burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Maserati

Maserati S.p.A. je známy taliansky výrobca športových vozidiel. Firmu založili bratia v roku 1914 v Bologni. Sídlo a továreň sa v súčasnosti nachádza v Modene. Patrí koncernu Fiat, respektíve jeho súčasti Alfe Romeo.
Čung-chuan čung-sin

Čung-chuan čung-sin (čínskym písmom 中環中心; angl. The Center) je štvrtý najvyšší mrakodrap v Hongkongu, po budovách Two International Finance Centre (88 poschodí), Central Plaza a Bank of China Tower. Má výšku 346 m a 73 poschodí. Patrí medzi málo mrakodrapov v Hongkongu, ktoré sú postavené z čistej ocele bez betónového jadra. Nachádza sa na Queen's Road Central.
Porsche

Porsche Automobil Holding SE, často skracované na Porsche SE ( [ˈpɔʁʃə]), a "Societas Europaea" alebo Európska verejná spoločnosť je nemecký výrobca luxusných, športových a superšportových automobilov, vlastnený Piëch-Porsche skupinou. Porsche SE sídli v Zuffenhausene, mestskej časti Stuttgartu, Bádensko-Württembersko.
Porsche SE má jednu hlavnú dcérsku spoločnosť Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (skrátene Porsche alebo Porsche AG), ktorá je zodpovedná za vlastnú produkciu a výrobu automobilov Porsche. Väčšinovým vlastníkom spoločnosti je Volkswagen AG, ktorá vlastní 50% podiel.
Prehľad.
Spoločnosť bola založená ako "Dr. Ing. h. c. F. Porsche GmbH" v roku 1931 Ferdinandom Porsche, rakúskym inžinierom narodeným v Maffersdorfe v časoch Rakúsko-Uhorska (dnes Vratislavice nad Nisou, Česko) a jeho zaťom Antonom Piëchom rakúskym advokátom. Ferdinand Porsche je tiež známy pre dizajn prvého Volkswagenu, ale Béla Barényi o päť rokov neskôr predstavil základný dizajn. V súčasnosti firma vyrába modely športových automobilov 911 (991/2), 718 Boxster,718 Cayman, SUV Cayenne a Macan. Najnovší modelový rad sedan Panamera sa začal vyrábať dňa 20. apríla 2009.
V auguste 2009 sa Porsche SE a Volkswagen AG dohodli na zlúčení v roku 2011 do formy "Integrated Automotive Group".
Solaris Trollino 12

Solaris Trollino 12 je model poľského nízkopodlažného trolejbusu, ktorý sa vyrába od roku 2001.
Konštrukcia.
Na začiatku 21. storočia bol na báze autobusu Solaris Urbino vyvinutý nový nízkopodlažný trolejbus Solaris Trollino 12. Ide o štandardný dvojnápravový trolejbus so samonosnou karosériou. Elektrická výzbroj je u vozidiel I. generácie umiestnená v tzv. „komíne“ v zadnej časti interiéru vozidla. Trolejbusy II. generácie majú už výzbroj umiestnenú na streche vozidla. Na pravej bočnici sa nachádzajú troje dvojkrídlové skladacie dvere.
Existujú tri varianty trolejbusov Trollino 12. Všetky ale majú spoločného výrobcu karosérie (poľská firma Solaris Bus &amp; Coach). Vozidlá označené ako Trollino 12 T sú vybavené jednosmernou elektrickou výzbrojou od poľskej spoločnosti "Trobus Gdynia", alebo od firmy "Ganz-Škoda" (pôvodne "Ganz"). Trolejbus Trollino 12 DC, ktorý má jednosmernú elektrickú výzbroj TV Progress od spoločnosti "Cegelec", existuje iba v jednom exemplári v českej Opave. Tretí variant je označený ako Trollino 12 AC. Tieto vozidlá sú vybavené striedavou elektrickou výzbrojou TV Europulse od firmy "Cegelec" s asynchrónnym trakčným motorom.
V trolejbusoch Trollino 12 M sa nachádza striedavá výzbroj od poľskej firmy "Medcom", s asynchrónnym trakčným motorom typ "STDa280-6B/175" od poľskej firmy "EMIT S.A" Żychlin.
V Bukurešti sa nachádza jediný trolejbus Trollino, ktorý je vybavený elektrickou výzbrojou "Astra" pochádzajúcou z Rumunska.
Niektoré vozidlá môžu byť na želanie zákazníka vybavené pomocným naftovým agregátom, ktorý umožňuje jazdu vozidla aj mimo trolejového vedenia. Môže byť teda využitý napríklad pri mimoriadnych výlukách.
Prototypy.
Tzv. poľský prototyp (respektíve prvý prototyp) vozu Trollino 12 T bol vyrobený v roku 2001, teraz premáva v Gdyni s evidenčným číslom 3001. Tzv. český prototyp (Trollino 12 DC) bol vyrobený v roku 2002. Po skúškach v Ostrave a Opave bol v roku 2003 definitívne predaný do Opavy, kde obdržal evidenčné číslo 84.
Prevádzka.

Poznámka (Gdyňa): vozy Trollino 12 AC obdržali evidenčné čísla 3003, 3005, 3009, 3028, 3030, 3032, 3033, 3036, 3039, 3040, 3081 – 3085
Mini (auto)

MINI Austin Rover je vozidlo projektované britským konštruktérom gréckeho pôvodu Alecom Issigonisom. Toto vozidlo bolo uvedené na trh v roku 1959. Na začiatku 60. rokov 20. storočia sa stalo jedným z najobľúbenejších európskych áut.
Mini vstúpil na trh v dobe, keď svet (a hlavne Veľká Británia) túžila po malom praktickom aute do mesta. Na to zareagovali značky Austin a Morris, pod týmito značkami sa Mini neskôr produkovalo. Hlavný konštruktér, Alec Issionis navrhol prevratný spôsob konštrukcie tohto nesporne revolučného vozidla. Typ konštrukcie „všetko vpredu“ – to znamená motor, náhon predných kolies aj prevodovka. Prevratné bolo aj umiestnenie motoru naprieč, do tej doby sériovo vôbec neprodukované, ktoré dávalo omnoho viac priestoru pre posádku a umožňovalo čo najmenšie rozmery auta. Mini sa podľa predpokladu stalo predajným trhákom a vyrábal sa až do roku 2001, pričom sa vyrobilo 5,3 miliónov kusov. Od toho roku sa vyrába už pod kontrolou a vedením spoločnosti BMW, ktorá Mini kúpila, úplne nové vozidlo predávané pod značkou Mini vo verziách Cooper, Hatch atď. V roku 2007 prišla nová generácia, ktorá priniesla evolúciu skôr technickú ako dizajnovú. V tom istom roku sa na autosalóne vo Frankfurte predstavila verzia kombi s názvom "Clubman". Ďalej sa chystá uviesť terénne varianty a končia sa prípravy pre kabriolet. Na rozdiel od prvej generácie však Mini vyrábaný po roku 2001 patrí k drahším štýlovým automobilom.
Autori designu nových modelov Mini striktne odmietajú označenie retro. Tvrdia, že súčasný vzhľad týchto vozidiel je len pokračovaním línie prvej generácie.
Mitsubishi Group

Mitsubishi Group (transkripcia: "Micubiši gurúpu") je veľký japonský priemyselný koncern, jeho najznámejšiou časťou je automobilka Mitsubishi Motors.
Rolls-Royce

