burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kvetoslava Benková

Kvetoslava Čániová - Benková (známa prevažne ako Kvetoslava Benková, ; * 28. júl 1951, Báčsky Petrovec – † 9. jún 2014, Báčsky Petrovec) bola jednou z popredných slovenských hudobníckych osobností v Srbsku. Muzikologička, skladateľka, hudobná redaktorka, speváčka, predsedníčka a umelecká vedúca folklórneho súboru KUS Petrovská družina. Zaradená je do životopisnej encyklopédie významných osobností Slovenska "Who is Who" a autorka štyroch zväzkov cyklu "Od Petrovca do Málinca". V roku 2008 získala mimoriadnu cenu Obce Báčsky Petrovec za vynikajúce výsledky v umeleckej práci s ochotníkmi.
Ocenenia.
Ďalej získala mnoho ocenení, ktoré udeľuje: 
Začiatky.
Kvetoslava Benková sa narodila 28. júla 1951 v Báčskom Petrovci, kde chodila na základnú školu a neskôr i Gymnázium Jána Kollára. Po ukončení stredoškolského štúdia, sa zapísala sa na Hudobnú fakultu VŠMU v Bratislave, kde získala diplom a hodnosť magistry umenia.
Po skončení hudobnej teórie na HF VŠMU v Bratislave sa vrátila do rodiska, kde sa v Novom Sade zamestnala ako hudobná dramaturgička, redaktorka a režisérka v RTV Nový Sad "(v súčasnosti Rádio Televízia Vojvodiny)" - pracovala na reláciách hudobných programov rozhlasu a televízie. 
Spolupracovala s kultúrno-umeleckými spolkami, umeleckými telesami ako hudobná pedagogička, autorka a režisérka hudobných programov a členka rôznych odborných porôt doma a na Slovensku. Zaraďovaná bola medzi popredné speváčky slovenských ľudových a tanečných piesní vo Vojvodine a na Slovensku.
Kvetoslava Benková umrela po ťažkej a dlhej chorobe 9. júna 2014. Pochovaná je na cintoríne v Báčskom Petrovci.
Činnosť.
Vydala dve rodinné audiokazety, na ktorých zhrnula vlastný hudobný vývoj, hudbu a spev svojho otca Pavla Čániho, manžela Martina Benku a dcér Slovenky a Margaréty, s ktorými často vystupovala a nahrávala v rozhlase v Novom Sade a v Bratislave. Bola nositeľkou početných ocenení za interpretáciu a skladby. Na viacerých folklórnych podujatiach jej udelili uznania a diplomy. 
Vďaka rodinnému zázemiu k slovenským ľudovým piesňam mala blízko už od útleho detstva. Takmer 40 rokov sa aktívne zaoberala zberateľskou činnosťou. Zozbierala na tisícky slovenských ľudových piesní z Vojvodiny, ale aj zo slovenského Málinca a okolia.
Tvorba.
Kvetoslava Benková bola autorkou početných ocenených nových lyrických, tanečných a detských piesní či operiet. Tiež sa venovala aj nahrávaniu detských (hudobných) rozprávok, ktoré nahrala na CD nosič v slovenčine, srbčine, maďarčine a rumunčine. Boli to napr. Káčatko prváčatko a Lacík Macík - Slobodana R. Vujačića. Pripravila a upravila stovky slovenských ľudových piesní pre ľudové kapely a profesionálne hudobné telesá, s ktorými často vystupovala na koncertoch a na nahrávkach v Rádiu Nový Sad a v Rádiu Bratislava.
Selekcia v múzeu

Selekcia v múzeu je výber istého predmetu z celku, je to zámerné získavanie predmetov, ktorí sú potencionálnymi nositeľmi muzeality.
FC Steel Trans Ličartovce

FC Steel Trans Ličartovce bol slovenský futbalový klub, ktorý založila miestna mládež v novembri 1950. Výrazný prelom v histórii klubu nastal v roku 1992, kedy za 5 rokov postúpil z III. okresnej triedy až do II. ligy. Od roku 2002 pravidelne bojoval o postup do najvyššej slovenskej súťaže. 30. augusta 2004 klub prevzal zanikajúci klub 1. FC Košice. V lete 2005 sa klub transformuje na MFK Košice a sťahuje sa do Košíc. Futbal v Ličartovciach ale nezanikol, 11. augusta 2005 vznikol nový klub FC Ličartovce, ktorý začínal v roku 2008 v najnižšej súťaži ObFZ Prešov.
Stephen Covey

Stephen R. Covey (* 24. október 1932, Salt Lake City, Utah, USA – † 16. júl 2012, Idaho Falls, Idaho) bol americký lektor a tréner líderstva, prednášajúci na univerzite Jon M. Huntsman School of Business v Utahu, USA, a autor bestselleru "7 návykov skutočne efektívnych ľudí". 
Život.
So svojou ženou Sandrou a rodinou žil v meste Provo v štáte Utah. V meste Provo je Univerzita Brighama Younga, na ktorej vyučoval pred vydaním svojho prvého bestselleru. Bol otcom deviatich detí a starým otcom päťdesiatich dvoch vnúčat. V roku 2003 dostal cenu za otcovstvo od Národnej otcovskej iniciatívy ("National Fatherhood Initiative"). Jeho vyznanie aj autorská činnosť boli spätá s Cirkvou Ježiša Krista Svätých posledných dní, ako mormónsky misionár pôsobil dva roky v Anglicku.
7 návykov skutočne efektívnych ľudí

7 návykov skutočne efektívnych ľudí (anglicky "The 7 Habits of Highly Effective People") je kniha, ktorú napísal Stephen Covey, americký odborník na rozvoj osobnosti, vedenie ľudí a motiváciu. Knihy sa predalo viac než 20 miliónov výtlačkov v 40 svetových jazykoch. Časopis Time ju v roku 2011 zaradil medzi 25 najvplyvnejších kníh o manažmente.
Obsah.
Zmyslom knihy má byť otvorenie ľudského potenciálu čitateľa pomocou nasledujúcej štruktúry:
Paradigmy a princípy.
V prvej časti sa autor zaoberá "paradigmami", čo sú podľa neho zjednodušene okuliare, cez ktoré sa pozeráme na svet. Tu uvádza spôsoby, ako sa zbaviť svojich paradigiem, ktoré nie sú v súlade s "princípmi". Tieto "princípy" sú podľa Coveyho určité črty ľudskej povahy - radí medzi ne napr. férovosť, integritu, čestnosť, dôstojnosť, trpezlivosť a službu. Ak človek žije v súlade s nimi, dosiahne maxima svojho potenciálu. Ak ich porušuje, nemôže podľa neho dosiahnuť šťastie a úspech vo všetkých oblastiach života. Pre život v súlade s princípmi treba 7 návykov z titulu knihy.
„"Tieto princípy sú súčasťou takmer každého významného náboženstva, sociálnej filozofie alebo etického systému, ktoré prešli skúškou času a pretrvali. Sú natoľko evidentné, že ich existenciu netreba preukazovať."“
Osobné víťazstvo.
V druhej časti sa autor zaoberá "osobným víťazstvom". Táto časť pokrýva prvé tri návyky:
Zmyslom tejto časti je previesť človeka od závislosti na druhých (citovej, finančnej, emocionálnej) k nezávislosti. Podľa Coveyho je tento proces základom pre zdravý úspech v živote každého človeka.
Spoločné víťazstvo.
V tretej časti by čitateľ mal prejsť prechodom od "nezávislosti" ku vzájomnosti. Autor vysvetľuje, že samostatný nezávislý človek došiel iba do polovice cesty a že bez druhých sa ďaleko nedostane. V tejto časti knihy sa autor viac zameriava aj na pracovný život. Do druhej trojice návykov patrí:
Obnova síl.
Vo štvrtej a poslednej kapitole sa autor venuje dlhodobému hľadisku používania návykov a vyrovnanému spôsobu života, ktorý opisuje v poslednom návyku:
Pomocou posledného návyku a všetkých predchádzajúcich dohromady by mal čitateľ, ktorý tieto princípy naozaj aplikuje, dosiahnuť významného zlepšenia svojho života.
Ohlasy.
Kniha vzbudila od svojho vydania veľké pozitívne ohlasy, zvlášť medzi podnikateľmi a manažérmi. Medzi českých podnikateľov, ktorí boli touto knihou pozitívne ovplyvnení, patrí napríklad Stanislav Bernard, ktorý napísal predslov k dotlače českého vydania (2009). Autorom predhovoru ďalšej dotlače (2012) je popredný český psychológ Vladimír Smékal.
Externé odkazy.
CS:
EN:
Vladimír Smékal

