burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Používateľský datagramový protokol

Používateľský datagramový protokol (angl. "user datagram protocol"), skr. UDP, je tzv. "nespoľahlivý" protokol z balíka internetových protokolov. UDP protokol prenáša datagramy medzi počítačmi v sieti, ale na rozdiel od TCP nezaručuje, že prenášaný paket sa nestratí, že sa nezmení poradie paketov, ani že sa niektorý paket nedoručí viackrát. Vďaka tomu je UDP pre ľahké a časovo citlivé účely rýchlejší a efektívnejší. Jeho bezstavová povaha je užitočná aj pre servery, ktoré odpovedajú na malé požiadavky mnohých klientov.
UDP sa používa napríklad na DNS, streamované médiá, prenos hlasu alebo videa (VoIP) a online hry.
Technický prehľad.
UDP je minimálny protokol transportnej vrstvy, orientovaný na správy, a je zdokumentovaný v IETF RFC 768.
V balíku protokolov Internetu poskytuje UDP veľmi jednoduché rozhranie medzi sieťovou vrstvou pod a aplikačnou vrstvou nad. UDP neposkytuje žiadne záruky doručenia a odosielateľova UDP vrstva si pri už raz odoslaných správach neudržuje žiadny stav. UDP pridáva iba kontrolné súčty a schopnosť roztrieďovať UDP pakety medzi viaceré aplikacie bežiace na jednom počítači.
UDP hlavička sa skladá iba zo 4 polí, z ktorých 2 sú voliteľné. Polia zdrojového a cieľového portu sú 16bitové a identifikují odosielajúci a prijímajúci proces. Keďže UDP je bezstavový a odosielateľ nemusí vyžadovať odpoveď, zdrojový port je voliteľný. Pokiaľ sa nepoužije, zdrojový port by mal byť nastavený na nulu. Po číslach portov nasleduje povinná dĺžka UDP paketu vrátane dát, v bajtoch. Minimálna hodnota je 8 bajtov. Zvyšné pole hlavičky je 16bitový kontrolný súčet pokrývajúci hlavičku aj dáta. Tento súčet je tiež vynechateľný, ale v praxi sa takmer vždy používa.
Z dôvodu chýbajúcej spoľahlivosti sa UDP aplikácie musia zmieriť s nejakými stratami, chybami alebo duplikáciami. Niektoré aplikácie (ako napríklad TFTP) môžu podľa potreby pridávať jednoduchý mechanizmus spoľahlivosti do aplikačnej vrstvy. Aplikácie používajúce UDP našťastie najčastejšie opravný mechanizmus nepotrebujú a dokonca ním môžu byť zdržované. Pokiaľ aplikácia vyžaduje vysoký stupeň spoľahlivosti, môže sa namiesto nej použiť TCP alebo opravné kódy.
Keďže UDP nemá mechanizmus, ktorým by predchádzal a ovládal preťaženie siete, proti možnému kolapsu spôsobenému veľkou neovládanou UDP prevádzkou je potreba mechanizmu v samotnej sieti. Inými slovami: keďže odosielatelia UDP nemôžu detegovať preťaženie siete, je často jediným nástrojom pre zvládnutie nadmernej UDP prevádzky zahadzovanie paketov na routeroch a iných sieťových prvkoch. Ako čiastočné riešenie tohto problému sa postupne navrhuje DCCP ("Datagram Congestion Control Protocol").
Aj keď celkové množstvo UDP prevádzky na typickej sieti je rádovo len niekoľko percent, UDP používajú mnohé kľúčové služby, vrátane DNS, SNMP, DHCP a RIP.
Aer Lingus

Aer Lingus je národná letecká spoločnosť Írska. Hlavnými letiskami sú Belfast, Cork, Dublin, Londýn-Gatwick a Shannon. Spoločnosť prevádzkuje 44 lietadiel typu Airbus, s ktorými lieta do Európy, Afriky a Severnej Ameriky. 29,4% spoločnosti vlastní Ryanair a 25,4% írska vláda. Aer Lingus je bývalý člen leteckej aliancie Oneworld, ktorú opustil 31. marca 2007. Momentálne nie je Aer Lingus v žiadnej aliancii, ale má rozšírené styky s alianciami Oneworld a SkyTeam. Firma zamestnáva asi 4000 ľudí a v roku 2007 mala zisk 1,3 mld €. Jej motto je "Uži si let". V roku 2007 spoločnosť Aer Lingus prepravila 9,3 milióna pasažierov. Má vlastný letecký program, Gold Circle Club, ktorý rozlišuje tri vrstvy - Gold, Prestige a Elite. Spoločnosť má zmiešaný obchodný model, poskytuje komfortné krátke lety v Európe a v severnej Afrike, na transatlantických linkách, ponúka plný servis, dvojtriedový produkt.
História.
Skoré roky.
Spoločnosť bola pod názvom "Aer Lingus Teoranta" registrovaná 22. mája 1936, kedy sa datuje jej vznik. Začiatočný kapitál bol 100 000£. Jej názov, "Aer Lingus", je poangličtená forma írskeho výrazu Aer Loingeas, ktorý v preklade znamená letecká flotila (rovnako ako ruský Aeroflot). Spoločnosť používala 6 a 14-miestne stroje typu De Havilland.
Destinácie.
Medzinárodné letisko Belfast.
Alicante [sezónne], Barcelona, Faro [sezónne], Lanzarote, Londýn-Heathrow, Malaga, Rím-Fiumicino [sezónne], Tenerife-Sur Reina Sofia
Medzinárodné letisko Cork.
Alicante [sezónne], Amsterdam, Barcelona, Birmingham, Faro, Ženeva [sezónne], Lanzarote, Lisabon [sezónne], Londýn-Gatwick, Londýn-Heathrow, Malaga, Manchester, Mníchov, Nice [sezónne], Paríž-Charles de Gaulle, Rím-Fiumicino, Tenerife-Sur Reina Sofia
Medzinárodné letisko Dublin.
Agadir [sezónne], Alicante, Amsterdam, Atény [sezónne], Barcelona, Berlín-Schönefeld, Bilbao [sezónne], Birmingham, Bologna [sezónne], Bordeaux [sezónne], Boston, Brusel, Bukurešť-Otopeni, Budapešť, Burgas [sezónne], Catania [sezónne], Chicago-O'Hare, Dubrovník [sezónne], Düsseldorf, Edinburgh, Faro, Frankfurt, Fuerteventura, Ženeva, Hamburg, Helsinki [sezónne], Ibiza [sezónne], Jersey [sezónne], Krakov, Lanzarote, Las Palmas, Lisabon, Londýn-Gatwick, Londýn-Heathrow, Lyon, Madrid, Malaga, Manchester, Marseille [sezónne], Miláno-Linate, Miláno-Malpensa [sezónne], Mníchov, Neapol [sezónne], New York-JFK, Nice, Orlando, Palma de Mallorca [sezónne], Paríž-Charles de Gaulle, Praha, Rennes [sezónne], Rím-Fiumicino, Salzburg [sezónne], Santiago de Compostela [sezónne], Shannon, Tenerife-Sur Reina Sofia, Toulouse [sezónne], Benátky-Marco Polo, Viedeň, Vilnius, Varšava, Zürich
Letisko Londýn-Gatwick.
Cork, Dublin, Knock, Malaga
Medzinárodné letisko Shannon.
Boston, Dublin, Londýn-Heathrow, New York-JFK
Flotila.
Flotila spoločnosti Aer Lingus pozostáva z týchto lietadiel (stav z júna 2014):
Quattro

