burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Cenzúra (hudobná skupina)

Cenzúra je punková kapela, ktorá vznikla 6. júna 2000 v Bratislave. 
Kapelu zakladajú vtedajší spolužiaci Roman (spev, gitara), Neupi (basgitara, spev) a Andrej (bicie). Neskôr sa pripája Filip (gitara), ktorý však po nahratí prvého dema "Cenzúra" (2001, D.I.Y.) od kapely odchádza. Ďalšími posilami sa stali Diviak (gitara) a Zelo (akordeón, ústna harmonika, klávesy). Kapela nahráva druhé demo a to živú nahrávku "Naživo" z Domu Kultúry Lúky (2002, D.I.Y.).
Prvé oficiálne CD vychádza kapele až v roku 2003 pod názvom "Dajte mi pokoj!" (2003, D.I.Y.). Cenzúra rozbieha koncertovanie v Česku aj v mnohých mestách na Slovensku. Pieseň „Kolotoč“ je umiestnená na kompilácii "Czech &amp; Slovak Streetkids II", ktorá vychádza pod hlavičkou vydavateľstva Rabiát records. Neskôr od kapely odchádza gitarista Diviak. Pieseň „Dajte mi pokoj!“ je umiestnená na kompilácii "Punk rock made in Slovakia vol. 4." V marci vychádza DVD kompilácia "Brutal scene vol. 1", kde má kapela umiestnenú skladbu „Oi! Song“.
&lt;br&gt;Vo februári a marci 2006 skupina Cenzúra nahrala druhý album: "Rebel bez príčiny" (2006, Brutal records). V tom istom roku sa ku kapela pripája druhý gitarista Dawyt.
&lt;br&gt;V roku 2007 je viacero skladieb umiestnených na rôznych slovenských a zahraničných výberoch. V októbri 2008 vychádza MCD "Odpoveď na seba" (2008, D.I.Y.).
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Individuálne preteky mužov na veľkom mostíku

Individuálne preteky mužov na veľkom mostíku na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 3 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci v disciplíne skokov na lyžiach. Súťažilo sa 27. februára 2009 a víťazom sa stal Švajčiar Andreas Küttel. Druhé finálové kolo bolo pre husté sneženie zrušené a výsledky prvého kola boli vyhlasené ako konečné.
Střížkov (stanica pražského metra)

Střížkov je stanica metra v Prahe na linke C. Nachádza sa na Vysočanskej ulici vo štvrti Střížkov v hĺbke 6.3 m pod povrchom. Bola otvorená 8. mája 2008.
Charakteristika stanice.
Střížkov je hĺbená stanica (nástupište je 6,3 m pod povrchom, budova však stúpa vysoko nad úroveň terénu). Tvorí ju veľká oceľovo-sklenená konštrukcia, svojím pôdorysom pripomínajúca kvapku vody alebo veľrybu. Celá konštrukcia je zavesená na dvoch masívnych oblúkoch, ktoré vedú v ose stanice. Súčasťou stavby je aj podchod pod Vysočanskou ulicou. Nástupištia sú bočné, cestujúci môžu prechádzať pomocou troch mostov umiestnených v dvoch úrovniach z jedného nástupištia na druhé. Celá stanica je bezbariérová, jednotlivé lávky a nástupištia sú prepojené výťahmi.
Architektúra.
Architektonické riešenie stanice obsahuje aj rôzne mostíky a fontány. Jeho autorom je Ing. arch Patrik Kotas, ktorý sa preslávil už aj inými dopravnými stavbami, napríklad terminál Fügnerova v Liberci, stanice metra Rajská záhrada a Lužiny, alebo dizajnom niektorých dopravných prostriedkov. Európska asociácia oceľových konštrukcií (ECCS) udelila v roku 2009 stanici jedno z 19 ocenení za vzhľad v medzinárodnej súťaži Steel Design Awards.
Výstavba.
Výstavba tejto stanice bola rozvrhnutá do niekoľkých etáp. Najprv bolo potrebné vyhĺbiť stavebnú jamu, zabezpečiť ju a potom vystavať železobetónové nástupišťa. Na založenie stanice sa spotrebovalo okolo 2 000 ton armatúry, takmer 22 000 m³ betónových konštrukcií a 65 000 m² debnenia. Následne sa mohlo začať s výstavbou oceľovej konštrukcie a dvoch veľkých oblúkových nosníkov o rozpätí 150 m a priemerom 1,5 m. Do konca júla 2006 už oba oblúky stáli, samotná konštrukcia pod nimi sa dokončovala v auguste toho istého roku. V októbri 2006 sa tu konal deň otvorených dverí, počas ktorého už boli dokončené nástupišťa a konštrukcie, a to vrátane náteru. Strecha stanice je zasklená, použité bolo špeciálne tvrdené a vrstvené sklo pôvodom z Francúzska. Okrem toho sa používalo aj sklo akusticky izolačné.
Hatikva

Hatikva (: התקוה, "Nádej") je izraelská štátna hymna. Text pod názvom "Tikvatejnu" ("Naša nádej") napísal v roku 1878 Naftali Herz Imber a v roku 1886 vyšiel v jeho zbierke básní "Barkaj" ("Ranná hviezda"). Hudbu zložil na základe ľudovej melódie Samuel Cohen. Počas prvého sionistického kongresu v Bazileji v roku 1897 sa stala hymnou sionistického hnutia a v roku 1948 štátnou hymnou novo vzniknutého štátu Izrael, aj keď ju izraelský parlament Kneset oficiálne prijal medzi štátne symboly až roku 2004.
Na rovnakom hudobnom motíve, rozšírenom po celej Európe od renesancie, je založená tiež symfonická báseň Bedřicha Smetanu "Vltava" z cyklu "Má vlast" z roku 1874. Podľa niektorých zdrojov je pesnička švédskeho pôvodu, ale použil ju, pretože charakterom odpovedala českej ľudovej hudbe. Vo väčšine prác týkajúcich sa pôvodu hudobného motívu sa uvádza, že melódia je moldavská. Pravdepodobne to súvisí s tým, že "Vltava" je známa tiež pod nemeckým menom "Moldau". Moldavským koreňom pesničky dodal zdanie pravdepodobnosti tiež pôvod Samuela Cohena, ktorý emigroval z Moldavska. Odkiaľ Cohen túto melódiu poznal, nie je známe.
Text piesne vyjadruje nádej izraelského ľudu navrátiť sa do zeme Praotcov, odkiaľ boli nútení odísť roku 70 n. l.
Bitka pri Mezőkeresztesi

Bitka pri Mezőkeresztesi (alebo len Bitka pri Keresztesi) bola bitka, ktorá sa odohrala na konci októbra 1596 medzi tureckými vojskami a spojenými armádami rakúskej monarchie a Sedmohradska neďaleko dediny Mezőkeresztes v dnešnom severnom Maďarsku. Bitka sa skončila neočakávaným víťazstvom Turkov.
Pozadie bitky.
V lete 1596 hlavné sily tureckej armády dobyli po obliehaní Jáger. Cisárska armáda, ktorej velil Maximilián III. a Žigmund Báthory vyrazila s úmyslom dobyť mesto späť. Osmanským vojskám velil Mehmed III. a veľkovezír Damat İbrahim Paša. Obe armády sa stretli pri dedine Mezőkeresztes. Osmanské vojská boli vyčerpané niekoľkodňovým pochodom a dlhým obliehaním mesta. Habsbursko-Sedmohradské vojská čakali v dopredu vybudovaných poľných opevneniach okolo zrúcanín starého kostola. Prvý deň sa podarilo habsburským vojskám odraziť všetky osmanské útoky. Po protiútoku habsburských vojsk Osmani aj ich veliteľ začali utekať z bojiska. Cisárski vojaci začali rabovať ich tábor. To využila tatárska jazda a podnikla razantný protiútok. Cisárske vojsko bolo dezorganizované.
Bolo to jediné stretnutie hlavných síl oboch strán počas 15 ročnej vojny. Turci túto bitku prirovnávajú k víťazstvu pri Moháči.
Sebastian Bayer

