burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Digitálne pero

Digitálne pero () je elektronické zariadenie, ktoré slúži na písanie poznámok na štandardný papier (tak ako s klasickým perom) alebo na digitálny papier (špeciálne upravený papier s predtlačenou „bodovou štruktúrou“), pričom počas písania dochádza k online archivácií písaného textu do digitálnej formy. V digitálnom pere je integrovaný vysielač, ktorý vysiela impulzy generujúce sa počas písania (napr. ultrazvukové vlny), ktoré sa následne zachytávajú v prijímači a ukladajú na pamäťovú kartu tvoriacu súčasť tohto prijímača. Poznámky uložené v pamäťovej karte prijímača sa cez USB kábel prenesú do počítača, a to buď vo forme digitálnej kópie písaného textu, alebo sa príslušným softwarom prekonvertujú na súbor typu .doc, resp. pdf.
Digitálne pero má dve základe verzie t. j. verzia nazývaná "Štandard", ktorá umožňuje písať, archivovať a konvertovať vlastnoručne písaný text a verzia nazývaná "Profesionál", ktorá nahrádza aj funkciu počítačovej myši a tiež umožňuje robiť aj ručne písané interaktívne poznámky priamo do aplikácií MS Office, napr. PowerPoint, Word a Excel. 
Písaním poznámok s použitím digitálneho pera vylúči používateľ potrebu ich prepisovania do počítača treťou osobou. S použitím vhodného softwaru na rozpoznávanie textu a osobného rukopisu si môže používateľ priamo sám, za niekoľko minút vytvoriť " „digitálny dokument“" formátu MS Word resp. alebo PDF-súbor.
Most Belá

Most Belá je diaľničný most na Slovensku, ktorý má dĺžku 301,4 metra. Nachádza sa na diaľnici D1 na úseku Liptovský Hrádok - Hybe.
Most sa nachádza približne 18 metrov nad terénom a premosťuje údolie rieky Belá, prechádzajúc severovýchodne od intravilánu obce Dovalovo. Voľná šírka mosta je 11,75 metra.
Illy (káva)

illy je obchodná značka kávy vyrábaná od roku 1933 v talianskom Terste. Firma je od mája 2021 certifikovanou B Corp, čo znamená, že prešla prísnym hodnotením ekológie a sociálneho prínosu všetkých procesov spoločnosti. Firma illy vyrába jedinú zmes kávy v troch rôznych stupňoch praženia – normálne praženú, tmavo praženú a bez kofeínu. Zmesi sú balené ako pražené a nemleté, pomleté alebo v balíčkoch na jednoduchú prípravu espressa, tzv. ESE.
Káva.
Zmesi kávy illy sú vyberané z rôznych odrôd kávy typu Arabica, ktorá má silnejšiu chuť, ale menej kofeínu než káva typu Robusta.
Metóda illy zahŕňa pretlakovaciu technológiu, ktorou sa chráni káva. V tomto procese je vyňatý vzduch z plechovky a je nahradený inými inertnými plynmi s vyšším atmosférickým tlakom.
Illy dekofeinačná metóda zahŕňa 30 minútovú sterilizáciu kávových zŕn a potom opakované oplachovanie buď dichlórmetánom, alebo etylacetátom po dobu asi 10 hodín. Roztok je potom vypustený a zrná sa po dobu ďalších 10 hodín sterilizujú kvôli odstráneniu zostatkového roztoku.
Bitka o Smolensk (1941)

Prvá bitka o Smolensk bola bitka v úvodnej fáze bojov na východnom fronte počas druhej svetovej vojny, trvajúca od 6. júla do 5. augusta 1941. Bojovali v nej vojská Tretej ríše, proti brániacim sa jednotkám Červenej armády. Bitka bola súčasťou operácie Barbarossa. Podľa plánu nacistického Nemecka malo v priestore Smolenska, ktorý bol významným strategickým a dopravným uzlom, dôjsť k mohutnej obkľučovacej operácii a následnému zničeniu sovietskych vojsk na tomto úseku frontu. Týmto by bola otvorená cesta na Moskvu. 
Od začiatku operácie Barbarossa postúpili nemecké vojská do konca júna až k Minsku, kde zajali v byalistocko-minskom kotle viac než 300 000 vojakov Červenej armády. Sovietska obrana sa začiatkom mesiaca júl ustálila na čiare Vicebsk – Orša – Mahiľov. Tu vojská Červenej armády a Wehrmachtu zvádzali ťažké boje. Najdlhšie sa bránili jednotky 61. zboru, medzi nimi napr. 172. divízia generálmajora M. T. Romanova v Mahiľove, a to až do 26. júla 1941.
6. júla 1941 vojská skupiny armád Stred poľného maršala Fedora von Bocka obsadili Vicebsk. Nemci sa snažili podniknúť obkľúčovacie manévre, ale sovietskym jednotkám sa z obkľúčenia podarilo uniknúť. Červená armáda sa sústredila na ďalšie obranné boje a spôsobila nemeckým jednotkám veľké straty. Dňa 30. júla podnikli jednotky pod vedením Georgija Žukova úspešný protiútok pri Jelni, pri ktorom po prvýkrát od začiatku vojny dokázali obsadiť územie, ktoré bolo predtým ovládané Nemcami. Začiatkom augusta uskutočnili tankové zväzy 9. nemeckej armády obkľúčovací manéver, časť brániacich sa sovietskych vojsk v dňoch 5. – 6. augusta obišli a obsadili Smolensk. V obkľúčenom kotle južne od Smolenska zostalo 300 000 červenoarmejcov 16., 19. a 20. armády. Ďalším obkľúčeným sovietskym jednotkám sa podarilo uniknúť vďaka úderom posíl vojsk Západného frontu. Tým sa podarilo skonsolidovať ďalšiu obrannú líniu pred Moskvou. Išlo hlavne o sily 19. a 20. armády. V priestore pri Jelni boje pokračovali a Červená armáda prešla do obrany dňa 10. septembra. 
V obkľúčení pri Smolensku Nemci zajali 300 000 vojakov, ukoristili 3 200 tankov a 3 000 diel, avšak sami utrpeli veľké straty, keď prišli o 250 000 mužov a značné množstvo techniky. Vďaka týmto dlhotrvajúcim a vyčerpávajúcim bojom však mohla Červená armáda skonsolidovať obranu pred nemeckým útokom na Moskvu. Nemci stratili teoretickú možnosť dobyť Moskvu na prelome letných a jesenných mesiacov z chodu. Mnohí autori považujú úspešnú obranu a sovietske protiútoky v priestore Smolenska za jeden z rozhodujúcich okamihov bojov na východnom fronte. Aj keď je otázne, či by nemecké sily skutočne boli schopné Moskvu z chodu obsadiť, bez toho aby výrazne ohrozili krídla svojich útočiacich vojsk.
Motýle Slovenska. Oblasť Slovenského raja

Motýle Slovenska. Oblasť Slovenského raja je slovenská entomologická publikácia, ktorá sa zaoberá motýľmi Slovenského raja. Táto kniha bola vydaná v roku 1960 v Bratislave vo vydavateľstve SAV. Rozsah knihy je 556 strán, v texte je približne 137 obrázkov a 68 tabuliek.
Autorom práce je slovenský entomológ a lepidopterológ prof. Andrej Reiprich. Kniha spracováva komplexne prehľad druhov motýľov, ktoré zistil dovtedy autor na území Slovenského raja za približne 16 rokov svojho lepidopterologického prieskumu okolia Spišskej Novej Vsi.
Čistá inflácia