Prof. PhDr. Vladimír Smékal, CSc., (* 15. február 1935, Nový Jičín) je český psychológ a emeritný profesor Masarykovej univerzity. Vyštudoval psychológiu a filozofiu na Filozofickej fakulte Masarykovej Univerzity v Brne a počas svojej kariéry vystriedal rad pozícií a zamestnaní. Zaoberal sa najmä psychológiou osobnosti, metodológiou psychológie, psychológiou náboženstva a psychodiagnostikou. Okrem výskumnej činnosti a pedagogického pôsobenia na vysokých školách vedie prednášky pre manažérov a pracovníkov pomáhajúcich profesií a v súčasnej dobe sa zameriava najmä na aspekty občianskej zrelosti a výchovy k nej.
Zamestnanie a profesijné pôsobenie.
Ešte pred ukončením dvojodborového štúdia psychológie a filozofie nastúpil Vladimír Smékal ako psychológ do záchytného detského domova v Pardubiciach, kde pôsobil jeden rok. Po získaní diplomu v roku 1958 začal učiť na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity, kde ako pedagóg pôsobí dodnes. V rokoch 1966-1968 bol vedúcim Strediska pre psychodiagnostické pomůcky pri VÚDPaP (Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie) v Bratislave a v rokoch 1968-1970 vedúcim vedeckovýskumného oddelenia n. p. Psychodiagnostica. 
Medzi rokmi 1990-1997 bol vedúcim Psychologického ústavu Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne. Po roku 1997 prešiel na novo vznikajúcu Fakultu sociálnych štúdií, kde niekoľko rokov pôsobil ako prodekan pre vedu a prevzal aj vedenie Laboratória pre výskum detí a mládeže pri Fakulte sociálnych štúdií, v ktorom zotrval do roku 2000, kedy založil Výskumné centrum vývoja osobnosti a etnicity a stal sa jeho riaditeľom. 
V súčasnosti je zamestnancom Centra občianskeho vzdelávania v Brne. V roku 2010 sa stal emeritným profesorom na Fakulte sociálnych štúdií Masarykovej univerzity, externe vyučuje tiež na Fakulte humanitných štúdií Karlovej univerzity v Prahe a na Teologickej fakulte Univerzity Palackého v Košiciach. Okrem pedagogickej dráhy sa skôr priamo zaoberal výchovou detí a mládeže a úzko spolupracoval napríklad s Prázdninovou školou Lipnice.
Za svoju činnosť získal niekoľko ocenení, napríklad Cenu mesta Brna za výchovu a vzdelávanie v roku 2011.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2014

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2014 bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2014 I. divízie v inline hokeji mužov, ktoré sa konali v Česku. Kvalifikáciu organizovala Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) a konala sa od 9.11. august 2013 v Passau, v Nemecku, za účasti 3 tímov. Na majstrovstvá sveta postúpilo iba víťazné družstvo.
Kvalifikácia zvyšku sveta.
Keďže o MS 2014 malo záujem iba jedno družstvo, kvalifikácia sa neuskutočnila a na MS postúpila Brazília bez boja.
TTS Trenčín

TTS Trenčín bol slovenský futbalový klub, ktorý založili 28. novembra 1904 ako Trencsény Torna Egyesület. Krátko po skončení 1. svetovej vojny sa starý maďarský názov zmenil na nový slovenský: Trenčiansky Telocvičný Spolok - TTS. V roku 1949 bol klub pričlenený k závodnej sokolskej jednote (ZSJ) Odeva, ktorá vznikla v roku 1943 ako ŠK Nehera Trenčín. 14. júla 1960 sa spojili Odeva s Telovýchovou textilákov a strojárov (TTS), ktorá vznikla 15. júla 1957 zlúčením Meriny a Spartaka, do TJ Jednota Trenčín. Roky 1963 - 1969 sa označujú ako zlaté časy trenčianskeho futbalu. V sezóne 1962/63 obsadila Jednota 2. miesto v Československej lige. V roku 1978 ešte vyhráva Slovenský pohár, no už o dva roky vypadáva z 1. ligy a o ďalší rok aj zo SNL. O rok sa síce vracia, ale iba na dva roky. Po 10 rokoch vypadáva aj z 2. SNL a jeho pád sa zastavuje až v okresných súťažiach. Dokonca prichádza aj o svoje ihrisko. Klub zaniká 1. júla 2006, keď sa spojil s AAC Sparta Trenčín. Na jeho základoch vzniká 1. júna 2006 nový klub Futbal - TTS Trenčín, ktorý hrá najnižšie oblastné súťaže. V roku 2011 sa muži odhlásili zo súťaže a v klube pôsobí už len mládež.
Hiketaón (syn Laomedóna)

Hiketaón ("Hiketaón") je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Laomedóna.
Keď trójsky princ Paris uniesol spartskému kráľovi Menelaovi jeho manželku Helenu, Hiketaón sa chcel vyhnúť vojne a preto na porade navrhol, aby ju vrátili. Paris však nebol ochotný Helenu vrátiť a keď sa za neho postavil aj jeho otec Priamos, Achájci Tróji vypovedali vojnu. Vojna potom trvala desať rokov a priniesla Tróji skazu. V tejto krvavej vojne zahynul aj Hiketaónov syn Melanippos, ktorého zabil Nestorov syn Antilochos.
Večne spievajú lesy

