burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Joan Petersová

Joan Petersová (* 29. apríl 1936, Chicago, Illinois, USA – † 6. január 2015, tamže) bola americká novinárka a spisovateľka, ktorá sa najväčšmi preslávila v USA a v Izraeli svojou kontroverznou knihou o izraelsko-palestínskom konflikte "From Time Immemorial" (Od nepamäti) publikovanou v roku 1984.
Kariéra.
Písala pre časopisy ako Harper's, Commentary, The New Republic a The New Leader v sedemdesiatych a skorých osemdesiatych rokoch dvadsiateho storočia. V roku 1973 spoluvytvorila sériu dokumentárnych televíznych relácií týkajúcich sa izraelsko-palestínskeho konfliktu na celoštátnom kanáli CBS a v tejto veci sa stala aj komentátorkou pre PBS. V CBS potom pôsobila aj ako producentka správ.
Počas vlády prezidenta Jimmyho Cartera sa stala poradkyňou pre otázky týkajúce sa Blízkeho východu, neskôr bola členkou správnej rady Národného výboru pre americkú zahraničnú politiku ().
Od nepamäti (From Time Immemorial).
Petersovej "„história a obrana“" Izraela sa zaoberá demografickou históriou Palestíny. Demografické štúdie v prevažnej väčšine dokazujú, že arabská populácia v Palestíne kontrolovanej Osmanskou ríšou predstavovala na prelome 19. a 20. storočia "94%" – teda majoritu, ktorá sa zmenšila na polovicu v dôsledku masívneho židovského prisťahovalectva. Petersová radikálne spochybnila takýto výklad s tým, že podstatná časť palestínskeho ľudu na počiatku 19. storočia sama preplnila Svätú zem svojou emigráciou z arabských krajín. Na základe toho Petersová a veľa jej čitateľov považovalo predstavu o prevýšení pôvodného palestínskeho obyvateľstva imigráciou o niečo viac ako propagandu, a že v skutočnosti na približne dve paralelne prebiehajúce vlny imigrácie, na židovskú a arabskú vlnu, čakala v Palestíne pomerne neobývaná krajina.
V tejto knihe doslova upiera Palestínčanom akékoľvek historické právo na historické územie Palestíny. Jej kniha, rovnako ako aj tvrdenia v nej, boli opakovane využívané ako "nezvratný" dôkaz o tom, že Palestínčania nemajú napriek svojmu národnooslobodzovaciemu boju právo na vlastný štát.
Takéto tvrdenia ostro napadol americký politológ židovského pôvodu Norman Finkelstein.
The Holocaust Industry

Kniha The Holocaust Industry. Reflections on the Exploitation of Jewish Suffering (dosl. Priemysel holokaustu. Úvahy o zneužívaní židovského utrpenia) bola publikovaná v roku 2000. Norman Finkelstein v nej tvrdí, že Elie Wiesel a ďalší zneužívajú pamiatku holokaustu ako "„ideologickú zbraň“". Rovnako sa tak štát Izrael, "„jedna z vojensky najsilnejších krajín sveta s otrasnou bilanciou v oblasti ľudských práv sám obsadil do roly štátu obete“", aby získal "„imunitu proti kritike.“" Tiež popisuje to, čo nazýva "„dvojitým vydieraním“" "„odpudzujúcim gangom plutokratov, chuligánov a mediokratov“" snažiacich sa získať obrovské právne odškodné a finančné vyrovnanie od Nemecka a Švajčiarska a tieto peniaze potom idú právnikom a organizáciám zainteresovaným v ich získaní a nie skutočným preživším holokaustu. 
Kniha sa stretla s odmietavou reakciou v niektorých kruhoch, s kritikou, že bola nedostatočne prepracovaná a/alebo umožnila iným využiť ju na antisemitské účely. Napríklad, nemecký historik Hans Mommsen označil prvé vydanie za "„najtriviálnejšiu knihu, ktorá môže ľahko vznietiť antisemitské predsudky.“" Izraelský historik holokaustu Israel Gutman nazval knihu "„hanopisom“" uvádzajúc, že "„nejde o vedeckú ani politickú literatúru ... dokonca si nemyslím, že môže byť recenzovaná či hodnotená ako legitímna kniha.“" Knihu ostro kritizoval aj profesor Brownovej univerzity Omer Bartov a profesor Peter Novick z University of Chicago.
Finkelstein však má aj svojich podporovateľov. Raul Hilberg, všeobecne uznávaný ako popredný expert medzi bádateľmi holokaustu, povedal, že kniha vyjadruje názory, s ktorými on sám v podstate súhlasí a rovnako ako Finkelstein považuje zneužívanie holokaustu za "„odporné“". Pri inej príležitosti na otázku, že či Finkelsteinova analýza nemôže byť neonacistami využitá na antisemitské účely, Hilberg odpovedal: "„Aj keby ju tak použili, obávam sa, že pravda musí byť povedaná otvorene bez ohľadu na následky, ktoré by boli nežiaduce či prekážajúce.“"
Priemysel holokaustu

Priemysel holokaustu môže byť:
Kauza Dershowitz-Finkelstein

Kauza Dershowitz-Finkelstein bol verejný spor, ktorý viedli akademici Alan Dershowitz a Norman Finkelstein, vzhľadom na Izraelsko-palestínsky konflikt v roku 2005.
Priebeh.
Krátko po vydaní knihy Alana Dershowitza "The Case for Israel" ju Finkelstein označil za zbierku podvodov, falzifikácií, plagiátorstva a hlúpostí. Počas debaty v relácii Democracy Now! Finkelstein tvrdil, že Dershowitz nepoznal niektoré časti svojej vlastnej knihy, rovnako tvrdil, že knihu ani nepísal a že ju možno ani vôbec nečítal. 
&lt;br&gt;Finkelstein si všimol 20 prípadov na rovnakom počte strán, kde Dershowitz cituje zdroje a pasáže zhodné s tými, ktoré použila vo svojej knihe Joan Petersová, pričom tieto boli v takmer rovnakom poradí . V dvoch prípadoch zopakoval Petersovej chyby (pozri nižšie). Na základe toho Finkelstein usúdil, že Dershowitz nepreveril pôvodné zdroje napriek neskorším tvrdeniam. Finkelstein naznačuje, že kopírovanie citácií sa rovná kopírovaniu myšlienok.
&lt;br&gt;Pri skúmaní kópie rukopisu, ktorý sa mu podarilo získať, našiel dôkaz o tom, že Alan Dershowitz poslal svojho asistenta Hollyho Betha Livingstona do harvardskej knižnice overiť zdroje, ktoré čítal v Petersovej knihe. 
Alan Dershowitz reagoval na obvinenie v liste riaditeľovi vydavateľstva University of California tvrdiac, že Finkelstein vo svojej knihe upravil kľúčovú citáciu tým, že zmenil slová (z „citovať“ na „kopírovať“). Vo verejnej debate k tomu povedal, že „ak by niekto použil citát a neoveril si či to naozaj povedal Mark Twain, tak by to bolo, samozrejme, vážne obvinenie“, ale dôrazne trval na tom, že on to tak neurobil, že skutočne preveril pôvodný zdroj od Marka Twaina.
Dershowitz hrozil kvôli obvineniam vo Finkelsteinovej knihe žalobou pre urážku na cti, na čo Finkelstein zmazal slovo „plagiátorstvo“ z textu knihy pred jej publikáciou. Tiež odstránil tvrdenie, že Dershowitz nie je skutočný autor knihy "The Case for Israel", pretože, ako povedal vydavateľ, „to nevedel dokázať“.
Tvrdiac, že preveril pôvodné zdroje, Alan Dershowitz vyhlásil, že Norman Finkelstein ho jednoducho obviňuje zo správneho akademického prístupu: citovanie referencií, ktoré pôvodne čítal v Petersovej knihe. Poprel, že by použil niektorú z jej myšlienok bez citácie. 
V poznámke v knihe "The Case for Israel", ktorou cituje Petersovej knihu, Dershowitz explicitne popiera, že by sa „spoliehal“ na Petersovú pri „záveroch alebo dátach“.
&lt;br&gt;Ale v ich vzájomnom rozhovore v relácií Democracy Now Finkelstein cituje presné pasáže Dershowitzovej knihy, v ktorých termín, ktorý podľa neho Joan Petersová vytvorila, bol nesprávne pripísaný George Orwellovi:
James O. Freedman, bývalý prezident Darmouth College, Iowskej univerzity a Americkej akadémie vied a umení, Dershowitza bránil:
Odpovedajúc na článok v "The Nation" Alexandra Cockburna Dershowitz tiež citoval "Chicago Manual of Style":
… na čo Cockburn odpovedal:
Štadión San Mamés

