Mozambik

Mozambik, dlhý tvar Mozambická republika, je štát v Afrike. Je členom 
Hlavné mesto Maputo má približne 1 088 449 obyvateľov.
Mozambik patrí k najchudobnejším štátom sveta. Podľa hrubého domáceho produktu v prepočte na jedného obyvateľa na svete je na 187. mieste. Hospodárstvo krajiny je zamerané na poľnohospodárstvo a ťažbu surovín. Hlavnými exportnými partnermi sú Južná Afrika, India, Holandsko, Čína, Spojené kráľovstvo, Zimbabwe, Singapur, Španielsko a Taliansko. 41 % exportu tvorí vývoz minerálnych palív a olejov. Väčšina poľnohospodárstva je vo vlastníctve štátu. Vyvážajú sa kokosové orechy, bavlna, čaj a cukor. Štát získal nezávislosť v roku 1975 od Portugalska. Po nezávislosti nastala občianska vojna, ktorá trvala desiatky rokov. Vytvorili sa 2 hlavné frakcie Renamo a Frelimo. 
Demografia.
Severocentrálne provincie Zambezia a Nampula sú najľudnatejšie, žije tam 45 % populácie. Macua, cca. 4 milióny, sú dominantnou skupinou na severe krajiny; Sena a Shona (väčšinou Ndau) sú v údolí rieky Zambezi a Shangaan (Tsonga) dominujú v južnom Mozambiku. Ostatné skupiny sú Makonde, Yao, Swahili, Tonga, Chopi, a Nguni (vrátane Zulu). Bantuovia tvoria 97,8 % obyvateľstva, zvyšok sú bieli Afričania (väčšinou portugalského pôvodu), Euro-afričania (mesticos, miešanci Bantu a portugalského pôvodu) a Indovia. Približne 45000 obyvateľov je indického pôvodu.
Počas nadvlády Portugalska nad Mozambikom žilo veľké množstvo obyvateľov portugalského pôvodu takmer vo všetkých oblastiach krajiny. Mozambičanov s portugalskou krvou bolo okolo 360 000. Mnoho z nich región opustilo po získaní nezávislosti od Portugalska v roku 1975. Existujú rôzne odhady početnosti čínskej komunity v Mozambiku, rôznia sa od 7 000 do 12 000.
Najväčším mestom je hlavné mesto Maputo.
Nezávislosť Mozambiku.
Portugalsko sa po druhej svetovej vojne nezbavilo svojich kolónií tak rýchlo ako to urobili ostatné krajiny v Európe. Salazarov režim sa snažil držať svoje kolónie. Konflikt v Mozambiku proti Portugalsku prebiehal od roku 1964 až do 1975, ten sa rozšíril aj v susedných krajinách, kde malo Portugalsko vplyv. Povstalci mali podporu komunistických krajín z Ázie, najmä Číny a Sovietskeho Zväzu. Portugalsko malo prevahu nad povstalcami, ale udalosti a politika v Portugalsku pomohli revolučnému hnutiu Frelimo zvíťaziť. V roku 1974 prebehla v Portugalsku Karafiátová revolúcia a nastolili pluralitnú demokraciu. V Mozambiku sa ujalo moci hnutie Frelimo. Frelimo bolo založené v roku 1962 a na čele s E. CH. Mondlanom. Malo široké sympatie medzi krajinami východného bloku ako ZSSR a Čínou. Po revolúcii sa strana naplno prejavila ako socialistická. V mestách hnutie Frelimo nerobilo také zmeny ako na vidieku. 80 % obyvateľstva žilo roľníckym spôsobom. Roľníci museli opustiť svoje tradičné domovy a presídliť sa do väčších dedín. Roľníci museli pracovať pre štát. Ľudská sila sa využívala v tomto období podobne ako v Číne, Vietname alebo ZSSR. Boli stanovené plány, ktoré sa museli vždy splniť, aj keď realita bola iná. Týmito reformami sa Mozambik a hnutie Frelimo chcelo pridružiť ku organizácii RVHP a byť podobný ostatným socialistickým krajinám.
Občianska vojna v Mozambiku.
Nestabilita v krajine a zlé reformy vyústili do občianskej vojny v roku 1975. Frelimo išlo socialistickou cestou, ale pomoc západu nikdy neodmietlo. Krajina trpela hladom a nedostatkom investícií. Preto hľadali zdroje od rôznych krajín. Nespokojnosť obyvateľstva, vznik disidentu, zahraničné intervencie pomohli vytvoriť opozíciu Renamo. Boj o moc s Frelimom bol zdroj občianskej vojny v krajine. Renamo je mozambická konzervatívna protikomunistická politická strana. Bolo založené v roku 1975 po nezávislosti Mozambiku. Spočiatku nebolo tak dobre organizované ako vládna strana Frelimo. Renamo získalo časom väčšiu podporu obyvateľstva aj moc v krajine. Podporu mali aj od bývalých koloniálnych vojakov a zo susedných krajín. Vidiek počas vojny trpel, keďže obe strany tu bojovali o moc. Chceli kontrolovať poľnohospodárstvo a výrobu. Trvalý mier sa dosiahol v roku 1992. Počas občianskej vojny Renamo dostávalo podporu od južnej Afriky, Rhodézie a Spojených štátov. Prvým vodcom Renamo bol André Matsangaissa. Po jeho smrti v roku 1979 bol Afonso Dhlakama zvolený za vodcu krajiny, zostal vo funkcii až do svojej smrti v roku 2018. Zrútenie Sovietskeho zväzu ovplyvnilo aj Mozambik. Krajina urobila určité zmeny aj po ekonomickej stránke. Stále ale patrí k najchudobnejším krajinám sveta.