burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
NGC 5014

NGC 5014 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 5015

NGC 5015 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 5016

NGC 5016 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 5017

NGC 5017 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 5018

NGC 5018 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,7.
NGC 5019

NGC 5019 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 5020

NGC 5020 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 5021

NGC 5021 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 26. apríla 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 5022

NGC 5022 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel v roku 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
NGC 5023

NGC 5023 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. apríla 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 5025

NGC 5025 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 5026

NGC 5026 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 5027

NGC 5027 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 17. apríla 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 5028

NGC 5028 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel 12. mája 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
NGC 5029

NGC 5029 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. mája 1830.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 5030

NGC 5030 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. marca 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 5031

NGC 5031 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. marca 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5032

NGC 5032 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 5033

NGC 5033 je špirálová galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.
NGC 5034

NGC 5034 je galaxia v súhvezdí Malá medvedica, ktorú objavil William Herschel 7. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5035

NGC 5035 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. marca 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 5036

NGC 5036 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 5037

NGC 5037 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
NGC 5038

NGC 5038 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 28. mája 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5039

NGC 5039 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,4.
NGC 5040

NGC 5040 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 5041

NGC 5041 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
NGC 5042

NGC 5042 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 25. marca 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
NGC 5043

NGC 5043 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. júna 1837.
NGC 5044

NGC 5044 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
NGC 5045

NGC 5045 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. júna 1835.
NGC 5046

NGC 5046 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. mája 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5047

NGC 5047 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. mája 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 5048

NGC 5048 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 5049

NGC 5049 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 5050

NGC 5050 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 5051

NGC 5051 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 5052

NGC 5052 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. apríla 1831.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5053

NGC 5053 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. marca 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9.
NGC 5054

NGC 5054 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
NGC 5056

NGC 5056 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
NGC 5057

NGC 5057 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5058

NGC 5058 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil Wilhelm Tempel 2. júna 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 5059

NGC 5059 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
NGC 5060

NGC 5060 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 17. apríla 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
NGC 5061

NGC 5061 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,3.
NGC 5062

NGC 5062 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
NGC 5063

NGC 5063 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
NGC 5064

NGC 5064 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. marca 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
NGC 5065

NGC 5065 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 5066

NGC 5066 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5067

NGC 5067 je dvojhviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. mája 1864.
NGC 5068

NGC 5068 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,8.
NGC 5069

NGC 5069 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5070

NGC 5070 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5071

NGC 5071 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
NGC 5072

NGC 5072 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 26. apríla 1867.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5073

NGC 5073 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 5074

NGC 5074 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 5075

NGC 5075 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 25. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
NGC 5076

NGC 5076 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 5077

NGC 5077 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 5079

NGC 5079 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. mája 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
NGC 5080

NGC 5080 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 27. apríla 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 5081

NGC 5081 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. apríla 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
NGC 5082

NGC 5082 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
NGC 5083

NGC 5083 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 14. júna 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 5084

NGC 5084 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 10. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
NGC 5085

NGC 5085 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. marca 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 5086

NGC 5086 je dvojhviezda v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. apríla 1837.
NGC 5087

NGC 5087 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
NGC 5088

NGC 5088 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 18. apríla 1855.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
NGC 5089

NGC 5089 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5090

NGC 5090 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
NGC 5091

NGC 5091 je galaxia v súhvezdí Centaurus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
NGC 5092

NGC 5092 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 12. apríla 1867.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
NGC 5093

NGC 5093 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
NGC 5094

NGC 5094 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 27. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 5095

NGC 5095 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. apríla 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
NGC 5096

NGC 5096 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
NGC 5097

NGC 5097 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 5098

NGC 5098 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 5099

NGC 5099 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
NGC 5100

NGC 5100 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Chabad Ľubavič

Hnutie Chabad Ľubavič, známe tiež ako Chabad (חב"ד je hebrejský akronym pozostávajúci zo slov חכמה Chochma, בינה Bina a דעת Da'at, ktoré možno do slovenčiny preložiť približne ako Múdrosť, Vhľad a Poznanie) alebo Ľubavič (podľa bieloruského mesta, v ktorom hnutie vyše sto rokov sídlilo), je jednou z najväčších vetví chasidského judaizmu a jedným z najvýznamnejších ortodoxných židovských hnutí na celom svete, predovšetkým v USA a v Izraeli.
Čachtická pani

Čachtická pani môže byť:
Czech soccer manager

CSM: Czech soccer manager 2002/FE je česká freeware počítačová hra manažérového typu. Jej autorom je skupina okolo Petra Vašíčka. 
História.
Počiatky hry siahajú až do roku 1996, keď vyšla prvá verzia hry pod názvom „Victory Soccer Manager“ vytvorená v programovacom jazyku QBasic. Jej autorom bol Petr Vašíček.
V roku 1998 vyšla graficky aj hrateľne vylepšená verzia s názvom „Czech Socer Manager“. Po jej úspešnom vydaní boli vytvorené aj verzie "„CSM99“" v programovacom jazyku Delphi, „"CSM2000"“ a neskôr „"CSM 2001"“. V roku 2002 bola vytvorená verzia „"CSM2002"“, ktorá bola ohlasená ako posledná. Autori sa však nakoniec rozhodli vytvoriť ešte jednu verziu, uzatvárajúcu celú sériu pod názvom „Czech Soccer Manager : Final Edition.“
Ligy a turnaje.
V tejto hre existujú aj rôzne turnaje a ligy. Kedysi boli najkvalitnejšie Master Cup, F Cup a United Cup, dnes záujem o turnaje upadá a všetky tri už zanikli. Momentálne sa hrajú iba S-CSM Cup a Full Cup.
Systémové požiadavky.
CPU (procesor) - 200MHZ, RAM  - 32MB, VGA (grafická karta) - 2MB, HDD (hardisk) - 22MB
Vtákopanvové dinosaury

