burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Sotrabrua

Sotrabrua je cestný visutý most spájajúci mestskú časť Bergenu Drotningsvik a dedinu Knarrevik v obci Fjell v nórskom kraji Hordaland premosťujúci úžinu Knarreviksundet. Je jediným cestným spojením nórskej pevniny a ostrova Litlesotra v súostroví Sotra.
Pôvodným dopravným spojením oboch brehov úžiny bol trajekt medzi lokalitou Alvøen na pevnine a Brattholmen na ostrove Litlesotra južnejšie od miesta, kde dnes stojí most. Prvé plány na výstavbu mosta vznikli už v polovici 50. rokov, obce Fjell, Sund a Øygarden na súostroví spolu s Bergenom pristúpili k stavbe mosta až v 60. rokoch a jeho výstavba bola schválená nórskym parlamentom 5. júna 1966. Výstavba mosta prebiehala medzi marcom 1969 a decembrom 1971, otvorený bol 11. decembra toho roku a oficiálne otvorený 25. mája 1972 nórskym kráľom Olafom V.. Financie na výstavbu mosta zabezpečovala spoločnosť "A/S Sotrabrua", ktorá vznikla v roku 1965. Za rok 1972 spoločnosť získala z mýta 3,07 mil. NOK. Od otvorenia mosta do zrušenia výberu mýta 31. decembra 1983 spoločnosť celkovo získala 73,5 mil. NOK, čo je takmer dvojnásobok finančných nákladov použitých na výstavbu mosta (40 mil. NOK).
Po dokončení sa most s celkovou dĺžkou stal najdlhším mostom v krajine (čím prekonal most Tjeldsundbrua s dĺžkou ) a do dokončenia mosta Skjombrua bolo hlavné visuté pole s dĺžkou rozpätia taktiež najdlhším v krajine. Mostom prechádza dvojprúdová cesta "Riksvei 555" s celkovou šírkou , popri ktorej vedie chodník so šírkou . Dva hlavné pylóny sú vysoké, mostovka sa nachádza nad hladinou úžiny.
V súčasnosti existujú plány na výstavbu druhého, štvorprúdového mosta, súčasťou ktorého by mala byť aj trať bergenského ľahkého metra.
Polánka (prírodná pamiatka)

Polánka je prírodná pamiatka ev. č. 1771 neďaleko obce Krásné v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana.
Predmetom ochrany je suchá lúčka a priľahlá remízka. Jediná lokalita vstavačovca bazového v CHKO Železné hory.
Buchtovka

Buchtovka je prírodná pamiatka ev. č. 1629 ležiaca na území obce Trhová Kamenice v okrese Chrudim. Patrí pod správu CHKO Železné hory.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú rašelinové lúky s výskytom mnohých ohrozených druhov rastlín a živočíchov. Žijú tu predovšetkým obojživelníci a vodný hmyz viazaný na rašelinové prostredie, rastie tu niekoľko druhov orchideí a chránená vachta trojlistá.
Novohradský seniorát

Novohradský seniorát (v plnom znení Novohradský seniorát Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku, v skratke NOS) je cirkevnou organizačnou jednotkou Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku na treťom stupni, do ktorej je zahrnutých 31 cirkevných zborov nachádzajúcich sa v Banskobystrickom kraji v 4 okresoch a to Detva (okres) (Horný Tisovník), Lučenec (okres) (Ábelová, Budiná, Dobroč, Lovinobaňa, Ľuboreč, Lučenec, Mašková, Polichno, Tomášovce), Poltár (okres) (Cinobaňa, České Brezovo, Kalinovo, Málinec, Ozdín, Poltár, Pondelok – Hrnčiarska Ves, Turíčky, Uhorské) a Veľký Krtíš (okres) (Dolná Strehová, Dolné Strháre, Horná Strehová, Malá Čalomija, Malé Zlievce, Pôtor, Príbelce, Senné, Stredné Plachtince, Veľký Krtíš, Veľký Lom, Závada). Seniorát patrí do Západného dištriktu.
Seniorský úrad.
Seniorský úrad Novohradského seniorátu sídli v sídle cirkevného zboru seniora. 
Počet členov.
Zo štúdie pre nové usporiadanie mal NOS v Banskobystrickom kraji 13 990 členov.
Prielom Dunajca

Prielom Dunajca je tiesňava v Pieninách na slovensko-poľskej hranici. 
Charakteristika.
Pôsobivý kaňon sa zarezáva do vápencového masívu vytvára rieka Dunajec, má dĺžku približne 9 km a výšku skalných stien 200 až 300 metrov. Rieka tu vytvorila 7 veľkých meandrov, ktoré esteticky dotvárajú a toto krajinársky a prírodovedne najhodnotnejšie územie Pieninského národného parku. 
Turizmus.
V chránenom území národného parku je vybudovaný turistický náučný chodník, vhodný aj pre osoby so zníženou mobilitou. Spája Červený Kláštor a Lesnicu a má 10 zastávok popisujúcich prírodné zaujímavosti územia.
Pavol Polanský

Pavol Polanský alebo Paul Polansky rodený ako Pavol Feldman (* 14. jún 1925, Moravská Ostrava – † 17. marec 2010, Viedeň, Rakúsko) bol slovenský bubeník, dirigent, zakladateľ viacerých orchestrov, nositeľ Krištáľového krídla za celoživotné dielo. Patril medzi zakladajúce osobnosti tanečnej hudby a džezu na Slovensku. 
Život.
V rokoch 19451952 študoval na konzervatóriu v Bratislave odbor trúbka. Počas štúdia na konzervatóriu založil v roku 1947 Tanečný orchester bratislavských vysokoškolákov, v ktorom pôsobil do roku 1949. Medzi rokmi 1950 až 1957 pôsobil ako redaktor Česko-slovenského rozhlasu, kde v roku 1953 založil a stal sa dirigentom rozhlasového sláčikového orchestra.
Patril medzi priekopníkov džezu na Slovensku, ktorý presadzoval aj v rozhlasovom vysielaní. Od konca 50. rokov ho aktívne hrával v rôznych formáciách, napr. s Ladislavom Gerhardtom, či v skupine Braňa Hronca, alebo v Tatra revue s pianistom Jurajom Berczellerom.
V roku 1968 po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska emigroval do Rakúska. Vo Viedni po roku 1968 pôsobil ako hudobný redaktor a dramaturg rakúskej rozhlasovej stanice Ö3, kde 21 rokov moderoval reláciu „Musik zum Träumen“ (Hudba na snívanie). Po novembri 1989 začal na slovenskom Rádiu Twist s moderovaním obdoby rakúskej relácie s názvom „Pekná hudba“.
Zoznam najvyšších kostolov na Slovensku

Toto je zoznam najvyšších kostolných veží na Slovensku s vežou vyššou ako .
Ann Coulterová

