burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Arkab

Arkab alebo Beta Sagittarii je označenie dvoch hviezdnych systémov, Arkab Prior ("β1 Sagittarii") a Arkab Posterior ("β2 Sagittarii") v súhvezdí Strelec.
Arkab Prior.
Arkab Prior (z "urqúb" – "šľacha"; lat. – "bližší", "skorší") je dvojhviezda zdanlivej jasnosti 3,96m. Jej zložky, hviezdy zdanlivej jasnosti 4,24m a 8,5m, spektrálneho typu B8 a A3, sú na oblohe vzdialené od seba 28,4". Jasnejšia z nich patrí do triedy svietivosti V. Vzdialenosť od Zeme je približne 378 ly.
Arkab Posterior.
Arkab Posterior (z "urqúb" – "šľacha"; lat. – zadnejší, neskorší) je hviezda zdanlivej jasnosti 4,27m, spektrálneho typu F0. Vzdialenosť od Zeme je približne 139 ly.
Heze

Heze alebo "Zeta Virginis" (ζ Vir / ζ Virginis, 79 Virginis, GJ 3792) je hviezda v súhvezdí Panna.
Heze svieti na oblohe zo vzdialenosti 93 svetelných rokov ako hviezda 3,44m. Má bielu farbu a patrí k spektrálnej triede A3V.
KGB

KGB (v azbuke КГБ, po rusky celým menom: Комите́т Госуда́рственной Безопа́сности, slovenský preklad Výbor štátnej bezpečnosti) bolo meno hlavnej sovietskej tajnej služby, ktorá súčasne plnila úlohy špionáže, kontrašpionáže a tajnej polície v Sovietskom zväze. Okrem týchto odborov pod ňu ešte spadali i niektoré odvetvia sovietskeho vojenského výskumu. Organizácia vznikla 13. marca 1954 a zanikla 6. novembra 1991.
Vznik a vývoj tajnej služby v Sovietskom zväze.
20. decembra 1917 Soviet národných komisárov odsúhlasil vytvorenie organizácie pre boj s kontrarevolúciou a sabotérmi. Nový orgán bol nazvaný Celoruská zvláštna komisia (po rusky: Всероссийская чрезвычайная комиссия) ale známy sa stal skôr pod skratkou VČK, alebo hovorovo "čeka". Jej hlavou bol Felix Edmundovič Dzeržinskij (rodným menom Feliks Dzierżyński).
6. februára 1922 bola VČK z rozhodnutia výkonných orgánov rozpustená a nahradená odborom GPU pri NKVD. Zlučovanie právomocí sa skončilo 10. júla 1934, kedy všetky jej právomoci a činnosti prevzalo NKVD Sovietskeho zväzu.
3. februára 1941 bolo NKVD rozdelené na dve samostatné organizácie: NKVD ZSSR a NKGB, to však netrvalo dlho, pretože počas katastrofického leta 1941 boli obe tieto organizácie opäť zjednotené, len pre to aby boli v apríli 1943 znovu rozdelené. 15. marca 1946 bol NKGB premenovaný na MGB – ministerstvo národnej bezpečnosti. 7. marca 1953 toto ministerstvo prestalo existovať, po tom čo bolo zlúčené s Ministerstvom vnútra ZSSR. V priebehu druhej svetovej vojny bola pri Komisariáte národnej obrany, Komisariátoch pozemných síl a Morskej flotily vytvorená špeciálna kontrarozviedka pod názvom Smerš, čo bol akronym pre ruský výraz "Smreť špionam" – "Smrť špiónom".
13. marca 1954 bol vytvorený Výbor pre štátnu bezpečnosť (KGB) pri Soviete ministrov ZSSR. 5. júla 1978 bola organizácia premenovaná na KGB Sovietskeho zväzu. Pod týmto názvom fungovala až do rozpadu ZSSR. Popri KGB existovala ešte vojenská rozviedka GRU, o ktorej existencii sa za Sovietskeho zväzu mlčalo.
Po rozpade Sovietskeho zväzu KGB zanikla iba formálne, keďže hneď po jej rozpade vznikli dve tajné služby navyše – FSB (pre vnútorné záležitosti – Федера́льная слу́жба безопа́сности;) a SVR (služba pre vonkajšie záležitosti – Служба Внешней Разведки), ale služba GRU (Гла́вное Разве́дывательное Управле́ние), ktorú založil Lenin, ostala nedotknutá.
Homam

Homam alebo "Zeta Pegasi" je modrobiela hviezda hlavnej postupnosti v súhvezdí Pegas.
Matar

Matar alebo "Eta Pegasi" (η Pegasi / η Peg) je hviezda v súhvezdí Pegas. Je to minimálne dvojhviezdny, možno až štvorhviezdny systém.
Mebsuta

Mebsuta (Melucta, Meboula) alebo 'Epsilon Geminorum' (ε Gem / ε Geminorum) je hviezda v súhvezdí Blíženci. Je to nadobor so slabým sprievodcom 9. magnitúdy, ktorého je možné uvidieť aj v menšom amatérskom ďalekohľade. Dve zložky sú od seba vzdialené 110,3“.
Auva

Auva, Minelauva (obidva názvy z arab. mintaqat al-`aw¬wä' - pás zavýjajúceho) alebo Delta Virginis (δ Vir / δ Virginis) je červený obor v súhvezdí Panna zdanlivej jasnosti 3,38m. Patrí do spektrálneho typu M3, do triedy svietivosti III. Vzdialenosť od Zeme je približne 202 ly.
Minchir

Minchir alebo "Sigma Hydrae" je hviezda v súhvezdí Hydra.
Misam

Misam alebo "Kappa Persei" je hviezda v súhvezdí Perzeus.
Štrnásť bodov prezidenta Wilsona

14 bodov prezidenta Wilsona bolo posolstvo amerického prezidenta W. Wilsona Kongresu zo 8. januára 1918.
Začiatkom roku 1918 v posolstve Kongresu americký prezident Woodrow Wilson (inšpirovaný Masarykom) sformuloval zásady, na ktorých sa mala vybudovať Európa po prvej svetovej vojne (tzv. Nový svetový poriadok).
Kompilátor (programovanie)

Kompilátor alebo kompilujúci program (anglicky: "compiler") je počítačový program, ktorý dokáže preložiť zdrojový kód napísaný v jednom programovacom jazyku (tzv. zdrojovom jazyku) do iného programovacieho jazyka (tzv. cieľového jazyka). Kompilátory sú špecifickým typom prekladačov (príkladom iného typu prekladaču je napr. interpreter). Pojem "kompilátor" sa najčastejšie používa pre prekladače, ktorých zdrojovým jazykom je vysokoúrovňový jazyk a cieľovým jazykom je nízkoúrovňový jazyk (napr. jazyk symbolických inštrukcií, objektový kód alebo strojový kód) za účelom vytvorenia spustiteľného programu.
Existuje však mnoho rôznych typov kompilátorov. Pokiaľ zkompilovaný program môže bežať na počítači, ktorého CPU alebo operačný systém sú odlišné od počítača, na ktorom beží kompilátor, hovoríme o krížovom kompilátore. Program, ktorý prekladá z jazyka nižšej úrovne do jazyka vyššej úrovne, sa nazýva dekompilátor. Program, ktorý prekladá medzi dvoma vysokoúrovňovými jazykmi sa zvyčajne nazýva transpliter.
Kompilátor musí vykonávať dve základné činnosti: analýzu zdrojového kódu a vytváranie ekvivalentného cieľového kódu (syntéza). Cieľom analýzy je získať informácie o stavbe programu, ktoré sa počas syntézy použijú na zostavenie cieľového kódu. Analýza sa najčastejšie vykonáva na troch úrovniach: lexikálna analýza, syntaktická analýza a sémantická analýza. Výstupom týchto procesov môže byť tzv. intermediárny kód. Analytická časť kompilátoru sa niekedy nazýva aj prednou časťou (angl.: front end). Samotné generovanie cieľového kódu môže byť doplnené (prípadne predchádzané) optimalizačnými operáciami.
Program preložený do strojového kódu len málokedy obsahuje všetky procedúry a funkcie potrebné na jeho spustenie. Mnohé funkcie a procedúry sa nachádzajú vo vopred preložených súboroch, ktoré nazývame knižnice. Aby bolo možné program spustiť, je potrebné prepojiť relatívne odkazy na procedúry a funkcie so skutočnými adresami. Túto činnosť vykonáva spájací program, ktorý tiež nazývame linker.
Alternatívnym spôsobom vykonávania kódu je interpretácia zdrojového kódu v čase behu programu. Program, ktorý tento preklad zabezpečuje, sa nazýva interpreter. Existujú aj kombinované riešenia, kedy sa najprv prekladá do pomocného kódu, ktorý sa interpretuje v čase behu (napr. Java).
Štruktúra kompilátoru.
Bez ohľadu na konkrétne fázy prekladu kompilátoru, je bežné sa stretnúť s rozdelením týchto fáz na tri časti: predná časť (angl. front end), stredná časť (angl. middle end) a zadná časť (angl. back end).
Motiváciou za rozdelením prekladu kompilátora do vyššie uvedených troch častí bola možnosť znovupoužitia jednotlivých častí pre rôzne zdrojové jazyky (je možné použiť rovnakú strednú a zadnú časť) a rôzne cieľové procesory (je možné použiť rovnakú prednú a strednú časť).
Uroboros

