burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Javorový vrch

Javorový vrch môže byť:
na Slovensku:
v Česku:
Buchov

Buchov môže byť:
Po piči front (album)

Po piči front je štúdiový album, ktorý vznikol v roku 1995 v jeden večer štúdiu Ebony zo spontánnych improvizácií, jam session, Richarda Müllera a hudobníkov: Andreja Šebana, Emila Frátrika a Oskara Rózsu. Nemali ambície tvoriť album, no svoje nápady nahrávali na audiokazetu. Výsledok sa im nakoniec natoľko pozdával, že sa rozhodli, že ho zverejnia a pod názvom "PPF" vyšiel album na CD nosičoch v stokusovej limitovanej edícii. Neskôr tento hudobný projekt vybrali na festival, ktorý sa konal v americkom Austine.
Originálna kazeta vyšla v jedinom exemplári spolu s certifikátom originality a s pôvodným obalom, na ktorom je vlastnoručná kresba od Richarda Müllera. Táto kresba je reprodukovaná aj na obaloch CD a vinylových LP platní.
Maďarová (vrch vo Veľkej Fatre)

Maďarová () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Vlkolíncom, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú východným smerom situovaný Vlkolínec, severovýchodným mesto Ružomberok, severným Hubová a Ľubochňa. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Maďarová je súčasťou liptovskej vetvy hlavného hrebeňa a leží v rázsoche, vybiehajúcej západným smerom od Chabzdovej na Chovanovú (). Severne susedí Magura (), Vtáčnik () a Chabzdová, východne Malinné () a Vtáčnik (), južným smerom leží Šiprúň () a Malá Smrekovica () a západným Čierňavský vrch () a Kľak (). Južne orientované svahy odvodňuje Čierňava, severozápadné potok Salatín, oba smerujúce do Ľubochnianky, vodu zo severovýchodnej časti odvádza Bystrý potok do Váhu. Vrchol traverzuje chodník z Ľubochne.
Výhľady.
Vrchol Maďarovej pokrýva nesúvislý, riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad na okolité vrchy Veľkej Fatry, no je možno vidieť aj Malú Fatru, Oravskú Maguru, Chočské vrchy, Západné a Nízke Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no blízkym sedlom vedie značený chodník.
Sirácky

Sirácky môže byť:
Maďarová

Maďarová môže byť:
Ostrý (Moravsko-sliezske Beskydy)

Ostrý () je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Košařiskami, približne južne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a zasahuje na katastrálne územie obce Košařiska a mesta Třinec. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiaca obec Košařiska, severovýchodne sa nachádza Bystřice, severne mesto Třinec a na západnom úpätí jeho mestská časť Tyra.
Opis.
Ostrý je súčasťou rázsochy, ktorá vedie z vrchu Kalužný () severovýchodným smerom na Kozinec (). Východným smerom sa nachádza Skalka () a Kykula (), južným Kozubová () a Kalužný, západným Smrčina (), Ropice () a Javorový () a severným Kozinec a Žďár (). Masív patrí do povodia Olše, kde vodu odvádza zo západnej časti Tyra, z východnej potok Kopytnice a z južnej Tominová. Na vrchol nevedie značená trasa a juhozápadne od vrcholu stojí horská chata, kde je významná križovatka značených chodníkov. Veľká časť masívu je súčasťou Prírodnej rezervácie Čerňavina. 
Výhľady.
Súvislý lesný porast vrcholovej časti neumožňuje rozhľad. Z horských lúk na hrebeni a úbočí je možné pozorovať okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, no tiež Malú Fatru, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, západným úbočím ho traverzuje značka.
Holčovice (Postupice)

Holčovice je malá dedina, časť obce Postupice v okrese Benešov. Nachádza sa asi 3 km na juh od Postupíc. V roku 2009 tu bolo evidovaných 19 adries. Holčovice ležia v katastrálnom území Milovanice o výmere 4,87 km².
História.
Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1400.
Lísek (Postupice)

Lísek je malá dedina, časť obce Postupice v okrese Benešov. Nachádza sa asi 1 km na sever od Postupíc. V roku 2009 tu bolo evidovaných 43 adries. Lísek leží v katastrálnom území Jemniště o výmere 2,94 km².
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1720.
Sušice (Postupice)

Sušice je osada, časť obce Postupice v okrese Benešov. Nachádza sa asi 2 km na sever od Postupíc. V roku 2009 tu boli evidované 4 adresy. Sušice leží v katastrálnom území Jemniště o výmere 2,94 km².
História.
Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1654.
Archie Panjabiová

Archie Panjabiová (; * 31. máj 1972, Londýn, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická herečka.
Detstvo a mladosť.
Panjabiová sa narodila v časti Edgware v Londýne. Jej rodičia sú hinduistickými prisťahovalcami z Indie. V roku 1994 ukončila Brunel University. Venuje sa aj baletu.
Kariéra.
V roku 1999 sa objavila v komediálnom filme "Východ je východ". V roku 2005 účinkovala po boku Ralpha Fiennesa a Rachel Weisz v oscarovom filme "Nepohodlný". O rok neskôr získala rolu Gemmy v komédii "Dobrý ročník". Spoločne s Angelinou Jolie si zahrala v dráme "Sila srdca" z roku 2007.
V roku 2009 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Dobrá manželka". Za svoj herecký výkon v televíznom seriály obdržala ocenenie Emmy Award a stala sa prvým hercom indického pôvodu, ktorý získal toto ocenenie.
Stvárnila vedľajšiu úlohu vo filme "Východiskový bod" z roku 2014, hosťovala v šiestych epizódach televízneho seriálu "Vraždy na Shetlandech" z roku 2016 po boku Gemmy Chan a od roku 2019 do roku 2021 stvárnila hlavnú úlohu v televíznom seriály "Departure".
V roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Snowpiercer", kde si zahrala v tretej sérii v siedmych epizódach.
Súkromný život.
Od roku 1998 je vydatá za Rajesha Nihalaniho. Venuje sa tiež viacerým filantropickým aktivitám.
Eddie Olczyk

Edward Walter Olczyk Jr. (* 16. august 1966, Chicago, Illinois, USA) je bývalý americký hokejista, tréner a športový komentátor.
V rokoch 1984 až 2000 nastúpil na viac ako 1000 zápasov v NHL a to za kluby Chicago Blackhawks, Toronto Maple Leafs, Winnipeg Jets, New York Rangers, Los Angeles Kings a Pittsburgh Penguins. S New York Rangers vyhral v roku 1994 Stanleyho pohár.
Po ukončení aktívnej hráčskej kariéry bol v rokoch 2003 až 2005 trénerom Pittsburgh Penguins.
15. augusta 2012 bol slávnostne uvedený do Siene slávy amerického hokeja.
V posledných rokoch sa venuje športovému moderátorstvu na kanáli NBC a pre klub Chicago Blackhawks.
Kontrolokracia

