burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Jozef I. Bonaparte

Jozef I. Bonaparte (* 7. január 1768, Corte, Korzika – † 28. júl 1844, Florencia, Taliansko), pôvodným menom "Giuseppe Buonaparte", bol najstarší brat Napoleona Bonaparte. Ten ho vymenoval za neapolského kráľa (1806 – 1808) a neskôr za španielskeho kráľa (1808 – 1813), kde vládol ako Jozef I.
Štúdium a kariéra diplomata.
Vďaka kráľovskému štipendiu pre chudobnú šľachtu mohli bratia Jozef a Napoleon študovať vo Francúzsku. V roku 1779 vstúpil Jozef na internát v Autune. Pôvodne mal študovať náboženstvo, no nakoniec študoval právo na univerzite v Pise, kde študoval aj jeho otec Karol (Carlo). Po dokončení štúdia pracoval ako advokát, sudca a ako francúzsky veľvyslanec sa venoval diplomatickým úlohám v Ríme. Aj konkordát uzatvorený s pápežským stolcom v roku 1801 vznikol vďaka jeho správnemu postupu pri diplomatických jednaniach. V roku 1793 vstúpil v Marseille do slobodomurárskej lóže "Parfaite Sincérité", a v roku 1804 ho brat Napoleon Bonaparte vymenoval za veľmajstra lóže "Veľký Orient Francúzska" ("Grand Orient de France"). V Neapolskom kráľovstve bol veľmajstrom lóže "Veľký Orient Talianska". 
Neapolský a španielsky kráľ.
V roku 1806 ho jeho brat Napoleon dosadil na neapolský trón. V roku 1808 ho nahradil jeho nástupca, Napoleonov generál a švagor, Joachim Murat. V tom istom roku bol vymenovaný za španielskeho kráľa. Na španielskom tróne bol váhavý, nesystematický a neprofesionálny, čím si vyslúžil bratovu kritiku. Tá spôsobila, že chcel vstúpiť do kláštora.
Exil v USA, návrat do Európy a smrť.
Po prehratej bitke pri Vittorie, v ktorej mal na prehre výrazný podiel, musel 11. decembra 1813 opustiť Španielsko. Po páde jeho brata odišiel do exilu do USA do Bordentownu v Jersey. Prežil tam 17 rokov. Zomrel v Taliansku, ale pochovaný je vo Francúzsku blízko svojho brata v parížskej Invalidovni v bočnej kaplnke.
Manželstvo a potomkovia.
1. augusta 1794 sa vo Francúzsku oženil s Júliou Claryovou, s ktorou mal neskôr tri deti.
Milenky a nemanželské deti.
Ďalšie dve deti mal so svojou milenkou Máriou Giuliou Colonna, grófkou di Atri:
Jeho ďalšou milenkou bola Annette Savageová, Madame de la Folie, ktorá mu porodila ďalšie dve dcéry:
Syna Félixa Jozefa Františka Lacoste (* 1825) mal aj s Émilie Hémartovou (1798 – 1879).
Mária Júlia Claryová

Mária Júlia Bonaparteová (* 26. december 1771, Marseille – † 7. apríl 1845, Florencia), "rodená Claryová", bola v rokoch 1806 až 1808 neapolská a sicílska kráľovná a v rokoch 1808 až 1813 španielska kráľovná ako manželka kráľa Jozefa I. Bola sestrou Désirée Claryovej, niekdajšej Napoleonovej snúbenice a neskoršej kráľovnej Švédska a Nórska.
Manželstvo.
1. augusta 1794 sa vo Francúzsku vydala za Jozefa I. Bonaparte, ktorému porodila tri deti:
Julia Robinsonová

Julia Bowmanová Robinsonová (* 8. december 1919, St. Louis, Missouri, USA - † 30. júl 1985, Oakland, Kalifornia, USA) bola americká matematička. Je známa najmä vďaka jej práci okolo rozhodovacích problémov a Hilbertovho desiateho problému. Zaoberala sa aj štatistikou a teóriou hier.
John Hopcroft

John Edward Hopcroft (* 7. október 1939, Seattle, Washington, USA) je americký teoretický informatik a profesor inžinierstva a aplikovanej matematiky v počítačových vedách na Cornell University .
Jeho knihy o kompilátoroch, teórii algoritmov a údajových štruktúrach sú vysoko uznávané a považované za de facto štandard v daných oblastiach. Je tiež známy ako spoluautor klasických kníh o algoritmoch a formálnych jazykoch, ktoré napísal spolu s Alfredom Ahom a Jeffreym Ullmanom. 
V roku 1986 dostal spolu s Robertom Tarjanom Turingovu cenu za výsledky v oblasti návrhu a analýzy počítačových algoritmov. Je tiež známy vďaka svojej spolupráci s Tarjanom v oblasti rovinných grafov a ako spoluautor Hopcroftovho-Karpovho algoritmu na hľadanie párení v bipartitných grafoch.
Robert Tarjan

Robert Endre Tarjan (* 30. apríl 1948, Pomona, Kalifornia, USA) je americký informatik. Je známy ako objaviteľ niekoľkých dôležitých grafových algoritmov a ako spoluvynálezca splay stromu a Fibonacciho haldy. Spolu s Johnom Hopcroftom je autorom prvého algoritmu v lineárnom čase na testovanie rovinnosti grafu.
Tarjan je držiteľom viacerých vedeckých ocenení, asi najvýznamnejšia spomedzi nich je Turingova cena, ktorú dostal v roku 1986 spolu s Johnom Hopcroftom.
Turbokompresor

Turbokompresor môže byť:
VÚB Open

VÚB Open je bývalý tenisový turnaj v Bratislave. Začal v roku 1997 a naposledy sa uskutočnil v roku 2002. Patril do kategórie Tier IV a hral sa na tvrdom povrch v Sibamac aréne. Hneď v prvom ročníku sa vo finále stretli dve kvalitné hráčky, francúzska Amélie Mauresmová, a belgičanka Kim Clijstersová. Úspešná bola Mauresmová, keď vyhrala v pomere 6-3, 6-3.
Gaz de France Stars 2006

Gaz de France Stars 2006 bol tretí a zároveň aj posledný ročník ženského turnaja Gaz de France Stars. Konal sa od 30. októbra 2006 do 5. novembra 2006. V ženskej dvojhra triumfovala belgičanka Kim Clijstersová, keď vo finále porazila Estónku Kainu Kanepriovú 6-3, 3-6, 6-4. Vo štvorhre vyhral pár Lisa Raymondová a Samantha Stosurová.
Ženská dvojhra.
 Kim Clijstersová vs. Kaia Kanepiová  6-3, 3-6, 6-4
Ženská štvorhra.
 Lisa Raymondová / Samantha Stosurová vs. Eleni Daniilidouová / Jasmin Wöhrová  6-2 6-3
Eva Hauserová

Eva Hauserová (* 25. november 1954, Praha† 22. december 2023) bola česká publicistka, spisovateľka, prekladateľka a feministka.
Životopis.
Vyštudovala biológiu na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity. Pracovala v Ústave molekulárnej genetiky ČSAV a redaktorka časopisov "ABC" (1989 až 1990), "STORY" (1990 až 1992), "Ikarie", "Jackie", "Marianne".
Bola členkou STUŽ, Obce spisovateľov, českého PEN klubu, Českého spolku skeptikov Sisyfos a združenia Permakultura CS.
Ženská dvojhra na Gaz de France Stars 2006

Ženskú dvojhru na Gaz de France Stars 2006 vyhrala domáca tenistka Kim Clijstersová, keď vo finále porazila Kaiu Kanepiovú 6-3, 6-3 a získala druhý titul na tomto turnaji. Dotácia bola 175 000 $.
Hana Vagnerová