Uroboros alebo ouroboros (z gr. "ουροβóρος" – požierač chvosta) je starodávny symbol, ktorý zobrazuje hada alebo draka požierajúceho svoj vlastný chvost.
Tento symbol sa spája s alchýmiou, gnosticizmom a hermetizmom. Predstavuje cyklickú podstatu vecí, nekonečný návrat od konca k začiatku, sebazničenie a zároveň sebaobnovu.
Na niektorých zobrazeniach je Uroboros spolovice biely (svetlý) a spolovice čierny (tmavý), čo naznačuje symboliku jin-jang, znázorňujúcu dualitu vecí; vzájomne sa doplňujúcich opačných princípov.
Rozpínanie vesmíru

Rozpínanie vesmíru alebo expanzia vesmíru je vlastnosť vesmíru, ktorá sa prejavuje vzájomným vzďaľovaním galaxií aj bublín medzigalaktického plynu.
Rozpínanie vesmíru je fyzikálna skutočnosť zmeraná hlavne pomocou červeného posunu. Pozorovaním vesmíru sa zistilo, že čím sú objekty vzdialenejšie, tým väčšou rýchlosťou sa od nás vzďaľujú. Podľa súčasných astronomických vedomostí vesmír vznikol z gravitačnej singularity pred cca 13,7 miliardami rokov (Veľký tresk) a odvtedy sa rozpína. Zatiaľ nie je známe, či sa bude rozpínať večne, alebo jedného dňa sa rozpínanie zastaví a nastane kontrakcia vesmíru končiaca opätovne v singularite. Predbežne sa predpokladá, že hustota hmoty vo vesmíre je taká, že rozpínanie sa nikdy nezastaví. Vo vesmíre však existuje veľké množstvo „neviditeľnej hmoty“ alebo tiež temnej hmoty, takže nie je presne známa jeho hustota. Ak je hustota vesmíru väčšia než kritická, začne sa zmršťovať, ak je menšia, bude večne expandovať, a ak je rovná kritickej hustote, bude sa rozširovanie postupne spomaľovať, až sa v limite zastaví, ale nezačne kontrakcia.
V roku 1998 sa z pozorovaní supernov typu Ia zistilo, že rozpínanie vesmíru sa zrýchľuje – toto by mohlo byť spôsobené dominanciou tmavej energie (napríklad Einsteinovej kozmologickej konštanty) nad hmotou. Ak táto teória zodpovedá skutočnosti, vesmír eventuálne skončí „roztrhnutím“ všetkých viazaných sústav až na úroveň elementárnych častíc (Big Rip). Pôvodné pozorovanie ale malo štatistickú významnosť iba 3 sigma a novšie pozorovania s o mnoho väčším počtom supernov typu Ia zrýchlené rozpínanie vesmíru spochybnilo.
Posledná zmeraná hodnota rýchlosti rozpínania je 73,8 kilometra za sekundu na megaparsek. Na každý dodatočný milión parsekov (1 megaparsek = 3,26 milióna svetelných rokov) vzdialenosti od Zeme sa nám vzďaľovanie tej-ktorej galaxie javí o 73,8 kilometra za sekundu rýchlejšie.
Modrý posun

Modrý posun je posunutie spektra objektov, ktoré sa k pozorovateľovi približujú. V astronómii je vzhľadom na rozpínanie vesmíru podstatne menej prípadov modrého posunu ako červeného.
Kompilátor

Kompilátor môže byť
Kompilát

Kompilát alebo kompilácia (autor kompilátu sa volá kompilátor) je dielo, väčšinou vedecké, ktoré vzniklo skompilovaním viacerých iných diel. Kompilát niekedy nemá ďaleko k plagiátu. Ak niekto označí dielo za kompilát, má to väčšinou pejoratívny nádych. Výnimočne môže byť kompilát pozoruhodným tvorivým činom. 
Pozri aj.
kompilačná platňa
Ján Koleník

Mgr. art. Ján Koleník (* 11. november 1979, Banská Bystrica) je slovenský herec. 
Pôsobenie.
Po skončení VŠMU v roku 2004 sa stal členom Činohry SND. V rokoch 2005 až 2006 moderoval spolu so Zuzanou Novákovou reláciu Digitál.
Účinkoval v televíznych seriáloch "Medzi nami", "Panelák", "Keby bolo keby", "Kriminálka Staré Mesto, Zlomok sekundy, První republika, Zoo," najnovšie účinkoval v pomerne pokrokovom seriáli "Za sklom". Hral aj vo filmoch "Šťastný nový rok", "V lete ti poviem, ako sa mám" a "Šťastný nový rok 2". V roku 2022 si zahral si hlavnú úlohu Andreja Fabiána v seriáli Druhá šanca. 
Na jar 2022 sa stal víťazom tanečnej show Let’s Dance s tanečnou partnerkou Vandou Polákovou. V ôsmej sérii Let’s Dance si sadol za porotcovský stolík. V deviatej sérii Let’s Dance opať zasadol za porotcovský stôl ako epizódny porotca v piatom kole.
Ocenenia.
V roku 2004 získal Cenu za najlepší herecký výkon na festivale Istropolitana projekt (postava Valena Connora v hre Opustený západ). Bol nominovaný na cenu Objav roka v rámci Divadelných ocenení sezóny 2003 (postava Levitu v hre Veľké šťastie). V roku 2008 mu bola udelená Výročná cena literárneho fondu za postavu Kráľa Františka (Kráľ sa zabáva) s prihliadnutím k postave Nika Dubčiča (Dom v stráni). Pravidelne vyhráva ankety popularity – je najobľúbenejším hercom v televíznej ankete OTO 2010/11/12 a v internetovej ankete Telkáč roka 2011/12/14/15.
Palikir

Palikir je hlavné mesto Mikronézie.
Leží na ostrove Pohnpei. Má asi 9 900 obyvateľov. Súradnice: 6°55′ sever, 158°9′ východ (6.91667, 158.15).
Skratka