 
 
Sebastian Bayer (* 11. jún 1986, Aachen, Nemecko) je nemecký atlét, ktorý sa venuje skoku do diaľky.
Vrcholové podujatia.
Turin 2009.
Na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne vyhral skok do diaľky výkonom 871 cm. Zlepšil tak starý európsky halový rekord Yaga Lamelu o 15 cm. Týmto pokusom sa zaradil na druhé miesto historických tabuliek skoku do diaľky. Za prvým Carlom Lewisom zaostal o 8 cm. Pár dní po tomto rekorde sa šéf Španielskej atletiky, Jose Maria Odriozola, vyjadril, že pokus mohol byť zle zmeraný a podľa neho bol o 20 cm kratší. Dodal, že toto jeho pochybenie nemá nič spoločné s tým, že Bayer zlepšil rekord práve jeho krajana Lamelu.
Fabrizio Donato

 
 
Fabrizio Donato (* 14. august 1976, Latina, Taliansko) je taliansky atlét, ktorý sa venuje trojskoku.
Vrcholové podujatia.
Turín 2009.
Na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne vyhral trojskok výkonom 17,59 m. Týmto výsledkom dosiahol najvýznamnejší úspech kariéry, hoci má už 32 rokov.
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Štafeta žien na 4 × 5 km

Štafeta žien na 4x5 kilometrov na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 26. februára 2009. Víťazom sa stala štafeta Fínska v zložení Pirjo Muranenová, Virpi Kuitunenová, Riitta-Liisa Roponenová a Aino Kaisa Saarinenová.
King Clancy Memorial Trophy

King Clancy Memorial Trophy je druhá najmladšia trofej udeľovaná v zámorskej NHL hráčovi, v ktorého osobe sa najlepšie spájajú hráčske a ľudské kvality.
Trofej je pomenovaná na počesť Francisa M. "King" Clancyho, bývalého hráča, trénera a rozhodcu.
NHL Plus/Minus Award

NHL Plus/Minus Award - je to individuálna cena udelovaná každú sezónu hráčovi, ktorý má najlepšie štatistiky plus/minus v základnej časti danej sezóny. Plus/minus - je to rozdiel medzi vstrelenými a obdržanými gólmi v dobe, kedy bol hráč na ľadovej ploche pri rovnakom počte hráčov na obidvoch stranách. Body sa nezarátajú pri presilových hrách resp. oslabeniach.
Zámok Fontainebleau

Zámok Fontainebleau je jeden z najrozľahlejších francúzskych zámkov. Leží neďaleko centra mesta Fontainebleau.
Začiatky zámku sa datujú do 12. storočia. Svoju súčasnú podobu však získal najmä v priebehu 16. storočia, kedy ho na žiadosť francúzskych kráľov prestavali jedni z najlepších talianskych architektov tej doby. Zámok má stovky miestností a je rušným turistickým miestom, aj keď nie je ani zďaleka navštevovaný tak ako napr. Versailles.
Pre svoju mimoriadnu historickú hodnotu bol v roku 1981 celý zámok i s parkom zaradený na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Arles

Arles je francúzske mesto v departemente Bouches-du-Rhône, región Provence-Alpes-Côte d’Azur na rieke Rhône. Má asi 52 000 obyvateľov.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Dejiny.
V staroveku sa Arles nazývalo "Arelas" alebo Arelate. Mesto založili Galovia v mieste ligúrskeho sídla Theline. Gaius Iulius Caesar ho v roku 46 pred Kr. povýšil na rímsku vojenskú kolóniu "Colonia Julia Paterna Arelate Sextanorum". Mesto skoro získalo veľký význam a súťažilo s Marseille o prestíž v obchode. Najviac sa mesto rozvíjalo za cisára Konštantína, ktorý Arles zväčšil a skrášlil a do mena pridal "Constantina". Od roku 395 sa stal hlavným mestom Galie. V roku 402 potom bola Praefectura Galliarum, najvyšší úrad Západorímskej ríše, presunutá z Trieru do Arles.
V 3. storočí sa Arles stalo sídlom biskupa, v roku 400 arcibiskupa. Ako významné obchodné centrum bolo miesto niekoľkokrát dobyté a zničené Vizigótmi a Saracénmi. Od roku 536 patrilo mesto Franskej ríši, od roku 879 bolo Arles hlavným mestom Kráľovstva Burgundského.
Pamiatky a múzea.
Rímske pamiatky
Stredoveké a novoveké pamiatky
Múzeá 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je 52 979 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Kráľovské soľné bane v Arc-et-Senans

Kráľovské soľné bane v Arc-et-Senans sa nachádza v obci Arc-et-Senans neďaleko francúzskeho Besançonu. Je jedinečnou technickou i architektonickou pamiatkou. A preto bol už v roku 1982 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Miestny solivar bol vystavaný pod vedením architekta Claude-Nicolasa Ledouxa. Stavba začala v roku 1795 a bola dokončená o štyri roky neskôr. V súčasnosti slúži celý areál ako múzeum a je často navštevovaným turistickým miestom.
Vézère

Vézère (okcitánsky "Vesera") je rieka v južnom Francúzsku (Limuzínsko, Akvitánsko). Je dlhá. Povodie má rozlohu . Údolie rieky obsahuje 25 jaskýň a 147 prehistorických lokalít z paleolitu. Z tohto dôvodu je údolie rieky zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.
Priebeh toku.
Pramení na planine Millevaches v západnej časti Francúzskeho stredohoria. Ústi sprava do rieky Dordogne (povodia Garonny).
Vodný režim.
Vyšší stav nastáva na jar a na prelomu jesene a zimy. Priemerný prietok vody pri Campagne činí 59 m³/s. Na hornom toku je prietok pri Uzerche /s.
Využitie.
Vodná doprava je možná do vzdialenosti . Využíva sa na zisk vodnej energie. Na rieke leží mestá a obce Chavanac, Pérols-sur-Vézère, Bugeat, Treignac, Uzerche, Vigeois, Brive-la-Gaillarde, Larche, Terrasson-Lavilledieu, Montignac, Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil, Le Bugue.
Ľadonhora

