burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Izoelektronicita

Izoelektronicita je fenomén pozorovaný u dvoch alebo viacerých molekúl, ktoré majú rovnakú štruktúru (pozície atómov a väzby medzi nimi) a rovnakú elektrónovú konfiguráciu, ale líšia sa vzájomnou polohou prvkov v danej štruktúre. Štruktúry, ktoré spĺňajú tento popis, sú navzájom izoelektronické.
Napríklad CO, NO+ a N2 sú izoelektronické, ale CH3COCH3 a CH3N=NCH3 nie sú.
Táto definícia sa občas nazýva valenčná izoelektronicita. Niekedy sú definíce striktnejšie a vyžadujú zhodný "celkový" počet elektrónov a s ním celkovú elektronickú konfiguráciu. Častejšie sú však definície menej striktné a povoľujú i rôzne počty atómov v jednotlivých porovnávaných látkach.
Dôležitosť tohto konceptu spočíva v identifikácii významne príbuzných látok, napríklad párov alebo skupín. Očakáva sa, že izoelektronické látky budú vykazovať užitočnú konzistenciu a predikovateľnosť ich vlastností, takže identifikácia zlúčeniny ako izoelektronickej s inou, ktorá už bola chatakterizovaná, naznačuje jej možné vlastnosti a reaktivitu. Reaktivita však môže byť ovplyvnená rozdielmi vo vlastnostiach ako sú elektronegativita atómov.
V kvantovej mechanike sa ako atómy typu vodíka označujú ióny, ktoré majú len jeden elektrón, napríklad Li2+. Tieto ióny sa potom dajú označiť ako izoelektronické s vodíkom.
Príklady.
Atóm N a katión O+ sú izoelektronické, pretože oba majú päť valenčných elektrónov, alebo presnejšie, majú elektrónovú konfiguráciu [He] 2s2 2p3. Podobne sú katióny K+, Ca2+ a Sc3+ a anióny Cl-, S2- a P3- izoelektronické s atómom Ar.
CO, CN-, N2 a NO+ sú izoelektronické, pretože každá štruktúra má dva atómy viazané trojitou väzbou a kvôli náboju sú analogické v elektrónových konfiguráciách (elektrónová konfigurácia N- je identická s O, takže CO je elektronický s CN-).
Diagramy molekulárnych orbitálov najlepšie ilustrujú izoelektronicity dvojatómových molekúl, pretože zobrazujú miešanie atómových orbitálov izoelektronických látok, z ktorých vznikajú identické orbitálové kombinácie a teda i väzby. 
Komplexnejšie molekuly môžu byť polyatomické. Aminokyseliny serín, cysteín a selenocysteín sú takisto navzájom izoelektronické (konkrétne valenčne izoelektornické). Líšia sa konkrétnym chalkogénom prítomným na konkrétnom mieste v bočnom reťazci.
Acetón a azometán však "nie" sú izoelektronické. Majú rovnaký počet elektrónov, ale nemajú rovnakú štruktúru.
Kofaktor

Kofaktor môže byť:
Kýčera (vrch v Bielych Karpatoch)

Kýčera () je vrch v pohorí Biele Karpaty. Leží na nad obcou Zubák, približne severozápadne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Kýčerská hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Púchov a na katastrálnom území obce Zubák, čiastočne tiež Lúky a Lysá pod Makytou. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situovaná obec Zubák a na severnom obec Lysá pod Makytou, východne ležia obce Lúky, Záriečie a Mestečko.
Opis.
Kýčera je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z územia Moravy od mesta Brumov-Bylnice, východným smerom cez Končitú () na Hladký vrch (). Západným smerom susedí Barnov vrch () a Končitá, južne Kobylinec (), Zrnová () a Krepčiačka hora (), východne Hladký vrch () a Stráž () a severným smerom Makyta () a Zigov (). Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky Bielej vody, východné svahy jej prítok Klecenský potok a južné potok Zubák. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý porast Kýčery s veľkými odlesnenými plochami s nízkou vegetáciou umožňuje zaujímavý rozhľad. Z vhodných miest je vidieť okolité vrchy Bielych Karpát, no tiež Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Javorníky a Hostýnské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa a prístup je tak možný lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.
Bahrajnské národné futbalové mužstvo

Bahrajnské národné futbalové mužstvo reprezentuje Bahrajn na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1957. Bahrajn sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa predstavil šesťkrát a najväčší úspech je štvrté miesto na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2004.
Únia arabských futbalových asociácii

Zväz arabských futbalových asociácii (po angl. "Union of Arab Football Associations") skrátene UAFA, je riadiacim orgánom futbalu v Lige arabských štátov. UAFA bola založená v roku 1974 a má 22 členských asociácii z AFC a CAF.
UAFA je asociácia, ktorú FIFA neuznáva.
História.
UAFA bola založená v roku 1974 v Tripolise, v Líbyi. V roku 1976 sa v Damasku, v Sýrii konalo valné zhromaždenie a sídlo futbalového zväzu sa prenieslo do ich súčasného sídla v Rijáde, v Saudskej Arábii. Všetci členovia UAFA z Ázijskej futbalovej konfederácie sú zároveň členmi Západoázijskej futbalovej federácie (WAFF). Všetci členovia WAFF a Únie severoafrického futbalu sú členmi UAFA.
Orgoňova Kýčera

Orgoňova Kýčera () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Horná Mariková, Dolná Mariková a Papradno. Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí situovaná obec Horná Mariková, východne sa rozkladajú časti obce Papradno a južným smerom obec Dolná Mariková. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Orgoňova Kýčera je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z pohraničného masívu Malého Javorníka () juhovýchodným smerom na vrch Vysoké () nad Považským hradom. Severozápadne susedí vrch Hladná () a Kaniakova skala (), severne Žilín () a Jaseňové (), východne Žiar () a Kykula (), južne Bôn () a juhozápadne je sedlom oddelená Vrchoňa (). Vrch patrí do povodia Váhu; severovýchodnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky Papradnianky, juhozápadné svahy prítoky Marikovského potoka. Vrcholom vedie značený chodník z Považskej Bystrice na Malý Javorník.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, umožňujúci veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s redšou a nižšou vegetáciou možno pozorovať najmä okolité vrchy Javorníkov a Bielych Karpát, pri vhodných podmienkach aj Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, ojedinele Oravskú Maguru a Kysucké Beskydy.
Lipoamid