Skratka môže byť:
Mazda Motor

Mazda Motor Corporation (; transkripcia: "Macuda kabušiki gaiša") je japonská automobilová spoločnosť, ktorá sídli v meste Fuchū v prefektúre Hirošima v Japonsku.
V roku 2007 vyrobila Mazda okolo 1,3 milióna vozidiel pre globálny trh, pričom hlavnú časť (1 milión) vozidiel vyrobili závody v Japonsku a ostatok ďalšie závody vo svete. V roku 2011 bola Mazda 15. najväčšou automobilkou na svete podľa produkcie.
Léon Jessel

Léon Jessel (* 22. január 1871, Štetín, Poľsko – † 4. január 1942, Berlín, Nemecko) bol nemecký operetný skladateľ.
Bol synom nemeckého obchodníka, ktorý v mladosti pracoval v USA, oženil sa tam a neskôr sa vrátil do Pruska. V roku 1891 začínal hudobnú kariéru ako dirigent v malom štátnom divadle v Gelsenkirchen, neskôr vystriedal viacero divadiel: v Mühlheime, Freibergu, v Stettine a napokon v Chemnitzi a Neusterlitzi. Počas toho obdobia začal aj komponovať. Jeho prvá opereta bola jednoaktovka "Die Brautwerbung", ktorá mala premiéru v letnom divadle v Celle v roku 1894. O dva roky neskôr mala premiéru jeho druhá jednoaktovka "Kruschke am Nordpol".
Od roku 1900 sa Jessel presťahoval do Lübecku a začal sa naplno venovať kompozícii. Skladal valčíky, pochody, chorály, hudbu pre klavír a podobne. K najznámejším patrili "Der Rose Hochzeitzug", "Kusshändchen" alebo "Parade der Zinnsoldaten". Berliner Theater uviedol jeho ďalšie tri operetné diela s premenlivým úspechom. Svetový úspech dosiahla až opereta "Schwarzwaldmädel" (Dievča zo Schwarzwaldu), ktorá mala premiéru v roku 1917. Nasledujúce autorove operetné diela už nezaznamenali výraznejší úspech. Od roku 1933 začal mať problémy s fašistickým vedením, kvôli svojmu židovskému pôvodu. Vďaka svojej „árijskej“ manželke mohol žiť do roku 1940 na slobode. Svoju poslednú operetu "Die goldene Mühle" však musel v roku 1936 uviesť v neutrálnom Švajčiarsku. Potom čo Heinrich Himmler pritvrdil protižidovské represálie, Jessela zatklo gestapo a bol brutálne zbitý v berlínskom policajnom väzení na Alexanderplatz. Zomrel na následky týchto zranení v miestnej židovskej nemocnici.
Elbrus (rozlišovacia stránka)

Elbrus je najvyšší vrch Ruska, iné významy sú:
Zotrvačnosť

Zotrvačnosť alebo inercia je vlastnosť všetkých telies zotrvať vo svojom pohybovom stave (v pokoji alebo priamočiarom rovnomernom pohybe), pokiaľ naň nepôsobia vonkajšie sily.
Zo skúsenosti vieme, že teleso, ktoré je vzhľadom na Zem v pokoji, môžeme uviesť z pokoja do pohybu iba silovým pôsobením iného telesa alebo poľa. Napríklad lopta, ktorá leží v pokoji na vodorovnej podložke, sa začne pohybovať, keď do nej kopneme. Inak zostáva v pokoji. 
Zákon zotrvačnosti možno vysloviť aj takto:
Zotrvačná hmotnosť

Zotrvačná hmotnosť (zriedkavo inerciálna hmotnosť; staršie: "zotrvačná hmota" ) je hmotnosť ako miera zotrvačnosti hmotných objektov. Ide o jeden z dvoch možných konceptov definície pojmu hmotnosť, druhým je gravitačná hmotnosť. Gravitačná hmotnosť je koncept hmotnosti vyskytujúci sa v Newtonovom gravitačnom zákone, kým zotrvačná hmotnosť je koncept hmotnosti vyskytujúci sa v druhom Newtonovom zákone. Experimentálne sa podarilo dokázať, že pomer gravitačnej hmotnosti a zotrvačnej hmotnosti je konštantný, a teda že pri správnej voľbe jednotiek je rovný 1, čo znamená že gravitačná hmotnosť = zotrvačná hmotnosť. Pozri aj článok hmotnosť.
Gravitačná hmotnosť

Gravitačná hmotnosť (zriedkavo: tiažová hmotnosť, staršie: "gravitačná hmota, tiažová hmota" ) je hmotnosť ako miera gravitačných vlastností hmotného objektu. Ide o jeden z dvoch možných konceptov definície pojmu hmotnosť, druhým je zotrvačná hmotnosť. Gravitačná hmotnosť je koncept hmotnosti vyskytujúci sa v Newtonovom gravitačnom zákone, kým zotrvačná hmotnosť je koncept hmotnosti vyskytujúci sa v druhom Newtonovom zákone. Experimentálne sa podarilo dokázať, že pomer gravitačnej hmotnosti a zotrvačnej hmotnosti je konštantný, a teda že pri správnej voľbe jednotiek je rovný 1, čo znamená že gravitačná hmotnosť = zotrvačná hmotnosť. Pozri aj článok hmotnosť.
Hmotnostný spektrograf

Hmotnostný spektrograf je prístroj na presné stanovenie hmotnosti izotopov. Umožňuje kvantitatívnu aj kvalitatívnu analýzu častíc.
Viktóriin ostrov

Viktóriin ostrov () môže byť ostrov:
Hmlová komora

Hmlová komora je prístroj na zviditeľnenie elektricky nabitých častíc. Vyvinul ju v roku 1911 Charles Wilson a niekedy sa tiež nazýva Wilsonova komora. Princíp spočíva vo vizuálnom efekte, ktorý vyvolá elektricky nabitá častica preletom cez oblasť presýtenú vodnou parou. Ionizujúci účinok častice počas preletu vytvára viditeľnú čiaru z jemných parných bubliniek. Tým je možné dokázať, že pri danom experimente bola uvoľnená častica.
Ionizačná komora

Ionizačná komora je zariadenie na detekciu a meranie ionizujúceho žiarenia (rádioaktivity).
Viktória

Viktória môže byť:
Monako (rozlišovacia stránka)

Monako môže byť:
Kohút nezaspieva

Kohút nezaspieva (angl. "Until the Cock Crows") je slovenský film natočený podľa divadelnej hry Ivana Bukovčana "Kým kohút nezaspieva". 
Vojnová dráma z konca druhej svetovej vojny o vzťahoch medzi desiatimi rukojemníkmi, ktorých zatknú fašisti počas odvetnej akcie za vraždu nemeckého vojaka.
Montiho čardáš

Montiho čardáš (angl. "Monti's Dance") je slovenský film natočený podľa poviedky Viliama F. Šikulu z knihy "Chrúst". 
Dráma z prostredia rómskej dediny. Krvná pomsta za smrť nevlastnej sestry Čiriklo.
Maputo