Hana Vagnerová (21. február 1983, Praha) je česká herečka.
Začínala ako modelka, pracovala v reklame i fotomodelingu. Študovala herectvo na DAMU. Účinkovala v divadlách Extrém a Disko. Je členkou divadla Rokoko.
Kujbyšev

Kujbyšev môže byť:
Štruktúra (štruktúrna geológia)

Štruktúra vo všeobecnej a štruktúrnej geológii predstavuje celkové vzťahy, priestorové usporiadanie horninových jednotiek. Horninové jednotky (napr. vrásy, zlomy, diskordancie) predstavujú funkčné časti v štruktúrnom celku, ktorým je geologické (horninové) prostredie. Štruktúra zároveň vyjadruje vzájomné vzťahy medzi prvkami a celkom.
Pojem štruktúra môže mať v iných oboroch geológie, ako je petrológia alebo mineralógia iné významy.
Štúdiom geologických štruktúr, postupnosti ich vzniku sa venuje odbor štruktúrnej geológie označovaný štruktúrna analýza.
Delenie.
Geologické štruktúry možno rozdeliť podľa vzniku na primárne (prvotné) a deformačné štruktúry (sekundárne, ktoré vznikli pôsobením deformácie na primárne štruktúry).
Primárne štruktúry.
Primárne pôvodné štruktúry hornín možno ďalej deliť na základe ich vzniku na sedimentárne a magmatické. Medzi magmatické štruktúry patria rôzne magmatické telesá ako sú lakolity, batolity, plutóny, dajky, žily, neky a iné. Vulkanické telesá tvoria kaldery, diatrémy atď. 
Štruktúry sedimentárnych hornín tvorí vrstvovitosť, ktorá reprezentuje vodorovne uložené vrstvy, ale i rôzne iné typu uloženia ako šikmé zvrstvenie, gradačné zvrstvenie, čeriny, diskordancie a iné. Pri pozícií vrstiev usadených hornín sa aplikujú základné pravidlá stratigrafie, hlavne pravidlo superpozície.
Deformačné štruktúry.
Deformačné ale sekundárne štruktúry vznikli pôsobením deformačných síl na primárne (pôvodné) štruktúry. Rozlišujú sa spravidla podľa štýlu deformácie na spojité (duktílne), napr. vrásy a nespojité (krehké), napr. zlomy.
Veľmi vzácne sa vyskytujú aj vzácne netektonické deformačné štruktúry, sú spojené s niektorými synsedimentárnymi procesmi. Známe sú napr. glacigénne a gravitačné štruktúry v sedimentoch. Glacigénne deformácie vznikajú pôsobením ľadovca na okolité sedimenty.
Zmiešané štruktúry.
Zmiešané (tzv. penekontemporánne) deformácie sedimentov môžu byť tiež podmienené regionálnym napäťovým poľom, prípadne môžu byť spôsobené syntektonickým umiestnením intrúzie a jej následným chladnutím počas deformácie. Takto tiež vznikajú niektoré premenené horniny ako syntektonické anatektické migmatity a pod.
Christian Klar

Christian Klar (* 20. máj 1952, Freiburg im Breisgau) je bývalý nemecký terorista, ktorý bol vedúcim predstaviteľom druhej generácie Frakcie červenej armády od polovice 70. do začiatku 80. rokov 20. st.
Narodil sa v rodine učiteľov vo Freiburgu, zmaturoval v r. 1972 na gymnáziu v Ettlingene. Následne študoval históriu a filozofiu na Univerzite v Heidelbergu, kde sa stal mládežníckym aktivistom. Začal sympatizovať s ideami ultraľavicovej "Frakcie červenej armády" a spolu s priateľkou Adelheid Schulzovou (neskôr tiež členkou "RAF") sa 30. októbra 1974 na podporu zadržaných členov "RAF" zúčastnil protestnej okupácie hamburskej kancelárie Amnesty International.
Okolo roku 1976 sa pravdepodobne na popud právnika Siegfrieda Haaga (jeden z vedúcich členov, ktorý do RAF „naverboval“ viac ako desiatku ľudí) definitíve pripojil k "Frakcii červenej armády" a zakrátko sa stal jedným z vedúcich lídrov jej druhej generácie. 16. Novembra 1982 bol zatknutý v tajnom sklade zbraní RAF v lese pri "Hamburgu". 2. apríla 1985 bol v spoločnom procese s Brigitte Mohnhauptovou odsúdený na doživotie. Obvinenia proti nemu zahŕňali účasť na vraždách generálneho prokurátora Siegfrieda Bubacka a jeho telesných strážcov zo 7. apríla 1977, vraždy riaditeľa "Dresdner Bank" Jürgena Ponta z 30. júla 1977, únosu a vraždy Hanns-Martin Schleyera a jeho telesných strážcov z 5. septembra 1977 (resp. 18. októbra) a tiež ďalších 11 pokusov o vraždu. Hoci bol uznaný vinným zo všetkých týchto zločinov, treba uviesť, že podobné rozsudky padli na väčšinu v tom čase aktívnych členov RAF, pretože je dodnes nejasné, ktorí konkrétni členovia tieto skutky priamo spáchali a do akej miery sa na nich podieľali.
"Klar" bol umiestnený vo väznici v Bruchsale, odkiaľ bol 19. decembra 2008, po 26 rokoch väznenia prepustený na slobodu. Išlo o najdlhšie väzneného člena RAF.
Externé odkazy.
German terrorist leader freed after 26 years
Tepe

Tepe môže byť:
Kom

Kom môže byť:
Magula

Magula môže byť:
Tumba

Tumba môže byť:
Škola umeleckého priemyslu (Košice, Jakobyho 15)

Škola umeleckého priemyslu je stredná škola v Košiciach na Jakobyho ulici. Štúdium na škole je denné štvorročné a končí maturitnou skúškou. Učebný plán je zostavený zo všeobecno-vzdelávacích predmetov, spoločných pre všetkých študentov, ale aj odborných predmetov, špecificky určených podľa jednotlivých študijných odborov.
História.
Počiatky školy začali "Strednou priemyselnou školou stavebnou a zememeračskou", na ktorej sa vyučoval odbor užité umenie. Oddelením sa od Strednej priemyselnej školy v roku 1973 vznikla "Stredná umelecko-priemyselná škola". Škola sa prispôsobila požiadavkám na trhu práce a bola transformovaná na "Školu úžitkového výtvarníctva". Neskôr zmenila názov na "Škola umeleckého priemyslu", ktorý nesie do dnes.
Možnosti štúdia.
V súčasnosti škola poskytuje možnosť štúdia v 4-ročných študijných odboroch ukončených maturitnou skúškou:
Maria Goeppertová-Mayerová

Maria Goeppertová-Mayerová (* 28. jún 1906, Katovice, Poľsko, vtedy Nemecko - † 20. február 1972, San Diego, Kalifornia, USA) bola americká fyzička nemeckého pôvodu. 
V roku 1963 dostala ako druhá žena po Marie Curieovej-Skłodowskej Nobelovu cenu za fyziku za svoj výskum atómového jadra.
Iné projekty.
Johannes Hans Daniel Jensen

Johannes Hans Daniel Jensen (* 25. jún 1907, Hamburg, Nemecko - † 11. február 1973, Heidelberg) bol nemecký jadrový fyzik. 
Počas druhej svetovej vojny pracoval na nemeckom projekte výskumu jadrovej energie, kde dosiahol výsledky v oblasti separácie izotopov uránu.
V roku 1963 dostal Nobelovu cenu za fyziku za výskum atómového jadra.
Charles Hard Townes