Lipoamid je triviálny názov pre amid kyseliny 6,8-ditiooktánovej. Lipoamid je funkčná forma kyseliny lipoovej, kde je karboxylová skupina viazaná na amino skupinu bielkoviny pomocou amidovej väzby. Príkladom jeho biochemickej úlohy je konverzia pyruvátu na acetyllipoamid pôsobením pyruvátdehydrogenázy:
Lipoamid sa v prírode samostatne nevyskytuje, vždy len ako súčasť enzýmov.
Anna Gunnová

Anna Gunn (* 11. august 1968, Cleveland, Ohio, Spojené štáty) je americká herečka známa z televízneho seriálu "Perníkový tatko" (20082013). 
Detstvo a mladosť.
Gunnová sa narodila v meste Cleveland, v štáte Ohio, ale vyrastala v Santa Fé, v Novom Mexiku. Jej dcérou interiérovej dizajnérky a predajcu nehnuteľností. V roku 1986 ukončila strednú školu v Santa Fé, po ktorej sa rozhodla študovať divadlo na Northwestern University. Neskôr sa presťahovala do Los Angeles, kde jej spolubývajúcou bola Pamela Adlon. 
Kariéra.
Od roku 1992 sa objavovala vo viacerých filmoch a televíznych seriáloch, predovšetkým vo vedľajších úlohách. Prvú väčšiu rolu získala po boku Timothyho Olyphanta v televíznom seriáli "Deadwood". V seriáli účinkovala až od roku 2005 do roku 2006. Väčší priestor dostala v televíznom seriáli "Perníkový tatko", z roku 2008. Za svoj herecký výkon v seriáli získala dve ceny Emmy Award.
V roku 2016 si zahrala vo filme "Equity" a v rovnakom roku prepožičala svoj hlas jednej epizódnej postave v televíznom seriáli "Robot Chicken". O rok neskôr, sa objavila v druhej sérii televízneho seriálu "Skorumpovaní poliši". Gunnová príležitostne účinkuje v divadle. 
Súkromný život.
Od roku 1990 do roku 2009 bola manželkou škótskeho herca a realitného makléra Alastaira Duncana, s ktorým má dve dcéry.
Ománske národné futbalové mužstvo

Ománske národné futbalové mužstvo reprezentuje Omán na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1978. Omán sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa zúčastnil štyrikrát. Najďalej sa dostali do osemfinále na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2019.
Fantomas sa hnevá

Fantomas sa hnevá () je francúzsko-talianska dobrodružná sci-fi krimi-komédia z roku 1965, režírovaná André Hunebellom. Ide o komickú adaptáciu hororových románov od Pierra Souvestra a Marcela Allaina zo začiatku 20. storočia.
Je to druhý diel trilógie o Fantomasovi, v ktorej v hlavných úlohách účinkovali Jean Marais, Louis de Funès a Mylène Demongeot. Film produkoval najmä Gaumont pod vedením Alaina Poirého.
Dej.
V tejto časti sa Fantomas rozhodne uniesť najvýznamnejších vedcov sveta. Po sérií únosov sa zdá veľmi pravdepodobné, že sa zameria aj na profesora Lefèvra. Všetko sa môže rozhodnúť na vedeckom kongrese v Ríme, kde sa stretávajú najvýznamnejší vedci sveta. Niet divu, že do Ríma sa vyberú komisár Juve, inšpektor Bertrand, novinár Fandor so svojou pôvabnou snúbenicou fotografkou Hélènou, ale aj rafinovaný Fantomas a samozrejme i profesor Lefèvre. Všetci chcú dostať Fantomasa, ten chce dostať profesora Lefèvra, ale ktorý je ten pravý profesor?
Herecké obsadenie.
Vo filme hrali:
Filmový štáb.
Filmový štáb tvorili:
Chyby a nezrovnalosti vo filme.
Vo filme je niekoľko chýb. Tento zoznam nie je kompletný, medzi chyby patria napríklad:
Libanonské národné futbalové mužstvo

Libanonské národné futbalové mužstvo reprezentuje Libanon na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1933. Libanon sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa zúčastnil dvakrát z toho hostil Majstrovstvá Ázia vo futbale 2000 a zahral si na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2019. V oboch prípadoch skončil v skupine.
Externé odkazy.
https://the-lfa.com/?lang=en
Jemenské národné futbalové mužstvo

Jemenské národné futbalové mužstvo reprezentuje Jemen na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale. Pred rokom 1990 súťažili dve jemenské tímy pod hlavičkou Severného a Južného Jemenu. Jemenské národné futbalové mužstvo je po zjednotení považované ako za nástupcu národného futbalového mužstva Severného Jemenu. 
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1962. Jemen sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Majstrovstvách Ázie vo futbale sa predstavili raz a to v roku 2019. Na turnaji skončili v skupine.
Externé odkazy.
http://www.yemenfa.com/ar/
Australidelphia

Australidephia je veľký taxón vačkovcov. Zahŕňa všetky austrálske vačkovce plus juhomarický rod kolokolo.
Systematika (stav okolo roku 2005).
magnrad Australidelphia:
Kaniakova skala

Kaniakova skala alebo aj Koniakova skala () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Horná Mariková a Papradno. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí situovaná osada Podjavorník, miestna časť Papradna a západne ležiaca Ráztoka, patriaca obci Horná Mariková. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Kaniakova skala je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Malého Javorníka () juhovýchodným smerom na Orgoňovu Kýčeru (). Severozápadným susedom je sedlom oddelený Oblaz (), Adamkov () a Malý Javorník, severne leží Stratenec (), východne Žilín (), južným smerom vrch Hladná () a Orgoňova Kýčera a západne Galkov (). Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy sú pramennou oblasťou Gacoveckého potoka, ktorý je prítokom Marikovského potoka, voda z východných svahov odteká do Papradnianky. Vrcholom vedie značený chodník z Považskej Bystrice na Malý Javorník.
Výhľady.
Hrebeň i vrcholovú časť pokrýva lesný porast, ktorý výrazne limituje rozhľad. Obmedzený výhľad je možný z lokalít s nižšou vegetáciou, odkiaľ možno pozorovať okolité vrchy Javorníkov a Bielych Karpát, pri vhodných podmienkach aj Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysucké Beskydy a Moravsko-sliezske Beskydy.
Palestínske národné futbalové mužstvo