Rolls-Royce je britská spoločnosť na výrobu automobilov, ktorú založili Charles Rolls a Henry Royce v roku 1906. Bola spolu s ďalšími súčasťou rovnako nazývaného medzinárodného koncernu. 
Koncern "Rolls-Royce plc", ktorého akcie sú indexované na FTSE na londýnskej burze, sa dnes venuje skôr výrobe pohonných jednotiek a komponentov pre civilné a vojenské letectvo, ale aj produkcii lodnej techniky a energetiky.
Najslávnejšia je však výroba automobilov v súčasnosti s názvom Rolls-Royce Motor Cars Ltd., ktorá je od roku 2000 súčasťou nemeckého koncernu BMW.
Rjukjong Hotchel

Rjukjong Hotchel je hotel v Pchjongjangu v Severnej Kórei. Mala to byť jedna z najväčších stavieb na svete a najväčší hotel vôbec.
Stavba hotela s 3000 izbami a 7 otočnými reštauráciami sa začala v roku 1987. Hotel mal byť otvorený v júni 1989 pri príležitosti Svetového festivalu mládeže. Počas stavby sa vyskytli problémy s postupmi a materiálom, ktoré spôsobili zdržanie. Japonská tlač odhaduje, že bolo preinvestovaných 750 miliónov dolárov, čo sú 2 percentá HDP Severnej Kórey a predpokladá sa, že dôvodom zastavenia stavby v roku 1992 bol nedostatok financií, výpadky elektrickej energie a hladomor.
Hoci budova nie je dokončená, je to 23. najvyššia budova na svete. Je to najväčší a najdrahší betónový skelet, ktorý bol kedy postavený. Bola to prvá budova mimo USA a Kanady, ktorá mala viac ako 100 poschodí.
Na budove sa začalo znova pracovať až v roku 2008 a úplne dokončená mala byť v lete roku 2013, má patriť firme Kempinski AG.
Sinuhet (meno)

Sinuhet alebo Sinuhe () je staroegyptské mužské vlastné meno. V slovenčine sa používa zaužívaný tvar Sinuhet, hoci pôvodná výslovnosť pravdepodobne znela "Sanehat".
Meno.
Toto staroegyptské meno znamená v preklade „syn sykomory“. Sykomora mala medzi posvätnými stromami a krami mimoriadne miesto a tešila sa veľkej úcte. Bol to „Strom života“ alebo „Nebeský strom“, ktorý bol zasvätený bohyniam Nut a Hathor, príp. bol pokladaný za ich pozemské vtelenia. Niekedy bola označovaná aj ako strom bohyne Eset. Vyskytuje sa aj v ďalších mytologických príbehoch v súvislosti so svetom bohov. Meno "Sinuhet" takto patrí medzi mená, ktoré majú v sebe jedno z božských mien, ako napr. "Seti", "Thutmose" alebo "Siamon".
Význam.
Meno patrí k najznámejším staroegyptským nekráľovským menám, známejšie je dnes už asi len meno "Imhotep". Táto popularita je daná tým, že jeho nositeľmi sú hlavné postavy dvoch známych literárnych diel:
Okrem toho toto meno nesie planétka - 4512 Sinuhe.
Engelhartstetten

Engelhartstetten (, ) je trhová obec v rakúskej spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gänserndorf vzdialené od centra Bratislavy asi . 
Žije tu obyvateľov ().
Pamiatky.
V obci sa nachádzajú zámky Hof a Niederweiden.
Zaujímavosti.
V roku 2011 sa začala vďaka cezhraničnej spolupráci bratislavskej mestskej časti Devínska Nová Ves s obcou Engelhartstetten výstavba nového cyklomostu, spájajúceho okolie zámku s cyklotrasou smerujúcou do Bratislavy. Most bol verejnosti sprístupnený v auguste 2012 a slávnostne otvorený 22. septembra 2012.
Sesklo

Sesklo (gr.: Σέσκλο, arum. "Sheshclu-čítaj Šešklu") je dedina v blízkosti gréckeho mesta Volos v kraji Tesália v Grécku. Koncom 19. stor. tu bola objavená neolitická osada, jedna z najstarších v Grécku. Prvé výskumy viedol grécky archeológ Christos Tsountas, v roku 1957 D. R. Theocharis. 
Dejiny.
Neolitické osídlenie v Seskle dalo pomenovanie pre najstaršiu neolotickú kultúru v Európe. Najstaršie osídlenie možno datovať do rokov 6850 +/− 660 rokov. Obyvateľstvo rozvíjalo pomerne vyspelú poľnohospodársku výrobu, vyrábalo si úžitkovú keramiku a udržiavalo kontakty s vyspelými civilizáciami Malej Ázie. Osady boli budované na vyvýšeninách v blízkosti úrodných údolí, kde pestovalo obilie a strukoviny, chovalo ovce, ošípané a psov. Drevené domy boli malé s jednou alebo dvomai izbami. V 6. tisícročí pred Kr. sa objavujú dvojposchodové domy s kamennými základmi. Okolo osady bola vybudovaná mohutná kamenná hradba. Mladšiu vrstvu kultúry Sesklo prekryla kultúra Dimini.
V 18. stor., počas Osmanskej ríše sa tu usadili aj Arumuni z dnešného Albánska a Sesklo tak patrí k jednej z mála obcí s čiastočným arumunským osídlením v okolí mesta Volos. Arumunčina je dodnes hlavným jazykom miestnych arumunských obyvateľov a ovládajú ju aj pôvodní gréckohovoraci obyvatelia.
Ardénsky buviér

Ardénsky buviér je plemeno psa uznané pod FCI v skupine 1 pod číslom 171.
História.
Je to starodávne plemeno vyšľachtené v Belgicku. Okrem hlavného využitia, ktorým bolo pasenie a zaháňanie dobytka, sa používal taktiež ako pes strážny. Dnes je to krajne vzácne plemeno, ktorému hrozí vymiznutie. Vzniklo krížením flanderských bouvierov s belgickými ovčiakmi - malinois, a možno aj briardami za účelom vytvorenia dokonalého pastierskeho psa. Ešte v štyridsiatich rokoch 20. storočia bol jeho chov značne populárny, niekoľko jedincov bolo vyvezených do USA, neskôr záujem poklesol a v súčasnosti plemeno odumiera. Chvost sa zvyčajne kupíroval, ale uši, na rozdiel od flanderského bouviera nie.
Vzhľad.
Stredne vysoký pes, rozmery sú v širokej škále, výška v kohútiku okolo 60 cm, hmotnosť okolo 25 kg. Hlava je trochu väčšia, ako by mala byť v pomere k telu, uši veľké a špicaté, stojace. Predné končatiny rovné, zadné s malými uhlami v kĺboch. Srsť je strednej dĺžky.
Temperament.
Charakter má prítulný, k cudzím nedôverčivý. Vyžaduje pravidelnú fyzickú námahu. Nevyžaduje zvláštnu starostlivosť.
Dimini

Dimini (gr. Διμήνι;) je malá dedina neďaleko mesta Volos v kraji Tesália v Grécku. Bola tu objavená mladoneolitická osada a mykénske osídlenie.
Dejiny.
Mladoneolitické osídlenie bolo objavené v súvislosti s výskumom mykénskej kupolovej hrobky (tolos). Archeologické výskumy viedli Christos Tsountas a Valerios Stais.
Na najvyššom bode vyvýšeniny bol umiestnený obytný dom (megarón) s dvorom, okolo neho bolo 6 – 7 pásov opevnení, medzi nimi boli ďalšie obytné domy. Megaron malo dláždenú podlahu, v prednej miestnosti bolo ohnisko, vzadu pec. Keramika bola robená v ruke, jednofarebná. Na iných druhoch keramiky sa objavuje meander, špirála alebo šachovnicový motív. Objavujú sa početné sošky žien z hliny alebo kameňa. Rozvíjalo sa poľnohospodárstvo, obyvatelia pestovali obilniny a strukoviny, chovali predovšetkým prasce. Kultúra Dimini prekryla mladšiu fázu kultúry Sesklo.
Alexandre Dumas mladší