Ľadonhora () je vrch Kysuckej vrchoviny. Leží nad obcou Dolný Vadičov, približne východne od Kysuckého Nového Mesta. Okolie vrcholu a jeho svahy tvorí od roku 1993 Prírodná rezervácia Ľadonhora s 5. stupňom ochrany prírody.
Poloha.
Nachádza sa v západnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Kysucké Nové Mesto a na hranici katastrálnych území obcí Horný a Dolný Vadičov. Masív Ľadonhory je súčasťou hrebeňa, ktorý ide od Radole východným smerom a patrí do povodia Kysuce.
Opis.
Ľadonhora zakončuje mohutný hrebeň na východnom okraji, ktorý od juhovýchodu vymedzuje Vadičovská brázda a severovýchodným smerom sedlom pokračuje k vrchu Obelec (). Západným susedom je Sedlom pod Ľadonhorou oddelený Holý vrch (), juhozápadným Diely () a južnému horizontu dominuje neďaleká Požeha (). Veľkú časť vrchu odvodňujú prítoky Vadičovského potoka, menšiu severnú časť prítoky Povinského potoka. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situované obce Horný a Dolný Vadičov. Oblasť je geologicky súčasťou bradlového pásma.
Začiatkom 20. storočia bol kopec takmer celý holý a bez stromov. Názov Ľadonhora je veľmi pravdepodobne odvodený od staroslovanskej bohyne Lady („hora bohyne Lady“).
Archeológia.
Na úpätí vrchu sa našli dôkazy prítomnosti ľudí lužickej a púchovskej kultúry. V staršej železnej dobe sa vrchol využíval ako útočisko, kedy valy opevňovali areál s akropolou a predhradím. Predpokladá sa, vzhľadom na veľkosť a charakter opevnenej plochy, že sa tu nachádzalo husté sídliskové zázemie.
Výhľady.
Ľadonhora je pokrytá lesným porastom, no vďaka nadmorskej výške a polohe umožňujú vhodné lokality zaujímavé výhľady do okolia. Je tak možné pozorovať najmä okolité vrchy, no pri vhodných podmienkach je veľmi dobre vidieť Krivánsku i severnú časť Lúčanskej Fatry, časť Žilinskej kotliny, Javorníky, Moravsko-sliezske, Kysucké i Oravské Beskydy, Oravskú Maguru, ojedinele i vrcholy Západných Tatier.
Turistika.
Vrchol tvorí dominantu okolia a je obľúbeným miestom pre pešiu turistiku so stredne náročným výstupom. Každoročne sa organizuje Veľkonočný výstup na Ľadonhoru.
Treignac

Treignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha.
Treignac leží 75 km juhovýchodne od Limoges na brehoch rieky Vézère. Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod . Obec je súčasťou prírodného parku Millevaches en Limousin.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mikk Pahapill

 
 
Mikk Pahapill (* 18. júl 1983, Kuressaare, Estónsko) je estónsky atlét, ktorý sa venuje v halovej sezóne sedemboju a v letnej desaťboju.
Naginatadžucu

Naginatadžucu je japonské bojové umenie s naginatou. Táto zbraň je podobná európskej halapartni. V dnešnej dobe je väčšina boja s naginatou modernizovaná formou tzv. atarashii naginata (nová naginata), v ktorej sa taktiež súťaží.
Existuje mnoho teórií o skutočnom vzniku a pôvode zbrane. Jedna z týchto teórií je, že sa zbraň vyvinula podobne ako zbraň kobudó, teda ako pôvodná farmárska pomôcka. Iná teória zas hovorí, že naginata je výsledkom vylepšenia čínskej halapartne, ktorá má podobný vzhľad. Iné teórie tvrdia, že kreatívni samuraji, ktorí potrebovali dlhšie zbrane, nasadili svoj meč na drevenú tyč.
V dávnej histórii sa naginata používala primárne ako zbraň proti jazde. Neskôr sa stala symbolom žien zo samurajských tried, ktoré ju mali ako primárnu zbraň na obranu svojich domov v dobe, keď boli ich manželia preč, vo vojne.
Barmský box

Barmský box (Lethvei) je bojové umenie - dnes šport, ktorý je rozšírený na území Mjanmarska (predtým nazývané Barma). Je to staré bojové umenie, ktorého základy sa dodnes významnejšie nezmenili. Keď Mjanmarsko obsadili Briti, zakázali nielen zápasy, ale aj tréningy barmského boxu. Neskôr od tohto zákazu ustúpili a dokonca i samotní anglickí guvernéri sa začali súbojov zúčastňovať.
K zápasu boxeri proti sebe nastupujú bosí, päste majú omotané vlnenými bandážami. Sú povolené všetky údery a kopy, vrátane útoku na hlavu. Ring je tvorený podlahou z tvrdej hliny ohraničenou povrazmi. Zápas je zahájený tradičným ceremoniálom kato pwe, sprevádzaným hudbou prevažne bicích nástrojov.
Masatoši Nakajama

Masatoši Nakajama (* 13. apríl 1913, Jamaguči – † 15. apríl 1987, Tokio) bol japonský majster bojového umenia karate. Je jednou z osobností, vďaka ktorej toto umenie získalo svoju súčasnú podobu. Inicioval vytvorenie pravidiel pre voľný zápas a právom mu prináleží označenie „autor športového karate“.
Iaidó

Iaidó (jap. 居合道, v slovenčine niekedy nesprávne prepisované ako iaido) je japonské bojové umenie a šermiarska technika. Je založené na kontrolovanom pohybe tasenia meča z pošvy. Iaidó je boj proti imaginárnemu nepriateľovi, jeho technika vychádza z reálnych bojových situácií.
Predvedenie techník je len jednou časťou iaidó, druhou je posilňovanie ducha a charakteru cez cvičenie technik meča, sústredenie, spôsob dýchania, ovládanie tela a blokov, trpezlivosť, udržanie si pozornosti, pokoj a rozvaha v situáciach ohrozenia života. To všetko sa nakoniec pri usilovnom tréningu a vedenia od učiteľov prelína do osobnosti cvičenca a vytvára tak jeho chovanie v životných situáciach.
Cvičenci iaidó cvičia najskôr techniky iai s dreveným mečom (bokutó), neskôr cvičia s mečom na iai (iaitó). Najskôr sa v tréningoch používa tupý meč, pokročilí cvičia s ostrým mečom (šinken).
Don Matteo

Don Matteo je taliansky televízny seriál. Seriál produkuje Lux Vide a Rai Fiction. V Taliansku ho vysiela televízna stanica Rai Uno a na Slovensku ho v premiére vysielali TV Markíza a STV. Dej seriálu sa odohráva v meste Gubbio, do ktorého prichádza kňaz Don Matteo, ktorý popri svojej kňazskej službe pomáha aj miestnym Carabinierom riešiť kriminálne prípady.
Epizódy.
"Pozri Zoznam častí seriálu Don Matteo
Miesta natáčania.
Hlavným dejiskom série od prvej do ôsmej sezóny bolo Gubbio.
Od deviatej sezóny sa séria presťahovala do Spoleta.
Titulná hudba seriálu.
Autorom titulnej hudby (okrem 11. série) je Pino Donaggio.
Autorom titulnej hudby (11. série) je Andrea Guerra.
Pont du Gard

Pont du Gard či Gardský most je akvadukt vo Francúzsku, ktorý bol postavený za čias starovekého Ríma. Je 49 metrov vysoký a až 275 metrov dlhý.
Skladá sa z troch na sebe stojacich arkád a bol postavený preto, aby privádzal vodu do mesta Nîmes. Pre svoju mimoriadnu hodnotu bol v roku 1985 zaradený na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Pont du Gard (alebo most cez rieku Gard) je majstrovské dielo rímskeho staviteľstva. Postavený bol pravdepodobne v roku 19 pred Kr. za čias cisára Augusta. V 9. storočí prestal byť používaný. V 18. storočí bola vybudovaná cesta vedúca po najnižšom rade oblúkov. V 19. storočí bol výrazne rekonštruovaný.
Akvadukt privádzal vodu z prameňov rieky Eure pri obci Uzès do Nîmes. Vzdialenosť medzi konečnými bodmi tohto kanála bola 50 kilometrov. Spád celého akvaduktu je 15 metrov. Z toho vyplýva, že priemerný spád vody na jednom kilometri kanála sa pohyboval iba okolo tridsiatich centimetrov. Po výstavbe kanála pritieklo do mesta za deň asi vody, čo bol dostatok pre potreby rímskeho mesta. Kvádre, z ktorých je Pont du Gard postavený, vážia až 6 ton. Celý akvadukt je postavený bez použitia malty. Vrchnú arkádu, na chrbte ktorej je kanál, kryjú kamenné dosky, ktoré bránili padaniu nečistôt do vody.
Tul