Ann Hart Coulterová (* 8. december 1961, New York City, USA) je americká konzervatívna spisovateľka, komentátorka a právnička. Rada vyvoláva svojimi názormi kontroverziu a vystupuje proti demokratickej strane, ľavici a liberalizmu.
Coulterová sa stala známou v 90. rokoch ako otvorená kritička Clintonovej vlády. Jej prvá kniha sa týkala impeachmentu Billa Clintona. Celkovo vydala jedenásť kníh. Do roku 2009 sa z nich predali celkovo 3 milióny výtlačkov. 
Názory a politická činnosť.
Coulterová podporovala Georga W. Busha v úrade prezidenta. V roku 2008 a 2012 podporovala kampaň Mitta Romneyho. V roku 2016 podporila kandidatúra Donalda Trumpa. 
Verí, že rozhodnutie v spore Roe v. Wade by malo byť zmenené a rozhodovanie o potratoch by malo byť ponechané na jednotlivé štáty Únie. Je pro-life, ale súhlasí s výnimkou v prípade znásilnenia. Ostro vystupuje proti nelegálnej imigrácii do Spojených štátov a udeleniu amnestii nelegálnym imigrantom na území USA. Pôvodne podporovala inváziu do Afganistanu, ale v roku 2009 vyjadrila obavy z nového Vietnamu a vystúpila proti vyslaniu ďalších amerických jednotiek. Vystupuje proti manželstvu homosexuálov a je za definovanie manželstva ako zväzku jedného muža a jednej ženy.
Prehľad úspechov slovenskej kanoistiky

Prehľad úspechov slovenskej kanoistiky sumarizuje prehľad medailí slovenských kanoistov na vrcholných svetových a európskych podujatiach v ére samostatnosti, ako aj v reprezentácii Česko-Slovenska.
História.
Rýchlostná kanoistika patrí k najúspešnejším odvetviam nášho športu. Slovenskí kanoisti získali na majstrovstvách sveta pre Česko-Slovensko jednu zlatú, dve strieborné a štyri bronzové medaily. Kompletnou zbierkou cenných kovov sa môže pochváliť komárňanský vodák Attila Szabó, prvý československý kajakársky majster sveta z roku 1989 a zároveň aj prvý medailista v ére samostanosti. Ďalšou osobnosťou v prvých rokoch samostanosti bol olympijský medailista Slavomír Kňazovický. Prvý titul majstrov sveta získali Michal Riszdorfer a Juraj Bača v dvojkajaku v roku 1998. Neskôr boli obaja členmi úspešného štvorkajaku, ktorý sa stal vlajkovou loďou slovenskej rýchlostnej kanoistiky. Zloženie štvorkajaku sa rokmi menilo, no v tejto disciplíne dosiahla slovenská rýchlostná kanoistika najväčšie úspechy .
Dunajsko-nitriansky seniorát

Dunajsko-nitriansky seniorát (v plnom znení Dunajsko-nitriansky seniorát Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku, v skratke DNS) je cirkevnou organizačnou jednotkou Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku na druhom stupni, do ktorej je zahrnutých 32 cirkevných zborov nachádzajúcich sa v Nitrianskom kraji v 6 okresoch a to Komárno (okres) (Kolárovo, Komárno, Nesvady, Pribeta, Svätý Peter, Zemianska Olča – Lipové), Levice (okres) (Bátovce, Bohunice, Čankov, Devičany, Drženice, Farná, Hontianska Vrbica, Jabloňovce, Jur nad Hronom, Kalná nad Hronom, Levice, Plavé Vozokany, Pohronský Ruskov, Pukanec, Tekovské Lužany, Želiezovce, Žemberovce), Nitra (okres) (Nitra, Nové Sady, Svätoplukovo), Nové Zámky (okres) (Gbelce, Nové Zámky, Rastislavice), Šaľa (okres) (Diakovce, Neded) a Zlaté Moravce (okres) (Zlaté Moravce). Seniorát patri do Západného dištriktu. Seniorát sídli v sídle cirkevného zboru seniora. Vznikol roku 1949.
Počet členov.
Zo štúdie pre nové usporiadanie mal DNS v Nitrianskom kraji 10 387 členov.
Boeing Model 1

Boeing Model 1 (tiež B &amp; W Seaplane) je jednomotorový americký dvoj-plošný hydroplán. Je to úplne prvé lietadlo, ktoré vytvoril Boeing. Pracovali na ňom konštruktéri William Edward Boeing a George Conrad Westervelt.
Dizajn.
Prvý B &amp; W bol dokončený v júni 1916 v meste Seattle. Lietadlo bolo vyrobené z dreva s drôtovým vystužením a bolo pokryté látkou. Bolo podobné lietadlu, ktoré Boeing už vlastnil od Glenn L. Martin Company, ale Boeing B &amp; W mal lepší tvar a výkonnejší motor. Prvé vyrobené lietadlo dostalo názov "Bluebill" a druhé "Mallard".
Pôsobenie.
Najprv boli obidva Boeingy B &amp; W ponúknuté pre United States Navy, ale keď ich nekúpili, boli predané do New Zealand Flying School. Tento predaj sa stal zároveň prvým medzinárodným predajom spoločnosti Boeing. 25. júna 1919 B &amp; W prekonalo výškový rekord na Novom Zélande s výškou 6 500 stôp (1981 m). Neskôr bolo lietadlo určené na prepravu pošty.
Stolmabrua

Stolmabrua je cestný trámový most v obci Austevoll v nórskom kraji Hordaland spájajúci dedinu Stolmen na rovnomennom ostrove s ostrovom Selbjørn. Most premosťuje úžinu Stolmasundet a je súčasťou cesty "Fylkesvei 151". Postavený bol v 90. rokoch a po dokončení v novembri 1998 sa hlavné pole s dĺžkou rozpätia stalo najdlhším svojho druhu na svete, čím o prekonalo hlavné pole brazílskeho mosta Ponte Rio-Niterói. Celková dĺžka mosta je , bočné polia majú dĺžku rozpätia a . Šírka mosta je . 
Pri výstavbe bolo použitých betónu a ocele.
Považský seniorát

Považský seniorát (v plnom znení Považský seniorát Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku, v skratke POS) je cirkevnou organizačnou jednotkou Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku na druhom stupni, do ktorej je zahrnutých 19 cirkevných zborov, z ktorých 2 sa nachádzajú v Nitrianskom kraji v okrese Topoľčany (okres) (Nitrianska Streda, Topoľčany) a 17 v Trenčianskom kraji v okresoch Bánovce nad Bebravou (okres) ( Bánovce nad Bebravou-Horné Ozorovce, Kšinná, Podlužany, Slatina nad Bebravou, Uhrovec), Nové Mesto nad Váhom (okres) (Beckov, Bzince pod Javorinou, Dolné Srnie, Lubina, Moravské Lieskové, Nové Mesto nad Váhom, Stará Turá, Zemianske Podhradie), Partizánske (okres) (Partizánske) a Trenčín (okres) (Adamovské Kochanovce, Trenčín, Trenčianske Stankovce). Seniorát patrí do Západného dištriktu. Seniorát sídli v sídle cirkevného zboru seniora.
Počet členov.
Zo štúdie pre nové usporiadanie mal POS v Nitrianskom kraji 1 830 a v Trenčianskom kraji 19 656, čo je spolu 21 486 členov.
Kolibiarik sykavý