Maputo (do roku 1975 "Lourenço Marques", 1975-1976 "Cam Phumĭ") je hlavné a najväčšie mesto Mozambiku.
Nachádza sa na pobreží Indického oceánu v zálive Delagoa v najjužnejšej z mozambických provincií, ktorá sa volá rovnako Maputo. V roku 2007 žilo v meste 1 766 184 obyvateľov.
Dejiny.
V roku 1498 ako prvý Európan zakotvil v tunajšom zálive Delagoa portugalský moreplavec Vasco da Gama pri svojej prvej ceste do Indie. Polohu tohto prístavu využil aj portugalský obchodník Lourenço Marques, ktorý nazval zátoku, v ktorej vládol náčelník Maputa, Baia de Lagoa (slanovodná zátoka). Lourenço tu vymenil niekoľko bezcenných vecí za náklad slonoviny a od tej doby sa tu portugalské galérie opakovane vracali po slonovinu, nosorožie rohy a otrokov. Koncom 16. storočia sa záujem Portugalcov presunul severnejšie, k mestám Sofala a Ilha de Moçambique. V zátoke Delagoa postavila v roku 1721 Holandská Východoindická spoločnosť malú pevnosť, no jej posádka sa po pár rokoch stiahla. Krátky čas v oblasti pobudli aj Briti. Portugalci postavili v roku 1781 malé kasárne na ostrove Ilha Inhaca a pevnôstku na pobreží, ktorá však čoskoro vyhorela. V roku 1784 bol vybudovaný prístav, usadili sa tu prví portugalskí kolonisti a osadu nazvali Lourenço Marques. Keď v roku 1796 do zálivu vplávali francúzske vojnové lode, boli osadníci nútení utiecť do vnútrozemia. Francúzi prístav opustili až po 4. rokoch a uvoľnili ho Portugalcom, ktorí tu žili v napätí s domorodcami a sužovaní maláriou. 
Začiatok 19. storočia bol v južnej a juhovýchodnej Afrike krutým obdobím, nazývaným difaqane. Kmene sa presúvali z jednej strany na druhú, všetci bojovali so všetkými, krajina bola sužovaná hladomorom. Ani zátoka Delagoa nebola ušetrená. Najskôr do nej vtrhli ngonijskí Zuluovia, ktorých potom vytlačili z vnútrozemia útočiaci Búrovia, ktorých potom Portugalci zatlačili späť. V 60. rokoch 19. stor. osada Lourenço Marques povyrástla na mesto. Po objavení diamantov v Kimberley potrebovali Búrovia nutne prístup k moru a zvažovali anexiu Lourenço Marques, Briti preto pomohli Portugalcom vystavať do vnútrozemia železnicu. Portugalci potom zvolili Lourenço Marques za hlavné mesto kolónie namiesto dovtedajšieho Ilha de Moçambik, aby demonštrovali vôľu a pripravenosť v zálive zostať. Z novej metropoly sa stalo vďaka železnici centrum obchodu, financií, luxusu a zábavy. V 50. a 60. rokoch 20. storočia sa stalo oddychovým rezortom belochov z JAR a Rodézie. V roku 1974 získal Mozambik nezávislosť a prezident Samora Machel mesto premenoval na Maputo. Po vypuknutí občianskej vojny v 70. rokoch nebolo Maputo nijako poškodené, pretože po celú dobu vojny zostalo pod kontrolou vládnych jednotiek Frelimo. Po vojne sa stala z Maputa oáza pokroku celej krajiny. Vojnou zanedbaná infraštruktúra bola prebudovaná a Maputo spojila s juhoafrickým Johannesburgom diaľnica.
Pamätihodnosti.
Najvýznamnejšou architektonickou pamiatkou je železničná stanica, ktorú časopis Newsweek v roku 2009 vyhodnotil ako 7. najkrajšiu stanicu na svete.
Partnerské mestá.
Partnerským mestom je portugalský Lisabon.
Windhoek

Windhoek [vinthuk] je hlavné mesto Namíbie. Počet obyvateľov: 330 000.
Leží v nadmorskej výške až na plošine Khomas Highland pri horskom masíve Auasberg.
V meste je sídlo katolíckeho arcibiskupstva a anglikánskeho biskupstva, univerzita (1990, predtým „Akadémia“), konzervatórium, meteorologická stanica, múzeá a vedecká spoločnosť s knižnicou. 
Zastúpený je potravinársky a strojársky priemysel, veľké tepelné elektrárne. Windhoek je obchodné (obchod s ovčou kožou) a poľnohospodárske stredisko (mliekareň, továreň na rybie konzervy, pivovar). Medzinárodné letisko leží 43 km od mesta.
V meste je veľa budov z čias nemeckej kolonizácie (okolo 1900). Koncom 80. rokov 20. storočia bolo mesto značne rozšírené.
V polovici 19. storočia sa osady zmocnil náčelník Jan Jonker Afrikaner (17901861). Nemci územie obsadili roku 1885, v roku 1891 sa stalo hlavným mestom Nemeckej juhozápadnej Afriky, v roku 1893 sa tu usadili prví belosi. Počas 1. svetovej vojny mesto obsadili juhoafrické vojská. V roku 1990 sa spolu s Namíbiou juhoafrický vplyv skončil.
Yaren

Yaren je administratívna územná jednotka ostrovného štátu Nauru, niekedy chybne uvádzaná ako jeho hlavné mesto.
V roku 2001 mal Yaren asi 1 100 obyvateľov.
Niamey

Niamey je hlavné mesto Nigeru. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti krajiny, na rieke Niger. Je administratívnym, ekonomickým a kultúrnym centrom a s počtom 1,3 milióna obyvateľov aj najväčším sídlom. Mestom prechádza dôležitá cesta Dakar – N’Djamena, spájajúca 7 krajín a 5 hlavných miest.
Dejiny.
Niamey bolo založené pravdepodobne v 18. storočí, no až do konca 19. storočia bolo menším regionálnym mestom bez väčšieho významu. K nárastu populácie a dôležitosti prišlo po príchode francúzskych kolonistov, ktorí urobili z mesta dôležité centrum a v roku 1926 aj hlavné mesto Nigeru. V tej dobe malo Niamey okolo 3000, o tridsať rokov neskôr už 30 000 a v roku 1988 už 400 000 obyvateľov. Prudký nárast populácie pokračuje dodnes, keďže do mesta sa sťahujú ľudia zo širokého okolia za prácou, a tak sa aktuálny počet odhaduje na 1,5 milióna ľudí. Vysoký populačný rast spôsobuje, že väčšinu obyvateľov tvoria mladí ľudia. 
V priemysle dominuje výroba materiálov pre stavebníctvo (cement a tehly), keramiky a textílií.
Kyjevské metro

Kyjevské metro (; "Kyjivskyj metropoliten, Kyjivske metro") tvorí kostru mestského dopravného systému Kyjeva. V súčasnosti sú v prevádzke tri trasy, ktoré v centre mesta tvoria prestupný trojuholník (podobne ako v Prahe) a ďalšie dve trasy sú v štádiu plánovania. Prvá trasa bola uvedená do prevádzky v roku 1960. Dnes má systém 52 staníc a celkovú dĺžku , z toho po povrchu. 
Súčasná cena lístka na jednu cestu je 8 ukrajinských hrivien (cca 0,18 €). 
Ide o klasické metro sovietskeho typu so stanicami razenými hlboko pod povrchom - stanica Arsenaľna, ležiaca 105,5 metrov pod zemou na Sviatošynsko-Brovarskej linke, je dokonca najhlbšou stanicou metra na svete. 
Infraštruktúra.
Linky metra spájajú všetkých 10 rajónov mesta. Nadzemná časť Sviatošynsko-Brovarskej linky () je vedená na dvoch mostoch cez rieku Dneper a cez Rusanivský prieliv na dvoch nadjazdoch. Cestujúci využívajú 118 eskalátorov na 25 staniciach, no nie každá stanica je nimi vybavená. V roku 2007 obslúžilo metro 641,8 mil. cestujúcich, v roku 2008 663,9 mil. cestujúcich, v roku 2009 502,9 mil. cestujúcich, v roku 2010 504,3 mil. cestujúcich.
Najvyťaženejšími stanicami sú Lisova s 64,7 tis., Vokzaľna s 66,5 tis., Počajna s 52,9 tis., Lybidska s 52,2 tis., Pozňaky s 37,8 tis. a Lukianivska s 22,6 tis. cestujúcich denne.
Najmenej vyťaženými stanicami sú Dnipro s 4,2 tis., Červonyj chutir s 5,2 tis., Slavutyč s 6,6 tis., Hidropark s 7,8 tis., Poštova plošča s 11,2 tis. a Tarasa Ševčenka s 15,5 tis. cestujúcich denne.
Port Moresby