Alexandre Dumas mladší (* 27. júl 1824, Paríž, Francúzsko – † 27. november 1895, Marly-le-Roi) bol francúzsky prozaik a dramatik; syn francúzskeho spisovateľa Alexandre Dumasa staršieho.
Životopis.
Narodil sa ako nemanželské dieťa krajčírky Marie-Laure-Catherine Labay (1794 – 1868) a spisovateľa Alexandre Dumasa. V roku 1831 ho otec uznal za svojho a mladému Alexandrovi sa tak dostalo najkvalitnejšieho vzdelania na inštitúte v "Goubaux" a na "Collège Bourbon". V tom čase dovolili súdy Dumasovi staršiemu vziať dieťa od matky. Jej trápenie inšpirovalo syna pri vytváraní tragických ženských postáv. 
Na internátnych školách sa Dumasovi spolužiaci neustále vysmievali, čo sa odrazilo na jeho myslení, správaní a tvorbe. V roku 1844 sa presťahoval do Saint-Germain-en-Laye ku svojmu otcovi. V tomto období stretol Marie Duplessis, mladú kurtizánu, ktorá sa stala inšpiráciou pre román "La dame aux camélias" (Dáma s kaméliami). Tento príbeh sa stal podkladom pre Verdiho operu La traviata z roku 1853. 
Alexandre Dumas mladší sa oženil 31. decembra 1864 s Nadeždou von Knorringovou (1826 – 1895), vdovou po princovi Alexandrovi Naryškinovi, za ktorého sa vydala v Moskve, a ktorý zomrel v roku 1864. Manželia mali spolu dve dcéry: Marie-Alexandrine-Henriette Dumasovú a Jeanine Dumasovú. V roku 1874 ho prijali do Francúzskej akadémie a rok pred svojou smrťou získal "Rad čestnej légie" ("Légion d'Honneur"). 
Zomrel v Marly-le-Roi 27. novembra 1895 a bol pochovaný na Cintoríne Montmartre, asi sto metrov od hrobu Marie Duplessis.
Ftorek (priezvisko)

Ftorek je slovenské priezvisko. Ženský tvar je Ftorková alebo menej často Ftoreková. Najrozšírenejšie je (s veľkým odstupom) v meste Žilina.
Známi nositelia.
Pozri v článku Ftorek.
Valuška (priezvisko)

Valuška je slovenské priezvisko. Najčastejšie je na strednom Slovensku, najviac v Kremnici, Žiari nad Hronom a Králikoch (okres Banská Bystrica).
Známi nositelia.
Pozri v článku Valuška.
Hrmo (priezvisko)

Hrmo je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v obci Lovča (okres Žiar nad Hronom) a v meste Žiar nad Hronom.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hrmo.
Jáni (priezvisko)

Jáni je priezvisko, vyskytujúce sa na Slovensku. Najčastejšie je v obci Sklené Teplice, Handlovej a v Bratislave. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Kubík (priezvisko)

Kubík (o význame pozri kubík) je české a slovenské priezvisko. Je rozšírené na celom Slovensku, najmä v okresoch Žilina, Liptovský Mikuláš, Kysucké Nové Mesto a v Bratislave. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Kubík.
Dávid (priezvisko)

Dávid je slovenské priezvisko. Je rozšírené na celom Slovensku (najmä v okresoch Košice, Nitra, Nové Zámky, Zlaté Moravce a Rimavská Sobota).
Anna Habsburská (1528 – 1590)

Anna Habsburská (* 7. júl 1528, Praha – † 17. október 1590, Mníchov, Nemecko) bola rakúska arcivojvodkyňa, druhorodená dcéra cisára a kráľa Ferdinanda I. Habsburského a Anny Jagelovskej.
Životopis.
Habsburská princezná bola v detstve dvakrát zasnúbená, najprv s Teodorom Bavorským, druhý raz s Karolom Orleánskym. Obaja však zomreli skôr, než by sa mohol konať sobáš, a tak bola Anna 4. júla 1546 zosobášená s dedičom bavorského trónu Albrechtom V. Tento sobáš medzi Habsburgovcami a Wittelsbachovcami bol významnou udalosťou európskej politiky – spriaznil oba rody a po ňom nasledovalo mnoho ďalších manželstiev medzi ich príslušníkmi. Sobášna zmluva z roku 1546 sa po necelých dvoch storočiach stala dokonca aj vojnovou zámienkou. 
Na jej základe totiž v 40. rokoch 18. storočia žiadal bavorský kurfirst Karol Albrecht časť krajín po zomrelom cisárovi Karolovi VI. na úkor jeho dcéry Márie Terézie.
Vzdelaná, umeniamilovná a zbožná Anna sa po svadbe razom ocitla v centre skvostného spoločenského života honosného bavorského dvora, kde sa počas jej pôsobenia naplno rozvinula nádhera renesancie. Annina podpora katolíckej cirkvi, najmä františkánskeho rádu, prispela k upevneniu tradičnej väzby Bavorska na katolícke náboženstvo. Bola matkou siedmich detí, svojho manžela prežila o 11 rokov a posledný odpočinok našla v Mníchove.
Rodokmeň Anny Habsburskej.
Rodokmeň Anny Habsburskej do tretieho pokolenia:
Anna Habsburská (1549 – 1580)

Anna Habsburská (* 2. november 1549, Cigales, Španielsko – † 26. október 1580, Badajoz) bola rakúska arcivojvodkyňa, španielska kráľovná (od r. 1570), najstaršia dcéra rímskonemeckého cisára a českého a uhorského kráľa Maximiliána II. a Márie Španielskej.
Životopis.
Narodila sa rok po sobáši rodičov počas ich španielskeho pôsobenia, keď tu zastupovali Máriinho otca, cisára a kráľa Karola V. Mladosť strávila na viedenskom dvore. 
Sobášom so svojím bratrancom a následníkom španielskeho trónu Donom Carlosom mala potvrdiť príbuzenské vzťahy medzi rakúskymi a španielskymi Habsburgovcami. Predčasná smrť duševne chorého Carlosa tieto dynastické plány narušila, ale úplne nezhatila. Anna sa 21. novembra 1570 stala štvrtou manželkou svojho strýka a Carlosovho otca, kráľa Filipa II. 
Počas desaťročného manželstva sa jej narodilo celkom päť detí, z ktorých však útle detstvo prežil iba jediný syn, neskorší kráľ Filip III.:
Anna zomrela počas šiesteho tehotenstva na chrípku a bola pochovaná v kláštore Escorial.
Orchomenos (mesto v Boiócii)