Kolibiarik sykavý (iné názvy: kolibiarik hôrny, kolibkárik sykavý; lat. "Phylloscopus sibilatrix") je spevavec a patrí do čeľadi penicovité. Vyskytuje sa v celej Európe. Je sťahovavý, obýva lesy väčšiny územia Slovenska. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kolibiarik sykavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne poklesli.
Opis.
Kolibiarik sykavý meria 12,5 – a váži 9 – 10 g.
Samček aj samička majú žltozelený chrbát a hnedozelené krídla. Krk, hrdlo a prsia majú sírovožlté, brucho biele. Pásik nad okom je široký, ostrý a sírovožltý. Zobák majú hnedý a nohy žltohnedé.
Hlas.
Ozýva sa mäkkým "uit-ui-uit". Spev kolibiarika sykavého je zvonivý trilok, ktorý na konci zrýchli "sip-sip-sip" až do kovovo znejúceho bzučania. Okrem spevu je pre neho typické bedákavé "tü". Býva zaradené do série, ktorej intenzita stále silnie.
Výskyt a stav na Slovensku.
Kolibiarik sykavý je sťahovavý druh, prilieta v apríli až začiatkom mája, odlieta v priebehu augusta až septembra. Ako hniezdič alebo predpokladaný hniezdič bol zistený v 87,6 % mapovacích kvadrátov. Vo vhodných biotopoch sa vyskytuje od nížin po hornú hranicu lesa do . 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 000 - 200 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 "LC" - menej dotknutý. Podľa európskeho ochranárskeho statusu patrí do SPEC4, teda medzi druhy, ktorých globálne populácie sú hlavne v Európe a majú vyhovujúci ochranársky status (S).
Biotop.
Kolibiarik sykavý hniezdi v listnatých a zmiešaných lesoch, najmä v bučinách a dubinách. Najvyššie zistené hustoty boli v prírodných jedľovo-bukových lesoch (NPR Badínsky prales) a smrekovo-jedľovo-bukových prírodných lesoch (NPR Dobročský prales).
Hniezdenie.
Kolibiarik sykavý hniezdi raz ročne. Hniezdo zo suchej trávy s bočným vchodom a so strieškou stavia samica na zemi do spadnutého lístia, často ku kríku či popadanému drevu. Hniezdnu kotlinku vystiela srsťou a na 5 - 7 (8) bielych fialovo škvrnitých vajíčkach sedí 13 dní a po vyliahnutí mláďat ich rodičia kŕmia 12 dní, zo začiatku viac samec a nakoniec viac samica. 
Potrava.
Živí sa hmyzom a pavúkmi, zbiera ich z vegetácie aj za letu.
Ochrana.
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Bratislavský seniorát

Bratislavský seniorát (v plnom znení Bratislavský seniorát Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku, v skratke BAS) je cirkevnou organizačnou jednotkou Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku na druhom stupni, do ktorej je zahrnutých 28 cirkevných zborov, z ktorých 14 sa nachádza v Bratislavskom kraji v okresoch Malacky (okres) (Veľké Leváre), Pezinok (okres) (Limbach, Modra, Modra-Kráľová , Pezinok, Pezinok-Grinava, Svätý Jur), Senec (okres) (Dunajská Lužná, Senec) a 5 okresoch Bratislavy I - V (Bratislava-Dúbravka, Bratislava Legionárska, Bratislava-Petržalka, Bratislava-Prievoz, Bratislava-Rača, Bratislava Staré Mesto) a 14 v Trnavskom kraji v okresoch Dunajská Streda (okres) (Dunajská Streda, Šamorín), Galanta (okres) (Dolné Saliby, Galanta, Horné Saliby, Pusté Úľany, Sládkovičovo, Veľké Úľany – Jelka, Veľký Grob – Čataj), Hlohovec (okres) (Hlohovec, Horné Zelenice), Piešťany (okres) (Piešťany, Vrbové) a Trnava (okres) (Trnava). Seniorát patrí do Západného dištriktu. Seniorát sídli v sídle cirkevného zboru seniora.
Počet členov.
Zo štúdie pre nové usporiadanie mal BAS v Bratislavskom kraji 13 911 a v Trnavskom kraji 9 781, čo je spolu 23 692 členov.
Batizovská próba

Batizovská próba (, , ) je strmý dolný zráz Batizovského žľabu, ktorý spadá z Batizovskej priehyby v masíve Gerlachovského štítu do Batizovskej doliny vo Vysokých Tatrách. Dolný zráz žľabu je zabezpečený umelými pomôckami, ktoré pomáhajú návštevníkom Gerlachovského štítu pri zostupe alebo výstupe na vrchol. Názov "próba" (probovať - skúšať) vyjadruje skúšku horolezeckej zdatnosti, ktorú kedysi museli preukázať horolezci pokúšajúci sa vystúpiť na Gerlachovský štít.
História.
Prvý výstup Batizovskou próbou na Gerlachovský štít uskutočnili horskí vodcovia Ján Pastrnák a Ján Ruman Driečny v roku 1875. Prvý výstup cez Batizovskú próbu z Batizovskej doliny na Zadný Gerlach urobil v roku 1876 český horolezec Viktor Lorenc s horským vodcom Jánom Rumanom Driečnym. V roku 1877 zopakovali horskí vodcovia Ján Ruman Driečny a Ján Pastrnák s Viktorom Lorencom tento výstup tentoraz na vrchol Gerlachovského štítu. Prvý zimný prechod próbou z Gerlachovského štítu smerom do Batizovskej doliny urobil Janusz Chmielowski, Karol Jordán, Klemens Bachleda, Johann Franz st. a Pavol Spitzkopf 15. januára 1905.
Päť rokov po výstupe prvých horolezcov umiestnil Uhorský karpatský spolok do próby kovové kramle. Neskôr natiahli laná. V minulosti bola próba označená turistickými značkami, dnes chýbajú. Zostup alebo výstup je možný len s horským vodcom. Nepísaným pravidlom je, že na vrchol štítu sa vystupuje Velickou a z vrcholu sa zostupuje Batizovskou próbou.
Turistika.
Na próbu nevedú značkované chodníky. Výstup je možný len s horským vodcom. Próba sa nachádza na území národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku.
Na Obůrce

Na Obůrce je prírodná pamiatka ev. č. 264 neďaleko mesta Třemošnice v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie prameniska a pozemku so spoločenstvami stoklasových lúk s výskytom ohrozených druhov rastlín a živočíchov najmä vzácneho mäkkýša Bythinella austriaca a pahorca brvitého.
Portland

Portland môže byť:
Stordabrua

Stordabrua je cestný visutý most v blízkosti mesta Leirvik v obci Stord v nórskom kraji Hordaland. Spolu s ďalším visutým mostom Bømlabrua, s trámovým mostom Spissøybrua a s podmorským tunelom Bømlafjordtunnelen je súčasťou dopravného projektu Trekantsambandet spájajúceho ostrovy Stord a Bømlo s pevninskou časťou Nórska.
Pôvodné plány na spojenie ostrovov vznikli v 60. rokoch a zahŕňali stavbu pontónového mosta cez Stokksundet. V roku 1973 obecné rady obcí Bømlo, Stord a Fitjar začali s plánovaním stavby pontónového mosta medzi lokalitami Sørstokken a Foldrøyholmen, neskôr bolo kvôli výstavbe letiska Stord lufthavn v lokalite Sørstokken od plánovania upustené. Po viacerých zmenách polohy mosta bolo v 80. rokoch rozhodnuté o stavbe projektu Trekantsambandet; od roku 1988 podporovali jeho výstavbu viaceré obecné rady a v roku 1991 ju schválila aj nórska vláda. Stavba mosta sa nakoniec začala 20. februára 1999, hlavné pylóny boli dokončené 25. septembra 1999 a otvorený bol súčasne s tunelom Bømlafjordtunnelen 27. decembra 2000. Celkové finančné náklady na výstavbu mosta činili 442 mil. NOK.
Celková dĺžka mosta je a hlavné visuté pole s dĺžkou rozpätia patrí k najdlhším v krajine. Šírka mostovky je , pylóny sú vysoké. Do 30. apríla 2013 bolo na moste vyberané mýto.
Iveta Putalová