Charles Hard Townes (* 28. júl 1915, Greenville, Južná Karolína, USA – † 27. január 2015, Berkeley, Kalifornia) bol americký fyzik. Je známy predovšetkým ako vynálezca maseru, vďaka základnému aj aplikovanému výskumu v tejto oblasti a ďalšej práci v oblasti kvantovej elektroniky súvisiacej s masermi alebo lasermi. Charles Hard Townes je nositeľom viacerých, najmä vedeckých, ocenení, predovšetkým Nobelovej ceny za fyziku (1964 spolu s Nikolajom Gennadijevičom Basovom a Alexandrom Michajlovičom Prochorovom), ale napríklad aj Templetonovej ceny (2005).
Nikolaj Gennadijevič Basov

Nikolaj Gennadijevič Basov (; * 14. december 1922, Usmaň, Rusko, ZSSR - † 1. júl 2001, Moskva) bol sovietsky a ruský fyzik. 
Za svoj základný výskum v oblasti kvantovej elektroniky, ktorý viedol k vynálezu laseru a maseru dostal v roku 1964 Nobelovu cenu za fyziku (spolu s Alexandrom Michajlovičom Prochorovom a Charlesom Hardom Townesom). Bol tiež držiteľom viacerých sovietskych štátnych vyznamenaní - Leninova cena (1959), Štátna cena ZSSR (1989), Hrdina socialistickej práce (1969, 1982).
Životopis.
Narodil sa v ruskej rodine v Usmani, neskôr žil s rodičmi vo Voroneži. V roku 1941 skončil strednú školu a nastúpil na základnú vojenskú službu, kde bol vybraný do lekárskej školy. Po tom čo v roku 1943 ukončil štúdium na Kujbyševskej medicínskej akadémii sa zapojil do diania druhej svetovej vojny. Pôsobil ako zdravotník na fronte (v jednotkách 1. ukrajinského frontu). 
Po vojne študoval v Moskve jadrovú fyziku pod vedením M.A. Leontoviča a M.A. Prochorova. Od roku 1948 pracoval vo Fyzikálnom ústave akadémie vied ZSSR. V roku 1953 obhájil kandidátsku prácu. O dva roky neskôr doktorskú dizertáciu. V rokoch 1958 - 1972 bol zástupcom riaditeľa Fyzikálneho ústavu a od roku 1973 do roku 1989 bol jeho riaditeľom. V roku 1963 tu zriadil Laboratórium kvantovej rádiofyziky, ktoré viedol až do svojej smrti.
Bol aktívnym členom komunistickej strany a viackrát zvolený do Rady Zväzu Najvyššieho sovietu ZSSR. V roku 1973 sa postavil proti Sacharovovým vyhláseniam, ktoré podľa Basovových slov „...diskreditovali (štátny systém, zahraničnú a domácu politiku Sovietskeho zväzu...“ a jeho činnosť v oblasti ľudských práv „...ako diskreditujúcu česť a dôstojnosť sovietskeho vedca.“
Alexandr Michajlovič Prochorov

Alexandr Michajlovič Prochorov (; * 11. júl 1916, Atherton, Austrália - † 8. január 2002, Moskva, Rusko) bol ruský fyzik. 
V roku 1964 dostal spolu s Nikolajom Gennadijevičom Basovom a Charlesom Hardom Townesom Nobelovu cenu za fyziku za základný výskum v oblasti laserov a maserov. V rokoch 1971 až 1990 bol šéfredaktorom Veľkej sovietskej encyklopédie.
Rudolf Mößbauer

Rudolf Ludwig Mößbauer (* 31. január 1929, Mníchov, Nemecko - † 14. september 2011, Grünwald) bol nemecký jadrový fyzik, ktorý sa zaoberal najmä štúdiom žiarenia gama. Spolu s Američanom Robertom Hofstadterom dostal v roku 1961 Nobelovu cenu za fyziku za objav svojho Mößbauerovho efektu (z roku 1957), t. j. za výskum, ktorému sa venoval ako doktorand na Planckovom ústave medicínskeho výskumu v Heidelbergu.
Láska bolí (House)

Láska bolí (anglicky: "Love Hurts") je dvadsiata epizóda z prvej série seriálu Dr. House.
Dej.
Epizóda začína na vyšetrovni, kde House spoločne s Wilsonom a pacientom, ktorého House vyšetruje, rieši, prečo sa Cameronová vráti. Následne na chodbe obleje Housea pacient, ktorý príde na pohotovosť so škrípaním zubov. House sa naňho nahnevá a pacient, ktorý sa volá Harvey utečie. House sa mu ide ospravedlniť, ale Harvey dostáva mŕtvicu. Časom sa zisťuje, že Harvey sa rád necháva škrtiť, v čom mu pomáha jeho priateľka Domina. Hneď ako ju pristihnú, ako ho škrtí v nemocnici, vykážu ju a Harvey, ktorý by mal ísť na operáciu, to psychicky nevydrží. Upadne do kómy a nie je možné ho operovať bez súhlasu príbuzných. Tím zistí, že jeho rodičia nezomreli, ako im Harvey povedal, ale žijú. Nechceli ale syna vidieť, pretože sa ho zriekli a tak House vymyslí pascu, keď im povie, že ich syn zomrel, a že potrebujú, aby identifikovali telo. Po operácii sa zistí, že Harvey nemal aneuryzmu, ako znela diagnóza. Vďaka pacientke z ambulancie si House uvedomí, že Chase neustále je nejaké pastilky. Ten mu potom povie, že ich vzal z Harveyho bytu a House si domyslí, že má Harvey zápal čeľusti. S tou mal Harvey problémy skôr a bol aj na operácii, ale čeľusť sa mu nikdy nezrástla a vytvorila sa tak zrazenina.
Jean Baptiste Perrin

Jean Baptiste Perrin (* 30. september 1870, Lille, Francúzsko – † 17. apríl 1942, New York, USA) bol francúzsky fyzik.
V roku 1926 dostal Nobelovu cenu za fyziku za výskum nespojitých stavov hmoty, najmä za objav sedimentačnej rovnováhy, ktorým dokázal teóriu o atómovej štruktúre hmoty.
Čandiraséchara Venkata Ráman

Čandiraséchara Venkata Ráman (tamilsky சந்திரசேகர வெங்கடராமன் - cantiracēkara veṅkaṭarāmaṉ; po anglicky Chandrasekhara Venkata Raman; * 7. november 1888, Tiruččiráppalli, India - † 21. november 1970, Bangalúr) bol indický fyzik. 
V roku 1930 dostal Nobelovu cenu za fyziku za svoj výskum v oblasti molekulárneho rozptylu svetla a objav Ramanovho javu.
Vákuová pumpa (erotická pomôcka)