Palestínske národné futbalové mužstvo reprezentuje Palestínu na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1928. Palestína sa nikdy nekvalifikovala na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte si zahrala dvakrát a to v roku 2015 a 2019. V oboch prípadoch skončili už v skupine.
Jaseňové

Jaseňové môže byť:
Strange Bones

Strange Bones je britská punk rocková hudobná skupina založená bratmi Benthamovcami a Stuartom „Spudom“ Newburnom v roku 2015 v Blackpoole.
Rodičia bratov Bobbyho, Willa a Jacka Benthamových ich do sveta punku indoktrinovali už od útleho veku.
Calva Louise

Calva Louise je britské grunge/punk rockové hudobné trio založené Venezuelčankou, Francúzom a Novozélandčanom v roku 2016 v Londýne. Inšpiráciami skupiny sú britské a americké zoskupenia, ako aj latin rock.
Skupina v súčasnosti sídli v Manchesteri.
Nine Lives (Strange Bones x Calva Louise)

„Nine Lives“ je singel britských hudobných skupín Strange Bones a Calva Louise so španielsko-anglickým textom. Vyšiel 4. decembra 2020.
Hudobné video.
K skladbe bol nakrútený aj pestrofarebno-psychedelický videoklip, kde účinkujú lídri skupín Bobby Bentham a Jess Allanicová.
Bočný kanál (prítok Drieňovca)

Bočný kanál je kanál v regióne Dolný Zemplín, v severozápadnej časti územia mesta "Trebišov" v okrese Trebišov v Košickom kraji. Je ľavostranným prítokom Trnávky v povodí Ondavy; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-30-10-490. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Východoslovenská rovina, geomorfologický podcelok Trebišovská tabuľa.
Vznik.
Vzniká v nadmorskej výške v severozápadnej časti poľnohospodárskeho extravilánu mesta Trebišov (mesto) v okrese Trebišov v poli "Veľké", v časti obce Milhostov, v geomorfologickom podcelku Trebišovská tabuľa. 
Opis toku.
Od vzniku kanála tečie v priamke južným smerom poľnohospodárskym extravilánom, v nadmorskej výške priberá krátky bezmenný priamy kanalizovaný pravostranný prítok v podobe spojky od Ruskovského kanála, preteká cez pole "Dolné Povrazy", v nadmorskej výške priberá bezmenný kanalizovaný pravostranný prítok, skrúca sa do juhovýchodného smeru, preteká cez pole "Močiar" a v nadmorskej výške severne od poľa "Nová Koronč" ústi do kanála Drieňovec ako jeho ľavostranný prítok. Drieňovec ďalej ústi do "Trnavky". "Bočný kanál" má dva kanalizované prítoky.
"Bočný kanál" vzniká a preteká v severozápadnej časti poľnohospodárskeho extravilánu mesta Trebišov, ústi do kanála Drieňovec v okrese Trebišov v Košickom kraji, v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina, v geomorfologickom podcelku Trebišovská tabuľa. 
Pôvod názvu.
Motivácia pomenovania vodného toku Bočný kanál na území mesta "Trebišov" má pôvod v polohe kanála, ktorý bol v čase pomenovania a z pohľadu pomenúvateľa lokalizovaný "bokom, na bočnej strane, na postrannej časti organizmu". Z apelatíva "bok" rozšírením o formant "-ný" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena "Bočný potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 
Hydronymum "Bočný kanál" bolo štandardizované v roku 1975. V čase štandardizačného procesu názov vodného toku "Bočný kanál" nebol v kategórii slovenskej hydronymie jedinečným hydronymom na Slovensku; bolo päť homonymných štandardizovaných názvov kanálov "Bočný kanál", čo musela aplikačná hydrologická prax riešiť: okrem kanála Bočný kanál ešte "prítok Moľvianskeho kanála", "prítok Šíravského kanála", "prítok Paríža" a "prítok Obecného kanála".
Jaseňové (vrch v Javorníkoch)

Jaseňové () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na pomedzí Trenčianskeho a Žilinského kraja, okresov Považská Bystrica a Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Papradno a Štiavnik. Najbližším sídlom sú východne situované osady obce Štiavnik a západne ležiaci Podjavorník, miestna časť Papradna. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Jaseňové je súčasťou hrebeňa, ktorý vybieha z masívu Veľkého Javorníka () juhovýchodným smerom na Kykulu (). Severozápadným susedom je Ustrígeľ () a Veľký Javorník, západne leží Stratenec (), Malý Javorník (), Kaniakova skala () a Žilín (), južne Žiar () a Čierne (), východným smerom Široké () a Petrovská Kýčera () a severným Hričovec (). Severovýchodnú časť masívu odvodňuje Široký potok do Štiavnika, západnú potok Žilín do Papradnianky, oba v povodí Váhu. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast umožňuje obmedzený rozhľad. Z lokalít s nižšou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Javorníkov, Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské vrchy, Malú Fatru a Kysucké Beskydy.
Prístup.
Vrch je prístupný neznačenými chodníkmi z okolia, najľahšie sedlom, odbočením zo žltého chodníka, vedúceho z lokality Ráztoka na Veľký Javorník.
Ustrígeľ

Ustrígeľ () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na hranici Trenčianskeho a Žilinského kraja, okresov Považská Bystrica a Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Papradno a Štiavnik. Najbližšími sídlami sú západne ležiaca osada Podjavorník, patriaca k obci Papradno, východným smerom sa nachádzajú osady obce Štiavnik a severne leží osada Kasárne, patriaca k obci Makov. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Ustrígeľ je sedlom oddelený od masívu Veľkého Javorníka () a juhovýchodným smerom ním vedie horský hrebeň na Kykulu (). Severným smerom sa nachádza Hričovec (), východným Kýčerka () a sedlom oddelené Jaseňové (), južným Žilín () a Žiar (), západným Stratenec () a Malý Javorník () a severozápadne susedí dominantný Veľký Javorník. Masív patrí do povodia Váhu a voda z východne sa zvažujúcich svahov odvádza potok Štiavnik, západné a južné prítoky Papradnianky. Na vrchol nevedie značený chodník, no severným úbočím vedie chodník na Veľký Javorník.
Výhľady.
Nesúvislý riedky lesný porast hrebeňa poskytuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Javorníkov, Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské vrchy, Malú Fatru, Kysucké Beskydy a masív Lysej hory.
Prístup.
Vrch je prístupný neznačenými chodníkmi z okolia, najľahšie hrebeňom cez sedlo, odbočením zo žltého chodníka, vedúceho z lokality Ráztoka na Veľký Javorník.
Čierne (vrch v Javorníkoch)