Iveta Putalová (* 24. marec 1988, Bratislava) je slovenská atlétka, špecializuje sa na bežecké disciplíny 200 a 400 metrov.
400 metrov.
Na XXXIV. halových majstrovstvách Európy 2015 v Prahe obsadila štvrté miesto a časom 52,84 sekúnd vytvorila slovenský halový rekord. V tom istom roku na Univerziáde v kórejskom Kwangdžu dosiahla osobný rekord na 400 m vonku časom 52,18 sekúnd.
V marci 2016 štartovala na XVI. halových majstrovstvách sveta v americkom Portlande, kde postúpila do šesťčlenného finále na 400 m. Obsadila v ňom 6. miesto a stala sa druhou najlepšie umiestenou Európankou v tejto disciplíne.
Na skalách (prírodná pamiatka, okres Chrudim)

Na skalách je prírodná pamiatka ev. č. 865 neďaleko obce Rabštejnská Lhota v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú prejavy transgresie druhohorných cenomanských pieskovcov na prvohorné ordovické kremence, výskyt zaguľatených balvanov na báze kriedových sedimentov, ako doklad blízkosti príbojovej zóny.
Marianna Némethová-Krajčírová

 
 
 
 
 
Marianna Némethová-Krajčírová (* 1. jún 1948, Košice) je bývalá slovenská športová gymnastka, reprezentantka Československa, najväčšia osobnosť v histórii slovenskej športovej gymnastiky.
Kariéra.
Účastníčka troch olympiád, osem rokov stabilná členka reprezentačného tímu Československa, dlhé roky československá gymnastická „dvojka“ za najväčšou hviezdou 60. rokov 20. storočia Věrou Čáslavskou. Debutovala ako 16-ročná na OH 1964 v Tokiu, kde prispela k zisku strieborných medailí. Na majstrovstvách sveta 1966 v Dortmunde sa v súťaži družstiev pričinila o historické víťazstvo nad sovietskymi gymnastkami. Individuálne sa presadila na majstrovstvách Európy 1967, bronzové medaily získala vo viacboji jednotlivkýň a v cvičení na bradlách, štvrtá bola v preskoku a v prostných, piatu priečku obsadila v cvičení na kladine. Na OH 1968 v Méxicu obhájilo družstvo Československa strieborné pozície z Tokia, keď tímu ZSSR podľahlo tesne len o 65 tisícin bodu. Vo viacboji obsadila Krajčírová deviate a v preskoku štvrté miesto.
Na majstrovstvách sveta 1970 v Ľubľane priviedla Marianna Némethová-Krajčírová ako kapitánka družstvo Československa k bronzovým medailám. Kariéru ukončila na OH 1972 v Mníchove. Venovala sa trénerskej práci v Bratislave, od roku 1992 pôsobí v talianskom meste Pavone del Mella neďaleko Brescie.
Marcel Géry

 
 
 
 
 
 
 
Marcel Géry (* 15. marec 1965, Smolenice) je bývalý slovenský plavec, jeden z najlepších v histórii slovenského aj československého plávania, reprezentant Československa a Kanady. 
Kariéra.
Rodák zo Smoleníc vyrastal v Cíferi. Pôsobil v Slávii VŠ Trnava pod vedením trénera Ladislava Hlavatého, jeho hlavné disciplíny boli 100 a 200 metrov motýlik. Zažiaril na majstrovstvách Európy juniorov v roku 1980, so ziskom troch zlatých a jednej striebornej medaily sa stal najúspešnejším pretekárom šampionátu. V reprezentácii Československa vybojoval bronz na ME 1985, na majstrovstvách sveta 1986 v Madride premenil tri finálové účasti na štvrté, piate a šieste miesto. V tom istom roku emigroval do Kanady .
V drese „javorových listov“ získal medaily na Panpacifických hrách i na Hrách Commonwealthu. Na MS 1991 v Perthe bol piaty na 100 metrov motýlik, v štafetách pridal štvrté a šieste miesto. Najväčší úspech zaznamenal na olympijských hrách 1992 v Barcelone, kde bol členom bronzovej štafety na 4x100 m polohové preteky. Šieste miesto obsadil na 100 metrov motýlik. Na týchto Hrách bol Géry jediným rodeným Slovákom s medailovým ziskom. Získal spolu 20 titulov majstra Kanady a uviedli ho do plaveckej Siene slávy v provincii Ontário . 
Od roku 1996 žije v kanadskom meste Aurora, severne od Toronta.
Autonómna republika

Autonómna republika je druh správneho rozdelenia podobný provincii alebo štátu. Značný počet autonómnych republík možno nájsť v nástupných štátoch Sovietskeho zväzu, ale väčšina sa nachádza v Rusku. Mnoho z týchto republík vznikli počas sovietskeho obdobia ako autonómne sovietske socialistické republiky (ASSR).
AronChupa

Aron Michael Ekberg známejší pod menom AronChupa (* 30. marec 1991, Borås, Švédsko) je švédsky spevák, skladateľ, diskdžokej, producent, profesionálny futbalista a majiteľ nahrávacej spoločnosti. Je členom elektro - hip hop skupiny Albatraoz, ktorá vznikla v roku 2012 a je tiež členom futbalového klubu Byttorps IF.
Kariéra.
Svoju kariéru začal ako futbalista vo švédskej štvrtej divízii futbalového klubu Byttorps IF. V klube sa stretol s Mans Harvidssonom, Nicklas Savolainenom, Andreasom Reinholdssonom a Rasmusom Sahlbergom, s ktorými v roku 2012 založil skupinu Albatraoz. Čoskoro na to podpísal zmluvu so Sony Music. Dňa 2. augusta 2013 vydala skupina Albatraoz svoj debutový rovnomenný singel. Pieseň dosiahla šesdesiatej šiestej priečky na švédskom Singles Chart a udržala sa tam devätnásť týždňov.
Dňa 8. augusta 2014 vydal svoj debutový sólový singel s vokálmi jeho sestry Nory Ekbergovej. Pieseň bola pôvodne v štýle hip hop, ale vybraná bola druhá verzia s elektronickými beatmi.
Miloslav Roľko

 
 
 
 
 
Miloslav Roľko (* 13. október 1960, Bratislava) je bývalý slovenský plavec, reprezentant Československa.
Kariéra.
Dvojnásobný olympionik, člen Slávie UK Bratislava, jediný majster Európy v histórii československého plávania. Vlastní kompletnú medailovú zbierku z európskeho šampionátu juniorov z roku 1975. V roku 1977 sa ako 16-ročný stal majstrom Európy na 100 metrov znak, na dvojnásobnej trati bol strieborný. Na OH 1976 v Montreali bol šiesty na 200 metrov znak, v Moskve 1980 šiesty na 400 metrov polohové preteky Na 100 metrov znak skončil štvrtý, len 11 stotín ho delilo od bronzu. Dosiahol tak najlepšie umiestnenie slovenského aj československého plavca (muža) na olympijských hrách.
V roku 1982 emigroval do Nemeckej spolkovej republiky. Viackrát sa stal majstrom krajiny, mohol ju reprezentovať na OH 1984 v Los Angeles, no nemecký pas dostal až dva mesiace po skončení Hier . V súčasnosti žije v Luxemburgu.
Martin Spitzkopf-Urban