Vákuová pumpa pre mužov ako erotická pomôcka, je zariadenie, ktoré sa skladá z podtlakového valca a odsávacieho zariadenia. Najbežnejšie modely majú akrylátový (väčšinou priehľadný) dutý valec, s tesniacou manžetou. Spojovacou hadičkou je pripojený odsávací balónik, ktorého stláčaním dochádza k znižovaniu tlaku vo vnútri valca. Valec sa nasadzuje na penis až k jeho koreňu s použitím lubrikačného gélu. Výrobcovia odporúčajú odstrániť ochlpenie pri koreni penisu, aby pumpa lepšie tesnila. Pri znížení atmosférického tlaku v okolí penisu dôjde automaticky k zvýšeniu tlaku v penise a tým aj k výraznejšiemu plneniu toporivých teliesok.
Vákuové pumpy sa môžu používať pri poruchách erekcie, ale používajú ich aj zdraví muži. Profesionálne vákuové pumpy majú podstatne vyšší výkon a sú používané súčasne so silnými erekčnými krúžkami. Po dosiahnutí erekcie sa pri koreni umiestni erekčný krúžok, ktorý udrží erekciu a umožní kopuláciu. Intenzívne stiahnutie je nutné konzultovať s lekárom a dodržať tlakové a časové pravidlá.
Lepšie vybavené vákuové pumpy majú výkonnejšie pákové vývevy, často vybavené tlakomermi. Niektoré modely sú vybavené aj integrovanými vibrátormi. Majú rôzne tesniace manžety, rôzne tvary a farby.
Výrobcovia uvádzajú, že vákuové pumpy zväčšujú penis. Teoreticky je to možné, pretože zvýšeným plnením toporivých teliesok sa zväčšuje aj ich objem, avšak lekári a sexuológovia tento fakt výrazne nepotvrdzujú a niektorí dokonca vyvracajú.
Zwinger (Drážďany)

Zwinger v Drážďanoch je jedna z popredných barokových pamiatok v Nemecku. 
V 17. storočí ho postavil saský kurfirst August Silný. V súčasnosti sa v paláci nachádza jedna z najväčších zbierok porcelánu. Sú tu vystavené aj obrazy maliarov Raffaela, Holbeina ml. a Cranacha st., ďalej zbierka strelných a kostných zbraní a zbierka brnení. V roku 1945 bol palác Zwinger pri bombardovaní Drážďan značne poškodený, no po skončení vojny bol zrekonštruovaný. Názov paláca je odvodený z nemeckého slova "Zwinger" (čo znamená parkán); palác totiž leží v miestach pôvodných mestských hradieb.
Výstavba paláca.
Začiatok stavby.
Palác sa začal stavať na príkaz saského kurfirsta, Augusta II., ktorý sa neskôr v roku 1697 stal poľským kráľom. Tak ako veľa iných panovníkov, aj on napodobňoval životný štýl Ľudovíta XIV. Palác dal postaviť na jazdecké a karnevalové slávnosti, ale dal tam vystavať aj oranžériu, kde sa pestovali pomarančovníky. Po oslavách pri príležitosti svadby kurfirstovho syna už Zwinger nebol taký obľúbený na konanie hier a slávností a začal slúžiť najmä ako galéria.
Stavba za Pöppelmanna.
Výstavbou bol poverený architekt Matthäus Daniel Pöppelmann, ktorý stavbu pojal ako umelecké dielo. Veľa plastík, ktorými je Zwinger vyzdobený, vytvoril sochár Balthasar Permoser. Jeho najveľkolepejšie dielo v tomto paláci, "Kúpel nýmf", sa nachádza vo Francúzskom pavilóne v priestore s jaskyňami, sochami a fontánami. Pöppelmann sa ešte pričinil o výstavbu "Korunnej brány", z ktorej po oboch stranách vybiehajú dve symetrické galérie. Na juhovýchodnej strane je to pavilón so zvonkohrou a na druhej strane hudobný pavilón. Pálac však nebol dokončený ešte za života architekta. 
Prestavba v 19. storočí.
Súčasnú podobu dostal palác až v 19. storočí, kedy tu architekt Gottfried Semper vybudoval novorenesančnú budovu obrazovej galérie, v ktorej sa dodnes nachádzajú diela ako Sixtínska Madona, diela od Rembrandta, či ďalších významných umelcov.
Zbierky.
V paláci Zwinger sa aj v súčasnosti nachádza veľa cenných a vzácnych zbierok a umeleckých diel. Medzi ne patrí napríklad zbierka porcelánu s cennými porcelánovými plastikami z obdobia meißenskej manufaktúry aj s dielami Johanna Friedricha Böttgera, ktorý vynašiel biely tvrdý porcelán.
Stopa (jednotka dĺžky)

Stopa je historická jednotka dĺžky, predstavujúca dĺžku ľudského chodidla. V závislosti od prameňov sa pohybuje od 25 – . V súčasnosti sa zvyčajne používa iba anglo-americká (imperiálna) stopa, dĺžka ktorej sa rovná 0,30480 metra, 12 palcov alebo 0,3333 yardu. V letectve sa bežne používa na určovanie výšky letu.
1. júla 1959 sa definovala dĺžka 1 yardu v USA a krajinách Spoločenstva národov, ako 0,9144 metra. Od tejto dĺžky sa odvíja aj dĺžka angloamerickej stopy, ktorá sa určuje ako 1/3 yardu. Angloamerická stopa má odvtedy 0,3048 metra. Táto nová definícia o 2 milióntiny skrátila stopu, ktorá sa používala predtým v USA a o 1,7 ppm sa predĺžil jej britský ekvivalent.
Anton Bugan

Prof. Dr. Ing. Anton Bugan (* 6. september 1906, Ružomberok – † 30. september 1993, Rím) bol slovenský vedec, profesor mechaniky a významný predstaviteľ slovenského exilu po roku 1945. 
Život.
Študoval na Českom vysokom učení technickom v Prahe. Počas štúdií sa aktívne zapájal do študentského života. Bol predsedom spolku slovenských vysokoškolákov v Prahe - Považan. 
Pričinil sa o vznik Slovenskej vysokej školy technickej, kde sa stal jej prvým voleným rektorom 1940 - 1941. Bol prvým prednostom Ústavu mechaniky Slovenskej technickej univerzity. Tento Ústav viedol v rokoch 1938 - 1945. Stál pri založení Slovenskej učenej spoločnosti, ktorej bol prvým tajomníkom a tiež spoluzakladal Slovenskú akadémiu vied a umení, predchodkyňu dnešnej Slovenskej akadémie vied. 
Stavebná firma Antona Bugana a Petra Danišoviča sa od roku 1941 do skončenia druhej svetovej vojny podieľala na výstavbe Oravskej priehrady.
V marci 1945 odišiel pred komunistickou hrozbou do exilu. Pôsobil v Argentíne a od roku 1959 v Ríme v Taliansku. V rokoch 1962 - 1971 bol predsedom Ústredia slovenskej kresťanskej inteligencie.
Zwinger

Zwinger (z nem. parkán) môže byť:
Jama

Jama môže byť:
Bell Challenge 2009

Bell Challenge 2009 sa konal v dňoch od 14. septembra do 20. septembra v kanadskom Quebecu v hale na kurtoch s tvrdým povrchom. Rozpočet turnaja je 220 000 USD. 
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Melinda Czinková vs. Lucie Šafářová 4-6, 6-3, 7-5 
Štvorhra žien.
 Vania Kingová / Barbora Záhlavová Strýcová vs. Sofia Arvidssonová / Séverine Bremondová 6-1, 6-3
Ženská dvojhra na Bell Challenge 2009

Ženská dvojhra na Bell Challenge 2009 sa hrala ako súčasť Bell Challenge 2009 od 14. septembra do 20. septembra. Víťazkou sa stala Maďarka Melinda Czinková, ktorá vo finále porazila Češku L. Šafářovú 4:6, 6:3, 7:5. Bol to jej prvý titul na okruhu WTA.
Veterné (vrchol)