Čierne () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na hranici Trenčianskeho a Žilinského kraja, okresov Považská Bystrica a Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Papradno a Štiavnik. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí situovaná osada Čierne, severným Ráztoka a východným aj Predjastrabie, všetko miestne časti Štiavnika, západne sa nachádza osada Podjavorník a južne jej materská obec Papradno. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Čierne je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Veľkého Javorníka () juhovýchodným smerom na Kykulu (). Severným smerom sa nachádza Čemerka () a Hričovec (), severozápadne susedí sedlom oddelené Jaseňové (), západným smerom Žilín (), Kaniakova skala () a Malý Javorník (), južným Žiar () a Kykula () a východným Malinné () a Dlhé (). Hrebeň i vrch patrí do povodia Váhu; severné a východné svahy odvodňujú prítoky potoka Štiavnik, západné potok Žilín a južné potok Medvedie, oba smerujúce do Papradnianky. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast hrebeňa poskytuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Javorníkov, Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysucké Beskydy, nezriedka i Oravskú Maguru a Oravské i Sliezske Beskydy.
Prístup.
Vrch je prístupný neznačenými chodníkmi z okolia.
Hričovec

Hričovec môže byť:
Príležitostný sex

Príležitostný sex je sexuálna aktivita, ktorá sa odohráva mimo romantického vzťahu a zahŕňa nedostatok záväzku medzi partnermi.
Väčšina náboženstiev neschvaľuje sex mimo manželstva. Náboženskí a nenáboženskí ľudia vo všeobecnosti zažívajú podobné pocity, pokiaľ ide o príležitostný sex, s väčším rozdielom v postojoch medzi mužmi a ženami. V niektorých krajinách ako Pakistan, Kuvajt, Afganistan je akákoľvek forma sexuálnej aktivity mimo manželstva nezákonná.
Štúdia kultúry neformálnych vzťahov v Spojených štátoch zistila, že náhodný sex neprospieva posilňovaniu vzťahov v budúcnosti. Trvanie vzťahu je ovplyvnené najmä cieľom, ktorý ľudia pri vstupe do vzťahu sledujú. Štúdia sexuálneho správania uskutočnená v Brazílii v rokoch 1998 až 2015 ukázala, že vrchol príležitostných vzťahov nastáva vo veku 16-24 rokov. Stalo sa bežnou praxou, že ľudia otvorene hovoria o svojich náhodných sexuálnych stretnutiach a osobných názoroch na túto tému už na prvom rande alebo stretnutí. Ďalšia štúdia zistila, že kondómy boli použité iba pri 69 z každých 100 penetračných sexuálnych pripojení.
Celosvetové údaje z rokov 2007 až 2017 ukazujú, že príležitostný sex medzi mladými ľuďmi poklesol. Štúdia z roku 2021 pripísala tento pokles zníženiu spotreby alkoholu, nárastu videohier a zvýšeniu podielu mladých ľudí žijúcich so svojimi rodičmi.
Čínska ľudová oslobodenecká armáda

Čínska ľudová oslobodenecká armáda, skratka ČĽOA (po čínsky v slovenskom prepise Čung-kuo Žen-min Ťie-fang-ťün, Pchin-jin Zhōngguó Rénmín Jiěfàngjūn, znaky zjednodnušené 中国人民解放军, tradičné 中國人民解放軍) je armáda Čínskej ľudovej republiky. Ozbrojeným silám velí Komunistická strana Číny a tvorí ju päť zložiek: pozemné sily, námorníctvo, letectvo, raketové vojská a vojská strategickej podpory. ČĽOA je najväčšia armáda podľa počtu vojakov a má druhý najväčší rozpočet zo všetkých armád. Je najrýchlejšie modernizujúcou sa armádou.
Uzbecké národné futbalové mužstvo

Uzbecké národné futbalové mužstvo reprezentuje Uzbekistan na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1946. Uzbekistan sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa predstavili sedemkrát. Najväčší úspech je štvrté miesto na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2011. Medzi najznámejších hráčov krajiny v súčasnosti patrí Eldor Šomurodov ktorý hráva za AS Rím.
Lesenický potok

Lesenický potok je potok v regióne Poiplie, v území obcí Trebušovce, Lesenice a Slovenské Ďarmoty v okrese Veľký Krtíš v Banskobystrickom kraji. Je pravostranným prítokom Čebovského potoka v povodí Ipľa; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-24-03-603. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Juhoslovenská kotlina, geomorfologický podcelok Ipeľská kotlina.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške v severovýchodnom kúte obecného územia Trebušovce južne od poľa "Brestovec" v extraviláne v okrese Veľký Krtíš, v geomorfologickom podcelku Ipeľská kotlina. 
Opis toku.
Od prameňa tečie juhovýchodojužným smerom, lemovaný je pásom príbrežnej vegetácie, v nadmorskej výške vteká na obecnú hranicu medzi obcou Trebušovce a obcou Lesenice, až do nadmorskej výšky sleduje túto obecnú hranicu, ľavým brehom obmýva pole "Obchôdzka" v Leseniciach, pravým brehom obmýva pole "Cerina" v Leseniciach, v nadmorskej výške dosahuje juhozápadný okraj intravilánu obce Lesenice, v nadmorskej výške opúšťa juhozápadný okraj intravilánu obce Lesenice, v nadmorskej výške križuje hranicu medzi obcou Lesenice a obcou Slovenské Ďarmoty, v nadmorskej výške južne od časti obce "Iliašovce" ústi do Čebovského potoka ako jeho pravostranný prítok. "Lesenický potok" nemá prítoky.
"Lesenický potok" pramení a preteká v severovýchodnej časti extravilánu obce Trebušovce, preteká obcou Lesenice a ústi do Čebovského potoka v západnej časti územia obce Slovenské Ďarmoty v okrese Veľký Krtíš v Banskobystrickom kraji, v geomorfologickom celku Juhoslovenská kotlina, v geomorfologickom podcelku Ipeľská kotlina. 
Pôvod názvu.
Motivácia pomenovania vodného toku Lesenický potok na území obcí Trebušovce, Lesenice a Slovenské Ďarmoty má pôvod v názve obce Lesenice, cez ktorú preteká. Z toponyma "Lesenice" rozšírením o formant "-cký" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena "Lesenický potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Najstaršie listinne zachované názvy obce Lesenice sú doložené: 1244 v podobe "Lezene" a 1291 v podobe "Lesenye". V oboch sa reflektuje apelatívum "les" vo význame "prírodný vegetačný útvar, väčšia plocha súvisle porastená stromami". V celom slovanskom priestore sú príklady aplikácie toponyma v singulári "Lesnica" a v pluráli "Lesnice".
Hydronymum "Lesenický potok" bolo štandardizované v roku 1976. V čase štandardizačného procesu názvu vodného toku bol "Lesenický potok" v kategórii slovenskej hydronymie jedinečným hydronymom na Slovensku.
Oblaz