Orchomenos (gr. Oρχομενός), je mestečko v Boiótii v Strednom Grécku, s bohatou historickou a mytologickou minulosťou. Bolo osídlené od neolitického obdobia. V meste dnes žije okolo 6 000 obyvateľov, celý dimos má 13 962 obyvateľov (2011). Starosta (dimarchos) je Lukas Yperifanos. 
Dejiny.
Orchomenos bol osídlený už v ranej dobe bronzovej (2800 – 1900 pred Kr.) a spomína sa aj v Homérovej Iliade ako významné mesto, súperiace s neďalekými Tébami. Bolo osídlené gréckym kmeňom Achajcami (Mykénčania). Už v roku 1876 tu robil archeologické výskumy Heinrich Schliemann, neskôr H. Bulle (1907). 
Z mykénskeho obdobia bol objavený kopulový hrob, pripisovaný mýtickému kráľovi Minyovi. Už počas výskumov Heinricha Schliemanna mala hrobka zrútený strop. Steny hrobky zdobili jemné reliéfne špirály, rozety a lotosové kvety. Priemer hrobky bol 14 metrov, zachovala sa aj cesta (dromos) vedúca do hrobky. Domy z tohoto obdobia mali okrúhly pôdorys s priemerom 2 až 6 metrov. Mykénsky Orchomenos bol zničený okolo roku 1200 pred Kr., keď do Grécka prichádzali posledné grécke kmene – Dóri. Dóri sa však v Boiótií neusadili, takže sa aj v Orchomene zachovalo achajské osídlenie.
V 7. storočí pred Kr. bol Orchomenos členom boiótskej amfiktyónie. Počas grécko-perzských vojen sa Orchomenos pridal na stranu Peržanov. V neskoršom období súperil Orchomenos s Tébami, obyčajne sa pridal k ich nepriateľom, čo často znamenalo, že bol obliehaný a dobytý. V roku 367 pred Kr. Téby zničili Orchomenos, v roku 353 bol obnovený a v roku 349 bol opäť zničený. Alexander Veľký opäť obnovil Orchomenos, ktorý sa postavil na jeho stranu v boji proti Tébam, ale pod rímskou nadvládou už nehral žiadnu významnejšiu úlohu. Počas tohto obdobia obyvatelia mesta prestúpili na kresťanstvo. Od roku 395 patrí do Byzantskej ríše.
Orchomenos prežil približne až do 7. stor., hoci bol v minulosti vyplienený rôznymi barbarskými kmeňmi, ako Góti, Herulovia či Huni. Asi v 7. stor. bolo mesto definitívne dobyté Slovanmi, ktorí ovládali Grécko až do 8.9. stor., kedy boli porazení a odvedení. Obyvatelia zničeného Orchomena sa rozhodli postaviť nové osídlenie a tak na mieste starého mesta postavili dve menšie osady s názvom Petromagula a Skripus. V 9. stor. bol v meste Skripus postavený veľký kláštor-"Panajia tis Skripu", ktorý tu stojí dodnes. Na postavenie tejto stavby boli použité mnohé staroveké kamene z predošlých stavieb. Kamene mali rôzne nápisi a preto sa celé mesto nazvalo Skripus, z latinského "scriptus". Od 13. stor. patrí územie európskym dobyvateľom, od 15. stor. Turkom. Petromagula a Skripus patrili do severnej, gréckohovoriacej časti Boiótie, juh bol osídlený Arvanítmi. Od roku 1831 patria tieto dve mestá do oslobodeného Grécka.
V roku 1920 sa osady Petromagula a Skripus spojili a znovu tak vytvorili Orchomenos.
Ernest Habsburský (1553 – 1595)

Ernest Habsburský (* 15. jún 1553, Viedeň, habsburská monarchia – † 20. február 1595, Brusel, habsburská monarchia) bol rakúsky arcivojvoda, syn cisára Maximiliána II. Habsburského a Márie Španielskej.
Životopis.
Matka ho spolu s o rok starším bratom Rudolfom, neskorším cisárom Rudolfom II., ako desaťročného poslala na dvor svojho brata, španielskeho kráľa Filipa II. do Madridu. Tu bol vychovávaný až do 18-tich rokov a výsledkom tohto pobytu bolo pevné primknutie sa ku katolíckej viere a súčasne celoživotné priateľstvo s Rudolfom. Až do svojej smrti ostal jeho najobľúbenejším súrodencom a Rudolf mu ako jedinému so svojich bratov dôveroval. V Rudolfovej blízkosti ostával Ernest i po návrate do Viedne. 
Otec využíval jeho služby v politickej oblasti (napr. v roku 1574 predsedal ako zástupca Maximiliána II. a Rudolfa českému snemu). Ako mladší syn však nemal žiaden nárok na nástupníctvo po otcovi a musel preto hľadať uplatnenie inde. Celkom trikrát (v rokoch 1573, 1575 a 1587) sa pokúšal zasadnúť na uprázdnený poľský trón, vždy však bol neúspešný. 
Po Rudolfovom nástupe na čelo habsburskej monarchie pôsobil ako miestodržiteľ v Hornom a Dolnom Rakúsku a po smrti svojho strýka Karola Štajerského v roku 1590 vykonával poručnícku vládu za jeho dosiaľ neplnoletého syna Ferdinanda vo vnútrorakúskych krajinách. 
Vzdelaný a umeniamilovný arcivojvoda sa nikdy neoženil a ostal bez legitímnych potomkov. V roku 1593 ho španielsky kráľ Filip II. menoval miestodržiteľom v Nizozemsku. Ernest pricestoval do Bruselu roku 1594, ale nestačil už splniť nádeje, ktoré do jeho pôsobenia kráľ vkladal. Zomrel po necelom roku pobytu v Bruseli a tam bol i pochovaný.
Pešia zóna

Pešia zóna je obyčajne verejné mestské priestranstvo, napríklad ulica alebo námestie, na ktorom je čiastočne alebo úplne vylúčená, obmedzená alebo zakázaná doprava a povolený je len pohyb chodcov, prípadne cyklistov. Podľa charakteru pešej zóny sa rozlišuje tzv. "tvrdá pešia zóna", čo je pešia zóna s úplným vylúčením akejkoľvek dopravy vrátane mestskej hromadnej dopravy a automobilov, a tzv. "mäkká pešia zóna", čo je pešia zóna s obmedzenou dopravou, teda cez ňu môže prechádzať určitý druh mestskej hromadnej dopravy, napríklad ekologická doprava vo forme električiek alebo trolejbusov a obmedzenie pohybu automobilov.
Tvrdá pešia zóna býva obyčajne chránená rôznymi zábranami, ktoré znemožňujú vjazd automobilov, napríklad stĺpikmi alebo tzv. biskupskými klobúkmi. Používa sa aj ochrana formou vysúvacích stĺpov, ktoré slúžia na reguláciu vjazdu automobilov predovšetkým do mäkkej pešej zóny počas zásobovania.
Depo

Depo je miesto, kde sú deponované (odstavené) koľajové dráhové vozidlá, napríklad železničné vozne a rušne, súpravy metra alebo električky. Taktiež sa v priestoroch depa vykonávajú opravy týchto vozidiel. Zvyčajne sú depá vybavené aj vodnou pumpou a čerpacou stanicou na dopĺňanie paliva. V minulosti boli prítomné aj zásobníky uhlia, oleja alebo dreva na pohon parných lokomotív.
História.
Počas začiatočných rokov železničnej prepravy neboli depá potrebné (z dôvodu, že na trase bola prítomná zväčša len jedna súprava) alebo ako jednoduché depo slúžila odstavná koľaj, niekedy s pribudovanou jednoduchou konštrukciou so zásobníkom uhlia a vody. Neskôr boli budované železničné depá v tvare poloblúka (tzv. rotunda) s mechanizmom na jednoduchší posun vozidiel (točňou). Rušňové depo sa nazývalo aj výhrevňa, lebo sa v nej pripravovali parné lokomotívy na službu, pred výjazdom z depa.
Typy depa.
Železničné depá sa rozdeľujú podľa typov vozidiel v nich deponovaných.
MeetYourMakers