Kontrolokracia () je novodobý termín, prvýkrát použitý nórskym sociológom a politológom Steinom Ringenenom v jeho knihe z roku 2016 - "Perfektná Diktatúra: Čína v 21. storočí (The Perfect Dictatorship: China in the 21st Century)". Ringen využíva svoj novovytvorený termín v snahe o presnejšie označenie režimu súčasnej Čínskej ľudovej republiky, pod vládou prezidenta Si Ťin-pchinga (Xi Jinping), argumentujúc, že tento spôsob vládnutia, bol pretvorený na nový, radikálne prísnejší a ideologickejší režim, ako kedykoľvek predtým.
Ringen o Čínskej ľudovej republike hovorí ako o sofistikovanej diktatúre, v ktorej je občanom poskytovaných mnoho slobôd, no sloboda má svoje presne vyhradené hranice, po ktorých prekročení, dochádza k zásahu (komunistickou) stranou, silou, ktorú strana uzná za vhodnú. Strana je vždy prítomná, a každý si je toho vedomý. Nesnaží sa každému presne diktovať čo má povolené robiť, namiesto toho veľmi podrobne kontroluje čo povolené nie je. Ringen poukazuje na dlhodobú výhodnosť tohto prístupu oproti prostému využívaniu hrubej sily. No, pripomína že hrozba trestu za prekročenie tejto neurčitej hranice slobody, je vždy prítomná.
Pod kontrolokraciou boli blokované mnohé internetové stránky, kontrola a cenzúra bola sprísnená, posílená propaganda a politická výchova, došlo k zatknutiu mnohých aktivistov, právnikov a autorov, osobnému prejavu na internete vládne strach. Rovnako dôležité je, že systém ktorý Si Ťin-pching v roku 2012 zaviedol určuje smer ktorým sa vyvíjajú nové technológie v Číne. Na posilnenie kontroly, ktorú si centrálna vláda drží nad spoločnosťou, využíva technológie ako Cloud computing, big data a umelú inteligenciu (AI).
V roku 2015 boli v Číne blokované mnohé populárne VPN (virtual private network), ktoré dovtedy predstavovali pre ich používateľov možný prístup na zahraničný web. Medzi blokované VPN patrili aj Golden Frog, StrongVPN ako aj Astrill.
George Russell

George Russell môže byť:
Pas de deux

Pas de deux je tanec pre pár. Slovo sa používa hlavne v klasickom balete. kde ho tancujú tanečník a tanečnica alebo dve postavy. Postupne sa stali stredobodom baletov a získali dôležitosť sami o sebe.
Grand pas de deux.
"Grand pas de deux" bolo rezervované pre baleríny a hlavných tanečníkov pričom balerína tancuje "en pointe" (na špičkách). Vyvinulo sa z "pas de deux" v romantických baletoch, ako napríklad v "Giselle". "Labutie jazero" obsahuje dva "grand pas de deux": princ s Odette v 2. dejstve a princ s Odille v 3. dejstve.
"Grand pas de deux" sú si podobné a majú túto štruktúru:
Magura (1 308,7 m n. m.)

Magura () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochňou, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú východným smerom situovaný Vlkolínec, severovýchodným mesto Ružomberok, severným Hubová a Ľubochňa. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Magura je súčasťou liptovskej vetvy hlavného hrebeňa a leží v rázsoche, vybiehajúcej severozápadným smerom od Chabzdovej na Červený grúň (). Západným smerom susedí Čierňavský vrch (), Chovanová () a Kľak (), južným Maďarová () a Vyšná Krivá (), východným Chabzdová () a Vtáčnik () a severným Magurka () a Červený grúň. Západné svahy odvodňuje potok Salatín do Ľubochnianky, vodu z východnej časti odvádza Bystrý potok do Váhu. Vrcholom vedie značený chodník z Ľubochne.
Výhľady.
Vrchol Magury pokrýva nesúvislý, riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad na okolité vrchy Veľkej Fatry, no je možno vidieť aj Malú Fatru, Oravskú Maguru, Oravské Beskydy, Chočské vrchy, Západné a Nízke Tatry.
Kympa

Kympa, alebo tiež Kempa (), je najvyšší vrch Jablunkovskej brázdy. Nachádza sa neďaleko poľských hraníc, východne od obce Bukovec. 
Poloha.
Nachádza sa na juhovýchodnom okraji Jablunkovskej brázdy, zovretý medzi údoliami rieky Olše a jej ľavostranného prítoku. Celý vrch leží na území Česka. Na severe susedí s vrchom "Hrádek" (), na juhu so "Sušským vrchom" (), ležiacim už v Jablunkovskom medzihorí. Oblasť odvodňuje rieka Olše.
Opis.
Vrch leží v severozápadnej časti horského chrbta, ktorý sa tiahne pozdĺž štátnej hranice s Poľskom smerom k Jablunkovskému medzihoriu a od východu uzatvára Jablunkovskú brázdu. Severnými svahmi prechádza medzinárodná cesta III. triedy z Jablunkova cez Bukovec do Istebnej a takisto na severnom svahu sa nachádza lyžiarske stredisko "Kempaland".
Výhľady.
Vrch je odlesnený, ale kvôli nízkej nadmorskej výške ponúka prevažne iba obmedzené výhľady na vrchy okolitých pohorí, ako sú Gírová, Ochodzita, či Kykula. Zo vzdialenejších vrcholov sú viditeľné Lysá hora, Barania Góra a Veľká Rača. 
Prístup.
Cez vrch nevedie turistická trasa. Najľahší prístup na vrchol je zo severu po poľnej ceste, ktorá odbočuje z cesty BukovecIstebna.
Baal

Baal je štúdiový album, ktorý spolu nahrali Richard Müller a Andrej Šeban. Album vydalo v roku 1991 hudobné vydavateľstvo Multisonic. V rokoch 1995 a 2002 vyšli tomuto albumu reedície.
Baal bol spočiatku projekt komponovania scénickej hudby pre muzikál, ktorý bol napísaný podľa divadelnej hry Bertolda Brechta. K scénickej hudbe pôvodného muzikálu sa nezachovala originálna hudobná partitúra. So súhlasom dedičov Brechtových autorských práv bola k divadelnému predstaveniu zložená hudba nanovo. Premiéra hry sa konala dňa 7. apríla 1989 v martinskom Divadle SNP.
Lísek (rozlišovacia stránka)