Veterné () je hôľnatý vrch v Lúčanskej Malej Fatre. Leží približne západne od Martina. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia mesta Martin a obce Kunerad. Veterné sa nachádza na južnom okraji najvyššej časti Lúčanskej Fatry, nazývanej Martinské hole. Severovýchodne na hrebeni susedí Vidlica (), juhozápadne pokračuje hrebeň k Hornej lúke () a južne ležia Humience (). 
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie juhozápadno-severovýchodným smerom. Vrcholová časť je výrazne plochá, bez lesného porastu, čo umožňuje kruhový výhľad. Nižšie časti sú porastené zmiešaným lesom, na svahoch sú husté porasty čučoriedky obyčajnej. Západné svahy odvodňujú prítoky Kuneradského potoka, južné svahy sú pramennou oblasťou potoka Bystrička. 
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške je z odlesneného vrcholu ďaleký výhľad. Severný smer sčasti obmedzuje mohutný masív Veľkej lúky (), východný zasa Podkova (). Dobre pozorovateľná je južná časť Lúčanskej Fatry i Žilinská kotlina. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné okolité pohoria a nezriedka je možné vidieť Moravsko-sliezske Beskydy, Javorníky, časť Bielych Karpát, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Veľkú Fatru.
Wilhelm Wien

Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien (číta sa [viːn]; * 13. január 1864, Primorsk, Rusko, vtedy Fischhausen, Východné Prusko - † 30. august 1928, Mníchov, Nemecko) bol nemecký fyzik. 
V roku 1893 odvodil z existujúcich teórií tepla a elektromagnetizmu tzv. Wienov posunovací zákon, ktorý umožňuje vypočítať tepelné vyžarovanie absolútne čierneho telesa pri ľubovoľnej teplote, ak je daný údaj o tomto vyžarovaní pri jednej (ľubovoľnej) pevne danej teplote. 
Za prácu okolo vyžarovania tepla dostal v roku 1911 Nobelovu cenu za fyziku.
Ženská štvorhra na Bell Challenge 2009

Ženská štvorhra na Bell Challenge 2009 sa hrala ako súčasť Bell Challenge 2009 od 14. septembra do 20. septembra. Víťazkami sa stali Američanka Vania Kingová a Češka Barbora Záhlavová Strýcová, ktoré vo finále porazili švédsko-francúzsky pár Sofia Arvidssonová, Séverine Bremondová 6-1 6-3.
David Booth

David Booth (* 24. november 1984, Detroit, USA) je americký profesionálny hokejista.
Kariéra.
Od roku 2003 hral za americký univerzitný tím Michigan State Spartans, z ktorého bol v roku 2004 draftovaný klubom Florida Panthers ako 53. v celkovom poradí. Prvý zápas v NHL odohral v sezóne 2006/07. V drese Floridy nastúpil počas šiestich sezón na 309 zápasov, v ktorých získal 167 bodov (87+80). V súčasnosti je hráčom klubu Vancouver Canucks.
Reprezentácia.
V roku 2008 bol členom americkej reprezentácie na majstrovstvách sveta.
Corinna Dentoniová

Corinna Dentoniová (* 30. júl 1989, Pietrasanta, Taliansko) je súčasná talianska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 4 turnaje ITF v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.
Mária Lujza Savojská

Mária Lujza Gabriela Savojská (* 17. september 1688 – † 14. február 1714) bola ako prvá manželka španielskeho kráľa Filipa V. španielskou kráľovnou.
Rodina a pôvod.
Mária Lujza bola tretia dcéra Viktora Amadea II. (1666 – 1732), savojského vojvodu a budúceho kráľa Sicílie a Sardínie, a jeho manželky Anny Márie Orléanskej, ktorá bola dcérou francúzskeho vojvodu Filipa I. Orleánskeho a anglickej princeznej Henriety Anny Stuartovej (dcéra anglického kráľa Karola I.).
V roku 1697 sa jej staršia sestra Mária Adelaida vydala za burgundského vojvodu Ľudovíta Francúzskeho, ktorý bol vnukom Ľudovíta XIV. Mária Lujza sa tak stala tetou budúceho francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.
Manželstvo.
2. novembra 1701 sa iba trinásťročná Mária Lujza vydala za mladšieho brata svojho švagra, Filipa V. Filip nastúpil na španielsky trón po smrti Karola II. (rok 1700), posledného španielskeho kráľa z rodu Habsburgovcov, ako následník určený v Karolovom testamente (Filipova stará matka Mária Terézia Habsburská, manželka Ľudovíta XIV., bola sestra Karola II.). Pretože Filip V. bol francúzsky princ, vznikli u ostatných európskych veľmocí (Anglicko, Habsburská monarchia) obavy, že sa Francúzsko a Španielsko spoja do jedného štátu. To by znamenalo obrovský nárast moci Francúzska. Preto vypukla skoro okamžite po Filipovom nástupe tzv. vojna o španielske dedičstvo (začala v roku 1702), v ktorej stálo Francúzsko na strane jednej a Habsburgovci, Anglicko, Savojsko, Holandsko a Portugalsko na druhej strane. Vojna bola dlhá a ťažká.
Mária Lujza bolo regentkou počas neprítomnosti svojho manžela. Napriek svojmu nízkemu veku bola veľmi schopnou regentkou. Mala veľký vplyv na svojho manžela, no sama bola veľmi ovplyvnená dvornou dámou Máriou-Annou de la Trémoille, ursínskou princeznou.
Smrť.
Zomrela vo veku 26 rokov, rovnako ako jej teta Mária Lujza Orleánska (španielska kráľovná v rokoch 1679 – 1689). Zomrela na tuberkulózu. Je pochovaná v kráľovskom sídle San Lorenzo de El Escorial.
Dvaja jej synovia sa stali španielskymi kráľmi, ale zomreli bezdetní.
Jej manžel sa po roku od jej smrti druhýkrát oženil s Alžbetou Farnese.
Potomkovia.
Predkovia.
"Poznámka: Všimnite si, že Mária Lujza mala aj z otcovej, aj z matkinej strany rovnakých predkov – Henrich IV. a Mária Medicejská boli jej prastarými rodičmi z otcovej a dvakrát z matkinej strany."
Nils Gustaf Dalén

Nils Gustaf Dalén (* 30. november 1869, Stenstorp, Švédsko – † 9. december 1937, Štokholm) bol švédsky fyzik, chemik a priemyselník, ktorý sa zaoberal využitím plynov.
V roku 1912 dostal Nobelovu cenu za fyziku za svoj vynález súmrakového regulátora pre plynové lampy, ktorý reguloval tok plynu na základe intenzity svetla.
John William Strutt

John William Strutt, 3. barón Rayleigh (* 12. november 1842, Maldon, Spojené kráľovstvo - † 30. jún 1919, Witham), známy aj ako Lord Rayleigh, bol britský fyzik, ktorý spolu s Williamom Ramsayom objavil chemický prvok argón, za čo v roku 1904 dostal Nobelovu cenu za fyziku. Objavil tiež jav, dnes nazývaný Rayleighov rozptyl, ktorý vysvetľuje prečo je obloha modrá.
Irving Berlin