Večne spievajú lesy (v origináli Og bakom synger skogene) s podtitulom "Trocha rozprávania z čias od rokov 1760-tych asi do roku 1810" je názov románu nórskeho spisovateľa Trygve Gulbranssena a zároveň prvý diel trilógie mapujúcej osudy starovekého nórskeho rodu Björndalovcov. Román bol prvýkrát vydaný v roku 1933 vydavateľstvom Aschehoug.
Ďalšími dvoma dielmi trilógie sú romány Zo smrtnej hory fúka a Niet inej cesty.
Alexander Matuška k slovenskému vydaniu napísal: "Všetko je tu, ako v dobrom románe má byť: vzdor i láska, viera i povera, ľudia i zvieratá. Boh i mocnosti pekiel, rodenie i umieranie, skaza i vykúpenie; a ako býva len vo vynikajúcich románoch, všetko sa odohráva netraktátove, v rovine rozprávania."
Obsah.
V románe sa čitateľ zoznámi s rodom Björndalovcov, ktorý ovláda horskú osadu ďaleko na severe. Dedinčania žijúci na juh od osady nemajú o ľuďoch zo severu, o "hôrnych ľuďoch", dobrú mienku. Kolovala o nich povesť, že takmer ani neboli kresťania a povrávalo sa, že pestujú rozličné čary, že sú diví a napospol bitkári.
V úvode vystupuje hlavne Torgeir Björndal, muž, ktorý je v tom čase pánom na Björndale. Neskôr, po tom ako Torgeir zomiera pri love na medveďa, sa dejová línia sústreďuje na osudy jeho dvoch synov – staršieho Toreho a mladšieho Daga. Tí sa po potýčke s dedinčanmi rozhodnú pomstiť sa. A to tak, že začnú ešte väčšmi zveľaďovať svoj blahobyt. 
Jedného dňa, keď sa Tore spolu so svojou manželkou a malým synom vracia z mesta, kde boli navštíviť sestru Toreho manželky, praskne pod ich saňami ľad a všetci zahynú. Potom sa dej sústredí na posledného muža z rodu Björndalovcov – Daga. 
Dag sa neskôr sám ožení a má dvoch synov. Staršieho pomenúva Tore po svojom nebohom bratovi a mladší dostáva meno po ňom samotnom. 
Čitateľ potom sleduje osud starého Daga, ktorý sa vydáva cestou peňazí a moci, no zároveň stráda bez šťastia a úprimnej radosti. Napokon je pod vplyvom životných úderov nútený zmeniť svoj prístup k ľuďom aj k životu samotnému.
Trygve Gulbranssen

Trygve Emanuel Gulbranssen (* 15. jún 1894, Oslo, Nórsko – † 10. október 1962, Eidsberg) bol nórsky spisovateľ a novinár. 
Aktívne pracoval v nórskom športovom hnutí, zameral sa na športovú činnosť mládeže. Svetovú známosť získal románovou trilógiou "Večne spievajú lesy (1933, Og Bakom synger skogen)", "Zo smrtnej hory fúka (1934 Det Blaser fra Dauingfjell)" a "Niet inej cesty (1935, Ingen vei går utenom)". Ide o rodovú ságu z drsného nórskeho sedliackeho prostredia. Romanticky v nej ale opisuje severskú prírodu v kontraste s tvrdým životom a vzťahy vidieckych Severanov.
Zoznam častí seriálu Hriešny zoznam

Zoznam častí seriálu Hriešny zoznam. Seriál má dve série. Prvá bola vysielaná na televíznej stanici Lifetime 8. apríla 2012, posledná 16. júna 2013. Na Slovensku seriál vysiela od júna 2014 TV Markíza.
The Roots

The Roots je americká hip-hopová/neo soulová skupina, ktorú v roku 1987 založili Tariq "Black Thought" Trotter a Ahmir "Questlove" Thompson v meste Philadelphia. Skupina je známa svojím jazzovým a vyberavým ponímaním hip-hopu spolu s použitím hudobných nástrojov na svojich vystúpeniach. Webstránka About.com skupinu zaradila na 7. miesto svojho zoznamu 25 Best Hip-Hop Groups of All-Time, pričom ich nazvala "Hip-hop's first legitimate band".
Členovia.
Časová os
Emilia Clarková

Emilia Clarková (; * 23. október 1986, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka. Jej najznámejšou rolou je Daenerys Targaryen v seriáli stanice HBO, "Game of Thrones" (2011 – 2019).
Životopis.
Narodila sa v Londýne a vyrástla v Berkshire. Jej otec bol divadelný zvukový technik, jej matka je podnikateľka a mladší brat študuje politiku. Jej záujem o hranie začal keď mala tri roky a videla muzikál "Show Boat", na ktorom v tej dobe pracoval jej otec. Študovala na školách St. Edward's (2000 – 2005) a Rye St Antony, kým išla študovať na Drama Centre London, ktoré absolvovala v roku 2009. Spočiatku sa objavovala v školských divadelných hrách, v dvoch na St. Edwards, v desiatich na Drama Centre London, v divadelnej hre "Sense" v uvedení od spoločnosti Company of Angels a v reklame pre Samaritans. Jej prvé televízne role boli Saskia Mayer v epizóde seriálu "Doctors" a Savannah vo filme "Trias útočí". Časopis Screen International ju menoval ako jednu z britských hviezd zajtrajška. V roku 2010 bola obsadená ako Daenerys Targaryen do fantasy seriálu z produkcie HBO, "Game of Thrones", ktorý je založený na knižnej sérii "Pieseň ľadu a ohňa" od Georgea R. R. Martina. Bola obsadená ako náhrada za inú britskú herečku Tamzin Merchant, ktorá bola nahradená z nezverejnených dôvodov. Seriál sa začal vysielať v apríli 2011, získal pozitívne recenzie a bol rýchlo obnovený aj pre druhú sériu. Za svoje stvárnenie Daenerys v roku 2011 získala EWwy Award pre najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe v dramatickom seriáli a v roku 2013 bola v rovnakej kategórii nominovaná na cenu Emmy. V roku 2013 si zahrala v novom celovečernom filme s názvom "Spike Island", pomenovanom po mieste, kde sa konal v 1990 koncert The Stone Roses. V marci 2013 stvárnila hlavnú úlohu Holly Golightly v broadwayskom uvedení Capoteho novely, "Raňajky u Tiffanyho". Hra mala premiéru 4. marca a derniéru 21. apríla. V máji 2013 bolo oznámené, že sa objaví po boku Jamesa Franca vo filme "Garden of Last Days", ale film sa nezačal produkovať. V roku 2013 bola Clarková obsadená ako Sarah Conor vo filme "Terminator Genisys", ktorý vyšiel v roku 2015. V septembri 2012 bolo oznámené, že Clarková chodí s hercom Sethom MacFarlane. Dňa 20. marca 2013 bolo oznámené, že svoj vzťah ukončili.
Slovenská národná futbalová liga

Slovenská národná futbalová liga bola v rokoch 1969 až 1993 najvyššia futbalová súťaž na území Slovenska. Bola založená v roku 1969 v súvislosti s federálnym usporiadaním Česko-Slovenska, kedy bol zavedený nový systém futbalových súťaží. Zanikla rozpadom Česko-Slovenska v roku 1993.
Systémy jednotlivých ročníkov.
Súťaž sa hrala ako C skupina 3. ligy za účasti 14 družstiev. Víťaz postupoval do celoštátnej 2. ligy, posledné družstvá vypadávali do dvoch skupín divízie.
Súťaž sa hrala ako Slovenská národná futbalová liga za účasti 14 družstiev. Víťaz postupoval do celoštátnej 2. ligy, posledné družstvá vypadávali do dvoch skupín divízie.
Súťaž sa hrala ako Slovenská národná futbalová liga za účasti 16 družstiev. Pretože sa rušila 2. liga, víťaz nepostupoval a zo súťaže vypadlo do dvoch skupín divízie až 9 družstiev.
Súťaž sa hrala ako Slovenská národná futbalová liga za účasti 16 družstiev. Víťaz hral baráž o postup do 1. ligy s víťazom Českej národnej futbalovej ligy, posledné družstvá vypadávali do dvoch skupín divízie.
Súťaž sa hrala ako Slovenská národná futbalová liga za účasti 16 družstiev. Víťaz postupoval do 1. ligy, posledné družstvá vypadávali do troch skupín divízie.
Súťaž sa hrala ako 1. slovenská národná futbalová liga za účasti 16 družstiev. Víťaz postupoval do 1. ligy, posledné družstvá vypadávali do dvoch skupín 2. slovenskej národnej futbalovej ligy.
Súťaž sa hrala ako posledný ročník 1. slovenskej národnej futbalovej ligy za účasti 16 družstiev. Prvých 6 družstiev postupovalo do 1. slovenskej ligy, zvyšné boli zaradené do 2. slovenskej ligy.
All Fall Down