Lísek môže byť:
Magister architektúry

Magister architektúry (v skratke Mgr. arch.) je akademický titul, ktorý sa udeľuje absolventom umeleckých magisterských študijných programov v oblasti architektúry a urbanizmu.
Tento titul sa udeľuje na Slovensku len na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v študijnom odbore Umenie v študijnom programe Architektonická tvorba.
Na Slovensku sa titul Mgr. arch. udeľoval v rokoch 19921996 po zaniknutí udeľovania titulu akademický architekt (ak. arch./akad. arch.) a titulu magister (Mgr.) v rokoch 19901992. Opätovne sa udeľuje od roku 2022 vďaka novele vysokoškolského zákona.
Titul vyplýva z potrieb domácej i medzinárodnej praxe, keďže je potrebné už názvoslovím rozlíšiť absolventov architektúry, tak ako sú rozlišovaní, kvôli špecifikám štúdia, absolventi umeleckých magisterských študijných programov titulom Magister umenia (Mgr. art.) alebo podobne absolventi inžinierskych študijných programov v oblasti architektúry a urbanizmu titulom Inžinier architekt (Ing. arch.).
Titul nadväzuje na tradíciu udeľovania titulu akademický architekt (akad. arch.) absolventom umeleckých akadémií v Česko-Slovensku a je aj približným medzinárodným ekvivalentom titulu Master of Architecture (M.Arch/MArch).
Čierňavský vrch

Čierňavský vrch () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochňou, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú severným smerom situovaná Ľubochňa a Hubová a severovýchodným mesto Ružomberok. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Čierňavský vrch je súčasťou rázsochy liptovskej vetvy hrebeňa, ktorá vybieha západným smerom od Chabzdovej na Chovanovú (). Západnému smeru dominuje Kľak () a Konská (), južne sa nachádza Vyšná Krivá () a Malá Smrekovica (), východne Šiprúň (), Maďarová (), Chabzdová a Magura () a severne Magurka (), Červený grúň () a Chovanová. Južne orientované svahy odvodňuje Čierňava, severné potok Salatín, oba smerujúce do Ľubochnianky. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý, no pomerne riedky lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad na okolité vrchy Veľkej Fatry, no ojedinele možno vidieť aj Malú Fatru, Oravskú Maguru, Chočské vrchy, Západné a Nízke Tatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom cez Maďarovú, odbočením z modrej značky.
Smrčina (Moravsko-sliezske Beskydy)

Smrčina () je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Řekou, približne južne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a zasahuje na katastrálne územie mesta Třinec a obce Morávka. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca obec Řeka a Tyra, mestská časť Třinca, západným smerom sa nachádza Morávka a východným Košařiska.
Opis.
Smrčina je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z vrchu Kalužný () severozápadným smerom na Ropice () a Čupel (). Severným smerom sa nachádza Šindelná () a Javorový (), východným Ostrý () a Kozubová (), južným Kalužný () a Slavíč () a západným Travný (), sedlom oddelená Ropice a Príslop (). Severovýchodné svahy masívu odvodňuje potok Tyra do Olše, vodu z juhozápadne situovaných svahov odvádza potok Slavíč do Ostravice, obe v povodí Odry. Na vrchol nevedie značená trasa, no značený chodník vedie traverzom severovýchodným úbočím.
Výhľady.
Vrchol Smrčiny pokrýva súvislý, miestami riedky lesný porast, ktorý však umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, nezriedka aj Malú Fatru, Kysucké, Oravské a Sliezske Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no červený turistický chodník traverzuje vrchol.
Yasmine Naghdiová

Yasmine Naghdiová (; * 25. marec 1992, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská baletka, hlavná sólistka The Royal Ballet.
Životopis.
Jej matka, Sabine Naghdiová, je z Belgicka. O svojej a dcérinej ceste za baletom napísala memoár "Tears of a Ballet Mum".
Kariéra.
Balet študovala na The Royal Ballet School. Členkou súboru v The Royal Ballet je od roku 2010. Od roku 2012 bola „first artist“, od roku 2014 sólistka, od roku 2016 prvá sólistka a od roku 2017 „principal“. Do Royal Ballet sa dostala na pozvanie priamo z Royal Ballet School.
Medzi jej hlavné role v The Royal Ballet patria: Odette/Odile ("Labutie jazero"), Aurora ("Spiaca krásavica"), "Giselle", Júlia ("Rómeo a Júlia"), Gamzatti ("La Bayadère"), Kitri ("Don Quixote"), Tatiana ("Onegin"), Swanilda ("Coppelia"), Sugar Plum Fairy ("Luskáčik"), "Vták Ohnivák" či Mathilde Kschessinska ("Anastasia").
Vo februári 2022 na pozvanie Mária Radačovského s "La Bayadère" hosťovala v Národnom divadle Brno.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2019

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2019 boli dvanáste majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov. Konali sa v japonskom meste Obihiro od 6. do 13. januára 2019. Zlato získali hokejistky Kanady, keď vo finále vyhrali nad USA 3 : 2 gólom v predĺžení.
O udržanie.
 vyhralo 2 : 1 na zápasy a udržalo sa v Top divízii. zostupuje do I. A divízie MS 2020.
Nižšie divízie.
I. A divízia.
Turnaj I. A divízie MS 2019 sa hral v Radentheine v Rakúsku od 7. do 13. januára 2019.
I. B divízia.
Turnaj I. B divízie MS 2019 sa hral v Dumfries v Spojenom kráľovstve od 6. do 12. januára 2019.
Kvalifikácia I. B divízie.
Kvalifikácia I. B divízie v rámci MS 2019 sa hrala v Jace v Španielsku od 12. do 18. januára 2019.
Polyamid