Martin Spitzkopf-Urban, Martin Urban-Spitzkopf, Martin Urbans, Urbans Spitzkopf (dátum narodenia a úmrtia nie je známy) bol spišskonemecký mlynár a horský vodca z Novej Lesnej, ktorý vodil klientov na horolezeckých túrach vo Vysokých Tatrách v rokoch 18601880.
Spolu s horským vodcom Jánom Stillom, Jánom Gellhoffom, staviteľom z Veľkej, a dvomi ďalšími neznámymi lovcami kamzíkov v roku 1874 vystúpil na Gerlachovský štít. Dňa 31. júla 1875 bol na Gerlachovskom štíte budapeštiansky prírodovedec "Dionýz Desző". Vtedy ho Still údajne informoval, že Gerlach prvý zdolal Martin Spitzkopf - Urban, ktorý koncom 60-tych rokov 19. storočia vyviedol na vrchol neznámeho zákazníka. Still vyhlásil, že na Gerlachovský štít začal vodiť turistov až v roku 1872, keď ho predbehol Martin Spitzkopf - Urban. Desző reprodukoval tento rozhovor v ročenke Uhorského karpatského spolku v roku 1876. Túto informáciu prevzala väčšina autorov, ktorí sa touto históriou zaoberali. Poliaci spochybnili primát Martina Spitzkopfa - Urbana a víťazstvo prisúdili poľským botanikom.
V roku 1874 spoločne s horským vodcom Jánom Rumanom Driečnym ml. sprevádzal Móra Déchyho na Vysokú a s Térym na tretí pokus vystúpil na Pyšný štít a neskôr na "Lomnickú vežičku". Zúčastnil sa na druhom, potvrdenom výstupe na Kežmarský štít 14. augusta 1877.
Ivan Bohuš

Ivan Bohuš (* 27. november 1924, Dechtáre – † 11. júl 2018, Tatranská Lomnica) bol slovenský historik, vedec, muzeológ, publicista, bývalý pracovník Múzea TANAPu v Tatranskej Lomnici špecializujúci sa na históriu Vysokých Tatier a podtatranského kraja.
Zo životopisu.
Narodil sa v Dechtároch pri Liptovskom Mikuláši, jednej z obcí zaniknutých pri výstavbe Liptovskej Mary. Od roku 1942 bol dobrovoľným horským záchranárom, od roku 1945 tajomníkom Záchranného zboru Klubu slovenských turistov a lyžiarov. V roku 1948 bol iniciátorom založenia Tatranskej horskej služby. V rokoch 19491957 bol riaditeľom Tatranského múzea v Poprade. V roku 1957 zakladal Múzeum TANAPu v Tatranskej Lomnici, kde bol jeho riaditeľom do roku 1967. V roku 1950 bol jeden zo zakladateľov Tatranskej horskej služby.
V rokoch 19461948 bol externým redaktorom Tatranského vysielania Československého rozhlasu v Košiciach. V roku 1952 založil a do roku 1955 bol redaktorom bulletinu "Tatranské múzeum", v rokoch 1952 1960 bol členom predsedníctva Zväzu slovenských múzeí a v rokoch 19571959 redaktorom jeho celoslovenského orgánu "Múzeum".
Zaoberal sa históriou horolezectva, tatranskej turistiky, horského vodcovstva. Je autorom desiatok publikácii, zaoberajúcich sa históriou Vysokých Tatier. V slovenských, českých i poľských periodikách a vedeckých, populárno - náučných časopisoch publikoval vyše 2 300 článkov a historických štúdií. Bol spoluautorom mnohých textov v turistických sprievodcoch a publikáciách o Vysokých Tatrách.
Ocenenia.
Za muzeologickú činnosť bol ocenený viacerými vyznamenaniami. Za výskum a publikovanie dejín protifašistického odboja vo Vysokých Tatrách bol ocenený dvomi "Pamätnými medailami SNP". Matica slovenská mu udelila "Medailu Ľudovíta V. Riznera". Je prvým čestným členom "Spišského dejepisného spolku", v roku 2000 sa stal prvým laureátom "Ceny mesta Vysoké Tatry" za celoživotné dielo a v roku 2005 prvým laureátom "Ceny MUDr. Mikuláša Szontágha" za cedloživotné zásluhy o Vysoké Tatry. V roku 2007 bola mu odovzdaná ako prvému zahraničnému Slovákovi poľská literárna cena "Nagroda Literacka im. Waldislawa Krygowsiego" za rok 2005. V roku 2011 bol ocenený za celoživotné dielo "Cenou predsedu Prešovského samosprávneho kraja". Ivan Bohuš je nositeľom "Zlatého a Čestného odznaku Horskej služby" a laureátom, vyznamenania "Za zásluhy Horskej služby".
Upolíny u Kamenice

Upolíny u Kamenice je prírodná pamiatka ev. č. 1801 východne od mestečka Trhová Kamenice v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú slatinné a vlhké pichliačové lúky s výskytom mnohých ohrozených rastlinných druhov, zvlášť vŕby čučoriedkovitej ("Salix myrtilloides"), ktorá sa tu vyskytuje na jednom z dvoch známych miest v Česku.
South African Airways

South African Airways je najväčšia letecká spoločnosť v Juhoafrickej republike a národný vlajkový dopravca, so sídlom v Airways Parku na Medzinárodnom letisku OR Tambo v Kemptom Parku, Ekurhuleni, Gauteng. Lieta do 37 destinácií po celom svete z hlavného letiska spoločnosti - Medzinárodného letiska OR Tambo.
Destinácie a spoločnosti.
South African Airways lieta do 30 medzinárodných destinácií v 26 krajinách v Afrike, Európe, Amerike, Ázii a Austrálii. Spolu s Air France, British Airways, Delta Air Lines, Emirates, Korean Air, Qantas, Qatar Airways, Singapur Airlines a United Airlines, lieta na všetkých 6 obývaných kontinentov. Spoločnosť má silné zastúpenie v južnej Afrike, kým v Juhoafrickej republike lieta len do 5 miest.
V decembri roku 2010 spoločnosť oznámila, že začne lety do nových destinácií, ktorými sú Cotonou, Benin, Abuja, Nigéria, Madagaskar, Konžská republika, Kamerun a Burundi. Od 1. septembra 2011 začala spoločnosť lietať tiež do Pekingu v Číne.
V novembri 2021 v rámci Strategického partnerstva (SPF), podpísanej počas slávnostného ceremoniálu za prítomnosti juhoafrického prezidenta Cyrila Ramaphosu a kenského prezidenta Uhuru Kenyattu. Kenya Airways a South African Airways budú teraz spolupracovať s cieľom „zvýšiť osobnú dopravu, možnosti nákladnej dopravy a obchod vo všeobecnosti využitím síl Južnej Afriky, Kene a Afriky“, vysvetľuje sa v komuniké.
Brussels Airlines