Vtákopanvové dinosaury alebo vtákopanvé dinosaury () je jedna z dvoch hlavných podskupín (radov) dinosaurov (), charakterizovaná predentárnou kosťou na sánke a panvou, ktorá pripomínala panvu vtákov (odtiaľ pochádza vžitý názov – vtákopanvové dinosaury). Skupina vtákopanvových dinosaurov je niekedy považovaná za dinosauriu obdobu kopytníkov.
Vývoj.
Začiatky.
Prvotné vtákopanvé dinosaury sú pomerne zle známe. Išlo len o malé agilné formy, spravidla dvojné, spôsobom života podobné dnešným antilopám. Koncom triasu (pred 230 až 205 miliónmi rokov), sa vyskytovali vzácne alebo v lokalitách, z ktorých nám chýba dostatočný fosílny materiál. Z vrchného triasu vlastne poznáme jediný dobre zachovaný rod (Pisanosaurus), ďalší je doložený zo sporých pozostatkov (Technosaurus). Ostatok sú početné rody známe iba zo zubov, ktoré ani nemuseli patriť dinosaurom (triasový Revueltosaurus, pokladaný za „vtákopanvého“ dinosaura, bol prednedávnom na základe nových pozostatkov zaradený medzi zvláštne bylinožravé krokodíly).
Stúpajúci úspech.
Už začiatkom jury sa objavili mnohé nové podskupiny „vtákopanvých“ dinosaurov. Boli to prvotné obrnené dinosaury (predkovia neskorších stegosaurov a ankylosaurov), ale aj rôzne nové malé formy, disponujúce rôznymi modifikáciami čeľustí ("Heterodontosauridae", "Cerapoda"). Časom sa stávali „vtákopanvé“ dinosaury stále viac úspešné. Koncom jury to už boli suveréne dominantné malé až stredne veľké bylinožravce. Počas kriedy ich počty stúpli ešte viac, sprvu vďaka početným príbuzným rodu Iguanodon a koncom kriedy vďaka "hadrosaurom" ("Hadrosauridae"), ktoré sa stali dominantnými bylinožravcami celej severnej pologule.
Systematika.
"Ornithischia" pozostáva z niekoľkých veľmi primitívnych foriem (Lesothosaurus, Pisanosaurus) ktorým bývajú niekedy vynímané osobité čeľade a skupiny Genasauria, vyznačujúcej sa zubami posadenými dovnútra čeľustí. Genasauria pozostáva z dvoch veľkých skupín: tyreoforov (Thyreophora), s kostenými výrastkami na chrbte vo forme platní alebo štítkov, a cerapodov s asymetrickou sklovinou na lícových zuboch. Cerapoda ďalej pozostáva z ornitopodov (Ornithopoda) a Heterodontosauriformes, čo je skupina zahrňujúca čeľaď Heterodontosauridae a marginocefalovce (Marginocephalia), ktorej zástupcovia, rohaté a hrubohlavé dinosaury, disponovali kostenou obrubou hlavy a vytŕčajúcimi lícnymi kosťami.
Vnútorná systematika je uvedená v článku dinosaury. Podobná je takáto systematika (zachytáva stav okolo roku 2006):
Ornithischia:
Theropody

Theropody (iné názvy: teropody, teropódy; lat. Theropoda) je jedna z dvoch hlavných podskupín plazopanvových dinosaurov (Saurischia), zahrňujúca všetky známe dravé dinosaury. Napriek pôvodne dravým predkom sa mnohé teropódy druhotne od mäsitej stravy odklonili k všežravosti alebo vegetariánstvu. 
Hoci teropódy patria medzi plazopanvové dinosaury (Saurischia), zahrnujú aj vtáky. Pôvodne plazí typ panvy bol totiž počas evolúcie priebežne pozmenený. V niektorých systémoch (vrátane hlavného systému používaného na slovenskej wikipédii) sú vtáky - z čisto praktických dôvodov - z teropódov vyňaté (a tvoria samostatnú triedu blanovcov).
Charakteristika.
Zástupcovia Theropoda predstavujú veľmi malé až obrovské, najčastejšie dravé ale aj bylinožravé, hmyzožravé, všežravé zvieratá (výlučne bylinožravé pomerne zriedka). Takmer všetky známe formy patria medzi dvojnohé zvieratá, staršie rody s chrbtom noseným vodorovne, dlhými zadnými končatinami a kratšími prednými končatinami, kým väčšina moderných druhov (napr. vtáky) má nohy relatívne krátke, kým predné končatiny modifikované v krídla.
Teropódy odlišuje od iných dinosaurov napríklad jeden otvor v lebke navyše, strata piateho prsta zadných končatín a redukcia alebo strata štvrtého i piateho prsta predných končatín. Anatómia teropódov svedčí prezencii vzdušných vakov (známe tiež aj u dlhokrkých dinosaurov zo skupiny Sauropoda) napojených na dýchací systém, ktoré boli pôvodne považované za exkluzívnu črtu vtákov. Medzi vyspelými teropódmi menších veľkostí bol rozšírený ďalší pôvodne exkluzívne vtáčí znak – perie.
Začiatky.
Najstaršie teropódy (v širšom zmysle slova) patria medzi najstaršie známe dinosaury vôbec. Čo sa týka veľmi primitívnych zástupcov, stále nepanuje zhoda, či už ide o teropóda alebo ešte nie. Mnohé formy (Herrerasaurus, Eoraptor) takto putujú od teropódov až po, v extrémnych prípadoch, nedinosaury. Dinosaury, ktoré môžeme s istotou považovať za teropódy, však dosiahli už koncom triasu značných úspechov (najmä vďaka skupine Coelophysoidea), keď sa stali dominantnými stredne veľkými dravcami, pričom si vytvorili prvé skutočne veľké „super-predátory“ s dĺžkou presahujúcou .
Systematika.
Vo všeobecnosti sa Theropoda delí na tri hlavné podskupiny: Coelophysoidea, Ceratosauria a Tetanurae, pričom prvé dve menované boli v minulosti považované za bližšie príbuzné než dnes.
Podrobnejší systém taxónu Theropoda vyzerá takto (stav okolo roku 2021):
podrad Theropoda:
Staršie sa do Theropoda (konkrétne niekde pred Neotheropoda) niekedy zaraďoval aj taxón †Herrerasauria, dnes považovaný za bazálne Saurischia, a rod †"Eoraptor", dnes spravidla zaraďovaný do Sauropodomorpha. 
V rámci taxónu Tetanurae je sporné najmä postavenie taxónu Alvarezsauria (to je najmä čeľaď Alvarezsauridae), ktorý sa staršie považoval za prvotné nelietavé vtáky, neskôr za sesterský taxón alebo súčasť taxónu Ornithomimosauria a dnes sa väčšinou považuje za bazálne Maniraptora.
Yukon (rieka)