Tul (틀, 勢) je kórejsky vzor. V Taekwondo ITF je 24 tulov, čo reprezentuje 24 hodín dňa.
Krav maga

Krav maga (hebr. קרב מגע, dosl. "boj zblízka") je bojový systém, ktorý predstavuje oficiálnu zostavu techník vypracovaných pre sebaobranu a boj zblízka Izraelských obranných síl, izraelskej polície a ďalších izraelských bezpečnostných zložiek. Krav maga bola zaradená do učebných osnov izraelských stredných škôl, ich techniky sú predvádzané a nacvičované vo výchovných a náučných inštitúciach riadených izraelským ministerstvom školstva.
Zakladateľom Krav magy bol Imrich (Imi) Lichtenfeld. Lichtenfeld sa narodil 26. mája 1910 v Budapešti a detstvo a dospievanie prežil v Bratislave.
Krav Maga je pomerne mladé bojové umenie a nemá takú dlhoročnú tradíciu ako napríklad Karate či Aikido alebo Kung Fu. Ale i napriek tomu je to veľmi efektívny a kompaktný spôsob reálnej sebaobrany. Imi v Krav Mage zostavil súbor techník z viacerých bojových umení ( Karate,Judo, Box...) a zjednodušil ich tak aby sa dali použiť v akejkoľvek situácii a boli postačujúce na rýchlu a účinnú sebaobranu a elimináciu protivníka. Krav Maga sa vyznačuje hlavne údermi, kopmi, obrane proti nožu, palnej zbrani a ďalšie. Techniky sú prispôsobené tak aby boli jednoduché a dali sa naučiť v krátkom časovom úseku.
V dnešnej dobe Krav Maga prežíva svoj rozkvet, z Izraela sa veľmi rýchlo začala šíriť do okolitého sveta. Pôvodne bola zostavená pre izraelské ozbrojené zložky no po určitej dobe sa začala objavovať aj na verejnosti. Od čias Imiho Lichtenfelda už uplynulo viac času a jeho žiaci začali Krav Magu dopĺňať a ďalej šíriť. Najznámejší predstavitelia dnešnej doby v Krav Maga sú napríklad Roy Elghanayan, Itay Gil, Eyal Yanilov, Denis Hanover.
Curt Jacobus Eisner

Curt Jacobus Eisner (* 28. apríl 1890, Zabrze, Nemecko, dnes Poľsko – † 30. december 1981, Haag, Holandsko) bol poľsko-nemecký entomológ-parnassiológ a múzejník židovského pôvodu, ktorý sa zaoberal prevažne motýľmi, z ktorých študoval prednostne rod Parnassius. Veľkú časť svojho života strávil v Holandsku. Jeho zbierka hmyzu (prevažne rodu Parnassius) sa nachádza v prírodovednom múzeu v holandskom Leidene. Jedinci z rodu Ornithoptera a Morphidae sa nachádzajú v Museum für Naturkunde v Berlíne. Počas svojho života spolupracoval hlavne s Dr. Felixom Brykom, ale i so slovenským entomológom Jánom Zelným zo Žiliny.
Mlynárik repkový

Mlynárik repkový ("Pieris napi") je jeden z najbežnejších našich denných motýľov. Patrí do rodu "Pieris" a čeľade Pieridae. Patrí medzi škodcov, ktorého húsenice môžu robiť príležitostné škody na niektorých plodinách. Popísal ho v roku 1758 Carolus Linné v X. vydaní svojej svetoznámej systematickej práce: Systema naturae.
Oštep

Oštep je pôvodne vrhacia a bodná zbraň. Dnes je aj športovým nástrojom.
Zbraň.
Oštep je vrhacia a bodná zbraň, v pripade použitia ako bodná zbraň zvaný aj kopija, dnes športový nástroj. Dlhá zbraň, s telom určitej dĺžky s hrotom, ktorý môže byť napríklad kovový, u pôvodného oštepu ide len o zaostrený koniec tela. U oštepu je nutnosťou, aby bol rovný kvôli zachovaniu správnej dráhy letu.
Oštep rímskych (pilum) legionárov mal zvlášť urobený 40 cm dlhý kovový hrot, ktorý je vyrobený tak, aby sa v prípade dopadu zlomil. Toto opatrenie zabránilo nepriateľovi hodiť oštep späť.
Športový nástroj.
Ako športové náčinie je vyrobený z duralu. Hod oštepom je samostatná disciplína i súčasť desaťboja v atletike.
Provins

Provins je francúzske mesto v departemente Seine-et-Marne, región Île-de-France, ktoré má necelých dvanásťtisíc obyvateľov.
Je známe najmä svojimi hradbami postavenými v stredoveku. Mesto je dobre zachované, vďaka čomu bolo v roku 2001 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Jaroslav Svatoň

Mgr. Jaroslav Svatoň (* 10. máj 1933, Třešť, Česko - † 31. december 2019) je významný slovenský arachnológ českého pôvodu. Predseda arachnologickej sekcie Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV.
Biografia.
Mgr. Jaroslav Svatoň sa narodil 10. mája v roku 1933 v meste Třešť v Česku, v okrese Jihlava. Jeho rodina sa v roku 1938 presťahovala najskôr do Prešova a potom v roku 1943 do Vrútok, kde jeho otec pracoval ako rušňovodič. Po ukončení Vyššej pedagogickej fakulty učí na školách v okolí Zvolena a Martina. V rokoch 1961 až 1963 pracoval na Krajskom pamiatkovom stredisku v Banskej Bystrici. Potom 25 rokov pracoval ako zoológ Turčianskeho múzea A. Kmeťa v Martine, odkiaľ v roku 1988 zo zdravotných dôvodov predčasne odchádza do dôchodku.
Arachnologické aktivity.
Zaujímal sa o viaceré zoologické disciplíny, ale od roku 1970 sa venuje cielene arachnológii. Ako žiak univerzitného profesora Františka Millera sa postupne vypracoval za popredného slovenského odborníka v tomto odbore. V roku 1974 zakladá Arachnologickú sekciu SES pri SAV. Vedie a vychováva mladých adeptov o výskum pavúkov. Jeho publikačná činnosť je obdivuhodná a ako húževnatý terénny pracovník prešiel takmer celým Slovenskom. Svatoňove arachnologické výskumy sa dotýkajú aj mnohých CHÚ Slovenska: Súľovské skaly, Rozsutec a Malej Fatry. Prieskum pavúkov robil aj v iných oblastiach Slovenska: Gaderská dolina, Blatnická dolina, Čierny kameň vo Veľkej Fatre, Vysoké a Nízke Tatry, Východné Karpaty, Muránska planina, Slovenský kras, Urpín, Sedlisko pri Hlohovci, Čičovské mŕtve rameno. Študoval aj faunu pavúkov Šumavy, Krkonôš a Orlických hôr i materiál z Mongolska, Indie a z Himalájí. 
Pre arachnofaunu Slovenska zistil niekoľko nových druhov. Jeho meno nesie taxón z čeľade 
"Lycosidae" - "Paradosa svatoni", ktorého autorom je ruský entomológ Marusík z Magadamu.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2007/2008