MeetyourMakers, skrátene MyM, je pro-gamingový tím situovaný v "Kodani, v Dánsku". Bol založený v Marci, 2001 ako Counter-Strike tím. V súčasnosti má tímy pre Warcraft III, Counter-Strike, StarCraft, F.E.A.R., World of Warcraft, World of Tanks a DotA. MyM je oficiálnym členom G7 Teams od 8. Augusta 2006.
Milan Lapin

Prof. RNDr. Milan Lapin CSc. (* 14. máj 1948, Širkovce, okr. Rimavská Sobota, Slovensko) je významný slovenský klimatológ pracujúci na Fakulte matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského.
Životopis.
Vzdelanie.
V rokoch 1963 - 1966 študoval na Gymnáziu v Rimavskej Sobote. Následne pokračoval na Komenského univerzita v Bratislave, kde v roku 1971 dokončil štúdium v odbore odbor: fyzika, špecializácia: meteorológia a klimatológia. Neskôr pokračoval v rokoch 1974 - 1982 v externej ašpirantúre a obhájil titul CSc., (kandidát fyzikálno-matematických vied). Absolvoval aj JASPEX (jazyková špeciálna príprava) na Univerzite Komenského, špecializácia angličtina.
Kariéra.
V rokoch 1971 až 1996 pracoval v Slovenskom hydrometeorologickom ústave v Bratislave.
Bol jedným z iniciátorov Národného klimatického programu Československa (od 1. januára 1991), po rozdelení štátu bol predsedom Národného klimatického programu Slovenska a koordinátorom projektu NKP SR. Do roku 2008 pôsobil ako slovenský zástupca v Medzivládnom paneli o zmene klímy.
Na Fakulte matematiky,fyziky a informatiky Univerzity Komenského pôsobí od roku 1996, v rokoch 1996 až 2002 bol vedúcim Katedry meteorológie a klimatolǵoie. V roku 1999 sa stal docentom a v roku 2005 profesoroom v odbore fyzika.
Nore

Nore (angl. "River Nore", ír. "An Fheoir or Abhainn na Feoire") je rieka v Írsku, tečúca stredom a juhom ostrova. Je to významný pravostranný prítok Barrow, meria a je jednou z tzv. "The Three Sisters". 
Pramení v grófstve Tipperary na severovýchodných svahoch vrchu Devil's Bit Mountain (), západne od obce Clonakenny. Najprv tečie na severovýchod, nad mestom Castletown sa ohýba a pokračuje na juhovýchod. Južne od obce Old Town sa stáča severojužným smerom, preteká mestom Ballyragget a po sútoku s riečkou Nuenna tečie znovu na juhovýchod mestom Kilkenny. Pod mestom pokračuje prechodne na juh cez obec Bennettsbridge, následne sa prudko ohýba na východ a tečie cez Thomastown. Napokon už tečie juhovýchodným smerom a do Barrow ústi severne od mesta New Ross.
Najvýznamnejšími prítokmi sprava sú: Gully, Erkina, Kings River, Arrigle; zľava: Tonet, Owenbeg, Dinin.
Sammallahdenmäki

Sammallahdenmäki je pohrebné miesto z doby bronzovej neďaleko fínskeho mestečka Lappi. Vek tunajších mohýl sa odhaduje až na 3 000 rokov. Pôvodne sa Sammallahdenmäki nachádzalo na brehoch Botnického zálivu, ale časom more ustúpilo a dnes je toto miesto vzdialené od mora niekoľko kilometrov. 
Od roku 1999 je pohrebisko súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Vajnorská ulica

Vajnorská ulica je ulica v Bratislave na rozhraní mestských častí Ružinov a Nové Mesto. Je to jeden z hlavných dopravných ťahov vo východnej časti mesta. Začína sa pri Trnavskom mýte, pokračuje pri nákupnom centre Polus City Center pri jazere Kuchajda a končí sa na spojnici s Rožňavskou ulicou. Tvorí podstatnú časť tzv. Vajnorskej radiály. V oblasti od Trnavského mýta k Polusu City Center má veľkú šancu stať sa atraktívnym mestským bulvárom. Pri prvej časti Vajnorskej ulici (Trnavské mýto - Polus City Center) je vhodná lokalita na bývanie.
Katedrála v Roskilde

Katedrála v Roskilde () je gotická, z tehál postavená katedrála v meste Roskilde v Dánsku. Nachádza sa na Sjællande, najväčšom ostrove Dánska. Počiatky katedrály siahajú do 12. storočia, kedy začala jej výstavba. 
Katedrála bola prvá gotická sakrálna tehlová stavba v Škandinávii, ktorá inšpirovala výstavbu ďalších sakrálnych gotických stavieb v celej severnej Európe.
Koncom stredoveku sa katedrála stala mauzóleum kráľovskej rodiny a od čias Kristiána II. Oldenburga sú v nej pochovaní všetci panovníci dánskej monarchie. 
V roku 1995 sa katedrála stala súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Théta Aurigae

Théta Aurugae (θ Aur / θ Aurigae) je trojhviezda v súhvezdí Povozník. Jej hlavná zložka spektrálneho typu A sa nazýva Mahasim. Pri hlavnej zložke s jasnosťou 2,7 (2,6) magnitúd sa vo vzdialenosti 45“ až 20“ dá ďalekohľadom s minimálne 8 cm objektívom pozorovať sprievodca s jasnosťou 9 magnitúd. Vo vzdialenosti iba 3,0“ (3,6“) možno nájsť tretiu hviezdu s magnitúdou 7,2, (7,1) ktorú nám odhalí aj ďalekohľad s 5 cm objektívom.
Horiaca hviezda

Horiaca hviezda alebo Hmlovina Flamingovej hviezdy (IC 405) je emisná a zároveň reflexná hmlovina v súhvezdí Povozník. 
Hmlovinu núti k žiareniu horúca modrá hviezda AE Aurigae. Astronómovia predpokladajú, že AE Aurigae je zložka bývalej dvojhviezdy, ktorej spoločníkom bola hviezda mí Columbae. Hmlovina Horiaca hviezda má rôzne odtiene červenej, fialovej až modrej farby a je súčasne emisnou aj reflexnou hmlovinou. Jej zdanlivý priemer je 30,0', skutočný asi 5 svetelných rokov a nachádza sa od nás vo vzdialenosti 1500 svetelných rokov. Nachádza sa na súradniciach rektascenzia = 5h 16´ 45“, deklinácia = +34° 16´ 44“.
Röntgenová dvojhviezda

Röntgenová dvojhviezda je tesná dvojhviezda, ktorá vysiela röntgenové žiarenie. Jedna z dvojice röntgenovej dvojhviezdy je malá kompaktná degenerovaná hviezda s obrovskou gravitačnou potenciálnou energiou. Druhá zložka je väčšinou plazmová hviezda, z ktorej uniká plazma. Gravitačný potenciál urýchľuje elektróny a ióny medzi plazmovou a degenerovanou hviezdou, pričom vzniká brzdné žiarenie.
Rum