Yukon je mohutná severoamerická rieka dlhá . Pramení a takmer polovica jej toku leží v Kanade, preteká štátom Aljaška v USA a vlieva sa deltou Yukonu do Beringoveho mora.
Povodie Yukonu.
Celkové povodie rieky Yukon je , z toho leží v Kanade. Tečie niekoľkými národnými parkmi a rezerváciami, pričom polovicu tvoria lesy. Meno rieky Yukon pochádza z jazyka pôvodných obyvateľov oblasti a znamená „veľká rieka“. Yukon je najdlhšou riekou na Aljaške a v teritóriu Yukon a bola jednou z najdôležitejších dopravných trás počas zlatej horúčky na Klondike v rokoch 1898 a 1899. Kolesové riečne člny brázdili hladinu rieky až do vybudovania cesty Klondike Highway v roku 1950.
Yukon preteká cez veľmi riedko osídlené územie. Napriek svojej dĺžke rieka tečie iba cez niekoľko miest a osád. V teritóriu Yukon je to Whitehorse, Carmacks a Dawson a na Aljaške Circle, Fort Yukon, Stevens Village, Tanana, Ruby, Galena, Nulato, Grayling, Holy Cross, Russian Mission a Ohogamut.
Spor o prameň rieky.
Rieka Yukon pramení v Prímorskom pohorí (Coastal Range) v severnej časti kanadskej provincie Britská Kolumbia. V Kanade však preteká hlavne teritóriom Yukon, ktorému dala meno. Za prameň rieky Yukon sa všeobecne považuje ľadovec Llewellyn na južnom výbežku jazera Atlin v Britskej Kolumbii. Odporcovia tohto názoru tvrdia, že prameňom Yukonu je jazero Lindeman v severnej časti Chilkoot Trail. Akokoľvek, voda z jazera Atlin tečie do jazera Tagish, tak isto ako aj voda z jazera Lindeman, potom ako preteká cez jazero Bennett. Voda z jazera Tagish tečie do jazera Marsh a rieka vytekajúca zo severnej časti tohto jazera južne od Whitehorse už nesie názov Yukon. Sú však aj také názory, že prameňom rieky Yukon by v skutočnosti malo byť jazero Teslin, pretože rieka Teslin, ktorá z neho vyteká má dlhší tok, keď sa vlieva do Yukonu ako samotná rieka Yukon. 
Mosty na Yukone.
Napriek svojej dĺžke, sú na rieke Yukon vybudované iba štyri cestné mosty: 
V Dawson City most nahrádza v lete trajekt a v zime sa jazdí po zamrznutej rieke. V marci 2004 bol vyhlásený plán na vybudovanie mosta v Dawsone.
Vo Whitehorse sú vybudované aj dva mosty pre peších, okrem toho sa tam dá prejsť aj po priehradnej hrádzi.
Yukon (teritórium)

Yukon alebo Yukonské teritórium (angl. "Yukon", "Yukon Territory" alebo "the Yukon") je kanadské teritórium na jeho severozápadnom okraji. Na východe susedí so Severozápadnými teritóriami, na juhu s Britskou Kolumbiou a na západe s Aljaškou (USA). Jeho hlavným mestom je Whitehorse. Má rozlohu 482 443 km², čo z neho robí 9. najväčšie teritórium alebo provinciu Kanady a zároveň najmenšie teritórium.
Geografia.
Yukon leží na predele kontinentálnej časti severoamerického kontinentu a polostrovom Aljaška.
Krátky úsek jeho severného okraja tvorí pobrežie Severného ľadového oceánu (konkrétne Beaufortovo more), naopak jeho juhozápadný cíp ústi takmer (až na cca 20 km územie USA) k vodám Tichého oceánu (Aljašského zálivu).
Značnú časť územia a súčasne povodie rovnomennej rieky tvorí Yukonská pahorkatina. Yukon sa rozkladá na severnej časti Skalistých hôr, najvyššie vrcholy (najmä v južnej časti tejto oblasti) sú súčasne najvyššími vrcholmi celého pohoria. Vo velehorských priesmykoch a údoliach sa nachádza väčšie množstvo ľadovcových a horských jazier. Na juhovýchodnom, juhozápadnom a severozápadnom okraji teritória sa rozkladajú štyri väčšie národné parky.
Do Yukonu zasahuje rozsiahle pohorie Kordillery. Väčšina (19 z 20) najvyšších hôr Kanady leží práve v tomto teritóriu.
Demografia.
Teritórium obýva asi 31 000 obyvateľov, z ktorých niečo málo cez 23 000 žije vo Whitehorse, jeho hlavnom meste situovanom cca 80 km od južnej hranice teritória. Teritórium je pomenované po rieke Yukon. V doprave má väčší podiel letecká doprava, jediná väčšia pozemná komunikácia vedie južnou časťou teritória a spája hlavné mesto s aljašským mestečkom Tok. Z Whitehorse, hlavného mesta Yukonu vedie na sever Klondike Highway, pohodlná asfaltová cesta s množstvom zaujímavostí až do Dawson City a potom ďalej na Aljašku. Niekoľko kilometrov pred Dawson city odbočuje doprava Dempster Highway, prašná cesta, ktorá vedie na sever do delty rieky Mackenzie a ako jediná cesta v Kanade prekračuje polárny kruh. Cesta je špeciálne konštruovaná, aby vydržala na permafroste a neprepadla sa.
Boston (Massachusetts)