Quattro (tal. "štyri") môže byť:
Lepidopterológia

Lepidopterológia je náuka o motýľoch (lat. Lepidoptera). Je to súčasť a jeden z mnohých odborov entomológie. Osoba venujúca sa lepidopterológii je lepidopterológ. 
Náuka o motýľoch patrí k najviac rozšíreným a najznámejším odborom entomológie. 
Aj medzi zberateľmi patrí lepidopterológia k častým záujmom amatérskej i profesionálnej entomologickej verejnosti. 
Napriek kráse motýlich krídel sa však entomológovia častejšie ako lepidopterológiou zaoberajú náukou o chrobákoch - coleopterológiou.
Lepidopterológovia.
K významným lepidopterológom patria (alebo pozri kategóriu ): 
Lajos Abafi-Aigner, Adolf Adámek, Hynek Albrecht, Sergej Nikolajevič Alferaki, Jules Léon Austaut, Andreas Bang-Haas, Otto Bang-Haas, Ján Bogsch, Jean Baptiste Alphonse Dechauffour de Boisduval, Moritz Balthasar Borkhausen, Jozef Bossanyi, Carl Hermann Conrad Burmeister, Aristides von Caradja, Carl Alexander Clerck, Ferdinand Maximilian Karl Leopold Maria Coburg, Johann Nepomuk Cosmas Michael Denis, Henry Doubleday, Philogène Auguste Joseph Duponchel, Dru Drury, Eugen Johann Christoph Esper, Eduard Friedrich von Eversmann, Johann Christian Fabricius, Johann Gotthelf Fischer von Waldheim, Zdeněk Frankenberger, Hans Fruhstorfer, Augustus Radcliffe Grote, Achille Guénée, Moses Harris, Johann Centurius Graf von Hoffmannsegg, Ede Agost Hudák, Johann Siegfried Hufnagel,
Armin Husz, Jacob Hübner, Lajos Issekutz, Jan John, Hynek Alois Joukl, Aba Kertész, Henry Bernard Davis Kettlewell, Mieczysław Romuald Krzywicki, Ferdinand Le Cerf, Carl Linné, Josef Johann Mann, Johann Wilhelm Meigen, Vladimír Vladimirovič Nabokov, Otakar Nickerl, Witold Niesiołowski, Ferdinand Ochsenheimer, Ferdinand Albín Pax, Paul Pekarský, Vasilij Petrovský, Jules Pierre Rambur, Hans Rebel, Andrej Reiprich, Alois Friedrich Rogenhofer, Nikolaj Michajlovič Romanov, Lionel Walter Rothschild, S. A. von Rottemburg, August Johann Rösel von Rosenhof, Josef Fischer von Röslerstamm, Giovanni Antonio Scopoli, Adalbert Seitz, Karl Schawerda, Ignaz Schiffermüller, Otto Slabý, Arnold Spuler, Otto Staudinger, Hans Ferdinand Emil Julius Stichel, Leo Sheljuzhko, Georg Friedrich Treitschke, James William Tutt, Roger Verity, Edward Wotton, Philipp Christoph Zeller, Ján Zelný, Kristián Andrej Zipser a mnohí iní
Sus (rod)

Sus (lat.) je rod z čeľade diviakovité (staršie sviňovité, ešte staršie: bravovité). 
Slovenské rodové meno znie: diviak alebo (skôr staršie) sviňa, zriedkavo alebo nevhodne prasa, v poľnohospodárstve aj ošípaná, zastarano aj brav alebo kanec.
Charakteristika.
Diviaky majú rypák, na konci ktorého je okolo nozdier chrupkovitý disk vystužený malou kostičkou. Na nohách majú ratice-paprčky. Kožu majú hrubú, srsť dlhú, štetinatú. Chvost je tenký, otáčavý. Žijú v skupinách (samica s mláďatami), dorozumievajú sa krochkaním a kvičaním. Samce sa k skupine pripájajú iba v čase rozmnožovania. 
Systematika.
rod "Sus":
Konkrétne vývojové vzťahy medzi vyššie uvedenými druhmi sú značne sporné. 
Bývalý druh "Sus salvanius" (po slovensky diviak trpasličí/sviňa malá) sa dnes vždy zaraďuje (a už v minulosti sa niekedy zaraďoval) do rodu "Porcula" (po slovensky svinka/diviak/sviňa) ako druh nazvaný "Porcula salvania".
Sus

Sus je rod diviakovitých, pozri Sus (rod)
SUS môže byť:
Diviak

Diviak môže byť:
Sviňa

Sviňa môže byť:
Ošípaná

Ošípaná môže byť:
Kanec

Kanec (nárečovo alebo zastarano "kan") môže byť:
Prasa

Prasa môže byť:
Odstavča

Odstavča je mláďa (najmä tura domáceho alebo svine domácej) po odstavení, u svine domácej presnejšie po odstavení do veku 4 mesiacov.
Zoznam vedných disciplín

Tento článok obsahuje abecedný zoznam vied, vedných disciplín a náuk so základnou charakteristikou daných vied.
Pod väčšinou hesiel sú tzv. "podriadky", kde sú systematicky určené (v uvedenom poradí) niektoré z týchto informácií:
Mnoho vied má v slove obsiahnuté grécke slovo "logos" (λόγος) vo forme "-lógia" (-λογία), čo znamená "slovo", "reč", "učenie". Niekde je použité aj slovo "nomos" (νόμος) vo forme "-nómia" (-νομία), čo grécky preložíme ako "zákon".
Ufológia

Ufológia (z ) je odbor ľudskej činnosti, ktorý sa zaoberá štúdiom úkazov, resp. predmetov označovaných ako UFO (neidentifikovateľné lietajúce objekty). Väčšina mainstreamových vedcov pokladá ufológiu za pseudovedu. Aj z tohto dôvodu sa ufológiou zaoberajú zväčša ľudia bez formálneho vedeckého vzdelania, ktorých komunity sa združujú okolo ufologických časopisov, spolkov, online fór ap.
Córdoba (argentínska provincia)

Córdoba je argentínska provincia ležiaca v centre krajiny. Jej hlavné mesto Córdoba je druhým najväčším v krajine.
Administratívne rozdelenie.
Provincia Córdoba je rozdelená na 26 departmentov ("departamentos").
Skupina (periodická tabuľka)

Skupina v periodickej tabuľke prvkov je jej stĺpec. V štandardnej periodickej tabuľke existuje 18 skupín prvkov. Prvky v skupinách majú často podobné chemické a fyzikálne vlastnosti. Tento jav sa vysvetľuje podobným usporiadaním elektrónov vo valenčnej elektrónovej vrstve.
Podľa aktuálneho odporúčania IUPAC sa skupiny číslujú arabskými číslicami. V zastaraných systémoch sa používali rímske číslice a označenie A pre prvky blokov s a p a B pre prvky blokov d a f.
Perióda (periodická tabuľka)

Perióda je horizontálny riadok periodickej tabuľky.
Chemické prvky sú zoradené do stĺpcov, ktorých prvky majú podobné vlastnosti.
Moderná kvantová mechanika vysvetľuje tieto periodické trendy vo vlastnostiach prostredníctvom elektrónového obalu. Pri vzrastaní protónového čísla sú elektrónové obaly vypĺňané v tomto poradí. Vyplnenie každej vrstvy korešponduje s riadkom v periodickej tabuľke.
Pretože valenčné elektróny určujú chemické vlastnosti, tieto sú podobné v rámci skupín periodickej tabuľky.
Prvky nachádzajúce sa vedľa seba v skupine majú podobné fyzikálne vlastnosti, ale rozličné hmotnosti. Prvky nachádzajúce sa vedľa seba v perióde majú podobné hmotnosti, ale rozdielne vlastnosti.
Stežná

