burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Skupina serpentínu

Skupina serpentínu je skupina horninotvorných hydratovaných Fe-Mg fylosilikátových minerálov kryštalizujúcich v monoklinickej alebo rombickej sústave. Patria sem predovšetkým antigorit, chryzotil a lizardit, skupinu ale celkovo tvorí vyše 20 minerálov. Vznikajú alteráciou bázických a ultrabázických hornín, tzv. serpentinizáciou. Ide o hydrotermálny proces, pri ktorom sa na horčík bohaté silikáty, hlavne olivín a Mg-pyroxény, menia na serpentínové minerály. Všeobecný vzorec týchto minerálov je (Mg, Fe)3Si2O5(OH)4; okrem spomínaných prvkov obsahujú aj Cr, Mn, Co a Ni.
Označenie serpentín pochádza z latinského označenia "serpens" – had.
Antigorit vzniká pri metamorfóze za vyšších teplôt, až okolo 600 °C, v hĺbkach až do . Naopak lizardit a chryzotil väčšinou pri teplotách pod 400 °C. Usudzuje sa tiež, že chryzotil nie je na rozdiel od lizarditu a antigoritu stabilný. Tieto minerály vytvárajú horninu serpentinit.
Minerály tejto skupiny sú obyčajne tmavozelenej alebo žltozelenej až sivej farby, čo závisí predovšetkým od obsahu Fe3+ a Fe2+, prípadne od prímesy Ni. Majú mastný alebo hodvábny lesk a mierne na dotyk majú zdanlivo namydlený povrch. Ich tvrdosť (v Mohsovej stupnici) kolíše od 2,5 do 3; hustota sa pohybuje okolo /m3.
Latiborská hoľa

Latiborská hoľa () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Liptovská Lúžna, približne juhovýchodne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Partizánska Ľupča a Jasenie. Najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situované osady Železnô a Magurka, západne sa nachádza Liptovská Lúžna a juhovýchodne obec Jasenie. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Latiborská hoľa je súčasťou hlavného hrebeňa Prašivej, medzi Ďurkovou () a Veľkou hoľou () v západnej časti Nízkych Tatier. Severne sa nachádza Salatín () a Latiborská (), východne susedí Zámostská hoľa (), Ďurková () a Struhár (), južne Skalka (), Ráztocké poľany () a Ráztocká hoľa () a západne Košarisko (), Skalka () a Veľká hoľa (). Severná časť hrebeňa patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádzajú prítoky Lúžňanky a Ľupčianky, voda z južných svahov odteká prítokmi Jasenského potoka do rieky Hron. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol je hôľnatý a porastený len nízkou vegetáciou, umožňujúcou kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Kremnické vrchy, Veľkú a Malú Fatru, Oravskú Maguru i Beskydy, Chočské vrchy, Západné Tatry, Veporské vrchy a Poľanu.
Ďurková (vrch)

Ďurková () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Jasenie, približne severozápadne od Brezna. Na juhovýchodných svahoch sa nad pásmom kosodreviny nachádza útulňa Ďurková pod Chabencom.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Ďumbier. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja, okresov Liptovský Mikuláš a Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Partizánska Ľupča a Jasenie. Najbližšími sídlami sú na severozápadnom úpätí situovaná osada Magurka, západne sa nachádza osada Železnô a Liptovská Lúžna, južne obec Jasenie a severným smerom Partizánska Ľupča a Liptovské Kľačany. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Ďurková je súčasťou hlavného hrebeňa medzi Zámostskou hoľou () a Chabencom () nad osadou Železnô. Severne susedí Mestská hora (), Krámec () a Spálená (), východným smerom leží Malý Chabenec (), Chabenec a Skalka (), južným Struhár () a Ráztocké poľany () a západným Zámostská (), Latiborská () a Veľká hoľa (). Severná časť hrebeňa patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza pod Ďurkovou prameniaca Ľupčianka, voda z južných svahov odteká prítokmi Jasenského potoka do rieky Hron. Vrcholom prechádza Cesta hrdinov SNP a na východnom úbočí stojí turistická útulňa.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol je hôľnatý a porastený len nízkou vegetáciou, umožňujúcou kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Západné Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy, Malú a Veľkú Fatru, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.
Adlúmia

Adlúmia ( je rod dvojklíčnolistových rastlín z čeľade zemedymovité. Obsahuje jediný druh, adlúmia hubovitá ("Adlumia fungosa").
Adlúmia hubovitá

Adlúmia hubovitá () je druh dvojklíčnolistovej rastliny z rodu adlúmia a čeľade zemedymovité. Je to až 4 metre vysoká popínavá rastlina s bielymi alebo purpurovými súkvetiami rúrkovitých kvetov.
Popis.
Adlúmia hubovitá je dvojročná popínavá okrasná bylina, čo znamená, že začína vykvitať už na jar a kvitne po celé leto až do skorej jesene. V prvom roku vyklíči a až v druhom roku začína rastlina produkovať semená. Dorastá do výšky 34 m. Jej listy pripomínajú zemedym a sú 23 krát perovito zložené. Kvitnú na nej štvorpočetné, belavé až bledoružové kvety, ktoré visia v riedkych strapcoch. 
Výskyt.
Rastlina rastie v Severnej Amerike pri Atlantiku. Jej prirodzeným prostredím sú vlhké lesy a kroviny, pestuje sa aj v Nemecku.
Použitie.
V rastline sa nachádzajú alkaloidy ako adlumín, bikucín, bikukulín, protopín, preto sa z nej vyrábajú homeopatické prípravky. Z nej vyrobené homeopatické prípravky sa podávajú pri pečeňových chorobách a bolestiach kĺbov pri zvýšenej hladine kyseliny močovej v krvi. V oficiálnom lekárstve sa nepoužíva.
Krakova hoľa

Krakova hoľa () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Demänovskou Dolinou, približne južne od Liptovského Mikuláša. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Demänovské vrchy. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a zasahuje na katastrálne územie obcí Demänovská Dolina, Závažná Poruba a Liptovský Ján. Najbližším sídlom je západne situovaná Demänovská Dolina, severným smerom leží Liptovský Ján, Závažná Poruba, Iľanovo a Pavčina Lehota. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Krakova hoľa je súčasťou dlhej rázsochy, vybiehajúcej severným smerom na Poludnicu () z Krúpovej hole () v hlavnom hrebeni. Pekne tvarovaná mohutná hoľa sa nachádza medzi Demänovskou a Jánskou dolinou a jej poloha mimo hlavného hrebeňa a nadmorská výška z nej robí dominantu širokého okolia, nad ktoré výrazne vyčnieva a poskytuje tak zaujímavý kruhový výhľad. Južným smerom leží sedlom Javorie oddelená Tanečnica (), no tiež Ludárova hoľa (), Ďumbier (), Krúpova hoľa (), Prašivá (), Konské () a Chopok (), západným Bôr (), Ostredok (), Siná () a vrch Na jame (), severným dominuje Pusté (), Kúpeľ () a Kopa () a východným Škopovo (), Slemä () a Ohnište (). Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu z juhozápadných svahov odvádza riečka Demänovka, zo západných a severných Iľanovianka a z východných prítoky Štiavnice. Hrebeňom vedie hranica Národnej prírodnej rezervácie Ďumbier, do ktorej patrí jeho východná časť. Na vrchol vedie odbočka zo značeného chodníka, prechádzajúceho južným úbočím. 
Výhľady.
Hôľnatý hrebeň i vrchol s porastom kosodreviny umožňuje zaujímavý kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravskú Maguru i Beskydy a Malú i Veľkú Fatru.
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2013

Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2013 bola medzinárodná súťaž krasokorčuliarov organizovaná Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU). 
Súťaž sa konala od 10. marca do 17. marca 2013 v kanadskom meste London v multifunkčnom športovo-zábavnom centre Budweiser Gardens. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách - muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.
Na základe výsledkov súťaže získali krajiny počty miesteniek pre svojich reprezentantov na nasledujúce majstrovstvá sveta, ako aj na Zimné olympijské hry 2014.
Účastníci.
Právo účasti.
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci krajín, ktoré sú členmi Medzinárodnej korčuliarskej únie a ktorí 1. júla 2012 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách sveta mali jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma účastníkmi do každej disciplíny. Každý národný krasokorčuliarsky zväz si mohol nastaviť vlastné kritériá, podľa ktorých nominoval svojich účastníkov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov.
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2012/2013 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU): 
Právo nominácie viacerých súťažiacich.
Každá krajina mala právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách sveta mali nasledovné krajiny právo nominovať na Majstrovstvá sveta 2013 viac ako jedného súťažiaceho:
Program podujatia.
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu je uvádzaný v miestnom čase UTC-5 (stredoeurópsky čas, ktorý sa používa na Slovensku je oproti nemu posunutý o -6 hodín v zime a o -5 hodín v lete):
Maďarské národné vodnopólové družstvo mužov

Maďarské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Maďarsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Magyar Vízilabda Szövetség" (MVLSz). Dlhodobo patrí medzi najlepšie vodnopólové celky sveta a zúčastňuje sa pravidelne všetkých medzinárodných podujatí, organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 9 zlatých medailí z olympijských hier, 3 zlaté z majstrovstiev sveta či 12 zlatých medailí z majstrovstiev Európy.
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách získalo maďarské družstvo 15 medailí, z toho 9 zlatých. Prvé zlato vybojovalo v Los Angeles na OH 1932 a posledné v Pekingu na OH 2008, keď zavŕšilo hetrik 3 zlatých olympijských medailí za sebou.
Na majstrovstvách sveta zvíťazilo 3-krát, v rokoch 1973, 2003 a 2013 a okrem toho získalo ďalších 7 medailí. Tú poslednú vybojovalo v roku 2013, keď sa v španielskej Barcelone stalo tretíkrát majstrom sveta. 
Najväčšie množstvo medailí zaznamenalo maďarské družstvo na majstrovstvách Európy, keď vybojovalo 24 medailí, z toho 12 zlatých. V rokoch 1926 až 1947 si donieslo všetkých 5 európskych zlatých medailí. Tú poslednú vybojovalo v roku 1999 v talianskej Florencii.
Družstvo sa 8-krát zúčastnilo svetovej ligy a 7-krát skončilo na medailovom rebríčku, z toho v roku 2003 a 2004 vybojovalo zlato. Z jedenástich účastí na Svetovom pohári vybojovalo 9 medailí, tie najcennejšie v rokoch 1979, 1995 a 1999.
Castel Gandolfo

Castel Gandolfo je malé talianske mesto ležiace asi 30 km juhovýchodne od Ríma, v regióne Lazio, na brehu jazera Albani. Patrónom mesta je svätý Sebastián.
Mesto je známe tým, že sa v ňom nachádza letné sídlo pápeža. Okrem toho je známe historikom - archeologické vykopávky preukázali osídlenie oblasti už v 16. storočí pred Kr. a samotné hlavné mestské osídlenie sa nachádza na mieste starovekého mesta Alba Longa, ktoré bolo zakladateľom a dlhoročným vodcom Latinskej ligy, než ho zničili Rimania.
Geografia.
Susedné obce: Albano Laziale, Grottaferrata, Marino, Rocca di Papa, Rím.
Demografia.
"Počet obyvateľov"
Televízne noviny

Televízne noviny môžu byť:
Pápežský palác v Castel Gandolfo

Pápežský palác () v Castel Gandolfo je svetoznáme pápežské letné sídlo. Spolu s priliehajúcou vilou Barberini je majetkom Svätého stolca a od podpisu lateránskych zmlúv v roku 1929 má exteritoriálny status.
Dejiny.
Pôvodne na jeho mieste stál hrad, potom jeho ruiny. V roku 1596 ruiny s celou obcou odkúpil od Savelliovcov camerlengo. Prvým pápežom, ktorý navštívil Castel Gandolfo, bol Klement VIII. Pápež Urban VIII., ktorý tu bol prvý raz v roku 1626, sa rozhodol vybudovať na mieste starej pevnosti palác a letné sídlo pápežov.
Palác bol vybudovaný v 17. storočí podľa návrhov staviteľa Carla Madernu na ruinách starej pevnosti a čiastočne i základoch paláca cisára Domiciána. Pred priečelím paláca je malé námestie, v roku 1870 (po likvidácii Pápežského štátu talianskymi vojskami) premenované na námestie Slobody (it. "Piazza della Libertà"). V rokoch 1870-1929 nebol palác využívaný.
Počas druhej svetovej vojny sa exteritoriálny status paláca veľmi osvedčil. Na príkaz Pia XII. bol palác premenený na útočisko utečencov skrývajúcich sa pred nacistami. Podľa Dalina tu našli úkryt minimálne tri tisíce Židov, ktorých správa paláca ubytovala a poskytovala im kóšer stravu. Niektoré ženy tu porodili, ako improvizovaná pôrodná sála im poslúžili súkromné komnaty Pia XII.
V paláci zomreli pápeži Pius XII. (1958) a Pavol VI. (1978).
Fragile Skin

Fragile Skin je debutový album, ktorý nahrali v rokoch 2005-2007 členovia štúdiovej švajčiarskej progresívnej rockovej skupiny Artificial Light Attraction - Yves P. Schaub, Jan Stucki a Tobias Roth. Album v roku 2007 vydalo hudobné vydavateľstvo The Bunker v Bazileji.
Hudobným štýlom pripomína tvorbu skupín Porcupine Tree, Pink Floyd, Fish, King's X, Tool, Rush, Massive Attack a Depeche Mode.
Zdroj.
Artificial Light Attraction: Fragile Skin (CD), The Bunker, CH 2007
Externé odkazy.
Recenzie albumu:
Promachos

Promachos (, ) môže byť:
Devana

Devana (česky "Děvana", poľsky "Dziewanna" či "Zievonia", lužickosrbsky "Dživica", bielorusky "Dzieva") je slovanská bohyňa, dcéra Perúna. Bohyňa nebeského a denného svetla. Býva zobrazovaná ako zlatovlasé dievča sediace na zlatom stolci pred svojím palácom v raji. Za jej sviatok sú považované Hromnice.
Dukljan