Rum je druh alkoholického nápoja, ktorý sa vyrába z cukrovej trstiny. Poznáme "biely rum" a "tmavý rum". Obsah alkoholu v nápoji sa pohybuje od 37,5 do 81 %.
Na Slovensku sa tradične predával alkoholický nápoj, ktorý bol označovaný ako "Tuzemský rum", vyrába sa však umelo, dochutením zriedeného liehu (vyrábaného zo zemiakov, obilia alebo repnej melasy) s rumovou esenciou. Toto označenie však nevyhovuje predpisom EU (kde sa názvom rum môže označovať len trstinový rum), takže sa tento produkt môže predávať len pod inými názvami napr. pod označením "Tuzemský um", R - tuzemský, R - 40 atď.
Rumy.
 (Panama)
Bank of America Plaza

Bank of America Plaza môže byť:
Bank of America Plaza (Atlanta)

Bank of America Plaza je mrakodrap v Atlante pomenovaný podľa najväčšieho nájomníka, Bank of America. Má výšku 311,8 m a 55 poschodí, je to 24. najvyššia budova na svete. Je to najvyššia budova v USA mimo New Yorku a Chicaga a najvyššia budova v hlavnom meste štátu USA. Dokončená bola v roku 1992. Bol to posledný americký mrakodrap, ktorý bol medzi desiatimi najvyššími budovami na svete (ostatné boli z Ázie). Bola postavená podľa návrhu architekta Kevina Rochea.
George Washington DeLong

George Washington DeLong (* 22. august 1844 – † 31. október 1881) bol americký námorný dôstojník a nešťastný bádateľ. 
Narodil sa v New York City, študoval na americkej námornej akadémii v Annapolise. V roku 1879 na podnet Jamesa Gordona Bennetta Jr., majiteľa novín "New York Herald", a pod záštitou amerického námorníctva, vyplával poručík DeLong zo San Francisca na lodi USS Jeannette s plánom nájsť čo najrýchlejšiu cestu na Severný pól cez Beringov prieliv. 
Popri zbieraní vedeckých dát a zvieracích exemplárov, v lete 1881 DeLong objavil tri ostrovy (DeLongove ostrovy). 
Loď narazila na ľad a nakoniec bola zničená a skončila na dne. DeLong a jeho posádka opustili loď a vydali sa na Sibír na troch malých loďkách. Po preplavení otvoreného mora prišli samostatne a jedna loď sa stratila, dodnes nebola nájdená. DeLongova loď dorazila na pevninu ale len dvaja muži ktorý išli pre pomoc prežili. Tretia loď pod vedením George W. Melvilla dorazila k delte rieky Lena a bola zachránená. DeLong zomrel na podvýživu blízko Mat Vay na Sibíri. Mellvile sa o rok neskôr vrátil a našiel DeLongove telo, aj telá ostatných z jeho posádky. Plavba si vyžiadala život 19. členov expedície, ako aj ďalších stratených mužov počas výskumov. 
V 1890 dôstojníci americkej armády venovali k pamiatke DeLonga a posádky USS Jeannette žulovo-mramorový pomník. Pomník navrhol George Partridge Colvocoresses. 24 stôp vysoká stavba sa nachádza na cintoríne americkej námornej akadémie, čnejúc sa na rieke Severn. 
Dve americké námorné lode boli na jeho česť pomenované USS DeLong, takisto aj DeLongove vrchy na severozápade Aljašky. 
De Long a päť jeho mužov sú pochovaný na Woodlawnskom cintoríne v Bronxe, v New Yorku.
Saab

SAAB AB (Svenska Aeroplan Aktiebolaget) je známa švédska spoločnosť založená v roku 1937 v meste Trollhättan. V roku 1939 sa zlúčila s firmou ABSJ a sídlo sa tak premiestnilo do mesta Linköping. Spoločnosť SAAB pôvodne vyrábala lietadlá, avšak v roku 1949 sa zaradila medzi automobilky predstavením modelu 92. Sídlo pre výrobu áut bolo v meste Trollhättan. V roku 1969 sa SAAB zlúčil s firmou Scania a do roku 1995 sa spoločnosť nazývala SAAB-SCANIA. V roku 1990 spoločnosť General Motors odkúpila 51% divízie pre automobily. Dnes sa firma nazýva SAAB AB.
Najslávnejšie produkty: Saab Sonett (roadster, resp. kupé s dvojdobým trojvalcom), model 99 a kabriolet verzia 900, ktorý bol v USA veľmi populárny, a jeho výroba zďaleka nestačila uspokojovať vysoký dopyt - v 80. rokoch bola čakajúca lehota na tento model cez 2 roky.
Firma patrila medzi priekopníkov vo vývoji preplňovaných benzínových motorov. Povestná bola však vysoká úroveň aktívnej a pasívnej bezpečnosti vozidiel tejto značky.
V r. 1990 kúpil automobilovú divíziu SAAB americký koncern General Motors, a vyrábané automobily používajú od tej doby spoločné podvozkové platformy s firmou Opel.
Modelová ponuka v súčasnej dobe:
Staršie modely:
Výrobca ďalej predstavil na autosalóne v meste Detroit koncept Aero-X - dvojmiestne kupé so sklápacou strechou a motorom, schopným spaľovať 100% Bioetanol.
Šen-čen

Šen-čen (, ) je subprovinčné mesto v provincii Kuang-tung v južnej Číne, severne od Hongkongu. Je to centrum zahraničných investícií a od konca 70. rokov jedno z najrýchlejšie rastúcich miest na svete. Je tu aj druhý najvyťaženejší prístav v Číne po Šanghaji. V meste sídli niekoľko desiatok technologických startupov, ale aj veľké čínske technologické spoločnosti, taktiež sa tu vyrába viac ako 50% všetkej čínskej elektroniky. Práve preto mesto dostalo prezívku Silicon Valley Číny. 
Má rozlohu a počet obyvateľov v administratívnych hraniciach je 17 560 000 (v roku 2020).
Aj keď sa Šen-čen nachádza len trochu južne od obratníka Raka, vďaka sibírskej anticyklóne má teplé, monzúnové a vlhké subtropické podnebie, hoci je pomerne blízko tropickému. Zimy sú mierne a relatívne suché, čiastočne kvôli vplyvu Juhočínskeho mora.
Kao-siung

Kao-siung (čín. 高雄) je po Tchaj-peji druhé najväčšie mesto na Taiwane. Leží na juhu ostrova, v miestnom správnom systéme je to centrálne spravované mesto. Podľa údajov z roku 2015 tu žije 2 778 918 obyvateľov. Mesto bolo v roku 2009 hostiteľom Svetových hier.
Kao-siung je priemyselné centrum oblasti. Dominuje hlavne ťažký priemysel, výroba hliníka, drevospracujúci priemysel, chemický priemysel, ťažké strojárstvo a stavba lodí. Je to najvýznamnejší prístav v krajine a svojou veľkosťou je štvrtý najväčší na svete, je tiež základňou námorníctva Taiwanu.
Rover

Rover bola britská automobilka založená ako Starley &amp; Co. Sutton v Coventry roku 1878. V rokoch 1994 - 2000 bola súčasťou BMW a od roku 2000 bola súčasťou firmy MG Rover Group. V apríli 2005 bola kvôli krachu firmy zastavená výroba vozidiel. V júli 2005 firma Nanjing Automobile Group odkúpila majetok Roveru s plánmi obnovenia výroby roku 2007 v Číne a Longbridgi. 18. septembra 2006 firma Ford Motor Company kúpila od BMW práva na názov "Rover" za približne 6 miliónov dolárov.
Hamit Altıntop