Polyamid (skratka PA) je polymér s opakujúcimi sa jednotkami spojenými amidovými väzbami.
Polyamidy sa vyskytujú prirodzene alebo umelo. Príkladmi prirodzene sa vyskytujúcich polyamidov sú bielkoviny, ako je vlna a hodváb. Umelo vyrobené polyamidy môžu byť vyrobené postupnou polymerizáciou alebo syntézou na pevnej fáze, čím sa získajú materiály, ako sú nylony, aramidy a polyaspartát sodný. Syntetické polyamidy sa bežne používajú v textilnom priemysle, automobilovom priemysle, kobercoch, kuchynských pomôckach a športovom oblečení pre ich vysokú odolnosť a pevnosť. Výroba zariadení pre dopravu tovarov sú hlavným spotrebiteľom, ktorý predstavuje 35 % spotreby polyamidov.
Klasifikácia.
Polyméry aminokyselín sú známe ako polypeptidy alebo proteíny.
Podľa zloženia ich hlavného reťazca sú syntetické polyamidy klasifikované takto:
Všetky polyamidy sa vyrábajú vytvorením amidovej väzby na spojenie dvoch molekúl monoméru. Monoméry môžu byť samotné amidy (zvyčajne vo forme cyklického laktámu, ako je kaprolaktám), α,ω-aminokyseliny alebo stechiometrická zmes diamínu a dikyseliny. Oba tieto druhy prekurzorov poskytujú homopolymér. Polyamidy sa ľahko kopolymerizujú, a preto sú možné mnohé zmesi monomérov, ktoré môžu následne viesť k mnohým kopolymérom. Navyše mnohé nylonové polyméry sú navzájom miešateľné, čo umožňuje vytváranie zmesí.
Doplňujúce obecné voľby 1935

Volebný akt prebehol v 360 obciach v rámci celého Československa, v ktorých neprebehli voľby v riadnom termíne na prelome rokov 1931/1932. Pre obce a mestá, kde prebehli, išlo v poradí už o piate voľby za rok 1935. Voliči rozhodovali o zložení zastupiteľstiev svojich obcí na obdobie 6 rokov. Všade voľby prebehli 1. decembra 1935, keďže však vtedajšia centrálna vláda komunálne voľby považovala za „lokálnu záležitosť“, neexistuje oficiálny jednotný archív výsledkov. Volebné zisky v jednotlivých obciach sú tak sprostredkované len cez dobové stranícke noviny a aj to len v tých obciach, kde daná strana kandidovala, uspela dostatočne na to, aby to zverejnila (nechcela sa „chváliť“ slabým výsledkom) a mala dostatočné informácie od svojich informátorov (pri niektorých obciach boli zverejnené napríklad len konkrétne získané mandáty v obecnom zastupiteľstve, no bez uvedenia počtu získaných hlasov).
Záporožská Sič

Záporožská Sič (iné názvy: Záporožská Seč; rus. Запорожская Сечь - Zaporožskaja Seč, ukr. Запорізька Січ - Zaporizka Sič) môže byť:
Záporožská Sič (územie)

Záporožská Sič (iné názvy: Záporožská Seč, [ako územie aj:] Záporožie; , ) bola vojensko-politická organizácia a príslušné autonómne územie (kvázištát) kozákov od približne polovice 16. storočia do roku 1775 severne od dnešnej Kachovskej vodnej nádrže. Presnejšie sa rozkladala približne na území medzi (vrátane) Kachovskou nádržou na juhu, riekou Syňucha na západe, riekou Oriľ (Oreľ) na severe a dnešným mestom Doneck na východe, pričom ale východná hranica istý čas siahala až po ústie Donu do Azovského mora. (Hlavní) obyvatelia Záporožskej Siče sa nazývajú Záporožskí Kozáci alebo Záporožci. Záporožská Sič bola (ako územie so zvláštnym postavením) formálne najprv súčasťou Litvy, potom (od roku 1569) Poľska a napokon od 50./60. rokov 17. storočia Ruska, ale do 17. storočia si toto územie nárokovali (resp. občas aj obsadili) aj susedné štáty Osmanská ríša a Krymský chanát. Názvom Záporožie sa označuje aj všeobecne (historické) územie zodpovedajúce vyššie uvedenému územiu Záporožskej Siče.
Záporožská Sič je pomenovaná podľa jej rovnomenného sídla, ktorého poloha sa neustále menila (pozri samostatný článok).
Sušice (rozlišovacia stránka)

Sušice môžu byť:
Tlstá hora (vrch vo Veľkej Fatre; 1208 m n. m.)

Tlstá hora () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Černovou, približne západne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území mesta Ružomberok. Najbližšími sídlami sú východným smerom situovaný Ružomberok, severovýchodným mestská časť Černová, severozápadným Hubová a Ľubochňa. Vrch leží v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Tlstá hora je súčasťou liptovskej vetvy hlavného hrebeňa a leží v spoločnom masíve s Vtáčnikom (). Severne susedí Plieška () a Veľký Smrekovec (), západne sa nachádza Červený grúň () a Magurka (), južne je plytkým sedlom oddelený Vtáčnik, no tiež Chabzdová () a Malinné () a východne Brdo () a Čutkovo (). Západne orientované svahy odvodňuje Bystrý potok, východné Čutkovský potok, oba smerujúce severným smerom do rieky Váh. Popod vrchol vedie značený chodník z Černovej.
Výhľady.
Vrcholový hrebeň Tlstej hory pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry, no pri priaznivých podmienkach je možno vidieť aj Malú Fatru, Oravskú Maguru i Beskydy, Chočské vrchy, Západné a Nízke Tatry.
BTR-MD