Dukljan alebo Dukljanin je postava v slovanskej mytológii, konkrétnejšie v srbskej mytológii, ktorá je odrazom Diokleciána. Bol zobrazovaný ako protivník boha. Toto tvrdenie bolo pravdepodobne založené na skutočnom prenasledovaní kresťanov cisárom Diokleciánom. Jedna srbská pieseň o Dukljanovi hovorí o tom, ako Dukljan raz zniesol z oblohy Slnko a priniesol ho na Zem.
Flins

Flins (iné názvy: Flyns, Flinsius, Flinz, Flynz) je západoslovanský boh u Lužických Srbov a Obodritov, spojený so smrťou a znovuzrodením. 
Prvý raz je spomínaný v Saskej kronike ("Cronecken der Sassen") braunschweigskeho úradníka a pisára Konrada Botha z roku 1492 ("bol umrlec s dlhým plášťom, v rukách mal palicu s horiacou pochodňou, na ramene mal leva, ktorý by po smrti posledného človeka znovu vzkriesil ľudstvo"). 
Pripúšťa sa, že postava Flinsa, podobne ako postava boha Kroda, bola Bothem vymyslená, pretože nie je doložená pravosť jeho kultu. Jestvuje domnienka, že postava boha Flinsa je germánskeho pôvodu, keďže Slovania nepoznali hlásku »f«. Avšak, zdá sa, že slovo Flins vzniklo skomolením v slovanskom jazyku. Mohlo k nemu dôjsť napr. zo slovanského slova "pilny" alebo "pilnuju" vo význame ochrana, starostlivosť, pozornosť (skrátene *Pilns, neskôr zmenené na Flins).
Erik Hornung

Erik Hornung (* 28. január 1933, Riga, Lotyšsko – † 11. júl 2022) bol švajčiarsky egyptológ, jeden z najvplyvnejších autorov, ktorí sa venovali staroegyptskému náboženstvu a emeritný profesor Bazilejskej univerzity.
Životopis.
Prof. emer. Dr. phil. Erik Hornung sa narodil v lotyšskej Rige v roku 1933. PhD. dosiahol na Univerzite v Tübingene v roku 1956. Od 1967 do 1998 bol profesorom egyptológie na Bazilejskej univerzite. Jeho hlavnou výskumnou oblasťou sú staroegyptské pohrebné texty a Údolie kráľov. Medzi 1963 a 1967 publikoval prvé vydanie "Knihy Amduat" v troch dieloch. označuje Hornunga za najerudovanejšieho odborníka na tento druh literatúry.
Jeho kniha "Der Eine und die Vielen – altägyptische Götterwelt" ("Jediný a viacerí – staroegyptský svet božstiev", anglický preklad "Conceptions of God in Ancient Egypt, The One and the Many") sa stala jeho najlepšou. V nej nadväzuje na prácu Henriho Frankforta a jeho „mnohonásobnosti prístupov“, a na „komplementárne“ narábanie s egyptskými spôsobmi myslenia Johna A. Wilsona. Tvrdí, že „"každý, kto berie vážne dejiny, nemôže pokladať za rozhodujúcu len jednu metódu. Je to rovnaké aj v prípade toho, kto berie vážne vieru."“
Hornung sa v 1988 stal podpredsedom Spoločnosti priateľov kráľovských hrobiek v Egypte.
Jarilo

Jarilo je slovanský boh plodnosti a jarného slnka. Bol uctievaný u pobaltských a polabských Slovanov a tiež u Pomoranov.
Je často stotožňovaný so suzdalským Jarunom a juhoslovanskou folklórnou postavou Zeleným Jurajom.
Býva vyobrazený v podobe pekného mladíka za nejasných okolností uväzneného v podsvetí, čím svet trpí a upadá do zimy. Jarilo však utečie na vraníkovi a zlatými kľúčmi odomyká nebo a zem, čím zaistí plodnosť predstavovanú rosou.
V Bielorusku pripadá jeho sviatok na 27. apríla.
Po Jarilovi je tiež pomenovaná planétka 2273 Jarilo, ktorú objavila sovietska astronómka Ľudmila Černychová.
Administratíva

Administratíva môže byť:
Chabenec (1 515,5 m n. m.)

Chabenec () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Pohronský Bukovec, približne západne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Brusno a Pohronský Bukovec. Najbližšími sídlami sú južne ležiaci Pohronský Bukovec, Ráztoka, Medzibrod a Hiadeľ, juhovýchodne sa nachádza Jasenie a severným smerom Liptovská Lúžna. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis.
Chabenec tvorí vetvu rázsochy, vybiehajúcej juhovýchodným smerom z Košariska () na Ráztockú hoľu (). Západne susedí Holica () a v hrebeni ležiaca Prašivá (), Malá () a Veľká Chochuľa (), severne leží Košarisko, Ondrejská hoľa (), Skalka () a Veľká hoľa (), východne Ráztocká hoľa (), Ráztocké poľany () a Matúšová () a južne Mlynárová () a Bukový diel (). Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádza zo západnej časti Sopotníckou dolinou potok Sopotnica, južné a východné svahy odvodňuje potok Bukovec. Na vrchol nevedie značený chodník, no blízkym sedlom vedie trasa z Ráztoky na Košarisko.
Výhľady.
Hrebeň i vrchol Chabenca je čiastočne porastený kosodrevinou a riedkym lesom, umožňujúcim obmedzený rozhľad. Z vhodných miest je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, pri priaznivých podmienkach aj Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a najľahšie dostupný je odbočkou z modro značenej trasy, vedúcej z obce Ráztoka blízkym hrebeňom pod Ondrejskou hoľou ()
Stadion

Stadion môže byť:
Promachos (syn Parthenopaia)

Promachos (, ) je v gréckej mytológii syn Parthenopaia.
Promachos bol synom Parthenopaia, jedného zo siedmich vodcov neúspešného ťaženia proti Tébam vo vojne Siedmi proti Tébam, ktorého usmrtil tébsky obranca Periklymenos.
O desať rokov neskôr sa Promachos ako jeden z epigonov (potomkov) zúčastnil opätovného útoku proti Tébam, aby pomstil smrť svojho otca. Tentoraz bolo vojenské ťaženie úspešné a zatiaľ, čo v predchádzajúcej výprave sa ako jediný z vodcov zachránil Adrastos, tentoraz ako jediný z vodcov padol Adrastov syn Aigialeus.
Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí návštívil Boiótiu uvádza, že sedem stadií od vrchu Teumessos (pri Tébach) videl hrob Promacha (zaiste symbolický) a ďalších vodcov vojenskej expedície Argu proti Tébam. Táto informácia je však v rozpore z predošlou, že Aigialeus bol jediný z vodcov Argu, ktorý v bitke zomrel.
Stredoeurópska liga vo volejbale žien 2012/13

Stredoeurópska liga vo volejbale žien v sezóne 2012/13 bol 8. ročník stredoeurópskej ligy vo volejbale žien, ktorú organizuje MEVZA. Titul obhájili hráčky slovinského majstra Nova KBM Branik Maribor, ktorý skončil po základnej časti až na 3. mieste. Maribor získal po ročníkoch 2009/10 a 2011/12 svoj tretí titul.
Systém súťaže.
Po základnej časti, v ktorej sa stretli družstvá raz doma a raz vonku, nasledovalo Final four pre štyri najlepšie umiestnené tímy. Final four sa hralo vo Maribore.
Karevít