Boston je hlavné a najväčšie mesto amerického štátu Massachusetts a najväčšie mesto Nového Anglicka. Je to námorný prístav na východnom pobreží USA. Leží pri zálive Massachusetts a ústí rieky Charles a Mystic do Atlantického oceánu. Počet obyvateľov je 675 647 (2020), metropolitná oblasť má 4 552 402 obyvateľov (2010).
Charakteristika.
Je to vedecké a univerzitné stredisko, ďalej významné finančné, obchodné a priemyselné stredisko. Je známe najmä vďaka obchodu s vlnou a rybím trhom, z priemyslu chemickým, polygrafickým, elektronickým a lodiarskym priemyslom. 
Mesto je aj sídlom katolíckeho arcibiskupa a anglikánskeho biskupa.
V súčasnosti (2005) vrcholí zaujímavý projekt (začiatok v roku 1987) premiestnenia všetkých hlavných ciest stredu mesta (highways) celkovej dĺžky 8 míľ pod zem. V USA sa projekt prezýva „The Dig“ (čo je narážka na stavbu panamského prieplavu označovanú ako „The Big Ditch“)
Obyvatelia sú známi charakteristickým dialektom vypúšťajúcim „r” a pripomínajúcim európsku angličtinu.
Jednou z najznámejších športových udalostí v meste je Bostonský maratón, dlhý pretek, ktorý je najstarším každoročným maratónom na svete.
Dejiny.
Ide o jedno z najstarších miest severnej Ameriky. Založili ho roku 1625 anglickí puritáni pod názvom Trimountaine. Ako hlavné mesto Massachusetts Bay Colony bolo v 17. storočí východiskom puritánskej kolonizácie v štáte Massachusetts.Mesto žilo ako obchodný a rybársky prístav a centrum lodného priemyslu. Bohatlo najmä z obchodu s Európu, Afrikou a Západoindickými ostrovmi. Od roku 1770 dôležité stredisko boja Američanov za nezávislosť (napr. 1770 bostonský masaker; 1773 tzv. bostonské pitie čaju). Padlo za obeť častým požiarom (1872, 1945). V 19. storočí sa z mesta stalo kultúrno-umelecké centrum a prvé priemyselno-finančné centrum USA.
Yukon (delta)

Delta rieky Yukon je jedna z najväčších delt na svete.
Delta sa nachádza v štáte Aljaška v USA. Tvorí ju zložitá spleť malých jazier a vodných kanálov na sútoku riek Yukon a Kuskokwim ústiacich tu do Beringovho mora. Delta a okolité pobrežné vody sú rajom pre divú zver.
Dempster Highway

Dempster Highway "(v Severozápadných teritóriách Highway 8, v Yukone Highway 5)" je cesta spájajúca cestu Klondike Highway v kanadskom teritóriu Yukon s mestečkom Inuvik ležiacom na delte rieky Mackenzie v Severozápadných teritóriách. 
Cesta má štrkový povrch. Bola vybudovaná v rokoch 1959 až 1979. Začína asi 40 km východne od mesta Dawson a po 736 km končí v Inuviku. Väčšia časť cesty sleduje starú trasu po ktorej jazdili psie záprahy. Asi v polovici, niekoľko kilometrov za hotelom Eagle Plains, cesta pretína severný polárny kruh. Je to jediná cesta v Kanade, ktorou je možné prekročiť severný polárny kruh a jedna z dvoch takých ciest na severoamerickom kontinente. Druhou je Dalton Highway na Aljaške v USA. V zime je cesta predĺžená o ďalších 194 km až do osady Tuktoyaktuk na pobreží Severného ľadového oceánu, pričom sa jazdí po zamrznutej delte rieky Mackenzie ako po ľadovom moste.
Boston

Boston je:
Inuvik

Inuvik je jedno z najsevernejšie položených miest v Kanade, ležiace v Severozápadných teritóriách. Má 3 451 obyvateľov (údaj z roku 2004).
História.
Inuvik bol vybudovaný v roku 1953 kvôli premiestneniu administratívneho centra oblasti z dedinky Aklavik, ležiacej v západnej časti delty rieky Mackenzie, ktorá bola často postihovaná záplavami a nemala priestor na územný rozvoj. Pôvodne sa nazýval Nový Aklavik, ale v roku 1958 bol premenovaný na Inuvik, čo v reči pôvodných obyvateľov znamená Miesto človeka.
Inuvik sa stal mestom v roku 1970. V roku 1979, po dobudovaní cesty Dempster Highway, sa Inuvik stal súčasťou kanadského cestného systému a zároveň najsevernejším mestom, ktorý je dosiahnuteľný automobilovou dopravou v letných mesiacoch. V zime je možné pokračovať z Inuviku ďalej na sever až do osady Tuktoyaktuk na pobreží Severného ľadového oceánu po zamrznutej delte rieky Mackenzie.
V rokoch 1971 až 1990 bola ekonomika mesta oživovaná miestnou základňou kanadských ozbrojených síl a petrochemickými spoločnosťami, hľadajúcimi ropu v údolí rieky Mackenzie a v Beaufortovom mori. V roku 1990 sa táto podpora zrútila z mnohých dôvodov, vrátane zrušenia štátnych dotácií, miestneho odporu voči petrochemickému prieskumu a nízkym svetovým cenám ropy.
Nové Anglicko