Irving Berlin, vlastným menom Israel Isidore Baline (* 11. máj 1888, Ťumeň – † 22. september 1989, New York) bol americký hudobný skladateľ. Presné miesto jeho narodenia nie je známe, pochádzal zo židovskej rodiny, ktorá pochádzala z poľského, dnes bieloruského mesta "Tałačyn" či po poľsky "Tołoczyn".
Život.
V dôsledku antisemitských pogromov proti tamojším židom v 80. rokoch 19. storočia v Rusku sa Irvingovi rodičia spoločne so svojimi siedmimi deťmi roku 1891 presťahovali do USA, kam prišli v roku 1892. Po otcovej predčasnej smrti museli deti začať pracovať, aby sa rodina uživila. Irving začínal pracovať po škole ako novinový predavač (kamelot) a čistič topánok. Neskôr tiež pracoval ako „spievajúci čašník“, čo bola na začiatku 20. storočia v Amerike pomerne módna záležitosť. Jeho vtedajší šéf sa potreboval čo najviac vytiahnuť proti miestnej barovej a krčmovej konkurencii, preto požiadal Irvinga či by pre neho nemohol zložiť nejakú pesničku. Irving to skúsil a šlo mu to veľmi dobre. 
Už v roku 1911 zložil svetoznámy hit "Alexander's Ragtime Band", ktorý sa hrá v rôznych úpravách a modifikáciách dodnes. V 20. rokoch 20. storočia už bol veľmi známym hudobným skladateľom, ktorý usilovne písal pesničky (podobne ako jeho hudobný kolega George Gershwin) hlavne pre broadwayské hudobné divadla, po príchode zvukového filmu potom aj pre hudobné filmy napr. s Fredom Astairom a Ginger Rogersovou. Aj v čase nástupu swingu sa mu podarilo napísať celú radu známych evergreenov. Spolu s Georgom Gershwinom je dnes považovaný za jedného zo svetových zakladateľov modernej populárnej hudby.
Irving Berlin zomrel 22. septembra 1989 vo veku 101 rokov na srdcový infarkt.
Dielo, výber.
Piesne.
Počas svojho života napísal viac ako 1 000 piesní, niektoré zdroje uvádzajú dokonca číslo cez 3 000 piesní, v každom prípade ich bolo naozaj veľké množstvo.
Lubrikačný gél

Lubrikačný gél je polotuhý materiál, vytvárajúci tenký film, ktorý pomáha znižovať trenie lubrikáciou povrchu, zvyčajne pokožky. Prípravok v takomto prípade nahradzuje nedostatočné zvlhčenie sliznice pri pohlavnom styku. Svoje využitie má aj v zdravotníctve. Používa sa pri gynekologických a ultrazvukových vyšetreniach.
Heroes of Might and Magic (séria)

Heroes of Might and Magic je séria počítačových hier zaradených do žánrov ťahová stratégia a čiastočne RPG.
Princíp.
Hlavným princípom hry je neustále rozširovať svoje územie a na ňom sa nachádzajúce hrady, bane a rôzne poklady. Hrdinovia, ktorí sú v hre velitelia armád, bojujú o jednotlivé územia a vojensky i magicky podporujú im zverené jednotky.
Národy.
V rôznych sériách hry sa nachádzajú rôzne národy. Niektoré sú vhodnejšie skôr na posilnenie jednotiek v útoku, iné v obrane. Národ černokňažníkov je napríklad výborný v zosielaní kúziel deštruktívnej mágie a národ nekromantov (nenachádza sa v prvej hre série) v zosielaní kliatieb a oživovaní mŕtvych.
Prehľad národov v hre Heroes of Might and Magic 3, ktorá je najobľúbenejším dielom série:
Hrdinovia.
Každý
Vydania.
Heroes of Might and Magic: The strategic Quest.
Prvá hra série pochádza z polovice 90. rokov. Hráč môže v kampani za jeden zo štyroch odlišných národov dobyť ostatné národy. V tejto pôvodnej hre sa nachádza národ rytierov, kúzelníc, černokňažníkov alebo barbarov. Každý národ má svoje silné i slabé stránky, a na víťazstvo je potrebné vytvoriť silného hrdinu, ktorý bude schopný pomocou svojej taktickej a magickej sily poraziť nepriateľov.
Duch (film)

Duch () je dramaticko-romantický film, v ktorom hrá hlavnú postavu Patrick Swayze, ďalej Demi Moorová a Whoopi Goldbergová. Scenár napísal Bruce Joel Rubin (Sleeping with the Enemy, Deep Impact), režíroval Jerry Zucker ("Pripútajte sa, prosím!", "Bláznivá strela"). Film bol trikrát nominovaný na Oscara v kategórii Najlepší film, Najlepší originálny scenár a Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe (Whoopi Goldbergová).
Film sa stal inšpiráciou pre muzikálovú verziu, ktorá je pripravovaná v divadle West End pravdepodobne na rok 2010.
Hopmanov pohár 2001

Hopmanov pohár 2001 bol 13. ročník Hopmanovho pohára, turnaja zmiešaných družstiev v tenise. Zúčastnilo sa na ňom osem družstiev. Prvé zápasy sa odohrali 30. decembra 2000 a finálové zápasy 6. januára 2001 na dvorcoch Burswood Entertainment Complex v austrálskom Perthe. Víťazom sa stalo družstvo švajčiarska Martina Hingisová a Roger Federer, ktoré vo finále zdolalo americký pár Monica Selesová, Jan-Michael Gambill 2:1.
Skupina A.
Poznámka: Víťaz skupiny postúpil do finále.
Skupina B.
Poznámka: Víťaz skupiny postúpil do finále.
Katolícke Veličenstvá

Katolícke Veličenstvá je titul, ktorý udelil pápež Alexander VI. kráľovským manželom Izabele Kastílskej a Ferdinandovi II. Aragónskemu, spoločne vládnucim v rokoch 1479 – 1504 Kastílii a Aragónsku.
Izabela Kastílska (1451 – 1504), dcéra kastílskeho a leónskeho kráľa Jána II., sa vydala v roku 1469 za sicílskeho kráľa a dediča aragónskeho trónu Ferdinanda (1452 – 1516). Ferdinand bol od roku 1466 spoluvládcom svojho otca, aragónskeho kráľa Jána II.
Po smrti svojho staršieho brata, kastílskeho kráľa Henricha IV. bola Izabela vyhlásená v roku 1474 kráľovnou Kastílie. O kastílsky trón musela potom bojovať s Henrichovou dcérou Janou la Beltraneja, ktorú podporovalo Portugalsko. V roku 1479 sa stal Ferdinand aragónskym kráľom a kráľovstvá Kastília a Aragónsko boli spojené personálnym zväzkom, ktorý položil základy budúcemu španielskemu kráľovstvu.
Po Izabelinej smrti zdedila kastílsky trón jej dcéra Jana Kastílska so svojim manželom Filipom Pekným z rodu Habsburgovcov, ktorý však zomrel už v roku 1506. V Aragónsku vládol naďalej Ferdinand a vzhľadom na duševnú chorobu svojej dcéry vykonával vládu aj v Kastílii. Po jeho smrti zdedil oba tróny Janin a Filipov syn Karol I. (V.) Habsburský.
Boleslav I. (Poľsko)

Boleslav I. Chrabrý (; * asi 967 – † 17. júna 1025) bol od roku 992 poľské knieža a v roku 1025 poľský kráľ.
Patril k dynastii Piastovcov. Bol synom prvého historického vládcu Poľska – Meška I. a českej kňažnej Dobravky. Po smrti otca v roku 992 vyhnal jeho druhú ženu Odu a jej synov a spojil poľský štát pod svojou vládou. V roku 999 s povolením pápeža utvoril v Hnezdne biskupstvo. V roku 1000 prijal návštevu nemeckého cisára Otta III. a získal od neho potvrdenie nezávislosti Poľska. 
Po smrti Otta III. v roku 1002 bojoval proti Rímskonemeckej ríši. Vojny sa ukončili až v roku 1018 podpísaním mieru v Budyšíne a pripojením Lužice k Poľsku. Začiatkom 11. storočia Boleslav Chrabrý získal aj Moravu, Slovensko (až po Dunaj) a prechodne aj Česko, v roku 1007 stratil ale Západné Pomoransko. V rokoch 1013-1018 bojoval na Rusi. V roku 1025 sa korunoval za historicky prvého kráľa Poľska.
Mešek II. (Poľsko)