Karevít je boh v slovanskej mytológii, ochraňuje starobylé mesto Charenza na ostrove Rujana. Keď je zobrazovaný sám, jeho telo tvoria dve tváre, na prsiach má voliu hlavu a na bruchu hlavu kohúta. Keď je zobrazovaný s Rujevítom má šesť hláv - štyri mužské a dve ženské, na prsiach má leviu hlavu.
Rožnov (hrad)

Hrad Rožnov je hrad asi 2 km juhozápadne od mesta Rožnov pod Radhoštěm v Česku. Leží na kopci Hradisko (522 m n. m.) vo Vsetínských vrchoch. 
Bol dokončený v polovici 14. storočia. Od jeho postavenia až do roku 1660 bol niekoľkokrát reštaurovaný a zväčšovaný. Prvýkrát ho v rukopisoch zmienil Vok I. z Kravařov. Potom ho vlastnili páni z Cimburku a neskôr páni z Perinku. V roku 1505 hrad získali Kunštátovci a v roku 1526 Jaroslav zo Šternberku. V roku 1535 bol hrad hrad majetkom Jána z Pernštejna, ale v roku 1539 ho cisár Ferdinand I. pridelil armáde na pracovné účely. V tej dobe došlo k najväčšiemu poškodeniu hradu. Neskôr ho tiež poškodili lúpežníci ktorí sa tam usadili, a v 17. storočí bol hrad neobývaný. Nakoniec v 19. storočí dostali obyvatelia Rožnova povolenia rozobrať zvyšky hradu a použiť ich pri stavbe vlastného obydlia. Dnes je z hradu Rožnov len niekoľko základných múrov a rozhádzané kamenie.
Letná Baba

Letná Baba alebo Zlatá Baba je bohyňa v slovanskej mytológii. V Poľsku jej hovoria Zlatá Žena. Dostáva sa jej veľa obetí a veštiarní vymaľovaných zlatom. V Bulharsku je jedna z troch sudičiek.
Rožnov

Rožnov môže byť:
Hébé

Hébé alebo Héba () bola starogrécka bohyňa večnej mladosti, dcéra Dia a Héry. Jej meno znamená „kvet mladosti“. Pri hostinách bohov podávala nektár a ambróziu. Za ženu si ju vybral Herakles a mal s ňou synov Alexiara a Anikéta.
Marek Hovorka

Marek Hovorka (* 8. október 1984, Dubnica nad Váhom) je slovenský ľadový hokejista hrávajúci na poste centra.
Klubový hokej.
Marek Hovorka je odchovancom klubu HK Spartak Dubnica. Z Dubnice smerovali jeho kroky do klubu MHC Martin, kde absolvoval premiéru v extralige v sezóne 2003/04. Následne z Martina prestúpil do klubu MHK 32 Liptovský Mikuláš, kde odohral 4 sezóny. Poslednú štvrtú už, ale dohral v klube českej extraligy za klub HC Slovan Ústečtí Lvi. Ďalšiu sezónu začal v Martine, ale dokončil ju opäť v spomínanom českom klube. V sezóne 2009/10 hrával za tento klub českú 1.ligu. Časť ročníka 2010/11 odohral zaň ešte v 1.lige, ale zvyšok sezóny už dohral v Kladne kde prestúpil. 
Od tejto sezóny pôsobil stabilne v českej extralige. Práve počas pôsobenia v Kladne sa prepracoval do reprezentácie Slovenska. V priebehu sezóny 2012/13 zmenil v českej extralige dres, keď z Kladna prestúpil do Sparty Praha. Od nasledujúcej sezóny sa stal hráčom HC Energie Karlovy Vary. Pred sezónou 2014/15 podpísal zmluvu s klubom HC Piráti Chomutov v 1. hokejovej lige ČR. S Chomutovom sa prebojoval do najvyššej hokejovej extraligy.
Reprezentáčná kariéra.
Na MS 2012 v Helsinkách a v Štokholme získal striebornú medailu.
Promachos (syn Hérakla)

Promachos (, ) je v gréckej mytológii syn hrdinu Hérakla a jeho milenky Psófidy, dcéry Eryka, kráľa sicílskej Sikanie. 
Keď Psófidu, dcéru kráľa Eryka, priviedol Hérakles do iného stavu a opustil ju, ujal sa jej Lykortas z arkádskeho mesta "Fégia". Psófis potom porodila dvojičky, chlapcov Promacha a Echefróna, ktorí keď vyrástli, svoju lásku k matke prejavili tak, že rodné mesto Fégiu pomenovali po nej na Psófidu.
Porenut

Porenut alebo Porenutius je slovanský boh, ktorý bol uctievaný v meste Korenica na ostrove Rujana, spoločne s, Rujevítom a Porevítom. Pôvodné meno tohto boha bolo Perunic či Porunic, to dnešné je latinizované. Jeho idol mal štyri hlavy, piatu mal na prsiach, ľavou rukou sa dotýkal čela a pravou na brade.
Prvýkrát je spomínaný Saxom Grammaticom v druhej polovici 12. storočia.
Porevít

Porevít (Parevid, Poreuithus, Puruvit) je slovanský boh spomínaný v ságe Knýtlinga, jeho idol stál v meste Korenica na ostrove Rujana. Jeho modla mala päť hláv, bola bez zbroja a stála po boku idolov Rujevíta a Porenuta. Význam mena tohto boha je nejasný.
Rujevít

Rujevít je slovanský boh, ktorý bol uctievaný v meste Korenica na ostrove Rujana, spoločne s Porevítom a Porenutom. Saxo Grammaticus ho prepája s Martom, jeho kult súvisel s vojenstvom. Jeho meno sa dá preložiť ako "vládca Rujany". Sú domnienky, že jeho kult je starší než Svantovítov. Býva zobrazovaný so siedmimi tvárami, ktoré vyjadrujú moc tohto, siedmimi mečmi pri páse a jedným v pravej ruke.
Pentalógia

Pentalógia je knižné alebo filmové dielo, ktoré má päť častí. Príkladom pentalógie je Stopárov sprievodca galaxiou.
Psófis

