burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Hádecká planinka

Hádecká planinka je národná prírodná rezervácia, ktorá je súčasť Chránenej krajinnej oblasti Moravský kras. Rozkladá sa na výmere 83,16 ha v katastrálnom území obce brnianskej mestskej časti Maloměřice a obce Kanice (okres Brno-venkov). Tvorí ju časť krasovej plošiny a svah lemujúci Hádeckú plošinu na Ochozských plošinách, ktoré nadväzujú na lom Hády. Geomorfologicky patrí Drahanskej vrchovine.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú lesné a lesostepné spoločenstvá najjužnejšej časti Moravského krasu s chránenými a ohrozenými druhmi rastlín a živočíchov. Územie rezervácie je výrazne ovplyvnené ťažbou vápencov, dreva a pastvou dobytka, rovnako tak i výstavbou rádiokomunikačnej veže a prístupové komunikácie k nej. Rezerváciou prechádza náučný chodník.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie je prevažne budované devónskymi a spodnokarbónskymi hádsko-říčskými vápencami a křtinskými vápencami. Na západnej hranici sa vyskytujú devónske bazálne klastiká, prešmyknuté cez vápence. Na hádsko-říčské vápence diskordantne nasadajú jurské vápence so silicitmi. V časti Šumbera je vyvinuté drobné škrapové pole. Pôdny kryt tvorí renzina typická, na východe v nadloží spraše potom fluvizem typická.
Flóra.
Teplomilnú vegetáciu predstavujú dúbravy tvorené dubom plstnatým. Stromové poschodie je tam dub plstnatý, dub cerový, dub zimný a jarabina brekyňová, v kerovom poschodí je typický klokoč perovitý, drieň obyčajný, dráč obyčajný, hloh jednosemenný, v bylinnom poschodí je zastúpená jagavka konáristá, kamienka modropurpurová a jasenec biely, na čistinách mliečnik mnohofarebný, medúnka medovkolistá, oman mečolistý, chránený kosatec pestrý, kavyľ Ivanov, ruža bedrovníková, kriticky ohrozený je hadinec červený. Ďalej tu sú hrabové porasty, kde rastie drieň obyčajný, svíb krvavý, rešetliak prečisťujúci, hrachor jarný, pľúcnik lekársky, luskáč lekársky, silne ohrozená neotinea počerná. Vo vrcholových partiách pod dominujúcim dubom zimným a lipou veľkolistou je to mednička jednokvetá, kopytník európsky, ostrica chlpatá, lipnica hájna. Na chladnejších svahoch dominuje lipa veľkolistá, lipa malolistá, javor mliečny a javor horský, v podraste lykovec jedovatý, samorastlík klasnatý alebo pakost smradľavý.
Fauna.
Severnú hranicu rozšírenia tu majú niektorí zástupcovia drobníkov, ploskáčikov, piadiviek (piadica kuričková, piadica červenkastá) a môr - morica páskatá, sivkavec lesklý. Veľmi vzácna je siatica ďatelinová. Z chrobákov tu žije roháč veľký. Druhovo početné sú vtáky, zistené bolo celkom 52 druhov, najpočetnejším sú sýkorka veľká, sýkorka hôrna, pinka obyčajná, kolibiarik čipčavý, penica čiernohlavá. Z malých cicavcov je najhojnejší hrdziak lesný, myš krovinatá a ryšavka žltohrdlá.
Benzin

„Benzin“ (v nemčine "Benzín") je skladba nemeckej industriálnej metalovej skupiny Rammstein, ktorá bola vydaná ako singel z ich albumu "Rosenrot". Skladba „Benzin“ bola prvou skladbou skupiny Rammstein, ktorá sa umistnila na 1. mieste vo Fínsku po svojom vydaní v roku 2005.
Zoznam skladieb.
Všetky skladby zložené skupinou Rammstein.
Junácká louka

Junácká lúka je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v okrese Brno-mesto, katastrálne územie Kníničky. Správa AOPK Brno, kód 1460. Ide o lúku s veľkosťou okolo päť hektárov nad ľavým brehom Brnianskej priehrady v komplexe prírodného parku Podkomorské lesy, geograficky patrí Hornosvrateckej vrchovine. Na protiľahlej strane priehrady sa nachádza hrad Veveří a ďalšia prírodná pamiatka Kůlny.
Ochrana.
Predmetom ochrany je bohatá kvetena a najmä častý výskyt horca krížatého, ktorý je v Česku veľmi ohrozeným druhom.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie Junáckej lúky je tvorené horninami brnianskeho masívu, a to biotitickými až amfibol-biotitickými granodioritmi typu Veverská Bítýška, miestami prekrytými svahovými hlinami, prípadne sprašovými hlinami.
Flóra.
Horec krížatý sa vyskytuje pri južnom okraji prírodnej pamiatky. Ďalej možno nájsť leopoldiu chochlatú, divozel rakúsky, kostravu valeskú, dušovku roľnú, piesočnicu dúškolistú, ometlinu štíhlu, rožec nízky, z kríkov drieň obyčajný, hloh krivokališný, hloh velkoplodý, vtáčí zob, stromové poschodie zastupuje dub zimný, slivka trnková, slivka domáca alebo hruška obyčajná. Južná časť rezervácie bola pravdepodobne ovocným sadom.
Fauna.
V drevinách hniezdia strakoš obyčajný, zriedkavo krutohlav hnedý, vyskytuje sa tiež jašterica krátkohlavá.
Literatúra.
Mackovčin P. (ed.). Chráněná území ČR, svazek IX, Brněnsko. Praha, Agentura ochrany přírody a krajiny ČR a EkoCentrum Brno, 2007, str. 244. ISBN 978-80-86064-66-6.
Kůlny

Kůlny je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v okrese Brno-mesto, katastrálne územie Kníničky. Územie spravuje AOPK Brno, jeho kód je 1459. Ide o skalnatý svah kopca, ktorý sa nachádza nad ľavým brehom Brnianskej priehrady, v mieste zvanom Na píle. Neďaleko je hrad Veveří a ďalšie prírodné pamiatky Junácká louka a Na skalách. Geomorfologicky patria Kůlny k Bobravskej vrchovine.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je lesné spoločenstvo, bohatá kvetena a chránené druhy plazov.
Prírodné podmienky.
Geológia.
Podložie tvoria biotitické až amfibol-biotitické granodiority typu Veverská Bítýška brnianskeho masívu a biotitické pararuly jeho plášťa. Pokrývku predstavujú rankery a kyslá kambizem typická.
Flóra.
V dubohrabinách a dúbravách je zastúpený dub zimný, hrab obyčajný, javor mliečny, lipa malolistá, brest horský, dub letný, jarabina brekyňová, z kríkov hojne drieň obyčajný, zob vtáčí, slivka trnková, ruža šípová. Z bylín bielolist roľný, cyklámen purpurový, zanoväť regensburská, chochlačka plná, prvosienka jarná alebo veronika viedenská.
Fauna.
Plazy zastupuje užovka hladká, užovka fŕkaná, užovka obojková a slepúch lámavý, z stavovcov je to jašterica krátkohlavá a mlok škvrnitý, z vtákov muchárik bielokrký, žltochvost hôrny, ďateľ prostredný, vlha obyčajná. Zaznamenané boli výskyty chrobákov ako roháč veľký, fuzáč veľký alebo krasec berlínsky.
Pekárna (prírodná pamiatka)

