Hanazuki (torpédoborec)

Hanazuki () bol jediný dokončený torpédoborec podtriedy "Mičizuki" z triedy "Akizuki" imperiálneho loďstva počas druhej svetovej vojny. Bol dokončený v decembri 1944 ako deviata jednotka triedy "Akizuki" a jeho prakticky jedinou bojovou misiou bol sprievod bojovej lode "Jamato" počas operácie "Ten-Go". Po japonskej kapitulácii bol odzbrojený a slúžil ako repatriačné plavidlo. V lete 1947 bol postúpený americkému námorníctvu ako DD-934 a roku 1948 potopený ako cvičný cieľ.
Popis.
"Hanazuki" patril k tretej sérii torpédoborcov triedy "Akizuki". Tá bola pôvodne navrhnutá ako trieda protilietadlových sprievodných plavidiel. Nakoniec ale bolo rozhodnuté inštalovať jeden štvorhlavňový torpédomet typu 92 model 4 s celkovou zásobou osem 610mm torpéd typu 93.
Hlavnou hlavňovou výzbrojou "Hanazuki" – a hlavný identifikačný znak triedy "Akizuki" – predstavovalo osem rýchlopalných viacúčelových 100mm diel typu 98 s dĺžkou hlavne 65 kalibrov v štyroch dvojhlavňových vežiach. K ich zameriavaniu slúžil jeden 4,5 metrový stereoskopický diaľkomer nad mostíkom.
"Hanazuki" niesol celkom sedem 25mm trojčiat: dve na vyvýšených platformách vedľa mostíku, dve na vyvýšenej platforme pred torpédometom, dve na platforme za torpédometom a jedno medzi zadným stožiarom a treťou delovou vežou. Túto protilietadlovú výzbroj spočiatku doplňovalo ďalších osem 25mm kanónov v jednohlavňovom usporiadaní umiestnených na palube, ktoré neskôr doplnilo ďalších osem jednohlavňových 25 mm kanónov (koncom vojny tak "Hanazuki" niesol celkom 37 kusov 25mm kanónov) a štyri jednohlavňové 13mm guľomety typu 93.
"Hanazuki" mal po dokončení centimetrový prehľadový radar proti vzdušným i hladinovým cieľom typu "22 Gó" s anténou v tvare dvoch lievikov na prednom sťažni a dva metrové prehľadové radary "13 Gó" pre sledovanie vzdušných cieľov. Jedna anténa bola umiestnená na zadnom sťažni a druhá na prednom nad radarom "22 Gó".
Služba.
"Hanazuki" bol dokončený presne 26. decembra 1944 v Maizuru a následne bol zaradený do výcvikovej 11. eskadry torpédoborcov Spojeného loďstva. Jeho prvým a jediným veliteľom sa stal fregatný kapitán Hideo Higaši.
Dňa 21. januára 1945 priplával "Hanazuki" do Kure, odkiaľ sa potom plavil na cvičné plavby do Vnútorného mora. Dňa 15. marca sa stal vlajkovou loďou 31. eskadry) 2. loďstva a svoju štandardu na ňom vztýčil kontraadmirál Nobukiči Curuoka.
Dňa 29. marca poskytol "Hanazuki" v Kure časť paliva zo svojich nádrží bojovej lodi "Jamato", ktorá sa pripravovala k vyplávaniu.
Vtedy tvoril "Hanazuki" spolu s torpédoborcami "Maki" a "Kaja" 43. divíziu torpédoborcov, ktorá bola podriadená 31. eskadre 2. loďstva. Spolu s "Maki" a "Kaja" vyplával "Hanazuki" 6. apríla, aby sprevádzal Špeciálny útočný hladinový zväz viceadmirála Seiiči Itóa zložený z bojovej lode "Jamato", ľahkého krížniku "Jahagi" a ôsmich torpédoborcov, ktoré vyrazili z Tokujamy. "Hanazuki" sprevádzal zväz až k prielivu Bungo, kde sa 43. divízia oddelila a vrátila sa na základňu.
Dňa 20. apríla bola 31. eskadra podriadená Spojenému loďstvu. Po zvyšok vojny zostal "Hanazuki" vo Vnútornom mori, kde sa mu tiež podarilo prečkať letecké útoky, ktoré koncom vojny likvidovali zostávajúce plavidlá cisárskeho námorníctva. Kapitulácia Japonska zastihla "Hanazuki" v Kure.
Dňa 5. októbra 1945 bol "Hanazuki" vyškrtnutý zo zoznamu lodí japonského námorníctva. Loď bola odzbrojená a použitá k repatriáciám japonských posádok z okupovaných území späť do Japonska. Odzbrojenie prebehlo postupne. Nedatovaná povojnová fotografia v "Gakken #23" zobrazuje "Hanazuki" len s prvou prednou vežou 100mm diel, zatiaľ čo druhá veža bola už demontovaná. Fotografia z 26. decembra 1946 ukazuje už celkom odzbrojený "Hanazuki" kotviaci v Jokosuke.
V roku 1947 bol "Hanazuki" predaný americkému námorníctvu. Podla Nevitta sa tak stalo v júni, ale podľa "Nippon kaigun kantei šašinšú" sa tak stalo až 29. augusta v Čching-tao. U amerického námorníctva obdržal "Hanazuki" označenie DD-934. Dňa 3. februára 1948 bol potopený ako cvičný cieľ pri Gotó rettó.