Stežná je vodný tok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresov Sobrance a Snina. Je to pravostranný prítok Ublianky, meria 10,6 km a je tokom VIII. rádu. Na hornom toku vytvára rovnomennú dolinu. Niekedy sa označuje ako "Stežný potok".
"Prameň:" v Beskydskom predhorí na severozápadnom svahu Paprtného vrchu () v nadmorskej výške cca 
"Smer toku:" od prameňa najprv na severozápad, po pribratí prvého ľavostranného prítoku sa stáča na severovýchod, v obci Ruský Hrabovec sa ďalej stáča na sever a za obcou Dúbrava pokračuje k ústiu opäť severovýchodným smerom
"Geomorfologické celky:" Beskydské predhorie, podcelok Ublianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava prítok prameniaci severne od Gálovej (), Hrabinský potok, prítok spod kóty 429,7 m, Inovský potok, prítok zo západného svahu Brusného (), zo západného svahu Čirovho vrchu (), spod kóty 439,8 m a Brusný potok; zľava prítok spod kóty 426,4 m, prítok prameniaci južne od obce Ruská Bystrá, z oblasti Križanovej, dva prítoky z oblasti Bohatého grúňa, Luhy, prítok z juhovýchodného svahu Holiaka (), Rovný potok, prítok z juhovýchodného úpätia Grúňa (), tri krátke prítoky z juhovýchodných svahov Polomu ()
"Ústie:" do Ublianky v obci Ubľa v nadmorskej výške približne 
"Obce:" Podhoroď, Ruský Hrabovec, Dúbrava a Ubľa
1. skupina

1. skupina je skupina periodickej tabuľky prvkov, ktorú tvoria prvky vodík (H), lítium (Li), sodík (Na), draslík (K), rubídium (Rb), cézium (Cs) a francium (Fr). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns1.
S výnimkou vodíka sú prvky 1. skupiny to elektropozitívne a vytvárajú zlúčeniny v oxidačnom čísle I. Sú to kovy, ktoré sa bežne označujú ako alkalické kovy. Ich zlúčeniny sú bezfarebné a väčšinou dobre rozpustné vo vode.
2. skupina

2. skupina je skupina periodickej tabuľky. Patrí sem šesť prvkov: berýlium (Be), horčík (Mg), vápnik (Ca), stroncium (Sr), bárium (Ba) a rádium (Ra). Posledné štyri z týchto prkov (Ca, Sr, Ba a Ra) sa označujú ako kovy alkalických zemín. Niekedy sa do tejto kategórie ale radí celá táto skupina.
Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy prvkov 2. skupiny je ns2, takže preferujú oxidačný stav +II a v roztokoch sú prítomné ako dvojmocné katióny.
Pentely

Pentely alebo pniktidy sú chemické prvky 15. skupiny periodickej tabuľky prvkov. Patrí sem dusík (N), fosfor (P), arzén (As), antimón (Sb), bizmut (Bi) a moskóvium (Mc). Elektrónová konfigurácia ich valenčnej vrstvy je ns2 np3. Vďaka tomu preferujú tvorbu zlúčením v oxidačnom stave I až V. Najdôležitejší prvok je dusík, ktorý tvorí hlavnú zložku atmosféry Zeme.
Mnemotechnická pomôcka v češtine.
Naše Paní Asistentka Sbalila Bivoje.
Kronstadt

Kronstadt (zo slov "Krone" (koruna) a "Stadt" (mesto)) môže byť:
Beskydské predhorie

Beskydské predhorie je geomorfologický celok na východnom Slovensku. Je súčasťou provincie Východné Karpaty, subprovincie Vonkajšie Východné Karpaty a oblasti Nízke Beskydy.
Je súčasťou flyšového pásma, na dĺžku meria takmer , kým na šírku priemerne a maximálne vo východnej časti. Najužším miestom je územie pri obci Hažín nad Cirochou, kde šírka dosahuje len cca . 
Polohopis.
Na severe hraničí s tromi geomorfologickými celkami: Bukovské vrchy, Laborecká vrchovina, Ondavská vrchovina, na západe s dvomi geomorfologickými celkami: Spišsko-šarišské medzihorie a Košická kotlina, na juhu tiež s tromi geomorfologickými celkami: Slanské vrchy, Východoslovenská pahorkatina a Vihorlatské vrchy. Východnú hranicu tvorí štátna hranica s Ukrajinou.
Najvyšším bodom územia je vrch Hôrka () nad obcou Inovce vo východnej časti. Najnižším bodom je miesto, v ktorom Ondava opúšťa územie.
Hydrológia.
Územie nie je z hľadiska hydrografického jednotné, patrí k niekoľkým povodiam: na východe je to Ublianka, stredná časť je súčasťou povodia Laborca s Cirochou a tiež Ondavy s Topľou. Najzápadnejšia časť patrí do povodia Sekčova.
Delenie.
Beskydské predhorie sa delí na 5 geomorfologických podcelkov:
"Mernícka pahorkatina" patrí podľa relatívne nedávneho speleologického prieskumu realizovaného jaskyniarmi Slovenskej speleologickej spoločnosti medzi nové krasové územia na Slovensku. Výskyt krasových jaskýň v polohách piesčitých vápencov porubského súvrstvia mladokriedového veku sa potvrdil v masíve "Lysej hory" (318,7 m n. m.), kde boli lokalizované, preskúmané a zdokumentované 3 jaskyne s koróznym vývojom s max. dĺžkou 15 m.
Tetrely

Tetrely sú chemické prvky 14. skupiny periodickej tabuľky. Patrí sem uhlík (C), kremík (Si), germánium (Ge), cín (Sn), olovo (Pb) a fleróvium (Fl). Elektrónová konfigurácia ich valenčnej vrstvy je ns2 np2. Vďaka tomu preferujú tvorbu zlúčením v oxidačnom stave II a IV. Chémia uhlíka, predovšetkým zlúčeniny, ktorých skelet tvoria reťazce C-C, je z veľkej časti predmetom štúdia organickej chémie.
Mnemotechnická pomôcka v češtine.
Copak Si Gertruda Snědla Plombu?
Inovský potok

Inovský potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká severovýchodnou časťou územia okresu Sobrance. Je to pravostranný prítok Stežnej, má dĺžku 6,5 km a je tokom IX. rádu. 
Pramení na rozhraní Vihorlatských vrchov a Beskydského predhoria, na severozápadnom svahu Holice (983,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 700 m n. m. Od prameňa tečie severozápadným smerom cez Beskydské predhorie (podcelok Ublianska pahorkatina), preteká obcou Inovce a za ňou sa oblúkom stáča na sever. Z pravej strany priberá Ráztočky, zľava tri krátke prítoky z oblasti Hrabín a následne aj pravostranný Zásedný potok (303,5 m n. m.). Ďalej sa oblúkom stáča na západ, sprava priberá dva prítoky zo západných svahov Dielu (528,0 m n. m.) a v obci Ruský Hrabovec sa v nadmorskej výške cca 273 m n. m. vlieva do Stežnej.
Triely