BTR-MD Rakuška je ruský pásový obrnený transportér určený na prepravu výsadkových vojsk. BTR-MD Rakuška nahrádza v jednotkách výsadkového vojska zastarané vozidlá BTR-D.
Vznik a vývoj.
Úlohu, vyvinúť nové viacúčelové obrnené vozidlo, dostali ruskí konštruktéri z Volgogradského traktorového závodu ešte v roku 1992. Hlavným cieľom bolo nahradiť zastaraný sovietsky obojživelný obrnený transportér BTR-D, ktorý bol zavedený do služby ešte v roku 1974. Zložitá ekonomická situácia a nedostatok financií po rozpade Sovietskeho zväzu však viedli k zmrazeniu tohto projektu. V dôsledku toho sa vozidlo podarilo dokončiť až v roku 2003. Základom nového obrneného transportéru s projektovým označením „objekt 955“ sa stal podvozok BMD-3. V rôznych informačných zdrojoch dostalo vozidlo neoficiálne označenie BTR-D-3, BTRD-3 alebo BTR-MD. 
V roku 2008 sa začal vývoj modernizovaného transportéru BTR-MDM na podvozku BMD-4M. Vývojové práce prebiehali v Kurganskom strojárskom závode, kde sa neskôr spustila aj sériová výroba tohto typu. Testovanie prvých dvoch vozidiel BTR-MDM sa začalo v roku 2013 a v septembri 2016 bol tento typ oficiálne zavedený do služby. 
V roku 2015 vtedajší veliteľ ruského výsadkového vojska generálplukovník Vladimír Šamanov oznámil, že plány na prezbrojenie výsadkárov počítajú s tým, že do roku 2025 by mali vojaci dostať 2500 BTR-MDM. Tieto plány sa s najväčšou pravdepodobnosťou nepodarí naplniť, pretože do roku 2021 bolo ruským výsadkárom dodaných iba 200 vozidiel BTR-MDM.
Konštrukcia.
Trup BTR-MDM je vytvorený zo zvarených pancierových hliníkových plechov. Sedadlo vodiča je umiestnené v prednej časti vozidla. Naľavo a napravo od neho sú sedadlá dvoch členov výsadku. Celkovo môže Rakuška prepraviť 13 výsadkárov. V streche vozidla sú tri poklopy, cez ktoré dokážu vojaci vystúpiť z auta.
Na streche na ľavej strane stroja je nainštalovaná veža. Sedadlo strelca sa nachádza pod vežou. Hlavnou výzbrojou je 7,62 mm guľomet namontovaný vo veži strelca. Na prednej ľavej strane vozidla je nainštalovaný ešte jeden guľomet kalibru 7,62 mm.
V strednej časti vozidla sú po bokoch dvojité lavice (tri na každej strane) pre členov výsadku. Okrem toho sú na bokoch nainštalované držiaky na inštaláciu nosidiel s ranenými.
V zadnej časti vozidla je umiestnený motor s výkonom 450 koní. Maximálna rýchlosť transportéru po ceste je /h a dojazd .
Transportér BTR-MDM je dlhý a široký . Rozmery vozidla umožňujú, že môže byť prepravované letecky pomocou lietadiel IL-76M/MD, AN-124, ale aj v podvese pomocou vrtuľníkov Mi-26.
Bojové nasadenie.
Ruská invázia na Ukrajinu.
Pri okupácii Ukrajiny nasadilo Rusko do bojov vozidlá BTR-MDM Rakuška. Za prvých 247 dní vojny stratilo Rusko minimálne 12 týchto obrnených transportérov.
Jozef Hrošík

Jozef Hrošík môže byť:
Eponymum (medicína)

Eponymum je anatomický termín nazvaný podľa skutočnej alebo neexistujúcej osoby. Táto osoba ho buď objavila a popísala, alebo bol označovaný na jej počesť. V súčasnosti anatomická nomenklatúra takéto označovanie nepovoľuje; napriek tomu sa naďalej v menšej miere používa (najmä v klinickej medicíne), z prevažne z nostalgických, historických či zvykových dôvodov. 
Medzi často používané (a poslovenčené) eponymá patrí napríklad (eponymum/anatomický názov/slovenská zaužívané verzia - bežne aj v odbornej literatúre): tuba Eustachi/tuba auditiva (Eustachova trubica), cavum Douglasi/excavatio rectouterina (Douglasov priestor), glandula Bartholini/glandula vestibularis major (Bartholiniho žľaza), ostium Bauhini/Ostium ileocaecale (Bauhínska chlopňa) a mnohé ďalšie.
BM-27 Uragan

BM-27 Uragan alebo 9K57 Uragan je sovietsky a neskôr ruský salvový raketomet kalibru 220 mm na podvozku nákladného automobilu ZIL-135 (8x8). Je určený na ničenie živej sily, ľahko obrnených a obrnených vozidiel motorizovanej pechoty a tankových jednotiek nepriateľa, veliteľských stanovíšť, komunikačných centier a objektov vojenských síl na vzdialenosť 10 až 35 km.
Vznik a vývoj.
Po úspešnom zavedení raketometu BM-21 Grad spustil Štátny výskumný ústav presného strojárstva v Tule z vlastnej iniciatívy výskumné práce zamerané na vytvorenie ešte výkonnejšieho raketového systému. Tieto práce prebiehali v rokoch 1963-1964 a skúmali možnosti vývoja systému s väčším dosahom a väčšou ničivou silou. Výsledkom výskumu bol projekt salvového raketometu Uragan s dosahom 35 km, ktorý bol v júni 1964 zaslaný na posúdenie Ministerstvu strojárstva. Na základe príkazu Ministerstva obranného priemyslu z 28. decembra 1966 boli zahájené vývojové práce na vytvorenie vysoko presného salvového raketového systému Uragan. V roku 1972 bol vývoj systému ukončený a jeho prvý prototyp podstúpil továrenské skúšky. Odstraňovanie nedostatkov systému a jeho testovanie prebiehali až do roku 1975, kedy bol raketomet Uragan zavedený do služby v Sovietskej armáde.
Konštrukcia.
Systém BM-27 Uragan pozostáva z nasledovných komponentov:
Bojové vozidlo BM 9P140.
Bojové vozidlo BM 9P140 je dlhé 9,63 m, široké 2,8 m a vysoké 3,23 m. Na korbe má lafetovaných 16 trubíc, z ktorých odpaľuje ťažké rakety kalibru 220 mm. Jednou salvou je schopné pokryť a zničiť priestor o rozlohe 42 600 m², čiže takmer 4,3 hektára. BM 9P140 je ťažké terénne vozidlo 8×8 ZiL-135LMP, ktorého pohon zaisťujú dva osemvalcové dvojradové vidlicové benzínové motory ZIL-375 (každý s výkonom 180 koní). Motory dokážu vozidlu udeliť rýchlosť až 65 kilometrov za hodinu. Na plnú nádrž môže po ceste prejsť až 500 kilometrov. Vozidlo raketometu je vybavené aj systémom riadeného hustenia pneumatík, ktorý pomáha jazde v ťažkom teréne, akým je piesok alebo blato.
Systém riadenia paľby ovládaný zbraňovým operátorom a veliteľom vozidla je typu 1V126. Jeho súčasťou je aj panoramatický ďalekohľad pre nepriamu paľbu PG-1. Schopnosť nočného videnia nemá, takýto prístroj má k dispozícii iba vodič. Systém riadenia paľby po zaujatí miesta odpalu automaticky preberá informácie napríklad z vozidla pre topografický prieskum 1T12-2M a od súbežne neseného meteorologického systému 1B44.
Prepravné a nakladacie vozidlo 9T452.
Prepravné a nakladacie vozidlo 9T452 vezie zásobu ďalších 16 rakiet a je schopné prázdny raketomet automaticky nabiť do 15 minút. Ide o vozidlo rovnakého typu ako u samotného raketometu, teda o ZIL-135. 
Súprava špeciálneho vybavenia a náradia 9F381 je vezená väčšinou na sprievodných nákladných vozidlách, v súčasnosti predovšetkým na KAMAZoch.
Rakety.
Raketa systému je (podľa typu a variantu bojovej hlavice) maximálne 5,178 metra dlhá a má hmotnosť najviac 280 kg. Dokáže zasahovať ciele až na vzdialenosť 35 km. Hmotnosti hlavíc dosahujú hodnoty od cca 89,5 kg až po 143,5 kg.
Perušín