Mešek II. Lambert alebo Meško II. Lambert (; * 990 – † 10. máj 1034) bol v rokoch 1025 – 1031 poľský kráľ, a v rokoch 1032 – 1034 poľské knieža – vojvoda rímskonemeckého Poľska. 
Patril k dynastii Piastovcov. Bol druhým synom poľského kráľa Boleslava I Chrabrého. V roku 1013 sa oženil s Richsou, neterou nemeckého cisára Otta III. 
Ešte počas života svojho otca sa zúčastnil na vojne proti Rímskonemeckej ríši. Posilnil štát a organizáciu cirkvi. V roku 1031 ho ale porazil brat Bezprym, ktorého podporovala Kyjevská Rus, a musel preto utiecť do Čiech. Vrátil sa po smrti Bezpryma, ale už sa mu nepodarilo získať pôvodnú moc – musel uznať nadradenosť rímskonemeckého cisára, vzdať sa titulu kráľa a odstúpiť časť území štátu svojmu bratovi Ottovi a ďalšiemu príbuznému Ditrichovi. Po smrti Otta v roku 1033 Mešek II. spojil štát pod svojou vládou, ale plnú nezávislosť a titul kráľa získal až jeho vnuk Boleslav II. Smelý.
Mešek II. zomrel v roku 1034. Po niekoľkých rokoch chaosu a rozpadu štátu sa jeho nástupcom napokon stal jeho syn Kazimír I. Obnoviteľ.
Daviscupový tím USA

Daviscupový tím USA je tenisový tím, ktorý reprezentuje USA v Davisovom pohári.
Charles Édouard Guillaume

Charles Édouard Guillaume (* 15. február 1861, Fleurier, Švajčiarsko† 13. máj 1938, Sèvres, Francúzsko) bol švajčiarsky fyzik. V roku 1920 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objav anomálií v zliatinách niklu a oceli, čím prispel k rozvoju presných meraní. Je tiež známy ako vynálezca niklovo-oceľových zliatin, invaru a elinvaru.
Gustav Ludwig Hertz

Gustav Ludwig Hertz (* 22. júl 1887, Hamburg, Nemecko – † 30. október 1975, Berlín, NDR) bol nemecký experimentálny fyzik a synovec slávneho Heinricha Rudolfa Hertza, po ktorom je pomenovaná jednotka Hz. 
V roku 1925 dostal spolu s Jamesom Franckom Nobelovu cenu za fyziku za objav zákonov opisujúcich zrážky atómov s elektrónmi. Franckov-Hertzov experiment bol jedným z prvých pokusov, ktorý preukazoval Bohrov model, čo bol predchodca kvantovej mechaniky.
Cartan

Cartan je priezvisko, ktoré mali tieto osobnosti:
Cartan tiež môže byť:
Victor Franz Hess

Victor Franz Hess (* 24. jún 1883, Peggau, Rakúsko, vtedy Rakúsko-Uhorsko - † 17. december 1964, Mount Vernon, New York, USA), známy aj ako Victor Francis Hess, bol rakúsko-americký fyzik. 
V roku 1936 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objav kozmického žiarenia. V tom istom roku dostal Nobelovu cenu aj Carl David Anderson.
Hess

Hess alebo Heß je priezvisko, ktoré mali tieto osobnosti:
Clinton Davisson

Clinton Joseph Davisson (* 22. október 1881, Bloomington, Illinois, USA – † 1. február 1958, Charlottesville, Virgínia) bol americký fyzik. 
V roku 1937 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objav a experimentálny dôkaz difrakcie elektrónov na kryštále. V tom istom roku dostal Nobelovu cenu za fyziku aj George Paget Thomson, ktorý túto difrakciu objavil v rovnakom čase samostatne.
George Paget Thomson

George Paget Thomson (* 3. máj 1892, Cambridge, Spojené kráľovstvo – † 10. september 1975, Cambridge) bol britský fyzik. 
V roku 1937 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objav a experimentálny dôkaz difrakcie elektrónov na kryštále, čím objavil vlnové vlastnosti elektrónu. V roku 1937 dostal Nobelovu cenu za fyziku aj Clinton Davisson, ktorý túto difrakciu objavil nezávisle a v rovnakom čase.
Bol synom Josepha Johna Thomsona, tiež významného britského fyzika a nositeľa Nobelovej ceny.
Otto Stern

Otto Stern (* 17. február 1888, Żory, Poľsko, vtedy Sohrau, Prusko - † 17. august 1969, Berkeley, Kalifornia, USA) bol americko-nemecký fyzik. 
Ako experimentálny fyzik v roku 1922 spoločne s Waltherom Gerlachom pri Stern-Gerlachovom pokuse objavil a dokázal priestorové kvantovanie magnetického momentu atómu.
V roku 1943 dostal Nobelovu cenu za fyziku za príspevok k vývoju metódy molekulových lúčov a za objav magnetického momentu protónov.
John Douglas Cockcroft

John Douglas Cockcroft (* 27. máj 1897, Todmorden, Spojené kráľovstvo – † 18. september 1967, Cambridge) bol britský fyzik. 
V roku 1951 dostal spolu s Ernestom Waltonom Nobelovu cenu za fyziku za transmutáciu atómových jadier umelo urýchlenými atómovými časticami.
Cockroft-Waltonov experiment.
John Cockroft a írsky fyzik Ernest Walton vytvorili pomocou lineárneho urýchľovača častíc, napájaného kaskádovým násobičom, prvú jadrovú syntézu. Bombardovali lítium umelo zrýchlenými protónmi.
Ernest Walton

Ernest Thomas Sinton Walton (* 6. október 1903, Dungarvan, Írsko – † 25. jún 1995, Belfast, Spojené kráľovstvo) bol írsky fyzik. 
V roku 1951 dostal spolu s Johnom Douglasom Cockcroftom Nobelovu cenu za fyziku za transmutáciu atómových jadier umelo urýchlenými atómovými časticami. Je doposiaľ jediným Írom, ktorý dostal Nobelovu cenu za niektorú z vedeckých oblastí.
Felix Bloch

Felix Bloch (* 23. október 1905, Zürich, Švajčiarsko – † 10. september 1983, Zürich) bol švajčiarsky fyzik, ktorý väčšinu tvorivého života prežil na Stanfordovej univerzite v USA. 
V roku 1952 dostal spoločne s Edwardom Millsom Purcellom Nobelovu cenu za fyziku za príspevky k rozvoju jadrovej magnetickej rezonancie a presného merania jadrového magnetizmu (Blochove rovnice, ktoré objavil v roku 1946 určujú časový priebeh jadrového magnetizmu) a objavy s tým spojené.
Edward Mills Purcell

Edward Mills Purcell (* 30. august 1912, Taylorville, Illinois, USA – † 7. marec 1997, Cambridge, Massachusetts) bol americký fyzik. 
V roku 1952 dostal Nobelovu cenu za fyziku (spolu s Felixom Blochom) za jeho nezávislý objav jadrovej magnetickej rezonancie v kvapalinách a pevných látkach, publikovaný v roku 1946.
Mária Lujza

Mária Lujza môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 prebiehala v šiestich šesťčlenných a troch päťčlenných skupinách. Zo skupín priamo na ME postúpilo deväť víťazov skupín a jedno najlepšie mužstvo z druhého miesta; osem účastníkov z druhých miest bojovalo v baráži o zostávajúce štyri postupové miesta.
Rozlosovanie.
Tímy boli rozlosované do kvalifikačných skupín zo šiestich košov.
Viedenská rýchlodráha

Viedenská rýchlodráha () je rýchlodráha v rakúskom meste Viedeň a jeho okolí. Na rozdiel od mestského metra táto rýchlodráha presahuje hranice mesta a prevádzkuje ju spoločnosť ÖBB. Pozostáva z mnohých rozvetvených liniek. 
Kmeňová trať.
Kmeňová trať () je trať medzi zastávkami Floridsdorf (severný okraj vlastnej Viedne) a Meidling (južný okraj vlastnej Viedne), po ktorej chodia takmer všetky linky rýchlodráhy. Má dĺžku 13,3 km a nasledovné stanice od juhu na sever:
Všetky linky zastavujú na všetkých staniciach kmeňovej trate okrem liniek S5 a S6, ktoré nezastavujú na Matzleinsdorfer Platz.
Mešek II.