Brussels Airlines sú vlajkovým leteckým dopravcom Belgicka so sídlom v Bruseli. Nemecký dopravca Deutsche Lufthansa AG má v spoločnosti 45 % vlastnícky podiel. Lieta do 66 destinácií v 20 krajinách Európy a tiež prevádzkuje diaľkové lety do USA, východnej, strednej a západnej Afriky. Spoločnosť je členom IATA, Asociácie európskych aerolínií (AEA) a leteckej aliancie Star Alliance.
História.
Brussels Airlines vznikli po zlúčení firiem SN Brussels Airlines (SNBA) a Virgin Airlines. Dňa 12. apríla 2005, SN Airholding, ktorý stál za SNBA, podpísal dohodu s Richardom Bransonom, ktorá ustanovila kontrolu na Virgin Express. 31. marca 2006 SNBA a Virgin Express oznámili zlúčenie do jednej spoločnosti. Dňa 7. novembra 2006 bol predstavený nový názov, Brussels Airlines. Aerolinky začali svoju činnosť dňa 25. marca 2007.
Dňa 15. septembra 2008, Lufthansa oznámila, že získala 45 % podiel v spoločnosti Brussels Airlines s možnosťou získať ostávajúcich 55 % od roku 2011. Súčasťou dohody bolo, že sa Brussels Airlines pripoja do leteckej aliancií Star Alliance, ktorej členom je od 9. decembra 2009.
Dňa 15. júna 2009 Brussels Airlines oznámila, že Európska komisia povolila Lufthanse prevziať spoločnosť.
Od 25.októbra 2009 sú aerolinky Brussels Airlines členom vernostného programu Lufthansy "Miles &amp; More".
Dňa 9. decembra 2009, počas ceremoniálu na radnici v Bruseli sa aerolinky stali 26. členom Star Alliance.
Dňa 15. decembra 2009, schválili rozšírenie flotily lietadiel Airbus A330. V júli 2010 začali prevádzkovať piate prenajaté lietadlo typu Airbus A330.
Dňa 15. decembra 2009, Brussels Airlines oznámili, že pracujú na novom africkom regionálnom dopravcovi v KDR s pracovným názvom "Korongo". Hlavná základňa leteckej spoločnosť je na letisku Lubumbashi. Letecká spoločnosť začala svoju funkciu v roku 2011.
Aerolinky oznámili 11. augusta 2010, že uzavreli zmluvu s cestovnou kanceláriou Club Med. Od apríla 2011 tak budú aerolinky prepravovať 80 % zákazníkov cestovnej kancelárie a to ako na existujúcich linkách, tak na nových charterových linkách. Brussels Airlines tiež oznámili, že si prenajme dva lietadlá Airbus A320 od januára 2011.
Bømlabrua

Bømlabrua je cestný visutý most premosťujúci úžinu Spyssøysundet medzi ostrovmi Nautøy v obci Stord a Spissøy v obci Bømlo v nórskom kraji Hordaland. 
Most bol postavený medzi marcom 1999 a septembrom 2000 ako súčasť projektu Trekantsambandet, ktorý spája ostrovy Stord a Bømlo s nórskou pevninou a jeho súčasťou je podmorský tunel Bømlafjordtunnelen (ostrov Føyno – nórska pevnina), visutý most Stordabrua (ostrovy Stord – Føyno), menší most spájajúci ostrovy Føyno a Nautøy, Bømlabrua a trámový most Spissøybrua spájajúci ostrovy Spissøy a Bømlo. Na rozdiel od Stordabrua a Bømlafjordtunnelen, ktoré sú súčasťou E39, bol však Bømlabrua (nachádzajúci sa na ceste "Fylkesvei 542") otvorený o 5 mesiacov neskôr a to 30. apríla 2001. Finančné náklady na výstavbu činili 275 mil. NOK.
Celková dĺžka mosta je , hlavné visuté pole s dĺžkou rozpätia sa radí medzi najdlhšie v krajine. Pylóny sú vysoké, mostovka má šírku . Výškový rozdiel medzi najvyšším bodom mostovky a hladinou úžiny je .
V Koutech

V Koutech je prírodná pamiatka ev. č. 483 juhozápadne od mesta Nasavrky v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Železné hory.
Ochrana.
Predmetom ochrany je bažinatá lúka s typickou kvetenou.
Údolí Doubravy

Údolí Doubravy je prírodná rezervácia v chránenej krajinnej oblasti Železné hory.
Umiestnenie.
Územie prírodnej rezervácie leží severovýchodne od Chotěboře v okrese Havlíčkův Brod. 
Prírodné pomery.
Rieka Doubrava vytvára na svojom hornom toku východne od Chotěboře (okres Havlíčkův Brod) pekné skalnaté údolie. Údolie je od roku 1986 chránené ako prírodná rezervácia. 
Skalami zovreté údolie rieky Doubravy začína pri obci Bílek. Doteraz pokojný, meandrující tok rieky sa tu zarezáva do ortoruly a spadá v nasledujúcom úseku početnými prahmi a vodopádmi až k obci Sokolovec. V hornej časti tohto údolia - na úseku 1340 m prekonáva rieka výškový rozdiel 55 metrov. Skalné odkryvy v tejto časti toku Doubravy je možné nájsť najmä na pravom brehu rieky (v súvislosti s uklonením plôch foliácie kryštalických bridlíc), zatiaľ čo na ľavom brehu sú častejšie pozvoľné stupňovité skalky. 
Ak postupujeme údolím po prúde z obce Bílek, zaujmú nás hneď na začiatku údolia asi 18 m vysoké skaly na pravom brehu rieky. Nazývajú sa "Vláček" a mrazovým zvetrávaním vzniklo pod nimi charakteristické úpäťové suťovisko s balvanmi až 1,5 m veľkými. V mieste zvanom "Mikšova jáma", asi 1 km pod obcou Bílek, spadá Doubrava 1,5 m vysokým vodopádom do hlbokej tône. Skaly tu vystupujú priamo z rieky a dosahujú v dvoch stupňoch výšky až 20 metrov. Asi 300 metrov pod Mikšovou jamou sa nachádzajú na pravom brehu skaly "Hrádek". Ich hradba je široká asi 70 metrov a maximálna výška je 20 metrov. Pod nimi leží opäť úpäťové suťovisko siahajúce až k rieke. Neďaleko po prúde stojí nevysoká skala "Doupě", ktorá je zaujímavá stropovitým previsom s presahom až 2 metre.
Údolie sa v tejto časti výrazne zužuje a stáva sa skalnatejším. Tento úsek epigeneticky zarezaného údolia Doubravy je najzaujímavejší. Rieka tu vytvorila v prekremenelých ortorulách úzku neprístupnú tiesňavu zvanú "Koryto". Tiesňava je široká iba 4 metre a skaly, vystupujúce priamo z rieky, majú výšku až 15 metrov. V tiesňave prekonáva Doubrava prevýšenie dvomi vodopádmi, vysokými 2 a 2,5 metra. Pod oboma sa vytvorili hlboké tône. Dĺžka tiesňavy je približne 200 metrov. Pri dolnom konci "Koryta" sa vyvinul eróznou činnosťou rieky dokonalý obrí hrniec s priemerom 120 cm a hĺbke 35 - 105 cm. Dnes je 1 m nad vodnou hladinou. Je teda vidieť, že rieka sa do podložia stále zarezáva.
Po ďalších 150 m sa dvíha z riečnej zákruty do výšky viac ako 40 metrov najvyššia skala v údolí "Sokolohrady". Na vrchole, kam nás zavedie turistický chodník, je upravená vyhliadka. Pri troche zvedavosti nám neujdú pozostatky hradu z 13. storočia - obranné valy.
Na protiľahlom, ľavom brehu Doubravy sa nad koruny smrekov vypína jediná skalná veža oblasti, nazvaná "Čertův stolek". Údolná stena dosahuje výšky asi 30 m, vrchol je turisticky sprístupnený. Pod Čertovým stolíkom sa mrazovým zvetrávaním vyvinulo najrozsiahlejšie kamenné more v údolí Doubravy. Balvany zasahujú až do riečneho toku.
Lichnice - Kaňkovy hory