Port Moresby je hlavné a prístavné mesto štátu Papua-Nová Guinea.
Zem (rozlišovacia stránka)

Zem môže byť:
Malabo

Malabo je hlavné mesto štátu Rovníková Guinea. 
Mesto sa nachádza na ostrove Bioko v Guinejskom zálive, severozápadne od pevninskej časti krajiny. Má približne 100 000 obyvateľov a jeho rozvoj podnietili najmä nálezy ropy v okolitých vodách.
Dejiny.
Ostrov Bioko pre Európanov objavil v roku 1471 portugalský moreplavec Fernao do Póo, čím sa dostal na 3 storočia pod portugalskú správu. V roku 1778 ostrov prevzali Španieli, no až prítomnosť angličanov v okolí spôsoboval nárast počtu obyvateľov ostrova. Tí na Bioko vysadzovali otrokov zo zadržaných lodí v okolí, nerešpektujúcich zrušenie otrokárstva. V roku 1827 tu bolo britskými misionármi založené mesto Clarencetown, ktoré v roku 1843 obsadili Španieli a premenovali na Santa Isabel. Po osamostatnení Rovníkovej Guiney sa Santa Isabel stala jej hlavným mestom, ktoré sa od roku 1973 volá Malabo.
Kigali

Kigali je hlavné a najväčšie mesto Rwandy.
Mesto bolo založené až v roku 1907 počas nemeckej koloniálnej vlády a hlavným mestom krajiny sa stalo až v roku 1962. Rozprestiera sa v horskej oblasti v nadmorskej výške a má 1 168 570 (2012) obyvateľov, ktorých počet veľmi rýchlo rastie. Mesto je relatívne čisté, s dobrou infraštruktúrou a bez pre väčšinu afrických miest typických slumov.
Honiara

Honiara je hlavné mesto Šalamúnových ostrovov. Leží na ostrove Guadalcanal. V roku 2009 tu žilo takmer 65 000 obyvateľov.
San Salvador

San Salvador (doslova: Svätý Spasiteľ) môže byť:
Akord (hudba)

Akord je súzvuk najmenej troch tónov rôznej výšky. Akordy sa rozlišujú na konzonantné (ľubozvučné) a disonantné (neľubozvučné). Aby boli akordy ľubozvučné, podliehajú určitým pravidlám, ktoré sú základom komponovania mnohých skladieb.V európskej hudbe sú akordy založené na terciovom systéme (zložené z tercií nad sebou).
Druhy akordov.
Typické delenie akordov je podľa počtu ich tónov. Odborné názvy akordov sú však odvodené od ich typickej vzdialenosti medzi tónmi. Podľa toho rozoznávame:
Kvintakordy.
Kvintakordy sú odvodené od jednotlivých stupníc. Skladajú sa z prvého, tretieho a piateho tónu stupnice. Sú základnými prostriedkami tonálnej harmónie a sú zároveň nositeľmi najjednoduchších príslušných harmonických funkcií. Vznikajú superpozíciou 2 tercií v rozsahu kvinty. Kvintakordy rozdeľujeme do 4 druhov: durový , molový, zväčšený, zmenšený. 
Nie všetky kvintakordy majú v tónine rovnaké postavenie. Najdôležitejší akord sa nachádza na prvom stupni a nazýva sa tonika (T). Okrem toniky sú hlavnými tiež subdominanta(S) a dominanta (D), ku kvinte sú v kvintovom pomere a majú s ňou jeden spoločný tón. Kvintakordy na ostatných stupňoch, nazývame vedľajšie kvintakordy. Medzi vedľajšie kvintakordy patria: II. stupeň, III. stupeň, VI. stupeň a VII. stupeň.
Interval medzi prvým/tretím a tretím/piatym tónom stupnice je tercia, interval medzi prvým a piatym stupňom stupnice je kvinta.
V prípade durových akordov je vzdialenosť prvej tercie 4 poltóny (veľká tercia), kým vzdialenosť druhej tercie sú len 3 poltóny (malá tercia). V prípade molových akordov je to opačne (prvá tercia je malá a druhá je veľká). Ak sú obe tercie akordu veľké, ide o zväčšený kvintakord, ak sú obe malé ide o zmenšený kvintakord.
Septakordy.
Septakordy vznikajú z kvintakordov pridaním ešte jednej tercie do kvintakordu. Vzniká nám teda štvorzvuk.
Pr. C-E-G pridaním tercie vznikne teda štvorzvuk C-E-G-H
Obraty akordov.
Obraty vznikajú preložením spodného(základného) tónu daného akordu o oktávu vyššie, prvým obratom je sextakord ktorý vznikne preložením prímy o oktávu vyššie, druhým obratom je kvartsextakord, ktorý vznikne preložením tercie o oktávu vyššie. Sextakord má v base terciu pôvodného akordu, kvartsextakord kvintu pôvodného akordu. Toto pravidlo však platí iba pri trojhlasej harmónii.
Zväčša sa používa štvorhlasá harmónia. Tu názvy obratov akordov sa určujú podľa basového tónu.
Toto pravidlo je univerzálne a platí pre všetky druhy akordov.
Obraty akordov sa určujú podľa basového tónu. 
Harmónia daného akordu ostáva pridávaním ďalších oktáv nezmenená, mení sa iba zvukové zafarbenie akordu.
Akord

Akord môže byť:
Náboženská hudba

Náboženská hudba je hudba súvisiaca s textovým či melodickým vyjadrením viery človeka v nadprirodzeno. 
Delí sa na:
San Maríno

San Maríno (v slovenčine staršie: "San Marino"; po taliansky: "San Marino" [vyslov: sanmaríno]), dlhý tvar Sanmarínska republika (staršie: "Sanmarinská republika"), patrí medzi veľmi malé štáty Európy. Hlavné mesto je San Maríno.
San Maríno je najmenšia republika a tretí najmenší štát v Európe a je piatym najmenším samosprávnym štátom na svete. Sanmarínska republika je pokojná enkláva ležiaca na východných svahoch Apenín. San Maríno nie je členom Európskej únie, no napriek tomu používa ako svoju menu euro. S Talianskom vytvorili colnú a menovú úniu a medzi oboma krajinami neexistujú hraničné kontroly. 
Úradným jazykom je taliančina, aj napriek tomu, že väčšina obyvateľov rozpráva starším dialektom.
Dejiny.
Legendy kladú počiatok San Marína do obdobia okolo roku 301, keď tu Svätý Marinus, dalmátsky kamenár so svojimi kresťanskými následníkmi založil opevnený kláštor. Vznik štátu je doložený listinami z roku 1253.
V roku 1600 bola zavedená ústava, ktorá zostala platná až dodnes. Viedenský kongres, ktorý rozhodoval o budúcom usporiadaní Európy po napoleonských vojnách, súhlasil so zachovaním nezávislosti San Marína. V 19. storočí našli v San Maríne útočisko vodcovia hnutia za zjednotené Taliansko, medzi nimi aj Giuseppe Garibaldi. Pevnejšie postavenie spolu s výstavbou nových komunikácií odstránilo niekdajšiu izoláciu krajiny. Mnohí pôvodní obyvatelia sa odsťahovali do Talianska alebo USA, ale veľké množstvo Talianov sa zase nasťahovalo do San Marína. 
Administratívne členenie.
San Maríno sa delí na 9 cirkevných obcí nazývaných kastely.
Hospodárstvo.
Turistika tvorí v San Maríne 62,24% HDP. V roku 1997 navštívilo San Maríno viac ako 3,3 milióna turistov. Väčšina návštevníkov prichádza z neďalekého letoviska Rimini, s ktorým ho spája autobusová linka. Poľnohospodárstvo nemá veľký význam. Pestuje sa obilie, vínna réva a olivy, vyrábajú sa syry, rozšírený je chov kôz. Tradičná je výroba keramiky, textilný priemysel - výroba vlny a trikotáže, ďalej papier, sklo. Vydáva cenné zberateľské známky a mince.
San Maríno (mesto)