Estadio San Mamés ("slovensky": štadión San Mamés) je futbalový štadión v Bilbau, Baskicko, Španielsko. Tento štadión je domovským stánkom Athletic Club, ktorý má prezývku "Los leones de San Mamés-Bilboko leoiak" ("slovensky": Levy zo San Mamés - Baskické levy). Táto prezývka je odvodená od udalosti, ktorá sa spája s kostolom San Mamés ("slovensky": Svätý Mamés) blízko, ktorého bol postavený štadión klubu. Podľa legendy bol raný kresťan, ktorý sa volal Mamés, hodený Rimanmi levom, ktoré ho odmietli zožrať. Mamés bol neskôr vyhlásený za svätého. Štadión Athletica nesie rovnaké meno ako blízky kostol, San Mamés, ale je tiež nazývaný La Catedral ("slovensky": Katedrála).
História.
Základný kameň štadióna bol položený 20. januára 1913 počas úradovania prezidenta Alejandra de la Sota. O sedem mesiacov neskôr, v auguste toho istého roku, bol štadión slávnostne otvorený. Kapacita tohto štadióna bola 7 000 miest, z toho 3 000 na sedenie. Prvý zápas na novom štadióne sa odohral 21. augusta 1913 medzi Athleticom a Racingom of Irún so zmierlivým výsledkom 1-1. Seve Zuazo mal česť urobiť prvý výkop a Pichichi bol autorom prvého gólu "Rojiblanco" ("slovensky": červeno-bielych) v Katedrále.
Začiatkom päťdesiatych rokov došlo na štadióne k zásadným zmenám. Na hlavnej tribúne bolo vybudované jedno celé nové poschodie bez akýchkoľvek oporných stĺpov a nad ním sa čnel dominantný oblúk, ktorí sa stal od sezóny 1952/53 symbolom štadióna.
V roku 1957 bola vybudovaná južná tribúna, v roku 1961 severná, v roku 1964 bolo nainštalované osvetlenie a v roku 1972 bola postavená východná tribúna. Ďalšie zásadné zmeny prebehli pred majstrovstvami sveta vo futbale v roku 1982. Od tohto obdobia je štadión v podstate taký istý ako dnes.
San Mamés Barria.
San Mamés Barria ("slovensky": Nový San Mamés) je dočasný názov pre nový plánovaný futbalový štadión v Bilbau, Baskicko, Španielsko. Tento štadión má byť novým domovom futbalového klubu Athletic Club a má nahradiť súčasný štadión San Mamés.
San Diego Comic-Con

San Diego Comic-Con International, je štvordňový multi-žánrový con, ktorý sa koná každé leto v San Diegu v Kalifornii od roku 1970. Tento celosvetový festival odhaľuje všetky novinky vo svete komiksov, filmov a televíznych seriálov, v ktorých vystupujú superhrdinovia.
Od roku 1974 sa počas tejto udalosti udeľujú ceny Inkpot Award.
Zoznam skratiek štátov USA

Skratky a kódy štátov USA sú používane ako súčasť poštových adries, v rámci zapracovávania dát, v obecnom zmysle skratiek, a taktiež k ďalším účelom.
História.
Už v októbri 1784 prijal Poštový úrad USA spoločné skratky pre štáty a teritória. Avšak tieto boli akceptované len vďaka ich obľúbenosti. Pošty uprednostňovali namiesto skratiek plné názvy v zmysle predchádzania zámeny adries.
Moderné dvojpísmenové skratkové kódy štátov a teritórií sa začali používať v priebehu prechodu pôšt na ZIP kódy v roku 1963. Od tej doby bola zmenená skratka iba jediného štátu Nebrasky, z kódu „NB“ na „NE“, aby sa predišlo zámene s provinciou New Brunswick (Nový Brunsvik) v Kanade. Predtým než v roku 1987 minister obchodu prijal dvojpísmenové kódy ako oficiálne v poštovnom styku vládnych dokumentov, tak vládna tlačiareň používala (United States Government Printing Office, GPO) vlastnú sadu skratiek.
Súčasné použitie tradičných skratiek.
AP pravidlá (Associated Press Stylebook) sú obvyklou smernicou pre väčšinu amerických novín ako používať skratky štátov, pokiaľ sú pripojené k názvu mesta (napr. Miami, Fla.) AP doporučuje písať celý názov štátov "Alaska, Hawaii" a u štátov, ktorých názov je zložený z piatich či menej písmen, ďalej potom písať celé názvy všetkých teritórií s výnimkou District of Columbia (D.C.). Manuály ako Bluebook a ALWD Citation Manual, používajú štandardne tieto tradičné skratky taktiež.
Poštové skratky.
Poštový úrad USA zaviedol sadu skratiek, aby zjednodušil poštový prenos pomocou optického rozpoznávania znakov a ďalších automatizovaných zariadení. Existujú taktiež oficiálne USPS skratky ako súčasť adries, napríklad u určenia ulíc.
Tieto poštové skratky sa líšia od tradičných skratiek ako napr. "Calif., Fla. alebo Tex". AP pravidlá uvádzajú, že tradičné skratky štátov možno používať v inej súvislosti než v názve poštových adries. Avšak Chicagske pravidlá (Chicago Manual of Style) teraz odporúčajú používať i dvojpísmenové skratky v tradičnej forme, ako jednu z volieb.
Poštové skratky sú zhodné s ISO 3166-2 pre všetkých 50 štátov Únie.
Nekolidujú však s trinástimi kanadskými pod-národnými poštovými skratkami.
Ďalšie skratky a kódy.
Federal Information Processing Standard ustanovil číselné a abecedné kódy pre všetky štáty a mnoho odľahlých území. FIPS číselné kódy sú označené ako FIPS (viac tabuľka vyššie).
Abecedné FIPS kódy štátov sú až na výnimky zhodné s kódmi USPS, okrem menších odľahlých ostrovov USA a poštových vojenských oblastí USA, ktoré majú USPS kódy (AA, AE, AP), ale žiadne FIPS kódy.
Štadión San Mamés Barria