Nové Anglicko () je dnes neformálny región USA zodpovedajúci štátom Maine, New Hampshire, Vermont, Massachusetts, Rhode Island a Connecticut na ploche . Historicky to bola severná časť pôvodnej Virgínie (čo bolo celé východné pobrežie), teda jeden čas už asi od 38. rovnobežky na sever. Jeho hlavným centrom je Boston.
Meno tomuto regiónu dal John Smith, ktorý ho skúmal v roku 1614. Územie bolo kolonizované v roku 1620 príchodom Otcov pútnikov. Osídlili ho puritáni. Územie bolo charakteristické početnými prístavmi a lodným priemyslom a bolo centrom Americkej vojny za nezávislosť.
Sever územia je vidiecky, juh zas veľmi urbanizovaný.
Dejiny Nového Anglicka.
Nové Anglicko, rozprestierajúce sa v severovýchodnej časti Spojených štátoch, malo zväčša len tenkú vrstvu kamenistej pôdy, relatívne málo rovinatých plôch a dlhé zimy, takže uživiť sa farmárčením bolo veľmi ťažké. Obyvatelia Nového Anglicka si našli iné zdroje obživy, spútali vodnú energiu a vybudovali mlyny a píly. Dostatok dreva umožnil vznik lodiarskeho priemyslu. Vynikajúce prístavy prispeli k rozvoju obchodu a more sa stalo zdrojom veľkého bohatstva. Lov tresky v Massachusetts rýchlo nadobudol obrovský rozmach. Pretože väčšina prvých osadníkov žila v dedinách a mestách na pobreží, mnohí obyvatelia Nového Anglicka sa venovali obchodu alebo podnikali. Obecné pasienky a lesné parcely slúžili potrebám mestských obyvateľov, ktorí obrábali malé farmy v blízkosti. Kompaktné osídlenie umožnilo zakladať dedinské školy, stavať kostoly a obecné domy či radnice, kde sa občania stretávali, aby rozoberali spoločné záležitosti.
Kolónia massachusettského zálivu úspešne rozvíjala obchodnú činnosť. Od polovice 17. storočia sa postupne rozmáhala a Boston sa stal jedným z najväčších amerických prístavov. 
Lesy na severovýchode poskytovali dubové drevo na trupy lodí, vysoké borovice na rahná a stožiare a živicu na lodné škáry. Kapitáni lodí, ktorí si stavali vlastné lode a plavili sa na nich do prístavov celého sveta, položili základy obchodu, ktorého dôležitosť sústavne narastala. Na konci koloniálneho obdobia tretinu všetkých lodí plaviacich sa pod britskou vlajkou postavili v Novom Anglicku. Ryby, lodiarske potreby a výrobky z dreva prispievali k rozvoju obchodu.
Tovar.
Vývozcovia do zámoria čoskoro zistili, že výhodným tovarom je rum a otroci. Jednou z najvýnosnejších - a zároveň najodpornejších - praktík tých čias bol takzvaný trojuholníkový obchod. Obchodníci a vývozcovia nakupovali za novoanglický rum afrických otrokov, potom otrokov predali v oblasti Karibiku, kde nakúpili melasu, ktorú doviezli domov, aby ju predali miestnym výrobcom rumu.
Jack London

Jack London vlastným menom John Griffith Chaney (* 12. január 1876, San Francisco – † 22. november 1916, Glen Ellen) bol americký spisovateľ.
Životopis.
Narodil sa ako polosirota (bol nemanželským synom pána Chaneyho) a vyrastal v biednych podmienkach. Jeho otec bol talentovaný samouk, ktorý sa stal astrológom, jeho matka bola výstredná žena z majetnej Ohioskej rodiny. Svojho otca nikdy nevidel, preto má meno po svojom nevlastnom otcovi (John Griffith London), kým jeho matka Jacka Londona porodila a aj ho pochovala. Po dokončení strednej školy začal navštevovať univerzitu, ktorú však nedokončil. London pracoval v rôznych zamestnaniach a v rokoch 1897 a 1898 sa zúčastnil na výprave za zlatom na Yukon. "Bližšie informácie o zlatej horúčke pozri: Zlatá horúčka na Klondike"
Po celý život bol samoukom, ktorý obdivoval Darwina a Nietzscheho.
Bol členom socialistickej strany a odborov, uznával Marxa a socializmus. No pred smrťou vystúpil zo socialistickej strany a napísal, že "kapitalizmus nie je nič iné, ako zbastardený socializmus". Osobne vyznával individualizmus, teda osobitosť každého človeka, preto sa v jeho prácach objavovali črty obhajoby vtedy neuznávaných amerických indiánov, či eskimákov.
Začal publikovať v novinách, čoskoro sa stal známym a bohatým, zrejme najlepšie plateným vo svojej dobe. Kúpil si jachtu a vydal sa na cestu okolo sveta. Ako spisovateľ bol veľmi aktívny, napísal viac ako 50 kníh. Jeho knihy boli veľmi obľúbené, pretože London písal realisticky (čerpal námety z vlastného života). Žil na svojom ranči v Kalifornii. Napriek svojim vysokým príjmom mal stále finančné problémy. Celý život zápasil so závislosťou na alkohole.
22. novembra 1916, pravdepodobne nadránom, 40-ročný London spáchal samovraždu na svojom ranči v kalifornskom Glen Ellene - otrávil sa morfínom. Londonova samovražda však nebola preukázaná a preto sa považuje za špekulácie. London trpel urémiou a veľkými bolesťami, preto bral morfín. Jeho smrť mohla byť zapríčinená neúmyselným predávkovaním morfínom. Telo bolo podľa jeho poslednej vôle spopolnené neďaleko ranču.
Charakteristika tvorby.
Spracoval životné príbehy individualít, ktoré musia bojovať o svoju existenciu. Vyjadroval názor, že život človeka má zmysel len vtedy, ak musí bojovať o určitý cieľ. Často ako hlavná postava vystupuje zviera, hlavne pes. Vyjadruje presvedčenie, že právo na prežitie má silnejší. Hrdinovia boli výrazné individuality, cieľavedomé a pragmatické. Cieľ dosahujú vynaložením fyzických a psychických síl. Väčšina postáv má autobiografické črty. Základným konfliktom je vzťah jednotlivca s prírodou a spoločnosťou. Charakteristický je vnútorný monológ a opis.
Diela.
Písal aj reportážne črty (napr. Ľudia z priepasti, Tajfún pri brehoch Japonska) a teoretické práce (Triedny boj, Ako som sa stal socialistom a iné). Nenapísaným zostal jeho román Kristus, ktorý sa chystal napísať v prvej osobe jednotného čísla.
Daniel (prvé meno)

