Paki, * 2. september 1838† 11. november 1917) bola sestrou havajského kráľa Kalākaua a kráľovná Havajských ostrovov v rokoch 18911893. Bola tiež posledným panovníkom Havajského kráľovstva.
Cesta k trónu.
V roku 1872 zomrel bez dediča posledný havajský kráľ Kamehameha V. z dynastie Kamehameha a kráľom bol zvolený jeho bratranec Lunalilo. Kráľ Lunalilo však po roku tiež zomrel bez dediča, a tak sa havajským kráľom stal Kalākaua, ktorý bol v predchádzajúcej voľbe jedným z dvoch kandidátov.
Na Havajských ostrovoch sa v tom čase usadzovalo mnoho amerických plantážnikov, misionárov a obchodníkov. Preto tiež roku 1875 podpísal Havaj s USA vzájomnú obchodnú dohodu, vďaka ktorej sa cukrová trstina mohla do USA dovážať bez cla, a za dvanásť rokov bolo USA udelené právo opevniť námornú základňu Pearl Harbor neďaleko Honolulu. Keď bol medzi rokmi 1881 a 1883 kráľ Kalākaua na ceste okolo sveta, vládla Havaju z pozície regentky. Najdôležitejším činom počas regentskej vlády bol zákaz imigrácie Číňanov, ktorí do krajiny rozšírili kiahne, čím rozhnevala amerických plantážnikov, ktorí Číňanov zamestnávali. Kráľ Kalākaua bol za prispenia Američanov v roku 1887 donútený vzdať sa časti svojich právomocí a ustanoviť konštitučnú monarchiu, ktorú potom mohli americkí plantážnici ľahko ovládnuť. Kráľ so svojou ženou nemali žiadne deti, a tak sa po jeho smrti v roku 1891 havajskou kráľovnou stala jeho sestra Liliuokalani.
Liliuokalani kráľovnou.
Krátko pred nástupom kráľovnej Liliuokalani zrušil McKinleyov sadzobník obchodné výsady Havaja, keďže zrušil clo pre všetky krajiny, ktoré obchodovali s cukrovou trstinou. To pochopiteľne vadilo bielym plantážnikom, ktorí v roku 1893 vyvolali vzburu, ktorá zvrhla kráľovnú Liliuokalani. Moci sa chopil "Výbor občianskej bezpečnosti" a proamerické sily povolali námornú pechotu, aby podporila prevrat; výbor požadoval pripojenie k USA. Prezident Cleveland však vyslal na ostrovy komisára, ktorý dospel k názoru, že za pripojenie sú len plantážnici. Vzbúrená provizórna vláda odmietla jeho návrh, aby sa kráľovná opäť ujala vlády, a tak 4. júla 1894 vyhlásila Havajskú republiku. V roku 1898 americký Kongres schválil anexiu Havaja, ktorá sa tak stala závislým americkým teritóriom.
Abdikácia a smrť.
Kráľovná Liliuokalani po svojej abdikácii zostala až do smrti 11. novembra 1917 na Havajských ostrovoch. Zomrela bezdetná a tak sa titulárnym havajským kráľom stala hlava dynastie Kawānanakoa.
V Honolulu je dodnes možné navštíviť historickú budovu Iolani Palace, ktorý bol palácom práve poslednej havajskej kráľovnej Liliuokalani.
Ming

Dynastia Ming (, ; doslova „žiarivá dynastia“) vládla v Číne v rokoch 1368 – 1644, na juhu krajiny sa stúpenci mingského rodu udržali do roku 1661. Bola poslednou čínskou národnou dynastiou, po nej nastúpila mandžuská dynastia Čching.
Jej zakladateľom bol Ču Jüan-Čang, vodca povstania proti mongolskej dynastii Jüan. On a jeho potomkovia pozdvihli Čínu k dlhodobej ekonomickej prosperite a politickej stabilite. Časom vďaka polygamii bežnej u vyšších vrstiev čínskej spoločnosti vzrástol počet mužských členov rodu na sto tisíc. Z politiky však boli, okrem cisárov a následníkov trónu, v záujme stability vlády vylúčení.
Od konca 16. storočia hospodárske ťažkosti a z nich plynúce roľnícke povstania priniesli oslabenie mingskej moci, využitej roku 1644 Mandžujmi na zvrhnutie dynastie a prevzatie moci v Číne.
Korčuľovanie

Korčuľovanie je činnosť, počas ktorej dochádza k pohybu po hladkom povrchu pomocou špeciálnych pomôcok zvaných korčule. Medzi najznámejšie spôsoby korčuľovania patrí korčuľovanie na ľade a inline korčuľovanie na špeciálnom pevnom povrchu ako je asfalt alebo umelý povrch.
Základným princípom korčuľovania je prenášanie váhy tela z jednej nohy na druhú, čím sa uvádza telo do pohybu.
Korčuľovanie na ľade.
Korčuľovanie na ľade sa vykonáva pomocou korčúľ, ktoré sú v spodnej časti vybavené špeciálnou úzkou čepeľou. Korčuľovanie je súčasťou rekreačných športov, ale aj profesionálnych ako je ľadový hokej, krasokorčuľovanie alebo rýchlokorčuľovanie.
Korčuľovanie na kolieskových korčuliach.
Prvé modely kolieskových korčúľ mali štyri kolieska umiestnené v rohoch podobne ako napr. kolesá v automobile. Neskôr sa vyvinuli korčule na tzv. "Inline korčuľovanie" (z anglického in line - v rade) s radom štyroch až siedmich koliesok umiestnených za sebou, ktoré svojou popularitou postupne pôvodné stabilné korčule takmer vytlačili.
Korčuľovanie na lyžiach.
Bežkárska technika, ktorá je rýchlejšia a zároveň menej náročná ako klasický štýl.