Soľ (okres Vranov nad Topľou)

Soľ je obec na Slovensku v okrese Vranov nad Topľou. Nachádza sa na významnej štátnej ceste I/18, ktorá spája Vranov nad Topľou s krajským sídlom Prešovom.
Polohopis.
Katastrálne územie sa rozkladá v povodí rieky Tople v severozápadnom výbežku Východoslovenskej nížiny, na rozhraní dvoch podcelkov Východoslovenskej pahorkatiny – z juhozápadu doň zasahuje Podslanská pahorkatina a zo severovýchodu Toplianska niva. Stred obce leží v nadmorskej výške Prirodzenú chotára hranicu tvorí Topľa s Komáranmi a Jastrabím nad Topľou a potok Prilajná so Zámutovom, pričom ostatné hranice boli vytýčené umelo.
Vodné toky.
Katastrom obce preteká rieka Topľa. Obcou preteká Slaný potok, ktorý sa vlieva do Tople.
Chotárne názvy.
V severnej časti extravilánu:
V západnej časti extravilánu:
V južnej časti extravilánu:
Vo východnej časti extravilánu:
V intraviláne sa na označenie niektorých jeho častí používajú názvy:
Obyvateľstvo.
V roku 2015 mala obec 2 516 obyvateľov.
Dejiny.
Obec Soľ patrí k najstarším obciam na východnom Slovensku. Výhodná geografická poloha v údolí rieky Topľa ju už v dobe kamennej predurčila na miesto ľudského sídliska, ktoré sa s prestávkami rozvíjalo až do súčasnosti. Najstaršia písomná zmienka pochádza z roku 1252. V listine vydanej Jágerskou kapitulou pri príležitosti delenia majetkov zemana Filkeho, brata Číza z Moravian (Chyz de Morova), sa uvádza, že spomínaný zeman Číz daroval Soľ, spolu s inými majetkami, svojmu bratovi Štefanovi a jeho dedičom, čo všetci potvrdili pred jágerskou kapitulou v prítomnosti svedkov.
Symboly obce.
Najstaršia známa pečať obce Soľ pochádza z posledných rokov 18. alebo počiatku 19. storočia. Jej odtlačok sa zachoval na písomnosti uloženej v Zemplínskom župnom archíve v Sátoraljaújhelyi. Podobu pečate možno zrekonštruovať podľa voskového odtlačku pečatidla na súdnom svedectve richtára a obyvateľov Soli proti židovi Pinkesovi z 3. 3. 1821. Na pečati je kruhopisom umiestnený vtedajší oficiálny obce "SÓKUT", bližšie neidentifikovateľný vták s roztiahnutými krídlami, dlhým chvostom a priamym zobákom, stojaci alebo strmhlav dole letiaci nad pásom kopcov.
Roku 1830 obec používala nové typárium s odlišným vyhotovením. Jeho odtlačok sa zachoval na listine zo 14. 7. 1834 uloženej v Okresnom vlastivednom múzeu vo Vranove nad Topľou so sídlom v Hanušovciach nad Topľou. Oproti predchádzajúcej pečati obsahuje bohatší kruhopis s textom "SÓKÚT HELYSÉGE 1830" (obec Soľ 1830), ďalej lemeš a čerieslo a po ich okraji po jednej hviezdičke. Motív lemeša a čeriesla býval bežný pri poľnohospodárskych obciach, hoci na Zemplíne pomerne zriedkavejší. Túto pečať obec používala do polovice 19. storočia.
Odtlačky ďalšieho typária, ktoré obec používala asi od prvej polovice 60. rokov 19. storočia sa zachovali na písomnostiach zo 70. rokov 19. storočia uložených v Zemplínskom župnom archíve v Sátoraljaújhelyi. Na pečati s kruhopisom "SÓKUT HELYSÉGE PETSÉTYE" ("Pečať obce Soľ") je vyobrazená postava muža v klobúku so širokou strechou, čerpajúceho vodu z vahadlovej studne, stojaceho vedľa širokej nádoby, určenej zrejme k odparovaniu soli. Ide o tzv. hovoriace znamenie, ktoré doslovne vyjadruje maďarské pomenovanie obce "Sókút" ("soľná studňa").
Od roku 1890 obec používala novú pečať, ktorá bola zhotovená podľa normy záväznej aj pre ostatné obce, teda neobsahovala vlastné znamenie. Popri kvetinovo-rastlinnom ornamente obsahovala kruhopis "ZEMPLÉN MEGYE VARANNÓI JARÁS SÓKUT KÖZSÉG PECSÉTJE" ("Zemplínska župa Vranovský okres Pečať obce Soľ").
Po roku 1990 vytvorili Jozef Novák a Ladislav Čisárik z firmy SIGNUM Bratislava erb obce, ktorý sa opiera o tretiu pečať, čím sa porušila zásada, že smerodajné pre tvorbu erbu obce majú byť najstaršie pečate (avšak je možné, že autori erbu dve staršie pečate nepoznali). Ďalším nedostatkom je to, že obec má "hovoriaci erb", ktorý je ale hovoriacim len pri maďarskom názve, pri slovenskom názve obce sa tento charakter stráca.
Blazón erbu znie: "V modrom štíte na zelenej pažiti stojaci striebroodetý obrátený zlatovlasý muž vo veľkom čiernom klobúku, vpravo od neho na striebornom podstavci zlatá misa, vľavo od neho strieborná murovaná studňa so zlatým vahadlom." Bol prijatý ako symbol obce uznesením obecného zastupiteľstva OZ - 6/92 dňa 13. 11. 1992 a bol schválený Heraldickou komisiou Ministerstvom vnútra SR a zaevidovaný v Heraldickom registri SR pod signatúrou S-35/93.
Politika.
Obecné zastupiteľstvo.
Starostom je od roku 1994 Ing. Jozef Berta
Školstvo.
V obci sa nachádza základná škola, ktorá pre druhý stupeň (ročníky 5 až 9) pokrýva aj okolité obce Hlinné a Rudlov. Škola má dve budovy s triedami. "Stará budova" bola postavená v roku 1957 a "Nová budova" v roku 1975. Prepojené sú zasklenou spojovacou chodbou, pod ktorou sa nachádza skleník. V areáli školy sú aj školské dielne, park, dopravné a športové ihrisko.
V škole vyučuje 32 učiteľov (školský rok 2006/2007) a navštevuje ju 521 žiakov (šk. r. 2005/2006).
V obci sa nachádza aj materská škola, ktorú v školskom roku 2005/06 navštevovalo 65 detí.
Doprava.
Na okraji obce sa nachádza železničná zastávka, ktorou prechádza neelektrifikovaná železničná trať spájajúca Prešov s Humenným (cez Vranov nad Topľou a Strážske).
V strede obce je autobusová zastávka. Obec sa nachádza na hlavnej ceste1/18 medzi Prešovom a Vranovom nad Topľou, resp. Michalovcami.