San Maríno (v slovenčine staršie: "San Marino" ; po taliansky: "San Marino") je hlavné mesto štátu San Maríno. Administratívne je to kastel (obec). Mesto má 4 071 obyvateľov (august 2020).
Šport.
Mesto má dva futbalové kluby:
Dakar

Dakar je hlavné mesto Senegalu. Je to najzápadnejšie mesto Afriky, výhodným miestom pre trans-atlantický a európsky obchod. Dakar je aj administratívne centrum krajiny. 
Má rozlohu 82,38 km² a žije tu 1 030 594 obyvateľov (21.12.2005).
Victoria (Seychely)

Victoria je hlavné mesto štátu Seychely.
Textový súbor

Textový súbor označuje súbor na nejakom pamäťovom médiu, v ktorom je uložený text. Text môže byť v takomto súbore ukladaný s formátovaním alebo bez neho. Tiež je uložený v špecifickej kódovej stránke kvôli zachovaniu diakritiky.
Parabolický let

Parabolický let je let po špeciálnej parabolickej dráhe vhodne vybaveným lietadlom. Parabolický let sa využíva v prípadoch, keď je potrebné napodobniť podmienky voľného pádu pre účely experimentov, prípadne je to súčasť výcvikového programu kozmonautov.
Palapa

Palapa je národný komunikačný satelitný systém Indonézie. Satelit Palapa 1 bol vypustený na obežnú dráhu v roku 1976 a Palapa 2 v roku 1977. Oba patrili medzi prvé komunikačné satelity vôbec. Poskytujú telefónne spojenie a televízny signál obyvateľom na približne 6000 indonézskych ostrovoch a susediacim krajinám.
Okean

Okean je názov sovietskeho satelitného systému pre oceánografiu a námorníctvo. Prvý zo satelitov bol vypustený na obežnú dráhu v osemdesiatych rokoch. Okean-O bol vypustený 17. júla 1999 a bol prvým z novej série technicky vylepšených satelitov s väčšími rozmermi, hmotnosťou, nesúce radary so schopnosťou snímania i zboku, súbor infračervených skenerov a rádiometrov.
Alexandre Charles Lecocq

Charles Lecocq, celým menom Alexandre Charles Lecocq (* 3. jún 1832, Paríž – † 24. október 1918, Paríž) bol francúzsky operetný skladateľ. 
Už v útlom veku sa začal učiť hru na klavír. V roku 1849 bol prijatý na parížske konzervatórium, kde sa stal spolužiakom budúceho operného skladateľa Georgesa Bizeta. Od roku 1854 sa stal učiteľom hudby. Jacques Offenbach vypísal v roku 1856 vo svojom divadle Bouffes-Parisiens operetnú súťaž pre mladé talenty. Prihlásilo sa 78 účastníkov, medzi nimi boli Lecocq aj Bizet s rovnakým libretom "Le docteur Miracle". Súťaž vyhrali a delili sa aj o prvú cenu. Napriek tomu obe operety pred verejnosťou prepadli a Lecocq z neúspechu vinil Offenbacha. Ani v ďalších rokoch sa Lecocqovi nedarilo. V roku 1868 napísal hru "Mikádo", ktorá sa mala odohrávať v Japonsku. Zhodou okolností bola práve v Paríži japonská obchodná delegácia, ktorá vzniesla protest na ministerstve zahraničných vecí proti hanobeniu japonského cisára. Lecocq situáciu vyriešil tak, že dej preniesol bez výrazných zmien do Číny, operetu premenoval na "Fleur de thé" (Kvet čaju) a konečne sa s ňou dočkal úspechu. Najväčší úspech dosiahol v roku 1872 operetou "La fille de madame Angot" (Dcéra madame Angotovej). Keďže dej operety sa odohrával počas francúzskej revolúcie, z politických dôvodov mala premiéru v Bruseli. Po úspechu vo Viedni a v Berlíne sa nakoniec s obrovským úspechom dostala aj do Paríža. Ďalším autorovým veľkým úspechom bola opereta "Giroflé-Girofla" (1874). Nasledujúce operety už neboli úspešné. V starobe Lecocq ochrnul na obe nohy a vo vysokom veku, 86 ročný zomrel.
Karl Michael Ziehrer

Karl Michael Ziehrer (* 2. máj 1843, Viedeň – † 14. november 1922, Viedeň) bol rakúsky operetný skladateľ. Narodil sa v rodine klobučníka v Schottenfelde (čo bolo v tom čase predmestie Viedne). Vyučil sa otcovmu remeslu, ale túžil viac po hudobnej kariére. Hudbu vyštudoval čiastočne na viedenskom konzervatóriu a čiastočne ako samouk. Za pomoci otca poskladal kapelu, s ktorou debutoval v roku 1862. Neskôr sa stal vojenským kapelníkom. Jeho prvou operetou bola jednoaktovka "Mahomets Paradies" (1866). Okrem viacerých menej známych operiet napísal v nasledujúcich rokoch aj komickú operu "König Jerome" (1878). Oveľa viac, ako tieto divadelné diela ho preslávili jeho valčíky a pochody (marsch), vďaka ktorým získal v roku 1893 pozíciu dirigenta na svetovej výstave v Chicagu a precestoval Severnú aj Južnú Ameriku.
Jeho najúspešnejšou operetou sa stali "Die Landstreicher" (Tuláci, 1899). V roku 1906 získal pozíciu riaditeľa dvorného bálu (Hoffballmusikdirektor), ktorú pred ním zastával Johann Strauss, otec a neskôr aj syn. Na tomto poste ostal až do pádu Rakúskej monarchie. Od cisára Františka Jozefa získal zlatú medailu za umenie a vedu. Pôsobil aj v riaditeľstve Únie rakúskych autorov (Union österreichischer Autoren) a Viedenskej spoločnosti autorov (Wiener Autorengesellschaft). Po rozpade monarchie stratil svoje úspory v inflácii. Zomrel v roku 1922 v chudobe a ranený mŕtvicou.
Napísal okolo 500 tanečných kompozícií, z čoho asi polovica boli valčíky. Najznámejšími z nich sú "Faschingskinder" op. 382, "Wiener Madeln" op. 388,"Wiener Bürger" op. 419 a "Nachtschwärmer" op. 466; z pochodov sú známe "Wiener Edelknaben" a "Zauber der Montur" op. 493.
Chester Bennington