Triely sú chemické prvky 13. skupiny periodickej tabuľky. Patria sem bór (B), hliník (Al), gálium (Ga), indium (In), tálium (Tl) a nihónium (Nh). Bór sa považuje za polokov, ostatné triely sú kovy. Elektrónová konfigurácia ich valenčnej vrstvy je je ns2 np1, vďaka čomu preferujú tvorbu chemických zlúčenín v oxidačnom stave I a III.
Bór je v prírode zastúpený iba vo veľmi malom množstve, pravdepodobne kvôli štiepeniu jeho jadra účinkom prirodzenej rádioaktivity. Hliník je tretí najrozšírenejší prvok v zemskej kôre (7,4 %).
Bol Alexej Gagarin Indickým Tlmočníkom?
Luhy (potok)

Luhy je názov potoka v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká severovýchodnou časťou okresu Sobrance. Je to ľavostranný prítok Stežnej, meria 7,8 km a je tokom IX. rádu. 
"Prameň:" vo Vihorlatských vrchoch, pod hlavným hrebeňom pohoria, severovýchodne od kóty 879 m v nadmorskej výške približne 760 m n. m.
"Smer toku:" od prameňa najprv na východ, ďalej sa stáča k juhovýchodu, za obcou Ruská Bystrá tečie na severovýchod, následne k sútoku s Tichým potokom na východ, odtiaľ k ústiu na juhovýchod
"Geomorfologické celky:" 1. Vihorlatské vrchy, podcelok Vihorlat, 2. Beskydské predhorie, podcelok Ublianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava prítok zo severovýchodného svahu Diela (858,8 m n. m.), prítok z oblasti Pod Dielom, zo severozápadného svahu Hôrky (597,8 m n. m.), spod Križanovej; zľava prítok z juhovýchodného svahu Poloniny (573,4 m n. m.), spod kóty 481,7 m a Tichý potok
"Ústie:" do Stežnej v obci Ruský Hrabovec v nadmorskej výške cca 278 m n. m.
"Obce:" Ruská Bystrá, Ruský Hrabovec (len okrajom)
3. skupina

3. skupina je skupina periodickej tabuľky prvkov, ktorú tvoria prvky skandium (Sc), ytrium (Y), lutécium (Lu) a lawrencium (Lr). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d1. Starší názov pre tretiu skupinu je prvky vzácnych zemín.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy, sú elektropozitívne a vytvárajú zlúčeniny v oxidačnom čísle III. Ich zlúčeniny nie sú farebné ani paramagnetické, čím sa odlišujú od ostatných prechodných kovov.
4. skupina

4. skupina je skupina prvkov v periodickej tabuľke, kam patria prvky titán (Ti), zirkónium (Zr), hafnium (Hf) a rutherfordium (Rf). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d2. 
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy, sú elektropozitívne a vytvárajú zlúčeniny v maximálnom oxidačnom čísle IV. Titán v niektorých zlúčeninách má aj záporné oxidačné číslo. Zirkónium a hafnium majú veľmi podobné vlastnosti. Sú elektropozitívne, ťažko sa rozpúšťajú v kyselinách, pričom dochádza k pasivácii ich povrchu.
5. skupina

5. skupina je skupina periodickej tabuľky prvkov, kam patria prvky vanád (V), niób (Nb), tantal (Ta) a dubnium (Db). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d3. 
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy, sú elektropozitívne a vytvárajú zlúčeniny v maximálnom oxidačnom čísle V. Vanád v niektorých prípadoch vykazuje aj nižšie oxidačné číslo. Vodou alebo kyselinami sa pasivujú.
6. skupina

6. skupina je skupina v periodickej tabuľke prvkov, kam patria prvky chróm (Cr), molybdén (Mo), volfrám (W) a seaborgium (Sg). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d4, v prípade chrómu a molybdénu dochádza k stabilizácii zaplnením polovice orbitálu d a ich elektrónová konfigurácia je ns1 (n-1)d5.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy, sú elektropozitívne a vytvárajú zlúčeniny v maximálnom oxidačnom čísle VI. Reaktivita prvkov klesá so vzrastajúcim protónovým číslom. Žiadny z týchto prvkov nereaguje s vodíkom.
Biologický význam.
Molybdén je súčasťou enzémov mnohých živých organizmov a volfrám sa vyskytuje v enzýmoch baktérií ríše Archea.
Rovný potok (prítok Stežnej)

Rovný potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká južnou časťou okresu Snina. Je to ľavostranný prítok Stežnej, meria 9,6 km a je tokom IX. rádu.
"Prameň:" vo Vihorlatských vrchoch na juhovýchodnom svahu Jaseňovského vrchu (819,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 780 m n. m.
"Smer toku:" od prameňa tečie najprv oblúkom prehnutým na sever a postupne sa stáča najprv na severovýchod, potom na sever, po pribratí Kamenného potoka pokračuje sprvu na severovýchod a následne sa stáča a tečie juhovýchodným až východojuhovýchodným smerom
"Geomorfologické celky:" 1. Vihorlatské vrchy, podcelok Vihorlat, 2. Beskydské predhorie, podcelok Ublianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava prítok prameniaci západne od obce Hrabová Roztoka, krátky prítok zo severného svahu Tokárne (463,8 m n. m.), Hrabový potok, dva krátke prítoky (druhý 290,3 m n. m.) z juhovýchodných svahov Úboče (422 m n. m.), dva prítoky spod Holiaka (456,5 m n. m.); zľava Kamenný potok, Strihovský potok (371,0 m n. m.), prítok spod kóty 437,6 m, krátky prítok z južného svahu Grúňa (390,5 m n. m.) a z juhovýchodného svahu Grúňa
"Ústie:" do Stežnej v obci Dúbrava v nadmorskej výške približne 245 m n. m.
"Obce:" Hrabová Roztoka, Strihovce, Šmigovec a Dúbrava
Strihovský potok

Strihovský potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresu Snina. Je to ľavostranný prítok Rovného potoka, meria 4,5 km a je tokom X. rádu. 
Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na východnom svahu Strihovskej poľany (981,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 860 m n. m. Sprvu tečie juhovýchodným smerom, sprava priberá prítok z východného svahu Fedkova (978,2 m n. m.) a vstupuje do Beskydského predhoria, do podcelku Ublianska pahorkatina. Tu priberá najprv krátky pravostranný prítok z oblasti Záhumeniec, stáča sa na východ a preteká obcou Strihovce. Za obcou ústi v nadmorskej výške 371,0 m n. m. do Rovného potoka.
7. skupina

7. skupina je skupina v periodickej tabuľke, kam patria prvky mangán (Mn), technécium (Tc), rénium (Re) a bohrium (Bh). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d5.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy a vytvárajú zlúčeniny s veľkou variabilitou oxidačného čísla, maximálny stupeň je VII. Mangán tvorí zlúčeniny v rozmedzí oxidačných čísel -III až VII. Väčšina zlúčením je kovalentná. Mangán je v prírode pomerne rozšírený, ale rádioaktívne technécium a rénium sú veľmi vzácne.
8. skupina

8. skupina je skupina v periodickej tabuľke, kam patria prvky železo (Fe), ruténium (Ru), osmium (Os) a hásium (Hs). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d6.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy a vytvárajú zlúčeniny s maximálnym oxidačným číslom VIII.
Hrabový potok (prítok Rovného potoka)