Daniel je mužské krstné meno. Pôvod má v hebrejčine, kde "Dáníél" znamená „Boh rozsúdil“, „Boh je sudca“. V domácnostiach prezývaný ako Danko, Danielko, Dano, Danuše, Danči.
Meniny na Slovensku má 21. júla.
Deň pracovného pokoja

Dni pracovného pokoja sú dni, na ktoré pripadá nepretržitý odpočinok pracujúcich v týždni, a sviatky.
Podľa Zákonníka práce prácu v dňoch pracovného pokoja možno nariadiť len výnimočne, a to po prerokovaní s príslušným odborovým orgánom. V deň nepretržitého odpočinku v týždni možno zamestnancovi nariadiť len tieto nevyhnutné práce, ktoré sa nemôžu vykonať v pracovných dňoch: 
Vo sviatok možno zamestnancovi nariadiť len práce, ktoré možno nariadiť v dňoch nepretržitého odpočinku zamestnanca v týždni, práce v nepretržitej prevádzke a práce potrebné pri strážení objektov zamestnávateľa. To však nevylučuje možnosť dohody zamestnávateľa so zamestnancom, že bude vykonávať prácu, ktorá nespadá pod tieto výnimky.
Na pracoviskách s nočnými zmenami sa začína deň pracovného pokoja hodinou zodpovedajúcou nástupu zmeny, ktorá v pracovnom týždni nastupuje podľa rozvrhu zmien ako prvá.
Zoznam dní pracovného pokoja určuje zákon č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov.
Dni pracovného pokoja na Slovensku.
Do roku 2023 bol dňom pracovného pokoja aj 1. september – Deň Ústavy Slovenskej republiky, od 1. januára 2024 bol tento sviatok ako deň pracovného pokoja zrušený z dôvodu zlepšenia stavu verejných financií.
Významné obdobia a dni vyhlasované OSN

Významné obdobia a dni vyhlasované OSN.
Každoročne pripomínané dni a týždne.
14. november – Medzinárodný deň diabetu
Hnutie obnovy v Duchu Svätom

Hnutie obnovy v Duchu Svätom je široký prúd entuziastického kresťanstva, ktorý sa objavil začiatkom 20. storočia a vyznačuje sa tým, že kladie dôraz na obnovenie života človeka pod vplyvom Ducha Svätého. V 20. storočí bolo najrýchlejšie rastúcim kresťanským hnutím na svete. V roku 2011 bol počet letničných a charizmatických kresťanov celosvetovo viac ako 584 000 000 čo je 26,7% z celkového počtu kresťanov . Počet evangelikálnych kresťanov bol viac ako 285 000 000 (13,1%).
Z diachronického hľadiska sa delí na niekoľko vĺn:
Thescelosaurus

Thescelosaurus, 3 až 3,5 m. dlhý dinosaurus, bol veľmi primitívny pevne stavaný ornitopod. Je známy z vyše ôsmich kostier a ďalších pozostatkov. Žil pred 68 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.
Opis.
Oproti ornitopodom typu hypsilofodona mal Thescelosaurus silnejšie predné končatiny a zrejme chodil zväčša štvornožky. Na zadné končatiny sa vztýčil, iba keď unikal pred nebezpečenstvom, hoci stavba jeho nôh nasvedčuje, že veľmi rýchly nebol. Chýbajúcu agilitu mu snáď vynahradil kostený pancier na chrbte, ktorým zrejme disponoval. Napriek svojej primitívnosti, ktorú prezrádzajú zuby na prednej časti je hornej čeľuste i počet prstov na nohách, býval až zarážajúco hojný a rozšírený, zrejme po celej dnešnej Severnej Amerike na úplnom sklonku éry dinosaurov. U jedného skameneného jedinca tescelosaura sa zachovalo aj srdce, ktoré oveľa viac pripomínalo srdce vtákov než krokodílov, čo indikuje tvora s telesnou teplotou nezávislou od teploty okolia.
Loď Argo (súhvezdie)

Loď Argo (lat. "Argo Navis") bolo veľké súhvezdie južnej oblohy zobrazujúce Argó, loď, ktorú používal Jáson a Argonauti na svojej ceste za zlatým rúnom v . Do jej rozdelenia to bolo najväčšie súhvezdie.
Pozostávalo zo 4 častí: Kýl, Korma, Plachty a Lodný stožiar. Súhvezdie rozdelil definitívne Nicolas Louis de Lacaille. Posledné z nich zmenil na Kompas.
Hypsilophodon