Oblaz () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Horná Mariková, približne severne od mesta Púchov. 
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Považská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Horná Mariková a Papradno. Najbližšími sídlami sú na východnom úpätí ležiaca osada Podjavorník, miestna časť Papradna, západným smerom sa nachádza Ráztoka, patriaca obci Horná Mariková. V okolí je však množstvo samôt a chát. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Oblaz je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Malého Javorníka () juhovýchodným smerom na Orgoňovu Kýčeru (). Leží v tesnom susedstve s Kaniakovou skalou (), ktorá je nevýrazným sedlom oddelená juhovýchodným smerom. Južne sa nachádza Hladná () a Orgoňova Kýčera, západne Galkov () a Adamkov (), severne Malý Javorník a Stratenec () a západným smerom Jaseňové () a Žilín (). Vrch patrí do povodia Váhu; západné svahy sú pramennou oblasťou Gacoveckého potoka, ktorý je prítokom Marikovského potoka, voda zo severných a východných svahov odteká do Papradnianky. Vrcholom vedie značený chodník z Považskej Bystrice na Malý Javorník.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol Oblazu pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Obmedzený výhľad je možný z menších lokalít s nižšou vegetáciou, odkiaľ možno pozorovať okolité vrchy Javorníkov, no tiež Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy a Malú Fatru.
Kykula (vrch v Javorníkoch; 920 m n. m.)

Kykula () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Štiavnik, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na hranici Trenčianskeho a Žilinského kraja, okresov Považská Bystrica a Bytča a zasahuje na katastrálne územie obcí Papradno a Štiavnik. Najbližšími sídlami sú na severovýchodnom úpätí situovaná osada Čierne a Predjastrabie, ako aj ich východne ležiaca materská obec Štiavnik, južne leží obec Papradno. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Kykula je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Veľkého Javorníka () juhovýchodným smerom na Dúbravu () nad korytom Váhu. Južným smerom susedí Javorinka () a Kýčerka (), východným smerom Žliabok () a Malinné (), severným Petrovská Kýčera () a Hluché (), severozápadným v hrebeni ležiace Čierne () a západným Žiar (), Orgoňova Kýčera (), Kaniakova skala () a Žilín (). Hrebeň patrí do povodia Váhu, kde vodu zo severovýchodných svahov odvádza potok Štiavnik a juhozápadných prítoky potoka Papradnianka. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast hrebeňa poskytuje obmedzený, no veľmi zaujímavý rozhľad. Z vhodných miest s nižšou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Javorníkov, Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, pri dobrých podmienkach aj Malú Fatru, Kysucké Beskydy, nezriedka i Oravskú Maguru a Oravské i Sliezske Beskydy.
Prístup.
Vrch je prístupný neznačenými chodníkmi z okolia.
Stratenec (vrch v Javorníkoch)

Stratenec () je vrch v pohorí Javorníky. Leží v slovensko-českom pohraničí, nad obcou Papradno, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží na hranici Trenčianskeho a Žilinského kraja, okresov Považská Bystrica a Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Papradno a Makov. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná osada Podjavorník, miestna časť obce Papradno, východným smerom sa nachádza osada Kasárne, patriaca pod Makov a severozápadne samoty moravskej obce Velké Karlovice. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Stratenec sa nachádza v hlavnom hrebeni medzi Veľkým () a Malým Javorníkom (). Severným smerom sa nachádza Lopušná (), severozápadne Gigula (), západne Malý Javorník, južným smerom Kaniakova skala () a Žilín () a východným Ustrígeľ () a Veľký Javorník. Hrebeňom vedie rozvodie Váhu a Bečvy; severné svahy odvodňujú prítoky Tisňavského potoka do Vsetínskej Bečvy, vodu z južnej časti masívu odvádzajú prítoky do potoka Papradnianka. Vrcholom vedie značená turistická magistrála a je na ňom vybudovaná rozhľadňa
Výhľady.
Nesúvislý lesný porast hrebeňa poskytuje obmedzený rozhľad, no z vrcholovej rozhľadne je nerušený, kruhový výhľad. Pozorovateľné sú mnohé vrchy Javorníkov a Moravsko-sliezske Beskydy, pri vhodných podmienkach aj Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malá Fatra, Kysucká vrchovina, Sliezske Beskydy a Hostýnsko-vsetínská hornatina.
Stratenec

Stratenec môže byť:
Bielokarpatská jednotka

Bielokarpatská jednotka predstavuje najvnútornejšiu (najjužnejšiu) jednotku magurskej skupiny príkrovov flyšového pásma Západných Karát. Nadväzuje na rýnsko-dunajský flyš Východných Álp, ktorému je mu blízka aj svojim zložením. Z juhu je v kontakte s bradlovým pásmom.
Vystupuje na území Slovenska a Česka. Pomenovaná je podľa pohraničného pohoria Biele Karpaty.
Z tektonického hľadiska bielokarpatskú jednotku vyčlenil O. Kodym (1925)
Z litostratigrafického hľadiska sa delí na hlucký (spodná krieda - spodný eocén) a vlársky vývoj (vrchná krieda - palecén). Hlucký vývoj buduje hlavne bošácky príkrov. Vlársky vývoj tvorí javorinský príkrov.
Bystrická jednotka