Hrabový potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká zároveň najjužnejšou časťou okresu Snina, pričom cca dlhý úsek v pramennej oblasti tvorí hranicu s okresom Sobrance. Je to pravostranný prítok Rovného potoka, má dĺžku a je tokom X. rádu. 
Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, východne od kóty v hlavnom hrebeni pohoria, v nadmorskej výške cca Na krátkom úseku tečie najprv východným smerom, vstupuje do Beskydského predhoria (podcelok Ublianska pahorkatina), oblúkom sa stáča na severoseverovýchod a zľava priberá prítok z juhovýchodného úpätia Jaseňovského vrchu (). Následne tečie v blízkosti prírodnej rezervácie Roztoky s výskytom vzácneho plavúnika splošteného na ľavom brehu. Odtiaľ pokračuje východoseverovýchodným smerom, tečie obcou Hrabová Roztoka a sprava priberá prítok prameniaci juhozápadne od kóty . Za obcou sa stáča najprv na sever, následne na severovýchod, južne od obce Šmigovec sa esovito stáča k východu a v blízkosti obce ústi v nadmorskej výške približne do Rovného potoka.
9. skupina

9. skupina je skupina periodickej tabuľky prvkov, kam patria chemické prvky kobalt (Co), ródium (Rh), irídium (Ir) a meitnérium (Mt). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d7.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy.
10. skupina

10. skupina je skupina v periodickej tabuľke prvkov, kam patria chemické prvky nikel (Ni), paládium (Pd), platina (Pt) a darmštátium (Ds). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d8.
Všetky tieto prvky patria medzi prechodné kovy.
11. skupina

11. skupina periodickej tabuľky je skupina, kam patria chemické prvky meď (Cu), striebro (Ag), zlato (Au) a röntgénium (Rg). Tieto prvky boli známe ako mincové kovy. Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je
ns1 (n-1)d10.
Všetky prvky tejto skupiny patria medzi prechodné kovy. Majú vysoké teploty topenia, nie sú tekavé, ale sú kujné a vykazujú vysokú tepelnú a elektrickú vodivosť. Tieto prvky často tvoria komplexné zlúčeniny.
12. skupina

12. skupina je skupina periodickej tabuľky, kam patria chemické prvky zinok (Zn), kadmium (Cd), ortuť (Hg) a kopernícium (Cn). Elektrónová konfigurácia valenčnej vrstvy je ns2 (n-1)d10.
Hoci nie sú známe zlúčeniny, v ktorých by mali tieto prvky nezaplnené orbitály d, zaraďujú sa medzi prechodné kovy. Vytvárajú zlúčeniny v oxidačnom čísle II, ortuť aj s oxidačným číslom I. Často vytvárajú komplexné zlúčeniny. Pretože nie sú schopné spätnej interakcie typu formula_1, netvoria komplexy typu karbonylov.
Savkov potok

Savkov potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresu Snina. Je to pravostranný prítok Ublianky, meria a je tokom VIII. rádu. Koryto toku sa viackrát výrazne ohýba, na dolnom toku sa výraznejšie vlní. Pred Michajlovom vytvára vedľajšie rameno v dĺžke cca 400 metrov.
"Prameň:" v Beskydskom predhorí pod kótou severne od obce Strihovce v nadmorskej výške cca 
"Smer toku:" od prameňa krátko na juhovýchod, následne na východ, potom vytvára výrazný oblúk ohnutý na sever a pokračuje východným smerom, ďalej sa opätovne stáča, najprv tečie na sever, v obci Michajlov sa znovu stáča na východ, pred ústím sa ešte esovito stáča
"Geomorfologické celky:" iba Beskydské predhorie, podcelok Ublianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava krátky prítok vznikajúci severne od obce Šmigovec, tri prítoky zo severných svahov Grúňa (), z východného úpätia Grúňa, zo severovýchodného svahu Polomu (); zľava prítok z oblasti Močiarov, prítok prameniaci južne od kóty , prameniaci západne od kóty , ďalší prameniaci východne od kóty , z juhovýchodného svahu Hrabieny () a prítok prameniaci severovýchodne od kóty 
"Ústie:" do Ublianky pri obci Ubľa v nadmorskej výške približne
Luh (potok)

Luh je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, tečie územím okresu Snina. Je to pravostranný prítok Ublianky, meria 9,6 km a je tokom VIII. rádu. Je to vodný tok s jednostranne rozvinutým povodím, dlhšie prítoky priberá len na hornom toku z ľavej strany. Na dolnom toku výrazne meandruje.
"Prameň:" vo Vihorlatských vrchoch na juhovýchodnom svahu Dielu (974,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 650 m n. m.
"Smer toku:" najprv vytvára menší oblúk prehnutý na juh, ďalej tečie na východ, následne na severovýchod, severne od kóty 422 m sa opätovne stáča východným smerom, od sútoku s Ladomirovským potokom tečie krátko na severovýchod, od sútoku s Poľanou pokračuje znovu na východ a napokon sa stáča k ústiu juhovýchodným smerom
"Geomorfologické celky:" 1. Vihorlatské vrchy, podcelok Vihorlat, 2. Beskydské predhorie, podcelok Ublianska pahorkatina
"Prítoky:" sprava dva prítoky spod kóty 380,8 m; zľava dva prítoky z východných svahov Dielu, prítok z lokality Brezák, Ladomirovský potok a Poľana
"Ústie:" do Ublianky severozápadne od obce Ubľa v nadmorskej výške cca 220 m n. m.
"Obce:" iba Ladomirov
Endoderma (zoológia)

Endoderma (iné názvy: endoderm, entoderma, entoblast, hypoblast, vnútorný zárodkový/zárodočný list) je u živočíchov vnútorný zárodočný list z dvojice zárodočných listov (endoderma a ektoderma), ktoré tvoria dvojvrstvový zárodok mnohobunkových živočíchov (gastrulu). Endoderma vytvára prvočrevo (archenteron), z ktorého sa časom vytvorí epitel strednej časti črevného traktu a v mnohých prípadoch aj mezoderm.
Ladomirovský potok

Ladomirovský potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresu Snina. Je to pravostranný prítok Luhu, má dĺžku 4,9 km a je tokom IX. rádu. 
Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na východnom úpätí vrchu Diel (974,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 600 m n. m. Najprv tečie na krátkom úseku na severovýchod, vstupuje do Beskydského predhoria, do podcelku Ublianska pahorkatina. Tu vytvára najprv ostrý oblúk smerujúci na severozápad a pokračuje východným smerom cez obec Ladomirov. Tu priberá ľavostranný Široký potok, stáča sa na juhovýchod a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 283 m n. m. do Luhu.
"Obce:" iba Ladomirov
Široký potok

Široký potok môže byť:
Poľana (prítok Luhu)

Poľana je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresu Snina. Je to ľavostranný prítok Luhu, meria 3,4 km a je tokom IX. rádu. 
Preteká Beskydským predhorím, podcelkom Ublianska pahorkatina, kde pramení na juhovýchodnom svahu Doliny (540,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 385 m n. m. Najprv tečie juhovýchodným smerom, sprava priberá tri krátke prítoky zo severných svahov Kýčerky (441 m n. m.) a pokračuje viac juhojuhovýchodným smerom. Z pravej strany ešte priberá prítok z juhovýchodného svahu Kýčerky a východne od obce Ladomirov ústi v nadmorskej výške približne 264 m n. m. do Luhu.
Brusný potok (prítok Stežnej)