Hypsilophodon bol 2 až dlhý bylinožravý dinosaurus zo skupiny Ornithopoda. 
Známy je z dobrých pozostatkov zahrňujúcich celú kostru. Žil pred 126 až 122 miliónmi rokov, nájdený v Anglicku, Španielsku a azda aj v Portugalsku a USA. Typový a jediný druh je Hypsilophodon foxii.
Opis.
Ľahko stavaný hypsilofodon mal malú, pomerne vysokú hlavu s čeľusťami zakončenými rohovinovým zobákom, v hornej čeľusti ešte vybaveným zubami (rezákmi), ktoré sú však primitívnym znakom ornitopodov a vyspelejšie iguanodonty ich stratili. Jeho predné končatiny mali päť prstov so zakrpateným malíčkom (ten bol, ironicky, u iguanodonov plne vyvinutý, hypsilofodon teda iguanodonom priamo nepredchádzal), pričom zadné končatiny boli u neho značne dlhé a silné, vhodné na rýchly beh. Podobne ako antilopy, žil v menších skupinách, možno reprezentujúcich rodinné klany. V minulosti bol chybne považovaný za stromové zviera.
V populárnej kultúre.
Hypsilophodon je známy pomerne dlhú dobu, preto patrí medzi často zobrazovaných malých ornitopódov. Objavil sa tiež v populárnom románe Jurský park spisovateľa Michaela Crichtona z roku 1990 (v rovnomennom filme už sa ale neobjavil). Bol v ňom zobrazený ako menšie, rýchlo skákajúce zviera, vzdialene podobné napríklad dnešným kengurám. V skutočnosti sa však týmto spôsobom zrejme nepohyboval.
Dryosaurus

Dryosaurus, do dlhý bylinožravec, bol pevnejšie stavaný, no stále rýchly dvoj a štvornohý ornitopod. Tento pomerne primitívny iguanodont vcelku pripomínal hypsilofodona, až na pevnejšiu stavbu tela. Dosť sa ponášal aj na rod Rhabdodon bol však vyspelejší a častejšie sa pohyboval na zadných končatinách. Známy je z prakticky kompletnej kostry a ďalších pozostatkov. Žil pred 155 až 149 miliónmi rokov, nájdený bol v USA a Tanzánii.
Camptosaurus

Camptosaurus, tento dlhý bylinožravec bol mohutný ornitopód väčší, mohutnejší a vyspelejší než Dryosaurus. Tento pomerne zriedkavý tvor pripomínal stavbou tela viac Iguanodona než Dryosaura. Nebol to totiž iba výlučný dvojnožec, ale pohyboval sa na všetkých štyroch končatinách. Na zadné končatiny sa staval iba počas behu a keď chcel dosiahnuť vyššie. Na predných končatinách došľapoval iba na stredné tri prsty, malíček ostal kratší, ale pohyblivý, kým palec sa krátil a predĺžil jeho bodákovitý pazúr. Na rozdiel od Dryosaura mal tiež podlhovastú lebku. Žil pred 155 až 150 miliónmi rokov, nájdený v USA a Anglicku. Pre jeho Anglický druh sa môže v budúcnosti používať vlastné rodové meno – Cumnoria.
Opis.
Camptosaurus mohol chodiť po dvoch aj po štyroch nohách a je menším predchodcom kriedového Iguanodona. Jeho silné zadné nohy so štyrmi prstami mu dávali šancu rýchlo utiecť pred veľkými predátormi. Camptosaurus sa mohol postaviť vzpriamene a šklbať lístie zo stromov a cykasov. Mal k tomu dlhý jazyk. Alebo sa pásol na nízkych rastlinách pri zemi, keď sa sklonil na všetky štyri. Nemal síce zuby v prednej časti čeľuste, ktoré mali tvar zobáka, ale v zadnej časti čeľuste mal dostatok zubov, aby mohol potravu dobre rozžuť. Na rozdiel od Iguanodona nemal Camptosaurus tŕň na palci. Päť prstov na jeho rukách a štyri na jeho nohách pripomínali skôr kopyta ako pazúry. Žil v kŕdľoch a migroval za stravou, keď súčasnú potravu spotreboval. Dosahoval dĺžku 5 až , výšku okolo a hmotnosť až 1 t.
Lurdusaurus

Lurdusaurus bol veľký bylinožravý dinosaurus, ornitopód zo skupiny Iguanodontia. Na svoju dobu išlo o pomerne vyspelého iguanodonta, vývojovo bol dokonca bližší hadrosauridom („vtákopyskatým dinosaurom“) než rodu Iguanodon. Známy je z nekompletných pozostatkov dvoch jedincov. Žil pred približne 115 miliónmi rokov, nájdený v severnej Afrike. Jediný druh je Lurdusaurus arenatus.
Znaky.
Lurdusaurus bol mohutný živočích dlhý okolo 9 metrov a vážiaci pravdepodobne okolo 5 až 6 ton. Síce bol vývojovo vyspelejší než rod Iguanodon, v hlavných vonkajších znakoch sa mu stále podobal. Na rozdiel od iných iguanodona a príbuzných rodov, ktoré sa pohybovali ako po dvoch, tak po štyroch končatinách, bol Lurdusaurus s pomerne krátkymi zadnými končatinami a predĺženými silnými prednými končatinami prispôsobený na štvornohý pohyb. Siluetou tak pripomínal obrovského vymretého pozemného leňocha (Megatherium).
Ouranosaurus