Pekárna je prírodná pamiatka ev. č. 1458, lokalita Žebětín pri Brne v okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany je dubovo-hrabový porast s bohatou kvetenou a vtáčie hniezdisko.
Zaujímavosti.
Priamo na južnej hranici prírodnej pamiatky sa nachádza rad zachovaných hraničných kameňov z 18. storočia, vymedzujúcich tu diel žebětínskeho katastra, patriaceho k niekdajšiemu panstvu kláštora sv. Tomáša v Brne.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2003/04

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2003/04 boli v poradí 39. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 16. februára 200327. marca 2004, za účasti 6 tímov. Turnaj pozostával z 30 zápasov. Nováčikom 1. divízie bolo Česko, ktoré vyhralo Majstrovstvá Európy divízie 2A v roku 2002.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2004/06

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2004/06 boli v poradí 40. Majstrovstvá Európy v ragby mužov, ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 20. novembra 200410. júna 2006, za účasti 6 tímov. Turnaj pozostával z 30 zápasov. Nováčikom 1. divízie bola Ukrajina, ktoré vyhrala Majstrovstvá Európy divízie 2A v roku 2004.
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako súčasť kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2007. Prvé 3 družstvá postúpili priamo do 5. kola európskej kvalifikácie, zvyšné 3 družstvá nastúpili už vo 4. kole kvalifikácie.
Balatonakarattya

Balatonakarattya je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v Balatonalmádskom okrese.
Osamostatnila sa v roku 2014 odtrhnutím od mesta Balatonkenese, čo bolo dôsledkom referenda z augusta 2012, v ktorom bola väčšina obyvateľov pre samostatnú obec. V roku 2015 tu žilo 835 obyvateľov.
Sídlo vzniklo v 19. storočí ako súčasť letoviska Balatonkenese na východnom pobreží Balatonu.
Nikomédes

Nikomédes alebo Nikomédés ("Nikomédes/iný prepis Nikomédés") môže byť:
Devecserský okres

Devecserský okres () je administratívna jednotka v Maďarsku vo Vesprémskej župe. Jeho sídlom je mesto Devecser.
Sídla.
V okrese je jedno mesto (Devecser) a 27 obcí:
Ježovité

Ježovité (lat. "Erinaceidae") sú čeľaď piskorotvarých cicavcov. Zahŕňa dve recentné podčeľade, pričom príslušníci prvej (nazývanej "Erinaceinae") majú slovenské rodové meno jež, kým príslušníci druhej (nazývanej "Galericinae") majú slovenské rodové meno ježovec.
Charakteristika.
Sú to malé krátkonohé živočíchy s piatimi prstami na každej nohe (okrem rodu "Atelerix"), s obyčajne zašpicateným ňufákom a malými očami. Srsť môže mať podobu pichliačov (ježe) alebo môže byť jemná (ježovce). Ježe žijú v rôznych habitatoch (lesy, trávnaté oblasti, mestské parky, púšte) Európy, Ázie a Afriky, kým ježovce len v teplých oblastiach (vlhkých lesoch a lúkach) juhovýchodnej Ázie.
Systematika.
Systematika recentných taxónov podľa Wilson et al. 2005 je nasledovná:
Ježovité:
Do čeľade okrem toho patrí aj množstvo vyhynutých taxónov.
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2006/08

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2006/08 boli v poradí 41. Majstrovstvá Európy v ragby mužov (6. vydanie 1. divízie ME), ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 3. februára 200710. mája 2008, za účasti 6 tímov. Turnaj ME pozostával z 30 zápasov. Nováčikom 1. divízie bolo Španielsko, ktoré vyhralo Majstrovstvá Európy divízie 2A v roku 2006. Druhýkrát sa víťazom stalo Gruzínsko.
Obřanská stráň

Obřanská stráň je prírodná pamiatka ev. č. 1044, ktorá sa nachádza v okrese Brno-mesto. Správa AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú skalnaté svahy s teplomilnými kvetmi ako napríklad poniklec veľkokvetý, krivec páperistý alebo oman hodvábny.
Flóra.
K teplomilným druhom rastlín patrí astra kopcová ("Aster amellus"), kavyľ chlpatý ("Stipa dasyphylla"), kavyľ Ivanov ("Stipa joannis"), kavyľ pôvabný ("Stipa pulcherrima"), kavyľ tenkolistý ("Stipa tirsa"), kavyľ vláskovitý ("Stipa capillata"), poniklec veľkokvetý ("Pulsatilla grandis"), kručinkovec položený ("Corothamnus procumbens"), lomikameň trojprstý ("Saxifraga tridactylites"), leopoldia chochlatá ("Muscari comosum"), oman hodvábny ("Inula oculus-christi"), pochybok dlhostopkatý ("Androsace elongata"), veronika včasná ("Veronica praecox"), ruža galská ("Rosa gallica"), zlatovlások obyčajný ("Linosyris vulgaris"), v kríkovom stupni v okolí trávnatých plôch je zastúpený drieň obyčajný ("Cornus mas"), zob vtáčí ("Ligustrum vulgare"), svíb krvavý ("Cornus sanguinea"), čerešňa krovitá ("Cerasus fruticosa").
Maja Dusíková

Maja Dusíková Ondreičková (* 30. august 1946, Piešťany) je maliarka a ilustrátorka kníh.
Život a dielo.
Študovala na VŠVU v Bratislave u profesorov Vincenta Hložníka a Albína Brunovského na Oddelení voľnej grafiky a knižnej ilustrácie. Od roku 1982 žije a pracuje vo Florencii.
Výtvarný prejav Maje Dusíkovej charakterizuje poeticko-realistický výraz, nežná farebnosť a zmysel pre fantazijnú rozprávkovú interpretáciu. Domáce i zahraničné vydavateľstvá ju poverujú ilustrovaním kníh s bohatou rozprávkovou fabulou, ktorým vie vdýchnuť osobitné čaro. Vynikajúco kreslí a svoje kresby zaujímavo komponuje. Doteraz ilustrovala približne 70 kníh, ktoré boli preložené do mnohých jazykov.
Ilustrovala pre vydavateľstvá Tatran, Slovenský spisovateľ, Nord-Sud Verlag, Bloomsbury Londýn-Berlín Verlag a spolupracuje s vydavateľstvom BUVIK. V súčasnosti ilustruje knihu "Bambi" a "Bambiho rodinka".
Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2008/10

Majstrovstvá Európy 1. divízie v ragby mužov 2008/10 boli v poradí 42. Majstrovstvá Európy v ragby mužov (7. vydanie 1. divízie ME), ktoré organizuje Európska ragbyová asociácia (Rugby Europe). Konali sa od 8. novembra 200827. marca 2010, za účasti 6 tímov. Turnaj ME pozostával z 30 zápasov. Nováčikom 1. divízie bolo Nemecko, ktoré vyhralo Majstrovstvá Európy divízie 2A v roku 2008. Tretíkrát sa víťazom stalo Gruzínsko.
Tieto majstrovstvá tiež slúžili kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2011. Prvé 2 družstvá postúpili priamo na MS, v poradí 3. družstvo 1. divízie hralo baráž s víťazom africkej kvalifikácie.
Svinov

Svinov môže byť:
Svinov (Ostrava)