Chester Charles Bennington (* 20. marec 1976, Phoenix, Arizona† 20. júl, 2017, Palos Verdes Estates, Kalifornia) bol americký hudobník, spevák, skladateľ a herec. Známy bol vďaka rockovým skupinám Linkin Park a Dead by Sunrise.
Detstvo.
Chester Bennington sa narodil 20. marca 1976, vo Phoenixe v Arizone, zdravotnej sestre a policajtovi, ktorý sa zaoberal prípadmi pohlavného zneužívania detí. Chester mal už v detstve záujem o hudbu a skupiny Depeche Mode a Stone Temple Pilots nazval jeho prvými inšpiráciami. Chesterovi rodičia sa rozviedli, keď mal jedenásť rokov a odvtedy žil s otcom. Dôsledok rozvodu bol, že začal užívať návykové látky ako sú: marihuana, alkohol, ópium, kokaín, metamfetamín a LSD. Chester nakoniec prekonal túto závislosť, o ktorej hovoril v neskorších rozhovoroch. Počas turné s Linkin Park, začal piť, ale povedal: "„Už viac nechcem byť tento človek.“" V rozhovore potvrdil, že keď mal sedem rokov, bol sexuálne zneužívaný starším kamarátom. Obával sa požiadať o pomoc, pretože nechcel aby si o ňom mysleli, že je homosexuál, tak to pokračovalo až do jeho trinástich rokov. Zneužívanie a situácia doma ho ovplyvnila natoľko, že mal nutkanie utiecť a zabiť sa. Utešoval sa kreslením obrázkov a písaním poézie a piesní. Neskôr sa jeho otcovi podarilo nájsť vinníka zneužívania. V sedemnástich rokoch sa presťahoval k svojej matke a mal zákaz odísť z domu, potom, čo objavila jeho drogovú činnosť. Pracoval v Burger King restaurant a šetril si peniaze na kokaín, predtým, než začal kariéru ako profesionálny hudobník. 
Chester bol na strednej škole fyzicky šikanovaný. V jednom z rozhovorov povedal: "„Bol som ako handrová bábika, do ktorej si každý môže kopnúť, a to len za to, že som bol chudý a vyzeral som inak.“" 
Osobný život.
Chester mal jedno dieťa (Jamie) z predchádzajúceho vzťahu s Elkou Brand. Tiež si adoptoval jej syna Isaiah. 31. októbra 1996 sa oženil so svojou prvou manželkou, Samanthou Marie Olit. Mali spolu syna Dravena Sebastiana Benningtona (* 19. apríl 2002). Chesterov vzťah s jeho prvou ženou začal upadať počas jeho prvých rokov v skupine Linkin Park. Rozviedli sa v roku 2005. Po rozvode si vzal svoju druhú ženu, Talindu Ann Bentley, bývalú Playboy modelku, s ktorou mal tri deti, Tylera Lee Benningtona a dvojičky, Lily a Lilu (* 2011). Chester žil so svojou rodinou v Gilbert v Arizone, keď nebol na turné. 
Chester a Talinda boli prenasledovaní počítačovým heckerom, Devonom Townsendom, takmer rok. Townsend bol uznaný vinným a bol odsúdený na dva roky.
Speváka Našli obeseného v súkromnej rezidencii na polostrove Palos Verdes neďaleko amerického mesta Los Angeles.
Bennington, ktorý dlhé roky bojoval so závislosťou na drogách a alkohole, bol dva razy ženatý a zostalo po ňom šesť detí.
V minulosti sa vyjadril, že uvažoval o samovražde, keďže ho v mladosti zneužíval starší muž.
Smrť.
Chester Bennington sa rozhodol ukončiť svoj život obesením 20. júla 2017 v súkromnej rezidencii Palos Verdes Estates v Los Angeles. Mal 41 rokov.
V poslednom období mal veľké problémy s depresiami a nedokázal sa zmieriť so smrťou svojho blízkeho priateľa Chrisa Cornella.
Oológia

Oológia je náuka o (hlavne vtáčích) vajíčkach. Je odvetvím ornitológie. Na rozdiel od embryológie sa zaoberá vonkajškom vajec a nie jeho obsahom. Zaoberá predovšetkým opisom a identifikáciou vajec podľa veľkosti, hmotnosti, tvaru a formy.
Organizácia krajín vyvážajúcich ropu

Organizácia krajín vyvážajúcich ropu (angl. skratka OPEC Organisation of the Petroleum Exporting Countries) bola založená v roku 1960, má sídlo vo Viedni a jej členské štáty sú: Alžírsko, Angola, Irak, Irán, Kuvajt, Líbya, Nigéria, Kongo, Rovníková Guinea, Gabon, Saudská Arábia, Spojené arabské emiráty, Venezuela. Indonézia v roku 2008 vystúpila z organizácie, pretože domácu spotrebu ropy už domáca produkcia nedokázala pokryť, avšak chce sa opäť stať členom, ak sa stane v budúcnosti vývozcom. Tieto členské štáty kontrolujú dve tretiny známych zásob ropy na Zemi. 
14. septembra 1960 sa na konferencií v Bagdade stretli zástupcovia 5 krajín, ktorých export ropy presahoval domácu spotrebu a založili OPEC. Základné stanovy organizácie boli prijaté v januári 1961 v Caracase, Venezuela. Zakladajúce štáty vytvorili kartel určujúci objem a spotrebu ropy, hlavne pomocou ťažobných kvót.
Predpokladá sa, že členovia OPEC-u tvoria 40% celkovej svetovej produkcie ropy a disponuje 2/3 svetových zásob ropy. V roku 1973 došlo k ropnému šoku, cena ropy sa štvornásobne zvýšila.
Falzifikát

Falzifikát alebo falzum je napodobenina vydávajúca sa za originál. Autor falzifikátu sa nazýva falšovateľ alebo falzifikátor.
Druhy falzifikátov:
Peňažné falzifikáty sú asi najrozšírenejším druhom falzifikátov. Emisné banky preto na bankovky dávajú rozličné bezpečnostné prvky - ochranné znaky, ktoré zťažujú až znemožňujú falšovanie bankoviek.
Kriminalistika používa rôzne techniky pre odhalenie falzifikátov. Pri starých dielach napríklad uhlíkovú metódu C14.
Kriminológia

Kriminológia je osobitná vedná disciplína, ktorá sa zaoberá kriminalitou ako sociálnym javom, vrátane jej príčin, kriminogenézy, otázok, ako možno kriminalite predchádzať (prevencia kriminality) a otázkami skúmania obetí trestných činov (viktimológia). 
Kriminológia je usporiadaný celok empirických poznatkov o zločine, zločincovi a kontrole zločinného správania. Kriminológia využíva poznatky viacerých vedných disciplín, najmä práva, sociológie, psychológie a psychiatrie. Je to veda o zločine ako o sociálnom jave. Zaujíma ju prečo ľudia páchajú trestné činy a ako im možno prechádzať.
Iné projekty.
Dianiška, Gustáv a kol. 2011. "Kriminológia". Plzeň: Aleš Čeněk s.r.o., 2011, 351 s. 
ISBN: 978-80-7380-344-5.
Novotný, L. - Zapletal, J. 2004. "Kriminologie" Praha: ASPI Publishing a.s., 2004, 451 s. 
ISBN: 80-7357-026-2.
Skopje

Skopje (macedon. Скопје) je hlavné a najväčšie mesto Severného Macedónska. Má rozlohu a žije v ňom 526 502 obyvateľov (2021).
Poloha.
Mesto sa nachádza v severnej časti Severného Macedónska, v údolí rieky Vardar. V okolí sa rozprestiera kotlina, obklopená vysokými horami masívu Jakupica (Torbešija). V Skopje sa križovali stredoveké obchodné cesty z Belehradu, Dubrovníku, Konštantínopolu a Solúnu. V ich trase dnes vedú medzinárodné cesty E75 zo Srbska k Egejskému moru a E65 z pobrežia Jadranu do Grécka.
Dejiny.
Prvé stopy po osídlení lokality Skopje pochádzajú už z obdobia pred naším letopočtom. V období antiky sa na území mesta nachádzal hrad "Scupi", ktorý bol zničený pri zemetrasení. Územie patrilo Byzantskej ríši a práve tu sa narodil slávny byzantský cisár Justinián I.
V stredoveku ovládali územie Bulhari, po nich Srbi, ktorí si zo Skopje urobili v roku 1346 hlavné mesto svojej ríše. Už v roku 1392 obsadili celú oblasť Turci, ktorí tu vládli celých 5 storočí.
Po balkánskych vojnách (1912 – 1913) sa Skopje stáva súčasťou Srbska a po ukončení 1. svetovej vojny kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov. V roku 1929 sa kráľovstvo premenovalo na Juhosláviu, no už počas 2. svetovej vojny bola veľká časť územia Vardaru, teda dnešného Severného Macedónska pripojená k Bulharsku. Po skončení vojny sa Skopje stalo hlavným mestom Macedónskej socialistickej republiky, čo podnietilo jeho veľký rozvoj.
Mesto sa stalo dôležitým hospodárskym a kultúrnym centrom krajiny, bolo vybudovaných množstvo tovární, úradov a inštitúcií. Veľkou ranou mestu bolo silné zemetrasenie v roku 1963, ktoré vážne poškodilo infraštruktúru, budovy, továrne a vyžiadalo si množstvo obetí. Na obnove metropoly sa podieľali okrem Juhoslávie aj ČSSR, USA a ďalšie.
Po rozpade Juhoslávie sa v roku 1991 stalo Skopje hlavným mestom Macedónska (dnes nazývaného Severné Macedónsko) a následne sa pristúpilo k jeho zatraktívneniu a modernizácii. Bola vybudovaná a stále je rozširovaná moderná infraštruktúra (medzinárodné letisko, diaľnice M1 a M3) a v meste pribudlo množstvo sôch, múzeí a iných umeleckých objektov.
Napriek veľkému poškodeniu v minulosti a obnove je mesto charakteristické starobylou zástavbou z čias tureckej nadvlády, s najstaršími budovami zo 14. storočia. Táto časť mesta nebola počas zemetrasenia výraznejšie poškodená a teda ani stavebne upravovaná.
Administratívne delenie.
1. Centar
2. Čair
3. Šuto Orizari
4. Butel
5. Karpoš
6. Gjorče Petrov
7. Saraj
8. Kisela Voda
9. Aerodrom
10. Gazi Baba
Mogadišo