„All Fall Down“ / „Breezeblock“ je singel rakúskej drum and bassovej dvojice Camo &amp; Krooked. Obe skladby singlu sa objavili na ich druhom štúdiovom albume "Cross the Line", ktorý bol vydaný koncom roku 2011 cez Hospital Records. Singel bol vydaný v Spojenom kráľovstve dňs 3. júna 2011, pričom skladba „All Fall Down“ obsahuje vokály od trance vokalistky Shaz Sparks (ktorá je známa pre svoju spoluprácu s drum and bassovým producentom Johnom B).
Singel sa stal jedným z prvých, ktoré sa dostali do rebríčkov, pričom obsadil 40. miesto v UK Dance Chart a 196. miesto v UK Singles Chart.
Walden alebo život v lese

Walden alebo život v lese (často skrátene Walden) je kniha amerického filozofa Henryho Davida Thoreaua, jedného z hlavných predstaviteľov transcendentalizmu.
Prvýkrát bola vydaná v roku 1854 bostonským nakladateľstvom Ticknor and Fields. Zobrazuje Thoreauov život po dva roky, dva mesiace a dva dni v lese na brehu jazera Walden, neďaleko jeho priateľov a rodiny v Concordu, Massachusetts. Walden bol napísaný tak, aby vzbudzoval dojem, že pobyt trval jeden rok, s jasne oddelenými ročnými obdobiami. Thoreau nazval svoj pobyt experimentom v prostom žití.
Jazero, pri ktorom Thoreau žil, je turistickou atrakciou a jeho okolie je miestom sporov o to, do akej miery má byť stavebne rozvíjané.
Walden (jazero)

Walden je jazero, ktoré sa nachádza pri americkom meste Concord v štáte Massachusetts. Dosahuje rozlohu a jeho maximálna hĺbka mierne presahuje . Jeho tvar bol vymodelovaný ustupujúcimi ľadovcami pred 10 až 12 tisíc rokmi.
Jazero Walden preslávil svojím dielom americký spisovateľ a filozof-transcendentalista Henry David Thoreau. Na jeho severnom brehu žil dva roky, počnúc letom 1845. Svoju skúsenosť zo života v úzkom spojení s prírodou vpísal do knihy Walden čiže Život v lesoch.
Pozemok, na ktorom si tu vystaval jednoduchú chatu, vlastnil jeho priateľ, filozof Ralph Waldo Emerson, ktorý ho Thoreauovi k realizácii jeho plánu zapožičal. Posteľ, stoličky a stôl z Thoreauovej chaty sa nachádzajú v zbierke múzea v Concorde.
Citát.
Blízko miesta, kde Thoreau žil, je vo drevenej doske vrytá citácie z jeho knihy:
Concord (Massachusetts)

Concord je mesto v Middlesex County, v americkom štáte Massachusetts. Žije tu asi 17 tisíc obyvateľov. 
Concord má významné miesto v amerických dejinách i literatúre. 
Dejiny.
V roku 1775 sa v meste a jeho blízkosti odohrala bitka o Lexington a Concord.
Literatúra.
Vzhľadom na svoju veľkosť má Concord bohatú históriu, ktorá je významná pre vývoj americkej literatúry. V roku 1835 sa do mesta prisťahoval filozof a spisovateľ Ralph Waldo Emerson (1803 – 1882), ktorý sa čoskoro stal jeho význačným občanom. Vytvorila sa tu skupina spisovateľov a filozofov, ktorým bol blízky transcendentalizmus, do ktorej ďalej patril napr. Henry David Thoreau, rodák z Concordu, či Nathaniel Hawthorne alebo Bronson Alcott.
Binárny diagram železo-uhlík

Binárny diagram železo-uhlík ( fázový, al. rovnovážny binárny diagram Fe-Fe3C ) popisuje rovnovážny binárny systém, v ktorom možno podľa závislosti na obsahu uhlíka a teplote odčítať fázové a štrukturálne premeny v zliatine železo-uhlík, (technickom železe). Okrem železa v prevažujúcej koncentrácii a uhlíka sú v technickom železe obsiahnuté ešte ďalšie žiadané prvky, ako sú napr. mangán, kremík atď., ale i nežiaduce, ako fosfor a síra. Najdôležitejší prvok – okrem železa – obsiahnutý v zliatine je uhlík, a už malé zmeny jeho koncentrácie majú zásadný dopad na vlastnosti materiálu. Ako ocele sa označujú zliatiny do obsahu 2,14 % uhlíka, nad touto koncentráciou sa zliatiny železo-uhlík označujú ako surové železo alebo liatiny.
Karbid

Karbidy sú zlúčeniny uhlíka s menej elektronegatívnymi prvkami s výnimkou vodíka. Podľa väzieb sa rozdeľujú na karbidy iónové, kovalentné a intersticiálne.
Iónové karbidy.
Karbidy s iónovými väzbami tvorí uhlík s prvkami prvej, druhej a tretej skupiny periodickej tabuľky, s lantanoidmi a s hliníkom. V kryštálovej štruktúre týchto karbidov sa môžu nachádzať anióny C4- ("metanidy"), C22- ("acetylidy") alebo C34- ("alylenidy"). Karbidy tohto typu sa reakciou s vodou rozkladajú za vzniku príslušných uhľovodíkov: metanidy → metán, acetylidy → acetylén, alylenidy → alylén (pri niektorých zlúčeninách napr. LaC2 vznikajú rozkladom aj iné uhľovodíky). Najvýznamnejší člen tejto skupiny je acetylid vápenatý (CaC2). Špeciálnym prípadom sú acetylidy 11. a 12. skupiny (meď, striebro, zlato, zinok, kadmium a ortuť), ktoré sa dajú pripraviť zavádzaním acetylénu do roztoku príslušného prvku, no ich štruktúra nie je iónová.
Kovalentné karbidy.
Kovalentné (polymérne) karbidy tvorí uhlík s kremíkom a bórom. Polymérne karbidy sú nereaktívne, majú vysoké teploty topenia a sú veľmi tvrdé. S kremíkom tvorí zlúčeninu SiC (karbid kremičitý, karborundum, v prírode sa vzácne vyskytuje ako minerál v meteoritoch – moissanit), v prípade bóru je väčšia variabilita zlúčenín, najbežnejší je B4C (karbid tetrabóru). Obe zlúčeniny, karbid kremičitý aj karbid tetrabóru, majú široké uplatnenie v priemysle (abrazíva, materiál pre brzdné doštičky a pod.).
Intersticiálne karbidy.
Intersticiálne (alebo aj kovové) karbidy tvorí uhlík s prechodnými prvkami. Kryštálová mriežka týchto zlúčenín je podobná kovovej, alebo je to kubické, alebo hexagonálne najtesnejšie usporiadanie atómov príslušného kovu s tým, že uhlík obsadzuje medzery v tomto usporiadaní. Príslušné karbidy si poväčšine zachovávajú kovové vlastnosti (vodivosť, lesk), uhlík zvyšuje teplotu topenia a tvrdosť materiálu.
Osobitným prípadom sú karbidy prvkov, ktorých kovový polomer je menší ako 135 pm (skupina železa, mangán, chróm), kde je väčšia variabilita zlúčenín. Napr. železo vytvára karbidy približného zloženia Fe3C, Fe7C3 a Fe2C, z nich najznámejší je Fe3C (cementit, zložka ocele). Tieto, takzvané "prechodné" karbidy (tvoria prechod medzi intersticiálnymi a iónovými karbidmi) sú viac reaktívne, často sú rozpustné v kyselinách, niekedy aj vo vode.
Melanippos (syn Hiketaóna)