San Mamés Barria ("slovensky": Nový San Mamés) je dočasný názov pre nový plánovaný futbalový štadión v Bilbau, Baskicko, Španielsko. Tento štadión má byť novým domovom futbalového klubu Athletic Club a má nahradiť súčasný štadión San Mamés. Projekt na výstavbu tohto štadióna bol schválený v marci 2006. Po siahodlhých rokovaniach so samosprávou mesta sa jeho výstavba má začať v apríli 2010. Od sezóny 2014/2015 by mal hrať Athletic Club svoje zápasy na tomto päť hviezdičkový štadióne s kapacitou 58-tisíc divákov vybudovanom za 240 miliónov eur.
Nový štadión bude postavený hneď vedľa súčasného štadiónu San Mamés na pozemku, ktorý bol do roku 2003 vo vlastníctve Bilbao International Trade Fair. Najprv budú vybudované trištvrtiny tohto štadióna, na ktorom sa začnú potom hrať zápasy, následne bude starý štadión zbúraný a nový sa dobuduje. Výstavbe nového štadióna ustúpi aj časť areálu Baskickej univerzity v susedstve.
Motočika Čósokabe

Motočika Čósokabe (; * 1538 - † 11. júl 1599) bol japonský daimjó obdobia Sengoku. Bol 21. vodcom klanu Čósokabe z provincie Tosa (v súčasnosti prefektúra Kóči). Bol synom a dedičom Kuničiku Čósokabe a jeho matka pochádzala z klanu Saitó z provincie Mino. 
V roku 1575, Motočika bol víťazom bitky pri Watarigawe, ovládol provinciu Tosa. Počas nasledujúceho desaťročia rozšíril svoju moc na celé Šikoku. V roku 1585 Hidejoši Hašiba (neskôr Tojotomi) napadol tento ostrov s vojskom o sile 100 000 mužov, ktoré viedli Hideie Ukita, Takakage Kobajakawa, Motonaga Kikkawa, Hidenaga Hašiba a Hidecugu Hašiba. Motočika sa vzdal a stratil provincie Awa, Sanuki a Ijo; Hidejoši mu dovolil ponechať si provinciu Tosa. 
Pod Hidejošim sa Motočika a jeho syn Nobučika zúčastnili invázie do susedného Kjúšú, pri ktorej Nobučika zomrel. V roku 1590 Motočika viedol flotilu pri obliehaní Odawary a tiež sa zúčastnil japonskej invázie do Kóree v roku 1592. 
Motočika zomrel v roku 1599 vo veku 61 rokov vo svojej rezidencii Fušimi.
Demografia USA

Demografia Spojených štátov je pomerne pestrá, keďže územie štátu bolo osídlené prevažne imigrantmi, ktorí do USA prišli z celého sveta. Niekoľko kolonizačných vĺn malo rôzne zloženie v závislosti na krajine pôvodu.
Ľudia sem prichádzali za lepším životom, utekali pred chudobou a pred náboženským útlakom. V Spojených štátoch potom našli slobodu a mohli začať nový život. K imigrácii taktiež prispeli zlaté horúčky a vidina rýchleho zbohatnutia. V predchádzajúcich storočiach sa do USA sťahovali hlavne Európania, dnes sú to Ázijčania a imigranti z Latinskej Ameriky. V roku 2006 prekročil počet obyvateľov USA 300 miliónov. Výsledkom 23. sčítania populácie USA ku dňu 1. apríla 2010 je celkový počet 308 745 538 obyvateľov.
Rasové zloženie.
Podľa odhadu United States Census Bureau z roku 2005 vyzerá rasové zloženie USA takto:
Tieto čísla zahrnujú aj také osoby, ktoré sa označujú ako Hispánci. Od sčítania z roku 2000 znamená termín „Hispánec“ človeka, ktorý má španielske korene. Či už je to rodný Španiel alebo osoba z Latinskej Ameriky, (Latinská Amerika bola osídlená Španielmi, ktorí sa neskôr zmiešali s miestnymi Indiánmi) napr. z Mexika, Portorika, Kuby, Kolumbie a pod. Rasa je totiž pri americkom sčítaní ľudu jedna vec, zatiaľ čo hispánsky pôvod („hispánskosť“) vec druhá. Preto môže byť člen akejkoľvek rasy zároveň Hispáncom. Tieto osoby väčšinou hovoria po španielsky.
Club Bizcaya

Club Bizcaya bol baskický futbalový klub špeciálne vytvorený, aby odohral dva turnaje, Copa de la Coronación ("slovensky": Korunovačný pohár) v roku 1902 a Copa del Rey ("slovensky": Kráľovský pohár) v roku 1907. 
V roku 1902 sa odohral prvý ročník Copa del Rey (pod názvom Copa de la Coronación). Pri tejto príležitosti sa v Bilbau rozhodli zložiť z dvoch celkov, Athletic Club a "Bilbao FC", jeden tím, ktorý bude reprezentovať Bilbao na tomto turnaji.
Copa de la Coronación 1902.
Club Bizcaya v tomto roku tvorili hráči zložený z dvoch klubov, Athletic Club (založený 1898) a "Bilbao FC" (založený 1900). Tento tím reprezentoval Bilbao na turnaji pri príležitosti korunovácie španielskeho kráľa Alfonsa XIII. a tento turnaj vyhral, keď vo finále porazil FC Barcelona 2-1, gólmi Astorquiu a Cacaeauxa. Neskôr v roku 1903 sa "Bilbao FC" zlúčilo do jedného klubu s Athleticom Club.
Copa del Rey 1907.
Club Bizcaya tentoraz vytvorili hráči Athletic Club a Unión Vizcaino. Tento tím sa dostal do finale Copa del Rey, v ktorom 30. marca 1907 na štadióne Hipodrómo v Madride prehral s Madridom FC 0-1
CD Baskonia

Club Deportivo Baskonia (doslova "Športový klub Baskicko") je španielsky futbalový klub v Basauri v Baskicku. Klub bol založený v roku 1913 a aktuálne hrá v "Tercera División" (doslova "Tretia liga"), čo je štvrtá úroveň španielskej ligy. Jeho domovským stánkom je Estadio de López Cortázar s kapacitou 8 500 miest.
Súčasným prezidentom klubu je Juan Ignacio Azurmendi a klub má približne 700 členov. Patrí medzi najstaršie baskické futbalové kluby. Odohral 6 sezón v "Segunda División", 8 sezón v "Segunda División B" a 4-krát vyhral "Tercera División", v ktorej strávil 43 sezón. 
História.
CD Baskonia bol spočiatku založený ako samostatný klub a po prvýkrát hral národnú ligu až o 30 rokov neskôr. Neskôr odohral šesť sezón v rokoch 1957 až 1963 v "Segunda División", to však bolo ešte predtým ako sa z neho stal rezervný tím Athletica Club.
Keďže v roku 1997 sa z neho stal rezervný tím Athletica Club, neumožňuje mu to postúpiť do vyššej súťaže, lebo nemôže hrať v rovnakej lige ako rezerva Bilbao Athletic. Niektorí jeho hráči sa dokázali presadiť v konkurencii hráčov prvého tímu Athletic Club a hrali najvyššiu španielsku ligu "Primera División" a európske pohárové súťaže.
V sezóne 1997/98, keď sedel na trénerskej lavičke José Luis Mendilibar, klub zvíťazil v Tercera División a odohral baráž o postup. Hoci klub baráž vyhral nemohol postúpiť do "Segunda División B", keďže ďalší rezervný tím Athletic Club, Bilbao Athletic, hralo v tejto súťaži. 
Mendilibar ostal na lavičke CD Baskonia aj v sezóne 1998/99, už to však nebolo to aké úspešné vystúpenie ako v predchádzajúcej sezóne. Tím skončil na siedmom mieste.
Trénerske žezlo v sezóne 1999/00 prevzal Patxi Rípodas a iba jeden bod chýbal, aby sa tím pod jeho vedením kvalifikoval do baráže o postup. Piata priečka na konci sezóny bola veľmi potešujúca. Najlepším strelcom "Tercera División" bol Gurpegi s 15 gólmi. 
Sezóna 2000/01 znamenala návrat Josého Luisa Mendilibara na trénerske miesto a po jeho boku bol muž, ktorý k nemu neodmysliteľne patril, José Mari Argoitia. Po náročnej sezóne tím skončil na šiestom mieste v tabuľke. Pod vedením Edorta Murua v sezóne 2001/02 skončila Baskonia na siedmej pozícii. 
Sezóna 2002/03 bola skvelá, Edorta Murua dal dohromady tím silný najmä v útoku. Tento tím bol najmladším v posledných rokoch a vyhral svoju skupinu Tercera División. V baráži o postup bol druhý hneď za Logroñés CF.
Tréner Félix Sarriugarte doviedol tím na výborné tretie miesto v sezóne 2003/04. Mnohí hráči klubu boli povolaní Ernestom Valverdem, aby odohrali semifinále Baskické pohára proti klubu Baracaldo. 
Počas sezóny 2004/05, keď viedol tím tréner Kike Liñero, došlo v klube k významnej zmene. Keďže zomrel Celestino Arizmendiarreta, ktorý bol prezidentom klubu od roku 1981, na jeho miesto nastúpil jeho najbližší spolupracovník a dovtedajší viceprezident Juan Ignacio Azurmendi. Tím skončil v tejto sezóne na ôsmom mieste.
Osobnosti.
Medzi známych trénerov, ktorí pôsobili v klube patrí najmä Javier Clemente. Významných hráčov je viac, napr. José Ángel Iribar, Unai Expósito, Fernando Llorente, Francisco Yeste, Daniel Aranzubia, Luis Prieto, Fernando Amorebieta a Javier Iturriaga.
Jošimoto Imagawa