Perušín () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochňou, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližšími sídlami sú severným smerom situovaná Ľubochňa a Hubová, severovýchodným mesto Ružomberok, juhovýchodným Liptovská Osada, južným Liptovské Revúce a západným Turčianske Jaseno. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Perušín je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej západným smerom z liptovskej vetvy hlavného hrebeňa z Malej Smrekovice (). Západným smerom leží Vyšná Lipová () a Jarabiná (), južným Tmavá (), Rakytov () a Skalná Alpa (), východným Rumbáre (), Malá Smrekovica a Šiprúň () a severným Vyšná Krivá (), Čierňavský vrch () a Konská (). Vrch leží v povodí Váhu a odvodňujú ho prítoky Ľubochnianky; severné svahy potok Čierňava, východné jeho prítok Krivá, južné potok Blatná a západné krátke prítoky hlavného toku. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Západná a južná časť masívu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Kundračka, na východnom úpätí sa rozprestiera Národná prírodná rezervácia Rumbáre.
Výhľady.
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry, ojedinele možno vidieť aj Malú Fatru a Oravskú Maguru, no tiež Babiu horu, Veľký Choč a Salatín.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom z Malej Smrekovice cez Rumbáre. V chránenom území je však voľný pohyb osôb mimo značených chodníkov nežiadúci.
Windsor (Ontário)

Windsor je kanadské mesto v provincii Ontário. Je to najjužnejšie položené mesto Kanady.
Poloha.
Windsor je najjužnejšie položené mesto Kanady, leží na rieke Detroit River v juhozápadnom cípe provincie Ontário. Na druhom brehu rieky je Detroit v americkom štáte Michigan.
Dejiny.
Pred európskym usadením územie patrilo tzv. „Three Fires Confederacy“ (z národov Ojibwe, Odawa a Potawatomi) ako aj Huron-Wendat. V 17. storočí do oblasti prišli jezuitskí misionári a francúzski objavitelia. V 80. rokoch 18. storočia prišli anglicko-hovoriaci Lojalisti. V roku 1836 sa usadlíci dohodli na názve Windsor kvôli spojeniu s Britániou. V roku 1854 bola v oblasti zavedená železnica Great Western Railway a usadlosť bola formálne založená ako „village“. O štyri roky neskôr získala status „town“. Po zjednotení kanadského a amerického železničného rozchodu a rozmachu trajektov v 60. rokoch 19. storočia sa rozvíjalo aj mesto. V roku 1910 bol otvorený železničný tunel popod rieku. V susednom Walkerville bola v roku 1904 založená továreň spoločnosti Ford Motor Company of Canada. Automobilový priemysel bol odvtedy ťahúňom tamojšej ekonomiky. Medzi rokmi 1908 a 1928 vzrástlo aj obyvateľstvo mesta, z 21 000 na 105 000. V roku 1929 bol postavený Ambassador Bridge, najdlhší medzinárodný visutý most a o rok neskôr Detroit-Windsor Auto Tunnel, jediný medzinárodný automobilový tunel.
Olde Sandwich Towne, dnes súčasťou Windsoru, bolo založené v roku 1796 a je označované ako najstaršie neprerušene obývané miesto Ontária.
Súčasti.
Windsor, Sandwich, East Windsor a Walkerville boli spojené v roku 1935. V 60. rokoch 20. storočia boli pripojené aj Riverside, Ojibway a časti mesta Sandwich. V roku 2003 boli pridané aj časti mesta Tecumseh.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 229 660 obyvateľov (v roku 2016 217 188). Zo sčítania v roku 2016 sú tieto údaje: 144 940 uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 5 010 francúzštinu a 58 880 neoficiálne jazyky, z toho 45 jazyky pôvodných obyvateľov. 115 ľudí uvádza češtinu a 435 slovenčinu. 810 ľudí udalo ako etnický pôvod český, 1545 slovenský a 405 československý.
Kultúra a vzdelávanie.
Vo Windsore je divadlo Capitol Theatre v ktorom sídli teleso Windsor Symphony. V roku 1962 bola založená University of Windsor.
Doprava.
V meste sa nachádza najrušnejší pozemský hraničný prechod Kanady. Je tu tiež aj prístav a medzinárodné letisko, Windsor International Airport (IATA: YQG)
V meste je západný koniec provinčnej Diaľnice 401.
Ekonomika.
V meste je stále silný automobilový priemysel. Automobilky Chrysler a Ford stále investujú v meste, ale v roku 2010 svoju prevádzku ukončila firma General Motors. Okrem automobilového priemyslu sa vyrábajú stroje, plasty, guma a kovové produkty.
Retro (album)

Retro je prvý Kompilačný album najväčších hitov zo sólového účinkovania Richarda Müllera, ktoré boli zrealizované bez skupiny Banket. Album v roku 2002 vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Park Antona Srholca

Park Antona Srholca je plánovaný park v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Nachádzať sa bude medzi ulicami Vazovova a Radlinského a Blumentálskym kostolom.
Pri revitalizácii tohto parku na jeseň 2022 pribudnú v parku novovysadené stromy, ktoré sa bežne nachádzajú v slovenským lesoch a sú nenáročné na starostlivosť. Okrem toho pribudnú v parku kríky, živé ploty upravená trávnatá plocha s rozlohou a výtvarno-sochárske dielo súvisiace s osobnosťou Antona Srholca. Revitalizáciou sa zväčší aj priestor električkovej a autobusovej zastávky "Blumentál".
Detroit River