Svinov je bývalé mesto, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží na ľavom brehu Odry, na území s rozlohou 1 162,77 ha a 6. júna 2010 tu žilo 4 550 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1265. V roku 1936 sa Svinov stal mestom. Na základe mníchovskej dohody bolo mesto 9. októbra 1938 pripojené k nacistickému Nemecku a začlenené do tzv. Sudetskej župy. Svinov bol z nemeckej okupácie oslobodený Červenou armádou 30. apríla 1945 v rámci Ostravskej operácie. 20. mája 1957 bolo mesto pripojené k Ostrave ako mestská štvrť "Ostrava-Svinov". V rokoch 1960 - 1971 bola súčasťou obvodu "Ostrava VIII" a od novembra 1971 do 24. novembra 1990 obvodu "Ostrava 4".
David O. Selznick

David O. Selznick (* 10. máj 1902, Pittsburgh, Pensylvánia, USA – † 22. jún 1965, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký filmový producent. 
Je známy predovšetkým produkovaním filmu Odviate vetrom, za ktorý získal aj Oscara za najlepší film.
Založil filmové štúdio "Selznick International Pictures".
Bol dvakrát ženatý: najprv s Irene Gladys Mayerovu, dcérou šéfa štúdia MGM Louisa B. Mayera, mali dvoch synov (Daniela a Jeffreyho); po rozvode sa oženil s herečkou Jennifer Jonesovou, mali dcéru (Mary Jennifer).
Žebětínský rybník

Žebětínský rybník je prírodná pamiatka ev. č. 955, lokalita Brno-Žebětín v okrese Brno-mesto. Správa AOPK Brno.
Ochrana.
Predmetom ochrany je menší rybník a mokraďové lúky – refúgium obojživelníkov, ako napríklad skokana hnedého a ropuchy bradavičnatej, ktorí sa tu rozmnožujú. Žaby sa počas rozmnožovania často ocitali na pozemnej komunikácii vedúcej po hrádzi rybníka, a tak došlo v roku 1999 na vybudovanie dvoch betónových podchodov, ktoré umožňujú ich bezpečnú migráciu. Išlo o jeden z ukážkových projektov na ochranu obojživelníkov a jeho cena bola 1 milión korún.
V roku 2011 prevzala správu rybníka od magistrátu mesta Brna Agentúra ochrany prírody a krajiny, ktorá plánovala rybník odbahniť a vyčistiť.
Syndróm zavrhnutého rodiča

Syndróm zavrhnutého rodiča, alebo aj Syndróm odcudzeného rodiča (angl. "Parental Alienation Syndrome" ("PAS")) je termín, ktorý vytvoril americký psychiater Richard A. Gardner (1931–2003) na začiatku 80. rokov 20. storočia. Definoval ho ako poruchu, ktorá sa prejavuje tým, že dieťa sústavne a neodôvodnene zľahčuje a uráža jedného z rodičov.
Príčinou má byť kombinácia faktorov, najmä indoktrinácia zo strany druhého rodiča (takmer výhradne ako súčasť sporu o zverenie dieťaťa do starostlivosti po rozvode rodičov) a vlastné pokusy dieťaťa ohovárať jedného z rodičov. Gardner tento termín predstavil v roku 1985 v článku, popisujúcom súbor príznakov, ktoré pozoroval začiatkom 80. rokov.
Gardner popísal 8 príznakov, kritérií pre určenie syndrómu zavrhnutého rodiča:
Syndrómom odcudzenia dieťaťa manipuláciou zo strany druhého rodiča, väčšinou v porozchodovej starostlivosti o deti sa komplexne zaoberal aj Richard Warshak, prominentný americký psychiater, ktorý na túto tému nakrútil špecializované inštruktážne video pre pomáhajúce profesie, rodičov a deti "Welcome back, Pluto" (Vitaj naspäť, Pluto!).
Na syndróm zavrhnutého rodiča poukazujú hlavne rodičia, ktorí po rozchode odlúčení od svojich detí. Rovnako právnici v rozvodových kauzách a odborníci, ktorí pracujú na sporných rozvodových prípadoch a poukazujú na to, že deti sú manipulované, aby si vymýšľali proti jednému z rodičov falošné obvinenia.
Podobne ako syndróm týranej ženy nie je rovnomenná diagnóza a spadá pod kategóriu psychického či fyzického týrania, rovnako syndróm zavrhnutého rodiča je popis klinických symptómov, ktoré vyjadrujú patologický jav, narušenú psychickú identitu dieťaťa, ktoré sa stalo obeťou rodičovských sporov po rozpade rodiny. V USA, po prijatí piatej edície diagnostického a štatistického manuálu DSM – V, sformulovali novú diagnózu, ktorá vychádza z klinického obrazu syndrómu zavrhnutého rodiča. Ide o kategóriu detského emocionálneho zneužívania, ktoré manuál popisuje ako „úmyselné verbálne alebo príznačné konanie rodiča, alebo opatrovníka dieťaťa, ktorého následkom, alebo predpokladaným možným následkom, je značná psychická ujma u dieťaťa.” Príklady správania programujúceho rodiča pomenuvávajú ako červené indikátory. Čím viac z nich sa prejavuje v správaní rodiča, tým je väčšia pravdepodobnosť syndrómu zavrhnutého rodiča. Výsledok 10 a viac je indikátorom syndrómu PAS.
Syndróm zavrhnutého rodiča je v niektorých prípadoch uznávaný ako diagnóza lekárskymi aj právnymi autoritami, podľa MKCH-10 ako F91.0, F92.8, F93.8. Drvivá väčšina odbornej komunity ho však považuje za problematický a nejasný .
Moskovská ulica (Banská Bystrica)

Moskovská ulica je ulica v banskobystrickej mestskej časti Fončorda. Rozprestiera sa medzi ulicami Mládežnícka, Tulská, Orenburská, Kyjevské námestie a Internátna.
Na ulici sa nachádza základná škola.
Tulská ulica (Banská Bystrica)

Tulská ulica je ulica v banskobystrickej mestskej časti Fončorda. Rozprestiera sa medzi ulicami Moskovská, Internátna a Kyjevské námestie. 
Na ulici sa budove bývalej škôlky nachádza vzdelávacie centrum Múzea Slovenského národného povstania.
William Wyler

William Wyler (* 1. júl 1902, Mulhouse, Francúzsko - † 27. júl 1981, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký filmový režisér, ktorý je dnes považovaný za jedného z klasikov amerického hraného filmu. Je trojnásobným držiteľom ocenenia Americkej filmovej akadémie Oscar.
Jeho rodičia pochádzali z Alsaska, z oblasti na pomedzí Francúzska a Nemecka, do USA sa prisťahovali v roku 1920. Wiliam začal pracovať v Hollywoode najmä vďaka tomu, že jeho bratanec bol zamestnancom štúdia Universal Pictures. Najprv pôsobil ako pomocný režisér a asistent réžie, kde točil rôzne krátke westerny a dobrodružné filmy. K vlastnému režírovaniu sa dostal až s príchodom zvukového filmu na začiatku 30. rokov 20. storočia.
Internátna ulica (Banská Bystrica)

Internátna ulica je ulica v centrálnej časti Banskej Bystrici. Rozprestiera sa medzi ulicami Tulská, Moskovská, Havranské, Kyjevské námestie, Zelená, Jazmínová, Slnečná, Bagarova a Nová. 
Na ulici sa nachádza sa nákupné stredisko Astra. MHD spojenie je zabezpečené trolejbusovou linkou 7 na žel. stanicu a autobusovou linkou 26 na Starohorskú, pod Bánošom. Linky zabezpečujú obsluhu na zastávkách Internátna (konečná liniek 7 a 26 a Internátna Astra.
Alžbeta Pokorná