Národná prírodná rezervácia Lichnice - Kaňkovy hory sa nachádza vo východných Čechách pri meste Třemošnice. 
Prírodné pomery.
Rezervácia, ktorá je súčasťou chránenej krajinnej oblasti Železné hory, zaberá rozlohu a v terajšej podobe bola vyhlásená v roku 1990 (predtým už 1955). Významnou časťou Národnej prírodnej rezervácie Lichnice - Kaňkovy hory je "Lovětínská rokle". Táto roklina pretína pásmo Železných hôr za obcou Závratec. Malebnou roklinou preteká Lovětínský potok, prameniaci z tzv. Lovětínského rybníka. Roklina je zovretá zo severnej strany vrchom Krkaňkou (), z juhozápadu svahmi s vrcholom Svetlice so zrúcaninou hradu Lichnice. Romantická niva potoka je zaplnená veľkými balvanmi tzv. železnohorského kryštalinika. Porast strání Lovětínskej rokliny tvorí bukový les. Na svahoch rokliny možno vidieť početné povrchové geomorfologické útvary vzniknuté eróziou, mrazovým zvetrávaním a svahovými pohybmi. Zaujímavým geologickým útvarom je tzv. Kamenná rieka (pás kameňov), ktorá "steká" po svahu Krkaňky smerom do údolia. 
Fauna.
Počas výskumu na severozápadnom svahu Lovětínskej rokliny v rokoch 1998 a 1999 bol zistený výskyt 689 druhov motýľov.
Počas vertebratologického prieskumu rezervácie a jej najbližšieho okolia v rokoch 1989-1994 bol zaznamenaný výskyt 135 druhov stavovcov (8 druhov obojživelníkov, 4 druhy plazov, 92 druhov vtákov, 31 druhov cicavcov; ryby nie sú uvádzané kvôli nedostatkom v prieskume).
Jozef Lohyňa

 
 
 
 
 
 
 
 
Jozef Lohyňa (* 13. apríl 1963, Zlaté Moravce) je bývalý slovenský zápasník vo voľnom štýle, reprezentant Česko-Slovenska a Slovenska, jeden z najúspešnejších slovenských športovcov v histórii.
Životopis.
So zápasením začínal v Prievidzi, neskôr pôsobil v Rudej hvězde Praha, Dunajplavbe Bratislava a v nemeckom Goldbachu. Na majstrovstvách sveta juniorov v roku 1983 získal striebornú medailu. Účastník troch olympiád, bol vlajkonosičom výpravy Československa na otváracom ceremoniáli OH 1992 v Barcelone, tejto pocty sa mu dostalo aj na OH 1996 v Atlante pri prvej účasti samostatnej Slovenskej republiky. Pri svojom prvom štarte pod piatimi kruhmi v Soule 1988 získal bronzovú medailu, na nasledujúcich dvoch Hrách obsadil piate a štvrté miesto. Vlastní kompletnú medailovú zbierku zo svetových šampionátov, jediný československý voľnoštýliar, ktorý získal titul majstra sveta. Na majstrovstvách Európy vybojoval päť medailí, rozlúčil sa bronzom na ME 1998 v Bratislave.
V roku 1990 bol vyhlásený za najlepšieho športovca Československa, v roku 1991 bol v ankete tretí.
Po športovej kariére.
Po kariére sa Lohyňa venoval podnikaniu, je majiteľom obchodu s hokejovými potrebami. V roku 2013 neúspešne kandidoval za koalíciu pravicových strán (SDKÚ-DS, KDH, SaS, Most-Híd, NOVA, OKS) na predsedu Trenčianskeho samosprávneho kraja. V januári 2014 ohlásil kandidatúru na primátora mesta Prievidza. V novembri 2014 sa kandidatúri vzdal v prospech Michala Dobiaša.
Attila Szabó (slovenský kanoista)

 
 
 
 
 
Attila Szabó (* 19. február 1966, Komárno) je bývalý slovenský kajakár, reprezentant Česko-Slovenska a Slovenska.
Kariéra.
Jeden z najúspešnejších pretekárov v histórii slovenskej i česko-slovenskej rýchlostnej kanoistiky. Na majstrovstvách sveta získal štyri medaily, prvé cenné kovy priviezol z MS 1987 v Duisburgu. V roku 1989 v Plovdive získal titul majstra sveta na 10 kilometrovej trati, v tom istom roku bol vyhlásený za najlepšieho športovca Československa. Szabó získal prvú medailu pre slovenskú kanoistiku v ére samostatnosti.
Zúčastnil sa troch olympiád, debutoval na OH 1988 v Soule, kde sa ako jediný zo všetkých účastníkov kanoistických súťaží prebojoval do dvoch finále, na 500 aj 1 000 metrov. Najlepšie umiestnenie dosiahol v Barcelone 1992, kde obsadil štvrté miesto ako člen štvorkajaku na 1 000 metrov.
Bobby Caldwell

Bobby Caldwell je americký bubeník, skladateľ, producent a aranžér, ktorý založil rockové skupiny Captain Beyond spolu s Rodom Evansom a Armageddon spolu s Keithom Relfom v priebehu prvej časti sedemdesiatych rokov 20. storočia. Predtým hral na niekoľkých albumoch Johnny Wintera. V šesťdesiatych rokoch bol členom "The New Englanders and Noah's Ark".
Darryl DeLoach

Darryl DeLoach (* 12. september 1947, Santa Barbara, USA† 3. október 2002, San Diego, USA) bol americký rockový spevák a textár. V roku 1966 sa stal členom skupiny Iron Butterfly, s ktorou nahral jej prvý štúdiový album Heavy; DeLoach zo skupiny odišiel ešte pred vydaním albumu. Neskôr vystupoval so skupinou nazvanou Two Guitars, Piano, Drum and Darryl, kde vedľa neho hrali ešte Craig Tarwater, Ron Woods, Don MacAllister a John Day.
Darryl DeLoach zomrel v dome svojej matky v San Diegu v roku 2002 po dlhom boji s rakovinou pečene.
Dave Meros

Dave Meros (* 8. február 1956, Salinas, Kalifornia) je americký basgitarista, známy ako člen progresívnej rockovej skupiny Spock's Beard.
Hudbe sa venoval už od detstva, od deviatich rokov hral na klavír a neskôr na niekoľko ďalších nástrojov. Počas svojej kariéry spolupracoval s mnohými hudobníkmi, medzi ktorých patrí napríklad Gary Myrick, Bobby Kimball z Toto, Simon Phillips, Steve Lukather, Michael Landau, Glenn Hughes, alebo Mark Lindsay z Paul Revere &amp; the Raiders. V roku 2006 dočasne nahradil Lee Dormana v skupine Iron Butterfly. So skupinou vystupoval znovu v roku 2015.
Jan Uvena

Jannaro "Jan" Uvena (* 29. august 1950, Huntington, New York, USA) je americký hudobník a bubeník. Hral v rade rockových skupín, vrátane sprievodnej skupiny Alice Coopera, Iron Butterfly, Alcatrazz a Signal.
Rick Parfitt

Richard John Parfitt, OBE (* 12. október 1948 Woking, Surrey, Anglicko – † 24. december 2016) bol britský rockový gitarista a spevák. Od roku 1967 pôsobil v skupine Status Quo na pozícii rytmického gitaristu a občasného speváka.
DK