Bystrická jednotka je jednotkou magurskej skupiny príkrovov karpatského flyšového pásma. Tvorí strednú časť magurskej skupiny príkrovov. Je nasunutá na sever na račiansku, na juhu v je styku s bielokarpatskou jednotkou alebo bradlovým pásmom. Budovaná hlavne belovežským a zlínskym súvrstvím.
Spodný oddiel paleogénu má v bystrickej jednotke jednak vývoj prevažne pieskovcový (soláňske súvrstvie – paleocén), jednak vývoj s rovnakým podielom pieskovcov a ílovcov alebo s prevahou ílovcov (belovežské súvrstvie). Vychádza v úzkych pruhoch v južnom a východnom okolí Valašských Kloboukov. Soláňske súvrstvie tu dosahuje mocnosť okolo 400 m a je obdobne ako račianskej jednotke tvorené prevažne arkózovými pieskovcami za čerstva vápnitými , stredne až hrubo zrnitými, miestami drobne zlepencovými, s vložkami nevápnitých ílovcov. Belovežské súvrstvie predstavujú drobnorytmický flyš. Vychádzajú v úzkych pruhoch pri nasunutí na račiansku jednotku.
Prevažnú väčšinu územia bystrickej jednotky tvoria sedimenty zlínskeho súvrstvia vo vývoji bystrických vrstiev. Bystrické vrstvy  sú flyšovým striedaním prevažujúcich vápnitých ílovcov s gradačne vrstvenými glaukonitickými pieskovcami. Charakteristická je prítomnosť tvrdých modrošedých, belobných a žltkavo ovetrávajúcich argilitov až vápencov a slieňovcov s lasturnato čriepkovitým až prizmatickým rozpadom (lacké sliene). Flyšový cyklus tvorí pieskovec (siltovec) – vápenec – slieňovec – ílovec. Prevládajú pelity. Celková mocnosť bystrických vrstiev je do 1600 m.
Hriate

Hriate alebo hriata (nárečovo: "hriatô", "hriato") je slovenský alkoholický nápoj s rôznymi receptúrami svojej prípravy. Môže sa piť aj ako aperitív.
Vo viacerých podobách sa pripravuje najmä na strednom a východnom Slovensku, konkrétne na Liptove, Orave a Spiši. Základom hriateho je med so slaninou alebo maslom, vyskytujú sa však aj verzie s cukrom (karamelom) namiesto medu, a destilátom. Tradične sa podáva na Vianoce, respektíve počas zimného obdobia v horských a podhorských oblastiach. Mnohé domácnosti majú svoju vlastnú špecifickú receptúru. Nápoj bol považovaný za liečebný prostriedok.
Na Liptove sa hriate podávalo pred večerou na Štedrý deň a na Silvestra a tradične sa pripravovalo z vodky zohriatej na karameli, ktorá sa zajedala slaninovými oškvarkami.
Afganské národné futbalové mužstvo

Afganské národné futbalové mužstvo reprezentuje Afganistan na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História.
Futbalový zväz bol založený v roku 1922. Na Majstrovstvá sveta vo futbale sa nikdy nekvalifikovali pričom sa kvalifikácii zúčastňujú od MS 2006. Afganistan si taktiež nezahral nikdy na Majstrovstvách Ázie vo futbale.
Račianska jednotka

Račianská jednotka je jednotkou magurskej skupiny príkrovov Karpatského flyšového pásma. Je okrajovou a plošne najvýznamnejšou jednotkou magurskej skupiny príkrovov. Vystupuje z podložia Viedenjskej panvy a siaha až na územie Ukrajiny.
Jednotku vyčlenili ako samostntnú tektono-stratigrafickú zónu magurskej skupiny príkrovov A. Matějka a Z. Roth vo svojich prácach z rokov 1950 a 1956.
Račanská jednotka dosahuje hrúbku v rozmedzí niekoľko stoviek m po 3 - 4000 m. Jej najstaršiu časť tvorí rajnochovické (barém-cenoman) a kaumberské súvrstvie (cenoman-mástricht). Podstatnú časť tvorí solánské (kampán-až paleocén), belovežské (paleocén - str. eocén) a zlínske súvrstvie (stredný eocén - sp. oligocén).
Cerový potok (prítok Radošinky)

Cerový potok je vodný tok, nachádzajúci sa v obci Orešany, v okrese Topoľčany. Je to pravostranný prítok Radošinky, jeho dĺžka je 7,9 km a je to tok V. rádu.
Tok.
Cerový potok vyviera v lokalite Agačina a preteká na stredom obce Orešany. Ďalej tečie na juhovýchod, priberá potok Medeš a Orešiansky potok. Následne napája vodnú nádrž Veľké Ripňany a pokračuje južnou časťou obce Veľké Ripňany, kde ústí do v nadmorskej výške približne do Radošinky.
Arabský pohár FIFA

Arabský pohár FIFA je medzinárodná futbalová súťaž, ktorú organizuje FIFA od roku 2021 a súťažia v nej seniorské mužské národné tímy Únie arabských futbalových asociácii, športového riadiaceho orgánu pre krajiny arabského sveta. Aktuálnym šampiónom je Alžírsko. 
Úvodne vydanie šampionátu sa konalo v roku 1963 v Libanone a vyhralo ho Tunisko. Po odohraní Arabského pohára v rokoch 1964 a 1966 sa takmer 20 rokov nehral Arabský pohár a najbližší turnaj sa odohral až v roku 1985. Vydanie v roku 2021 bolo prvé ktoré organizovala FIFA.
Najúspešnejším tímom Arabského pohára je Irak.
Hričovec (vrch v Javorníkoch)