Jošimoto Imagawa (; * 1519 – † 1560) bol daimjó provincií Suruga a Tótómi v období medzi rokmi 1536 – 1560. Tretí syn Udžičika Imagawu Jošimoto nahradil svojho otca po úspešnom vyriešení sporu o nástupníctvo, ktorý viedol so svojimi bratmi. To sa stalo práve roku 1536. O rok neskoršie sa oženil s dcérou Nobutora Takedu a spojil sa so Šingenom Takedom počas jeho prevzatia provincie Kai v roku 1540. Známy správca Jošimoto vykonal sériu prieskumných akcií a premenil svoje hlavné mesto Sumpu na centrum kultúry. Samotný Jošimoto mal sklony k moderným trendom a umeniam. Strihal si riasy a čiernil zuby, presne podľa vtedajšej módy kjótskej šľachty (jedna z jeho žien bola šľachtickej krvi a pomáhala mu so správou jeho panstva). Vojensky Jošimoto smeroval ku konsolidácii panstva Imagawov, v čom mu výdatne pomáhal jeho strýko, generál a mních Čóró Sessai (zomrel v roku 1557). Zabezpečil si vplyv nad Tótómi a urobil niekoľko politických manévrov, ktoré viedli k podrobeniu klanu Macudaira v roku 1548 a k získaniu mladého Iejasua Tokugawu ako rukojemníka.
Západné ťaženie.
V priebehu svojej expanzie na západ sa Jošimoto dostal do konfliktu s klanom Oda v spore o provinciu Mikawa. Spolu sa stretli v mnohých bitkách, z nich poslednú, bitku pri Azukizaki, Jošimoto prehral. Veľkým prínosom, ktorý Jošimoto predstavoval, bola jeho schopnosť pohybovať sa v politickom prostredí 50. rokov 16. storočia. Stal sa prostredníkom medzi Šingenom Takedom a Udžijasuom Hódžó, ktorý ho požiadal, aby Takedovi vyhovoril útok na provinciu Kózuka.
Fatálny pochod na Kjóto.
Na sklonku 50. rokov 16. storočia sa Jošimoto tešil silnej pozícii a začal pochod na Kjóto. Sessai zomrel roku 1557, ale Imagawa využil talent Motojasua Macudairu (Iejasu Tokugawa) v oblasti vojnových stratégií a poveril ho, aby zmapoval Nobunagove aktivity. Keď získal dostatok informácií, rozhodol sa v roku 1560 povolať svojich mužov do zbrane. Podarilo sa mu zhromaždiť medzi 15 – 20 tisíc mužov zo Surugy a Mikawy a v júni toho istého roku vyrazil do Kjóta. V priebehu postupu zrovnal so zemou dve pevnosti Odov – Marume a Terabe – a nechal armádu oddychovať v Dengaku-hazame, neďaleko Okehazamy, kde si prezrel hlavy padlých nepriateľov a oddával sa hudobnému predstaveniu. Medzitým sa Nobunagovi muži nepozorovane dostali až k táboru Jošimota a začali krvavý útok. Strhla sa obrovská mela a zmätok, v ktorej bol Jošimoto zabitý Šinosukom Mórim. Sotva sa správa o Imagawovej smrti rozšírila medzi jeho vojsko, dalo sa rýchlo na ústup. Porážka totiž znamenala nie len koniec Jošimota, ale tiež prípadný zánik klanu Imagawa. Jošimotov nástupca Udžizane, ktorý žil v rokoch 1538 – 1614, následne stratil v roku 1569 časť území v prospech Tokugawov a Takedov a ku koncu svojej vlády sa stiahol do Kjóta. Tak skončil slávny a hrdý klan Imagawa.
Jošimoto má niekoľko hrobov; jeho telo však bolo spopolnené v Daisei-dži, svätyni v meste Tojokawa v dnešnej prefektúre Aiči.
Jošimotova stopa v dejinách.
Roku 1553 Jošimoto vytvoril domáci poriadok "Imagawa kana mókuróku cuika", ktorý ďalej rozviedol Udžičika. Založil tlačiareň v Sumpu a zostavil päťzväzkovú históriu klanu Imagawa.
Edward Feigenbaum

Edward Albert Feigenbaum (* 20. január 1936, Weehawken, New Jersey, USA) je americký informatik zaoberajúci sa najmä umelou inteligenciou. Často je označovaný za otca expertných systémov. Za prácu v oblasti rozsiahlych systémov umelej inteligencie dostal v roku 1994, spolu s Rajom Reddym, Turingovu cenu.
Alan Perlis

Alan Jay Perlis (* 1. apríl 1922, Pittsburgh, Pensylvánia, USA - † 7. február 1990, New Haven, Connecticut, USA) bol americký informatik. Je známy najmä vďaka priekopníckej práci v oblasti programovacích jazykov a ako prvý držiteľ Turingovej ceny. Tú dostal v roku 1966 za pôsobenie v oblasti programovacích jazykov a tvorby kompilátorov, špeciálne za jeho prácu na tvorbe programovacieho jazyka ALGOL.
Kleomenes II.