Alžbeta Pokorná (* 8. apríl 1885, Senica - † 20. marec 1962, Senica) bola slovenská výtvarníčka, ilustrátorka a mecenáška.
Zo života.
Výtvarné umenie vyštudovala vo Viedni. Vyučovala výtvarné umenie, v kaštieli Machatka, ktorý vlastnila. Peniaze získané z vyučovania rozdávala chudobným. Kaštieľ darovala mestu Senica pod podmienkou, že v ňom budú mať doživotné právo užívania sestry Markovichové, učiteľky výtvarného umenia na Ľudovej škole umenia v Senici. Dnes v kaštieli sídli Záhorská galéria.
Pre Spolok svätého Vojtecha v Trnave ilustrovala náboženské knihy pre deti.
Far Far Away

„Far Far Away“ je skladba anglickej rockovej skupiny Slade, ktorá bola vydaná ako singel v roku 1974 na propagáciu ich vtedy nadchádzajúceho filmu "Slade in Flame". Objavila sa tiež na rovnomennom albume soundtrackov. Skladbu napísal frontman skupiny Noddy Holder a basgitarista Jim Lea. Pôvodný názov sklaadby bol „Letting Loose Around The World“. Skladba dosiahla 2. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart, pričom v prvej desiatke sa udržala 5 týždňov. V Spojenom kráľovstve bola certifikovaná na striebornú platňu organizáciou BPI.
Arne Tiselius

Arne Wilhelm Kaurin Tiselius (* 10. august 1902, Štokholm, Švédsko – † 29. október 1971, Uppsala) bol švédsky biochemik, ktorý v roku 1948 získal Nobelovu cenu za chémiu za „výskum elektroforézy a adsorpčnej analýzy“.
Študoval chémiu na Uppsala universitet. V roku 1925 sa stal výskumným asistentom v laboratóriu Theodora Svedberga a v roku 1930 získal doktorát za štúdium elektroforézy a bielkovín.
Bol ženatý a mal dve deti.
Cesare Zavattini

Cesare Zavattini [Dzavatýny] (* 20. september 1902, Luzzara, Taliansko – † 13. október 1989, Rím, Taliansko) bol taliansky prozaik a filmový scenárista, predstaviteľ talianskeho neorealizmu.
Študoval právo na univerzite v Parme, ale právu sa nikdy nevenoval. Roku 1930 sa odsťahoval do Milána. 
V roku 1939 sa stretol Vittoriom De Sicom s ktorým spolupracoval na niekoľkých filmoch.
Dielo (výber).
Literárna tvorba.
Napísal aj niekoľko poviedok, niektoré z nich boli sfilmované
Erinaceus

Erinaceus (po slovensky jež) je rod z čeľade ježovité.
Charakteristika (pre rod Erinaceus vymedzený podľa Wilson et al. 2005).
Podľa dnes bežnej klasifikácie zahŕňa 4 recentné druhy: Erinaceus europaeus, Erinaceus roumanicus, Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis (porov. nižšie systematiku). Prvý druh sa v súčasnosti po slovensky volá najsprávnejšie jež tmavý, druhý aj tretí sa volajú jež bledý (správne použitie slovenského názvu je teda pre tieto dva druhy nejasné) - pozri vysvetlenie v článku jež tmavý.
Na Slovensku žije druh Erinaceus roumanicus, ojedinele aj druh Erinaceus europaeus.
Rod Erinaceus žije v Európe (Erinceus europaeus a Erinaceus roumanicus) a v Ázii (Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis). Má zavalité telo s pichliačovým šatom na chrbte. Mohutne vyvinutá kožná svalovina im umožňuje skrútiť sa do klbka a tak sa chrániť pred nepriateľom. Farba je prevažne tmavo žltkavohnedá. Je to nočný cicavec, cez deň skrytý spí. Okrem toho spí aj celú zimu. Živý sa hmyzom, červami, mäkkýšmi, obojživelníkmi, plazmi a vajcami, výnimočne je rastlinné plody. Dožíva sa okolo 9 rokov. Tri hlavné druhy možno odlíšiť podľa zafarbenia: Jež tmavý (Erinaceus europaeus) má výrazne tmavé škvrny na bokoch hornej čeľuste (od očí po ňucháč), t.j. tzv. „okuliare“ v tvare V, a žltkavohnedú brušnú stranu; Erinaceus roumanicus a Erinaceus concolor majú naopak jednofarebnú hlavu (za mlada veľmi tmavú, v dospelosti svetlú) a brušnú stranu majú za mlada tmavú s výrazne bielou škrvnou na prsiach, ktorá sa vo vyššom veku stáva belavou. Okrem toho jež tmavý má pichliače rovnomerne tmavé s bielymi priečnymi krúžkami; spomínané dva druhy naopak mávajú pichliače nerovnomerne tmavé s bledými priečnymi krúžkami, ale mávajú aj jednofarebné pichliače.
Pozri aj charakteristiku v článku ježovité a jež tmavý.
Systematika recentných taxónov.
Ukážky niektorých systematík:
Wilson et al. 2005&lt;br&gt;
Erinaceus:
Corbet et al 1991.&lt;br&gt;
Erinaceus:
Fiedler et al 1973.&lt;br&gt;
Erinceus:
V jednej zo systematík Erinaceus concolor zahŕňal aj Erinaceus amurensis
V niektorých starších systémoch rod Erinaceus obsahoval len jeden recentný druh, a to Erinaceus europaeus (v širšom zmysle), pretože dnešné taxóny E. concolor, E. roumanicus a E. amurensis patrili pod Erinaceus europaeus. K tomu pozri článok jež tmavý.
V starších systémoch sa pod Erinaceus obyčajne zaraďoval aj dnešný rod Atelerix, čiže pod Erinaceus patrili aj druhy:
V niektorých starších systémoch sa pod rod Erinaceus zaraďoval aj dnešný rod Hemiechinus, čiže pod Erinaceus patrili aj druhy Erinaceus auritus (dnes: Hemiechinus auritus) a Erinaceus collaris (dnes: Hemiechinus collaris).
Ojedinele sa pod rod Erinaceus zaraďoval aj dnešný rod Mesechinus.
Na skalách (prírodná pamiatka, okres Brno-mesto)

Na Skalách je prírodná pamiatka ev. č. 1650 na k.ú. Kníničky v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno, vyhlásená vyhláškou Úradu mesta Brna 11/1991 z 19.12.1991. Nachádza sa na ľavej strane prelomového údolia rieky Svratky, čiastočne zatopenej Brněnskou přehradou v Bobravskej vrchovine. Tvoria ju skalný odkryv a príkry svah s južnou až juhozápadnou expozíciou v okrsku Trnovka. 
Ochrana.
Predmetom ochrany sú lesné spoločenstvá zakrpatených dúbrav, ich bylinný podrast a teplomilné trávinobylinné spoločenstvá. 
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvoria vilémovické vápence devónskeho veku (macošské súvrstvie), vyvreliny brnianskeho masívu a sedimenty Boskovickej brázdy. Pôdy reprezentujú rendzina typická (litická) a kambizem typická (kyslá varieta).
Flóra.
V porastoch teplomilných drieňových dúbrav a dubohrabín sú zastúpené dub letný, dub zimný, hrab obyčajný, javor mliečny, jarabina brekyňová, brest horský, lipa malolistá, lipa veľkolistá, medzi kríkmi baza čierna, bršlen bradavičnatý, drieň obyčajný, hloh krivokališný, lieska obyčajná, rešetliak prečisťujúci, trnka obyčajná, svíb krvavý alebo ruža šípová. Rastlinstvo zastupuje cyklámen purpurový, chochlačka plná, medúnka medovkolistá, prvosienka jarná, mliečnik mandľolistý a veronika viedenská. Na vápencových skalkách je to potom divozel Chaixov rakúsky, mliečnik mnohofarebný, sezel sivý alebo mednička brvitá.
Fauna.
V starých bútľavých stromoch hniezdia krutohlav hnedý, muchárik bielokrký, muchár sivý, žltochvost hôrny, ďateľ prostredný a vlha obyčajná.
Chop Suey!

