Pythagoras (sochár z Rhégia)

Pythagoras () bol grécky sochár z Rhégia v 5. stor. pred Kr.
Pythagoras z Rhégia, sochár pochádzajúci zrejme z ostrova Samos, tvoril v 5. storočí pred Kr. Podľa Pausania bol žiakom sochára Klearcha z Rhégia (táto písomná správa je však sporná). Preslávil sa realizmom svojich sôch. Žiadne jeho dielo (alebo jeho kópia) sa zrejme nezachovalo, alebo nie je s určitosťou identifikovateľné. Niektorí znalci sa domnievajú, že bol autorom bronzovej sochy "Delfského vozataja" z obdobia okolo ruku 475 pred Kr., ktorú objavili francúzski archeológovia v Delfách. Túto sochu pôvodne pripisovali sochárovi Onatovi, ale neskôr sa dospelo k názoru, že môže byť aj dielom Pythagora z Rhégia.
Plínius ho výslovne odlišoval od sochára Pythagora zo Samosu (Nat. hist. XXXIV. 59,60) a tiež aj Diogenes Laertios (VIII. 1. 47), ktorý uvádza: „"Niektorí spisovatelia však tvrdia, že bol ešte iný Pythagoras, sochár z Rhégia, ktorého pokladajú za vynálezcu teórie a symetrii, a ešte iný, sochár zo Samosu..."“ 
Pausanias uvádza, že sochár Pythagoras z Rhégia bol autorom sôch olympijských víťazov umiestnených v Olympii, a to zápasníka Leontiska z Messény (VI.4.3), Prótolaa z Mantineie, víťaza dorastencov v boxe (VI.6.1), Mnasea z Kyrény, víťaza v behu ťažkoodencov (VI.13.7) a bronzovej sochy Kratisthena z Kyrény (víťaza v tethrippe), ktorá stála vedľa bohyni Niké na kovovom voze (VI.18.1). Pausanias tiež zaznamenal, že Pythagoras (hoci Pausanias v týchto pasážach neuvádza Pythagorovu domovskú krajinu, zdá sa, že má na mysli toho istého umelca, ktorého dielo opisuje a chváli) bol autorom sochy Dromea zo Stymfélu, dvojnásobného olympijského víťaza v dolichu, Astyla z Krotónu, trojnásobného víťaza v behu a trojnásobného víťaza v boxe Euthyma z Lokier ("Lokroi Epizefyrioi", archeologická lokalita neďaleko talianskeho mesta Gerace v Kalábrii). Podstavec Euthymovej sochy so zachovaným nápisom (so signatúrou Pythagora zo Samosu) sa našiel oproti severovýchodnému rohu Diovho chrámu:
Tento epigrafický nález z Olympie (zrejme) objasnil, že sochár Pythagoras z Rhégia pochádzal z ostrova Samos a tým sa spochybnili písomné správy od Plínia a Diogena Laertia, že tu ide o dvoch odlišných sochárov (niektoré novoveké písomné zdroje ich stále odlišujú). Jeho rodina pravdepodobne patrila k odídencom zo Samosu, ktorí prišli do Rhégia a 
Messiny krátko po roku 496 pred Kr. (vládol tam tyran Anaxilas z Rhégia), a je možné, že sa počas svojej kariéry na svoje diela podpisoval ako rodák zo Samosu, hoci väčšina autorít ho už označovala ako sochára z Rhégia (je ale možné, že sa neskôr sám označoval za sochára z Rhégia). Pravdepodobne práve táto zmena bydliska dala podnet k tradícii, že tu boli dvaja sochári menom Pythagoras, jeden zo Samosu a druhý z Rhégia.
Plínius uváza, že Pythagoras z Rhégia v prevedení svojej sochy pankratistu, umiestneného v Delfách, prekonal Myróna, a že bol aj autorom sochy bežca Astyla, sochy mladého Líbyjčana a nahého muža držiaceho jablko, sôch, ktoré bolo možné vidieť v Olympii. V Syrakúzach ohúrila prizerajúcich jeho socha "chromého muža", zhotovená tak realisticky, že pri pohľade na jeho rany doslova pociťovali bolesť. Stála tam aj socha boha Apolóna strieľajúceho šípy na Pythóna. Pythagoras z Rhégia bol podľa Plínia prvým sochárom, ktorý na svojich sochách venoval pozornosť najjemnejším detailom (stvárnil aj šľachy, žily, dôkladnejšie znázornil vlasy).
Ešte aj Tatiana, ranokresťanského apologéta fascinovali Pythagorove sochy, a to bratov Eteokla a Polyneika. Tatianos si údajne chcel vymazať z pamäti spomienku na ne, ale márne zatracoval sochy i autora.