Kleomenes II. alebo Kleomenés II. () bol kráľ Sparty od roku 369 pred Kr. do roku 309 pred Kr. Pochádzal z kráľovskej rodiny Agiovcov. Jeho spolukráľmi z kráľovského rodu Eurypontovcov boli Archidamos III. (360 – 338 pred Kr.), Agis III. (338 – 331 pred Kr.) a Eudamidas I. (331 – 305 pred Kr.)
Na trón nastúpil po svojom bratovi Agésipolovi, ktorý zomrel bezdetný. Kráľom sa stal v čase, keď hegemónia Sparty v Grécku bola už len spomienkou. Túto pozíciu si výbojmi postupne vydobyla Macedónia. Po bitke pri Chaironei sa Macedónia na čele s kráľom Filipom II. stala pánom Grécka. O rok na zvolanom kongrese v Korinte pri účasti všetkých gréckych štátov (s výnimkou Sparty) vyhlásili program všeobecného usporiadania pomerov. Grécke štáty si na návrh Macedónie vytvorili voľnú federáciu a zachovali si úplnú nezávislosť vo veciach vnútorných. Ešte v tom istom roku na druhom zasadnutí súhlasili s návrhom kráľa Filipa na spoločnú vojenskú výpravu proti Perzii. Kráľ Filip II. bol onedlho zavraždený a úloha vedenia vojenskej výpravy proti Peržanom pripadla jeho synovi Alexandrovi. Grécke vojsko sa na výpravu vydalo v roku 334 pred Kr.
Nie je známe o žiadnych aktivitách kráľa Kleomena v týchto časoch ani počas jeho dlhého panovania, ale je známe, že Sparta sa spočiatku držala stranou, ale v roku 331 pred Kr. využila Alexandrovu neprítomnosť a povstala proti rastúcemu vplyvu macedónskej moci. Od Peržanov dostali finančnú pomoc, čím mali aj vojenskú podporu gréckych žoldnierov. K rozhodujúcemu stretnutiu protivníkov došlo pri meste Megalopolis. Podľa opisu starogréckeho historika Diodora Sicílskeho to bola veľmi krvavá bitka. Hoci mal nepriateľ početnú prevahu, Sparťania, ktorým velil Kleomenov spolukráľ Agis, bojovali zúrivo a dlho udržiavali svoje postavenie, ale nakoniec podľahli. V bitke padlo 6 000 Sparťanov aj s kráľom Agidom, ktorý zomrel hrdinskou smrťou. Nádeje Sparty o obnovenie svojho mocenského postavenia tým skončili a Sparta bola nútená uzavrieť mier.
Kleomenes vládol dlhých šesťdesiat rokov. Mal dvoch synov Akrotata a Kleonyma. Keď v roku 309 pred Kr. zomrel gerúzia po spore s eformi rozhodla, že jeho nástupcom sa stane Areus syn jeho staršieho už nebohého syna Akrotata.
Hořavova-Wittenova doménová stena

Hořavova-Wittenova doménová stena je v teoretickej fyzike typ domény, ktorá sa správa ako hranica jedenásťrozmerného priestoročasu v M-teórii.
Petr Hořava a Edward Witten tvrdili, že zrušenie anomálií zaručuje, že kalibračná teória supersymetrie s EB kalibračnou skupinou sa šíri na tejto doménovej stene. Tento fakt je dôležitý pre rôzne relácie medzi M-teóriou a teóriou superstrún.
Seibergova–Wittenova kalibračná teória

Seibergova–Wittenova kalibračná teória je v teoretickej fyzike súbor výpočtov, ktoré určujú fyziku nízkych energií - a to moduli priestor a hmotnosti elektricky a magneticky nabitých častíc ako funkcie moduli priestoru.
Toto je možné a netriviálne v kalibračnej teórii s "N=2" rozšírenej supersymetrie kombináciou faktu, že rôzne parametre Lagrangiána sú holomorfické funkcie (dôsledok supersymetrie) a známe správanie sa teórie v klasickom limite.
Moduli priestor v teórii plného kvanta má mierne odlišnú štruktúru od tej, ktorá je definovaná klasickou teóriou.
Hokejková kontroverzia

Hokejková kontroverzia je spor, ktorý začal v roku 2003 Stephen McIntyre a Ross McKitrick kvôli zrekonštruovaným odhadovaným priemerným teplotám na severnej pologuli za posledné tisícročie, a to hlavne kvôli rekonštrukcii nachádzajúcej sa vo vedeckej štúdii autorov Michael E. Mann, Raymond S. Bradley a Malcolm K. Hughes. Autori sú často citovaní ako „MBH“ a ich práca sa skrátene označuje „MBH98 rekonštrukcia“.
Termín hokejkový graf dostal svoje pomenovanie od Jerryho Mahlmana, hlavy Geophysical Fluid Dynamics Laboratory.
Pochybnosti prezentované klimatoskeptikmi sa týkajú presnosti dát, ich výberu, a metodiky ich spracovania. Najväčšie pochybnosti vzbudzuje údajná absencia stredovekého teplého obdobia a tzv. malej doby ľadovej. Michael E. Mann a jeho spolupracovníci všetky námietky odmietli ako neodôvodnené a podľa klimatoskeptikov odmietli zverejniť dáta, z ktorých ich práca vychádzala, ako aj postup, ktorým ich vyhodnocovali.
Michael E. Mann na webovej stránke RealClimate obhajuje svoju prácu a jej výsledky tvrdením: "„Obvinenia, že hokejková rekonštrukcia je založená len na dvoch publikáciach Michaela Manna a jeho kolegov (1998 a 1999), sú úplne nepravdivé. V takmer tucte rekonštrukcií priemernej teploty severnej hemisféry, ktoré vychádzajú z modelov, a tiež z proxy údajov, rôzne skupiny odborníkov nezávisle od seba majú ten istý záver, že teplota konca 20. storočia je v dlhodobom kontextu storočia až jedného tisícročia anomálne.“"
Podľa klimatoskeptikov však autorom alebo spoluautorom týchto ďalších prác bol buď samotný Michael E. Mann alebo jeho blízki spolupracovníci (napríklad Phil Jones a Keith Briffa). Tie isté osoby sa majú nachádzať aj na zoznamoch recenzentov a editorov, ktorí uvedené práce kontrolovali pred ich publikáciou..
Medzivládny panel o zmene klímy

Medzivládny panel o zmene klímy (iné preklady: Medzivládny panel o klimatickej zmene/pre zmenu klímy/pre klimatickú zmenu/o zmene podnebia, Medzivládny výbor pre zmenu klímy, Medzivládna skupina (odborníkov) pre klimatické zmeny/pre zmenu klímy; angl. "Intergovernmental Panel on Climate Change", skr. IPCC) je vedecký orgán poverený úlohou vyhodnocovať riziko zmeny klímy. Panel bol založený v roku 1988 Svetovou meteorologickou organizáciou (WMO) a Programom Spojených národov pre životné prostredie (UNEF). Obe organizácie sú súčasťou OSN. IPCC sa delí o Nobelovu cenu za mier s bývalým americkým viceprezidentom Al Gorom.
IPCC nevykonáva žiaden originálny výskum, nemonitoruje samotnú klímu a iné prírodné fenomény, ktoré s klímou súvisia. Činnosť IPCC spočíva hlavne v publikovaní špeciálnych správ, ktoré boli napríklad relevantné pre implementáciu Rámcovej dohody OSN o klimatických zmenách (UNFCCC), čo je medzinárodná dohoda, ktorá uznáva možnosť nepriaznivého dopadu klimatických zmien. UNFCC nakoniec viedla k prijatiu Kjótskeho protokolu. 
IPCC zakladá svoje hodnotenie hlavne na peer review a publikovanej vedeckej literatúre. Panel je otvorený len pre členské štaty WMO a UNEP.
IPCC v "Tretej hodnotiacej správe z roku 2001" zhrnula, že « väčšinu oteplenia pozorovaného za posledných 50. rokov možno pripísať ľudským aktivitám ». Táto pozícia bola 7. júla 2005 potvrdená medzinárodnou skupinou vedeckých akadémií krajín G8 a Brazílie, Číny a Indie.
Mark Zuckerberg