Hričovec () je vrch v pohorí Javorníky. Leží v slovensko-českom pohraničí, nad obcou Makov, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Bytča a Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik a Makov. Najbližšími sídlami sú na severovýchodnom úpätí situované lazy obce Makov, západne ležiaca osada Kasárne a obec Velké Karlovice a južne ležiace samoty obce Štiavnik. Severovýchodnú časť vrchu pokrýva rovnomenná prírodná rezervácia a celá oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Hričovec sa nachádza v hlavnom hrebeni, medzi Veľkým Javorníkom () a Čemerkou (). Severovýchodným smerom susedí sedlom oddelené Solisko (), severným sa nachádza Lemešná (), západným Lopušná (), juhozápadným Veľký Javorník a Ustrígeľ (), južným Čierne () a juhovýchodným Hluché () a Čemerka. Hrebeňom vedie rozvodie Váhu a Bečvy; západné svahy odvodňuje potok Lemešná do Vsetínskej Bečvy, južné prítoky Štiavnika do Váhu a na severných pramení rieka Kysuca. Na vrchol nevedie značený chodník, no úbočím prechádza turistická magistrála i hrebeňový chodník.
Výhľady.
Lesný porast vrcholovej časti i hrebeňa poskytuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s nižšou vegetáciou na hrebeni a svahoch je možné pozorovať mnohé vrchy Javorníkov a blízke Moravsko-sliezske Beskydy a Hostýnsko-vsetínsku hornatinu, pri vhodných podmienkach aj Biele Karpaty, Považský Inovec, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Beskydy a Sliezske Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no úbočím ich vedie niekoľko:
Jesenského ulica (Pezinok)

Jesenského ulica (v minulosti "Wieserova ulica") je ulica v Pezinku, ktorej časť sa nachádza na ceste II. triedy číslo 502. Je pomenovaná podľa slovenského prozaika Janka Jesenského.
V strede ulice sa nachádza park s kovovou sochou – 4 obežné dráhy Zeme. Do polovice roka 2001 tu stála aj čerpacia stanica Slovnaft Benzinol, ktorú nahradila obojsmerná zastávka pre diaľkové autobusy.
Na čísle 8 sa nachádza reštaurácia s krčmou, ktorá bola v minulosti zájazdovým a furmanským hostincom. 
Na čísle 10 sa nachádza predajňa autodielov.
Okrem iného tu sídlia dve pizzerie, kaviareň, vinotéka a železiarstvo.
V septembri 2003 hlavnou ulicou prechádzala pápežská kolóna s pápežom Jánom Pavlom II.
V júni 2024 bola zrekonštruovaná vozovka ulice v rámci III. etapy rekonštrukcie cesty II/502.
Priehybský potok (prítok Oľchovca)

Priehybský potok je potok v regióne Šariš, v juhozápadnej časti územia obce Cigeľka v okrese Bardejov v Prešovskom kraji. Je pravostranným prítokom Oľchovca v povodí Kamenca; má dĺžku . Hydrologický identifikátor: 4-30-09-2062. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologická oblasť Nízke Beskydy, geomorfologický celok Busov.
Prameň.
Pramení v nadmorskej výške na východnom svahu vrchu "Priehyba" s nadmorskou výškou v juhozápadnom kúte obecného územia Cigeľka v lesnom extraviláne v okrese Bardejov, v geomorfologickom celku Busov. 
Opis toku.
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom neďaleko od štátnej slovensko-poľskej hranice, preteká lesným extravilánom, ľavým brehom obmýva les "Bukovina", ľavým brehom obmýva les "Košarisko", les postupne stráca svoj charakter a mieša sa s trvalým trávnatým porastom, preteká cez les aj pasienok aj pole s rovnakým názvom "Priehyba", pravým brehom obmýva les aj sad "Podslavné", ľavým brehom obmýva les "Lán", na južnom okraji obce Cigeľka vteká do intravilánu a v susedstve žriedla minerálnej vody "Cigeľka" ústi do Oľchovca ako jeho pravostranný prítok. "Priehybský potok" nemá prítoky.
"Priehybský potok" pramení, preteká a ústi v juhozápadnej časti extravilánu obce Cigeľka v okrese Bardejov v Prešovskom kraji, v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy, v geomorfologickom celku Busov. 
Pôvod názvu.
Motivácia pomenovania vodného toku "Priehybský potok" na území obce Cigeľka má pôvod v názve vrchu "Priehyba" , na svahoch ktorého pramení a tečie. Z toponyma "Priehyba" vo význame "horské sedlo, zníženina v rámci chrbta alebo hrebeňa" rozšírením o formant "-ský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok" bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena "Priehybský potok" ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Najstaršie listinne zachované názvy obce Cigeľka sú doložené: 1414 v podobe "Checleuagasa" a 1492 v podobe "Czygloka". 
Hydronymum "Priehybský potok" bolo štandardizované v roku 1990. V čase štandardizačného procesu názvu vodného toku existovali dve hydronymá s rovnakým homonymným názvom "Priehybský potok" v kategórii slovenskej hydronymie.
Solisko (vrch v Javorníkoch)

Solisko () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa na severnom okraji strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Čadca a v katastrálnom území obce Makov. Najbližšími sídlami sú na severovýchodnom úpätí situované usadlosti osady Kopanice, patriace k obci Makov, západným smerom leží moravská obec Velké Karlovice. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Solisko je nevýrazný vrch, ležiaci v krátkej rázsoche Hričovca (), ležiacom v hlavnom hrebeni. Severným smerom leží Lemešná () a Oselná (), západným Lopušná (), juhozápadným Veľký Javorník () a plytkým sedlom oddelený Hričovec, juhovýchodným Čemerka () a východným Papajova Kykula (). Vrch patrí do povodia Kysuce, ktorá pramení pod sedlom na severných svahoch Soliska a Hričovca. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady.
Veľká časť vrchu pokrýva hustý les, ktorý neumožňuje takmer žiadny rozhľad. Z malých lokalít s redšou vegetáciou je ojedinele vidieť susedné vrchy Javorníkov, Moravsko-sliezske Beskydy, Hostýnsko-vsetínsku hornatinu, Kysucké a Sliezske Beskydy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no v blízkosti vedie:
Čemerka