Ročník 2007/2008 bol jedenástym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 17 tímov zo 17 krajín. Trval od 14. septembra 2007 do 6. januára 2008.
1. kolo.
V prvom kole sa hrali zápasy len jednej skupiny, postupovali prvé dva celky.
2. kolo.
Druhé kolo sa hralo v dňoch 12. - 14. októbra 2007. Tímy v troch skupinách zápasili o možnosť zabojovať o finále.
3. kolo.
O postup do finálovej štvorky sa hralo 16. až 18. novembra 2007. Do finále postúpili mužstvá z prvých dvoch miest tabuľky.
Finále (Riga, Lotyšsko).
Lotyšská metropola privítala štvoricu finalistov jedenásteho ročníka Kontinentálneho pohára v prvý víkend roku 2008.
Konečná tabuľka.
Víťazom jedenásteho ročníka Kontinentálneho pohára sa stal ruský tím Ak Bars Kazaň.
Najlepší hráči.
Najlepší brankár: Robert Esche (Ak Bars Kazaň)
Najlepší obranca: Ilia Nikulin (Ak Bars Kazaň)
Najlepší útočník: Tomáš Chlubna (HC Riga 2000)
Anna Jane Harrisonová

Anna Jane Harrisonová (* 23. december 1912, Benton City, Missouri, USA – † 8. august 1998, Holyoke, Massachusetts) bola americká organická chemička a profesorka chémie na Mount Holyoke College.
Narodila sa v Benton City v štáte Missouri. Jej rodičia, Albert Harrison a Mary Katherine Jones Harrison boli farmármi. Navštevovala strednú školu v Mexico kde sa začala zaujímať o vedu. V roku 1937 získala Ph.D. titul. Zomrela v Holyoke v Massachusetts vo veku 85 rokov.
Vyučovala chémiu na Sophie Newcomb College kde pôsobila medzi rokmi 1940 až 1945. Počas 2. svetovej vojny pracovala pre National Defense Research Council. V roku 1945 nastúpila do chemického oddelenia na Mount Holyoke College, v 1950 sa stala profesorkou a neskôr pôsobila ako riaditeľka (19601966).
V roku 1978 sa stala prvou prezidentkou Americkej chemickej spoločnosti. Taktiež do roku 1983 pôsobila ako prezident AAAS. V roku 1989 spolupracovala s Edwinom Weaverom na práci „"Chemistry: A Search to Understand"“.
45 (číslo)

45 (slovom štyridsaťpäť) je číslo, ktoré nasleduje za číslom 44 a predchádza číslu 46.
Rudolf Podoba

Ing. Rudolf Podoba (* 18. november 1963 – † 26. február 2022) bol slovenský komunálny politik, bývalý primátor mesta Handlová.
Bol ženatý, mal dve deti. Vyštudoval SPŠ elektrotechnickú v Handlovej, maturoval v roku 1983. V roku 1983 sa stal zamestnancom Bane Handlová. V bani pracoval 24 rokov ako banský záchranár a neskôr riaditeľ. V roku 2002 ukončil štúdium na Fakulte baníctva Technickej univerzity v Košiciach.
Do funkcie primátora mesta Handlová bol zvolený 19. mája 2007, primátorský sľub zložil 1. júna. V samospráve mesta pôsobí 5 volebných období (poslanec, zástupca primátora, primátor).
Vo funkcii primátora mesta skončil, keď ho voľbách 17. novembra 2018 nahradila novozvolená primátorka Silvia Grúberová.
Analógový signál

Analógový signál je daný spojitými funkciami spojitého času, alebo čiastočne spojitými funkciami spojitého času. Tým sa líši od diskrétneho signálu, ktorý je daný funkciami definovanými len v diskrétnych časových okamihoch a tvorí tak postupnosť funkčných hodnôt.
Analógové signály môžeme deliť na základe nosného média, čiže podľa média, ktorými sú prenášané. Hovoríme vtedy napríklad o akustických signáloch, elektrických signáloch, optických signáloch a podobne.
Genéza spojitých signálov.
Spojité signály sú generované spojitými procesmi a systémami. Ide napríklad o:
Spracovanie spojitých signálov.
Na spravovanie sú používané nasledujúce štandardné algoritmy, nezávisle od druhu analógového signálu.
Digitalizácia spojitých signálov.
Z dôvodu spracovania signálu sa robí digitalizácia spojitých signálov. Dôvody digitalizácie nie sú len ekonomické (lacnejšie spracovanie a prenos dát), ale i technické, lebo s digitálnym signálom môžeme zaobchádzať tak, ako s analógovým nie je možné (bezstratový prenos na veľké vzdialenosti, sofistifikované spracovanie signálu a podobne). 
Príkladom je rozpoznávanie reči – pomocou zložitých algoritmov je aplikovateľné len na digitalizovaných signáloch.
Prenosové médium

Výraz prenosové médium alebo nosné médium je preklad z anglického výrazu transmission media. Ide o materiál (čiže hmotu alebo substanciu) ľubovoľného skupenstva, ktorý dokáže šíriť energiu.
Ako príklad môže slúžiť vzduch pre prenos zvuku ako akustického signálu, čiže mechanických vĺn.
Fenerbahçe Şükrü Saracoğlu Stadyumu

Fenerbahçe Şükrü Saracoğlu Stadyumu je futbalový štadión v tureckom meste Istanbul, kde svoje domáce zápasy hráva klub Fenerbahçe SK.
V roku 2009 sa tu konalo finále Pohára UEFA 2008/2009, v ktorom FK Šachtar Doneck zvíťazil nad SV Werder Brémy 2:1 po predĺžení.
Steven Hooker

Steven Hooker známy aj pod menom Steve Hooker (* 16. júl 1982, Melbourne, Austrália) je austrálsky atlét, ktorý sa venuje skoku o žrdi.
Kariéra.
Vo februári 2009 skočil na mítingu v Bostone 606 cm a týmto výkonom sa zaradil na 8. miesto v halových tabuľkách skoku o žrdi mužov. Všetky lepšie výkony patria Sergejovi Bubkovi.
Vrcholové podujatia.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 získal zlatú medailu v skoku o žrdi výkonom 596 cm, čím o 1 cm zlepšil rekord Američana Timotho Macka z Letných olympijských hier 2004.
Rodina.
Jeho mama reprezentovala Austráliu na Hrách Spoločenstva národov 1978 a získala tam striebornú medailu v atletickej disciplíne skok do diaľky. Jeho otec Bill reprezentoval taktiež Austráliu, ale v behu na 800 m a v štafete na 4x400 metrov.
Prosek (stanica pražského metra)

Prosek je stanica metra v Prahe na linke C. Nachádza sa na križovatke Vysočanskej a Proseckej ulice vo štvrti Prosek v hĺbke 10,6 m pod povrchom. Bola otvorená 8. mája 2008. V pôvodnom pláne sa s touto druhou stanicou na Proseku nepočítalo, do územného plánu bola zaradená až v roku 2000.
Charakteristika stanice.
Prosek je hĺbená stanica umiestnená 10,6 metra pod povrchom a je riešená ako dvojlodná – s dvoma postrannými nástupišťami. Prechod medzi nástupišťami je umožnený pomocou premostenia. Nástupištia majú vysoký strop a podporné stĺpy medzi koľajami. Súčasťou stanice je vestibul s východmi v oblasti križovatky Vysočanská – Prosecká a podchodmi pod obidvoma uvedenými ulicami.
Stanica nadväzuje na autobusovú zastávku Prosek. V jej okolí je panelová zástavba sídliska Prosek, obchodné centrum, a na posledných voľných plochách sa stavajú nové bytové a kancelárske budovy (napríklad kancelárske centrum "Prosek Point"). Neďaleko stanice stojí kostol sv. Václava.
BD