Mark Elliot Zuckerberg (* 14. máj 1984, White Plains, New York, Spojené štáty) je americký podnikateľ a programátor. Počas štúdia na Harvard University založil spolu s Dustinom Moskovitzom, Andrewom McCollumom, Eduardom Saverinom a Chrisom Hughesom sociálnu internetovú sieť Facebook. Momentálne pracuje ako jej výkonný riaditeľ (CEO). Patrí k najmladším miliardárom a najbohatším ľuďom sveta.
Životopis.
Narodil sa v mestečku White Plains. 
Zo strednej školy šiel na Harvard University, kde sa venoval programovaniu. Vytvoril veľa stránok na báze sociálnych sietí. Vznik Facebooku inšpiroval ich školský časopis "Facebook", kde boli mená študentov, ich fotky, podpisy a informácie minimálne na jednu stranu. Jedna z nich, Facebook, bola určená práve pre študentov jeho univerzity. Na jej vytvorenie sa však musel nabúrať do školskej databázy, kvôli čomu skončil aj pred disciplinárnou komisiou. Jeho najznámejší a najúspešnejší projekt sa volá Facebook. Je to sociálna sieť, ktorá uľahčuje kontakt s priateľmi, umožňuje vymieňať a zdieľať fotografie a videá, nadväzovať nové priateľstvá, vyjadrovať názory pomocou pridávania do skupín alebo môže taktiež poslúžiť ako reklama alebo pri hľadaní pracovných pozícií, pričom zamestnávateľovi pomáhajú informácie každého registrovaného pri hľadaní vhodného zamestnanca. Okrem iného Facebook disponuje aj hrami, chatom a inými prvkami. Mark sám tvrdí, že naprogramovanie zdrojového kódu mu trvalo iba dva týždne. Jeho projekt si získal okamžite popularitu po celej univerzite. Za dva týždne ho využívala polovica študentov. Preto sa rozšíril najskôr do Stanfordu a Yaleu a zanedlho do celých Spojených štátov. 
Cez leto 2004 sa rozhodol opustiť školu a so svojím priateľom si prenajal malý domček v Kalifornii. Neskôr si ho povšimol Peter Thiel, spoluzakladateľ PayPalu a stal sa Zuckerbergovým prvým veľkým investorom. V priebehu roku 2006 dostal veľa ponúk na kúpu Facebooku, tie však všetky odmietol, pretože s ním mal rozsiahle plány. Zo stránky pre vysokoškolákov chcel spraviť sociálny web pre všetkých. Jeho vízia sa mu podarila a v júni 2015 sa mohol chváliť viac než 2 miliardami užívateľov. V štvrtom štvrťroku 2021 dosiahol Facebook 2,91 miliardy aktívnych užívateľov.
Demografia Chicaga

Ľudia žijúci v Chicagu sa anglicky nazývajú .
Podľa sčítania z roku 2010 tu žilo 2 695 598 ľudí, 1 061 928 domácností a 632 909 rodín žijúcich priamo v Chicagu. Tento počet tvorí takmer jednu pätinu populácie štátu Illinois a necelé 1% populácie Spojených štátov. Hustota osídlenia bola 4 582 obyvateľov na km². 
Etniká.
Rasové zloženie bolo 42% Belosi, 36,8% Černosi, 0,4% pôvodní Američania (Indiáni), 4,3% Aziati, 0,1% pacifický Ostrovania, 13,6% od ostatných rás a 2,9% od dvoch alebo viac rás. Obyvatelia hispánskeho pôvodu, bez ohľadu na rasu, tvorili 28% populácie.
Chicago a okolie tvorí unikátny taviaci kotol rôznych kultúr. Hlavné etnické skupiny sú Íri, Nemci, Taliani, Poliaci, Číňania a Mexičania. Chicago má veľkú populáciu Írskych Američanov na juhu a juhozápade mesta, i keď sa množstvo presťahovalo na predmostie v polovici 20. storočia. Veľa mestských politikov vzišlo práve z tejto veľkej Írskej populácie, hlavne súčasný starosta Richard M. Daley. 
V Chicagu žije najväčšia poľská populácia mimo Varšavu, hlavné mesto Poľska. Chicago sa zároveň považuje za druhé najväčšie srbské a lotyšské mesto na svete a zároveň ako tretie najväčšie grécke mesto na svete. Mesto má i veľkú arabskú (190 tisíc) a rumunskú (cez 110 tisíc) populáciu. V Chicagu žije druhá najväčšia populácia mexických Američanov v USA, najväčšia je v Los Angeles.
Metropolitná oblasť Chicaga je dôležité centrum pre Indo-Američanov a pre Juhoázijcov. Chicago má tretiu najväčšiu juhoázijskú populáciu v USA, po New Yorku a San Franciscu.
Starosta Chicaga

Starosta Chicaga je najvyšší predstaviteľ exekutívy mesta Chicaga, tretieho najväčšieho mesta v Spojených štátoch. Starosta Chicaga má právo menovať a odvolávať riaditeľa a vedúcich pracovníkov mestských zložiek ako je polícia, hasičský zbor, ... Starosta je volený v priamych voľbách, ktoré sa zvyčajne konajú každé štyri roky posledný utorok vo februári. Chicago je jediné takto veľké mesto v USA, kde neplatia žiadne limity na možný počet znovuzvolení starostu.
HSCSD

HSCSD, skratka pre High Speed Circuit Switched Data, je mechanizmus na prenos dát v mobilnej sieti GSM, založenom na účtovaní podľa času pripojeniu a nie podľa množstva prenesených dát. Toto obmedzenie je už odstránené pri GPRS. Dátový prenos je založený na využívaní časových slotov s rýchlosťou 14,4 kbps na slot, z čoho vyplýva, že pri využití všetkých ôsmich časových slotov sa dá dosiahnuť teoretická rýchlosť 115,2 kbps. Jeden slot trvá 0,5769 ms, všetkých 8 slotov tvorí rámec s dĺžkou 4,6152 ms.
Nasledujúca tabuľka uvádza triedy a počet kanálových intervalov (slotov) určených pre uplink/downlink a maximálny počet kanálových intervalov (slotov) pre súčasný prenos. Cena ktorú zákazník zaplatí je určená na základe toho, aký počet kanálových intervalov (slotov) využíva.
Pokiaľ sú napríklad určené pre downlink 3 kanálové intervaly (sloty) a 1 kanálový interval (slot) pre uplink, jedná sa o asymetrický prenos. Pokiaľ sú určené 2 kanálové intervaly pre downlink aj uplink, jedná sa o symetrický prenos. Kanálové intervaly (sloty) sa pridelujú na celú dobu komunikácie.
Chicago Loop

Chicago Loop je mestská časť v centre Chicaga, v americkom štáte Illinois. Volá sa podľa miestnej nadzemnej dráhy, ktorá túto oblasť obkolesuje po slučke (). Oficiálny názov je "komunitná oblasť číslo 32". Oblasť je na severe a západe ohraničená riekou Chicago, na východe Michiganským jazerom a na juhu časťou Near South Side. Celá štvrť je srdcom Chicaga a spolu s priľahlými oblasťami severne od rieky a južne od Loop tvoria "downtown" (centrum mesta). Práve tu sa nachádza veľké množstvo finančných mrakodrapov, napr Willis Tower alebo Aon Center. Loop sa delí na 4 podskupiny: The Loop, South Loop, Printer's Row a New Eastside.
Sam Worthington

Samuel Henry J. "Sam" Worthington (* 2. august 1976) je austrálsky herec. Je známy vďaka úlohám vo filmoch "Tanečník" a "Bitkári" a ako hlavná postava Jake Sully vo filme Jamesa Camerona "Avatar". Hrá taktiež hlavnú úlohu, Persea, v remake filmu "Súboj Titanov".
Franz Ferdinand