Mešek II. alebo Meško II. môže byť:
Mária Anna Falcká

Mária Anna Falcká môže byť:
Willis Eugene Lamb

Willis Eugene Lamb (* 12. júl 1913, Los Angeles, Kalifornia, USA - † 15. máj 2008, Tucson, Arizona) bol americký fyzik. 
V roku 1955 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objavy týkajúce sa jemnej štruktúry spektra vodíka. V tom istom roku dostal Nobelovu cenu za fyziku aj Polykarp Kusch. Spolu s ním Lamb dokázal presne určiť niektoré elektromagnetické vlastnosti elektrónu, najmä jeho magnetický moment.
Polykarp Kusch

Polykarp Kusch (* 26. január 1911, Blankenburg, Nemecko - † 20. marec 1993, Dallas, Texas, USA) bol nemecko-americký fyzik. 
V roku 1955 dostal spolu s Willisom Eugeneom Lambom Nobelovu cenu za fyziku za presné určenie magnetického momentu elektrónu. Kusch zistil, že tento magnetický moment je väčší ako jeho teoretická hodnota, čo viedlo k zmenám a novým poznatkom v kvantovej elektrodynamike.
Peter Mikuš

Peter Mikuš (* 10. január 1985, Trenčín) je slovenský hokejový obranca. 
Odchovanec Dukly Trenčín. Premiéru v Slovenskej extraliga mal v sezóne 2003/04; v tej istej sezóne hral v 1.lige za Dukla Trenčín B. Pôsobil aj v Piešťanoch a Považskej Bystrici. Pred začiatkom sezóny 2009/10 podpísal zmluvu s tímom HC Košice.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 6 zápasov, zaznamenal dve asistencie.
Chendžerova pyramída

Chendžerova pyramída je kráľovská hrobka, ktorá leží na území pohrebiska južne od dediny Sakkára v Egypte.
Pyramídu postavil faraón 13. dynastie Chendžer (okolo 1745 pred Kr.), ktorý bol pravdepodobne podľa mena cudzinec, asi pôvodom ázijský (sýrsky alebo palestínsky) žoldnier.
Pyramída.
Stavba má jadro z nepálených tehál, ktoré kedysi zakrýval obklad z vápencových blokov. Vstup dovnútra pyramídy sa nachádza pod západnou stenou pri juhozápadnom nároží, chodba klesá do podzemia ako rampa so schodiskom uprostred, pokračuje v rôznych úrovniach a štyrikrát sa lomí, až ústi pri strede základne do pohrebnej komory, ktorá je postavená podľa pohrebnej komory Pyramídy Amenemheta III. v Hawáre. Na trase chodby sa nachádzajú dva monolitické uzávery, ktoré neboli nikdy uzatvorené. Priestor tvorí obrovský kremencový monolit, zapustený v kamennom podloží s priestorom vytesaným v jeho strede. Nad ním leží veko z dvoch veľkých plochých monolitov, ktoré ho uzatvárali. Po stranách sú úzke šachty, pomocou ktorých sa spúšťal jeden z blokov po pohrebe. Nad kremencovou komorou je vybudovaný sedlový strop z veľkých vápencových blokov a nad ním tehlová klenba na statické odľahčenie stropu od hmotnosti, ktorou pôsobí masa jadra z nepálených tehál.
Pyramídový komplex.
Zádušný chrám kedysi stál pred východnou stenou pyramídy, dnes je úplne zničený. Pri archeologickom výskume sa našli okrem dlažby, fragmentov stĺpov a reliéfov aj úlomky pyramidia z čiernej žuly s hieroglyfickými nápismi a reliéfnou dekoráciou. Areál bol obohnaný dvomi múrmi, vnútorný bol z vápencových blokov, zdobený výklenkami, vonkajší z nepálených tehál. Našli sa pozostatky vstupnej kaplnky pri severnej stene pyramídy. Pri severovýchodnom nároží stála menšia pyramída, jediná pri pyramídach z 13. dynastie, so schodiskom a chodbou z východu a dvomi pohrebnými komorami, v ktorých boli pravdepodobne pochované dve Chendžerove manželky. Pri juhovýchodnom nároží medzi vnútorným a vonkajším múrom sa našli aj stopy po schodisku neurčitej subštruktúry, ktorá možno patrila nedokončenej kultovej pyramíde.
Výskum.
Pyramídu objavil roku 1929 švajčiarsky egyptológ Gustave Jéquier v rámci vykopávok v okolí Šepseskafovej hrobky.
Lukas Ridgeston

Lukas Ridgeston alebo Juraj Vrzgula (* 5. apríl 1974, Bratislava) je slovenský pornoherec. Patrí k prvým a najznámejším hviezdam pracujúcim pre značku Bel Ami.
Jeho pseudonym vznikol vlastne náhodou. V začiatočnej fáze produkovalo Bel Ami pre americký trh. V tomto čase herci v Bel Ami ešte nedostávali pseudonymy. Pri zverejnení jednej fotosérie v americkom magazíne vydavateľ teda pomenoval chlapca "Lucas Ridgeston", aby tým pre čitateľov vznikol dojem, že ide o mladého atraktívneho študenta americkej high school. Bel Ami toto meno ponechalo, len prispôsobilo spôsob písania amerického mena "Lucas" na európske "Lukas".
Kariéra.
Ešte predtým ako sa stal exkluzívnym modelom Bel Ami bol Lukas Ridgeston hercom v nemeckej produkčnej spoločnosti Gero. Už v roku 1992 sa jeho fotky objavili v americkom magazíne "Freshmen". Prelomom v jeho kariére sa stala po ňom pomenovaná trilógia "Lukas Story". V jej prvej časti hral s Johanom Paulikom. Aj v jej ďalších častiach účinkovali herci z dielne Bel Ami, no keďže Lukas hral len aktívnu rolu, boli kombinácie s ďalšími hercami ako Ion Davidov alebo Eric Kovac čiastočne obmedzené. Po trojročnej pauze sa Lukas v roku 2001 vracia vo filme "Coverboys" na scénu a v tomto filme je v piatich scénkach. Potom nasleduje ďalšia prestávka až do roku 2005, v ktorom sa stane titulnou hviezdou dvojdielneho filmu "Lukas in Love" a objaví sa aj následne vo filme "Private Life of Tim Hamilton". 
Celosvetová cestovateľská príručka pre homosexuálov Spartacus International Gay Guide si ho v roku 2006 vybrala ako modela na titulnú stránku.
Externé odkazy.
Lukas Ridgeston v anglickej filmovej internetovej databáze
Wormwood

Wormwood je jedenásty štúdiový album švédskej black metalovej skupiny Marduk. Nahraný bol v Endarker Studio a vydaný Regain Records 21. septembra v Európe a 13. októbra v USA.