Skratka BD môže znamenať:
Konektivita

Konektivita predstavuje rýchlosť pripojenia, spojenia počítačov.
Mestský štát

Mestský štát je označenie nezávislého suverénneho správneho územia, štátu, ktorý je svojim rozsahom (počtom obyvateľov a rozlohou) malý ako mesto. Správajú sa ako by boli štát (vlastná organizácia a správa) . Panovník spravoval ríšu a jeho administratíva mestské štáty. Na čele mestského štátu stál kňaz a jeho úradníci, ktorí vedeli písať, vojnových veliteľov na riešenie sporov v štáte.
Medzi mestské štáty v histórii patrili napríklad staroveké Atény, Sparta, Benátky, Amalfi, Janov. Dnes sa medzi mestské štáty počítajú napríklad Vatikán, Monako, Singapur, v minulosti aj Gdansk, a pod.
Južné Alpy (Európa)

Južné Alpy (nem. Südalpen) predstavujú časť Východných Álp. Nachádzajú sa južne od periadriatickej línie a smerom na juh sa ponárajú pod výplň Pádskej panvy, ktorá na nich leží diskordantne. 
Tvoria Karnské, Júlske a Savinské Alpy alebo pohorie Dolomity. Z klasického geografického členenia Álp im zodpovedajú takmer úplne Südliche Kalkalpen. Južné Alpy plynule prechádzajú do dinárskej horskej sústavy. Príkrovy v Južných Alpách chýbajú, celé sú tvorené väčšími vrásami a násunmi južnej vergencie.
Stratigrafia.
Južné Alpy tvoria zvrásnené horniny pochádzajúce z Adriatickej/Apulskej mikroplatne, ktoré boli nasunuté na juh. Ich predpolie tvorí vulkanický a sedimentárno-vulkanický vývoj permu. Tvoria ich hlavne druhorné usadené horniny, v prevažnej miere vápence a dolomity. Prítomné sú hlavne vápence rífového typu, ale i norické a rétske hlavné dolomity dachsteinského typu, jurské karbonáty a terciérny flyš.
Členenie.
Na rozdiel od alpských jednotiek severne od periadriatickej jazvy, pre Južné Alpy nie sú príznačné veľké príkrovy. Prítomné sú väčšie prevrátené vrásy, rozsiahlejšie prešmyky a lokálne presunuté šupiny, väčšinou interpretované ako dôsledky zlomových porúch. Ich vergencia je generálne na juh. Južné Alpy, možno geologicky rozčleniť na východný a západný úsek, ktoré oddeľuje široká vulkano-tektonická zóna. Tvorí ju judikarská línia a bolzanské vulkanicko-magmatické centrum.
V západnom úseku na styku s kinzigitovou zónou ivreského pásma, južne od Valle d’Aosta vystupuje na povrch kryštalinikum. Tvoria ho hlavne predhercýnske kryštalické bridlice - ortoruly a migmatity, ale aj mladšie hercýnske porfýry a granitoidy. Obal tohto kryštalinika tvoria hlavne permské a triasové (vzácne i jurské a kriedové) sedimenty a vulkanity. Medzi tonalitovou (miestny názov pre periadriatickú líniu) a judikarskou líniou vystupuje pomerne mladý (eocén-miocén) adamelský granitoidný plutón.
Východný úsek sa vyznačuje miestnym vystupovaním predalpínskeho podložia, fylitov ale i permských bolzanských ryolitov, ktorých hrúbka tu dosahuje až 2000 m. Hojné sú i mladšie pyroxenity, syenity a monzonity.
Tour de France 2009

Tour de France 2009 bol v poradí 96. ročník cyklistických pretekov Tour de France. Tento ročník sa začal 4. júla v Monaku a skončil sa 26. júla 2009 v Paríži. Vyhral Španiel Alberto Contador už po druhýkrát (predtým v roku 2007), druhý škončil Luxemburčan Andy Schleck, tretí sedemnásobný víťaz týchto pretekov Lance Armstrong.
Ismáíl Ahmad Ismáíl

 
 
Ismáíl Ahmad Ismáíl (‎, * 10. september 1984, Chartúm, Sudán) je sudánsky atlét, ktorý sa venuje behu na 800 metrov.
Vrcholové podujatia.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 získal striebornú medailu v behu na 800 metrov výkonom 1:44,70 min. Získal tak prvú medailu v histórii Olympijských hier pre Sudán. Pred začiatkom týchto olympijských hier mal podľa novinárov väčšiu šancu na získanie historicky prvej medaily Abú Bakr Kákí Chamís ako práve Ismail Ahmed Ismail.
Asbel Kipruto Kiprop

Asbel Kipruto Kiprop (* 30. jún 1989, Uasin Gishu, Keňa) je kenský atlét, ktorý sa venuje stredným tratiam.
Pre svoju vysokú postavu (191 cm) halovú sezónu vynecháva.
Vrcholové podujatia.
Peking 2008.
Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu získal striebornú medailu v behu na 1 500 metrov výkonom 3:33,11 min. Za prvým Rašídom Ramzím zaostal o 17 stotín sekundy. V apríli 2009, po dodatočnej diskvalifikácii prvého Rašída Ramzího sa posunul na prvé miesto.
Szymon Ziółkowski

Szymon Jerzy Ziółkowski (* 1. júl 1976, Poznaň) je poľský atlét, ktorý sa venuje hodu kladivom.
Szymon Ziółkowski vyhral v roku 2000 hod kladivom na Letných olympijských hrách v Sydney. Zaujímavosťou je, že aj ženskú kategóriu vyhrala Poľka - Kamila Skolimowská.
Estádio do Dragão

Estádio do Dragão je futbalový štadión v Porte v Portugalsku. Na tomto štadióne hráva svoje domáce zápasy klub FC Porto. Bol otvorený 14. novembra 2003. Stavba stala 98 miliónov eur. Kapacita štadiónu je 50 399 sediacich divákov.
Štadión nahradil "Estádio das Antas", ktorý bol v roku 2004 zdemolovaný. V roku 2004 sa na štadióne konalo niekoľko zápasov Majstrovstiev Európy vo futbale 2004.
Siamese Dream

Siamese Dream je v poradí druhým štúdiovým albumom americkej alternative rockovej skupiny The Smashing Pumpkins. Bol nahratý od decembra 1992 do marca 1993 a vydaný 27. júla 1993 vo vydavateľstve Virgin Records, pod producentským patronátom Butcha Viga a Billyho Corgana. Napriek nezhodám pri nahrávaní, bol album prijatý kladne a debutoval na prvej pozícií, pričom celosvetovo sa predalo viac ako šesť miliónov kópii a Smashing Pumpkins sa týmto albumom definitívne zaradili do hlavného prúdu amerického hnutia alternative rocku. Z albumu vyšli štyri úspešné single, v poradí: „Cherub Rock“, „Today“, „Disarm“ a „Rocket“.
Nahrávanie a vydanie.
Nahrávanie albumu nebolo ľahkým procesom, pre nezhody v skupine a drogové problémy bubeníka Jimmyho Chamberlina, ktorý niekedy zmizol aj na niekoľko dní, čím prerušoval proces nahrávania a spôsoboval starosti ostatným členom skupiny. Vzhľadom na perfekcionizmus Billyho Corgana bol nakoniec celý album, okrem bicích liniek nahraný ním samým, čo nemalo dobré následky na vzťahy v skupine. Na albume sa prejavili aj problémy Billyho Corgana s depresiami a výpadkom tvorivých schopností. Texty sa stali viac introspektívnejšími. Album bol prijatý kladne, avšak často porovnávaný s albumom "Nevermind" skupiny Nirvana, vydanom v roku 1991. 
Zoznam skladieb.
Všetky piesne sú dielom Billyho Corgana, okrem vypísaných výnimiek.
Abebe Bikila