Hamit Altıntop (* 8. december 1982, Gelsenkirchen) je turecký futbalista. V súčasnosti je hráčom nemeckého veľkoklubu Bayern Mníchov do ktorého prestúpil pred sezónou 2007-08 zo Schalke. Je dvojčikou futbalového útočníka a bývalého spoluhráča Halila Altıntopa.
Ešte v drese Schalke vyhral v roku 2007 Nemecký superpohár. Na medzinárodnej úrovni reprezentuje Turecko.
Wu-chan

Wu-chan (, ) je hlavné mesto čínskej provincie Chu-pej a najľudnatejšie mesto v strednej Číne. Má rozlohu a žije tu 11,08 milióna obyvateľov, v metropolitnej oblasti 6,1 milióna.
Mesto je podľa niektorých názorov epicentrum vzniku nového typu koronavírusu, ktorý sa následne rozšíril v Číne a po celom svete. Podrobnosti o chorobe pozri v článku COVID-19.
Star Alliance

Star Alliance je v súčasnosti (jún 2014) najväčšia aliancia leteckých spoločností. Založená bola v roku 1997 ako najstaršia aliancia na princípe spolupráce medzi leteckými spoločnosťami. Jej znak predstavuje prvých 5 leteckých spoločností, ktoré založili túto alianciu. Nimi boli: Air Canada, Lufthansa, Scandinavian Airlines System, Thajské Aerolínie a United Airlines.
Členovia aliancie.
K 27. júnu 2014 má 27 členov :
Zdroj.
Star Alliance na Air4u.sk 
www.staralliance.com
HMMWV

HMMWV alebo High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle ("Vysoko mobilné viacúčelové kolesové vozidlo") je americké vojenské terénne vozidlo vyrábané firmou AM General. Je známe aj pod názvom Humvee, ktorý vznikol skomolením oficiálnej skratky americkými vojakmi.
Vznik a vývoj.
Vozidlo začalo vznikať v roku 1979, kedy americká armáda vydala oficiálne požiadavky na nový terénny automobil, ktorý mal nahradiť už nepostačujúce Jeepy Willys a rôzne prerobené civilné vozidlá. Zákazku nakoniec získala firma AM General a Humvee začal slúžiť v americkej armáde v roku 1985. Stroje sa už počas testovania vyznačovali nízkou poruchovosťou. Jeho vývoj stále pokračuje. 
Vďaka operácii Púštna búrka v Perzskom zálive vošiel do povedomia amerického obyvateľstva. O toto vozidlo prejavil záujem aj Arnold Schwarzenegger (vlastník 5 áut Hummer) a prehovoril firmu AM General k výrobe civilnej verzie, ktorá je známa pod názvom Hummer.
Zo začiatku vozidlá HMMWV používali motor s objemom 6,2 l s trojstupňovou prevodovkou, od roku 1995 používajú 6,5 l motor so štvorstupňovou prevodovkou.
Používatelia.
HMMWV používa mnoho ozbrojených zložiek po celom svete:
Pražská zmluva (1973)

Pražská zmluva je označenie pre "Zmluvu o vzájomných vzťahoch medzi Československou socialistickou republikou a Spolkovou republikou Nemecka" (po nemecky "Vertrag über die gegenseitigen Beziehungen zwischen der Tschechoslowakischen Sozialistischen Republik und der Bundesrepublik Deutschland"). Zmluva bola podpísaná 11. decembra 1973 v Prahe, do platnosti vstúpila po výmene ratifikačných listín v Bonne dňa 19. júla 1974 a v októbri 1974 bola publikovaná ako vyhláška č. 94/1974 Zb.
Obsah zmluvy.
Pražská zmluva bola pokračovaním tzv. nemeckej východnej politiky ("Ostpolitik") a nadväzovala na predtým uzavrené zmluvy Nemecka so ZSSR a Poľskom. Hlavným sporným bodom zmluvy bolo označenie Mníchovskej dohody z roku 1938. Nemecko uznávalo jej "neplatnosť", zatiaľ čo Česko-Slovensko trvalo na formulácii "neplatnosť od samého počiatku".
Pretože sa však Nemecko v prípade druhej formulácie obávalo následkov štátoprávneho i súkromnoprávneho charakteru, bol vo výslednom texte presadený nemecký „mäkší“ variant, uznávajúci Mníchovsku dohodu za neplatnú. Z takejto formulácie nevyplývali žiadne negatívne právne dôsledky pre žiadnu zo strán, ani materiálne nároky Česko-Slovenska. Ďalšími významnými bodmi zmluvy je zrieknutie sa násilia a uznanie nedotknuteľnosti hraníc. Tieto formulácie museli byť prispôsobené Varšavskej zmluve.
Podpísania zmluvy sa zúčastnili hlavy vlád oboch krajín Willy Brandt a Lubomír Štrougal a ministri zahraničných vecí Walter Scheel a Bohuslav Chňoupek. Zmluvou boli znovu nadviazané diplomatické styky medzi Česko-Slovenskom a Nemeckou spolkovou republikou. Oba štáty zároveň vyslovili záujem rozvíjať svoje vzájomné vzťahy v oblasti hospodárstva, vedy, vedeckotechnických stykov, kultúry, ochrany prostredia, športu, dopravy a iných stykov. 
Sudety.
Pražská zmluva sa vyhla sporným otázkam kompenzácie občanov Česko-Slovenska a práv sudetských Nemcov odsunutých z Česko-Slovenska po druhej svetovej vojne. Pražská zmluva sa tak stretla s nesúhlasom a sklamaním odsunutých.
Odkaz Dračích jazdcov

Odkaz Dračích jazdcov je fantasy edícia mladého amerického autora Christophera Paoliniho.
Prvý diel s názvom Eragon začal písať ako 15-ročný a vydal ho v roku 2001 s pomocou rodičov. Svoju knihu o mládencovi, ktorý nájde záhadný modrý kameň, z ktorého sa vyliahne dračica Zafira, chodil prezentovať do škôl, knižníc i médií. Kniha sa dostala k vydavateľovi A. Knopfovi z vydavateľstva Random House, ktorý sa ju rozhodol o dva roky na to vydať. Eragon sa stal celosvetovým bestsellerom a dočkal sa aj filmového spracovania.
Druhá časť Eldest vyšla v roku 2005. Trilógiu mala uzavrieť kniha s predpokladaným názvom Empire (Ríša), no koncom roku 2007 Paolini uviedol, že sa rozhodol rozšíriť edíciu o štvrtú časť, pretože záver príbehu je priveľmi rozsiahly.
Tretí diel dostal meno Brisingr a na Slovensku vyšiel v roku 2009. Paolini tiež oznámil že v knihe sa odohrá nečakaná smrť. Štvrtý diel Inheritance má vyjsť na jar roku 2011.
Miloslav Okál

Prof. PhDr. Miloslav Okál, DrSc. (* 1. december 1913, Slovany - † 22. február 1997, Bratislava) bol slovenský klasický filológ a prekladateľ antickej humanistickej literatúry.
Životopis.
Študoval na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. V rokoch 1937-1941 pôsobil ako stredoškolský profesor v Liptovskom Mikuláši a Nitre. Od roku 1941 pracoval na FiF UK v Bratislave, kde bol vedúcim Katedry klasickej a semitskej filológie. V roku 1954 bol menovaný za univerzitného profesora a v roku 1961 získal titul Doktor vied.
V pedagogickej a prekladateľskej práci sa zameral na diela antických filozofov a latinských humanistov. Okrem iného preložil do slovenčiny veľké starogrécke eposy Ilias a Odysea. Napísal aj niekoľko vysokoškolských učebníc a vyše 100 štúdií z klasickej filológie.
Pražská zmluva