„Chop Suey!“ je prvý singel arménsko-americkej alternatívnej metalovej skupiny System of a Down z ich druhého štúdiového albumu "Toxicity". Singel vyšiel v septembri 2001 a skupina vďaka nemu získala svoju prvú nomináciu na cenu Grammy. Pracovný názov skladby bol „Suicide“; členovia skupiny tvrdia, že zmenu názvu nespôsobil tlak nahrávacej spoločnosti. Určité vydania albumu obsahujú intro skladby, v ktorom je slabo počuť "We're rolling 'Suicide". skladba sa objavila aj vo videohrách "Rock Band 2", "Rock Revolution" a "Rock Band Unplugged". Skladba je často vnímaná ako ich signature song.
Hudobné video.
Hudobné video bolo prvou spoluprácou skupiny s režisérom Marcosom Siegom. Natočil ho v moteli Oak Tree Inn v Los Angeles, ktoré je domovským mestom skupiny. V júli 2014 malo video na portáli YouTube viac ako 200 miliónov zhliadnutí.
Jelení žlíbek

Jelení žlíbek je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza v katastrálnom území mestskej časti Brno-Bystrc.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prírode blízke lesné porasty s mohutnými bukmi a dubmi s mnohými charakteristickými druhmi rastlín a živočíchov. Lokalita, v roku 1979 vyhlásená ako chránený prírodný výtvor, bola po schválení zákona o ochrane prírody a krajiny v roku 1992 preradená do kategórie prírodná rezervácia. Leží na území európsky významnej lokality Nad Brněnskou přehradou navrhnutej k ochrane v rámci programu Natura 2000.
Prírodné pomery.
Povrch.
Jelení žlíbek leží na úbočí kopca Chochola () na pravom brehu Brnianskej priehrady. Mierne až stredné svahy, vystupujúce aj zarezané, orientované severným a severovýchodným smerom, klesajú až do údolia bezmenného potoka. Geologické podložie je tvorené biotickými až amfibol-biotickými granodioritmi, charakteristickými horninami brnianskeho masívu.
Fauna a flóra.
Jelení žlíbek je ukážkou málo dotknutých lesných spoločenstiev s typickou druhovou skladbou rastlín i živočíchov. Dominantu stromového poschodia tvoria mohutné, až 200 rokov staré buky lesné ("Fagus sylvatica"), ktorých kmene často obrastajú plodnice drevokaznej huby práchnovca kopytovitého ("Fomes fomentarius"). Pomerne hojne sa objavuje tiež dub zimný ("Quercus petraea"), ďalej roztrúsene hrab obyčajný ("Carpinus betulus"), lipa malolistá ("Tilia cordata"), brest hrabolistý ("Ulmus minor"), javor horský ("Acer pseudoplatanus"), javor mliečny ("Acer platanoides") a javor poľný ("Acer campestre"). Charakteristickými druhmi podrastu sú trávy lipnica hájna ("Poa nemoralis") a mednička jednokvetá ("Melica uniflora"), ďalej lipkavec marinkový ("Galium odoratum"), lipkavec lesný ("Galium sylvaticum"), kopytník európsky ("Asarum europeaum") a hviezdica veľkokvetá ("Stellaria holostea"). Celkovo tu bolo zaznamenaných 167 druhov vyšších rastlín, z ktorých 12 dominuje v Červenom zozname flóry ČR, ďalej 16 druhov machorastov a 11 druhov drevokazných húb.
Lesné porasty poskytujú útočisko vtákom viazaným na staré bútľavé stromy, významným je výskyt silne ohrozeného muchárika malého ("Ficedula parva") a holuba plúžika ("Columba oenas"). Celkovo bolo na území rezervácie zaznamenaných 26 druhov vtákov. Z cicavcov sa tu vyskytuje napr. jež východný ("Erinaceus concolor"), veverica obyčajná ("Sciurus vulgaris"), ryšavka žltohrdlá ("Apodemus flavicollis"), ryšavka krovinná ("Apodemus sylvaticus"), srnec lesný ("Capreolus capreolus"), diviak lesný ("Sus scrofa") alebo zajac poľný ("Lepus europeaus").
Obvod (Maďarsko)

Obvod () bol štatisticko-administratívna jednotka v Maďarsku. Hierarchicky sa nachádzal medzi župou a obcou a v systéme NUTS Európskej únie zodpovedal úrovni LAU 1 ("Local administrative unit").
Členenie na obvody bolo zavedené v roku 1994. V roku 2013 vznikla administratívna štruktúra okresov a následne 25. februára 2014 obvody zanikli.
Na začiatku roku 2013 bolo v Maďarsku 175 obvodov.
Odchýlkomer (praktická technika)

Odchýlkomer (staršie a nevhodne: úchylkomer; názvy najmä pre nedigitálne typy aj: číselníkový odchýlkomer, číselníkový indikátor, hodinkový indikátor, číslicový odchýlkomer, nevhodne: "číselníkový"/"číslicový"/"hodinkový úchylkomer", hovorovo: hodinky, staršie: indikátor, staršie pre komparačné typy: číselníkový komparátor) je druh jednoduchého meracieho prístroja pre presné odmeriavanie malých vzdialeností. Presné definície podľa STN/ISO sú takéto:
Princíp číselníkového odchýlkomera.
Meraný lineárny pohyb je prevedený transformačným mechanizmom (prevodovkou) na rotačný pohyb ručičky indikátora. Malá zmena lineárneho pohybu spôsobí rádovo väčšiu zmenu polohy ručičky indikátora voči stupnici (rozdiel môže byť 1 - 10000x). 
Typy.
Elektronické odchýlkomery umožňujú prenos meraných údajov a ich spracovanie v počítači.
Svetový pohár vo volejbale

 
Svetový pohár vo volejbale je prestížne medzinárodné podujatie národných družstiev vo volejbale, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Podujatie vzniklo v 60. rokoch s cieľom vyplniť medzeru medzi dvoma najväčšími volejbalovými podujatiamiolympijskými hrami a majstrovstvami sveta. Jeho história siaha do roku 1965, kedy sa v Poľsku uskutočnil prvý turnaj Svetového pohára, vtedy iba v mužskej kategórii. Spočiatku sa podujatie organizovalo rok po olympijských hrách. Ženy mali svoj debut o osem rokov neskôr v Uruguaji. No už od roku 1977 sa organizuje Svetový pohár, v mužskej i ženskej kategórii, v jedinej krajineJaponsku. Prebieha so 4-ročnou periodicitou.
Pergamos