Brusný potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká východnou časťou okresov Sobrance a Snina. Je to pravostranný prítok Stežnej, má dĺžku 4,7 km a je tokom VIII. rádu. 
Preteká Beskydským predhorím, podcelkom Ublianska pahorkatina, pramení v blízkosti slovensko-ukrajinskej štátnej hranice, na severnom svahu Dielu (528,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 450 m n. m. Tečie viac-menej severným smerom, sprava najprv priberá prítok z juhozápadného svahu Kosmatca (581,7 m n. m.), potom z jeho severozápadného svahu a pokračuje severovýchodným smerom. Opäť sa stáča na sever, z ľavej strany priberá ešte krátky prítok zo severného svahu Kosmatca, preteká obcou Ubľa, kde sa v nadmorskej výške približne 211 m n. m. vlieva do Stežnej.
Moment sily

Moment sily je vektorová fyzikálna veličina, ktorá vyjadruje mieru otáčavého účinku sily.
"Pozn.: nezamienať s hybnosťou."
Otáčavý účinok sily sa vzťahuje vzhľadom na daný bod alebo priamku. Bod, ku ktorému sa moment sily určuje, sa nazýva momentový bod.
Kolmá vzdialenosť formula_1 sily formula_2 od jej osi k momentovému bodu je tzv. rameno sily. Bod, voči ktorému sa určuje moment sily, nemusí byť bodom ležiacim na osi otáčania. Moment sily môžeme určiť vzhľadom na ľubovoľný bod, a to i k bodom, ktoré sa nachádzajú mimo skúmané teleso.
Výpočet.
Nech pôsobisko sily formula_4 je vzhľadom na ľubovoľný bod formula_5 určené polohovým vektorom formula_6. Moment sily vzhľadom na bod formula_5 je potom určený vzťahom
Moment sily leží v osi ktorá prechádza kolmo na rovinu určenú vektormi r a F a mieri na tú stranu, z ktorej sa smer sily javí v kladnom zmysle.
Kamenný potok

Kamenný potok označuje viaceré vodné toky na Slovensku a v Česku:
Maľovaná krížovka

Pravidlá a príklady maľovaných krížoviek:
Endoderma

Endoderma alebo menej často [a po česky] endoderm môže byť:
Endoderma (botanika)

Endoderma alebo menej často endoderm je ochranná pošva, ktorá cylindricky objíma najmä vnútorné pletivá s cievnymi zväzkami v koreni, a ktorá je typická pre jednoklíčne rastliny. Oddeľuje pletivá koreňovej kôry. 
Vďaka endoderme sú rostliny schopné regulovať príjem vody a živín, brániť sa prenikaniu patogénov, fytotoxínov a toxických kovov.
Córdoba

Córdoba môže byť:
Ferdinand Ochsenheimer

Ferdinand Ochsenheimer (* 17. marec 1767, Mainz, Nemecko – † 2. november 1822, Viedeň, Rakúsko) bol nemecký herec, spisovateľ a entomológ – lepidopterológ. Umeleckej divadelnej verejnosti je známy skôr pod svojim pseudonymom Theobald Unklar. 
Životopis.
Narodil sa v Mainzi v Porýnii-Falcku.
Po skončení základného vzdelania študoval na univerzite v Mainzi, kde promoval ako doktor filozofie. Spočiatku pôsobil ako herec v Mannheime v Nemecku, neskôr v Lipsku a potom v Drážďanoch. Od roku 1807 pôsobil ako veľmi vzdelaný a významný dvorný divadelný herec vo Viedni, kde patril k vysoko uznávaným umelcom. Bol v priateľskom vzťahu aj s ďalším známym nemeckým spisovateľom a básnikom Johannom Wolfgangom Goethem (1749 – 1832), ktorý sa tiež zaoberal hmyzom, ako svojim koníčkom. Okrem svojej umeleckej kariéry je známy hlavne ako významný a v svojej dobe jeden z najznámejších európskych entomológov. Spolupracoval s viacerými významnými entomológmi, napr. s Georgom Friedrichom Treitschkem (1776 – 1842), ktorý po Ochsenheimerovi zdedil aj jeho významnú zbierku hmyzu, ktorá obsahovala v tom čase veľmi zriedkavo zbierané drobné motýle – Microlepidoptera. 
Bol spolupracovníkom a členom spolku „Gesellschaft naturforschender Freunde in Berlin", i iných prírodovedne zameraných spolkov.
Počas svojho života opísal nasledujúce druhy hmyzu: napr. z čeľade Sesiidae: "Synansphecia doryliformis" Ochsenheimer, 1808, "Chamaesphecia euceraeformis" Ochsenheimer, 1816, "Synanthedon cephiformis" Ochsenheimer, 1808, z čeľade Noctuidae "Anicla infecta" Ochsenheimer, 1816, z čeľade Hesperiidae "Muschampia proto" Ochsenheimer, 1808, z čeľade Sphingidae: "Hyles (Sphinx) zygophylli" Ochsenheimer, 1808. Z denných motýľov napr.: "Zygaena transalpina" ssp. "angelicae" Ochsenheimer, 1808, "Zygaena dorycnii" Ochsenheimer, 1808, "Thymelicus lineola" Ochsenheimer, 1808, "lolana iolas" Ochsenheimer, 1816 a mnoho druhých. 
Z rodov (Genus) opísal napr. rod "Aglia" Ochsenheimer, 1810, "Endromis" Ochsenheimer, 1810, "Gastropacha" Ochsenheimer, 1810, "Harpyia" Ochsenheimer, 1810, "Notodonta" Ochsenheimer, 1810, "Pygaera" Ochsenheimer, 1810, "Anarta" Ochsenheimer, 1816 "Mythimna" Ochsenheimer, 1816, "Zerynthia" Ochsenheimer, 1816, "Charaxes" Ochsenheimer, 1816 a mnohé ďalšie. 
Na jeho počesť bol jeho menom pomenovaný rod Ochsenheimeria Hübner, 1825 (Ypsolophidae), ako i pomenovaných niekoľko druhov, alebo poddruhov hmyzu: "Pieris ochsenheimeri" Staudinger, 1886, "Zygaena ochsenheimeri" Zeller, 1847, "Euploea ochsenheimeri" Moore, 1857, "Nemophora ochsenheimerella" (Hübner, 1813), "Pammene ochsenheimeriana" (Lienig &amp; Zeller, 1846) a pod. 
Pre entomologickú verejnosť má význam hlavne jeho celoživotné obrovské dielo, ktoré vychádzalo na pokračovanie v Lipsku cca 27 rokov v 10 – tich častiach pod všeobecne známym názvom "Die Schmetterlinge von Eur"opa.
Jeho zbierka hmyzu (motýle z územia Európy) bola uložená od roku 1823 – 1824 v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti, kde bola roku 1838 počas veľkej povodne z väčšej časti úplne zničená.
Magnetický moment atómov