Pražská zmluva môže byť:
Daniel Škoviera

Prof. PhDr. Daniel Škoviera, PhD. (* 30. november 1946, Mikulášová – † 24. február 2021, Bratislava) bol slovenský klasický filológ, vysokoškolský pedagóg a prekladateľ starokresťanskej a humanistickej literatúry.
Životopis.
Narodil sa Jánovi a Márii Škovierovým v dedinke Mikulášová (Niklová) v okrese Bardejov. Jeho otec Ján Škoviera bol gréckokatolícky kňaz. Pochádzal zo štyroch detí – Marián (* 1945), Daniel (* 1946), Albín (* 1949), Martin (* 1957). Brat Albín Škoviera je vysokoškolský pedagóg, publicista, textár a skladateľ, Martin Škoviera je matematik a teoretický informatik na FMFI UK.
Peter Kuklica

Prof. PhDr. Peter Kuklica, CSc. (24. júl 1933, Zemianska Dedina – 12. november 2015) bol slovenský klasický filológ, vysokoškolský pedagóg a prekladateľ antickej literatúry.
Bojanský chrám

Bojanský chrám () je stredoveký chrám bulharskej pravoslávnej cirkvi, ktorý leží na samom okraji Sofie, hlavného mesta Bulharska. Východné krídlo chrámu bolo postavené v neskorom 10. a na začiatku 11. storočia. 
V roku 1979 bol chrám zapísaný do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Konzervatívni demokrati Slovenska

Konzervatívni demokrati Slovenska (KDS) bola konzervatívna politická strana pôsobiaca na Slovensku, ktorú založili Vladimír Palko, František Mikloško, Pavol Minárik a Rudolf Bauer po odchode z Kresťanskodemokratického hnutia.
Vedenie strany.
V roku 2009 sa začala formovať mládežnícka platforma strany – Mladí konzervatívni demokrati Slovenska (Mladí KDS). Najvyšším výkonným orgánom Mladých KDS je predsedníctvo, ktoré sa skladá z 5 členov. Predseda Ľubomír Jančok (iniciátor myšlienky) viedol platformu od roku 2010 do marca 2012. Vtedy i ukončil celkové pôsobenie v Mladých KDS i v KDS - reakcia na neúspešný pokus KDS dostať sa do NRSR na Matovičovej kandidátke. Na jeho post nastúpil vtedajší podpredseda Ivan Lučanič. V pôvodnom zakladajúcom predsedníctve boli ešte: Vladimír Jan Kružík, Ľubomír Švorca a Jozef Liday.
História.
Stranu založili bývalí členovia Kresťanskodemokratického hnutia Vladimír Palko, František Mikloško, Pavol Minárik a Rudolf Bauer po tom, ako 21. februára 2008 vystúpili z KDH. Strana bola na ministerstve vnútra zaregistrovaná 22. júla 2008. V komunálnych voľbách 14. novembra 2014 za stranu kandidoval Rudolf Bauer na primátora Košíc. Potom, ako skončil druhý za víťazom volieb, kandidátom Smeru-SD Richardom Rašim, bola členmi strany KDS vymazaná z registru politických strán a tým zanikla.
Volebné výsledky.
Volebné výsledky z volieb do Národnej rady SR a Európskeho parlamentu, v ktorých sa zúčastnila strana KDS.
Volebné preferencie.
Volebné preferencie strany zatiaľ Štatistický úrad Slovenska nezaznamenáva.
Varšavské staré mesto

Varšavské staré mesto () je najstaršia historická štvrť Varšavy. Je ohraničená Gdanským nábrežím na brehoch Wisly a ulicami Grodzka, Mostowa a Podwale. Patrí medzi najvýznamnejšie turistické atrakcie hlavného mesta.
História.
Varšavské staré mesto bolo založené v 13.storočí. Pôvodne bolo ohraničené hlineným valom, pred rokom 1339 ho opevnili tehlovými hradbami. Mesto vyrástlo okolo kráľovského hradu. Tržné (Staromestské) námestie vzniklo na konci 13. alebo na začiatku 14. storočia, spoločne s ulicou, ktorá spojovala hrad s novým mestom na severe.
Do roku 1817 bola najvýznamnejšou stavbou štvrte radnica postavená pred rokom 1429. Následne v roku 1701 ju dal prestavať Tylman z Gamerenu a v roku 1817 zbúraná. Od 19. storočia sú štyri strany Staromestského námestia pomenované po štyroch Poliakoch, ktorí tu kedysi žili: Ignacy Zakrzewski (juh), Hugo Kołłątaj (západ), Jan Dekert (sever) a Franciszek Barss (východ).
V 19. storočí stratilo Staré mesto v dôsledku rýchleho rozvoja Varšavy svoj význam obchodného a správneho centra mesta. Väčšina Starého mesta bola zanedbávaná a osídlená chudobnejšími obyvateľmi mesta. Miestne orgány sa o štvrť začali zaujímať až potom, keď Poľsko po 1. svetovej vojne znovu získalo samostatnosť.
V roku 1918 sa kráľovský hrad stal znova sídlom najvyšších štátnych orgánov, tentoraz poľského prezidenta a jeho úradu. Koncom 30. rokov, keď bol starostom Stefan Starzyński, začali mestské orgány prinavracať Starému mestu jeho bývalú krásu. Čiastočne bol obnovený barbakán a Staromestské námestie. Snahy o obnovu však ukončil začiatok 2. svetovej vojny.
Počas invázie do Poľska (1939) bola väčšina štvrte vážne poškodená nemeckou Luftwaffe, ktorá zámerne cielila na obytné a historicky významné oblasti v rámci teroristického bombardovania. Po dobytí Varšavy boli časti Starého mesta obnovené, ale hneď po Varšavskom povstaní (august – október 1944) nemecká armáda celú štvrť systematicky zapálila a zničila. Povstanie pripomína socha „malého povstalca“, ktorá stojí na historických hradbách Starého mesta.
Po 2.svetovej vojne bolo Staré mesto ešte raz do detailov obnovené. Na obnovu sa použil všetok využiteľný materiál. Sutinu preosiali a získané ozdobné súčasti vsadili na pôvodné miesta. Na rekonštrukciu sa použila veduta Bernarda Bellota z 18. storočia rovnako ako študentské medzivojnové kresby.
Pamiatka svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Varšavské staré mesto bolo v roku 1980 zapísané do zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO. ako "výnimočný príklad takmer úplnej rekonštrukcie historického vývoja od 13. do 20. storočia".
Recepčný zákon

Recepčný zákon alebo recepčná norma môže byť:
Nonsens

Nonsens je žáner lyrickej poézie vyznačujúci sa zdanlivo nezmyselnými prvkami. Výraz pochádza z anglického výrazu "nonsense" (nezmysel). Nonsens vznikol v anglickej poézii (známym predstaviteľom je L. Carroll - Alica v Krajine zázrakov). Nonsens z estetických a štylistických kategórií využíva paradox, grotesknosť, absurdnosť, čerpá z ľudovej slovesnosti. Využíva slovné hračky, riekanky a pod. pripomínajúce folklór.
V slovenskej poézii nájdeme nonsens v tvorbe Válka a Feldeka (detská literatúra). Napr. Feldek: Hra pre tvoje modré oči, v ktorej v cirkuse zeleniny v záhrade vystupujú fazuľa, kukurica, cibuľa... V slovenskej poézii nájdeme nonsens v tvorbe Miroslava Válka, Ľubomíra Feldeka, Štefana Moravčíka, Tomáša Janovica a Jána Navrátila.