Pergamos môže byť:
World Grand Prix vo volejbale

World Grand Prix vo volejbale (doslova "Svetová veľká cena") bola prestížna svetová súťaž ženských národných družstiev vo volejbale, ktorú organizovala Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Jej história siaha do roku 1993, kedy sa uskutočnil prvý ročník. Súťaž prebiehala každoročne. Pre účasť na World Grand Prix sa nehrala špecializovaná kvalifikácia, ale od roku 2010 na to slúžili kontinentálne turnaje Európskej ligy, Panamerického pohára a Ázijského pohára. posledný ročník sa uskutočnil v roku 2017. V historických tabuľkách je na čele súťaže družstvo , ktoré dokázalo zvíťaziť 12-krát. 
V roku 2018 nahradila túto súťaž Liga národov.
Volejbal na Hrách malých štátov Európy

Volejbal na Hrách malých štátov Európy je volejbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Hier malých štátov Európy. Organizuje ho Európska volejbalová konfederácia (CEV) v spolupráci s Európskym olympijským výborom (EOC). Do programu hier bol turnaj zaradený na 2. hrách malých štátov Európy v roku 1987 v Monaku, vtedy len v mužskej kategórii. Volejbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Ženy mali premiéru na 3. hrách malých štátov Európy v roku 1989 na Cypre. V mužskej i ženskej kategórii získal najviac víťazstiev , ktorý zvíťazil 11-, resp. 9-krát.
Holásecká jezera

Holásecká jezera je prírodná pamiatka ev. č. 1128, ktorá sa nachádza na západe brnianskej mestskej časti Brno-Tuřany prevažne v katastrálnom území Holásky, malá časť sa nachádza tiež v katastrálnom území Brněnské Ivanovice. Leží v tesnom západnom susedstve zástavby štvrti Holásky. Správa AOPK Brno. Ide o sústavu 10 jazier na Černovickom potoku, z ktorých sa v katastrálnom území Holásek nachádzajú jazerá Lávka (), Opleta (), Kocábka (), Strakovo (), Plavecké (), Ledárenské, Roučkovo (), Kmuníčkovo () a Typfl (); v katastrálnom území Brněnských Ivanovic sa nachádza iba jazero Kašpárkovo ().
Predmetom ochrany je systém vodných plôch charakteru nížinných riečnych jazier s brehovými porastami – refúgiom obojživelníkov.
Oblasťou vedie cyklotrasa, ktorá pokračuje ďalej až do Rakúska.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie je tvorené treťohornými bádenskými ílmi karpatskej priehlbiny. Na nich sú uložené fluviálne naplaveniny riečnej nivy Svitavy a Černovického potoka. Naspodku štrkopiesky pleistocénneho veku, nad nimi hliny a piesky holocénu. Jazero Kocábka, Lávka a Opleta sú vytvorené umelo, ostatné vznikli rozdelením starého riečneho ramena.
Flóra.
Z drevín je zastúpený jaseň štíhly, javorovec jaseňolistý, brest väzový, jelša lepkavá, topoľ biely, topoľ čierny a ďalšie. Medzi kríkmi je najčastejšou baza čierna. Na brehoch jazier rastie záružlie močiarne, kosatec žltý alebo trsť obyčajná. Na Plaveckom jazere a Typfle rastie leknica žltá.
Fauna.
Bezstavovce sú zastúpení – vodniak vysoký alebo lat. "Radix auricularia", z rýb žijú v jazerách pleskáč vysoký, kapor obyčajný, lieň obyčajný, ostriež zelenkastý, šťuka a ďalšie. Populácie obojživelníkov tvoria najmä ropucha zelená a skokan škrekotavý, zastúpenie majú aj ropucha bradavičnatá, skokan štíhly a ojedinele rosnička zelená. Z lokality vymizla kunka červenobruchá, rovnako ako mlok bodkovaný a hrabavka škvrnitá. V mokradiach hniezdia bučiačik močiarny, kúdeľníčka lužná, trsteniarik obyčajný, trsteniarik veľký, v brehových porastoch krutohlav hnedý, muchár sivý, slávik obyčajný, ďateľ hnedkavý, žlna zelená. Na jazerách žije i bobor európsky.
Wojciech Lemański

Wojciech Michał Lemański (* 22. september 1960, Legionowo, Poľsko) je suspendovaný poľský rímskokatolícky kňaz, vysvätený v roku 1987.
Životopis.
V júli 2013 ho biskup Henryk Hoser zbavil funkcie farára potom, čo Lemański verejne kritizoval dokument, v ktorom zbor poľských biskupov odsúdil umelé oplodnenie, interrupcie, eutanáziu a antikoncepciu. Na základe výnosu mal Lemański 15. júla 2013 opustiť farnosť v Jasienici na východe Poľska za nerešpektovanie a neuposlúchnutie nadriadeného. Biskup Hoser, ktorý Lemańskému už predtým zakázal vyučovať náboženstvo, ho požiadal, aby sa odsťahoval do domova pre kňazov v dôchodku, hoci mal iba 52 rokov. 
Keď sa v nedeľu predtým objavili v kostole, kde bol Lemański farárom, tri emisári vyslaní Hoserom, rýchlo ich obklopil nahnevaný dav. Lemański vtedy vyhlásil, že sa stále cíti byť pastierom svojho stáda v zmysle kánonického práva. Traja duchovní sa nakoniec dali na ústup. Sotva nasadli do svojho auta, dav ho začal roztláčať smerom na Varšavu.
Napriek podpore farníkov a napriek tomu, že výnos biskupa považoval za nespravodlivý, sa Lemański nakoniec rozhodol rezignovať. "Dnes tlačíte auto, ale zajtra ho prevrátite a možno aj niekoho zraníte," povedal svojim stúpencom. Potom si zbalil svoje veci a opustil faru s tým, že vo svojom spore s nadriadenými bude čakať na rozhodnutie Vatikánu.
Okrem farníkov sa za kňaza postavila tiež rada pre dialóg medzi židmi a kresťanmi, v ktorej sa aktívne angažoval. Usporiadal napríklad modlitby v priestoroch bývalého koncentračného tábora Treblinka, v ktorom nemeckí nacisti vyhladzovali v Poľsku Židov. Lemański v minulosti tiež kritizoval vedenie cirkvi za to, že nerobí dosť proti antisemitským názorom medzi poľskými katolíkmi. Ďalším predmetom jeho kritiky cirkvi bolo mierne zaobchádzanie s kňazmi obvinenými zo sexuálneho zneužívania.
V auguste 2013 sa Lemański, ktorého prípad v Poľsku vzbudil veľkú pozornosť, objavil na titulných stranách poľského vydania časopisu Newsweek alebo listu Gazeta Wyborcza. Na konci júna 2014 arcibiskup Hoser zmenil svoje pôvodné rozhodnutie a ustanovil Lemańského kaplánom v neuropsychiatrickom centre pre deti a mládež v osade Zagórze pri obci Wiązowna. Dňa 22. augusta 2014 bol znovu suspendovaný, dôvodom mal byť nedostatok ľútosti nad minulosťou a porušenie zákazu vyjadrovať sa v médiách.
Bílá hora (Brno)