Elektróny sa pohybujú okolo jadra.
Tomuto pohybu prísluší orbitálny magnetický moment formula_1
formula_2
L je vektor orbitálneho momentu hybnosti elektrónu
Merateľný je len priemet momentu hybnosti do smeru vonkajšieho magnetického poľa
formula_3 
formula_4
formula_5 je orbitálne magnetické kvantové číslo
Bohrov magnetón (viz. nizsie):
Elektróny majú vlastný moment hybnosti.
Hovoríme o elektrónovom spine, ktorému prísluší spinový magnetický moment formula_7.
Je to základná vlastnosť mikročastice.
Priemet spinového magnetického momentu do smeru vonkajšieho magnetického poľa sa rovná
formula_8
kde formula_9 je priemet spinu do smeru vonakajšieho magnetického poľa,ktorý stotožňujeme so smerom osi z. 
e je elementárny náboj a m_e je hmotnosť elektrónu
Po dosadení dostávame 
formula_10
Znamienka plus, resp. mínus odpovedajú súhlasne, resp. nesúhlasne orientovanému priemetu
magnetického spinového momentu do smeru osi z. Veľkosť formula_11 pre elektrón je 
formula_12
a túto veličinu voláme Bohrov magnetón.
V jadre sa pohybujú protóny a neutróny (majú magnetický moment).
Hovoríme o jadrovom spine, ktorému prísluší
jadrový magnetický moment. Jadro ako celok nevykonáva žiaden translačný pohyb, preto má jadro ako celok orbitálny moment hybnosti rovný 0.
formula_13
I je spin jadra
g-faktor, tiež gyromagnetický pomer je bezromerná veličina charakteristická pre dané jadro.
Orbitálne a spinové magnetické momenty môžu mať opačné znamienka a tým sa môžu i vzájomne rušiť, a tak
silne ovplyvňovať výsledný magnetický moment atómu.
Magnetické momenty jadier sú 1000x slabšie než orbitálne a spinové momenty elektrónu.
Magnetický moment celého atomu resp. molekuly je vektorovým súčtom všetkých príslušných orbitálnych a spinových momentov. Ak sa takýmto súčtom vytvorí makroskopické magnetické pole, je látka magnetická.
Názov diamagnetické látky používame pre materiály, ktorých spinový aj orbitálny magnetický moment atómov, alebo molekúl je nulový (zlato, bizmut, ortuť, voda, vzácne plyny a mnohé organické látky).
Alois Friedrich Rogenhofer

Alois Friedrich Rogenhofer sen. (* 22. december 1831, Viedeň† 15. január 1897, Viedeň) bol známy a významný rakúsky entomológ – lepidopterológ a hymenopterológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých opisov nových druhov, poddruhov a individuálnych foriem prevažne motýľov. Je autorom mnohých prác o motýľoch, ako i niektorých prác biografického charakteru.
Počas svojho života pôsobil ako kustód Prírodovedného múzea vo Viedni (Naturhistorisches Hofmuseum Wien). Sám alebo s inými autormi opísal napr. nasledujúce druhy a poddruhy hmyzu: "Choreutis basalis" Felder &amp; Rogenhofer, 1875, "Atrophaneura hageni" Rogenhofer, 1889, "Papilio nobilis" Rogenhofer, 1891.
Na jeho počesť bolo jeho menom pomenovaných niekoľko druhov a poddruhov hmyzu, napr.: "Polia rogenhoferi" Möschler, 1870, "Oidaematophorus rogenhoferi" Mann, 1871, "Gorytes rogenhoferi" Handlirsch, 1888, "Typhlomyrmex rogenhoferi" Mayr, 1862, "Rougeotiana rogenhoferi" Bohatsch, 1880, "Dysgonia rogenhoferi" Mann, 1877, "Cymatia rogenhoferi" Fieber, 1864 a pod.
Pre našu slovenskú entomológiu má Rogenhofer význam ako jeden z autorov, ktorý popísal prvý poddruh jasoňa červenookého z územia Slovenska. Tento opis bol zverejnený v roku 1892 a išlo o popis karpatského poddruhu "Parnassius apollo" ssp. "carpaticus" Rebel et Rogenhofer, 1892. Ďalším z autorov, ktorý sa podieľal na popise bol Hans Rebel.
Pre entomológiu má význam i jeho syn Alois Rogenhofer junior (* 1878 – 1???).
Jeho zbierka hmyzu (hlavne Hymenoptera a Lepidoptera) je uložená v Naturhistorisches Museum vo Viedni.
Gottlob Berger

Gottlob Berger (* 16. júl 1896 Gerstetten, Nemecko – † 5. január 1975 Stuttgart) bol nacistický politik a generál Waffen-SS (SS-Obergruppenführer) počas druhej svetovej vojny. 
Život.
Berger sa dobrovoľne prihlásil do armády na začiatku prvej svetovej vojny, v ktorej dosiahol hodnosť podporučíka pechoty. Bol viackrát zranený a vyznamenaný železným krížom I. a II. triedy. Po vojne bol v roku 1919 prepustený z armády. V roku 1922 vstúpil do nacistickej strany. Stal sa členom SA a v roku 1936 aj členom SS.
Bol spoluautorom Himlerovho rasistického pamfletu "Der Untermensch" (Podčlovek) a rovnako i propagátor pamfletu "Mit Schwert und Wiege" (Mečom a kolískou) pre verbovanie príslušníkov iných národností do SS. Od roku 1940 bol veliteľom štábu vojska SS a jedným z najdôležitejších predstaviteľov vojenského velenia Waffen SS. Bol krstným otcom SS-Sturmbannführera Karla Lieba, veliteľa Nórskeho regrutačného úradu v Drammensveiene v Oslo.
Od 31. augusta do 19. septembra 1944 velil nemeckým okupačným vojskám, ktoré zasiahli proti SNP. Pre pomalé tempo vedenia operácií ho vo funkcii veliteľa nemeckých ozbrojených síl na Slovensku ("Deutscher Befehlshaber in der Slowakei)" aj vyššieho veliteľa SS a Nemeckej polície (HSSPF) na Slovensku vystriedal Hermann Höfle. Vojnu viedol nevojenským, neľudským spôsobom. 22. decembra 1944 bol Tisom vyznamenaný radom Vojenského víťazného kríža I. triedy s mečmi.
V máji 1945 bol Berger zajatý americkými jednotkami. Následne bol počas súdu z vojnovými zločincami v Norimbergu odsúdený medzi rokmi 1947 a 1949 na 25 rokov väzenia. Tento rozsudok neskôr znížili na 10 rokov a následne bol v roku 1951 prepustený na slobodu.
Karl Friedrich Brunner-von Wattenwyl

Karl Friedrich Brunner-von Wattenwyl (* 23. jún 1823, Bern, Švajčiarsko – † 24. august 1914, Kirchdorf-Neukematen, Rakúsko-Uhorsko) bol švajčiarsky prírodovedec, fyzik, geológ, riaditeľ telegrafných komunikácií vo Viedni a entomológ – orthopterológ. Zaoberal sa prevažne rovnokrídlym hmyzom ("Orthoptera").
Životopis.
Po skončení základnej školy študoval fyziku a geológiu na univerzite v Ženeve, Berne a Berlíne. V roku 1846 sa stal doktorom filozofie. V rokoch 18501855 pôsobil ako profesor fyziky na Univerzite v Berne, kde už v roku 1851 zaviedol vo Švajčiarsku telegraf. 
Po manželke, Emilie Elise von Wattenwyl prevzal druhé priezvisko a v roku 1880 bol v Rakúsku povýšený do rytierského stavu.
Počas svojho pobytu v rôznych krajinách (Grécko, Turecko) zozbieral obrovskú zbierku nových druhov rovnokrídleho hmyzu a opísal veľa nových druhov a poddruhov hmyzu z tohto radu. 
Jeho zbierka hmyzu sa z najväčšej časti nachádza v Naturhistorisches Museum vo Viedni.
Čiastočne je uložená aj v "Naturhistoriches Museum der Burgergemeinde" v Berne, v "Staatliches Museum für Tierkunde" v Drážďanoch, v Senckenbergovom múzeu vo Frankfurte nad Mohanom a v "Biozentrum Grindel und Zoologisches Museum" v Hamburgu.
Rozptyl