Melanippos ("Melanippos") je v gréckej mytológii syn Hiketaóna z tróadskej Perkóty.
Keď trójsky princ Paris uniesol spartskému kráľovi Menelaovi manželku Helenu, jeho otec Hiketaón sa snažil vyhnúť vojne a preto Trójanom odporúčal, aby ju vrátili. Paris ale o tom nechcel nič počuť a keď sa na jeho stranu postavil aj jeho otec kráľ Priamos, Achájci boli nútení Tróji vypovedať vojnu. Vojna potom trvala desať rokov a priniesla Tróji skazu.
Malanippos bol vnuk trójskeho kráľa Laomedóna. Keď v trójskej vojne Menelaos zabil jeho bratranca Dolopa, hlavný veliteľ trójskych vojsk Hektor ho pobádal, aby ho pomstil. V pätnástom speve Homérovej Iliady jeho slová zazneli takto: „"Melanippos, chceš v boji ochabnúť? Čo tvojim srdcom nepohne, že zabili bratranca tvojho Dolopa? Nevidíš, ako zápasia o jeho zbroj? Ale poď za mnou! Veď nesmieš ďalej s Achájcami bojovať len z diaľky"". Malanippos Hektora nasledoval a keď sa následne dostal doprostred bojového virvaru, zabil ho Nestorov syn Antilochos.
Menón

Menón ("Menón") môže byť:
Oskár Čepan

Oskár Čepan (* 27. február 1925, Cífer – † 3. september 1992, Bratislava) bol slovenský literárny teoretik a historik, vedec a kritik, výtvarník, vydavateľ, archeológ, paleontológ, pedagóg, scénograf, amatérsky archeológ.
Život.
Oskár Čepan sa narodil 27. februára 1925 v malej obci zvanej Cífer. Po smrti otca, keď mal Oskár len tri roky sa s rodinou presťahovali do Trnavy. Už od detstva a ranej mladosti na jeho rozvoj pôsobilo sociálno-etické prostredie mesta, ale najmä svojou jedinečnou architektúrou spoločensko-kultúrne dominanty Trnavy. Už vo svojich školských časoch, kedy navštevoval tamojšie gymnázium, sa začal venovať maľbe a kresbe a hlavne skicovitému zobrazeniu Trnavy a jej okolitej krajiny. Silueta mesta sa neskôr vyskytuje aj v jeho neskorších kresbách, kolážach, ale aj v geometrickej abstrakcii.
Osobnosť Oskára Čepana bola všestranná a jeho záľuby sa koncentrovali na viacero navzájom úplne rozdielnych oborov. Svojou profesiou literárneho historika sa stal dôležitým umelcom produkujúcim v duchu dokonale moderných zámerov. V kontrastne s moderným uchytením umeleckej tvorby ho upútala najstaršia história jeho vtedajšieho bydliska, teda okolie hlavného mesta – Bratislavy, a aj jeho materinského kraja, Trnavskej pahorkatiny. Hoci bol Čepan veľmi aktívnym človekom, vo svojom voľnom čase, ktorého nemal veľmi nazvyš sa ešte venoval štúdiu domácej a zahraničnej literatúry súvisiacej s archeológiou. K tomu ho doviedla jeho detská záľuba v skúmaní tvarov kameňov, pričom ho zaujala hlavne staršia doba kamenná. Svoje poznatky sa potom snažil uplatniť aj prakticky. Venoval sa aj geológii, a o čom tuší len málo ľudí, aj scénografii. 
Kľúčovou líniou, akousi cestou sceľujúcou všetky tieto smery jeho záujmov bola výtvarná činnosť. Bola to počiatočná cesta, ktorou vykročil ešte v ranej mladosti a pokračoval ňou prakticky do konca svojich dní. Táto aktivita bola najviac spätá s jeho bytostným zmýšľaním a žitím. Možno práve preto si väčšinu svojich výtvarných diel nechával sám pre svoje vlastné súkromie, rodinu, či priateľov. 
Oskár Čepan zomrel 3. septembra 1992 v Bratislave.
Tvorba.
Monografie.
(ich vydávanie bolo zakázané) 
Oskár Čepan Award.
Ide o súťaž pre mladých umelcov, ktorú založila Wendy Luers v roku 1996, keď sa inšpirovala českým projektom, Ocenením Jindřicha Chalupeckého. Od roku 2001 táto súťaž nesie meno slovenského teoretika. Zúčastniť sa môžu slovenskí občania, ktorí ešte nedovŕšili 39 rokov, a môžu prezentovať svoje maľby, grafiky, kresby, sochy a tiež aj modernejšie umelecké žánre ako fotografia, video, či iné multimédiá.
Prihlásiť sa môžu samostatne, ale taktiež môžu rôzni umeleckí teoretici niekoho navrhnúť svojvoľne, ale daná osoba musí napokon s účasťou v súťaži súhlasiť. Profesionálna komisia, ktorá sa mení každé dva roky, potom v priebehu dvoch kôl vyberie víťaza. Do prvého užšieho výberú sa zo všetkých súťažiacich dostanú práve štyria, a z tejto štvorice potom komisia rozhodne o tom umelcovi, ktorí si odnesie cenu Oskara Čepana. Okrem toho ešte získava aj šesťtýždňový pobyt v New Yorku, zakončený vlastnou exhibíciou založenou na vedomostiach a zážitkoch nabudnutých počas tohto pobytu.
Kaliningrad (rozlišovacia stránka)

Kaliningrad môže byť:
Tróas

Tróas alebo Tróada ("Tróas") môže byť:
Cro

Carlo Waibel (* 31. január 1990), známy pod umeleckým menom Cro, je nemecký raper, spevák, producent a dizajnér, ktorý pôsobí pod vydavateľstvom Chimperator Productions. Svoju hudbu popisuje ako niečo medzi rapom a popom, čo nazýva "Raop". Známy je svojou panda maskou, ktorou si zakrýva tvár. Predal viac než 1 725 000 nosičov. Medzi jeho najznámejšie single patrí „Easy“, „Du“, „Einmal um die Welt“, „Whatever“.
Biografia.
Carlo sa už od malička sa venoval hudbe. Nahrávať začal v trinástich. Učil sa hrať na klavír a na gitaru. Navštevoval školu Johanna Gutenberga v Stuttgarte. Počas školy používal pseudonym Lyr1c. V roku 2009 vydal svoj prvý mixtape pod názvom "Trash". Neskôr v roku 2011 vydal svoj druhý mixtape "Meine Musik", vďaka čomu si ho všimol nemecký hip-hopový muzikant Kaas. Cez Kaas-a sa zoznámil s riaditeľom nahrávacej spoločnosti Chimperator Productions, pod ktorou dodnes pôsobí. Po tom, ako skončil školu, pracoval istý čas pre Stuttgartské noviny (Stuttgarter Zeitung) ako kariksturista. Od roku 2010 navrhuje pre svoju vlastnú módnu značku Vio-Vio.
V roku 2011 vyšiel aj mixtape "Easy". O rok neskôr vydal štúdiový album RAOP, z ktorého pochádza asi najznámejšia pieseň CRO-a "Einmal um die Welt". Ďalšie single z albumu sú "Du", "Meine Zeit", "King of Raop" a "Ein Teil". V roku 2013 vyšiel mixtape "Sunny" a štúdiový album "RAOP+5", na ktorom sa nachádza tiež singel "Whatever", ktorý bol hitom leta 2013 v Nemecku a Rakúsku. CRO koncertuje so svojou CRO Crew, ktorá sa skladá zo štyroch členov: PSAIKO.DINO (DJ), Tim Schwerdter (gitara) a Flo König (bicie).
Stefan Wyszyński