 
 
Abebe Bikila (* 7. august 1932, Jato – † 25. október 1973, Addis Abeba) bol etiópsky atlét, ktorý sa venoval maratónskemu behu. Je dvojnásobný olympijský víťaz.
Maratón na Letných olympijských hrách vyhral v rokoch 1960 a 1964. V roku 1964 sa stal prvým maratóncom v histórii, ktorý dokázal svoje víťazstvo obhájiť. Na olympiáde v Ríme 1960 absolvoval celú trať na boso. O osem rokov neskôr, na olympijských hrách v Mexiku musel preteky po cca 17 km vzdať kvôli zraneniu v pravom kolene. Vyhral jeho kamarát Mamo Wolde, ktorý vyhlásil, že ak by sa Bikila nezranil, tak by vyhral práve on.
V roku 1961 vyhral Medzinárodný maratón mieru (MMM) v Košiciach.
V marci 1969 utrpel veľmi vážne zranenie pri autonehode a zostal až do smrti na väčšej časti tela ochrnutý. Svoju štvrtú olympiádu v Mníchove 1972 absolvoval len ako čestný hosť na invalidnom vozíku. Zomrel predčasne, vo veku 41 rokov.
Cherub Rock

Cherub Rock je prvou skladbou na albume Siamese Dream americkej alternatívnej rockovej skupiny The Smashing Pumpkins a zároveň prvým vydaným singlom. Skladba vyšla 23. júla 1993.
Estadio Santiago Bernabéu

Estadio Santiago Bernabéu je futbalový štadión, ktorý sa nachádza v Madride v Španielsku. Je domácim štadiónom klubu Real Madrid. Práce na výstavbe štadióna začali 22. októbra 1944. 14. decembra 1947 bol slávnostne otvorený. Od svojho otvorenia až do roku 1955 niesol názov Estadio Chamartín. Názov "Estadio Santiago Bernabéu" nesie od januára 1955 a svoje pomenovanie dostal podľa mena klubového prezidenta Santiaga Bernabéua. Futbalová asociácia UEFA ocenila štadión piatimi hviezdami pri príležitosti 60. výročia jeho existencie.
Počas svojej existencie sa jeho kapacita viackrát menila. Najvyššiu kapacitu dosiahol v roku 1953, a to 120 000 divákov. Od tohto roku prebehlo z dôvodu modernizácie viacero rekonštrukcií štadióna. Barnabéu patrí k najprestížnejším štadiónom na svete. Trikrát sa tu odohralo finále európskeho pohára (v rokoch 1957, 1969 a 1980) a v roku 2010 sa tu odohralo finále Ligy majstrov. V roku 1964 sa tu odohral finálový zápas Majstrovstiev Európy a v roku 1982 finále Majstrovstiev sveta.
Joachim Olsen

 
 
 
 
 
 
 
Joachim Olsen celým menom Joachim Brøchner Olsen (* 31. máj 1977, Aalborg) je dánsky atlét, ktorý sa venuje vrhu guľou. Z olympijských hier má jednu bronzovú medailu.
Vrcholové podujatia.
Atény 2004.
Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získal bronzovú medailu výkonom 21,07 metra. Za prvým Jurij Bilonochom a druhým Adamom Nelsonom zaostal o , keďže obaja hodili po . Táto súťaž prebiehala v Olympii, kde sa kedysi konali staroveké olympijské hry.
Anier García

 
 
 
 
 
 
Anier Octavio García Ortiz známy aj pod menom Anier García (* 9. marec 1976, Santiago de Cuba) je bývalý kubánsky atlét, ktorý sa venoval behu na 110 metrov cez prekážky. Na Olympijských hrách získal dve medaily. Koncom roka 2008 oznámil ukončenie kariéry.
Vrcholové podujatia.
Sydney 2000.
Na Letných olympijských hrách 2000 v Sydney získal v behu na 110 metrov cez prekážky zlatú medailu časom 13,00 s. Bol to vtedy národný rekord. Jeho štartová reakcia bola 0,172 s. Pred druhým Terrencom Trammllom mal náskok 16 stotín.
Otto II. (Svätá rímska ríša)

Oto II. (* 955, Saské vojvodstvo, Svätá rímska ríša – † 7. december 983, Rím, Pápežský štát) bol syn Otta I. Veľkého a jeho druhej manželky Adely Burgundskej.
Vláda.
V roku 961 sa stal spoluvládcom Rímskonemeckej ríše, jediným panovníkom potom po smrti svojho otca Otta I. Veľkého v roku 973.
Za otcovho života bol zvolený a v roku 961 korunovaný za rímskonemeckého kráľa a v roku 972 za cisára. V tom istom roku sa oženil z byzantskou princeznou Theophano. V roku 973 došlo k odbojnému hnutiu v Lotrinsku, ktoré podporovali západofranskí Karolovci, aj k vpádu Dánov.
Veľkým nebezpečenstvom pre cisárovu vládu bol jeho spor s vojvodom bavorským Henrichom Škriepnym (951 – 995), vnukom Henricha I. Vtáčnika z rodu Liudolfingerovcov (Otonov). Vojvoda žiadal ponechať v Švábsku svoju sestru ako vojvodkyňu-vdovu, čoskoro však vystúpil proti Otovi II. i so svojimi nárokmi na trón. Podporil ho český knieža Boleslav II. a poľský Mešek I. Nakoniec bol Henrich Škriepny zajatý, Otto potlačil nepokoje v Lotrinsku a prerazil dánske opevnenie Danevirke, kde zriadil šlezvickú marku. Dánskeho kráľa Haralda Modrozubého prinútil k plateniu tribútu.
Oto II. v rokoch 975 a 976 bojoval s Čechmi, ktorí zničili jeden z jeho dvoch zborov pri Plzni (Nemci boli prepadnutí pri kúpaní) a sami vpadli dvakrát do ríše. V roku 976 utiekol Henrich Škriepny zo zajatia a spojil sa s opozičnými silami v ríši, ale o rok neskôr bol porazený a uväznený. Český knieža sa s cisárom nakoniec pomeril.
Oto II. rozdelil ohromné územie spravované bavorskými vojvodami (udelené Korutánsko, Istria, veronská a friaulská marka), v roku 976 udelil rakúsku marku Babenbergovcom. V roku 980 obnovil centrálnu moc v Taliansku. Počas bojov na juhu Talianska bol v júli roku 982 porazený pri Crotone Arabmi, ktorí od roku 976 prenikali zo Sicílie na pevninu. Správy o porážke vyvolali povstanie Veletov a Odobritov, ktoré v roku 983 ukončilo saskú nadvládu medzi Labe a Odrou.
Smrť.
Zomrel nečakane 7. decembra 983 v Ríme, pravdepodobne na predávkovanie preháňadlom pri malárii.&lt;br&gt;
Ako jediný stredoveký cisár bol pochovaný v chráme sv. Petra vo Vatikáne.
Deti.
Otto II. a Theophanu mali štyri deti:
Vanderlei de Lima

 
 