Detroit River je hraničná rieka medzi kanadskou provinciou Ontário a americkým štátom Michigan.
Názov.
Názov rieky pochádza z francúzštiny a znamená úžinu.
Geografia.
Rieka tečie medzi Jazerom svätej Kláry (sever) a Erijským jazerom (juh). Dĺžka rieky je 51 kilometrov alebo 52 kilometrov.
Mestá na rieke.
Okolo rieky sú rôzne kultúrne oblasti od bohatých predmestí Detroitu Grosse Pointe a Grosse Pointe Shores po oblasti ťažkého priemyslu v South Detroit a Trentone.
Dejiny.
Rieku po 6000 rokov využívali pôvodní obyvatelia ako dopravu, zbieranie zdrojov a obchod. Na rieke sa nachádza prvá trvalá poľnohospodárska komunita Ontária. Prepravovali sa cez ňu otroci utekajúci tzv. Underground Railroad či pašovaný rum. Pri rieke sa konali bitky britsko-americkej vojny v roku 1812. V roku 2001 bola vyhlásená za Canadian Heritage River, ako jediná v Severnej Amerike je tiež označná ako American Heritage River.
Príroda a jej ochrana.
Rieka je urbanizovaná, ale aj tak je migračná cesta pre vtáctvo a motýle. Niektoré ostrovy na rieke sú súčasťou Detroit River International Wildlife Refuge, jediné medzinárodné útočisko pre divé vtáky v Severnej Amerike. Od roku 1989 funguje Detroit River Canadian Cleanup Committee, ktorá sa snaží o zlepšenie zdravia rieky.
Využitie.
Rieka je využívaná komerčnou lodnou doopravou ako pre rekreáciu. Rieka je najvyužívanejším cezhraničným prechodom medzi Kanadou a Spojenými štátmi.
Tecumseh (rozlišovacia stránka)

Tecumseh môže byť:
Rumbáre

Rumbáre môže byť:
Grand River (Ontário)

Grand River je rieka v kanadskej provincii Ontário.
Názov.
Názov Grand bol na mape prvý krát použitý v roku 1744.
Geografia.
Dĺžka rieky je 267 alebo 266 kilometrov Odvodňuje najväčšie povodie v južnom Ontáriu: alebo
Rumbáre (vrch vo Veľkej Fatre)

Rumbáre () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad osadou Podsuchá, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližším sídlom je východne ležiaca Podsuchá, juhovýchodne sa nachádza Liptovská Osada, južne Liptovské Revúce, severovýchodne mesto Ružomberok a severným smerom Ľubochňa a Hubová. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Rumbáre sú súčasťou rázsochy, vybiehajúcej západným smerom z Malej Smrekovice () v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Západným smerom leží Perušín (), Vyšná Lipová () a Jarabiná (), južným Tmavá (), Skalná Alpa () a Smrekovica (), východným Malá Smrekovica a Šiprúň () a severným Vyšná Krivá (), Čierňavský vrch () a Maďarová (). Vrch leží v povodí Váhu a odvodňujú ho prítoky Ľubochnianky; severné a západné svahy potok Krivá, južné potok Blatná. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Východná časť masívu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Jánošíkova kolkáreň, západným smerom sa rozprestiera Národná prírodná rezervácia Rumbáre.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý mladý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry, nezriedka možno vidieť aj Malú Fatru a Oravskú Maguru, no tiež Babiu horu.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom z Malej Smrekovice. V chránenom území je však voľný pohyb osôb mimo značených chodníkov nežiadúci.
Slavíč (Moravsko-sliezske Beskydy)

Slavíč () je vrch v Moravsko-sliezskych Beskydách. Leží na severnej Morave nad Morávkou, približne južne od Třinca. Patrí do CHKO Beskydy.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lysohorská hornatina a jej časti Ropická rozsocha. Leží v Moravsko-sliezskom kraji, v okrese Frýdek-Místek a na katastrálnom území obce Morávka. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca obec Morávka, severným smerom sa nachádza Řeka a Tyra, mestská časť Třinca a východným Horní Lomná.
Opis.
Slavíč je súčasťou hrebeňa, ktorý sa od hlavného hrebeňa odpája južne od Babieho vrchu () a vedie západným smerom, zovretý údoliami riek Slavíč a Skalka. Severne susedí Príslop (), Ropice () a Smrčina (), východne Kalužný () a Babí vrch, južne Malý Polom () a Mituří () a západným smerom Lysá hora () a Travný (). Severné svahy hrebeňa odvodňuje potok Slavíč, južné Nytrová a Skalka, všetky smerujúce do Morávky v povodí Ostravice a Odry. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady.
Vrchol Slavíča pokrýva súvislý, mladý a miestami riedky lesný porast, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít však možno pozorovať najmä okolité vrchy Moravsko-sliezskych Beskýd, nezriedka aj Malú Fatru, Kysucké a Sliezske Beskydy, Strážovské vrchy, Javorníky a ojedinele i Hrubý Jeseník.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, preto prístup je možný neznačenými chodníkmi lesom. V blízkosti vedú:
Slavíč

Slavíč môže byť:
Beseda

Beseda môže byť:
Spolkový štát

Spolkový štát je štátny útvar pozostávajúci z niekoľkých územných jednotiek, ktoré vykonávajú určitú časť štátnej moci. Spolkovými štátmi sú Nemecká spolková republika (zložená zo 16 krajín, ), Rakúska republika (deväť spolkových krajín, ) a Švajčiarska konfederácia (pozostávajúca z 26 kantónov, , , , ).
Maiko

Maiko (nevhodne: "majko"; , výslovnosť IPA: [ma̠iko̞], v tokijskom dialekte [màíkó]) je označenie učnice za gejšu používané v regióne Kansai (Kjóto, Osaka). Naproti tomu sa v regióne Kantó (Tokio) zaužívali výrazy ošaku (, Hepburn: "oshaku") a hangjoku (
Hepburn: "hangyoku"), avšak tento stupeň v kariérnej dráhe gejše v Tokiu takmer úplne vymizol.
Pôvodne ako takéto učnice slúžili dievčatá vo veku 13 až 18 rokov, pričom následne získavali postavenie gejše. Zavedenie povinnej školskej dochádzky, končiacej sa spravidla vo veku 15 rokov, spôsobilo neskorší vstup dievčat do tohto povolania, čo spôsobilo značné vymiznutie stupňa maiko. Mnohé ženy na dráhu gejše vstupujú v alebo krátko po 20. roku svojho života, pričom fázu učnice vynechávajú.
Müller spieva Lasicu, Lasica spieva Müllera, Müller a Lasica spievajú Filipa

Müller spieva Lasicu, Lasica spieva Müllera, Müller a Lasica spievajú Filipa je štúdiový album, ktorý nahral Richard Müller. Album v roku 2008 vydali hudobné vydavateľstvá 44 s.r.o., Sony BMG a Columbia.
Pizza havaj