Bíla hora je prírodná pamiatka na južnom svahu rovnomenného kopca, na území mestskej časti Brno -Židenice, v katastrálnom území Židenice, pokrytý je vegetáciou lesoparkového typu.
Ochrana.
Predmetom ochrany prírodnej pamiatky je teplomilné trávinobylinné spoločenstvo na južnom svahu s výskytom osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvoria jurské biomikritové vápence. Pokrývka je tvorená rendzinou, sprašami, hnedozemou a černozemou.
Flóra.
Medzi krovinami je zastúpený svíb krvavý, ruža šípová a vzácna ruža drobnokvetá "(Rosa micrantha)", z ďalších rastlín tam nájdeme hlaváč sivastý, poniklec veľkokvetý, kavyľ vláskovitý, ľan tenkolistý, leopoldiu chochlatú, nátržník piesočný, ostricu nízku alebo zlatovlások obyčajný.
Fauna.
Mäkkýše zastupuje slimák pásikavý, slimák stepný, žitovka obilná, z hmyzu je bežná modlivka zelená, zo stavovcov jašterica krátkohlavá, z vtákov krutohlav hnedý, muchár sivý, ďateľ hnedkavý a strakoš obyčajný.
Pergamos (mytológia)

Pergamos ("Pergamos") je v gréckej mytológii syn Neoptolema a jeho zajatkyne Andromachy.
Pergamos sa narodil po páde slávnej Tróje. Jeho matka Andromaché bola pôvodne manželkou Hektora, syna trójskeho kráľa Priama. Keď Achájci vyplienili Tróju, Andromachu odvliekol Neoptolemos, syn achájskeho hrdinu Achillea. Okrem Pergama mu potom Andromaché porodila synov Piela a Molossa, od ktorého odvodzoval svoj kráľovský pôvod rod Molossov z Epiru. (Podľa inej verzie mala aj syna Amfiala.) 
Po Neoptolemovej smrti sa Andromaché stala manželkou Helena a matkou Kestrina. Keď Helenos umieral odovzdal ríšu Molossovi a Pergamos odišiel do Malej Ázie, kde v súboji o panstvo v Teuthranii porazil vládcu Areia a dobyté mesto pomenoval po sebe na Pergamon.
Rájecká tůň

Rájecká tůň je prírodná pamiatka ev. č. 1899, lokalita Brněnské Ivanovice v Brne, okres Brno-mesto. 
Ochrana.
Predmetom ochrany je prirodzená riečna tôňa obklopená zvyškami lužného lesa, mokraďové rastlinné spoločenstvá, výskyt obojživelníkov. Neďaleko pamiatky sa nachádza prírodná rezervácia Černovický hájek. Tôňou preteká Černovický potok, ktorý sa o kilometer ďalej vlieva do Holáseckých jazier.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvoria predovšetkým treťohorné íly karpatskej priehlbiny, na ktorých sú uložené fluviálne naplaveniny rieky Svitavy z obdobia štvrtohôr. Nivné sedimenty sú tvorené staršími štrkopieskovými usadeninami, zvrchu prekrytými vrstvou povodňových hlín a pieskov. Najčastejším typom pôdy je fluvizem typická. 
Flóra.
Z drevín sa tu predovšetkým nachádza vŕba biela, topoľ biely, javor poľný, jelša lepkavá a dub letný.Medzi kríkmi môžeme nájsť bršlen európsky, svíb krvavý, vŕbu rakytu, bazu čiernu alebo zob vtáčí. Na menej zatienených miestach nájdeme typických zástupcov mokraďovej vegetácie ako pálku úzkolistú, vrbicu vŕbolistú, kosatec žltý nebo okrasu okolíkatú.
Fauna.
Niekedy bolo toto územie významnou lokalitou pre rozmnožovanie obojživelníkov, ale vzhľadom na stále väčšie znečistenie vody ich tu nájdeme iba vzácne. Zato kerové porasty sú útočiskom drobných spevavcov ako sú: kúdeľníčka lužná, muchár sivý a slávik obyčajný, bol tu pozorovaný tiež i rybárik riečny.
Třebovice

Třebovice môžu byť:
El Paso

El Paso môže byť sídlo:
v USA:
v Mexiku
v Kolumbii
vo Venezuele
ďalšie:
Lodný motor

Lodný motor je motor určený pre použitie v plavidlách všetkých druhov pre námornú a vnútrozemskú plavbu. Motor musí vyhovovať predpisom príslušných lodných klasifikačných organizácií. 
Hlavný lodný motor.
Hlavný lodný motor je motor pre priamy alebo nepriamy pohon lodného propulzného zariadenia, alebo pracovných zariadení technických plavidiel.
Prívesný lodný motor.
Prívesný lodný motor je samostatná ľahko odpojiteľná a prenosná pohonná lodná jednotka, ktorá môže byť uvedená do chodu aj mimo plavidla. Je zložená z motora, hnacieho hriadeľa a lodnej vrtule.
Pomocný lodný motor.
Pomocný lodný motor má prevádzkové vlastnosti ako priemyselný motor a je uložený na plavidle pre pohon jeho zariadení.
Typy lodných motorov.
Ako lodné motory sa používajú nasledovné typy motorov:
Môžu sa používať aj iné typy motorov, prípadne kombinácia viacerých typov, napríklad dieselového motora a plynovej turbíny (CODOG).
Duša moja

Duša moja je prvý album skupiny A29 nahraný v štúdiu Vrana v Žiline pod zvukovou supervíziou Jozefa Štefanatného, vydaný v ARCHKRU, s.r.o. v roku 2009 (SOZA/BIEM 1584-001-2). Debutové CD Duša moja obsahuje slovenské ľudové piesne v aktualizovanej podobe v spojení s hudobnými štýlmi súčasnosti ethno-fusion music, world music a etnografickú snímku bačovských piesní Bartolomeja Gernáta z Turzovky ako bonus.
Zoznam skladieb.
Bačovský bonus
Třebovice (Ostrava)

Třebovice sú bývalá obec, katastrálne územie a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava. Leží nad sútokom Odry s Opavou, na území s rozlohou 281,96 ha a 1. januára 2014 tu žilo 1 880 obyvateľov.
História.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1377. Na základe mníchovskej dohody bola obec v roku 1938 pripojená k nacistickému Nemecku. Třebovice boli z nemeckej okupácie oslobodené 30. apríla 1945 Červenou armádou v rámci Ostravskej operácie. 20. mája 1957 bola obec spojená s Porubou a pripojená k Ostrave ako mestská štvrť "Ostrava-Poruba". V rokoch 1960 – 1971 bola súčasťou obvodu "Ostrava VIII" a od novembra 1971 do 24. novembra 1990 obvodu "Ostrava 4".
Lietadlový motor

Lietadlový motor je motor určený pre pohon lietadiel.
V prípade, že ide o piestový spaľovací motor norma spresňuje, že ide o vrtuľový pohon lietadiel.
Kavky

Kavky je prírodná pamiatka ev. č. 2154 v brnianskych mestských častiach Brno-Maloměřice a Obřany (k.ú. Malomeřice) a Brno-Vinohrady (k.ú. Židenice). Správa AOPK Brno. Nachádza sa na južnom svahu kóty Hády (). Územím prechádza neverejný náučný chodník.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú teplomilné stepné a lesostepné rastlinné spoločenstvá s výskytom vzácnych a ohrozených druhov.
Prírodné pomery.
Geológia.
Podložie tvorí sčasti devónsky vápenec, sčasti biotitický granodiorit brnianskeho masívu typu Královo Pole. Pôdy reprezentuje rendzina a antrozem (skládkovanie).
Flóra.
Z drevín sú zastúpené dub plstnatý, dub zimný, hrab obyčajný, jaseň štíhly, javor poľný medzi kríkmi bršlen bradavičnatý, drieň obyčajný, lieska obyčajná, slivka trnková , svíb krvavý alebo vzácna ruža drobnokvetá. Rastlinstvo zastupuje čiernohlávok veľkokvetý čiernohlávok zastrihovaný, astra spišská, kamienka modropurpurová, kamienka lekárska, kosatec pestrý, dúška holá a skorá, plamienok priamy, veronika viedenská, ruža galská a mnoho ďalších. Dohromady bolo popísaných 226 rastlinných taxónov.
Fauna.
Z južných svahov Hádov bolo pôvodne popísaných 25 druhov článkonožcov. Rad druhov tam dosahuje svoj najsevernejší bod rozšírenia. Lokalita je významná aj z hľadiska arachnológie, popísaných bolo niekoľko druhov pavúkov. Z rovnokrídlych sú zastúpené koník modrokrídly, ucholak dvojbodkový alebo cikáda trnková. Bola tu popísaná už vymiznutá pamodlivka dlhokrká. Objavených tu bolo 17 nových druhov blanokrídlovcov. Z chrobákov tam nájdeme fúzača piesočného a ďalšie. Plazy zastupuje slepúch lámavý, vtáky krutohlav hnedý, muchár sivý, strakoš obyčajný alebo vzácnejšia penica jarabá.
Palo Alto

Palo Alto (špan. Vysoký stožiar) je americké mesto na pobreží Kalifornie, asi 45 km juhovýchodne od San Francisca pri južnom konci Sanfranciského zálivu. Ako mesto vzniklo okolo Stanfordovej univerzity a je aj dnes jedným zo svetových centier vedeckého a technického výskumu.
Prírodné podmienky.
Mesto leží v úpätí Sanfranciského polostrova a na jeho území sa nachádza niekoľko parkov i prírodných rezervácií, najmä na pobreží, kde hniezdia početní vtáci. Mesto má stredomorské podnebie s vlhkou zimou a suchým, teplým letom. Priemerná teplota v januári sa pohybuje medzi 3,6 a 14,1° C, v júli od 12,7 do 25,8° C, merateľné zrážky sa vyskytujú priemerne 57 dní v roku, sneh je vzácny.
Dejiny.
V roku 1769 opísal G. de Portola na tomto mieste indiánske sídlo, názov miesta pochádza od radu vysokých sekvojovcov. V priebehu 19. storočia tu vznikali veľké ranče a roku 1876 začal železničný magnát a kalifornský guvernér Leland Stanford skupovať pôdu kde chcel chovať kone. Keď mu však v roku 1884 zomrel 15-ročný syn, rozhodol sa, že na jeho pamiatku založí univerzitu. Pretože sa nedohodol so susedným Mayfieldom vytvoril pre svoju univerzitu, založenú v 1891, v roku 1894 Palo Alto. Mesto silne poškodilo zemetrasenie v roku 1906 a od roku 1909 má volenú samosprávu.
Demografia.
Podľa sčítania ľudu z roku 2010 tu žilo 64 403 obyvateľov.
Rasové zloženie.
Obyvatelia hispánskeho alebo latinskoamerického pôvodu, bez ohľadu na rasu, tvorili 6,2% populácie.
Hospodárstvo.
Od polovice 20. storočia sa Palo Alto stalo strediskom Silicon Valley a vznikla tu rada high-tech firiem ako Amazon, AOL, Facebook, Google, Hewlett-Packard, alebo Tesla Motors. Ďalšie firmy tu majú výskumné strediská, napríklad BMW, Dell, Lockheed Martin, Nokia, Skype, alebo Sun Microsystems. Firmy v Palo Alto zamestnávajú vyše 98 tisíc ľudí, najväčším zamestnávateľom je Stanfordovho univerzita (10 tisíc), jej nemocnica (5,5 tisíc), detská nemocnica (3,5 tisíc) a Hewlett-Packard ( 2 tisíc).
Doprava.
Palo Alto má vlastné letisko s veľmi hustou premávkou malých lietadiel, ktorými ľudia denne lietajú do zamestnania. Má dve stanice na trati, ktorá ich spája so San Franciscom a San José a leží blízko križovatky diaľnice 101 a medzištátnej diaľnice 280. Prímestskú dopravu obstarávajú hlavne autobusy.
Údolí Kohoutovického potoka

Údolí Kohoutovického potoka je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v katastri brnianskej štvrte Pisárky na území mestskej časti Brno-Kohoutovice v bezprostrednom susedstve cesty medzi Pisárkami a Kohoutovicami. Územie zaberá 15-40 m široký pruh pozdĺž Kohoutovického potoka o dĺžke 1,2 km.
Ochrana.
Predmetom ochrany je prirodzené koryto meandrujúceho potoka a pôvodné lesné porasty s prevahou buka na svahoch, hostiace niektoré vzácne druhy rastlín horských a podhorských polôh.
Prírodné pomery.
Geológia.
Do skalného podložia tvoreného biotitickým granodioritom vyhĺbil Kohoutovický potok postupným odnášaním čiastočiek pôdy úzke zarezané údolie, na ktorého dne sa hromadí chladný vzduch a spôsobuje, že v ňom panuje mikroklíma s nižšou teplotou ako vo svahoch nad ním (teplotná inverzia).
Koryto potoka je kamenisté až balvanité, s častými meandrami, kaskádami a tôňami. V suchom letnom období koryto takmer vysychá a voda sa drží v malých tôňach, v období prívalových dažďov prietok rýchlo stúpa a voda odnáša naplaveniny vrátane veľkých kameňov.
Flóra a fauna.
Údolie obývajú lesné spoločenstvá dubobukového vegetačného stupňa s prevahou buka lesného ("Fagus sylvatica"), duba zimného ("Quercus petraea") a hrabu obyčajného ("Carpinus betulus"), medzi ktorými sa roztrúseno vyskytuje javor horský ("Acer pseudoplatanus"), jaseň štíhly ("Fraxinus excelsior"), lipa malolistá ("Tilia cordata") a lipa veľkolistá ("Tilia platyphyllos"). V krovom poschodí prevažuje lieska obyčajná ("Corylus avellana"), miestami sa vyskytuje tiež ohrozený klokoč perovitý ("Staphylea pinnata"). V podraste je zaujímavý výskyt horskej byliny srnovníka purpurového ("Prenanthes purpurea"), ktorý indikuje klimatickú inverziu. Z chránených druhov je najvýznamnejší výskyt chránenej silne ohrozenej orchidey vtáčej prilby červenej, ktorá tu má jedinú lokalitu na území mesta. Z chránených druhov sa ďalej vyskytuje vtáčia prilba biela ("Cephalanthera damasonium"), vemenník dvojlistý ("Platanthera bifolia") , prilbica žltá ("Primula lycoctonum"), ľalia zlatohlavá ("Lilium martagon") a medúnka medovkolistá ("Melittis melissophyllum").
Typickými vtáčími druhmi územia sú napr. brhlík obyčajný ("Sitta europaea") alebo trasochvost biely ("Motacilla alba"), ktorého možno často zastihnúť v koryte potoka .
Slovenská banková asociácia

Slovenská banková asociácia (skratka SBA) je záujmové združenie právnických osôb podnikajúcich predovšetkým v oblasti bankovníctva, ktorého hlavným cieľom je optimalizácia ekonomického a právneho prostredia v bankovníctve prostredníctvom presadzovania spoločných záujmov bankového sektora smerom k orgánom štátnej moci a k verejnosti.