Alexi Laiho

Alexi Laiho (* 8. apríl 1979, Espoo, Fínsko† 29. december 2020, Helsinki) bol fínsky gitarista, skladateľ a spevák. Bol známy predovšetkým ako hlavný gitarista, spevák a zakladajúci člen melodickej death metalovej kapely Children of Bodom. Bol tiež gitaristom skupín Sinergy, The Local Band a Kylähullut. Predtým hrával aj s Thy Serpent, Impaled Nazarene, Warmen a Hypocrisy.
Biografia.
Narodil sa 8. apríla 1979 v meste Espoo vo Fínsku. V piatich rokoch sa začal učiť hrať na klavíri a v siedmich vymenil tento hudobný nástroj za husle. Keďže bol ovplyvnený hudbou, ktorú počúvala jeho staršia sestra Anna (heavy metalové kapely ako W.A.S.P., Poison alebo Stone), skončil s hraním na klasické hudobné nástroje a začal s gitarou. Pri rozhodovaní mu pomohla ešte pieseň „For the Love of God“ (z albumu "Passion and Warfare") od Steva Vai. Začal navštevovať kurzy na fínskej "Pop &amp; Jazz Conservatory". Tu študoval taktiež hru na klavír. Zlepšovanie jeho hracieho štýlu bolo veľmi ovplyvnené hrou Roopeho Latvalu, ktorý o niekoľko rokov neskôr začal hrať s ním v Sinergy a potom aj v Children of Bodom. Ostatní gitaristi, ktorí ho ovplyvnili v štýle hrania na gitaru boli Zakk Wylde, Dimebag Darrell, Slash, Jeff Waters, Yngwie Malmsteen, Randy Rhoads, Jake E. Lee a Paul Gilbert. Vokál ovplyvnili najmä Phil Anselmo z Pantery a Mille Petroza z Kreatoru.
Kariéra.
Po ukončení pôsobenia v experimentálnej kapele "T.O.L.K.", kde hral s priateľmi z konzervatória, rozbehol spolu s bubeníkom Jaska Raatikainenom a basákom Samuli Miettinenom v roku 1993 black/neo-klasickú metalovú kapelu IneartheD. Tú po podpísaní zmluvy so Spinefarm Records premenovali na Children of Bodom.
V šestnástich Alexi opustil školu, aby bol schopný venovať sa plne Children of Bodom. V roku 1997 sa stal členom Thy Serpent, ale pre nedostatok času s nimi nenahral žiadne CD.
Po vydaní debutu Children of Bodom "Something Wild", ktorý sa vo fínskej hitparáde umiestnil na 44. mieste, koncertovali spolu s Impaled Nazarene v Rusku. Tí neskôr požiadali Alexiho, aby s nimi hral na poste hlavného gitaristu. Ostal s nimi až do roku 2001.
Roku 1999, Kimberly Goss zo Sinergy ponúkla Aleximu miesto hlavného gitaristu v kapele a takisto im mal pomôcť s klávesmi. V roku 2001 sa ku kapele pridal aj Roope Latvala. Na piesňach Sinergy sa potom často dali počuť gitarové súboje týchto dvoch skvelých gitaristov.
Hosťoval aj na piesni „In the Heat of the Night“ kapely To/Die/For a na pár piesňach Norther. Taktiež spolupracoval na debutovom albume skupiny Griffin. Všetko stihol v priebehu dvoch rokov (20012002).
V septembri roku 2002 niekto Aleximu ukradol gitary custom model Jackson Randy Rhoads, zatiaľčo bol na večierku, ktorý sa po každom správnom koncerte musí konať... Alexi niesol stratu veľmi ťažko, podľa slov kolegov sa cítil, akoby stratil svojich priateľov. Zvyšok turné odohral na Jacksona RR Custom Green Pinstripe, ktorého si vypožičal od Roopeho Latvalu, ktorý vtedy hral so Sinergy, s ktorými Children of Bodom vystupovali. Potreboval nové nástroje, ale Jackson bol vypredaný a neboli schopní dodať Aleximu nové gitary skôr ako o rok. ESP Guitars však povedali, že mu môžu gitary poskytnúť do troch mesiacov, a tak s nimi Alexi podpísal zmluvu a spolu s ním aj Alexander Kuoppala a Henkka Seppälä.
Zaujímavosti.
Alexiho vzťah ku gitarám bol veľmi osobný: „"Ak budete na svoju gitaru veľa hrať, vytvorí sa medzi vami a tým nástrojom puto. Koľkokrát som si hovoril, že všetko sa môže zrútiť, niektoré veci nemusia vyjsť, ale vždy môžem hľadať útechu u svojej gitary, pretože tá bude stáť pri mne. Snažím sa byť so svojou gitarou čo najviac. Často som s ňou aj spal, dávam si ju do postele vedľa seba..."“
Pre Alexiho bola typická úplná oddanosť živým vystúpeniam. Ako sám povedal: „"Fanúšikovia si zaplatili a ja im musím dať to, čo chcú. A to za každú cenu."“ Roku 1999 napríklad vystupovali Children of Bodom a Impaled Nazarene v Mexiku. Aj s vysokou horúčkou šiel na pódium a odohral oba koncerty aj keď medzi prídavkami zvracal... Keď hosťoval u Sinergy, hral dokonca so zlomenou nohou. Ani vtedy, keď ho začalo bolieť kedysi zlomené rebro, nesnažil sa vyhnúť pódiu: „"Bolo to v Japonsku a musel byť privolaný lekár. Nakoniec som nemohol spievať, ale nehrať v Japonsku, to je umelecká samovražda. Nepoviem niekde vo východnom Nemecku, ale tu nás fakt dosť berú, takže to jednoducho musí ísť ďalej."“