Pizza havaj (či Hawai, Hawaii) je druh pizze, ktorá je na rozdiel od tradičnej talianskej pizze založená na kombinácii šunky a sladkého ananásu. Za jej pôvodcu je považovaný majiteľ reštaurácie Sam Panopoulos z kanadského Ontária.
História.
Pizzu havaj vymyslel v roku 1962 kanadský majiteľ reštaurácie gréckeho pôvodu Sam Panopoulos z Ontária, ktorý rád experimentoval a zo zaujímavosti chcel skúsiť spojenie sladkého ananásu so slaninou. Jeho nápad si počas niekoľkých mesiacov obľúbili aj hostia jeho reštaurácie Satellite v Chathame, v ktorej nový pokrm podával, a začali ho žiadať. Potom sa táto pizza rozšírila aj do ostatných častí sveta. Názov pizza dostala podľa značky konzervovaného ananásu Havaj, ktorý Panopoulos používal.
Popis.
Klasickým spôsobom pripravené a vyvaľkané cesto na pizzu je potreté klasickým paradajkovým základom s cesnakom a bazalkou. Na túto vrstvu sa sype strúhaný syr a na vrch sú kladené kúsky kompótovaného ananásu a na slabé plátky krájaná šunka. Následne je pizza štandardne pečená v rúre. Pizza je obľúbená pre exotické spojenie sladkého so slaným, na druhú stranu nejde o originálny taliansky spôsob prípravy pizze a pre niektorých ľudí je tak táto úprava kontroverzná.
Tmavá (vrch vo Veľkej Fatre)

Tmavá () je vrch vo Veľkej Fatre. Nachádza sa nad Ľubochnianskou dolinou, približne juhozápadne od Ružomberka. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Ľubochňa. Najbližším sídlom je východne ležiaca Liptovská Osada, južne ležia Liptovské Revúce, západne Turčianske Jaseno a severovýchodne mesto Ružomberok. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Tmavá je súčasťou rázsochy, vybiehajúcej západným smerom zo Skalnej Alpy () v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Severným smerom susedí Perušín (), východným Malá Smrekovica (), Smrekovica (), Dvorisko () a Skalná Alpa (), južným Rakytov () a Minčol () a západným Štefanová (), Malý Lysec () a Jarabiná (). Vrch leží v povodí Váhu a odvodňujú ho prítoky Ľubochnianky; severné svahy potok Blatná, južné potok Rakytov. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Južná časť masívu je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa, severným smerom sa rozprestiera prírodná rezervácia Blatné.
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s redšou vegetáciou je výhľad najmä na okolité vrchy Veľkej Fatry, ojedinele je možno vidieť aj Malú Fatru a časť Oravskej Magury.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa, no prístup je možný hrebeňom zo Skalnej Alpy. V chránenom území je však voľný pohyb osôb mimo značených chodníkov nežiadúci.
Jennifer Bealsová

Jennifer Bealsová (* 19. december 1963, Chicago, Illinois, USA) je americká herečka a modelka, známa z filmov ako "Flashdance" (1983), "Diabol v modrom" (1995), "Proroctvo" (1998), "Roger Dodger" (2002), "Pod rúškom tajomstva" (2016) a z televíznych seriálov ako "Láska je Láska" (20042009) a "Dôkaz" (2015), "Taken – Posadnutý pomstou" (20172018) a "Láska je Láska: Generácia Q" (20192022).
Detstvo a mladosť.
Bealsová sa narodila a vyrastala v South Side v Chicagu, v štáte Illinois. Je dcéra učiteľky na základnej škole a jej otec bol Afroameričan a vlastnil obchod s potravinami. Má írsky a anglický pôvod. Má dvoch bratov. Jej otec zomrel, keď mala Bealsová deväť rokov. Neskôr sa jej matka vydala a vyrastala s nevlastným otcom.
Študovala na Francis W. Parker School, neskôr na Goodman Theatre Young People’s Drama Workshom a v roku 1987 ukončila štúdium na Yale University.
Kariéra.
V roku 1980 debutovala vo filme "Môj osobný strážca", kde ale mala veľmi malú rolu. V roku 1983 ju preslávil romantický film "Flashdance", kde za svoj herecký výkon získala nomináciu na filmové ocenenie Zlatý glóbus. Po boku britského speváka Stinga sa objavila v gotickom horore "Nevesta", ktorý bol voľne inšpirovaný filmom "Frankensteinova nevesta" z roku 1935. V roku 1988 si zahrala po boku Nicolasa Cagea v komédii "Bozk upíra".
V roku 1995 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Madonna, Alicia Witt, Antonio Banderas, Lili Taylor, Quentin Tarantino a Tamlyn Tomita vo filme "Štyri izby". V rovnakom roku si zahrala aj vo filme "Diabol v modrom". V roku 1997 si zahrala po boku Faye Dunaway vo filme "Súmrak rodiny Goldových" a o rok neskôr po boku Christophera Walkena a Brittany Murphy v dráme "Proroctvo".
V roku 2004 hosťovala v posledných dvoch epizódach televízneho seriálu "Frasier". V rovnakom roku sa stala tiež jednou z hlavných úloh televízneho seriálu "Láska je Láska", kde stvárnila rolu Bette Porterovej. Seriál mal v USA úspech, mal šesť sérii a skončil v roku 2009. V decembri 2019 si Bealsová zopakovala rolu Bette Porterovej, v televíznom seriály "Láska je Láska: Generácia Q".
V roku 2006 si zahrala v horore "Nenávisť 2". V roku 2010 stvárnila slepú manželku Denzela Washingtona v dráme "Kniha prežitia". Po boku Christophera Meloniho si zahrala v piatich epizódach televízneho seriálu "Law &amp; Order: Organized Crime".
Súkromný život.
Počas štúdia na Yale University, mala Bealsová krátky románik s filmovým manažérom Robertom Simondsom. V roku 1986 sa vydala za Alexandra Rockwella, s ktorým sa v roku 1996 rozviedla. V roku 1998 sa vydala za kanadského podnikateľa Kena Dixona, ktorému v roku 2005 porodila dcéru.
Bealsová sa opisuje ako duchovná osoba. Prejavuje záujem o bibliu, katolicizmus, judaizmus a budhizmus. Je silnou podporovateľkou práv homosexuálov. Venuje sa kung-fu, kickboxu, triatlonu a san shou.
Je vášnivou fotografkou. V roku 1989 strávila nejaký čas na Haiti, kde fotografovala priebeh volieb. Mala tiež niekoľko výstav, pod jej menom Jennifer Beals-Dixon.