Blahoslavený Stefan Wyszyński [stefan vyšyňski] (* 3. august 1901, Zuzela – † 28. máj 1981, Varšava) bol arcibiskup Varšavy a Gniezna, kardinál, poľský prímas a obranca ľudskej dôstojnosti a ľudských práv.
Život.
V roku 1920 vstúpil do seminára v Wloclawku a po štyroch rokoch štúdií bol vysvätený na kňaza. V rokoch 1925 až 1929 pokračoval v štúdiách na Katolíckej univerzite v Lubline, ktorú zakončil doktorátom. Po vypuknutí druhej svetovej vojny sa ukrýval pred gestapom. Po skončení vojny sa vrátil späť do Wloclawku, kde reorganizoval seminár a zastával funkciu rektora. Roku 1946 ho pápež Pius XII. menoval lublinským biskupom. Do svojho biskupského erbu dal slová "Soli Deo" (Jedinému Bohu). Služba Bohu samotnému skrze Máriu bola viditeľná v celom jeho živote.
Po smrti kardinála Augusta Hlonda roku 1948 bol Wyszyński vymenovaný za arcibiskupa-metropolitu gnieznianského a varšavského a prímasa Poľska. Roku 1953 ho pápež Pius XII. menoval kardinálom.
Na počiatku 50. rokov, v období napätia medzi poľskou vládou a cirkvou, nechali komunistické orgány kardinála Wyszyńského zbežne uväzniť v Rywałde Królewskom, Stoczku Warmińskom, Prudniku a Komanczi. Na poslednom mieste svojej izolácie 16. mája 1956 napísal text Jasnohorské sľuby národa poľského ("Jasnogórskie sluby Narodu Polskiego").
Proces blahorečenia.
Proces blahorečenia začal 29. mája 1989 na popud pápeža sv. Jána Pavla II. Pápež František 18. decembra 2017 uznal hrdinské čnosti kardinála Wyszyńského, čím získal titul „ctihodný“.
Ján XIV. (pápež)

Ján XIV. (rodným menom "Pietro Canepanova"; * ?, Pavia, Taliansko – † 20. august 984, Rím, Pápežský štát) bol 136. pápež rímskokatolíckej cirkvi. Pápežský úrad zastával od decembra 983 do svojej smrti.
Biografia.
O jeho živote sa vie veľmi málo. Jediným zachovaným písomným prejavom Jána XIV. je jeho bula, ktorou udelil pálium arcibiskupovi Alovi z Beneventa. Krátko po uvedení do úradu sa do Ríma vrátil Oto II., ktorý predtým menoval Jána za pápeža, a ktorý zomrel na maláriu hneď po svojom príchode. Manželka Ota II., cisárovná Theofana sa musela vrátiť do Nemecka starať sa o svojho syna Ota III. a Ján zostal v Ríme bezbranný. Bonifác VII., ktorý bol protipápežom aj Benediktovi VII. sa vrátil do Ríma a uväznil Jána do Anjelského hradu, kde po štyroch mesiacoch umrel od hladu.
Vitalian

Svätý Vitalian (* ?, Segni, Byzantská ríša – † 27. január 672, ?) bol 76. pápež rímskokatolíckej cirkvi. Pápežský úrad zastával od 30. júla 657 do svojej smrti.
Biografia.
Na začiatku svojho pontifikátu obnovil dobré vzťahy medzi Svätou stolicou a Konštantínopolom. Byzantského cisára Konstansa II. vítal ohromnými ceremóniami, keď v júni 663 navštívil na 12 dní Rím. Napriek tomu cisár vydrancoval Panteon a 1. marca 666 vydal dekrét, na základe ktorého sa Ravenna stala stolicou nezávislou od Ríma s právom voliť si biskupa a aj ho vysvätiť troma sufragánmi. Vitalian sa snažil zaviesť vo Veľkej Británii katolicizmus rímskeho obradu a tým zrušiť keltské zvyky. 26. marca 668 vysvätil Teodora z Tarzu za canteburského arcibiskupa, aby reorganizoval cirkev v Anglicku. V Ríme rozvinul lateránsku spevácku školu, v ktorej boli vyškolení speváci „vitalíni“, ktorí spievali na nových pápežských omšiach byzantského obradu. Vitalian zomrel 27. januára 672. Neskôr bol vyhlásený za svätého, sviatok má 27. januára.
Charles Dance

Walter Charles Dance, (* 10. október 1946, Redditch, Spojené kráľovstvo) je britský herec, scenárista a režisér.
Životopis.
Narodil sa do rodiny kuchárky Eleanor a inžiniera Waltera. Vyrastal v Plymouthe. Venoval sa tiež grafickému dizajnu, ktorý vyštudoval na technickej škole pre chlapcov v Plymouthe, než sa dal na herectvo.
Kariéra.
Pred kamerou sa prvýkrát objavil v roku 1974 v seriáli "Father Brown". Slovenským a českým divákom potom môže byť známy z veľkého množstva úspešných celovečerných filmov. K tým najznámejším patria snímky ako: Len pre tvoje oči; Viac ako dosť; Dobrý deň, Babylónia; Votrelec; Hilary a Jackie; Tmavomodrý svet alebo Bazén. Objavil sa tiež v hlavných úlohách seriálov ako Ponurý dom alebo Game of Thrones. 
Venuje sa tiež réžii, pod jeho taktovkou vznikol film Dámy v rokoch.
Ocenenia.
Za svoju rolu v seriáli Ponurý dom bol nominovaný na cenu Emmy. Za rolu v ďalšom seriáli – Perla v korune – bol nominovaný na cenu BAFTA, ani jednu z nominácií však v ocenenie nepremenil. Za celú kariéru získal 9 ocenení, na ďalších 6 bol nominovaný. 
Je držiteľom Rádu britského impéria.
Osobný život.
Od roku 1970 do roku 2004 bol ženatý s Joannou Haythornovou, s ktorou má dve deti. Potom žil s herečkou Sophiou Mylesovou alebo sochárkou Eleanor Boormanovou, s ktorou má dcéru Rose.
Vyhladzovací tábor Bełżec

Vyhladzovací tábor Bełżec bol nacistický vyhladzovací tábor v nacistickým Nemeckom okupovanom Poľsku počas druhej svetovej vojny. Tábor sa nachádzal neďaleko obce Bełżec, v juhovýchodnom Poľsku blízko Lublinu.
Výstavba tábora sa začala v novembri 1941. V prevádzke bol od 17. marca 1942 do konca novembra až decembra 1942. Kremácie mŕtvych tiel pokračovali až do marca 1943. Prvé transporty prišli do tábora niekoľko dní po jeho sprevádzkovaní. Priviezli 30 000 Židov z Lublinu, 15 000 z Ľvova a 35 000 z okolia Lublinu. Prvým veliteľom tábora bol Christian Wirth. Od augusta 1942 do júna 1943 viedol tábor Gottlieb Hering. Tábor fungoval, podobne ako vyhladzovacie tábory Auschwitz-Birkenau, či Treblinka, ako súčasť operácie Reinhard - najmasovejšej vyvražďovacej akcie v rámci nacistického konečného riešenia židovskej otázky. V roku 1943 Himmler nariadil exhumácie obetí vraždenia v tábore a ich systematickú kremáciu, touto úlohou bol poverený Lorenz Hackenholt.
Bełżec sa tak stal dejiskom masovej popravy, zločinov proti ľudskosti, genocídy a holokaustu. V tábore počas jeho krátkej existencie zahynulo približne 500 000 až 600 000 ľudí, prevažne Židov.
Selah Sue

