Humus

Humus je zložitá zmes rezistentných hnedých a tmavo hnedých amorfných a koloidných organických látok charakteru kyselín, ktorá vzniká mikrobiálnym rozkladom a syntézou a má chemické a fyzikálne vlastnosti, veľmi dôležité pre rastliny a pôdu.
Zabezpečuje pôdnu úrodnosť a je to súbor organických látok, ktoré pochádzajú z odumretých zvyškov rastlín, živočíchov a mikroorganizmov nahromadených v pôde a na pôde. Humus sa líši vo farbe od hnedej po čiernu a skladá sa zo 60 % uhlíku, 6 % dusíku a menšieho podielu fosforu a síry. Pri rozklade humusu sa jeho zložky menia na formu použiteľnú pre rastliny. Má dôležitú funkciu pri eliminácii kontaminácie pôdy a pri sekvestácií uhlíka.
Humifikované organické látky vznikajú pri obmedzenom prístupe vzduchu počas procesu nazývaného humifikácia. Počas humifikácie dochádza k tvorbe nových, veľmi zložitých organických alebo organominerálnych látok – jedná sa o látky humusové, tzv. trvalý humus.
Humusové látky sa klasifikujú rôznym spôsobom, podľa rôznych hľadísk. Humus môžeme rozdeliť na:
Úrodnosť pôdy.
Zachovávanie a starostlivosť o humus v pôde má prospešný efekt na zásobovanie rastlín živinami, štruktúru pôdy, kompaktnosť a schopnosti zadržania vody. Množstvo a kvalita pôdneho humus spolu s obsahom organickej hmoty v pôde má veľký význam pre výživu rastlín, najmä v ekologickom poľnohospodárstve, kde je výživa rastlín zaistená pomocou prirodzeného kolobehu živín v pôde. Obsah a kvalita humusu patrí medzi hlavné faktory, ktoré ovplyvňujú úrodnosť pôdy a slúži ako jeden z indikátorov poľnohospodárskej antropizácie (vplyv človeka na pôdu) pôd.
Humus má pre živiny obrovskú sorpčnú, viazaciu kapacitu a spolu s ílovými minerálmi a ďalšími zložkami pôdy vytvárajú orgáno-minerálne sorpčný komplex. Každá pôda má iný potenciál tvoriť humus, závisí to od konkrétnych podmienok stanoviska, teda od štruktúry pôdy a klímy. Najbohatšia pôda na obsah humusu je ílovitá pôda a naopak pôda, ktorá tvorí najmenej humusu je piesčitá pôda.
Aby sa udržala úrodnosť pôdy je potrebné dbať na starostlivosť o dostatok kvalitného humusu v pôde. Je potrebné chrániť pôdu pred eróziou, napomáhať zvýšeniu ekologickej stability a biodiverzity prostredia, zabezpečiť dostatočný prívod organickej hmoty pomocou používania organických hnojív, zaorávania rastlinných zvyškov a pod..
Obsah humusu v pôde.
Humus sa v pôde vyskytuje v povrchovej časti pôdneho profilu vo vrstvách rôznej mocnosti, nazývaných humusový horizont. V našich pôdach je obsah humus spravidla nízky, v celkovom priemere 1,8 – 2,2 %, tento obsah sa líši aj typom pôdy, napr. obsah humusu v poľnohospodárskych pôdach sa pohybuje od 0,5 – 10 % a pri rašelinových pôdach až do 90 %. Humus môžeme rozlíšiť podľa jeho kvality na kvalitný nasýtený humus (napr. čiernozeme) alebo nenasýtený humus (podzoly, kyslé pôdy). V lesných pôdach prevažuje nenasýtený humus, zatiaľ čo v záhradách prevláda humus nasýtený.
Obsah humusu v pôde sa môže meniť podľa typu pôdy, klímy, pôdnej vlhkosti a využitia pôdy, dá sa vypočítať z nameraných hodnôt obsahu organického uhlíka v pôde. Obsah humusu v pôde je hodnotou relatívne stálou, ak je zabezpečený trvalý prísun organických látok do pôdy. Množstvo organického uhlíka, a teda aj humusu ovplyvňuje humusotvorný materiál, ktorý tvoria predovšetkým zvyšky nadzemných častí drevín a odumierajúci koreňový systém, ale aj živá koreňová sústava. Bez vyrovnanej bilancie organických látok sa znižuje obsah živného aj trvalého humusu a zároveň sa zhoršuje celá rada pôdnych vlastností. Ak sa teda nebude obsah organických látok v pôde znižovať dá sa predpokladať, že sa nezníži ani obsah humusu v pôde.