Čistá inflácia môže byť:
Freja Beha Erichsenová

Freja Beha Erichsenová (* 18. október 1987, Roskilde, Dánsko) je dánska modelka.
Život.
Debutovala v roku 2005 na módnych prehliadkach v Paríži a Miláne. Internetový portál "models.com" ju zaradil na druhé miesto v zozname top 50 svetových modeliek a časopis Vogue v Paríži za jednu z top 30 modeliek roku 2000. Na svojom tele má dohromady 16 tetovaní. Na krku má vytetované slovo "float", z vnútornej strany jej ľavej paže pištoľ, na zadnej stranu pravej ruky nápis "Serendipity is life" ako aj text "the world tonight is mine" na pravom zápästí, čo je časť z textu pesničky „The Sky Lit Up“ od PJ Harvey.
Žije v New Yorku.
The Feelies

The Feelies je rocková skupina z Haledonu v New Jersey. Vznikla v roku 1976 a rozpadla sa v roku 1992 po vydaní ich štvrtého albumu. Skupina sa opäť dala dokopy v roku 2008.
The Feelies zriedkakedy pracovali s externými producentmi a vytvárali výrazné zvukové palety s viacnásobným gitarovými vrstvami, ktoré ich odlišujú od ostatných punkových/New Wave skupín neskorých 70-tych a skorých 80-tych rokov. Často hrali naživo v hudobných kluboch a reštauráciách v Hobokene počas 80-tych rokov a počas národných sviatkov.
Hoci The Feelies nikdy nepredali veľké množstvo nahrávok, ich vplyv bol citeľný na indie rockovej scéne. Ich prvý album "Crazy Rhythms" (1980) mal výrazný vplyv na skupinu R.E.M. Aj viacero ďalších skupín bolo ovplyvnených The Feelies, vrátane The Velvet Underground a Lou Reed. Spisovateľ Rick Moody taktiež citoval, že bol ňou ovplyvnený.
Meno skupiny vzniklo z fiktívneho zábavného prístroja popisovaného v knihe "Brave New World" od Aldousa Huxleyho
Krásný Dvůr (rozlišovacia stránka)

Krásný Dvůr môže byť:
Frapé

Frapé alebo frappé () alebo grécke frap(p)é je ľadová káva s hustou penou populárna v Grécku a na Cypre, a to hlavne v lete, ale šíri sa aj do iných krajín. Na výrobu sa používa instantná káva, najlepšie sušená tzv. sprejovaním. Frapé je charakteristickým znakom kávovej kultúry v povojnovom období Grécka.
Dejiny.
Začiatky frapé siahajú do roku 1957, kedy bolo náhodne vytvorené počas medzinárodnej výstavy Thessaloniki International Trade Fair v Solúne. Zástupca firmy Nestlé, Yannis Dritsas tu vystavoval nový čokoládový nápoj pre deti pripravovaný z čokoládového prášku a mlieka, potrepaním v šejkeri. Dritsasov zamestnanec Dimitris Vakondios si chcel cez prestávku pripraviť svoju instantnú kávu, ale nemal k dispozícii teplú vodu. Rozhodol sa tak do šejkru pridať studenú vodu a instantnú kávu. Takto náhodou vzniklo frapé, nápoj populárny predovšetkým v Grécku, odkiaľ sa neskôr rozšíril aj do iných krajín na svete. Frapé je nazývané národnou kávou Grécka a dostať ho možno v každej kaviarni. Frapé sa často podáva s pohárom vody.
Príprava.
Do pohára na frapé (vysoký rozširujúci sa s uchom s objemom 250 ml) sa dajú 3-4 kocky ľadu, zalejú sa trochou mlieka (môže sa zaliať aj kondenzovaným). Do ďalšej nádoby dáme lyžičku instantnej kávy, 2,5 lyžičky cukru, 1,5 veľkého panáka studenej vody. Všetko rozmiešame buď ručným mixérom alebo potrepeme v šejkri a vlejeme na ľad s mliekom. Na konzumáciu sa používa jedna či dve slamky; úzka na pitie a hrubá na miešanie a na zvyšok hustej peny. Vrch frapé sa zvykne ozdobiť šľahačkou alebo pridať do pohára zmrzlina, ktorá dodá frapé jedinečnú sladkastú chuť. Môže sa podávať aj s rastlinnou náhradou mlieka. 
Frapé je podobná ľadovej káve, do nej sa však namiesto ľadu dáva zmrzlina.
Varianty.
Frapé je k dispozícii v troch stupňoch sladkosti, určených použitým množstvom cukru a kávy. Je to: "glykós" (sladké, 2 lyžičky kávy a 4 lyžičky cukru), "métrios" (stredné, 2 lyžičky kávy a 2 lyžičky cukru) a "skétos" (jednoduché, 2 lyžičky kávy a bez cukru). Všetky varianty môžu byť podávané s kondenzovaným mliekom (v prípade ktorého je názov frappé-milk) alebo bez neho.
Kahlúa, Baileys alebo iné likéry sa používajú na prípravu ďalších variácií, rovnako ako aj čokoládové mlieko. Množstvo reštaurácií pridáva kopček vanilkovej zmrzliny do frappé namiesto mlieka. Hoci nie sú po technickej stránke „frapé“ (pretože sa netrepú), niektoré varianty sa miešajú lyžičkou, čo má za následok inú štruktúru a podľa niektorých zmenu chuti.
Škoda 706 RO

Škoda 706 RO (Rekonštruovaný Omnibus) je typ česko-slovenského autobusu, ktorý sa vyrábal v rokoch 1947 až 1958, kedy ho nahradil model Škoda 706 RTO.
Autobus bol vyvinutý počas druhej svetovej vojny podnikom Škoda AZ (Automobilové závody), Mladá Boleslav. Po vojne bolo rozhodnuté, že v Mladej Boleslavi sa budú vyrábať iba osobné automobily, a preto bola výroba vozidiel rady R (nákladné automobily) a RO (autobusy) presunutá do Avie, ktorá sa stala jedným zo závodov AZNP, vzniknutých v roku 1946.
Linkové varianty karosérie sa vyrábali v Avii, ostatné produkovala firma Sodomka (od 1948 Karosa), kde prebiehala kompletizácia s podvozkami dodávanými Aviou. V roku 1951 bola výroba z Avie presunutá do Rýnovíc (podnik LIAZ), no na výrobu vo Vysokom Mýte nemala táto zmena žiadny vplyv a Karosa naďalej dostávala podvozky z LIAZu, ktoré kompletovala pomocou vlastných karosérií.
Označenie autobusu značkou Škoda pochádza od výrobcu motoru do vozidla 706 RO.
Opis vozidla.
Na svoju dobu išlo o moderný veľkokapacitný autobus trambusovej koncepcie. Autobus 706 RO bol odvodený od nákladného automobilu Škoda 706 R, motor a niektoré ďalšie časti boli zhodné práve s týmto automobilom. Rám podvozku bol ale oproti modelu 706 R znížený a predĺžený.
Karoséria, zvarovaná z oceľových profilov, bola vyrábaná v prevedeniach: 
Linkové modely mali strešný nosič batožiny a u mestskej verzie sa líšil počet a rozmiestnenie sedadiel. Vodič mal svoje vlastné malé dvere.
Zaujímavá bola verzia luxusného, jednodverového autokaru, ktorý bol vyrobený v jedinom prototype v roku 1947 pod interným názvom "Pullman". Mal pohodlné kožené sedačky s opierkami hlavy, ktoré boli polohovateľné. V zadnej časti bolo WC a batožinový priestor bol pod podlahou, ako v súčasných autobusoch.
Niektoré rekonštruované vozidlá boli v 60. rokoch osadené novou karosériou typu RTO od SVA Holýšov na pôvodný podvozok, čím boli de facto vyrobené nové vozidlá. Niesli označenie Škoda 706 RTO - P.
Prevádzka.
Autobusy 706 RO boli najmä v 50. rokoch používané v celom Česko-Slovensku nielen podnikmi ČSAD v medzimestskej doprave, ale aj v dopravných podnikoch v rámci MHD. Celkom bolo vyrobených viac ako 13 000 autobusov 706 RO, pričom sa úspešne exportovali napr. do NDR, Turecka, Sýrie, Severnej Kórei, Číny alebo Bolívie.
Grumman TBF Avenger