Vanderlei Cordeiro de Lima známy aj pod menom Vanderlei de Lima (* 11. august 1969, Cruzeiro do Oeste) je bývalý brazílsky atlét, ktorý sa venoval maratónskemu behu. Na olympijských hrách získal jednu medailu. Osobný rekord 2:08:31 zabehol dňa 8. februára 1998 v japonskom meste Tokio.
V roku 2004 vyhral anketu Brazílsky športovec roka.
Vrcholové podujatia.
Atény 2004.
Na Letných olympijských hrách 2004 v Aténach získal v maratóne bronzovú medailu výkonom 2:12:11 hod. V týchto pretekoch bol na prvom mieste až do cca 40 km, no napokon ho predbehol Stefano Baldini z Talianska a Mebrahtom Keflezighi z Eritrey, ktorý však reprezentoval USA.
Írsky bývalý kňaz Cornelius Horan ho pod vplyvom alkoholu medzi 39 km sotil do divákov, čím utrpel stratu približne 20 sekúnd. Jeden z ďalších divákov, Polyvios Kossivas mu pomohol vrátiť sa späť do pretekov. V decembri 2004 sa s Kossivasom stretol, no s Corneliusom Horanom sa odmietol stretnúť. Horan dostal za svoj čin pokutu 3 000 EUR.
Oproti predošlým Olympijským hrám si de Lima vylepšil pozíciu, keďže vtedy skončil na 75. mieste časom 2:37:08.
Percy Williams

 
 
Percy Williams (* 19. máj 1908, Vancouver, Kanada – † 29. november 1982, tamže) bol kanadský atlét, ktorý sa venoval šprintérskym disciplínam. Je dvojnásobný olympijský víťaz. Ako tretí atlét v histórii olympijských hier získal "bežecké double" na trati 100 a 200 metrov.
Kariéra.
Zlaté olympijské medaily vyhral na Hrách VIII. olympiády v roku 1928 v Amsterdame. Beh na 100 m vyhral časom 10,8 sekundy a beh na 200 metrov časom 21,8 s. Na 100 m bežal v tretej dráhe a na 200 m v druhej. V roku 1930 vyrovnal svetový rekord v behu na 100 m časom 10,3 s. Zúčastnil sa aj na Letných olympijských hrách 1932 v Los Angeles, kde žiaden významnejší úspech nedosiahol. Krátko po tom ukončil atletickú kariéru.
Neskôr pôsobil ako poisťovací agent. V roku 1979 získal ocenenie Dôstojník Rádu Kanady. Žil s matkou do jej smrti v roku 1977. Trpel artritídou, v roku 1982 spáchal samovraždu.
Michal Kabelka

Michal Kabelka (* 4. február 1985, Lučenec) je slovenský atlét, ktorý sa venuje skoku do výšky. Zúčastnil sa na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne, kde skončil na 11. mieste výkonom 222 cm. Jeho trénerom je Stanislav Joukal. V minulosti ho trénoval aj Michal Pogány. Je členom klubu AK Spartak Dubnica nad Váhom.
Osobný rekord 231 cm skočil dňa 8. februára 2012 v Banskej Bystrici, čím splnil limit na Majstrovstvá Európy v atletike v Helsinkách i Letné olympijské hry 2012 v Londýne.
Peter Žňava

Peter Žňava (* 6. október 1982, Nitra) je bývalý slovenský atlét a atletický tréner, ktorý sa venoval behu na 400 metrov.
Životopis.
Na základnej škole navštevoval atletickú triedu. Následne sa venoval futbalu, od ktorého sa opäť vrátil k atletike. Vyštudoval učiteľstvo telesnej výchovy a informatiky na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre. Popri štúdiu a následne čiastočnom úväzku na športovom gymnáziu reprezentoval Slovensko na vrcholných podujatiach v behu na 400 metrov. Zúčastnil sa na halových majstrovstvách Európy 2009 v Turíne, kde skončil na v rozbehu časom 47,85 s na 5. mieste a celkovo na 20. Jeho trénerom bol Martin Illéš a bol členom klubu AK Spartak Dubnica nad Váhom.
Po ukončení kariéry najskôr kombinoval trénerstvo a učiteľstvo informatiky. Momentálne je tréner na plný úväzok na strednej športovej škole v Nitre. V minulosti pripravoval osemstovkára Jozefa Repčíka, s ktorým sa predstavil na OH v Riu de Janeiro 2016. V súčasnosti je trénerom atlétky Emmy Zapletalovej.
Cornelius Horan

Cornelius Horan známy aj pod menom Neil Horan (* 22. apríl 1947, Scartaglen, Írsko) je bývalý írsky katolícky kňaz, ktorý sa dvakrát dostal do centra pozornosti svetových médii, keď narušil významné športové podujatie.
Dňa 20. júla 2003 vbehol na trať počas pretekov Formuly 1, čím narušil Veľkú cenu Veľkej Británie, súčasť majstrovstiev sveta Formule 1. Ďalej vbehol 29. augusta 2004 na trasu maratónskeho behu počas pretekov na olympijských hrách 2004 v Aténach. Na 39 km zdržal vedúceho bežca Vanderleia de Limu z Brazílie, ktorému sa potom nepodarilo udržať prvé miesto a napokon skončil tretí.
Neil Horan bol vysvätený v roku 1973, ale už v roku 1974 sa pridal k sekte "The Apostolic Fellowship of Christ". V roku 1980 sa vrátil ku katolíckej cirkvi a opäť sa stal kňazom.
Začal publikovať knihy, v ktorých predpovedal blízky koniec sveta. Jeho nadriadení mu odporučili psychiatrické vyšetrenie. Po sérii kázní, v ktorých sa tiež zmieňoval (okrem iného) o očakávanom konci sveta, ho odvolali z jeho funkcie farára.
Rozhodol sa teda na túto udalosť upozorniť pri športových podujatiach.
Katolícka cirkev ho definitívne zbavila jeho postavenia kňaza 20. januára 2005. Vyhlásil, že s týmto rozhodnutím absolútne nesúhlasí a že sa odvolá k oveľa vyššiemu súdu na nebesiach, teda k súdu Ježiša Krista.
Otto III. (Svätá rímska ríša)

Otto III. (* júl 980, Kessel - † 23. január 1002, Paterno, Taliansko) bol rímskonemecký cisár, syn cisára Otta II. a byzantskej princeznej Theofano.
Otto mal len tri roky, keď v roku 983 zomrel jeho otec a on sa stal rímskym kráľom. Od roku 996 bol cisárom Rímskonemeckej ríše.
Kým bol cisár neplnoletý, vykonávala regentskú vládu najprv matka a po jej smrti stará matka Adela Burgundská, vdova po cisárovi Ottovi I. Veľkom. Výchova mladého panovníka prebiehala v duchu tradícii latinského Západu i gréckeho Východu, čo neskôr veľmi ovplyvnilo jeho panovanie. Fakticky vládol od roku 995.
S vládou cisára Ota III. boli spojené plány na "renovatio imperii Romanorum" - obnovu antického impéria, ktorému chcel vládnuť z Ríma spoločne s pápežom Silvestrom II. jeho blízkym spojencom. Pri výkone kráľovskej moci sa opieral najmä o ríšsku cirkev.
Krátko pred jeho predčasnou smrťou bol dojednaný sobáš s byzantskou princeznou, neterou cisára Basileia II., ktorý sa však už nestačil uskutočniť.
Margaréta Habsburská (1480 – 1530)

Margaréta Habsburská (* 10. január 1480, Brusel, Burgundské Nizozemsko – † 1. december 1530, Mechelen, Habsburské Nizozemsko) bola dcéra vtedajšieho arcivojvodu a neskoršieho cisára Maximiliána I. Habsburského a vojvodkyne Márie Burgundskej. 
V rokoch 1507 až január 1515 a od roku 1517 až do svojej smrti v roku 1530 bola miestodržiteľkou habsburského Nizozemska.