DK môže byť:
.dk je internetová doména Dánska
Datalan

DATALAN, a.s. je slovenská akciová spoločnosť pôsobiaca v odvetví informačných technológií. Spoločnosť "„patrí medzi špičku slovenských technologických firiem“". Zaoberá sa softvérovými a infraštruktúrnymi riešeniami v oblasti správy dát, funkčnej integrácie a informačnej bezpečnosti. Vznikla ako rýdzo slovenská spoločnosť s ručením obmedzeným DATALAN spol. v októbri roku 1990. Založila ju pätica inžinierov z Elektrotechnickej fakulty STU. V roku 2001 sa pretransformovala na akciovú spoločnosť. V priebehu svojej histórie realizovala desiatky úspešných projektov na Slovensku i v zahraničí (Čína, Mexiko). Spoločnosť sídli v Bratislave. Zamestnáva okolo 250 ľudí. Získala ocenenie IT firma roka a najvýznamnejšie partnerské ocenenia spoločností Hewlett-Packard, IBM a Microsoft. Spoločnosť organizuje Datalan IT Forum. 
V právnickom prostredí bol široko diskutovaný „prípad Datalan“, ktorý sa týkal inšpekcie Protimonopolného úradu v spoločnosti. Najvyšší súd SR zakázal Protimonopolnému úradu pokračovať v porušovaní práv spoločnosti DATALAN, ktoré spočívalo v nezákonnom zhromažďovaní, uchovávaní a zoznamovaní sa s obsahom dátových nosičov získaných počas inšpekcie v roku 2014.
V roku 2007 spoločnosť fúzovala s Ability Development a v roku 2010 s Euroaltis. V roku 2024 sa spoločnosť po súhlase Protimonopolného úradu SR stala súčasťou skupiny Synteca.
Heřmanův Městec (prírodná pamiatka)

Heřmanův Městec je prírodná pamiatka pri obci Heřmanův Městec v okrese Chrudim v Pardubickom kraji.
Ochrana prírody.
Predmetom ochrany je aproxylický hmyz - najmä pižmovec hnedý (ako európsky významný druh), ďalej potom cicavce a vtáky naviazané na porasty starých bútľavých stromov.
Andrew Henderson (spisovateľ)

Andrew Henderson († 1775) bol škótsky spisovateľ a kníhkupec.
Narodil sa v grófstve Roxburghshire na juhovýchode Škótska. V rokoch 17311735 absolvoval magisterské štúdium na Marischal College v Aberdeene. V januári 1748 vydal v Edinburghu prácu o jakobitskom povstaní "The History of the Rebellion, 1745 and 1746". V roku 1766 publikoval biografiu "The life of William Augustus, Duke of Cumberland", ktorá glorifikovala Viliama Augusta, vojvodu z Cumberlandu, syna Juraja II., čo viedlo k sporu so škótskym básnikom a spisovateľom Tobiasom Smollettom. V publikácii "Dissertation on the Royal Line of Scotland" skritizoval prácu Williama Guthrieho "History of Scotland" (1771). Bol charakterizovaný ako "„extrémne patriotický“" Škót.
Andrew Henderson

Andrew Henderson môže byť:
Dusty Hill

Dusty Hill, rodným menom Joseph Michael Hill (* 19. máj 1949, Dallas, Texas, USA† 28. júl 2021, Houston) bol americký basgitarista, klávesista a spevák. Svoju kariéru začal v druhej polovici šesťdesiatych rokov ako člen skupiny American Blues a niekoľkých ďalších skupín, v ktorých hral s bubeníkom Frankom Beardom. Dvojica sa roku 1969 spojila so spevákom a gitaristom Billym Gibbonsom a vznikla skupina ZZ Top. Jeho brat Rocky Hill bol gitarista a takisto pôsobil v skupine American Blues.
Clash Royale

Clash Royale je tzv. freemium (zadarmo, ale s prémiovou menou) mobilná stratégia vyvíjaná a vydaná firmou Supercell, ktorá sídli v Helsinkách vo Fínsku. Hra kombinuje prvky z hier s kartami a tower defense hier (obrana veží). "Clash Royale" má spoločné základy a princípy s hrou Clash of Clans od Supercellu.
2. marca 2016 bola hra celosvetovo vydaná pre iOS a Android.
Do hry boli pridané sezóny. Teraz je sesona 55 Je možné zakúpiť si Pass Royale, ktorý ponúka rôzne výhody vrátane neobmedzeného vstupu do Special Challenges.
Frank Beard

Frank Lee Beard (* 11. jún 1949, Frankston, Texas, USA) je americký rockový bubeník. Svoju kariéru začal v druhej polovici šesťdesiatych rokov ako člen skupiny American Blues a niekoľkých ďalších skupín, v ktorých hral s basgitaristom Dustym Hillom. Dvojica sa roku 1969 spojila so spevákom a gitaristom Billym Gibbonsom a vznikla skupina ZZ Top. Je jediným členom tejto skupiny, ktorý nemá dlhé fúzy.
Bučina - Spálený kopec

Bučina - Spálený kopec je prírodná pamiatka ev. č. 5610 neďaleko obce Krouna v okrese Chrudim. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Žďárské vrchy.
Ochrana.
Dôvodom ochrany sú spoločenstvá prírode blízkych smrekových bučín kyslých, živných a humusom obohatených stanovíšť, európsky významné a osobitne chránené druhy vtákov - pôtik kapcavý, tesár čierny a holub plúžik.
Bob Birch

Bob Birch (* 14. júl 1956, Detroit, Michigan, USA† 15. august 2012, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký hudobník a basgitarista. Od roku 1992 bol členom sprievodnej skupiny Eltona Johna. Krátko sa tiež objavil v skupine Iron Butterfly a spolupracoval s mnohými ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patria napríklad Lauren Wood, Dharma Buds, Keith Emerson a B. B. King. V auguste 2012 sa pravdepodobne zastrelil.
Reakcia na oheň

Reakcia na oheň je základnou požiarnou charakteristikou európskeho hodnotiaceho a klasifikačného systému stavebných výrobkov a materiálov na ich zaradenie do tried, ktoré vyjadrujú možný príspevok stavebného výrobku alebo materiálu k rozvoju požiaru v jeho počiatočných fázach za definovaných podmienok pri dokonalom spaľovaní (dostatočný prísun kyslíka).
Problematika reakcie na oheň je pomerne rozsiahla odborná oblasť týkajúca sa protipožiarnej bezpečnosti stavieb a na jej priblíženie širokej odbornej verejnosti bola vydaná napr. odborná publikácia TN APPO 008.
Porovnanie horľavosti podľa stupňov horľavosti a podľa tried reakcie na oheň.
Pôvodný národný systém hodnotenia horľavosti stavebných materiálov nahradil nový európsky systém hodnotenia reakcie stavebných výrobkov a materiálov na oheň. Porovnanie oboch hodnotení sa uvádza v tabuľke.
Indexom fl sa označujú triedy reakcie na oheň podlahových krytín a indexom L sa označujú triedy reakcie na oheň tepelnoizolačných výrobkov na lineárne potrubia.
Symboly v zátvorkách t1, t2, t3 a t4 označujú jednu zo štyroch skúšobných metód podľa STN P ENV 1187.
Dodatková klasifikácia stavebných výrobkov.
Dodatková klasifikácia podľa normy EN13501-1 upravuje požiadavky na:
Príklad použitia označenia: Norma STN EN 81-20:2015 v čl. 5.4.4 požaduje charakteristiku pre strop kabíny výťahu C-s2,d0
Anorganické materiály.
Anorganické materiály sa považujú za materiály triedy A1 aj bez ďalších preukazovaní.
David Knopfler

David Knopfler (* 27. december 1952, Glasgow, Spojené kráľovstvo) je škótsky spevák, skladateľ, gitarista a klavirista. 
Spolu so svojim bratom Markom založil v roku 1977 skupinu Dire Straits. Kapelu opustil v roku počas nahrávania tretieho albumu Making Movies 25. júla 1980. O tri roky neskôr vydal svoj prvý sólový album nazvaný "Release", na ktorom sa podieľali napríklad jeho brat Mark či gitaristi Pino Palladino a John Illsley. Neskôr vydal rad ďalších albumov. 
Jeho manželkou bola spisovateľka Anna Perera, s ktorou má jedného syna.