Čemerka () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne severozápadne od mesta Bytča. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Bytča a Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Štiavnik, Petrovice a Makov. Najbližšími sídlami sú severne a východne ležiace samoty obce Makov, južne sa nachádzajú samoty obce Štiavnik. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Čemerka je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie z Veľkého Javorníka () do sedla Javorník. Severným smerom susedí Solisko () a Papajova Kykula (), východným Čerenka () a Chrasťové (), južným Hluché () a Čierne () a západným Hričovec () a Veľký Javorník (). Masív sa nachádza v povodí Váhu, kde priamo smeruje Štiavnik, odvodňujúci juhozápadné, i Petrovička, odvodňujúca juhovýchodné svahy. Rieka Kysuca odvádza vodu zo severne sa zvažujúcich častí hrebeňa. Vrcholom prechádza značený chodník, kopírujúci hrebeň pohoria.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol pokrýva lesný porast, preto táto časť Čemerky poskytuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z odlesnených častí na úbočí a lokalít s nižšou vegetáciou je však možné pozorovať okolité vrchy Javorníkov, no tiež Moravsko-sliezske Beskydy, Strážovské a Súľovské vrchy, Malú Fatru, Kysuckú vrchovinu a Kysucké a Sliezske Beskydy.
HBO Max

HBO Max je americká SVOD streamovacia služba, ktorú vlastní spoločnosť Warner Bros. Discovery.
HBO Max bolo spustené 27. mája 2020, pôvodne len v Spojených štátoch. 29. júna 2021 expandovalo do Latinskej Ameriky a 26. októbra 2021 do šiestich európskych krajín. Jeho spustenie v ďalších 15 európskych krajinách vrátane Slovenska sa uskutočnilo 8. marca 2022, kedy nahradil existujúcu službu HBO GO. Spustenie služby sa plánuje aj v ďalších európskych a ázijských krajinách. Služby HBO Max a HBO majú spolu približne 73,8 milióna predplatiteľov po celom svete.
Obsah.
HBO Max ponúka veľké množstvo pôvodných televíznych seriálov a filmov, ako aj všetky značky blízke Warneru, vrátane TNT, TBS, truTV, Adult Swim, Boomerang, CNN, Cartoon Network, The CW, Cruchyroll, DC Entertainment, Looney Tunes. Predplatiteľom tiež sprístupňuje obsah od spoločností New Line Cinema, Rooster Teeth, TCM a Warner Bros..
Amy Ryanová

Amy Beth Dziewiontkowski (* 3. máj 1968, New York, New York, USA) profesionálne známa ako Amy Ryan, je americká herečka. Je známa svojou rozsiahlou divadelnou a filmovou kariérou. V roku 2007 získala nomináciu na Academy Awards, za jej herecký výkon vo filme "Zbohom, baby".
Detstvo a mladosť.
Narodila sa do rodiny Pamely Ryan (neskôr si prevzala umelecké meno po svojej matke) a Johna Dziewiontkowského. Má anglických, poľských a írskych predkov. Má sestru Lauru, s ktorou si v detstve privyrábala roznášaním novín Daily News. V sedemnástich rokoch absolvovala NYC Performing Arts School. Od ukončenia školy pracuje v divadlách mimo Broadway.
Kariéra.
Účinkovala v niekoľkých divadelných hrách mimo Broadway, tiež v regionálnych divadlách a aj priamo na Broadwayi. V rokoch 2000 a 2005 získala nominácie za svoje divadelné herecké výkony na ocenenie Tony Awards. V roku 2016 získala pozitívne hodnotenie za jej herecký výkon v divadelnom predstavení "Láska, láska, láska", získala tiež divadelné ocenenie Obie, tiež nominácie na Drama Desk a Drama League za najlepší divadelný výkon.
V roku 2000 si tiež zahrala po boku Laury Linney a Marka Ruffala vo filme, "Na mňa sa môžeš spoľahnúť". V roku 2003 bola obsadená do jednej z vedľajších úloh v televíznom seriály "The Wire". Herec a režisér Albert Brooks, si ju vybral aby si zahrala v jeho režírovanej komédii, "Hľadá sa komédia v moslimskom svete".
V roku 2007 stvárnila rolu drogovo závislej matky vo filme "Zbohom, baby". Jej herecký výkon bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi, tiež získala niekoľko nominácii napríklad na Academy Awards či Zlatý glóbus a niekoľko z nich, tiež získala, napríklad Satelite Awards či Critics' Choice Movie Award. O rok neskôr, ju obsadil Clint Eastwood, do filmu "Výmena", kde si zahrala po boku Angeliny Jolie.
V roku 2011 získala hlavnú ženskú úlohu vo filme "Win Win", ktorý dostal priemerné recenzie a Ryanová získala niekoľko hereckých ocenení regionálnych filmových kritikov. V roku 2014 sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu "Birdman".
Po boku Stevea Carella a Timotheého Chalameta, si zahrala v životopisnej dráme "Krásny chlapec", z roku 2018. O rok neskôr, si zahrala po boku Emmy Thompson v komédii "Late Night". V roku 2020 stvárnila hlavnú úlohu v dráme "Lost Girls". V roku 2021 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu "Only Murders in the Building".
Súkromný život.
V roku 2011 sa vydala za Erica Slovina, s ktorým má dcéru, narodenú v októbri 2009.
Čerenka

Čerenka () je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne severozápadne od mesta Bytča. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Bytča a Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Petrovice (vrcholová časť hrebeňa), Kolárovice a Makov. V okolí sa nachádzajú samoty obcí Makov a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis.
Čerenka je situovaná v hlavnom hrebeni, ktorý vedie od západu z Veľkého Javorníka () východným smerom do sedla Javorník. Severovýchodným smerom susedí Vrchtretina (), východným Mraznica (), južným Slatina (), Petrovská Kýčera () a Chrasťové () a západným Čemerka () a Papajova Kykula (). Oblasť je súčasťou povodia Váhu, pričom severnú časť hrebeňa odvodňuje rieka Kysuca, ktorá tvorí samostatné, čiastkové povodie. Južné svahy odvádzajú vodu potokom Petrovička priamo do rieky Váh. Vrcholom prechádza značený chodník, kopírujúci hrebeň pohoria. Na severnom úbočí sa nachádza lyžiarske stredisko Ski Makov.
Výhľady.
Hrebeň i časť vrchu je bez lesného porastu a vyššej vegetácie, preto Čerenka poskytuje zaujímavý rozhľad. Časť panorámy zacláňajú okolité vyššie vrchy Javorníkov, napriek tomu je dobre vidieť najmä blízke Moravsko-sliezske Beskydy, no tiež Kysucké Beskydy, Kysuckú vrchovinu, Malú Fatru, Strážovské a Súľovské vrchy.