Franz Ferdinand je škótska indie rocková hudobná skupina vedená frontmanom Alexom Kapranosom. Skupina bola založená v roku 2001 v meste Glasgow a zatiaľ vydala štyri štúdiové albumy, z ktorých boli vydané single ako „Take Me Out“, „Evil and a Heathen“, „The Fallen“, „Ulysses“ či „Do You Want To“.
Druhý singel „Take Me Out“ z debutového albumu "Franz Ferdinand" obsadil tretiu priečku v rebríčku UK Albums Chart. Prvý album sa umiestnil v UK album chart taktiež na tretej priečke. Medzi ďalšie úspechy skupiny patrí výhra Mercury Prize v roku 2004 a dvakrát BRIT Awards za najlepšiu britskú skupinu a najlepší britský rockový akt v roku 2005. Do roku 2009 predala skupina viac ako tri milióny albumov po celom svete.
Vznik.
Členovia kapely sa prvýkrát stretli na umeleckej škole v Glasgowe, kde sa rozhodli založiť skupinu, Každý člen už mal predchádzajúce skúsenosti z iných formácií. Zanedlho začali spolupracovať s vydavateľstvom Domino Records, kde vydali prvé EP. Neskôr sa presunuli do Malmö, kde v spolupráci s producentom Tore Johanssonom vydali prvý štúdiový album "Franz Ferdinand".
Názov.
Skupina sa pomenovala podľa rakúskeho arcivojvodu Františka Ferdinanda d'Este (v angličtine Franz Ferdinand). Vražedný atentát spáchaný na tohto následníka trónu, synovca cisára, bol využitý ako vhodná zámienka na rozpútanie prvej svetovej vojny. Členovia kapely sa vyjadrili, že sa im páči znenie tohto názvu, i to, že arcivojvodove úmrtie zmenilo svetové dejiny. Povedali, že sa im páči predstava, že by si ľudia mohli predstaviť pri počutí tohto názvu skôr skupinu ako historickú osobnosť.
Jaktens tid

Jaktens tid (slovensky "Čas lovu") je druhý štúdiový album fínskej black/folk metalovej skupiny Finntroll. Vydaný bol v roku 2001.
Airbus A350

Airbus A350 je dopravné lietadlo určené pre lety na dlhé vzdialenosti, vyvíjané spoločnosťou Airbus. Je priamym konkurentom lietadiel Boeing 777 a Boeing 787. Projekt A350 je odpoveďou Airbusu na vývoj modelu B787 u konkurenčného Boeingu. Pôvodný A350 mal používať veľké množstvo komponentov z už existujúceho typu A330 (napr. trup), ale veľký úspech úplne nového Boeingu 787 a reakcie potenciálnych zákazníkov prinútili spoločnosť Airbus zmeniť projekt A350 a vytvoriť tak úplne nový typ dopravného lietadla. Airbus A350 je rodina širokotrupných lietadiel s prúdovými motormi a tento model je prvý Airbus, ktorý ma vystužený trup a obe krídla z uhlíkových vlákien. Prepravnú kapacitu majú 250-350 cestujúcich v troch triedach, v závislosti na variante.
Nový Airbus A350 je na trhu známy ako A350 XWB, pričom XWB znamená eXtra Wide Body (extra široké telo). Hlavným zákazníkom pre A350 je Qatar Airways, ktorý objednal 80 lietadiel s troma variantami. Náklady na vývoj presiahli vyše 12 miliárd eur (15 miliard dolárov, alebo 10 miliárd libier). Zavedenie lietadla prebehlo v polovici roku 2014, pričom už k 31. januáru 2013 mal výrobca podpísaných 592 objednávok. Toto moderné lietadlo prvýkrát vzlietlo 14. júna 2013 v Toulouse vo Francúzsku presne o 10:00 hodine.
Varianty.
Airbus A350 sa vyrába vo verziách A350-900, A350-900ULR a A350-1000, vývoj typu A350-800 bol v roku 2014 pozastavený.
The Proclaimers

The Proclaimers je škótska hudobná dvojica, ktorú tvoria bratia (dvojičky) Charlie a Craig Reid (* 5. marec 1962). Dvojica je známa predovšetkým pre skladby ako „I’m Gonna Be (500 Miles)“, „Sunshine on Leith“, „I’m On My Way“ a „Letter from America“, a tiež pre svoj škótsky prízvuk vo svojich skladbách. Dodnes vydala dvojica jedenásť štúdiových albumov, tri kompilácia a jedno DVD.
The Proclaimers sa hlásia k svojmu škótskému pôvodu a otvorene podporujú Škótsku národnú stranu. Spolupracujú tiež s organizáciou Reprieve, ktorá pomáha obetiam justičných omylov.
Kariéra.
Bratia dvojičky vyrastali v meste Auchtermuchty, Fife (stredné Škótsko). Po niekoľkých punkových a rockových školských skupinách, založili The Proclaimers v roku 1983.
Dvojica sa dostala do verejného povedomia, keď jeden fanúšik z Inverness poslal ich demo nahrávku Britskej skupine The Housemartins, ktorí pozvali The Proclaimers na ich turné po Veľkej Británii v roku 1986. Turné im prinieslo vystúpenie v Britskom popovom hudobnom televíznom programe "The Tube". Skladba „Letter from America“ sa dostala na tretie miesto v rebríčku Britských singlov, zatiaľčo album "This is the Story" získal zlato. Nasledujúci album "Sunshine on Leith" obsahoval skladby „I’m Gonna Be (500 Miles)“ (11. miesto v UK) a „I’m On My Way“ (43. miesto v UK).
Charlie a Craig Reid sú fanúšikmi Hibernian Football Club a pieseň „Sunshine on Leith" sa stala obľúbenou skladbou tohto klubu a hráva sa na každom domácom zápase. Bratia sú tiež známymi podporovateľmi Škótskej nezávislosti a počas svojho života boli aktivistami Škótskej národnej strany, vyjadrujúci svoje názory na turné po Británii v marci 2007. Mnohé z ich skladieb vyjadrujú ich politické názory, ako napr „Letter from America“ a „Cap in Hand“.
"I'm Gonna Be (500 Miles)" sa stala Škóskou „hymnou“ a hráva sa na národných futbalových zápasoch a na rôznych tradičných Škótskych podujatiach v celom svete.
V marci 2007 nahrali novú verziu skladby "I'm Gonna Be (500 Miles)" s televíznymi komediálnymi postavami Andy Pipkin (herec Matt Lucas) a Brian Potter (Peter Kay) pre charitu Comic Relief . Táto nová verzia skladby sa dostala na prvé miesto v Britskom rebríčku singlov.
Allen Newell

Allen Newell (* 19. marec 1927, San Francisco, Kalifornia, USA - † 19. júl 1992, Pittsburgh, Pensylvánia) bol americký informatik a kognitívny vedec. Pracoval v RAND Corporation ako výskumník na poli umelej inteligencie a kognitívnej psychológie. V roku 1975 dostal spolu s Herbertom Simonom Turingovu cenu.
Dany Sabourin

Dany Sabourin (* 2. september 1980, Val d'Or, Quebec, Kanada) je bývalý profesionálny hokejový brankár, hrajúci v AHL za Providence Bruins. V roku 2006 získal Baz Bastien Memorial Trophy pre najlepšieho brankára AHL. Jeho otec Gary Sabourin v NHL odohral 627 zápasov.
Robert Esche

Robert Esche (22. január 1978, Whitesboro, New York, USA) je americký hokejový brankár, hrajúci za SKA Saint Petersburg v KHL.
Prvú sezónu v NHL nastúpil v roku 1998 za tím Phoenix Coyotes. Na sezónu 2002/2003 prestúpil do Philadelphia Flyers.
Niekoľkokrát nastúpil za reprezentačný celok USA. V rokoch 1997 a 1998 nastúpil s reprezentáciou USA na majstrovstvá sveta juniorov.
Humphrey Appleby