Psófis (, ) môže byť:
The Terrible Old Man

The Terrible Old Man (v preklade "Desivý starec", česky vyšlo ako "Hrůzný stařec") je krátka poviedka amerického spisovateľa sci-fi a hororu Howarda P. Lovecrafta. Napísal ju 28. januára 1920 a prvýkrát bola publikovaná v júli 1921 v amatérskej publikácii "Tryout". Je prvou poviedkou, v ktorej Lovecraft použil svoje fiktívne Nové Anglicko a predstavil reálne neexistujúce mesto Kingsport.
Reakcie.
Lovecraftov žiak Peter Cannon pohŕdavo opísal poviedku ako "len o málo viac ako pamflet proti prenikaniu ľudí, ktorých Lovecraft považoval za 'cudzincov,' čo boli imigranti z anglicky nehovoriacich krajín, ktorí prišli v 19. storočí ako lacná pracovná sila určená pre továrne rýchlo sa industrializujúcej Ameriky."
Dej.
Hrdinom poviedky je starý muž, ktorého obyvatelia Kingsportu volajú Desivec. Rozprávajú o ňom rôzne hrôzostrašné historky a považujú ho napriek schátranosti jeho príbytku za veľmi bohatého (platil vždy starými zlatými alebo striebornými mincami). V minulosti bol údajne kapitánom lode plaviacej sa po Indickom oceáne. Na záhrade mu stoja podivne otesané a pestro pomaľované balvany a v jednej z miestností, ako si niektorí šepkali, má zbierku záhadných fliaš s olovnicami, s ktorými sa často rozpráva, akoby to boli živí ľudia. Miestni sa mu preto širokým oblúkom vyhýbali.
Tohto starčeka sa rozhodne okradnúť trojica prišelcov Angelo Ricci, Joe Czanek a Manuel Silva. Boli to lupiči, pripravení z neho vymlátiť, kde má ukryté poklady. Ich nočná návšteva Desivcovho príbytku však nedopadla podľa ich predstáv... 
V Kingsporte sa ešte dlho hovorilo o troch zohavených mŕtvolách, ktoré vyplavilo na pobrežie. A do Desivcovej zbierky pribudla trojica nových fliaš...
Postavy.
Desivý starec.
Desivý starec sa objavuje aj v poviedke "The Strange High House in the Mist" v podstatne dobrotivejšej úlohe.
Má množstvo podobností s postavami, ktoré Lovecraft vytvoril neskôr, najmä s Josephom Curwenom, zlosynom v poviedke "The Case of Charles Dexter Ward": Obaja boli veľmi starí, tak, že si už nikto nepamätal ich mladosť; boli vybavení vágne definovanými nadprirodzenými schopnosťami, ktoré sa točili okolo „uskladňovania“ mŕtvych v zvláštnych objektoch a možnosti ich vyvolania v prípade potreby; a mali prístup k prastarému obeživu zo vzácnych kovov (ako Whateleyovci v poviedke "The Dunwich Horror").
Eryx

Eryx (, ) môže byť:
Eryx môže byť aj:
Talianske národné vodnopólové družstvo mužov

Talianske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Taliansko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Federazione Italiana Nuoto" (FIN). Dlhodobo patrí medzi najlepšie vodnopólové celky sveta a zúčastňuje sa pravidelne všetkých medzinárodných podujatí organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 3 zlaté medaily z olympijských hier, 3 zlaté z majstrovstiev sveta či 3 zlaté medaily z majstrovstiev Európy. Jeho prezývka je "Settebello".
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách získalo talianske družstvo 8 medailí, z toho 3 zlaté. Prvé zlato vybojovalo v Londýne na OH 1948 a posledné v Barcelone na OH 1992. Na Letných olympijských hrách 2012 skončilo strieborné, keď podľahlo vo finále .
Na majstrovstvách sveta zvíťazilo 3-krát, v rokoch 1978, 1994 a 2011. Okrem toho získalo ďalšie 2 strieborné a 1 bronzovú medailu. Svetové šampionáty v rokoch 1994 a 2011 dopadli pre Taliansko najlepšie, keď v oboch prípadoch vyhralo všetky zápasy. 
Na majstrovstvách Európy vybojovalo 11 medailí, z toho 3 zlaté. Poslednú medailu vybojovalo v roku 2014 v Budapešti, keď v zápase o bronz zvíťazilo nad domácemu .
Družstvo sa 14-krát zúčastnilo svetovej ligy a 3-krát skončilo na medailovom rebríčku, najlepšie v rokoch 2003 a 2011, keď skončilo druhé. Z jedenástich účastí na svetovom pohári vybojovalo 5 medailí, tú najcennejšiu v roku 1993, keď v gréckych Aténach vyhralo všetky svoje zápasy. Talianske družstvo sa tiež zúčastnilo 15-krát turnaja Stredozemných hier, na ktorých okrem rokov 1997 v domácom Bari a 2013 získalo vždy nejakú medailu. 6-krát vybojovalo na turnaji prvenstvo.
Zvěřina

Zvěřina môže byť:
Televízia

Televízia alebo skrátene TV môže byť:
Televízia môže byť aj bývalý názov časopisu Eurotelevízia
Televízny program

Televízny program alebo program je súhrn vysielaných (televíznych) komunikátov, resp. presnejšie súbor po sebe vysielaných (televíznych) komunikátov (relácií, televíznych diel ap.) zostavených do dramaturgicky komponovaného celku, obsahujúci spravodajsko-publicistické, umelecké, hudobné a zložené relácie, a to vlastné alebo adaptované. 
Televízne komunikáty možno deliť:
Eryx (mytológia)

Eryx (, ) je v gréckej mytológii syn boha Poseidóna (alebo Argonauta Bouta) a bohyne Afrodity. 
Eryx bol kráľom v meste Sikania na západnom pobreží Sicílie. Keď sa Héraklovi zatúlala krava z ukradnutého Géryónovho stáda, ktoré mal priviesť na príkaz mykenského kráľa Eurasthea z konca sveta do Mykén, Eryx sa mu ju pokúsil ukradnúť. Táto trúfalosť sa mu však stala osudnou, lebo Herakles ho dolapil a v zápase ho potom uškrtil. 
Po kráľovi Erykovi bolo na Sicílii pomenované mesto Eryx (dnes Erice) a neďaleký vrch.
Podľa starovekého historika Thukydida mesto Eryx založili Elymovia, ktorí po dobytí Tróje ušli pred Achájcami na Sicíliu.
Administratívna budova

Administratívna budova je druh budovy, ktorý je určený na kancelárske účely. Prvými budovami takéhoto typu boli banky v období renesancie. K ich výraznému rozšíreniu došlo koncom 19. storočia a značné zvýšenie množstva kancelárskych činností viedlo k stavbe prvých výškových budov. Budovy tohto typu boli priekopníkmi nových stavebných postupov a konštrukcií, napríklad železobetónové konštrukcie či celozasklené fasády. Prvé mrakodrapy boli takisto administratívne budovy (napr. Empire State Building).
Administratívna budova má okrem samotných kancelárskych a spojovacích priestorov i technické zázemie, často podzemné parkoviská a obchodné služby. Kancelárske priestory môžu byť riešené v podobe individuálnych samostatných kancelárií alebo veľké priestory (tzv. „open space“) pre väčšie množstvo administratívnych pracovníkov. Prispôsobujú sa individuálnym požiadavkám klienta.
Chlóris

Chlóris alebo Chloris (, ) môže byť v gréckej mytológii:
Chloris môže byť aj:
1. obvod

1. obvod alebo I. obvod môže byť:
2. obvod

2. obvod alebo II. obvod môže byť:
11. obvod

11. obvod alebo XI. obvod môže byť:
16. obvod

16. obvod alebo XVI. obvod môže byť:
15. obvod

15. obvod alebo XV. obvod môže byť:
14. obvod

14. obvod alebo XIV. obvod môže byť:
13. obvod

13. obvod alebo XIII. obvod môže byť:
12. obvod

12. obvod alebo XII. obvod môže byť:
9. obvod

9. obvod alebo IX. obvod môže byť:
8. obvod

8. obvod alebo VIII. obvod môže byť:
7. obvod

7. obvod alebo VII. obvod môže byť:
6. obvod

6. obvod alebo VI. obvod môže byť:
5. obvod

5. obvod alebo V. obvod môže byť:
The M Machine

The M Machine je hudobné duo zo San Francisca, zameraná na elektronickú hudbu. The M Machine bol založený v roku 2011 tromi členmi Benom Swardlickom, Ericom Luttrellom a Andym Coenenom, pričom Coenen opustil skupinu 28. januára 2015. Debutový album, ktorý skupina vydala bol rozdelený na dve časti "Metropolis Part 1" a "Part 2" a vyšiel vo forme dvoch extended play, pričom prvá časť albumu vyšla v roku 2012 a druhá časť začiatkom roka 2013.
4. obvod

4. obvod alebo IV. obvod môže byť:
19. obvod

19. obvod alebo XIX. obvod môže byť:
18. obvod

18. obvod alebo XVIII. obvod môže byť:
17. obvod

17. obvod alebo XVII. obvod môže byť:
20. obvod

20. obvod alebo XX. obvod môže byť:
3. symfónia

3. symfónia alebo Symfónia č. 3 alebo tretia symfónia je názov viacerých hudobných diel rôznych skladateľov:
Metropolis Pt. I

Metropolis Pt. I je prvá časť dvojdielneho albumu Metropolis skupiny The M Machine, ktorého druhá časť bola vydaná o rok neskôr vo februári 2013.
Chlóris (manželka Nélea)

Chlóris alebo Chloris (, ) je v gréckej mytológii dcéra Amfióna z minyjského Orchomena. 
Chlóris sa vydala za pylského kráľa Nélea. Manželom sa narodila dcéra Péro a dvanásť synov Tauros, Asterios, Pylaón, Déimachos, Eurybios, Epilaos, Frasios, Eurymenes, Euagoras, Alastor, Periklymenos a Nestor, z ktorých jedenásť neskôr zomrelo v boji proti Héraklovi, keď išli na pomoc élidskému kráľovi Augieovi. 
Zachránil sa len najmladší syn Nestor, ktorý potom v Pyle prevzal kráľovské žezlo a po dlhých rokoch sa ako najstarší z achájskych vodcov preslávil v trójskej vojne.
Akan

Akan môže byť:
Albrecht II.

Albrecht II. môže byť:
Alcedo

Alcedo môže byť:
Alpine

Alpine môže byť:
Španielske národné vodnopólové družstvo mužov

Španielske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Španielsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Real Federación Española de Natación" (RFEN). Dlhodobo patrí medzi najlepšie vodnopólové celky sveta a zúčastňuje sa pravidelne všetkých medzinárodných podujatí organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať zlatú medailu z Olympijských hier 1996 a 2 zlaté medaily z majstrovstiev sveta. 
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách získalo španielske družstvo 2 medaily. Striebro získalo na domácej olympiáde v Barcelone 1992, keď podľahlo vo finále . O 4 roky neskôr v Atlante získalo dokonca zlatú medailu, keď vo finále zdolalo . Na olympiáde v Londýne 2012, účasť na ktorej si muselo najprv vybojovať vo svetovej kvalifikácii, obsadilo 6. mieste.
Na majstrovstvách sveta zvíťazilo 2-krát, v rokoch 1998 a 2001. Okrem toho získalo ďalšie 3 strieborné a 1 bronzovú medailu. Vo víťazných šampionátoch 1998 a 2001 vyhralo všetky svoje zápasy a zavŕšilo veľmi úspešné účinkovanie družstva v rokoch 1991 až 2001, keď získalo 4 medaily zo 4 svetových šampionátov. Poslednú medailu, striebro, si donieslo z Ríma 2009, keď prehralo až vo finále so po penaltách. V roku 2015 sa nekvalifikovalo na MS, prvýkrát v histórii.
Na majstrovstvách Európy vybojovalo španielske družstvo 4 medaily, svoju najlepšiu striebornú, v Aténach 1991. Vo finále vtedy podľahlo . Poslednú medailu vybojovalo v roku 2006 v srbskom Belehrade, keď si v súboji o bronz poradilo s družstvom .
Družstvo sa 12-krát zúčastnilo svetovej ligy a 3-krát skončilo na striebornej priečke. Z dvanástich účastí na svetovom pohári vybojovalo 4 medaily, všetky bronzové. Španielske družstvo sa tiež zúčastnilo 15-krát turnaja Stredozemných hier, na ktorých okrem rokov 1991 a 1993 získalo vždy nejakú medailu. 3-krát na turnaji zvíťazilo.
Malaja sportivnaja arena Lužniki

Malaja sportivnaja arena Lužniki () alebo aj Arena Lužniki je multifunkčná aréna, ktorá je súčasťou športového komplexu Lužniki v Moskve, v Rusku. Od roku 2000 tu hráva jeden z najslávnejších hokejových klubov sveta HK Dinamo Moskva, ktorý hráva ruskú KHL. Kapacita tejto arény je 8 512 miest pre zápasy v ľadovom hokeji a 6 700 miest pre účely koncertov. Postavená bola v roku 1956. Aréna slúžila pre volejbalový turnaj počas Olympijských hier v roku 1980 v Moskve. Hostila aj Zimnú univerziádu v roku 1973
Radegast (mytológia)

Radegast (alebo Radigost, Radhost či Radigast) je boh slnka, hojnosti a úrody v slovanskej mytológii. Pravdepodobne je identický s bohom Svarožičom. Hovorí sa, že Radegast jazdí na vešteckom koni so štítom, kde je zobrazená turia hlava, jeho helmu nesie labuť a jeho ruka drží kopiju. Zasvätené sú mu kone a diviaky (kance).
Lužniki

Lužniki môže byť:
Siebog

Siebog je boh lásky a manželstva v slovanskej mytológii. Za ženu má Živu, svoj ženský náprotivok lásky, plodnosti a manželstva. Siebog bol uctievaný na územiach dnešného Poľska, Česka, Slovenska, na Pobaltí, v Slovinsku a Nemecku (najmä okolo rieky Labe).
Židia v Jemene

Jemenskí Židia sú Židia, ktorí žijú alebo ich predkovia žili v Jemene, na južnom cípe Arabského polostrova. Sú považovaní za súčasť "edot ha-mizrach". V súčasnosti žije v Jemene približne 100 tisíc Židov, čo je len nepatrný zvyšok nesmierne starobylej komunity.
Pôvod.
Ich pôvod nie je známy. Kolujú mýty a legendy o časti národa, ktorá tu našla domov počas exilu z Egypta, o Kráľovnej zo Sáby či o stratených desiatich izraelských kmeňoch. Prvé osídlenie Jemenu začalo pravdepodobne v 3. storočí pred Kr. – 3. storočí, t. j. v období kedy vrcholil arabský obchod s korením. Vie sa aj, že do tejto oblasti poslal z Judeje Herodes roku 25 pred Kr. pomocné zbory, aby podporili Rimanov pri dobývaní južnej Arábie. Tieto zbory sa späť nikdy nevrátili.
Dejiny.
Prvé dochované zmienky sa odvodzujú z nápisov, v ktorých sú zmienky o židovskom kráľovstve v Himjáre a jeho kráľovi Júsufu As'aru Zú Nuwásovi (517 – 525), ktorý prijal judaizmus. Ďalšie informácie poskytujú islamské pramene v 7. storočí, kedy boli juhoarabské kmene obrátene na Islam. V 9. storočí mohli jemenskí Židia ešte vlastniť pôdu a ich postavenie bolo o mnoho lepšie ako postavenie iných Židov v moslimských štátoch. Rozkvet miestnej komunity, ekonomický aj kultúrny, nastal v čase vzrastajúceho obchodu s Indiou medzi 10. a 13. storočím. Toto obdobie znamenalo odtrhnutie sa od duchovných centier v Babylone a Palestíne a primknutie sa k egyptskej majmonovskej škole.
Úpadok obchodu s Indiou znamenal aj úpadok a stagnáciu miestnej židovskej komunity. V nasledujúcich štyroch storočiach (13.-17.) sa nevyskytujú žiadne zmienky o tejto komunite. Spomína sa až v roku 1629, potom, ako sa v krajine vrátili k vláde šiítskí zajdovskí imámovia a Židia sa stali terčom útokov, kvôli legitimite ich prítomnosti v krajine. Roku 1680 nasledovalo vyhnanie zo San'á a stredného Jemenu do Mauzy v Tiháme. Trvalo síce len jeden rok, postačilo však na to, aby si Židia uvedomili, že asimilácia či súperenie so zvykmi a tradíciami iných židovských diaspor nie je riešenie.
Veľký zlom v dejinách jemenských Židov nastal v 18. storočí, kedy dynastia kasimovských imámov priniesla krajine politickú integritu a hospodársky rozkvet. Židia mali také privilégia, že niektoré rodiny (Irákí a následne Halevi aš-Šajch) boli ustanovené za dozorcov nad razením mincí a vyberaním daní. V tomto období tiež vynikajú mnohí slávni duchovní vodcovia ako napríklad Jehuda Sa'dí, David Mašrikí či Jahjá Sálih.
19. storočie a kmeňové povstania a invázie znamenali pre jemenskú židovskú komunitu úpadok. Túto situáciu využili Briti a roku 1839 dobyli Aden. O 33 rokov neskôr sa stal Jemen opäť provinciou osmanskej ríše a na krátky čas sa otvoril cudzím vplyvom. V roku 1891 bola znovuobnovená šiítská vláda a židovské postavenie opäť upadlo.
Počiatok sionizmu znamenal pre jemenských Židov začiatok konca v tejto krajine. Počas prvej alije (1881-1882) sa začali sťahovať do Palestíny, ktorá ich k roku 1945 prijala celkom 30 tisíc. Pri operácii Orlie krídla v septembri roku 1950 bolo do Izraela prepravených okolo 50 tisíc Židov.
Pejsáž

Pejsáž môže byť:
Chlóris (dcéra Nioby)

 
Chlóris alebo Chloris (, ) je v gréckej mytológii dcéra tébskeho kráľa Amfióna a jeho manželky Nioby.
Chlóris bola najmladšia zo siedmich dcér tébskeho kráľa Amfióna a jeho manželky Nioby. Jej matka sa stala obeťou pomsty bohyne Artemidy za to, že svojou vystatovačnosťou urazila jej matku Léto.
Kráľovná Niobé mala dobrého muža, štrnásť krásnych detí a právom sa považovala za najšťastnejšiu ženu na svete.(podľa Homéra mala šesť dcér a šesť synov) Lenže jej pýcha prekročila všetky miery, keď odmietla priniesť obeť bohyni Léte, s vyhlásením, že bohyňa sa môže pochváliť len dvoma deťmi. Léto to urazilo a ihneď sa sťažovala svojim deťom Apolónovi a Artemide. Po dohode sa následne rozhodli Niobu exemplárne potrestať.
Apolón sa nato vzniesol na tébske hradby, pod ktorými cvičili jej synovia a všetkých ich svojimi smrtiacimi šípmi postrieľal. Keď sa o tom Amfión dozvedel, vrazil si do pŕs meč a zúfala Niobé zdvihla ruky k nebu, ale nie aby prosila bohyňu o milosť, ale aby jej vykričala, že aj vo svojom nešťastí ja šťastnejšia ako ona, lebo má viac detí.
V tom sa však objavila bohyňa Artemis a ozvala sa struna jej luku a jej šípy Niobine dcéry jednu po druhej zabíjali. Keď Niobe zostala nakoniec len najmladšia dcéra Chlóris, bolesť jej pýchu zlomila a prosila bohyňu, aby jej nechala aspoň jedno dieťa. Bohyňa bola však neoblomná a jej posledný šíp zasiahol aj Chlóridu. Niobé potom od hrôzy a žiaľu skamenela.
Systém riadenia skladu

Systém riadenia skladu (angl. "warehouse management system") umožňuje podstatne zvýšiť efektivitu práce v sklade pri prijímaní tovarov, či polotovarov, ich uskladňovaní, inventarizácii, sledovaní interných pohybov a stavov, pri vyskladňovaní a distribúcii zákazníkom alebo na ďalšie spracovanie vo vlastných výrobných linkách. V princípe systém pozostáva z prenosných terminálov, príslušného programového vybavenia vrátane interface do existujúceho ERP alebo obdobného centrálneho firemného systému a z rádiovej siete (Wi-Fi) na sprostredkovanie prenosu dát v reálnom čase. Riadený sklad je modulárny a flexibilný systém, takže môže byť úspešne využívaný pri všetkých veľkostiach skladov, počte skladníkov, položiek aj sortimentovej skladbe, teda všade tam, kde je oceňovaný poriadok na sklade.
Zavedenie riadeného skladu prináša hlavne tieto výhody:
Nemecké národné vodnopólové družstvo mužov

Nemecké národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Nemecko (a v rokoch 1949 až 1990 reprezentovalo Západné Nemecko) v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Deutscher Schwimm-Verband" (DSV). Za jeho najväčšie úspechy možno považovať zlatú medailu z Olympijských hier 1928, 2 zlaté medaily z majstrovstiev Európy čí víťazstvo vo Svetovom pohári 1985. 
Vrcholné podujatia.
Na olympijských hrách získalo nemecké družstvo 4 medaily, z toho v roku 1928 zlatú. Na ďalších 2 olympiádach získalo 2 strieborné medaily, vďaka čomu medzivojnové družstvo Nemecka patrilo medzi najlepšie družstvá sveta. Na hrách v roku 1984 v Los Angeles počas bojkotu Východného bloku získalo západonemecké družstvo bronzovú medailu, svoju poslednú na OH.
Na majstrovstvách sveta sa nemecké družstvo kvalifikovalo zakaždým, okrem rokov 1998 a 2015. Získalo na nich iba 1 medailu, keď v roku 1982 vybojovalo bronz. Na majstrovstvách sveta v španielskej Barcelone 2013, skončilo až na 10. mieste, keď nepostúpilo do štvrťfinále cez .
Na majstrovstvách Európy vybojovalo družstvo 8 medailí, z toho 2 najcennejšie. V 5 štartoch na ME v medzivojnovom období získalo až 4 medaily. Potom nastal menší útlm, keď si Nemecko muselo počkať na ďalšiu medailu 43 rokov. V roku 1981 sa mu to podarilo, keď v Juhoslávii získalo hneď tú zlatú pred družstvami a . O 8 rokov neskôr zlato zopakovalo, keď nemeckom Bonne vo finále zlodalo . Poslednú medailu vybojovalo v roku 1995 vo Viedni, keď v súboji o bronz zdolalo tesne .
Družstvo sa 10-krát zúčastnilo svetovej ligy. Úspešné bolo iba v roku 2005, pri svojom prvom štarte, keď skončilo bronzové. Zo štyroch účastí na svetovom pohári vybojovalo 3 medaily, z toho zlatú v roku 1985 v domácom Duisburgu.
Altdorf (Uri)

Altdorf je hlavné mesto kantónu Uri v strednom Švajčiarsku. K 31. decembru 2011 v meste žilo 8 903 obyvateľov. 
V Altdorfe končí E41, vychádzajúca z Dortmundu a mestom prechádza ešte E35. 
Geografia.
Altdorf pozostáva z mesta v údolí rieky Reuss a osád roztrúsených na Eggbergu na plošine nad mestom. Hraničí s obcami Attinghausen a Seedorf na západe, Flüelen na severe, Bürglen na juhu a východe a napokon Schattdorf na juhu.
Rozloha obce je 10,23 km². Z tejto plochy je 46,5 % (4,76 km²) využívanej na poľnohospodárske účely, kým 39,3 % (3,95 km²) tvorí les. Zástavba zaberá 2 percentá (0,2 km²), dopravná infraštruktúra 4,3 % plochy (0,44 km²). 
História.
Dokladom najskoršieho osídlenia oblasti Altdorfu sú bronzové sekerky z laténskeho obdobia a železné nástroje z 3. storočia pred Kr. Ľudia, ktorí sa usídľovali v tejto oblasti, sa usadili v lesoch a postupne sa posúvali k brehom rieky Reuss. Pre periodické záplavy na rieke sa museli obyvatelia nižšie položených sídlisk vrátiť do „starej dediny“, čo môže byť zdrojom názvu "Altdorf".
Po zániku Rímskej ríše sa miestni Galo-Románi začali miešať s germánskymi Alamanmi (7. storočie). Najstarším dokladom prítomnosti Alamanov je hrob ozbrojeného jazdca datovaný na roky 670 – 680 nájdený v miestnom kostole. Prvá písomná zmienka o mieste s názvom "Alttorf" pochádza z roku 1223. V 16. až 19. storočí bolo mesto známe ako "Uri". 
Altdorf je známy ako miesto, kde podľa legendy, Viliam Tell zostrelil jablko z hlavy svojho syna. Táto udalosť sa podľa tradície udiala na trhovisku, kde bola v roku 1895 postavená socha Tella a jeho syna. 
V roku 1906 bola otvorená električková trať medzi Altdorfom a Flüelenom, ktorá bola uzavretá v roku 1951.
Simargl

Simarg alebo Semargl je boh nejasného významu v slovanskej mytológii. Patril k idolom, ktoré vztýčil knieža Vladimír v roku 980 v Kyjeve. Slovo "nekojego christoljuba" ho však uvádza ako dvoch bohov, Sima a Rgla. Existujú dva výklady jeho funkcie. Prvé jeho meno odvodzuje od iránskeho senmurv-símurg, čo znamená okrídlený pes ochraňujúci rastliny. Problém je v tom, že Símurg nie je božstvo ale iba démon. Druhý výklad meno odvodzuje zo slovanských slov sema (rodina) a rž (žito), čo by znamenalo Sima a Rgla, ochrancov dobytka a obilia (žita).
Zirnitra

Zirnitra alebo Zir je čierny Lužickosrbský drak patriaci do slovanskej mytológie a boh kúziel. Zirnitra doslova znamená splnomocnený kúzlami. Zirnitrine priezvisko je Rosvodiz.
Shkumbini Peqin

KS Shkumbini Peqin je albánsky futbalový klub sídliaci v 9-tisícovom meste Peqin, ktoré sa nachádza v centrálnej časti krajiny. Bol založený v roku 1924 a momentálne (február 2013) hrá najvyššiu domácu súťaž Albánsku superligu.
Domáce zápasy hráva na štadióne s názvom Fusha Sportive Peqin, ktorý má kapacitu 5 000 miest.
Hlavné farby klubu sú modrá a biela.
Clyde

Clyde môže byť:
Aľjoša Popovič

Aljoša Popovič (rusky Алёша Попович, ľudovo Alexej, syn kňaza) je ruský bohatier. 
V bylinách, čo boli oslavné hrdinské básne, bol popisovaný ako svalnatý kňazov syn, ktorý nad svojimi nepriateľmi víťazí chytrosťou. Je známy svojou bystrosťou a múdrosťou. Má rád vtip a zábavu, niekedy je zobrazovaný ako ten, kto sa posmieva ženám a príležitostne ako klamár a podvodník. Ľsťou porazil draka Tugarina Zemejeviča. V neskorších verziách príbehu je drak pozmenený na postavu mongolského chána.
Jeroen Dijsselbloem

Jeroen Dijsselbloem celým menom Jeroen René Victor Anton Dijsselbloem (* 29. marec 1966, Eindhoven, Holandsko) je holandský politik. V rokoch 20002012 bol členom holandského parlamentu. V novembri 2012 bol vymenovaný za ministra financií a 21. januára 2013 bol oficiálne zvolený za prezidenta Euroskupiny.
Chlapec z ulice

Chlapec z ulice je piaty štúdiový album Miroslava Žbirku. V roku 1986 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Doktor sen

Doktor sen je debutový štúdiový album Miroslava Žbirku. V roku 1980 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Roky a dni

Roky a dni je tretí štúdiový album Miroslava Žbirku. V roku 1983 ho vydalo hudobné vydavateľstvo Opus.
Euagoras

Euagoras (, ) môže byť:
Euagoras (syn Nélea)

Euagoras (, ) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Euagoras mal dvanásť súrodencov, sestru Péro a jedenásť bratov, Taura, Asteria, Pylaóna, Déimacha, Eurybia, Epilaa, Frasia, Eurymena, Alastora, Periklymena a Nestora. Euagoras a desať jeho bratov neskôr zahynulo v boji proti Héraklovi, keď išli na pomoc élidskému kráľovi Augieovi. 
Prežil len jeho najmladší brat Nestor, ktorý sa potom stal pylským kráľom a po dlhých rokoch sa ako najstarší z achájskych vodcov preslávil v trójskej vojne.
Baš Čelik

Baš Čelik (srbsky Баш-Челик) je hrdina srbských povestí, ktoré sú súčasťou slovanskej mytológie. Niekedy sa mu hovorí obor Baš Čelík. Jeho meno doslova znamená "Muž z tvrdej ocele".
Syrinx

Syrinx môže byť:
Burislav

Burislav, Burisleif alebo Burysław je slovanským kráľom v mytológii Lužických Srbov z doby 12. a 13. storočia. Mal tri dcéry: Gunhildu, Astrid a Geiru. Existujú tri hypotézy pôvodu jeho mena. Prvá je, že to bol slovanský princ; druhá, že toto meno dostal od autora slovanských povestí a tretia hypotéza hovorí, že meno vzniklo skomolením mien Meška I. a Boleslava Chrabrého.