Ouranosaurus bol dlhý ľahšie stavaný dinosaurus zo skupiny ornitopodných dinosaurov známej ako Iguanodontia. Vývojovo mal blízko ku vtákopyskatým dinosaurom (Hadrosauridae, ako napr. Edmontosaurus, Corythosaurus a mnohé iné). Žil pred približne 115 miliónmi rokov, nájdený bol v severnej Afrike (teda po boku rodu Lurdusaurus).
Znaky.
Podobne ako ďalšie príbuzné rody spomedzi primitívnych iguanodontov, tiež išlo o dvoj- a štvornohé zviera s nízkou podlhovastou hlavou a silnými zadnými končatinami, na ktorých spočívala väčšina váhy tela. Tento bylinožravec mal výrazne predĺžené tŕne stavcov, ktoré sa mu od špičky stále predlžovali až k väzom, kde prudko klesli. Na tieto tupé výčnelky sa za života dinosaura zrejme upínala kožená plachta, ktorou sa jej majiteľ zbavoval zbytočného tepla. Samcom sa však počas obdobia párenia mohla vplyvom hormonálnych zmien pestro sfarbiť, aby lákala samice a demonštrovala silu jej nositeľa. Predné končatiny tohto tvora boli oproti takému rodu Iguanodon štíhlejšie a pazúr na palci menej výrazný. Zobák tohto blízkeho príbuzného prvých hadrosaurov už mal podobný tvar ako zobák kačice. Na lebke je zaujímavý malý výčnelok pred očami. Podobný mali aj niektoré iné ornitopody, napr. rod Maiasaura. Význam týchto útvarov je neznámy.
Charonosaurus

Charonosaurus je meno vyhynutého bylinožravého dinosaura zo skupiny Ornithopoda. Tento pomerne hojný živočích bol opísaný na základe neúplnej lebky, pričom sú známe aj ďalšie pozostatky viacerých uhynutých jedincov pokope. Žil pred 68 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol v centrálnej Ázii. Jediný druh je Charonosaurus jiayinensis.
Znaky.
Charonosaurus bol veľmi veľký, zrejme až . dlhý, sedem až osemtonový hadrosaurid („vtákopyskatý dinosaurus“). Pohyboval sa po všetkých štyroch končatinách, pričom väčšina váhy tela spočívala na dlhých zadných končatinách, umožňujúcim vzpriamiť sa do dvojnohého postoja. Podobne ako blízko príbuzný Parasaurolophus, Charonosaurus bol na hlave vybavený dlhým dutým kosteným hrebeňom, ktorý mal tvar trubice, bol napojený na dýchacie cesty zvieraťa a vyrastal z temena smerom dozadu. Tento kostený hrebeň mali pravdepodobne plne vyvinutý iba samce, samice ho mávali kratší. Ako ukázala počítačová animácia rodu Parasaurolophus, tento útvar slúžil pravdepodobne na vydávanie pestrej škály zvukov (dunenie až vysoké tóny, všetko počuteľné na kilometre).
Lambeosaurus

Lambeosaurus bol veľký dvojnohý a štvornohý bylinožravý dinosaurus, ornitopod z čeľade Hadrosauridae. Žil pred 75 až 73 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.
Výzor.
Podobne ako príbuzné hadrosauridy z podčeľade Lambeosaurinae, aj Lambeosaurus disponoval dutým, z boku splošteným kosteným hrebeňom napojeným na dýchacie cesty, ktorý mávali plne vyvinuté len samce. Mláďatá a samice mávali kostený hrebeň menší. Hlava mala typické znaky Hadrosauridae – kačací zobák a početné rady pravidelne sa obmieňajúcich zubov. Výzor ostatku tela lambeosaura, tak ako aj iných hadrosauridov, stále pripomínal iguanodona a iné primitívne iguanodonty s jedinou výnimkou – chýbal bodec na palci.
Druhy.
Lambeosaurus je známy z troch druhov – L. lambei, L. magnicristatus a L. laticaudus.
Lambeosaurus lambei.
Druh L. lambei bol najhojnejší a v priemere 8 až . dlhý. Jeho hrebeň pripomínal sekeru. Lambeosaurus tiež disponoval tupým kosteným tŕňom, ktorý mu smerom dozadu a dohora vyrastal z tyla hlavy. Tento bol zrejme obrastaný kožou. L. lambei je známy z pozostatkov vyše dvadsiatich jedincov.
Lambeosaurus magnicristatus.
L. magnicristatus bol rovnako veľký, ale oveľa vzácnejší než Lambeosaurus lamei. Vybavený bol oválnejším kosteným hrebeňom, ktorý pripomínal polkruhovitý hrebeň korytosaura (Corythosaurus), ale bol viac nasmerovaný dopredu.
Lambeosaurus laticaudus.
L. laticaudus bol obrovský devňťtonový zver, s dĺžkou až okolo 15 – . predstavujúci jedného z najväčších hadrosaurov všetkých čias. Tŕne jeho chrbtových stavcov boli aj na lambeosaurina nadmerne dlhé. Bedrá tak tento tvor nosil vo výške takmer , čo je horná hranica dosahu najvyšších dnešných "žiráf".
Edmontosaurus

Edmontosaurus bol 12 až dlhý bylinožravý dinosaurus. Tento svojho času veľmi početný živočích pravdepodobne reprezentoval potomka rodu Shantungosaurus z Ázie. Známy je z dobrých pozostatkov patriacich dvom druhom. Žil pred 70 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.
Opis.
Edmontosaurus bol mohutný dvoj a štvornohý ornitopód, vyspelý plochohlavý hadrosaurid. Výrazné nosné otvory Edmontosaura za života pokrývala zrejme pružná koža, u samcov pravdepodobne pestro sfarbená. Vďaka nej dokázal vydávať hlasité zvuky.
Nález jedného veľmi dobre zachovaného jedinca Edmontosaura s odtlačkami kože nám odhalil, že v strede chrbta sa mu tiahol nízky kožený hrebeň, podobný hrebeňu Diplodoka.
Počas roka putoval Edmontosaurus zo samotného juhu kontinentu až na územie dnešnej Aljašky, kde tisícčlenné stáda týchto tvorov lákala čerstvá chutná vegetácia, ktorá vyklíčila po mesiacoch mrazov. Keď sa však leto na severe skončilo, horda Edmontosaurov sa vybrala späť na juh, pričom púť zo severu na juh (alebo naopak) im zabrala len dva mesiace. Na juhu mali tiež svoje hniezdne kolónie, kde sa im liahli mláďatá.