Mogadišo (, , , pôvodne - sídlo šacha) je hlavné a najväčšie mesto Somálska. Do konca druhej svetovej vojny patrilo mesto Taliansku. V roku 2011 malo Mogadišo 2 855 800 obyvateľov.
Abú Zabí (mesto)

Abú Zabí (normovaný slovenský názov) alebo Abú Dabí alebo Abú Dhabí (/iné prepisy: "Abú Zabí, Abú Dhabí", ) je hlavné mesto Spojených arabských emirátov. Mesto má viac ako 1 500 000 obyvateľov (2021).
Abú Zabí je hlavným mestom emirátu a zároveň hlavným mestom celej federácie. Mesto, s približne 1,5 mil. obyvateľov, je druhým najväčším mestom po Dubaji. Z tohto počtu je 80 % cudzincov. Preklad názvu „Abú Zabí“ znamená „otec gazely“. Mesto je známe pod prívlastkom „kvetinové“, kvôli veľkým plochám zelene a kvetinových záhonov esteticky doplnených početnými fontánami. Je hlavným bankovým a obchodným centrom Spojených arabských emirátov, má medzinárodné letisko.
História.
Na začiatku 20. storočia bolo Abú Zabí len menším prístavným mestom s približne 6 000 obyvateľmi. Výrazný rozvoj mesta i oblasti nastal v 60. rokoch 20. storočia v súvislosti s rozvojom ťažby ropy.
Výpočtová zložitosť

Výpočtová zložitosť alebo výpočtová náročnosť je pojem z teórie algoritmov, vyjadruje nakoľko je výpočet podľa zvoleného algoritmu zložitý. Výpočtovú zložitosť študuje teória zložitosti.
Výpočtová zložitosť má dve základné miery:
Optimalizácia algoritmu sa týka minimalizácie jednej alebo obidvoch mier zložitosti.
Výpočtová zložitosť algoritmu priamo nesúvisí so zložitosťou samotného algoritmu z ľudského pohľadu. Algoritmus môže byť veľmi jednoduchý na pochopenie i implementáciu, napriek tomu môže byť jeho výpočtová zložitosť veľká a naopak.
Druhy výpočtovej zložitosti v závislosti od počtu vstupných prvkov "n", ("a, b, c" sú konštanty, "t" je čas):
Za rýchle algoritmy sa pokladajú prvé tri druhy.
Ilustráciou zložitosti je nasledujúca tabuľka, predpokladajme, že vykonanie jednej operácie trvá jednu mikrosekundu:
Z uvedenej tabuľky vidno, že aj keby sme rýchlosť operácií zväčšili 1000x, posledný algoritmus by bol tak či tak neriešiteľný v rozumnom čase a predposledný pre väčšie n tiež.
Tú istú úlohu možno väčšinou riešiť rôznymi algoritmami s rozličnou výpočtovou zložitosťou. Napríklad triedenie sa dá jednoducho implementovať s výpočtovou zložitosťou n2, ale existujú aj algoritmy triedenia so zložitosťou formula_3.
Bangui

Bangui je najväčšie a hlavné mesto Stredoafrickej republiky.
Vodné toky.
Mesto sa nachádza na severnom brehu rieky Ubangi. Na druhom brehu je konžské mesto Zongo. 
Podnebie.
V Bangui je tropické vlhké podnebie s priemernou teplotou celoročne nad 30 °C. Obdobie dažďov trvá od mája do októbra.
Ventil (armatúra)

Ventil je typ potrubného uzáveru regulujúci tok tekutín (plynov, fluidizovaných tuhých látok, kalov a kvapalín) a to otvorením, zavretím alebo čiastočným blokovaním rôznych priechodov. Funkčný prvok je tanier ventilu, ktorý sa pohybuje pomocou skrutkového vretena. Zdvih taniera býva 1/4 svetlosti sedla, čo vyplýva z požiadavky približne rovnakej rýchlosti prúdenia cez sedlo ventilu a okolo jeho taniera. Ventily väčšinou nespĺňajú požiadavku na čo najpriamejší prechod tekutiny potrubím, lebo smer prúdenia sa mení aj dvakrát, alebo raz v prípade rohového ventilu.
Paramaribo

Paramaribo je hlavné mesto Surinamu. Žije tu približne 250 000 obyvateľov.
Basseterre

Basseterre je hlavné mesto štátu Svätý Krištof a Nevis. Leží na južnom pobreží ostrova Svätý Krištof. Basseterre bolo založené v roku 1627 a znovupostavené po požiari v roku 1867.
Abú Zabí

Abú Zabí (normovaný slovenský názov) alebo Abú Dabí alebo Abú Dhabí je:
Lucia (svätica)

Svätá Lucia (* 284(?), Syrakúzy – † 304) je jedna z katolíckych a pravoslávnych svätých. Uctievajú ju (ako jediného svätého) aj luteránski Švédi a Nóri. Je patrónkou slepých. Jej deň sa medzi katolíkmi oslavuje 13. decembra (pozri aj Lucia).
Uctieva sa dokázateľne od 5. storočia. Jej znakom sú oči.
Životopis.
Pochádzala z dobre situovanej rodiny, ale rozdala svoj majetok i plánované svadobné veno chudobným. Udali ju úradom ako kresťanku, za čo podstúpila mučenícku smrť. Známa je legenda, podľa ktorej si vylúpila oči, aby sa nemusela vydať za pohanského ženícha, za čo ju Panna Mária obdarila ešte krajšími očami.
Tradícia.
Tradícia, ktorá prišla zo Švédska a slávila sa 13. decembra. Symbolicky znamenala držanie nešťastia ďaleko od domu. Lucie boli oblečené v bielom a na tvári mali biely závoj. V jednej ruke mali kôš so sladkosťami a v druhej metličku z peria. Symbolicky bol vymetaný prach z domu.
Svätý Krištof

Svätý Krištof môže byť:
Absorpčné čiary

Absorpčné čiary sú tmavé čiary v pozorovanom elektromagnetickom spektre. Vznikajú ako dôsledok prechodu svetla zo vzdialeného (pozorovaného) astronomického objektu cez plynové mračno k pozorovateľovi. Podľa výsledného nameraného spektra je možné predpokladať chemické zloženie mračna.
Baryónové číslo

Baryónové číslo je celkový počet baryónov mínus počet antibaryónov v danom systéme (napríklad vo vesmíre). Toto číslo dáva predstavu o kozmickej asymetrii medzi hmotou a antihmotou.