Selah Sue, vlastným menom Sanne Greet A. Putseys, (* 3. máj 1989, Leefdaal, Belgicko) je belgická speváčka.
Žánre, ktoré spieva, sú soul, reggae, R&amp;B. Do skladieb sa snaží dávať prvky v štýloch soul, funk a reggae, so snahou dostať sa na úroveň svojich idolov ako Lauren Hill, Erykah Badu a Bob Marley.
Tvorba.
Svoj debutový album s názvom "Selah Sue" vydala v roku 2011, album predstavoval aj jej najväčší úspech doposial. Z tohto albumu sa predalo niečo cez 720 000 kópií v Európe a len vo Francúzsku 320 000. Medzi jej najväčšie hity patril singel "Raggamuffin", alebo "Crazy vibes" a hlavne "This world". Singel Raggamuffin bol na YouTube videný viac než milión krát. Singel This world sa na Slovensku preslávil v známej televíznej reklame na čokoládovú pochúťku známej značky.
Hudobná kariéra.
V roku 2012 vydala svoj debutový album aj v Spojených štátoch, kde tento album dostal veľmi pozitívne recenzie. Viac ako 400 000 stiahnutí bolo spočítaných v priebehu jedného týždňa. Po tomto úspechu magazín Rolling Stone menoval Selah Sue ako jednu z nových tvári v roku 2012. Jej cesta k umeniu bola veľmi ťažká. Keďže vyrastala v malom meste v Belgicku, nemala veľa možností rozvíjať svoj talent ďalej a ani nikto z jej rodiny nemal nadanie tohto druhu. Nemala veľké predpoklady stať sa speváčkou. Aj keď nepatrí medzi najznámejšie speváčky na svete, jej tvorba je veľmi zaujímavá. V roku 2012 sa zúčastnila známeho európskeho festivalu v Česku s názvom "Rock For People".
Team (album)

Team je názov debutového albumu rovnomennej slovenskej rockovej skupiny.
Príprava materiálu na album sa začala niekedy v polovici 80. rokov. Začiatkom roku 1988 sa k Teamu pridal spevák Pavol Habera (dovtedy spieval Milan Dočekal), s ktorým skupina album nahrala. Pochádzajú z neho hity ako „Reklama na ticho“, „Malá nočná búrka“, „Nároční“ alebo „List od Vincenta“.
Michaela Kocianová

Michaela Kocianová (* 29. december 1988, Trenčín) je slovenská topmodelka.
Život.
Michaela patrí k najznámejším slovenským topmodelkám. Meria 181 centimetrov, farba vlasov je svetlo – hnedá a miery má 80 – 60 – 87. Má staršiu sestru a mladšieho brata. Objavili ju v súťaži Kenvelo Elite Model Look Slovakia, kde sa umiestnila na druhom mieste v národnom finále. Vyštudovala odbor "hotelová akadémia" na Strednej odbornej škole obchodu a služieb v Trenčíne. Od roku 2009 žije v New Yorku.
Kariéra.
Jej kariéra odštartovala v roku 2004, keď sa zúčastnila súťaže Kenvelo Elite Model Look. Prešla kastingom a v slovenskom kole sa umiestnila na 2. mieste. Na následnom svetovom finále sa umiestnila vo finálovej TOP 15. Jej prvá prehliadka bola pre Vivenne Westwood v Prahe, kde predvádzala šaty, ktoré vážili asi . V roku 2006 odštartovala jej kariéra v New Yorku, keď predvádzala pre značku Rodarte. Pokračovala prehliadkou v Paríži pre značku Rochas. Tam si ju všimli a začala dostávať mnoho ďalších ponúk. V roku 2010 mala možnosť účinkovať v kampani na parfum Dior Homme, ktorú režíroval Guy Ritchie a ocitla sa po boku slávneho herca Jude Law . Ako jediná slovenská modelka dostala v roku 2007 možnosť predvádzať na prestížnej show Victoria's Secret . Objavila sa tiež v Show Jana Krause 13. decembra 2013. Dnes pracuje pre agentúru Elite Model Management, ktorej je ambasádorkou a patrí medzi TOP 15.
Menón (mytológia)

Menón ("Menón") je v gréckej mytológii trójsky bojovník v trójskej vojne.
Menón bol trójsky bojovník, ktorý bojoval v trójskej vojne. Jediná zmienka o ňom je v dvanástom speve Homérovej Iliady, kde umiera rukou lapithského bojovníka Leontea, bojujúceho na strane Achájcov. 
V dvanástom speve Iliady sa rozpútala bitka o hradby, ktoré chránili achájsky tábor pred Trójanmi. Aj keď boli hradby veľmi pevné, vybudované z kameňov a dreva, urputný nápor nevydržali a Trójania pod velením hlavného veliteľa Hektora prenikli do achájskeho tábora.
Homér veľmi pútavo opisuje obraz boja, plného krutosti, počas ktorého umiera aj Menón: „"Vtedy syn Peirithoov, udatný muž Polypoites, Damasa zasiahol kopijou skrz prilbu s kovovými lícnicami, nemohla kovová prilba úder zadržať, kovový hrot prerazil naskrz jeho lebku, až celý mozog mu v hlave zaliala krv – tak Damasa zabil, keď sa na neho rútil. Potom chrabrého Pylóna a Ormena preklal, zbroj im odňal; Potom zas Leonteus, bojovník neľútostný, syna Antimacha, Hippomacha pri opasku prepichol svojím oštepom presným. Nato zas brúsený meč Lenteus vytasil z pošvy a najskôr na Antifa sa vyrútil a jemu zblízka ranu zasadil – ten naznak zvalil sa na zem. Potom zas Trójanov Iamena, Menóna a Oresta, všetkých do jedného mečom zrazil na živnú pôdu.""
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2014

Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2014 boli v poradí 5. Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 15.21. júna 2014 v meste Čang-chua, na Taiwane, za účasti 5 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Indonézie. Naopak, družstvo Uzbekistanu sa z turnaja na poslednú chvíľu odhlásilo. Titul obhájil Irán, ktorý doteraz zvíťazil na všetkých turnajoch. Bronzový Kazachstan získal svoju prvú medailu.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Nemecku. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k septembru 2013.
Something Good

„Something Good“ je skladba anglickej elektronickej skupiny Utah Saints z roku 1992. Prvýkrát sa objavila na sedemskladbovom EP "Something Good", neskôr už na debutovom albume "Utah Saints". „Something Good“ je agresívna house skladba, ktorá obsahuje vokálne prvky zo skladby „Cloudbusting“ od Kate Bush. Ako singel dosiahol 4. miesto v rebríčku UK Singles Chart a tiež 7. miesto v Hot Dance Club Play.
V roku 2008 bola skladba remixovaná a vydaná pod názvom „Something Good '08“. Vokály Kate Bush boli nahrané speváčkou Davinou Perrerou. Táto verzia bola vydaná dňa 17. marca 2008.
Divočina plukovníka Boba