Sir Humphrey Appleby, GCB, KBE, MVO, MA (Oxon) je fiktívna postava v britských televíznych seriáloch "Yes, Minister" (čes. "Jistě, pane ministře") a "Yes, Prime Minister" ("Jistě, pane premiére"). Postavu stvárnil britský herec sir Nigel Hawthorne. 
V seriáli "Yes, Minister" je sir Humphrey Appleby stálym tajomníkom Ministerstva pre administratívne záležitosti (fiktívneho ministerstva britskej vlády). V poslednej epizóde seriálu "Yes, Minister" ("Party Games") sa stane tajomníkom vlády, čo je funkcia, ktorú zastáva v nadväzujúcom seriáli "Yes, Prime Minister". Za stvárnenie tejto postavy získal Nigel Hawthorne štyrikrát (v rokoch 1981, 1982, 1986 a 1987) cenu BAFTA v kategórii "Best Light Entertainment Performance".
Sir Humphrey je majster manipulácie, často sa vyjadruje rozvláčne - napríklad: "Vzhľadom na mierne nebulóznu a nekonkrétnu povahu vášho poslania, aj trochu okrajový a periférny charakter vášho vplyvu na centrálne rokovanie a rozhodovanie v rámci politického procesu, zrejme existuje dôvod na reštrukturalizáciu ich akčných priorít takým spôsobom, že vaša likvidácia sa z ich aktuálnej agendy eliminuje." (tým ministra informoval, že už nie je na zozname teroristov) - alebo úplne zahmlievajúco, ako napríklad: "Nanešťastie, hoci tá odpoveď vskutku bola jasná, jednoduchá a priama, napriek tomu nastane istá ťažkosť, ak jej máme oprávnene prisúdiť štvrtý z prídomkov, ktoré ste teraz uviedol. Keďže presná korelácia medzi informáciou, ktorú ste tam v parlamente predniesol, a faktami, pokiaľ môžu byť identifikované a prezentované, je žiaľbohu taká, že pôsobí gnozeologické problémy, a to takých rozmerov, ktoré veľmi zaťažujú logické i sémantické zdroje anglického jazyka bremenom oveľa ťažším ako môže podľa rozumných očakávaní uniesť." (oznámenie premiérovi, že v snemovni - hoci nevedome - klamal).
Chris Osgood

Chris Osgood (* 26. november 1972, Peace River, Alberta, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár. Hrával za kluby Detroit Red Wings, St. Louis Blues a New York Islanders. Získal celkovo 3-krát Stanley cup. V NHL vychytal až 401 víťazstiev a bol len desiaty brankár, ktorý prekonal hranicu 400 víťazstiev.
Kariéra.
Osgood bol v roku 1991 draftovaný tímom Detroit Red Wings v treťom kole na celkovom 54. mieste. Svoj debut v NHL si odohral v sezóne 1993/1994. Nasledujúcu sezónu bol v tíme jednotkou Mike Vernon. Detroit postúpil až do finále Stanley Cupu proti New Jersey Devils, kde prehral 0:4. O rok neskôr Osgood dostal viac šancí, odohral 50 zápasov s priemerom obdržaných gólov na zápas 2,17. Spoločne s Mikom Vernonon získal William M. Jennings Trophy. V sezóne 1996/1997 sa Detroit opäť prebojoval do finále Stanley Cupu, kde porazil Philadelphiu Flyers. Aj nasledujúcu sezónu sa tím dostal do finále Stanley Cup, tentoraz nastúpil proti Washingtonu Capitals, ktorý podľahol 4:0. Osgood tak získal dvakrát po sebe Stanley cup.
V lete 2001 do Detroitu prestúpil Dominik Hašek. Dňa 28. septembra] 2001 preto Osgood podpísal novú zmluvu s New York Islanders. Tu zotrval jeden a pol sezóny. Následne prestúpil do St. Louis Blues. Kde zostal do roku 2005. Po lockoutu sa opäť vrátil do Detroitu. V roku 2006 sa do tímu vrátil aj Dominik Hašek, tak Osgood odohral v NHL iba 26 zápasov. Nasledujúcu sezónu bol brankárskou jednotkou stále Hašek, no sprevádzali ho zranenia. Preto na záver súťaže nastupoval na viac zápasov Osgood, ktorý aj odohral väčšinu zápasov v play-off, kde Detroit postúpil až do finále a porazil Pittsburgh Penguins. O rok neskôr sa opäť prebojoval do finále, tentoraz však vyhral Stanley cup Pittsburgh Penguins. Po skončení sezónny 2010 – 11 ukončili svoju bohatú aktívnu kariéru.
Kamil Jarina

Kamil Jarina (* 24. júl 1976, Most) je český hokejový brankár.
Andreas Möller

Andreas Möller (* 2. september 1967, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je bývalý nemecký futbalový stredopoliar. V drese Nemecka vyhral Majstrovstvá sveta 1990 a Euro 96.
Ako tvorca hry bol známy svojimi prihrávkami do gólových príležitostí.
Na klubovej úrovni hral za Eintracht Frankfurt (1985-87, 1990-92, 2003-04), Borussiu Dortmund (1988-90, 19942000), Juventus (1992-94), a Schalke 04 (2000-03). Vyhral Pohár UEFA v drese Juventusu v roku 1993, keď zdolal Borussia Dortmund celkovým skóre 6-1. Neskôr vyhral Ligu majstrov v drese Dortmundu v 1997, kedy ironicky zdolal svoj bývalý klub, Juventus 3-1. 
Za Nemecko odohral 85 zápasov, v ktorých strelil 29 gólov. Okrem dvoch víťazných turnajov reprezentoval Nemecko aj na MS 1994 a 1998 a na Eure 92.
Nehral vo finále MS 1990 a bol suspendovaný vo finále Eura 96 po tom ako dostal žltú kartu v zápase proti Anglicku v semifinále. V tomto stretnutí strelil víťazný pokutový kop v predĺžení
V júni 2007 začal svoju trénerskú kariéru v klube Viktoria Aschaffenburg, ktorý hrával v Oberliga Hessen. V roku 2008 sa stal atletickým riaditeľom klubu Kickers Offenbach.
ČSA

ČSA je skratka pre:
Clarence S. Campbell Bowl

Trofej Clarence S. Campbell Bowl vznikla ako protiváha Prince of Wales Trophy v roku 1968. 
Jej víťazom sa stával najlepší tím Západnej divízie, t. j. divízie zostavenej z nových klubov NHL. Od sezóny '74-'75 tak vznikla Clarence S. Campbell Conference (od ročníka '93-'94 premenovaná na Western Conference). Trofej získava víťaz play-off časti v tejto konferencii.
Podobne ako Princ of Wales Trophy došlo aj u Clarence S. Campbell Bowl k zmene stanov v ročníku '81-'82. Odvtedy sa víťazom stáva najlepší tím konferencie v play-off, teda aj jeden z finalistov Stanley Cupu.
President’s Trophy

President's Trophy je druhou najmladšou z klubových trofejí NHL. Od roku 1986 ju získava najlepší klub základnej časti.
Original Six

Original Six je skupina šiestich tímov, z ktorých sa skladala NHL počas 25 sezón od sezóny 1942/1943 po sezónu 1966/1967 vrátane. 
Original Six sú tímy:
Augusta Lynx

Augusta Lynx je bývalý americký hokejový tím ktorý hral nižšiu hokejovú súťaž East Coast Hockey League. Sídlil v meste Augusta v štáte Georgia. Pod týmto názvom pôsobil v rokoch 1998-2008. V rokoch 1991-1998 pôsobil pod názvom Raleigh IceCaps.