Grumman TBF Avenger (lietadlá vyrábané spoločnosťou General Motors niesli označenie TBM) bol americký palubný torpédový bombardér z obdobia druhej svetovej vojny aj z nasledujúceho obdobia. Bol nástupcom typu Douglas TBD Devastator. Na prvý pohľad neforemné lietadlo Avenger bolo spoľahlivé a veľmi húževnaté. Svoj bojový debut si odbilo v bitke o Midway. Lietadlá sa zúčastnili najmä bojov v Tichomorí, ale aj inde. Slúžili nielen v jednotkách U. S. Navy, ale aj v britských, austrálskych a kanadských silách. Po druhej svetovej vojne boli lietadlá predávané do ďalších krajín, kde slúžili až do šesťdesiatych rokov.
Lietadlo spočiatku vyrábala materská firma, ale neskôr väčšina strojov vznikla v licencii u firmy General Motors (automobilky sa počas vojny zapojili do rozsiahleho leteckého výrobného programu), ktorá Avengery vyrábala ako TBM-1 a TBM-3 (posledné písmeno označovalo výrobcu – F označovalo firmu Grumman, M – firmu General Motors).
Bol to jednomotorový trojmiestny torpédový a bombardovací jednoplošník so zaťahovacím podvozkom, určený k službe na lietadlových lodiach. Torpédo bolo nesené v dlhej bombovnici vo vnútri trupu.
Instantná káva

Instantná káva alebo rozpustná káva je druh kávy. Na trh bola prvýkrát dodaná v 50. rokoch. Šálka instantnej kávy je rýchlo a ľahko pripraviteľná, bez zložitého varenia, pretože to už prebehlo v továrni. Pri výrobe instantnej kávy na rozdiel od tradičnej výroby kávy nie sú zrná mleté, ale drvené. Rozdrvené zrná prechádzajú cez silný tlak horúcej vody. Výsledný produkt prechádza čistením a sušením a napokon sa balí vo forme prášku.
Damping

Damping alebo staršie dumping (angl. "dumping") môže byť:
Øystein Ore

Øystein Ore (* 7. október 1899, Oslo, Nórsko – † 13. august 1968, Oslo, Nórsko) bol nórsky matematik. Zaoberal sa predovšetkým abstraktnou algebrou a teóriou grafov. V teórii grafov je po ňom pomenovaná tzv. Oreho veta, ktorá hovorí o postačujúcej podmienke existencie hamiltonovskej kružnice v grafe. Zaoberal sa tiež dejinami matematiky, je autorom životopisov Gerolama Cardana, či Nielsa Henrika Abela.
Oreho veta

Oreho veta je matematické tvrdenie hovoriace o postačujúcej podmienke existencie hamiltonovskej kružnice v grafe. Vetu sformuloval v roku 1961 nórsky matematik Øystein Ore. 
Znenie vety.
Nech "G = (V,E)" je neorientovaný graf s formula_1 vrcholmi taký, že pre stupne ľubovoľnej dvojice nesusedných vrcholov formula_2 platí
Potom "G" obsahuje hamiltonovskú kružnicu.
Dôkaz.
Sporom. Predpokladajme, že existuje graf "G = (V,E)" spĺňajúci podmienku zo znenia vety, ktorý hamiltonovskú kružnicu neobsahuje. Ďalej predpokladajme, že "G" je čo do počtu hrán maximálny graf o "n" vrcholoch s touto vlastnosťou, t. j. po pridaní ľubovoľnej hrany v grafe vznikne hamiltonovská kružnica.
Graf s formula_1 vrcholmi, ktorý neobsahuje hamiltonovskú kružnicu, zjavne nemôže byť kompletný, a preto v grafe "G" existuje dvojica nesusedných vrcholov formula_5. Zo skutočnosti, že "G" je maximálny nehamiltonovský graf vyplýva, že po pridaní hrany formula_6 do "E" dostávame hamiltonovský graf. Každá hamiltonovská kružnica v tomto grafe musí nutne obsahovať hranu "e", pretože inak by bol aj graf "G" hamiltonovský.
Z toho vyplýva, že "G" obsahuje hamiltonovskú cestu
Položme
a 
Keďže "x" a "y" sú nesusedné, z predpokladu vety vyplýva
Vrchol formula_11 však zjavne nepatrí ani do "A", ani do "B", a preto
Z uvedených dvoch nerovností potom vyplýva 
čo znamená, že existuje vrchol formula_14 patriaci súčasne do "A" aj do "B". Potom však môžeme v grafe "G" skonštruovať hamiltonovskú kružnicu nasledujúcim spôsobom: z formula_11 do formula_16 po hamiltonovskej ceste grafu "G". Zo skutočnosti formula_17 vyplýva, že formula_16 susedí s formula_19, prejdeme teda do formula_20 a spätným postupom po hamiltonovskej ceste prídeme až do vrchola formula_14, ktorý, keďže patrí do "A", susedí s formula_11. Prechodom do "x" tak je možné hamiltonovskú kružnicu uzatvoriť.
Existencia tejto kružnice je však v spore s predpokladom, že "G" nie je hamiltonovský. Tvrdenie je tak dokázané.
Šejker (koktail)

Šejker alebo ručný mixér je zariadenie alebo nádoba slúžiaca na mixovanie nápojov (spravidla alkoholických) trepaním. Keď sa do šejkra dá ľad, umožní to rýchlejšie ochladiť nápoj pred podávaním.
Výsledným produktom vytvoreným v šejkri je koktail. Koktail sa vytvára pridaním rôznych ingrediencií (mlieko, ovocná šťava, sirup, kocky ľadu) do šejkra. Potom je zmes intenzívne trepaná 5 až 10 sekúnd, v závislosti od konzistencie ingrediencií a požadovanej teploty.
Shaker

Shaker môže byť:
Slamka (pitie)

Slamka je drobná kuchynská a gastronomická pomôcka umožňujúca nasávanie nápoja z nádoby, bez kontaktu úst s hladinou nápoja. Ide o dlhú tenkú trubičku, ktorá je svojím spodným koncom namočená v nápoji, horný koniec potom konzument vkladá do úst. Pôvodné slamky boli vyrábamé z dlhých obilných žitných stebiel (teda zo žitnej slamy), odkiaľ pochádza ich názov. Slamenné steblá boli dlhšie ako dnešné slamky a boli tiež viac náchylné na praskanie a totálnu deštrukciu pri neopatrnej manipulácii s nimi. Dnešné slamky boli cca do roku 2010 vyrábané takmer výhradne iba z plastov, ktoré sú oproti slame podstatne odolnejšie a trvanlivejšie. Trvanlivosť bola však príčinou toho, že sa celosvetovo od plastových slamiek začalo upúšťať. Plastové slamky sa našli v moriach po celom svete a v žalúdkoch vodných živočíchov. Plastové slamky v EU je možné zakúpiť už iba výnimočne (stav 2020), sú nahrádzané viacnásobne použiteľnými kovovými alebo slamkami na prírodnej báze (vyrobené zo škrobu, obilnín, papiera, dreva, slamy) alebo sú vyrobené z biologicky odbúrateľných plastov (PLA).
Stan Lee

Stan Lee, narodený ako Stanley Martin Lieber (* 28. december 1922, New York, USA† 12. november 2018, Los Angeles, Kalifornia) bol americký autor komiksov. 
Bol autorom mnohých komiksových superhrdinov ako napr. Spider-man, Hulk, Fantastic Four, X-Men, Thor, Avengers, Daredevil, Iron Man, Silver Surfer a ďalších.
Curb Tour

Curb Tour bolo prvé oficiálne turné kanadskej rockovej skupiny Nickelback. Konalo sa v roku 1997 a propagovalo dva albumy skupiny - EP "Hesher" vydaný vo februári 1996 a ich debutový album "Curb" vydaný dňa 3. marca 1996. Skupina koncertovala viac ako pol roka od 13. júna do 20. decembra. Pritom skupina počas turné zahrala spolu 27 koncertov v menších aj väčších mestách Kanady. Skupina prevažne hrala v malých kluboch. Vďaka tomuto turné sa skupina stala známejšou s jej skladby boli čoraz častejšie hrané v miestnych kanadských rozhlasových staniciach. Počas turné skupina hrala tiež niekoľko skladieb, ktoré sa neskôr objavili na albume "The State". Počas jedného z akustických koncertov vznikol pirátsky nahraný album "Acoustic live on Power 97" na ktorom sa objavili skladby ako „Leader of Men“ či „Old Enough“. Počas turné na niektorých koncertoch zastupoval bubeníka Brandona Kroegera Gabe Sinclair, ktorý bol v skupine v roku 1995. Počas turné skupina Nickelback vystupovala ako podpora americkej skupiny Everclear.
Curb Tour bola jediným turné, na ktorom vystupoval vtedajší bubeník Brandon Kroeger, ktorého v roku 1998 nahradil Ryan Vikedal.
Setlist.
Skladby hrané pošas turné:
Zostava.
Tím
Pobaltská operácia

Pobaltská operácia (zriedkavo "baltská/baltická operácia") môže byť:
Šejker

Šejker môže byť:
Slamka

Slamka môže byť:
Ručný mixér

Ručný mixér môže byť:
Žito

Žito môže byť:
LIAZ 100

LIAZ 100 bol rad česko-slovenských nákladných automobilov, vyrábaný v spoločnosti LIAZ. Nahrádzal automobil Škoda 706 MT, ktorý predstavoval určitý medzistupeň medzi modelom Škoda 706 RT a novým LIAZom 100. 
Vývoj.
V LIAZe prebiehal vývoj nového radu už v 60. rokoch, no pre problémy s dodávkami bol vyrábaný len modernizovaný rad RT - LIAZ MT. Pôvodne zamýšľaný prechodný model, ktorý sa mal vyrábať len dočasne, napokon nahradil LIAZ až v roku 1988 (verziou 150). Verzie so sklápaciu kabínou boli označované číslom 110, vyrábané až od roku 1984.
Nový LIAZ mal mať oproti Škode 706 RT nový motor, prevodovku, nesklopnú kabínu i nápravy, spĺňajúce požiadavky odberateľov. Pre komplikácie s dodávateľmi a výrobným procesom (najmä s kabínou) tak vznikol v roku 1969 prechodný rad MT s novými motormi a nápravami a starou kabínou. 
Od roku 1974 sa postupne rozbehla výroba ťahačov 100.45, valníkov 100.05 a ďalších variánt vozidiel radu 100. Prvé vozidlá mali šikmo uložený motor radu M s objemom 11 940 cm³ a výkonom 210 k, v roku 1978 bol modernizovaný a označovaný ako M1. Vďaka licenčnému prepĺňaniu mal výkon 305 k. Pre problémy s vývojom motora M3 bol v roku 1988 bol opäť zmodernizovaný na M1.2. Nové agregáty dosahovali výkon až 236 kW (320 k) a životnosť do generálnej opravy sa predĺžila z 300 000 km na 420 000 km. Nové boli aj 5 a 9 stupňové synchronizované prevodovky Praga. Konkurencia však ponúkala 12- až 16-stupňové prevodovky. Až v roku 1984 priniesla modernizácia sklápaciu kabínu, stále však iba v jednej verzii. Neskôr bolo v ponuke vzduchové odpruženie prednej i zadnej nápravy, ale väčšina produkcie však bola vybavená listovými pružinami.
Liaz v tom čase vyrábal štyri typové rady: RT / MT (výroba presunutá na Slovensko) a 100 / 110. 
V roku 1989 sa začali vyrábať sklápače 150 (4x2) a 151 (4x4), podvozky 111 (4x4) a 122 (6x2) pre nadstavby. Ďalších vylepšení sa rad 100/110 dočkal po roku 1989, kedy sa otvorením trhu rapídne zvýšila konkurencia. V ponuke sa tak objavila 16-stupňová prevodovka od nemeckej firmy ZF, diaľková kabína s vysokou strechou MAXI, brzdový systém ABS, centrálne mazanie, elektrické ovládanie zrkadiel i okien, chladiaci box alebo sedačky ISRI.
Výroba radu 100/110 bola ukončená po 20. rokoch produkcie v roku 1994, no podľa prianí zákazníkov sa realizovali objednávky až do konca existencie podniku.
Silvia Stredňanská-Letková

Silvia Stredňanská (* 22. august 1938, Doubrava, dnes časť Orlovej) je slovenská herečka a rozhlasová režisérka, bývalá členka vtedajšieho Martinského divadla. Dlhší čas žila a pôsobila v Spojených štátoch, kde sa zoznámila aj so svojím terajším manželom, režisérom a autorom Ernestom Stredňanským (laureát najvyššieho televízneho ocenenia v Spojených štátoch - Ceny Emmy) Bývalá manželka herca a pedagóga Ivana Letka, s ktorým má dcéru Hanu Gajdošovú - Letkovú, slovenskú herečku a hereckú pedagogičku.
Zmrzlinový pohár

Zmrzlinový pohár je zmrzlinový dezert. Pozostáva zvyčajne z niekoľkých kopčekov zmrzliny poliatych polevou alebo sirupom a v niektorých prípadoch sú na vrchu nasekané orechy, posýpka, šľahačka alebo likér.
Pre zmrzlinový pohár poznáme aj označenie Sundae. Zvyčajne sa skladá z kopčekov zmrzliny preliatych sirupom a na vrch sa zvyknú dávať posekané orechy, šľahačka, kondenzované ovocie alebo maraschino čerešne. Oficiálne vznikol vo Wisconsinne 1881.
Milorad Pavić

Milorad Pavić (; * 15. október 1929, Belehrad – † 30. november 2009, Belehrad) bol srbský spisovateľ a historik srbského písomníctva z obdobia 17. – 19. storočia. Je autorom medzinárodne uznávaného románu "Chazarský slovník". Prvú knihu vydal v roku 1952. Pochádzal zo starej srbskej rodiny spisovateľov, počnúc 18. storočím až doteraz.
Život.
Narodil sa v Belehrade. Vyštudoval na Belehradskej univerzite fakultu filozofie. Stal sa na nej neskôr profesorom. Študoval aj v Záhrebe, v Paríži na Sorbonne a vo Viedni. Preložil G.G.Byrona a A.S.Puškina. Publikoval 50 autorských diel, romány, poviedky, básne a divadelné hry. Prežil dve bombardovania: Prvé ako dvanásťročný, druhé ako pätnásťročný. Počas nemeckej okupácie Srbska sa naučil nemecky. Ruské lekcie bral od jedného ruského emigranta a anglické od Brita zdržiavajúceho sa v okupovanom Belehrade. Vyučoval literatúru v Novom Sade, Freiburgu, Regensburgu a Belehrade.
Do roku 1984 bol podľa vlastných slov najnečítanejším autorom, po ňom bol najčítanejším srbským spisovateľom. Je aktuálne najprekladanejším spisovateľom Balkánu do mnohých svetových jazykov.
Dielo.
Pavićov prínos do literatúry spočíva hlavne vo formálnych experimentoch a inováciách. Zmenil štruktúru románu tak, že do neho transplantoval iné žánre písomníctva, napríklad lexikón (Chazarský slovník) alebo krížovku (Krajinka maľovaná čajom) či hru v taroty, použil tiež štruktúru klepsydry (vodné hodiny). Narušil časovú kontinuitu románu tak, že nemal začiatok ani koniec alebo vytvoril množstvo koncov toho istého príbehu. Ďalšie experimenty s formou uskutočnil v románe-antológii, keď sa pohrával s fiktívnym autorstvom príbehov (román Papírové divadlo) alebo s osobou rozprávača zo záhrobia (román Druhé telo). Tematicky sa Pavić tiež vymyká z hlavného prúdu prozaickej európskej tvorby. Adoptoval si mystiku a históriu Balkánu a Orientu, z ktorých navaril mimoriadne silný elixír autorskej fikcie.
Poviedky.
Vydal tieto zbierky poviedok:
Chyžné (Poľsko)

Chyžné (, ) je dedina na Poľskej Orave, ktorá je súčasťou gminy Jabłonka. Administratívne spadá pod Powiat nowotarski a Malopoľské vojvodstvo a v roku 2003 tu žilo 1069 obyvateľov.
História.
Chyžné do konca prvej svetovej vojny patrilo Rakúsko-Uhorsku. Do roku 1923 prechodne patrilo Česko-Slovensku, následne však pripadlo Poľsku. V rokoch 1939 až 1945 po rozpade Poľska obec pripadla Slovenskej republike, no po druhej svetovej vojne prešla opätovne pod správu Poľska - bola anektovaná, pretože tunajšie obyvateľstvo vyjadrilo vôľu zostať žiť v Česko-Slovensku.
Doprava.
Dedina leží na štátnej ceste 7 v bezprostrednej blízkosti hraničného priechodu "Trstená-Chyžné". Na slovenskom území ďalej pokračuje cesta I/59.
Something in Your Mouth

„Something in Your Mouth“ je druhý singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback, pochádzajúci a zároveň propagujúci album "Dark Horse" vydaný v roku 2008. Singel bol vydaný len v Spojených štátoch a to spočiatku vo formáte digital download, a 15. decembra 2008 ako rádiový singel. Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina spoločne s producentom Robertom Langom.
Singel bol zakázaný vo Veľkej Británii. Skladba má silný hardrockový zvuk, na ktorý má výrazný vplyv otvárajúci riff, ktorý je veľmi podobný skladbe „Swap Meet“ skupiny Nirvana z albumu "Bleach" z roku 1989. Účasť na zložení skladby ná tiež producent Robert Lange. Skladba napriek svojmu ťažkému zvuku, obsahuje tiež nové prvky, ktoré doteraz v hudbe skupiny neboli a to napríklad rapové prvky.
V rozhovore Chad Kroeger potvrdil, že jeden z gitarových riffov mu prišiel na myseľ, keď bol na výlete. Nahral riff na svoj mobilný telefón a poslal ho producentovi Robertovi Langovi. Riff nahraný na mobilný telefón bol použitý na albume a nebol nahraný v štúdiu.
Text piesne.
Skladba „Something in Your Mouth“ je vrátením skupiny do hardrockového zvuku. Samotný text piesne je pokračovaním skladieb „Figured You Out“ z roku 2003 a „Animals“ z roku 2005. Skladba predstavuje atraktívne dievča, ktorá si získava pozornosť ľudí neobyčajným tancom a spôsobom obliekania. Text obsahuje početné sexuálne podtexty. Samotný názov skladby „Something in Your Mouth“ teda v preklade „Niečo v tvojich ústach“ je otvorený rôznym výkladom, zvyčajne nabádajúcim na orálny sex. Vzhľadom na svoje sexuálne podtexty je singel prirovnávaný k singlu „Animals“, ktorého text sa taktiež dotýka sexuálnej témy.
Zostava.
Nickelback
Produkcja
Ostatní
Kronika temného dávnoveku

Kronika temného dávnoveku je séria šiestich kníh fantastickej literatúry, ktorú napísala britská spisovateľka Michelle Paverová ako svoju prvotinu. Knihy zachytávajú dobrodružstvá dospievajúceho chlapca Toraka z Vlčieho klanu, a jeho priateľov Renn a Vlka. Hlavná zápletka hovorí o Torakovej snahe poraziť Požieračov duší, skupine zlých mágov a čarodejníc klanov, ktorí sa snažia zničiť život v Lese.
Kronika pozostáva zo šiestich kníh, ktoré boli vydané v priebehu rokov 2004 až 2010.
Brat vlk.
Prvá kniha "Brat vlk", ktorá bola vydaná 30. mája 2004, zožala úspech ako u kritiky tak aj u čitateľov po celom svete. "Brat vlk" sa stal v USA bestsellerom, a práva na sfilmovanie kúpila spoločnosť 20th Century Fox.
Dej sa odohráva pred 6000 rokmi v pred-roľníckej Dobe Kamennej. Hlavná postava, Torak, v Lese stretáva osamotené vlčie mláďa, Vlka, s ktorým sa dokáže dorozumieť vo vlčej reči (strávil ako batoľa tri mesiace vo vlčej nore). Dievča menom Renn, ktoré patrí k Havraniemu klanu sa s ním rýchlo skamaráti a sprevádza ho počas celého príbehu. Torakova úloha, s pomocou Renn a Vlka, je zničiť Požieračov duší, skupinu zlých mágov a čarodejníc klanov, ktorí sa snažia zničiť život v Lese.
Hlavné postavy.
Torak.
Hlavný hrdina; vstupuje do deja ako naivný, defenzívny a odcudzený dvanásťročný chlapec a ku koncu príbehu má pätnásť-šestnásť rokov. Počas príbehu získava niekoľko duchovných titulov, ako napríklad "Chlapec s túlavými dušami", a "Požierač duší": tento posledný titul mu narobí kopu problémov. Emocionálne dospieva veľmi pomaly; vo štvrtej knihe je fyzicky opísaný ako vyšší a svalnatejší, čo je v kontraste s opisom malého, vyziabnutého chlapca v prvých troch knihách. V ďalších dieloch kroniky sa snaží chrániť Renn, ktorú to hnevá a frustruje.
Renn.
Neter Vodcu Havranieho klanu Fin-Kedinna, je rovnako stará ako Torak. V prvých knihách je opísaná ako chudá a nízka, no vyššia ako Torak. Vie výborne strieľať z luku a čarovať; to spôsobuje nedôveru jej okolia a Rennin celoživotný pocit osamelosti a odcudzenia. Je však odvážna a počas deja niekoľkokrát zachraňuje Torakovi život. Je taktiež menej impulzívna ako Torak a jasnejšie uvažuje. Dospieva oveľa rýchlejšie ako on a býva často frustrovaná jeho ľahkovážnosťou.
Vlk.
Šedý vlk, ktorý je Torakovým sprievodcom a náhradným bratom. Za rok vyrastie z mláďaťa na mladého vlka a počas celého príbehu doprevádza Toraka a Renn. Ako mláďa mal čiernu srsť, no v dospelosti sa zmenila na oceľovo sivú s jemným náznakom červenej a čiernej na pleciach. Má jantárovo-zlaté oči, v ktorých je nezvyčajná čistota a múdrosť. Sprvu nemal rád Renn, a v kapitolách písaných z pohľadu vlka ju nazýva "Dlhá Bezchvostá" (takto vlk označuje ľudí) alebo "zlá Dlhá Bezchvostá". Neskôr si k nej vyvíja náklonnosť a nazýva ju "sestra zo svorky". Autorka pri kapitolách písaných z pohľadu vlka používa nezvyčajné tvary slovies, ktorými opisuje aké veci presne sú.
Vicekancelár

Vicekancelár môže byť:
Srvátka

Srvátka je žltozelená tekutina, ktorá ostáva po zrazení mlieka. Obsahuje 5 % laktózy, 1 % bielkovín a 0,5 % tuku a minerálne soli a vitamíny. Srvátka je vlastne mliečne sérum, ktoré sa získava po odstránení kazeínu z mlieka. V praxi je to tak, že sa mlieko úmyselne zrazí a vznikne tuhá časť kazeín, čo je v podstate tvaroh a tekutá časť, ktorej sa niekedy hovorí mliečne sérum, čo je srvátka.
Z priemyselného hľadiska je srvátka ekologickým odpadom pri produkcii syra alebo kazeínu.
Kolovratský palác (Praha, Valdštejnská)

Kolovratský palác je súčasť sídla Senátu do ktorého patrí aj areál Valdštejnského paláca (Valdštejnská záhrada, Valdštejnská jazdiareň) a Malý Fürstenberský palác.
Dejiny.
Kolovratský palác bol postavený na konci 18. storočia na mieste menšieho domu. Stavbu zadala manželka šľachtica Heřmana Jakuba Černína vynikajúcemu architektovi Ignácovi Palliardiovi. Vzniklo tak honosné šľachtické sídlo, ktoré čase klasicizmu malo pripomenúť palácový typ vrcholného baroka. V 19. storočí bol palác, už v držaní Kolovratovcov, prestavaný v novobarokovom slohu do dnešnej podoby. Interiér bol od tejto doby veľa razy zmenený, zaujímavé sú dva reprezentatívne salóny – Ružový a Zelený – a pôvodne neskoro barokové pilierové schodisko. S týmto palácom stavebne súvisí Malý Fürstenberský palác postavený okolo roku 1770. K nemu sa pripája pôvabná rokoková terasovitá záhrada vybavená altánmi, schodiskom a balustrádami a vystupujúca do trojdielnej sala terreny. Záhrada je súčasťou prístupného komplexu záhrad pod Pražským hradom.
Paláce Kolovratský a Malý Fürstenberský sú od roku 1918 vo vlastníctve štátu. V čase prvej republiky tu sídlilo predsedníctvo ministerskej rady, po roku 1945 ministerstvo informácií a osvety, neskôr ministerstvo kultúry. 
V roku 2003 bola začatá celková rekonštrukcia Kolovratského paláca a Malého Fürstenberského paláca, ktorá bola dokončená Kanceláriou Senátu v roku 2006. Najzaujímavejšie priestory Senátu sú prístupné počas štátnych sviatkov v rámci dní otvorených dverí.
Kolovratský palác je súčasťou národnej kultúrnej pamiatky ako sídlo Parlamentu České republiky.
Uperizácia

Uperizácia (iné názvy: ultrapasterizácia, pasterizácia UHT, ultratepelné ošetrenie, ošetrenie zahriatím na ultravysokú teplotu, zohrievanie na ultravysokú teplotu, vysokoteplotná úprava; angl. "ultra-high temperature processing", skr. UHT) je jedna z metód konzervácie potravín (napr. mlieka). Na rozdiel od sterilizácie alebo (klasickej) pasterizácie dosahuje dlhšiu dobu skladovateľnosti, dokonca aj pri izbovej teplote (pri mlieku trvanlivosť 3 – 6 mesiacov). Skratka UHT znamená aj len "ultra-high temperature" (ultravysoká teplota) v zmysle teploty ako takej alebo v zmysle potraviny ošetrenej uperizáciou.
Metóda UHT je založená na krátkodobom zahriatí (1 – 2 sekundy) na teplotu prevyšujúcu 135 °C. Hlavým cieľom je zničenie endospór baktérie "Clostridium botulinum", ktorá vytvára toxín v potravinách pripravovaných a skladovaných za podmienok bez prístupu vzdušného kyslíka. Najznámejšie je UHT mlieko, ale používa sa pri balení ovocných džúsov, krémov, jogurtov, vína, polievok alebo konzerv. UHT metóda bola vynájdená v roku 1960 a stala sa všeobecne dostupnou pre domácu spotrebu v roku 1970.
Vysoká teplota spoľahlivo zabíja všetky mikroorganizmy a vďaka krátkej dobe chráni výživné zložky potravín. Zároveň urýchľuje proces spracovania potraviny. Na druhej strane sa ale napríklad mlieko po otvorení rýchlejšie pokazí, pretože v ňom nie je žiadna prirodzená ochrana pomocou baktérie "Lactobacillus".
Popularita.
UHT mlieko je veľmi rozšírené v Európe ale menej je prijímané v Severnej Amerike. Veľa ľudí v Severnej Amerike verí, že pasterizované potraviny sú lepšie kvôli menej agresívnej úprave (pri mlieku ohriatie na 72 °C na aspoň 15 sekúnd), čo však výrobcovia UHT produktov popierajú.
Schwarzenberský palác (Praha)

Schwarzenberský palác alebo Lobkovický palác je renesančný palác na Hradčanskom námestí v Prahe. 
Dejiny.
Trojkrídlová stavba bola po veľkom požiari na Hrade v roku 1541 prestavaná podľa predlohy Augustina Vlacha (Agostino Galli) pre potreby českej šľachtickej rodiny Lobkovicovcov v rokoch 1545 – 1567 ako mestská rezidencia. Ako jedna z prvých stavieb v Prahe bola postavená v štýle talianskej renesancie. Múry sú zdobené čiernymi sgrafitami a pôsobí dojmom, že sú z pravidelného prírodného kamenného muriva (tzv. diamantovanie), vo zvláštnom tvare výstupkovitého kvádra. Na schodiskových štítoch sa nachádza bohatá figurálna výzdoba. Taktiež vo vnútri budovy sa zachovali stropné maľby z doby okolo roku 1580. 
V roku 1719 pripadol palác cez sobáš do vlastníctva rodiny Schwarzenbergovcov, ktorí v roku 1811 získali taktiež susedný Salmovský palác. Po komunistickom puči v roku 1948 bol palác premenený na Vojenské historické múzeum. V roku 2002 prešiel palác do vlastníctva Národnej galérie. Potom prebehla celková sanácia objektu a od roku 2008 slúžia miestnosti paláca ako umelecká galéria.
Martinický palác

Martinický palác stojí v Kanovnickej ulici v Prahe a hlavným priečelím budovy je obrátený na Hradčanské námestie. Patrí medzi najkrajšie renesančné stavby v Prahe v druhej polovici 16. storočia.
Dejiny.
Budova, postavená po požiaru Hradčan a Malej Strany v roku 1541, bola v majetku Ondřeja Teyfla z Kinsdorfu a Zeilberku. V roku 1583 bola predaná Jirímu Bořitovi z Martinic na Smečne, ktorý ju začal okamžite prestavovať. Palác bol v majetku roku Martinicovcov až do roku 1788, kedy rod vymrel. V tejto dobe bola budova rozšírená o jedno poschodie, pristavané severné krídlo s veľkou sálou, doplnené maľované trámové stropy a do hlavného priečelia vsadená doska z červeného mramoru s heraldickým znakom Martinicovcov – hviezda a leknové stvoly s koreňmi. Dostavba bola realizovaná v rano barokovom štýle. Budova je bohato vyzdobená vonkajšími sgrafitami, kde sú zobrazené výjavy Jozefa Egyptského, hrdinské činy Herkula apod. Bohatá maľovaná výzdoba je aj v interiéri budovy.
V 20. storočí boli začaté rozsiahle rekonštrukčné práce. Na základe dochovaných veľmi presných nákresov a plánov bolo možno niektoré vnútorné miestnosti obnoviť do pôvodného renesančného stavu. Do pôvodného stavu sa podarilo rekonštruovať veľkú sálu.
Koncom 20. storočia bolo zistené, že Jaroslav Bořita z Martinic postavil stavbu v rovnakom hmotnom a priestorovom usporiadaní ako je usporiadanie Kráľovského paláca na hrade, avšak v polovičnom rozsahu. Údajne takto postavil sám sebe a svojim potomkom symbol svojej niekdajšej moci a „zázračného“ zachránenia svojho života pri defenestrácii na Pražskom hrade, kedy boli spolu s Vilémom Slavatom z Chlumu a Košumberka vyhodení z okien.
V súčasnosti je palác prístupný verejnosti. Je možné si ho komerčne prenajať. Sú tu tiež poriadané prehliadky renesančného bývania a expozície múzea hudobných strojov v priestoroch paláca.
Šárecké hradisko

Šárecké hradisko (tiež hradisko Šárka) bolo významné hradisko raného stredoveku. Od roku 1995 je národnou kultúrnou pamiatkou.
Dejiny.
Podľa archeologických nálezov kostí zvierat bolo územie plošiny nad súteskou Džbánu na území dnešnej Prahy osídlené už od staršej doby kamennej. Ľudia tu sídlili pravdepodobne nepretržite až do príchodu Slovanov v 6. storočí. Najväčšiu slávu ale miesto zažilo v staršej dobe hradiskovej v 7. a 8. storočí. Vtedy tu vzniklo rozsiahle, trojhektárové hradisko s dvadsaťhektárovým predhradím, ktoré bolo pravdepodobne centrom moci nad širokým okolím. Jeho valy sú dosiaľ v krajine viditeľné. Hradisko zaniklo na konci 9. storočia.
Jiří Sláma šárecké hradisko uvádza ako možnú lokalitu hradiska Canburg, ktoré v roku 805 40 dní neúspešne obliehali vojská Karola Veľkého.
Likér

Likér je sladký alkoholický nápoj s pomerne vysokým obsahom cukru (najmenej 100 gramov na liter), často ochutený ovocím, bylinkami, korením či inými plodmi a niekedy smotanou. Slovo likér pochádza z latinského "liquifacere", čo znamená rozpustiť. To odkazuje na rozpúšťanie chuťových zložiek v alkohole pri príprave likéru. Likéry väčšinou nemajú dlhý vek, ale môžu pri výrobe „stáť“, aby sa ich zložky spojili.
Slabší likér sa staršie nazýval aj rozoliš, z , pôvodne 
, čo je názov pre rosičku okrúhlolistú ("Drosera rotundifolia"), ktorá sa pridávala do bylinných likérov.
Príprava.
Likéry sa pripravujú vylúhovaním bylín, korenia alebo ďalších aromatických a chuťových prísad vo vode alebo liehu a pridaním cukru. Niektoré likéry sú pripravované destiláciou aromatických a ochucovacích surovín.
Druhy likérov.
Existuje veľké množstvo druhov likérov - bylinné, kávové, vaječné, čokoládové, ovocné, krémové a likéry z korenia. Pijú sa samotné alebo sa používajú pri príprave nápojov alebo jedál.
Hlásnica

Hlásnica je dopravňa na železničnej trati bez koľajového rozvetvenia. Je vybavená oddielovými návestidlami (zvyčajne jedným pre každý smer), ktoré na základe telefonických hlásení z okolitých dopravní ovláda hlásničiar. Tieto návestidlá nie sú závislé od traťového zabezpečovacieho zariadenia.
V medzistaničnom úseku, ktorý je rozdelený hlásnicou (hlásnicami), sa jazda vlaku zabezpečuje telefonickým dorozumievaním. 
S postupnou modernizáciou železničných tratí počet hlásnic klesá.
Hradlo

Hradlo môže byť:
Kypriaci prášok do pečiva

Kypriaci prášok do pečiva alebo kypriaci prášok alebo prášok do pečiva je suché chemické kypridlo používané na zväčšenie objemu a odľahčenie textúry pečiva, napríklad mafinov, koláčov alebo piškót. 
Prášok do pečiva funguje na princípe uvoľňovania oxidu uhličitého do cesta acidobázickou reakciou, čím vznikajú v ceste bublinky, a tak sa nakypruje. Používa sa namiesto droždia v prípadoch, keď nie je žiadúca príchuť fermentačných produktov kvasiniek, alebo ak cesto nie je dostatočne elastické, aby udržalo bublinky plynu dlhšie ako niekoľko minút. Pretože sa oxid uhličitý pri acidobázickej reakcii uvoľňuje rýchlejšie než pri fermentácii, chlieb vyrobený s použitím prášku do pečiva sa nazýva rýchly chlieb.
Oddielové návestidlo

Oddielové návestidlo je návestidlo na železničnej trati, ktoré delí medzistaničný úsek na oddiely.
Základná poloha oddielového návestidla.
Základnou polohou oddielového návestidla je stav, pri ktorom návestidlo nevyžaduje obsluhu napr. jazdou vlaku alebo obsluhou zabezpečovacieho zariadenia na príslušnom riadiacom stanovisku (hlásnici, hradle alebo v okolitých staniciach).
Základnou polohou oddielového návestidla umiesteného na tratiach bez automatického bloku je návesť „Stoj”. Na návestidle svieti červené svetlo.
V prípade automatického bloku je v základnej polohe na návestidle návesť „Voľno” a svieti zelené svetlo. Na poslednom oddielovom návestidle autobloku pred vchodovým návestidlom do stanice je v základnej polohe návesť „Výstraha” a svieti žlté svetlo.
O návestnom znaku na oddielovom návestidle informuje obsluhu vlaku samostatná predzvesť (na tratiach bez automatického bloku) alebo predchádzajúce oddielové návestidlo (v prípade automatického bloku).
Mafin

Mafin () je druh pečiva menších rozmerov z piškótového cesta. Tvarovo pripomína niektoré torty, nie je však tak sladký a nemá polevu. Existujú aj určité obmeny mafinov na báze kukuričného chleba. Mafin sa svojimi rozmermi vojde do dlane dospelého človeka a je určený ku konzumácii jednou osobou v rámci jedného posedenia.
V krajinách Spoločenstva národov sa ako mafin označuje diskovitý "anglický mafin". Pretože sa v týchto štátoch predávajú aj mafiny amerického typu, môže termín „mafin“ označovať ktorýkoľvek z oboch typov.
Existuje veľa variantov a príchutí mafinov, ktorých sa dosahuje špecifickými prísadami ako sú čučoriedky, čokoládové lupienky, uhorky, maliny, škorica, dyňa, ďatle, orechy, citrón, banán, pomaranč, broskyňa, jahody, ostružiny, mandle alebo mrkva. Mafiny sa často jedia na raňajky, môžu sa podávať aj na desiatu alebo k iným príležitostiam.
Telefonické dorozumievanie

Telefonické dorozumievanie je v železničnej doprave jeden zo spôsobov, ako zabezpečiť jazdu vlakov na trati. Patrí medzi najjednoduchšie a používané hlavne na tratiach s malým objemom dopravy.
Telefonické dorozumievanie sa používa aj na tratiach vybavených traťovým zabezpečovacím zariadením v prípade poruchy alebo výluky tohto zariadenia.
Na tratiach s telefonickým dorozumievaním môžu byť tieto dopravne:
Iné dopravne (hradlo, automatické hradlo...) už požadujú vyšší stupeň zabezpečenia.
Vykonávanie telefonického dorozumievania.
Na obojsmerne využívaných traťových koľajach sa telefonické dorozumievanie riadi troma základnými telefonickými hláseniami.
Hlásenia prijatia a odhlášky sa dôsledne evidujú v dopravnom denníku, ktorý vedú dopravní zamestnanci. Ponúkať a prijímať vlaky smú len výpravcovia, odhlášky dávajú výpravcovia a hlásničiari. Ponuka, prijatie a odhláška majú predpísané znenie, ktoré sú dopravní zamestnanci povinní dodržovať.
Automatický blok

Automatický blok (v železničiarskom slangu "autoblok") je traťové zabezpečovacie zariadenie III. kategórie.
Funkcia automatického bloku.
Oddielové návestidlá automatického bloku delia medzistaničný oddiel na jednotlivé traťové oddiely. Voľnosť traťových oddielov je kontrolovaná pomocou koľajových obvodov alebo počítačov osí. O stave oddielu informuje rušňovodiča oddielové návestidlo, ktorého činnosť je automatická v závislosti na obsadzovaní a uvoľňovaní jednotlivých oddielov, prípadne je možný prenos návestí na vozidlo pomocou vlakového zabezpečovača. Oproti automatickému hradlu môže byť v jednom medzistaničnom oddieli viac oddielových návestidiel, čo umožňuje rozdeliť úsek na viac traťových oddielov a tým zvýšiť priepustnosť trate.
Obojsmerný automatický blok.
Automatický blok, ktorý je na danej koľaji vybudovaný v oboch smeroch, sa nazýva "obojsmerný automatický blok".
Pokiaľ je na dvojkoľajnej trati vybudovaný obojsmerný automatický blok, je aj jazda po koľaji, ktorá nie je štandardne určená pre daný smer jazdy (zvyčajne vľavo v smere jazdy), zabezpečená ako jazda po správnej koľaji. V opačnom prípade sa jazda musí vykonať tak, akoby na trati nebol automatický blok.
Radziechowy

Radziechowy je dedina v Poľsku, v Sliezskom vojvodstve a Żywieckom powiate, ktorá je súčasťou gminy Radziechowy-Wieprz. V roku 2008 tu žilo 4 541 obyvateľov.
Křižíkova (stanica pražského metra)

Křižíkova je stanica metra v Prahe na linke B. Nachádza sa pod Thámovou ulicou v Karlíne. Jej projektový názov bol "Karlín". Bola otvorená 22. novembra 1990.
Charakteristika stanice.
Stanica je podzemná, razená, trojlodná so skrátenou strednou loďou a so siedmimi pármi prestupov medzi strednou loďou a nástupišťami. Celková dĺžka stanice je aj s technologickým tunelom 212 m.
Celá stanica je dlhá 111 metrov a nachádza sa v hĺbke 34 m pod povrchom ulice. Vzdialenosť medzi koľajami (šírka nástupišťa) je 18,7 m. Stanica je obložená červenohnedým sklom Connex a má len jeden výstup (vedie eskalátorovým tunelom s 37 m dlhými eskalátormi kolmo na os stanice) a jeden povrchový vestibul. Výstavba prebiehala v rokoch 19861990 a stála 353 miliónov Kčs.
Povodeň v roku 2002.
V roku 2002 došlo k zaplaveniu celej stanice vodou v dôsledku rozsiahlej povodne. Do prevádzky bola znovu uvedená až v roku 2003.
Kávovník mohutný

Kávovník mohutný (iné názvy: kávovník konžský, nepresne: "kávovník robusta"; lat. "Coffea canephora" alebo "Coffea robusta") je druh z rodu kávovník ("Coffea") z čeľade morenovité ("Rubiaceae"). 
Dorastá do výšky 6-12 m. Pochádza z tropických dažďových lesov povodia rieky Kongo a dnes sa pestuje všade v trópoch a subtrópoch. Má tuhšie, mierne vlnité, eliptické, jasne zelené, až 30 cm dlhé listy. Biele až ružovkasté kvety vyrastajú zo zväzočkov v úžľabí listov. Plodom je asi 1,5 cm veľká kôstkovica obsahujúca 2 semená s obsahom kofeínu 2-4%. Preto sa kávovník mohutný pestuje ako pochutina na výrobu kávy. Kvalita vyrábanej kávy je však nižšia ako u kávovníka arabského ("Coffea arabica") a tak dnes tento kávovník zaberá podstatne menšiu plochu ako kávovník arabský.
Tunel Ďurďošík

Tunel Ďurďošík (resp. aj "Tunel Orechový les") bol plánovaný diaľničný tunel na Slovensku, ktorého dĺžka bola projektovaná na 670 metrov. Nachádzať sa mal na úseku diaľnice D1 "Budimír-Bidovce" v okrese Košice-okolie.
V priebehu posudzovania vplyvov na životné prostredie a výberu jedného z variantov na výstavbu bol nakoniec určený ako najlepší povrchový variant trasovania úseku "Budimír-Bidovce". Národná diaľničná spoločnosť preto už s výstavbou tunela ďalej nepočíta.
Ďurďošík (rozlišovacia stránka)

Ďurďošík môže byť:
Tunel Prešov

Tunel Prešov je diaľničný tunel na Slovensku, ktorý je dlhý . Nachádza sa na úseku diaľnice D1 "Prešov, západ-Prešov, juh" v okrese Prešov.
Parametre.
Tunel tvoria dve paralelné tunelové rúry určené na jednosmernú premávku. Obe tunelové rúry majú dva jazdné pruhy a šírku medzi obrubníkmi 7,5 metra. Tunel má v južnom smere pozdĺžny klesajúci sklon -2,8 percenta (t.j. -1.60°). Maximálna povolená rýchlosť v ňom je 100 km/h.
Súčasťou technologického zariadenia tunela sú i SOS výklenky, výklenky pre hydrant požiarneho vodovodu, hlásky núdzového volania, kamery a iné technicko-zabezpečovacie zariadenia.
Výstavba.
Tunel je najvýznamnejšou súčasťou Prešovského juhozápadného diaľničného obchvatu. Budovalo ho združenie firiem Eurovia SK, Eurovia CS, Doprastav, Metrostav, Metrostav Slovakia. Zmluva na výstavbu bola podpísaná 6. apríla 2017, samotná výstavba sa oficiálne začala 30. mája 2017. Raziace práce sa naplno rozbehli 23. augusta 2018 vysvätením tunela a osadením sochy svätej Barbory, patrónky baníkov.
Slávnostná prerážka tunela sa uskutočnila 13. júna 2019. Tunel bol v plnom profile za účasti predstaviteľov vlády a za účasti košického arcibiskupa metropolitu Mons. Bernarda Bobera a vladyku Jána Babjaka SJ, arcibiskupa prešovskej archieparchie slávnostne požehnaný a odovzdaný do definitívneho užívania motoristickej verejnosti 28. októbra 2021.
Klaňanie troch kráľov

Klaňanie troch kráľov môže byť:
Dopravňa

Dopravňa je miesto na železničnej trati určené na riadenie dopravy.
Dopravne na delia na:
Medzi dopravne nepatria zastávky a nákladiská.