Divočina plukovníka Boba () je rozľahlé chránené územie v juhozápadnom rohu Olympijského národného lesa v americkom štáte Washington. Svoje meno nesie po rečníkovi z 19. storočia Robertovi Greenovi Ingersollovi a nachádza sa asi 25 kilometrov východne od Quinaultského jazera. Zatiaľ čo nadmorská výška sa tu v rôznych častiach pomerne líši, druhou najvyššou horou je Hora plukovníka Boba s 1 371 metrami nad morom. Divočinu pokrýva dažďový prales mierneho pásma, ktorého ročný úhrn zrážok dosahuje 3 810 milimetrov.
Lekárska fakulta Slovenskej zdravotníckej univerzity v Bratislave

Lekárska fakulta Slovenskej zdravotníckej univerzity (skr. LF SZU) je priamym pokračovateľom Fakulty zdravotníckych špecializačných štúdií, ktorá bola zriadená spolu s Fakultou ošetrovateľstva a zdravotníckych odborných štúdií a s Fakultou verejného zdravotníctva na báze Slovenskej zdravotníckej univerzity. Svojou činnosťou nadviazala na aktivity Slovenskej postgraduálnej akadémie, ktorá od roku 1953 pod rôznymi názvami zabezpečovala postgraduálnej vzdelávanie lekárov, farmaceutov a iných zdravotníckych pracovníkov s vysokoškolským vzdelaním. Podobne rozvíjala a zabezpečovala aj kontinuálne medicínske vzdelávanie najmä formou periodických a cyklických školení už uvedených kategórií zdravotníckych pracovníkov.
LF SZU sa predovšetkým zaoberá prípravou odborníkov v dvoch doktorských študijných odboroch všeobecné lekárstvo a zubné lekárstvo. Lekárska fakulta SZU má priznané právo uskutočňovať III. stupeň vysokoškolského štúdia (doktorandské štúdium) v nasledujúcich akreditovaných študijných programoch: 
študijný odbor: vnútorné choroby a chirurgia.
Encyklopédia slovenských spisovateľov

Encyklopédia slovenských spisovateľov je slovenská dvojzväzková špecializovaná encyklopédia, ktorú vydalo vydavateľstvo Obzor v roku 1984. Vyšla v rámci edície Encyklopédie vydavateľstva Obzor v náklade 35 000 kusov (každý zväzok).
"Encyklopédia slovenských spisovateľov" „má podrobne spracované heslá s osobitným súpisom diela a literatúry o spisovateľovi“.
Konečný dátum pre spracovanie údajov bol 31. december 1980, časový záber bol od čias Veľkej Moravy po súdobú literatúru. Encyklopédia je rozdelená na tri časti. Prvá časť je slovník slovenských spisovateľov (celý 1. zväzok a s. 5 - 281 v 2. zväzku). Druhá obsahuje heslá o slovenskom literárnom živote: časopisy, významné edície, vydavateľstvá, zborníky a podobne (s. 282 - 512 v 2. zväzku). Tretiu časť tvorí sumarizujúca stať s názvom „Slovenská literatúra“ (s. 513 - 534 v 2. zväzku). Encyklopédia slovenských spisovateľov celkovo obsahuje vyše 1200 hesiel.
Na diele pracovalo 88 literárnych historikov a kritikov pod vedením Karola Rosenbauma.
Sojky v hlave

Sojky v hlave je slovenský film, ktorý natočil debutujúci režisér Juraj Lihosit podľa námetu a scenára Dušana Dušeka.
Je to pokus o zachytenie citového a myšlienkového sveta detí na prahu puberty, o načrtnutí problémov ktoré tento vek prináša. V mozaikovitej skladbe drobných prázdninových príhod zobrazujú autori prvé citové vzplanutie a sklamanie chlapca z malého mesta, drobné rodinné konflikty a kritický postoj vtedajších detí k okoliu. Maťo nespĺňa otcovu túžbu, aby sa venoval vo voľných chvíľach futbalu. Oveľa radšej trávi čas chytaním rýb s kamarátom Robom. Začína tiež snívať o spolužiačke Terke a dobrodružnom úteku z domu. Juraj Lihosit tak čiastočne narúša všeobecne prijatý obraz "šťastného a bezstarostného" detstva. Film je spracovaný v pomerne netypickom žánri lyrickej komédie. Úprimnosť výpovedí však narušuje prílišná štylizácia a schematickosť niektorých postáv. Film sa nakrúcal v Bratislave, vo Vojke, v Pezinku a Starej Turej.
Fortuna liga 2014/2015

Fortuna liga 2014/15 bol 22. ročník najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. Majstrovský titul obhajoval ŠK Slovan Bratislava, úplným nováčikom ligy bol tím FO ŽP Šport Podbrezová, ktorý nahradil FC Nitra. Titul získal tím FK AS Trenčín po prvý raz, na druhom mieste skončila MŠK Žilina a na tretom mieste ŠK Slovan Bratislava. Do 2.ligy zostúpil FK Dukla Banská Bystrica, a bez licencií MFK Košice.
Alexander Strelinger

Alexander Strelinger (* 10. september 1934, Turčiansky sv. Martin – † 10. júl 2022, Praha) bol bývalý slovenský kameraman a fotograf.
Strednú školu študoval v Brne, v roku 1960 ukončil štúdium kamery na FAMU. Po absolvovaní začal pôsobiť ako kameraman dokumentárnych filmov v Bratislave. Počas svojej kariéry spolupracoval na dokumentárnych filmoch s mnohými významnými slovenskými režisérmi. Významnú kapitolu v jeho filmografii tvorí spolupráca s Martinom Slivkom, nakrútili spolu viacero dokumentov a portrétov." Počas svojej kariéry nakrútil viac ako 130 dokumentárnych filmov.
Svoje fotografie vystavoval už v roku 1960 ("Štyria mladí fotografi"), v roku 1990 ("Slovenská fotografia 60. rokov"), v rámci bratislavského Mesiaca fotografie 2009 pod názvom "Alexander Strelinger: Úvahy a neúvahy 1953-1959". V rámci udeľovania cien za najlepší kameramanský výkon "Kamera 2008" získal "Cenu za celoživotné dielo". Pôsobil dlhé roky ako pedagóg na Vysokej škole múzických umení v Bratislave na odbore dokumentárny film , neskôr v ateliéri kameramanskej tvorby.
FK Pohronie

FK Pohronie je slovenský futbalový klub z mesta Žiar nad Hronom hrajúci v najvyššej slovenskej futbalovej súťaži od sezóny 2019/20. Domáce zápasy hráva na Mestskom štadióne Žiar nad Hronom, ktorý disponuje kapacitou 2 309 miest.
História.
1. júna 2012 sa kluby TJ Sokol Dolná Ždaňa a FK Žiar nad Hronom zlúčili a tak vznikol klub FK Pohronie. Klub začal hrávať v 3. lige, no hneď v prvej sezóne sa umiestnil na prvom mieste tabuľky a postúpil do 2. ligy. Do leta 2017 hrával klub svoje ligové zápasy na ihrisku v Dolnej Ždani. Následne sa presunul na štadión v Žiari nad Hronom, ktorý bol v danom čase na novo zrekonštruovaný. Po šiestich rokoch v 2. lige klub v sezóne 2018/19 obsadil prvé miesto tabuľky a historicky po prvýkrát postúpil do najvyššej súťaže, v ktorej sa po prvý raz predstavil v sezóne 2019/20.
Spolupráca.
Iné futbalové kluby.
Nasledujúce futbalové kluby spolupracujú s FK Pohronie:
Tréneri.
Zoznam trénerov klubu od postupu do najvyššej slovenskej futbalovej súťaže: