Pietro Lorenzetti

Pietro Lorenzetti (* okolo 1280, Siena, Sienská republika – † asi 1348, Siena) bol taliansky maliar činný v priebehu rokov 1306 - 1345. Spolu s bratom Ambrogiom a Simonem Martinim patril k najvýznamnejším predstaviteľom sienskej neskorogotickej maľby.
Život a dielo.
O živote Pietra Lorenzettiho je veľmi málo poznatkov a takmer všetky sa týkajú výhradne umeleckej tvorby. Umeleckohistorické bádanie, uskutočnené v podstatnej miere s nástupom 20. storočia vymedzilo jeho tvorbe dôstojné miesto.
Všeobecne možno povedať, že svojím dielom nadviazal na dvoch slávnych predchodcov: Duccia, významného sienského maliara, v ktorého dielni strávil umelecké začiatky, a Giotta, ktorého maliarske umenie však podstatnou mierou rozvinul. Dôležitú úlohu v popularizácii Pietrovho diela zohral maliar a životopisec Giorgio Vasari, ktorý však na základe jedného jemu prisudzovaného oltárneho obrazu interpretoval Lorenzettiho meno ako Pietro Laurati.
Prvý, historikmi zaznamenaný údaj o Pietrovej tvorbe sa vzťahuje k roku 1305. Predpokladá sa, že už v tom čase bol slávnym maliarom, pretože pracoval na objednávku sienskej mestskej rady. Prvé bezpečne signované a datované dielo pochádza z roku 1320. Je ním polyptych "Madona s Dieťaťom, svätým Jánom Krstiteľom, donátorom a svätými Jánom Evanjelistom a Matúšom" z hlavného oltára v kostole Santa Maria della Pieve v Arezze.
K uvedenému roku sa viaže Pietrov pobyt v Assisi, kde vytvoril rad fresiek v dolnom chráme Baziliky svätého Františka. Na výzdobe baziliky, vysvätenej v roku 1253, sa podieľali významní talianski umelci tej doby, vrátane Cimabueho a Giotta. Cyklus nástenných malieb vytvorených z poverenia kardinála Giovanniho Orsiniho v priečnej lodi baziliky je jeho jediným zachovaným monumentálnym súborom a súčasne patrí k jeho najvýznamnejším dielam. Fresky s námetmi pašiového cyklu - "Snímanie z kríža", "Kladenie do hrobu", "Zmŕtvychvstanie" či "Kristus v predpeklí" - a námetmi zo života svätého Františka sú charakteristické živým farebným podaním a detailizujúcim vykreslením tvarov.
Po ukončení prác v Assisi vytvoril Pietro v rokoch 1328 - 1329 hlavný oltár sienského kostola San Niccolò del Carmine. Oltár v 16. storočí rozobrali a dnes sa oltárne maľby okrem miestnej obrazárne Pinacoteca Nazionale nachádzajú i v kostoloch okolitých miest.
Z rokov 1324 - 1327 a od roku 1335 sa datuje spoločná práca bratov Lorenzettiovcov v bazilike svätého Františka a nemocnici Santa Maria della Scala.
V roku 1335 Pietra poverili vytvoriť v sienskej katedrále Santa Maria Assunta oltár s námetom narodenia Panny Márie. Oltárny obraz "Narodenie Panny Márie" je považovaný za vrcholné Lorenzettiho dielo.
"Narodenie Panny Márie".
Obraz je posledným umelcovým dielom a súčasne vrcholom jeho tvorby. Tvoril prostrednú tabuľu oltára sv. Savina v sienskej katedrále Santa Maria Assunta.
Obraz prináša novú formu predtým klasického triptychu, keď umelec namiesto zobrazenia jednotlivých svätcov zlúčil tri polia do jednej kompozície. Obraz zachytáva okamih krátko po narodení Panny Márie. Dominantnými postavami žánrovej scény sú Máriini rodičia svätá Anna a svätý Joachim. Anna v pololežiacej polohe sa díva na dve ženy kúpajúce novorodeniatko.
Pravé krídlo triptychu organicky prechádza do stredného; umelec tu zachytil pokračovanie izby s pohovkou, na ktorej leží rodička. Pohovka, biely záves a žena v červených šatách sú výtvarnými prvkami, prostredníctvom ktorých dve polia obrazu splývajú do jedného celku. Ľavý diel je samostatný; ide o akúsi predizbu, kde malý chlapec v modrých šatách dôverne oznamuje Joachimovi radostnú zvesť.
Dielo spĺňa charakteristiky Lorenzettiho tvorby - pestré farebné podanie a zmysel pre detail. Stredná tabuľa obsahuje v spodnej časti umelcovu signatúru.