Rozptyl môže byť:
Rolba

Rolba môže byť:
A Passage in Time

A Passage in Time je výberový album Dead Can Dance pôvodne vydaný iba v Severnej Amerike 21. októbra 1991, ako vôbec prvá nahrávka oficiálne vydaná v USA. Už ako vraví názov albumu, v preklade „prielet časom“, ide o výberovku z predchádzajúcich nahrávok. Paradoxne z prvého albumu tu nie je ani jedna skladba, hoci skladba s rovnomenným názvom sa nachádza práve na prvom albume tejto dvojice. Album obsahuje tiež dve nové skladby „Bird“ a „Spirit“, ktoré boli neskôr vydané na LP verzii albumu "Into the Labyrinth". V roku 1998 bol album remastrovaný a vydaný celosvetovo. Autormi obalu sú Christopher Bigg, Brendan Perry, N. Downer, Planet Earth Pictures a Sara Leigh Lewis.
Brendan Perry povedal: "„…Vybrali sme skladby, aby sme ukázali cestu ako do seba postupne zapadajú. Je to evolučné, prejsť dačím, v protiklade k času, ktorý je nemenný a lineárny. Odvodiť z dačoho a prísť k niečomu. Hudba má sklon mať iskru a žiariť, hoci okolité udalosti sú veľmi pochmúrne…“"
Svratka (rieka)

Svratka je moravská rieka na území Česka. Je to ľavostranný prítok Dyje, meria , odvodňuje povodie s plochou a priemerný prietok dosahuje hodnotu /s (ústie).
Pramení v Ždárskych vrchoch pod Žákovou horou () východne od obce Cikháj. Ústi do vodnej nádrže Nové Mlýny II juhojuhozápadne od obce Pouzdřany.
Najvýznamnejšími ľavostrannými prítokmi sú Bílý potok, Hodonínka, Besének, Kuřimka, Svitava a Litava, pravostrannými Fryšávka, Bystřice, Nedvědička, Loučka, Bílý potok,Veverka, Bobrava a Jihlava.
Preteká cez Svratku, Jimramov, Nedvědice, Tišnov, Veverskú Bítýšku, Brno, Modřice, Rajhrad a Židlochovice. Na rieke sú vybudované vodné nádrže Vír I, Vír II a Brněnská přehrada.
Svratka

Svratka môže byť:
Garden of the Arcane Delights

Garden of the Arcane Delights (1984) je EP od Dead Can Dance vydané vo vydavateľstve "4AD", ako druhá nahrávka tejto dvojice. Je to ich jediné EP a pôvodne bolo vydané ako 12" nahrávka. Neskôr, boli všetky štyri skladby zahrnuté v CD edíciach albumu "Dead Can Dance". V roku 2008 vyšlo v rámci remastrovanej edície osobitne vo formáte SACD.
Autorom obalu tohoto albumu je Brendan Perry a táto kresba reprezentuje pieseň „The Arcane“. Jeho 
komentár: "„…nahá slepá postava, reprezentuje prvotného muža zbaveného možnosti vnímania. Stojí medzi okrajmi záhrady (sveta) zahŕňajúceho fontánu a stromy obsypané ovocím. Jeho pravá ruka sa naťahuje – chamtivá k poznaniu – k plodnému stromu, okolo jeho kmeňa je obtočený had. V múroch záhrady – múroch medzi slobodou a neslobodou sú dve brány: dualistické poňatie voľby. Je to blakeanské univerzum v ktorom sa ľudstvo môže vykúpiť samo, iba sa musí zbaviť slepoty,prostredníctvom správnej interpretácie znamení a udalostí, ktorými prenikne k podstate prirodzeného práva.“"
Svitava

Svitava môže byť:
Svitava (prítok Svratky)

Svitava je moravská rieka v Česku. Je to najvýznamnejší ľavostranný prítok Svratky, meria , odvodňuje územie s veľkosťou a priemerný prietok v ústí dosahuje hodnotu /s.
Pramení v Českomoravskej vrchovine severozápadne od mesta Svitavy, v blízkosti obce Javorník. Do Svratky ústi na území mesta Brno, pri mestskej časti Přizřenice.
Najvýznamnejšími prítokmi sú Bělá, Punkva a Křtinský potok zľava; Křetínka, Úmoří a Lysický potok sprava. 
Svitava preteká cez Svitavy, Hradec nad Svitavou, Brněnec, Letovice, Svitávku, Rájec-Jestřebí, Blansko, Adamov, Bílovice nad Svitavou a Brno.
Adamov

Adamov môže byť:
Litava (rieka v Česku)

Litava je moravská rieka na území Česka. Je to významný ľavostranný prítok Svitavy, meria , zaberá povodie a v ústí dosahuje priemerný prietok /s.
Pramení v pohorí Chřiby pod Brdom () juhovýchodne od obce Cetechovice. Do Svitavy ústi pri meste Židlochovice.
Hlavnými prítokmi sú zľava Milešovický potok a Hranečnický potok, sprava Hvězdlička, Žlebový potok, Rakovec, Zlatý potok a Dunávka.
Preteká cez Nesovice, Bučovice, Slavkov u Brna, Újezd u Brna a Blučinu. Starší názov toku je Cézava.
Zlatý potok

Zlatý potok môže byť:
Rakovec

Rakovec môže byť názov:
Jihlava

Jihlava môže byť:
Otto Staudinger

Dr. Otto Staudinger (* 2. máj 1830, Groß Wüstenfelde pri Teterowe, Mecklenbursko – † 13. október 1900, Luzern, Švajčiarsko) bol nemecký entomológ a majiteľ drážďanskej firmy Staudinger &amp; Bang-Haas, ktorá obchodovala s hmyzom.
Podľa zásad, ktoré stanovil sa v tej dobe riadila celá moderná entomológia. Z jeho zásad vychádzali napríklad: Roger Verity, Adalbert Seitz a Arnold Spuler.
Staudinger &amp; Bang-Haas.
V Drážďanoch založil firmu na obchod s hmyzom. Neskôr sa stal spolumajiteľom firmy aj jeho zať, dánsky entomológ Andreas Bang-Haas a podnik dostal meno "Staudinger &amp; Bang-Haas". Po nich prevzal vedenie Staudingerov vnuk Otto Bang-Haas, po smrti ktorého firma zanikla. V roku 1945 boli pri kobercových náletoch spojencov na nemecké mestá sklady firmy zničené. Zachovala sa jedine Staudingerova zbierka motýľov.
Jihlava (rieka)

Jihlava je moravská rieka. Je to najvýznamnejší pravostranný prítok Svratky, meria , zaberá povodie s veľkosťou a v ústí má priemerný prietok /s. 
Pramení v Českomoravskej vrchovine pri obci Jihlávka v nadmorskej výške približne Po výstavbe vodnej nádrže Nové Mlýny II už neústi do Svratky, ale do spomenutej priehrady, juhovýchodne od obce Ivaň v nadmorskej výške cca 
Najvýznamnejšími ľavostrannými prítokmi sú Rohozná, Maršovský potok, Smrčenský potok, Klapovský potok a Oslava, najvýznamnejšími pravostrannými prítokmi sú Třešťský potok, Jihlávka, Brtnice, Rokytná a Šumický potok.
Na Jihlave boli vybudované vodné nádrže Dalešice a Mohelno. Z miest a významnejších obcí, cez ktoré rieka preteká sú to: Horní Cerekev, Batelov, Dolní Cerekev, Jihlava, Luka nad Jihlavou, Přibyslavice, Třebíč, Vladislav, Ivančice, Dolní Kounice a Pohořelice.
Jihlávka

Jihlávka môže byť: