burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
MŠK Žilina

MŠK Žilina (oficiálne "MŠK Žilina, a. s.") je slovenský futbalový klub zo Žiliny. "MŠK" je v posledných rokoch jeden z najúspešnejších slovenských futbalových klubov.
História oddielu.
Futbalový klub bol oficiálne založený 20. júna 1909 ako "Krúžok žilinských športovcov" (vtedy pod maďarským menom "Zsolnai testgyakorlók köre"). Organizačné snahy však začali už v roku 1908. Žilina bola medzi svetovými vojnami v rokoch 1928 a 1929 dvakrát slovenský majster. Oddiel bol jedenástym najúspešnejším oddielom v Česko-Slovensku, 31 sezón hral v 1. česko-slovenskej lige. V sezónach 2001/02, 2002/03 a 2003/04 bola MŠK Žilina Slovenský futbalový majster, v sezónach 2004/05, 2007/08 skončila druhá. V sezóne 2008/09 sa jej podarilo dosiahnuť úspech aj na medzinárodnej scéne postupom do skupinovej fázy pohára UEFA, kde zvíťazila na pôde anglického klubu Aston Villa 2–1, no do vyraďovacej fázy sa nedostala.
Medzinárodne najznámejším odchovancom Žiliny je Marek Mintál, bol kráľom strelcov v 1. slovenskej lige. Po prestupe do 1.FC Norimberg sa stal kráľom strelcov v druhej nemeckej Bundeslige a v sezóne 2004/05 bol kráľom strelcov aj v 1. nemeckej Bundeslige, v sezóne 2008/2009 sa stal opätovným kráľom strelcov v 2. Bundeslige. Ďalší známy hráč je Tomáš Hubočan, ktorý v zimnom prestupovom období 2007/2008 prestúpil do ruského klubu Zenit Petrohrad.
Najdlhšie pôsobiacim trénerom na lavičke MŠK bol Alexander Bartosiewicz. Pôsobil 7 sezón po sebe, neskôr ešte 1 sezónu.
Fanúšikovia.
Jedna časť fanúšikov pôsobí v občianskom združení "Žilinskí Fanatici". Niektorí jeho umiernenejší členovia sa starajú o choreografie, výrobu vlajok, ostatné fanúšikovské predmety a o atmosféru na zápasoch klubu. Ďalšia časť prevažne starších fanúšikov je známa ako "Žilinskí Šošoni". Občianske Združenie Žilinskí Šošoni vzniklo oficiálne vo februári 2011 po úspešnej registrácii na MV SR. Združenie je pokračovateľom pôvodného fanklubu, ktorý vznikol v polovici 90. rokov.
Externé odkazy.
MŠK Žilina výsledky
Pavol Petro Gojdič

Blahoslavený Pavol Petro Gojdič OSBM alebo Pavel Peter Gojdič (* 17. júl 1888, Ruské Pekľany – † 17. júl 1960, Leopoldov) bol gréckokatolícky biskup a mučeník rusínskeho pôvodu.
Život.
Narodil sa v rodine gréckokatolíckeho kňaza Štefana Gojdiča a jeho manželke Anne Gerbery. Študoval teológiu v Prešove a Budapešti. V roku 1911, 27. augusta, bol vysvätený za kňaza v katedrále svätého Jána Krstiteľa v Prešove. Následne pôsobil v Cigeľke a v Prešove. 20. júla 1922 vstúpil do monastiera baziliánov na Černečej Hore pri Mukačeve, kde prijal rehoľné meno „"Pavel"“ (svoje meno nepoužíval v podobe „Pavol“).
V roku 1926 bol vymenovaný za apoštolského administrátora prešovskej eparchie. 7. marca 1927 bol ustanovený za titulárneho biskupa harpašského. Za biskupa ho 25. marca 1927 v Bazilike sv. Klimenta v Ríme vysvätil križevacký biskup Dionýz Nyáradi, ktorý bol dovtedy aj apoštolským administrátorom prešovským. V roku 1939 bol vymenovaný aj za apoštolského administrátora mukačevskej apoštolskej administratúry na Slovensku. 8. augusta 1940 bol v Prešove intronizovaný za sídelného prešovského biskupa a 15. januára 1946 bola potvrdená jeho právomoc nad gréckokatolíkmi na území celého Československa.
Keď sa po roku 1948 KSČ podujala podľa vzoru ZSSR zrušiť gréckokatolícku cirkev na Slovensku, bol vladyka Gojdič počas proticirkevnej akcie tzv. „Prešovský sobor“ 28. apríla 1950 zatknutý a internovaný a súčasne bola administratívne zrušená aj gréckokatolícka cirkev.
Vo vykonštruovanom procese odsúdili Gojdiča spolu s biskupmi Vojtaššákom a Buzalkom pre vlastizradu na doživotie. Zomrel na následky mučenia a zlého zaobchádzania v leopoldovskej väznici 17. júla 1960, v deň svojich 72. narodenín. Pochovali ho na väzenskom cintoríne a jeho hrob bol označený iba číslom 681.
Dňa 29. októbra 1968 boli jeho telesné pozostatky exhumované a prevezené do Prešova a uložené v kaplnke sv. apoštolov Petra a Pavla. Na príkaz štátnych a straníckych orgánov ich v novembri toho istého roku premiestnili do katedrálnej krypty. Od roku 1990 sú uložené v sarkofágu v kaplnke prešovského gréckokatolíckeho katedrálneho chrámu sv. Jána Krstiteľa.
4. novembra 2001 bol Pavol Petro Gojdič pápežom Jánom Pavlom II. na námestí sv. Petra vo Vatikáne vyhlásený za blahoslaveného.
Pri príležitosti 7. výročia vzniku samostatného Slovenska bolo na návrh Vlády SR biskupovi Pavlovi Petrovi Gojdičovi udelené štátne vyznamenanie Pribinov kríž I. triedy "in memoriam".
V roku 2007 mu "Komisia pre rozpoznávanie spravodlivých" pri pamätníku Jad va-Šem udelila čestný titul Spravodlivý medzi národmi.
Gréckokatolícka cirkev slávi sviatok blaženého hieromučeníka Pavla Petra Gojdiča 17. júla.
Chemický prvok

Chemický prvok alebo prvok je látka zložená z atómov s rovnakým protónovým číslom. Ide o chemicky čisté látky, ktoré už nemožno rozložiť na jednoduchšie látky. V minulosti používaná definícia prvku ako látky, ktorá je nedeliteľná na ďalšie zložky s inými chemickými vlastnosťami, bola zamietnutá, lebo nebrala do úvahy rozdielne vlastnosti izotopov (najmä pri atómoch s nízkym protónovým číslom), ani alotropné modifikácie niektorých prvkov.
Rozhodujúcim kritériom odlišnosti jednotlivých prvkov je protónové číslo, štruktúra elektrónových obalov jednotlivých prvkov zasa determinuje ich chemické vlastnosti. Vďaka tomuto periodickému zákonu možno prvky usporiadať do periodickej tabuľky. V súčasnosti poznáme 118 chemických prvkov, z toho 94 sa vyskytuje na Zemi, zvyšných 24 bolo umelo pripravených (technécium ako prvý umelý prvok v roku 1937).
Chemické značky prvkov.
Jednotlivé chemické prvky sa označujú značkami (symbolmi), táto tradícia pochádza už od alchymistov. Súčasný systém značenia zaviedol Berzelius, ktorý použil písmená latinskej abecedy a značky odvodil od latinských názvov prvkov, pričom značky sa uvádzajú veľkými písmenami, v prípade viacpísmenových kombinácií je veľké iba prvé písmeno (napr. Hydrogenium - vodík, Ferrum - železo).
Odlíšenie izotopov jednotlivého prvku sa vyznačuje horným indexom pred prvkom (napr. 235U, 238U). Výnimku tvorí deutérium (symbol D) a trícium (symbol T).
Vznik prvkov.
Vznik a vývoj vesmíru začína podľa dnes všeobecne uznávanej teórie veľkým treskom. Predpokladá sa, že všetka hmota vesmíru bola obsiahnutá v prajadre obrovskej hustoty a teploty, ktoré explodovalo a hmota bola rovnomerne rozdelená do priestoru. Podľa jedného modelu bola na počiatku hustota vesmíru 1096 g · cm-3 a teplota 1032 K. Priestor vtedy obsahoval elementárne častice, ktoré sa vplyvom priaznivých podmienok začali spojovať. Vznikli jadrá deutéria a hélia. Tak sa začal proces tvorenia prvkov. Telesá, pri ktorých môžeme určiť relatívne zastúpenie aspoň niektorých prvkov, sú:
Syntéza prvkov.
Na objasnenie vzniku a vývoja rôznych typov hviezd a na vysvetlenie relatívneho zastúpenia prvkov boli navrhnuté tieto druhy jadrových reakcií:
Bajerovce

Bajerovce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Bodovce

Bodovce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Brezovica (okres Sabinov)

Brezovica je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Leží na styku Levočských vrchov a Bachurne a dnes je spolu so svojim okolím predovšetkým vyhľadávaným miestom víkendových výletov s perspektívou rozvoja vidieckeho cestovného ruchu. Po prvýkrát sa písomne spomína už v roku 1317, vtedy tu začal vznikať aj hrad, ktorý staval ako rodinné sídlo rod Berzeviciovcov. Dnes z neho ostali len terénne zvyšky, zanikol zrejme už koncom 15. storočia. Zachovali sa však iné zaujímavé pamiatky – pôvodne gotický, neskôr upravený kostol Všechsvätých z roku 1300. Okrem toho bolo v obci kedysi neuveriteľných 7 kúrií a renesančný kaštieľ zo 17. storočia, dnes síce čiastočne zachované, ale pomerne vážne zdevastované. V obci sú dodnes živé prvky ľudovej architektúry i tradičných remesiel.
Dňa 22. apríla 2008 zasiahla obec silná prietrž mračien, ktorá spôsobila rozsiahle škody najmä na poľnohospodárskych plochách.
Brezovička

Brezovička (, ; niekedy tiež "Haymburg, Hamburg, Hambork, Hamborg, Hámbor, Hamburek, Hamborek" až nakoniec v roku 1948 sa jej názov zmenil na Brezovička) je obec na Slovensku v okrese Sabinov v Prešovskom kraji.
Leží na ceste "Via regia", ktorá kedysi spájala Šariš so Spišom. Nachádzal sa tu kláštor kartuziánov.
História.
Pre Brezovičku je významný rok 1307, v ktorom Kakaš v nejakom spore zabil šľachtica Fridricha, syna Arnolda. Za vraždu bol v roku 1307 odsúdený súdom v Levoči a za vraždu mal okrem iného založiť a majetkami obdariť šesť kláštorov. Kakaš dal preto kartuziánom na Skale útočišťa na Spiši polovičný výnos mlyna a celú rentu od poddaných v Hamborku v hodnote troch hrivien striebra ročne. Darovanie potvrdil kráľ Karol I. Róbert v roku 1320. Okrem toho dal postaviť v roku 1307 kláštor pre kartuziánov (príp. pre božohrobcov, tzv. červených bratov) v Hamborku a v roku 1319 tiež kláštor pre kartuziánov v Lechnici (Červený kláštor).
V písomnostiach zo 14.16. storočia sa dedina spomína pod nemeckým názvom "Hamburg". Tento názov vznikol spojením nemeckých slov „ham“ (výbežok, ostroh) a „burg“ (hrad) v zmysle „Hrad na výbežku“.
Dve písomné správy o hrade v Hamborku spomínajú hrad, ale neuvádzajú jeho názov. Bol postavený západne od Brezovičky na výbežku Levočských vrchov, ktorý sa aj dnes volá Zámčisko.
V Hamborku na zákupnom práve dala postaviť rodina Berzeviczy aj kostol sv. Martina okolo roku 1300, v ktorom od roku 1330 pôsobil farár Herbort.
V roku 1620 si rodina Berzeviczyovcov postavila v Hamborku kaštieľ, ktorý je aj dnes vo výbornom stave. Sídlo má v ňom domov sociálnych služieb.
V polovici 13. storočia vznikla v západnej časti chotára Brezovičky dedina Šlemov (Šľamuf), ktorá v písomnostiach sa spomína ako "Slemhaw, Slemvagasa, Slemo", ktorú založil šoltýs Schlemo s usadlíkmi podľa zákupného práva. Keďže Šlemov bol postavený na majetku Berzeviczyovcov, tak im patril aj v 15. storočí. Ľudia kvôli zlým podmienkam začali postupne dedinu opúšťať, až v roku 1470 úplne zanikla.
Červená Voda (okres Sabinov)

Červená Voda je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Vznikla odčlenením od Sabinova.
Červenica pri Sabinove

Červenica pri Sabinove je obec na Slovensku v okrese Sabinov. V jej centre sa zachoval pôvodne románsky Kostol sv. Martina z druhej polovice 13. storočia, neskôr renesančne prestavaný. V podkroví lode boli objavené gotické nástenné maľby. 
Túto obec navštívila herečka Dana Košická s hercom Borisom Farkašom v rámci dokumentárneho televízneho seriálu Od východu na východ v roku 2011. Navštívili aj susedné obce: Pečovskú Novú Ves, Jakubovú Voľu, Hanigovce a iné obce po blízku. Neskôr, v roku 2015 navštívil túto obec podpredseda vlády a minister vnútra SR, Robert Kaliňák, v rámci projektu Celoplošného rozmiestnenia síl a prostriedkov odovzdal dobrovoľným hasičom nové hasičské auto.
Vývoj názvu obce.
"Názov obce Červenica sa počas historického vývoja menil, až dosiahol dnešný aktuálny názov:"
Veressalma - r.1278 - 1. písomná zmienka
Verusalma - r.1302
villa Wrusalma - r.1322
Cherwenycze - r.1563
Čerwenicza - r.1786
Jablonov - r.1808
Červenica pri Sabinove - 1960
Kostol svätého Martina.
Málokto vie, komu bol zasvätený kostol pred Martinom. Bol zasvätený svätej Margite. Vznikol v druhej polovici 13. storočia, ktorý sa nachádza v centre obce v ohradenom areále. V dnešnej dobe patrí pod Rožkoviansku farnosť. Pred nejakým časom bol renovovaný.
Vybavenosť obce.
Obec je vybavená obecným vodovodom, kanalizáciou, plynofikáciou, školou materskou a základnou, pohostinstvom (krčmou), obchodom s potravinami a rozličným tovarom, motorestom (reštauráciou), cestou I. a III. triedy... 
Zaujímavosti.
Ľudia sa zaoberajú chovom dobytka a pestovaním zeleniny a ovocia, zúčastňujú sa rôznych kultúrnych podujatí, či už je to v rámci obce alebo škôl, prispievajú na zbierky v kostole a seniori chodia vystupovať a reprezentovať svoj folklórny súbor, pod názvom Dubina.
Obyvateľstvo.
Obyvateľov z roka na rok pribúda. Ku dňu 31.12.2018 je to 918 obyvateľov, čo je na jedného obyvateľa hustota zaľudnenia 145,08 km2.
Ďačov

Ďačov je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Nachádza sa v severozápadnej časti Šarišskej vrchoviny v doline Ďačovského potoka. Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1278. Najvýznamnejšou pamiatkou je ranogotický Kostol sv. Michala patriaci Gréckokatolíckej cirkvi, ktorý postavili okolo roku 1300.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Pôvodne gotický kostol z 13. storočia. V renesancii a baroku bol upravený. Obnovili ho v roku 1909 a 1939. Jednoloďová stavba s presbytériom štvorcového pôdorysu a s mohutnou predstavanou hranolovou vežou, krytou vysokým ihlancom. Presbytérium je zaklenuté jedným poľom gotickej rebrovej krížovej klenby (rebrá sú klinové), v sakristii je valená klenba. Na východnej strane presbytéria bolo ešte donedávna posledné gotické okno s pôvodným ostením. Loď má rovný strop a segmentovo zakončené okná z obnovy v roku 1903. Na veži v horných poschodiach sú pseudogotické zvukové okná.
Daletice

Daletice sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Drienica

Drienica je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Poloha a prírodné pomery.
Obec Drienica sa nachádza na východnom Slovensku, administratívne je začlenená do Prešovského kraja, do okresu Sabinov. Historicky vždy patrila do Šarišskej, v novoveku do Šarišsko-Zemplínskej župy. Nachádza sa na 49° 08´ severnej zemepisnej šírky a 21° 07´ východnej zemepisnej dĺžky. Po roku 2004 patrí obec Drienica do Šarišského regiónu cestovného ruchu a je sídlom Občianskeho združenia Mikroregión Čergov s cieľom zvýšiť atraktivitu rekreačnej oblasti. Vzdialenosť obce od mesta Prešov je 25 km, od okresného mesta Sabinov 4 km.
Chotár obce patrí svojou rozlohou medzi stredne veľké chotáre. Má celkovú výmeru 1 021 ha, z toho pripadá 638 ha na lesy (61%), 167 ha na ornú pôdu (17%), 114 ha na horské lúky a pasienky (12%), 83 ha na intravilán obce (8%), 15 ha na záhrady a ovocné sady (2%) a 4 ha na vodné plochy (0%). Drienica susedí s chotármi Sabinova, Červenej Vody, Olejníkova, Šarišských Sokoloviec a Jakubovian. Vyšný koniec obce plynulo prechádza do rekreačno-športového strediska Drienica – Lysá.
Turistika.
V severnej časti obce Drienica sa nachádza rekreačná oblasť s rekreačnými a športovými zariadeniami. Najvýznamnejšími a turisticky najnavštevovanejšie z nich sú lyžiarske svahy s vlekmi. Nachádzajú na hornom (severovýchodnom) konci obce a na svahoch Lysej. Jednotlivé svahy sú prepojené vlekmi.
Ďalším významným prvkom, ktorý celoročne priťahuje turistov je krytý bazén. Nachádza sa asi 100 m od lyžiarskeho svahu. Toto zariadenie je vybavené aj soľnou jaskyňou, saunou, masážami a výrivkou. V jeho blízkosti sa nachádzajú aj tenisové kurty. Celoročne, ale hlavne v lete, je možné spoznávať tunajšiu prírodu, keďže sa v okolí obce nachádza množstvo turistických chodníkov. 
V blízkej obci Jakubovany (asi 1,5 km pešo, 6 km autom – po ceste) je aj umelá vodná nádrž, ktorá poskytuje priestor na rybárčenie. V rekreačnej oblasti sa nachádzajú aj reštauračné zariadenia poskytujúce bohaté stravovanie, zábavu a nočný život. Priamo v obci sa nachádza obchod - samoobsluha. 
V obci sa nachádza materská škola a základná škola pre 1.4. ročník.
Dubovica

Dubovica je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Najvýznamnejšou pamiatkou je rímskokatolícky, pôvodne ranogotický Kostol Obetovania Pána z konca 13. storočia. Leží v severozápadnej časti Šarišskej vrchoviny v údolí Dubovického potoka, pravého prítoku Torysy, južne od centra mesta Lipany. Nadmorská výška v strede obce je , najnižší bod má a najvyšší Kataster obce o rozlohe sa rozprestiera na členitom teréne, čo je evidentné z veľkého výškového rozdielu. Pôdy má hnedé, lesné, niekde oglejené, menej hnedo zemné a nivné karbonátové. Katastrálne susedí s obcami Renčišov, Ďačov, Lipany a Rožkovany.
Hanigovce

Hanigovce je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Hubošovce

Hubošovce (+ miestna časť Jur) sú obec na Slovensku v okrese Sabinov. Obec Hubošovce sa skladá z 2 častí, ktoré prešli samostatným a osobitným historickým vývojom. 
Svätý Jur bol až do 20. storočia samostatnou obcou. Svätý Jur založili zemania maďarského pôvodu Tekulovci (Tekule), ktorí tu prišli v rámci politicko-správneho obsadzovania Uhorského kráľovstva.
Jakovany

Jakovany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Kamenica (okres Sabinov)

Kamenica je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Obec je súčasťou Prešovského samosprávneho kraja. Nachádza sa na východnom Slovensku, 35 km severozápadne od krajského mesta Prešov a 16 km severozápadne od okresného mesta Sabinov, na ceste I. triedy Prešov – Stará Ľubovňa – Poľsko.
Podľa údajov zo štatistického úradu k 31. decembru 2011 rozloha obce sa rozprestiera na ploche 2 131 ha.
Polohopis.
Vodné toky.
Na území vznikajú toky Lipianského potoka, Kalinovského potoka a Lúčanky, ktoré sa spájajú a tvoria ľavostranné rameno rieky Torysy.
Krásna Lúka

Krásna Lúka je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
Obec sa nachádza na úpätí Levočských vrchov medzi Torysou a Plavnicou.
Vodné toky.
Cez obec preteká Kučmanovský potok.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1295, v ktorej sa spomína kostol sv. Martina biskupa. Prvá písomná zmienka, ktorá spomína obec ako farnosť, je však až z roku 1329.
Kultúra a zaujímavosti.
Tradície: Jasličkári Krásna Lúka. V obci pôsobí Folklórny súbor Šenvižan z Krásnej lúky.
Rodná obec Ondreja Kandráča
Krivany

Krivany je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Leží 426 metrov nad morom pri ľavostranných prítokoch rieky Torysa. Medzi najvýznamnejšie pamiatky patrí rímskokatolícky gotický Kostol sv. Štefana, prvomučeníka z obdobia okolo roku 1300 a renesančný kaštieľ z prvej polovice 17. storočia.
Lúčka (okres Sabinov)

Lúčka je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Ľutina

Ľutina je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Ľutina je najväčším pútnickým miestom Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku. Odpusty v sa tu konajú v auguste pri príležitosti sviatku Zosnutia presvätej Bohorodičky. Odpustový chrám má titul baziliky minor, ako jeden z dvoch gréckokatolíckych chrámov na Slovensku (spolu s bazilikou minor Zostúpenia Svätého Ducha v Michalovciach).
Školstvo.
Základná škola v Ľutine zabezpečuje výchovno-vzdelávací proces pre žiakov z dedín Olejníkov, Ľutina a Jakovany.
História školy
Škola bola dostavaná v roku 1961 a v školskom roku 1961/62 začala svoju prevádzku. Škola nadobudla 1. júla 2002 právnu subjektivitu a zriaďovateľom sa stal Obecný úrad v Ľutine. V roku 2009 bola uskutočnená celková rekonštrukcia školy.
Charakteristika školy
Škola zabezpečuje vyučovací proces pre 150 žiakov. V budove sa nenachádza telocvičňa; škola má športový areál, multifunkčné ihrisko, dve počítačové učebne a odbornú učebňu fyziky. Všetky potrené informácie (učitelia, zoznam krúžkov, rozvrhy, internetová žiacka knižka) sú k nahliadnutiu na webovej stránke školy.
Vedenie školy
Pravidelné podujatia
Každoročne sa vydajú štyri čísla školského časopisu Ľutinkáč. Organizujú sa školské náučné exkurzie, poznávacie výlety, uskutočňuje sa futbalový turnaj.
Milpoš

Milpoš je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Vznikla odčlenením od Hanigoviec.
Pôvod názvu obce.
Prvotná osada dostala pomenovanie od prác, ktoré tu vykonávali naši predkovia. Išlo o novinku. Okrem pastierstva a poľnohospodárstva sa totiž venovanie páleniu dreveného uhlia. To malo rôzne použitie. Raz slúžilo na pušný prach, inokedy ako vsádzka do taviacich pecí a pod. Dobre vypáliť drevené uhlie bolo umenie. Skládka dreva sa musela usporiadať tak, aby sa drevo vypálilo čo najlepšie. Práve spomínaná "skládka dreva" sa volala "miľa." V procese pálenia bola oblepená blatom s lístím, so starým uhlím a popolom z predošlého pálenia. Tento obal sa nazýval "pošom". Spojením týchto dvoch slov ("miľa a poš") vznikol názov osady "MIĽPOŠ."
Nižný Slavkov

Nižný Slavkov je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
Obec sa nachádza na západnom okraji Šariša, vo výbežku Šarišského podolia, podcelku Spišsko-šarišského medzihoria. Leží na sútoku potoka Čierny močiar a Slavkovského potoka, pravostranného prítoku Torysy. Východný okraj obce lemuje pohorie Bachureň, západným smerom vystupujú Levočské vrchy a južný okraj katastra zasahuje do pohoria Branisko.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Nižnom Slavkove je z roku 1214. Najvýznamnejšou pamiatkou obce je rímskokatolícky Kostol Narodenia Panny Márie z konca 13. storočia.
Školstvo.
V obci sa nachádza základná a materská škola.
Olejníkov

Olejníkov je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Oľšov

Oľšov je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
Obec Oľšov leží na pomedzí Levočských vrchov a Šarišskej vrchoviny v nadmorskej výške okolo 460 m. Podnebie je tu mierne. Teploty v lete sú aj od 30 do 34°C. V zimných mesiacoch sa pohybujú od –1 do –6°C cez deň a v noci dosahujú niekedy až -24°C.
Chotár obce je čiastočne odlesnený. Povrch na podloží centrálnokarpatského flyšu tvoria pahorkatiny a hornatiny. Sú tu aj 3 sírnaté minerálne pramene. V chotári prevažujú oglejené a kyslé pôdy. V severnej časti je smrekový les.
Časti obce.
Toryské, Komora, Zvyše, Peklisko, Buč, Pivnice, Hartmanovo, Ležisko, Dolky atď.
Vodné toky.
Obcou preteká miestny potok Hanovec.
Symboly obce.
Erb – Pri koncipovaní návrhu obecného erbu sa za vzor zobral starší odtlačok historickej pečate z roku 1787. Sú to v modrom štíte hviezdicovito na seba položené tri zlaté ryby.
Dejiny.
Prvý písomný doklad o dedine pochádza z roku 1309. Názov obce je odvodený podľa chotára Oľchy. V 16. storočí sa v dedine usadili noví obyvatelia v asi 20 obývaných poddanských domov. V roku 1787 bolo v obci 30 domov a 282 obyvateľov a v roku 1828 už 42 domov, v ktorých žilo 327 obyvateľov. Boli to prevažne želiari, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom a chovom dobytka. Podľa sčítania obyvateľov bolo v roku 1950 v obci 284 osôb, z toho 282 slovenskej národnosti a 2 českej národnosti. Podľa náboženstva 281 rímskokatolíckeho a 3 židovského vyznania. Podľa zamestnania 270 občanov z roľníckeho prostredia, 12 z pracovnej inteligencie.
Rok 1960
Rok 1962
Rok 2004
Rok 2007
Rok 2008
Rok 2009
Politika.
Obecná politika.
Starosta: Karol Pinčák (KDH)
Poslanci obecného zastupiteľstva:
Obyvateľstvo.
K 31. decembru 2003 žilo v 85 rodinných domoch 412 obyvateľov z toho 207 žien. Z toho vo veku
K 31. decembru 2021 žilo v obci 370 obyvateľov a bolo tu 103 rodinných domov.
Kultúra a zaujímavosti.
Šport.
Obecný úrad každý rok pri príležitosti dňa detí uskutočňuje, v spolupráci s vedením tunajšej školy, športový deň pre detí základnej a materskej školy.
Pravidelné podujatia.
Každoročne obecný úrad v spolupráci so ZŠ poriada posedenie pre dôchodcov nad 60 rokov. Podujatie je sprevádzané kultúrnym programom, ktorý pripravia žiaci ZŠ.
V obci je dievčenský súbor Bambíno. Súbor pravidelne účinkuje pri každej svätej omši.
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Doprava.
Pravidelná autobusová doprava v obci začala 30. marca 1962. Dnes premáva autobus 11x v týždni, 1x v sobotu a 3x v nedeľu.
Dôležité firmy.
V obci okrem súkromného hospodárstva nefunguje žiadna iná výroba. Sú tu dve malopredajne. Jedna je v súkromnom vlastníctve a druhá je COOP Jednota.
Školstvo.
Budova školy patrí medzi obecné pamiatky. Vznikla v roku 1919. Vyučovanie je v dvoch triedach pre ročníky 1 až 4. Počet žiakov 30. V popoludňajších hodinách funguje materská škôlka pre 14 detí v predškolskom veku. Riaditeľom školy je Mgr. Jozef Višňovský.
Ostrovany

Ostrovany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Ostrovany ležia v šarišskom podoli na terase rieky Torysa v blízkosti okresného mesta Sabinov. Je to archeologická lokalita európskeho významu.
Dejiny.
Chotár obce bol nepretržite osídlený od obdobia neolitu, o čom svedčia archeologické nálezy z tejto doby a nálezy z eneolitu, bronzovej a halštatskej doby, kniežacie hroby z rímskej doby a slovanské sídliskové nálezy.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1248 ako saúčasť panstva hradu Šariš. Miestni obyvatelia sa zaoberali predovšetkým poľnohospodárstvom a ovocinárstvom.
Od roku 1399 sa obec stala zemianskym majetkom, keď kráľ Žigmund daroval obec Petrovi zo Stretavy. Ostrovany vlastnili jeho potomkovia ešte aj v prvej polovici 16. storočia. V druhej polovici tohto storočia boli vlastníkmi obce najmä zemania z Bertotoviec, Kalnišťa a Šemše. Poslednými zemanmi boli Bánóovci, ktorí okrem pozemkov vlastnili aj kaštieľ v rokokovom slohu z polovice 18. storočia a kúriu. Kaštieľ bol upravovaný v prvej tretine 19. storočia. Zaujímavosťou je aj dendrologický park (10 ha) so vzácnymi drevinami založený touto rodinou v roku 1858, ktorý je tiež zapísaný v zozname kultúrnych pamiatok. Táto kultúrna pamiatka bola v rámci reštitúcií (ako aj ostatný majetok) v roku 1993 vrátená pôvodným majiteľom a v súčasnosti je značne zanedbaná. 
Kostol.
Dominantnou stavbou dediny je rímskokatolícky kostol, ktorý bol postavený v románskom slohu už krátko po založení obce. Neskôr v roku 1530 nadobudol aj prvky renesančnej stavby a v roku 1741 aj niektoré barokové znaky. Po požiari v roku 1851 sa výrazne zmenila veža (do takého tvaru, aký je v súčasnej dobe) a kostol dostal aj klasicistické prvky. Dostavba s rozšírením niektorých častí sa udiala v roku 1992. Kostol je zasvätený dvom svätcom - Kozmovi a Damiánovi. 
V roku 1920 bol pri kostole postavený pomník venovaný padlým občanom - vojakom v prvej svetovej vojne.
V Budapešti v múzeu umeleckých predmetov Szépmüvészeti sa nachádza gotická socha Panny Márie z kostola z čias okolo roku 1480.
V roku 2017 prešiel kostol rekonštrukciou interiéru.
Názov.
Ostrovjany (Osztropataka = Ostrovpataka) maďarské meno Osztópataka (Ostópataka). Osztó = deliaci, patak = potok „deliaci potok“.
Obec Ostrovany mala počas svojho vývoja viacero názvov:
Poloma (okres Sabinov)

Poloma je obec na Slovensku v okrese Sabinov v Prešovskom kraji.
Polohopis, geografia.
Obec sa nachádza v okrese Sabinov na severovýchodných svahoch Levočských vrchov na úpätí masívu Čierna hora. Stredná nadmorská výška Polomy je 605 m.n.m., čím sa zaraďuje medzi najvyššie položené obce na Šariši.
Obyvateľstvo.
Pri Sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2021 sa z 943 obyvateľov obce prihlásilo 920 ku slovenskej národnosti (98,61%), rusínska: 2 - 0.21%; česká: 2 - 0.21%; nemecká: 1 - 0.11%; iná: 1 - 0.11% a nezistených je: 7 - 0.75%. Konfesionálne je obec takmer výlučne rímskokatolícka (911 veriacich, 97,64 %). V obci sú tiež zastúpené gréckokatolícka cirkev (7 veriacich, 0,75 %) a ECAV (1 veriaci, 0,11 %) bez vyznania je 6 obyvateľov.
Samospráva.
Na čele obce stojí starosta a obecné zastupiteľstvo. Počas volebných období 1990-2002 malo desať poslancov, od roku 2002 sa volí sedem poslancov. Starostom obce je od roku 1990 už ôsme volebné obdobie Pavol Hanušovský. V obdobiach 1990-2002 kandidoval ako nezávislý, 2002-2014 ako kandidát SDKÚ (SDKÚ-DS, koalícia KDH-SDKÚ-DS) a v obdobiach 2014-2022 ako kandidát strany #SIEŤ (SKS).
Pamiatky.
Pôvodný kostol v obci existoval už v roku 1330 a bol zasvätený Obráteniu sv. Pavla. Okolo roku 1600 sa v obci ujala reformácia a kostol spravovali luteráni, keďže katolícka farnosť zanikla. Kostol získali späť katolíci (1672-1682) a evanjelici (1682-1746). V roku 1746 sa kostol natrvalo stal katolíckym, zásluhu na rekatolizácii obce mal šarišský župan Žigmund Szinyei-Merse. Pôvodne gotická stavba s pozdĺžnou loďou a polygonálne uzavretým presbytériom bola prestavená v roku 1851 (klasicistické úpravy sanktuária). Od roku 1746 sa zmenilo patrocínium kostola na súčasný názov, kostol Najsvätejšej Trojice, o čo Polomčania požiadali pápeža Pia VI.. Kostol podstúpil viaceré rekonštrukčné úpravy v priebehu 20. storočia.
Uprostred obce, pôvodne mimo nej, stojí klasicistická prícestná kaplnka Snežnej Panny Márie. Bola postavená v roku 1892 na mieste pôvodnej rozpadávajúcej sa kaplnky na pamiatku dňa živelnej katastrofy, keď ľadovec úplne zničil úrodu. Bývajú v nej výročné bohoslužby okolo 5. augusta.
Doprava.
Poloma je poslednou obcou v kotline, je prístupná jedine z východnej strany, cestou III. triedy č. 3172 zo Šarišských Draviec. Obec má autobusové spojenia s Lipanmi a okolitými obcami.
Ratvaj

Ratvaj je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Obec leží na juhovýchodnom svahu pohoria Čergov, 10 km východne od mesta Sabinov a 18 km severne od Prešova. 
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1374 a hlavným zdrojom obživy miestnych obyvateľov bolo poľnohospodárstvo. Obec patrila k majetkom zemianskeho rodu Tekulovcov, ktorí tu vystavali i dve kúrie. Rímskokatolícky Kostol Narodenia Panny Márie bol postavený v roku 1857.
Renčišov

Renčišov je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
V extraviláne obce je známe lyžiarske a rekreačné stredisko Búče s niekoľkými vlekmi a zjazdovkami. V letnom období poskytuje možnosti pre paragliding a iné vzdušne športy. V jeho blízkosti sa nachádza jaskyňa Zlá diera.
V obci je rozšírený chov hovädzieho dobytka a oviec.
20.7.1998 sa obcou Renčišov prehnala silná povodeň. Pri kostole sa nachádza pamätník s menami obyvateľov, ktorí zahynuli.
Rožkovany

Rožkovany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
V tesnej blízkosti obce sa nachádza cesta 1. triedy Prešov - Lipany - Stará Ľubovňa a tiež železničná trať spájajúca Prešov s Poľskom. Súčasťou obce je aj autobusová a železničná zastávka. Obe sú umiestnené pri týchto komunikáciách. Stred obce je od nich vzdialený cca 700 m, do samotnej obce vedie asfaltová cesta, ktorá sa rozvetvuje do štyroch ulíc.
Obyvateľstvo.
V roku 2000 žilo v obci 1 223 obyvateľov, ktorí bývali v 274 domoch. Pri poslednom sčítaní ľudu, v roku 1991, sa v obci nachádzalo celkom 1 155 obyvateľov. Prevažná väčšina obyvateľov hovorí šarišským dialektom. Konfesne je obec jednotná, v roku 1998 sa 1 005 obyvateľov hlásilo k rímskokatolíckej cirkvi, 5 ku gréckokatolíckej, 1 k evanjelickej a 143 k inej alebo ku žiadnej. V obci sa nachádza rímskokatolícka fara a kostol svätého Antona Opáta, na staršom cintoríne sa nachádza lokalita zaniknutého románskeho kostola.
Šarišské Dravce

Šarišské Dravce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
Táto typická dedina zo Šariša sa nachádza na sútoku Goduše a Kučmanovského potoka, ľavého prítoku rieky Torysa. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1295 (ešte pod názvom "Dorauch") v súvislosti s kňazom Petrom z obce Torysa. Z názvu obce je značné, že obyvatelia slúžili pánom zo Šarišského hradu. Obyvatelia strážili hranice a chovali lovnú zver pre kráľovské poľovačky. 
Na začiatku 13. storočia obec patrila Detrikovi zo Spiša. V roku 1247 bola obec kúpená Rikolfom a Polanom. Od druhej polovice 13. storočia bola obec samostatnou farnosťou s vlastným kostolom. 
V roku 1316 obec patrila Rikolfovmu synovi Jánovi, ktorý tiež vlastnil Brezovicu. Obec sa stala dedičstvom rodiny Berzevicz až do 20. storočia. Berzeviczovci v 13.14. storočí postavili v obci gotický kostol. V roku 1622 ku kostolu postavili renesančnú vežu.
Počas reformácie bola obec s prestávkami protestantská (15731753). Na začiatku 17. storočia Berzeviczovci postavili renesančný kaštieľ. V roku 1794 bola hlavná budova prebudovaná na klasicistickú. 
V 19. storočí obec tiež patrila rodine Szmrecsányi, Ghycy a Weisz-Finkenau. Z obce pochádzajú známe osobnosti, bratia Szmrecsányiovci, obaja dosiahli biskupského úradu.
Šarišské Michaľany

Šarišské Michaľany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Polohopis.
Ulice.
Jarková ulica, Ulica SNP, Železničiarska ulica, Čerešňová ulica, Ulica Jána Amosa Komenského, Požiarnická ulica, Ulica kpt. Nálepku, Prešovská ulica, Sabinovská ulica, Mlynská ulica, Štúrova ulica, Hviezdoslavova ulica, Ružová ulica, Záhradná ulica, Pod lesíkom, Michalská ulica, Ulica M.R.Štefánika, Družstevná ulica, Ulica Melichara Zeleneho
Vodné plochy.
Cez obec preteká rieka Torysa. Obec leží na ľavom brehu rieky, na pravom brehu je športový areál a podnik Imuna. Kvôli častým záplavám v 50-tych rokoch bola na pravom brehu postavená protipovodňová hrádza.
V posledných rokoch bola Torysa viackrát rozvodnená (od roku 1997).
Politika.
Obecné zastupiteľstvo.
Obecné zastupiteľstvo má 9 členov.
Obyvateľstvo.
Obec má 2766 obyvateľov.
Partnerské obce.
Dobczyce- Poľsko
Kultúra a zaujímavosti.
Divadlo.
Obec má dlhú divadelnú tradíciu. Festival ochotníckych divadiel "Zborovjanove Michaľany".
Múzeá.
V okolí obce sú archeologické lokality Fedelemka (mladšia doba kamenná) a Nad Imunou (doba rímska).
Nálezy z lokalít sú v múzeu v Prešove (Fedelemka, Nad Imunou), v Umeleckohistorickom múzeu vo Viedni (kniežací hrob – Nad Imunou) a v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti (kniežací hrob – Nad Imunou).
O histórii obce bola v roku 1993 vydaná kniha (J. Mačo, P. Zajonc).
Hudba.
V obci pôsobila folklórna skupina Felmín pri Klube dôchodcov. V roku 2011 vznikla folklórna skupina Galunek.
Stavby.
Renesančný kaštieľ s barokovou kaplnkou, kostol sv. Michala Archanjela.
Pamiatky.
Na miestnom cintoríne sa nachádza pomník básnika Jula Zborovjana z roku 1984.
Kulinárske špeciality.
Naľeśniki (zemiakové placky), beliše (posúchy s kapustou).
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Doprava.
Cez obec prechádza cesta I. triedy 68 (Prešov – Sabinov – Lipany – Nowy Sącz) a železničná trať Košice – Plaveč – Muszyna.
Školstvo.
V obci mal do 31.1.2007 sídlo Detský domov Slon.
Osobnosti.
Čestné občianstvo.
Helena Růžičková, Jiří Růžička, Václav Fischer
Šarišské Sokolovce

Šarišské Sokolovce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov. V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol z roku 1714.
Tichý Potok

Tichý Potok je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Charakteristika.
Tichý Potok je podhorská obec ležiaca pod Levočskými vrchmi. Územie obce tvorí na masívnej hornatine karpatský flyš. Má oglejené a nivné pôdy. Prevláda smrekovo-bukový porast. Nachádza sa tu murovaný gréckokatolícky chrám zasvätený Zosnutiu presvätej Bohorodičky. Domy sú radovo rozložené pozdĺž cesty vedúcej od Lipian cez Brezovicu, smerom od Blažova. Koniec obce tvorí časť zvaná Javorina, ľudovo nazývaná Hájenka, ktorá bola postavená po vzniku vojenského pásma Javorina pre ľudí pracujúcich pre vojenské lesy.
História.
Pôvodný názov obce bol nemecký Stielbach vo význame Tichý Potok. Tvorili ju vlastníci obce, šľachtici spišsko-nemeckého pôvodu. Z nemeckého názvu zakrátko vznikol slovenský Štelbach. Patril šľachticom z Brezovice. Koncom 16. storočia bol Štelbach stredne veľkou obcou. Nachádzajú sa tu cerkov, fara a škola pre prvý stupeň. Obyvatelia boli väčšinou rusínskeho pôvodu. V roku 1628 obec vyhorela. Najviac obyvateľov (768) mala v roku 1890. V roku 1997 postihla obec povodeň.
Torysa (obec)

Torysa je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Preteká cez ňu rovnomenná rieka Torysa.
Uzovce

Uzovce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Uzovské Pekľany

Uzovské Pekľany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov. Obec je umiestnená v hlbokej doline okolitých vrchov pohoria Bachureň. Dominantou obce je rímskokatolícky kostol Všetkých Svätých. Nadmorská výška na konci obce má hodnotu 480 m.n.m, pričom najvyšší bod obce je lokalizovaný pri vrchu Kamenná v nadmorskej výške 810 m.n.m. Kataster susediaci s obcami Jarovnice, Uzovský Šalgov, Rožkovany a Jakubova Voľa tvoria predovšetkým lesy, ktoré sú tvorené jedľobukovými porastmi prechádzajúcimi do porastov borovicových. Lesné porasty sú ohraničené vysoko položenými lúkami, z ktorých pramení množstvo prítokov Malej Svinky, napr. Mindžovský potok, Strem, Laný jarok. 20. júla 1998 sa obcou prehnala silná povodeň, ktorá po sebe zanechala množstvo materiálnych škôd, predovšetkým na infraštruktúre.
Polohopis.
Časti obce.
Pustiňa, Horný koniec, Dolný koniec, Kamence
Vodné toky.
Cez obec preteká rieka Malá Svinka.
Samospráva obce.
Starosta obce.
Starostom obce je od roku 2018 Marek Gruška.
Obecné zastupiteľstvo.
V komunálnych voľbách roku 2022 sa stali poslancami obecného zastupiteľstva kandidáti: Ján Gábor, Stanislav Pošefka, Peter Hrubý, Pavol Šima, Tomáš Ondík.
Stavby a kultúra v obci.
Pomníky.
Pomník obetiam povodne zo dňa 20.7.1998
Pravidelné podujatia.
Novoročný výstup na miestny kopec Kamenná.
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Doprava.
Infraštruktúra obce je na slabej úrovni. Jestvuje len cestná doprava. Ostatné typy dopravy tejto obci nie sú zastúpené.
Vysoká (okres Sabinov)

Vysoká je obec na Slovensku v okrese Sabinov.
Obyvateľstvo.
V roku 2013 mala obec 134 obyvateľov. 
Kultúra a zaujímavosti.
Stavby.
Pamiatky.
Prameň pri kaplnke 
Prameň sa nachádza pri vstupe do obce, kde sa nachádza aj kaplnka. O jej založení ľudia rozprávajú takúto povesť. , Stará dievka bývajúca pod cintorínom zvaná Petrova Hana bola veľmi zbožná osoba. Vraj bola nezdravá, mala zlú chorobu, asi padúcnicu. K nej chodil každú noc z cintorína duch - farár a kázal jej, aby ľudia vystavili kaplnku. Raz ju farár duch odviedol na miesto terajšej ,Kapličky“ ( Kaplnky ). Vytýčil miesto a vykolíčkoval ho. Súčasne prikázal, aby blízky prameň vody každoročne svätili."
Pri tomto prameni sa každoročne koná veľká odpustová slávnosť spojená so svätením prameňa a po vodu si tu chodia ľudia aj s okolitých dedín. Kaplnka je zasvätená menu Panny Márie.
Voda s tohto prameňa je takmer vždy čistá, aj keď ostatné pramene sú kalné a má stálu teplotu asi 3ºC. Pomáha pri všetkých neduhoch. Žiaden výskum v tejto oblasti sa v obci zatiaľ neuskutočnil. Kvôli svojej vysokej kvalita sa tiež používa pri riedení slivovice. Tá má potom tiež, bližšie nešpecifikované, liečivé účinky.
Šport.
Každoročne 31. decembra, teda na Silvestra, praktizujeme turistický výstup na nedaleký kopec, Homôlku. Všetci čo to čítajú, sú srdečne pozvaní.
Kulinárske špeciality.
Medzi známe kulinárske špeciality patria Pirohy.
Praznov

Praznov je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1980. Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol Povýšenia sv. Kríža.
Demografia.
Obec mala v roku 2009 616 obyvateľov. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 8 788 418 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je .
Dejiny.
Najstaršia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1414.
Vodstvo.
Dedinou preteká Praznovský potok, ktorý sa pod obcou vlieva do Domanižanky.
Zemiansky Kvašov

Zemiansky Kvašov je najmenšia mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1971. Pôvodne išlo o obec "Zemiansky Kvašov". Ku obci patril aj Markušovec pri Zemianskej Závade.
Mestskou časťou vedie cesta III. triedy č. III/1985 po ktorej premáva autobusová linka MHD s číslom 4.
V mestskej časti sa nachádza rímskokatolícky kostol sv. Juraja postavený v roku 1772.
Geografia.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je . Rozloha katastrálneho územia mestskej časti je . Územie ohraničuje zo severu VMČ SNP, Zákvašov, Hliny, zo západu VMČ Dolný Moštenec, z juhu VMČ Horný Moštenec a z východu Počarová a Zemianska Závada.
Mestskou časťou preteká Kvašovský potok. Najvyšším vrchom je Bukovina. Obec sa nachádza na hranici dvoch geomorfologických území nazývaných Považské podolie a Strážovské vrchy.
Časť katastrálneho územia na východe patrí do 2. stupňa ochrany CHKO Strážovské vrchy, pričom táto časť územia bola v roku 2009 vyhláškou Ministerstva životného prostredia podľa § 26 ods. 6 zákona č. 543/2002 Z. z. vyhlásená za súčasť chráneného vtáčieho územia Strážovské Vrchy.
Dejiny.
Podľa dostupných zdrojov najstaršia písomná zmienka o Zemianskom Kvašove pochádza z roku 1400.
Demografia.
Mestská časť mala v decembri 2019 241 obyvateľov.
Kultúra.
Zemiansky Kvašov je v miestnom regióne známy vďaka dobrovoľnému hasičskému zboru DHZ Zemiansky Kvašov, ako aj vďaka pravidelnému poriadaniu Jurajovských hodov, známych pod názvom Klepeto, na počesť patróna sv. Juraja, ktorému je zasvätený miestny kostol.
Kostol sv. Juraja, ktorý bol pôvodne ako barokový kostol postavený v roku 1772. Upravovaný bol v roku 1791 a 1949. Ide o jednoloďovú polygonálne uzavretú stavbu, zaklenutú krížovou klenbou. Veža je predstavaná s dodatočne pristavaným nebarokovým schodiskom. Hlavný oltár v tomto kostole je neskorobarokový z čias okolo roku 1797 s luiséznymi svietnikmi. Obrazy Krista a Panny Márie sú z polovice 19. storočia.
Orlové

Orlové je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1971.
Nachádza sa tu kaštieľ z roku 1612 a v ňom Kaplnka sv. Jána Nepomuckého.
Demografia.
Obec mala v roku 2009 655 obyvateľov. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 6 044 291 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 2,8 km.
Považské Podhradie

Považské Podhradie je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1971. Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol svätého Ladislava z roku 1855.
Demografia.
Obec mala v roku 2009 872 obyvateľov. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 5 044 600 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 3,9 km.
Šebešťanová

Šebešťanová je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1979.
V tejto mestskej časti žije necelých 600 obyvateľov, ktorí sú zväčša rímskokatolíckeho vierovyznania. V Šebešťanovej pôsobí futbalový a hokejbalový klub. Neďaleko Šebešťanovej sa nachádza menší lyžiarsky vlek. V obci sa ďalej nachádza materská škôlka MŠ Šebešťanová či rímskokatolícka kaplnka.
Demografia.
Obec mala v roku 2009 579 obyvateľov. V roku 2015 mala obec 577 obyvateľov. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je .
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 6,3 km.
Podvažie (Považská Bystrica)

Podvažie je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1979. Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol Sedembolestnej Panny Márie. 
História.
Už od polovice 15. storočia bola obec rozdelená na Horné a Dolné Podvažie. Dolné Podvažie bolo poddanskou dedinou. Horné Podvažie bolo od daní oslobodené pre priame služobné postavenie voči hradu. Podvažie na začiatku 18. storočia bolo malou dedinkou, v ktorej žilo len želiarske obyvateľstvo. Uprostred prvej polovice 18. storočia tu pracoval mlyn a vodná píla. Podvažie žilo v 18. storočí v zajatí starších zvyklostí a tradičných foriem života. Väčšina obyvateľstva pracovala v poľnohospodárstve ,z textilných rastlín konope. Lúky v dedine chýbali, čiastočne ich nahrádzali pasienky. Podvažiu patrila obecná hora brezina a vrbina, odkiaľ obyvatelia brali palivové drevo, stavebné im dodávali zemepáni. Svoje obilie mleli v domácom pánskom mlyne, takže ušetrili náklady za dopravu. Poľnohospodárske prebytky a iný tovar predávali po okolí, privyrábali si aj rozvozom soli. V roku 1770 sa vylial Váh obyvatelia, ktorí bývali v blízkosti zbúrali svoje príbytky a stavali si nové na bezpečnejších miestach. V roku 1772 bol richtár Juraj Martinka a boženíci Juraj Doblej, Jan Fapšo a Jozef Kadák. V roku 1894 bol richtárom Juraj Kadák, podrichtár Štefan Hanulík. Obec mala 303 obyvateľov. V roku 1902 richtár Pavol Ščasník, obec mala 309 obyvateľov. Nebola tu škola, 37 detí chodilo do Malej Jasenice. V roku 1908 v dedine chovali 48 kráv, 28 jalovíc, 34 volov, 20 juncov a býka, 49 ošípaných a 2 kone. 
Demografia.
Obec mala v roku 2009 534 obyvateľov. 
V roku 2013 bol počet obyvateľov 558. Z toho mužov 234 a žien 242. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 2 737 019 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 7,8 km.
Vodstvo.
Krajom obce preteká Papradnianka, ktorá pod obcou ústi do Váhu.
Šport.
V dedine sa nachádza futbalový klub TJ Považan Podvažie. Tím mužov ako aj tím dorastencov hrá 2.triedu.
Umiestnenie mužov a dorastencov od sezóny 2006/2007:
Muži:
Dorast:
Milochov

Milochov (, ) je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1979. Skladá sa z častí "Dolný Milochov" a "Horný Milochov". V Milochove žije 856 obyvateľov. Milochov je malá dedinka v horách, cez ktorú vedie priamy tok rieky Váh.
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 8 426 711 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 9,1 km.
Náboženstvo.
Kaplnka Ružencovej Panny Márie.
V obci sa nachádza rímsko-katolícka "Kaplnka Ružencovej Panny Márie". Stojí v strede obce pri miestnom cintoríne.&lt;br&gt;
28. augusta 2022 bola slávnostne odhalená busta rodáka z Milochova a čestného občana mesta Považská Bystrica Mons. ThDr. Ladislava Belása, ktorá sa nachádza pri vstupe do miestnej kaplnky.
Kalvária v Dolnom Milochove.
Pôvodne bola vytvorená svojpomocne miestnymi obyvateľmi. Neskôr bola nahradená novou, ktorú realizovali žiaci SOŠ z Považskej Bystrice. Štrnásť zastavení krížovej cesty predstavujú drevené stĺpiky, na ktorých sú umiestnené výjavy zastavení na drevených tabuľkách. Na konci nad cestou stojí drevený kríž.
Dejiny.
Historické názvy obce
Horný Moštenec

Horný Moštenec je mestská časť mesta Považská Bystrica. Nachádza sa nad časťou Dolný Moštenec. K mestu bola pričlenená v roku 1979. Nachádza sa tu rímskokatolícky Kostol sv. Cyrila a Metoda.
Demografia.
Obec mala v roku 2009 595 obyvateľov. 
Geografia.
Rozloha katastrálneho územia obce je 7 141 175 m².
Poloha.
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 6,5 km.
Vodstvo.
Obcou preteká potok Mošteník. V minulosti v potoku plávali pstruhy a malé raky.
Daltonov zákon

Daltonov zákon alebo Daltonov zákon parciálnych tlakov je fyzikálny zákon.
Jeho znenie: "celkový tlak, ktorý vyvíja zmes plynov je rovný súčtu tlakov, ktoré by vyvíjali jednotlivé plyny, keby okupovali pri takej istej teplote daný objem každý samostatne."
Matematicky vyjadrené, celkový tlak P zmesi n plynov môžeme definovať ako
kde formula_2 predstavujú parciálny (čiastkový) tlak každého z plynov prítomných v zmesi.
Znamená to, že každý z plynov v zmesi sa správa, ako keby tam ostatné plyny neboli prítomné, a že tlaky pochádzajúce z jednotlivých plynov v zmesi sa môžu jednoducho sčítať. Predpokladá sa, že medzi plynmi nedochádza k chemickým reakciám. Daltonov zákon sa vzťahuje na takzvané ideálne plyny.
Daltonov zákon definoval v roku 1801 John Dalton.
Dick Cheney

Dick Cheney, vlastným menom Richard Bruce Cheney (* 30. január 1941, Lincoln, Nebraska, USA) je americký politik a obchodník. Bol 46. viceprezidentom USA v administratíve Georga W. Busha.
Kolárovo

Kolárovo (v minulosti "Guta", , ) je mesto na Slovensku ležiace v Komárňanskom okrese Nitrianskeho kraja, pri sútoku Váhu a Malého Dunaja. V roku 2004 malo Kolárovo 10 756 obyvateľov, je teda jedným z najväčších miest na Žitnom ostrove. Mesto je tiež známe bývalou výrobou mopedov Babetta v podniku ZVL Kolárovo.
Polohopis.
Kolárovo sa nachádza v Strednej Európe, na Podunajskej nížine vo výške 107 nad morom. Centrum mesta sa nachádza na súradniciach 47°55′01″východnej dĺžky 17°59′44″severnej šírky. Je vo vzdialenosti od okresného mesta Komárno.
Vodné toky.
Sútok Malého Dunaja a Váhu
Dejiny.
Podľa archeologických nálezov okolie dnešného Kolárova bolo obývané už v 8.-5. storočí pred našim letopočtom, počas halštatskej kultúry. Starobylé dokumenty svedčia o tom, že miesto osídlenia sa počas stáročí viackrát menilo.
Prvá písomná zmienka z roku 1268 menuje osadu, ktorá ležala pri ľavom brehu Váhu, pri rieke Nitra, ako Kis Gúta; tá počas svojej existencie nekoľkokrát zmenila názov (Stará Gúta, Veľká Gúta, Malá Gúta). Obec v tomto čase bola v rukách ostrihomského arcibiskupa.
V chotári obce stál v minulosti Žabí hrad (Békavár), podľa niektorých prameňov sa nazýval aj Békevár (Hrad mieru), ktorý dala postaviť kráľovná Mária z Anjou v roku 1349. Obec sa od roku 1551 vyvíjala ako opevnené trhové mestečko s jarmočným právom.
Časti mesta.
K mestu patria aj osady:
Ulice.
Zoznam ulíc v Kolárove: Králka, Veľký Ostrov, Pačérok, Veľká Gúta, Bratislavská, Dlhá, Horná, Horný rad, Jánošíkova, Jesenské nábrežie, Jókaiho, Krátka, Lipová, Malinová, Poľovnícka, Rad Puruk, Sládkovičova, Malodunajská, Ľ. Podjavorinskej, Částa, Agátová, Hlboká, Hlavná, Kostolné nám., Poľná, Práce, Studená strana, Vrbová, Harcsova, Mlynská, Mostová, Obrancov mieru, Partizánska, Petőfiho rad, Pražské nám., Remeselnícka, Štúrova, Víťazstva, Budovateľská, I. Madácha, Kossúthova, V. Palkovicha, Os. Reviczkého, Rábska, Slovenská, Sv. Anny, Športová, Staničná, Trávnická, Železničný rad, Částa, Kráľka, Bočná, Brnenské nám., Nová, Školská, Tržná, Bernoláka, Krajná, Gy. Klapku, Lesná, Mierová, Októbrové nám., Podhájska, Ružová, Rybárska, M. R. Štefánika, Slávikova, Česká, Dolná, Kollárova, Komárňanská, Krížna, Kvetná, L. Novomeského, Orechová, Radnótiho, Šafárikova, Slobody, Záhradnícka, Banícka, Os. D. Pištu, Dunajská, Hviezdoslavova, Jilemnického, Mládežnícka, Novozámocká, Považská, Roľnícka, Rovná, Švermova, Slnková, Topoľová, Trnavská, Východná.Pražské námestie
Politika.
Obyvateľstvo.
Mesto malo podľa sčítania v roku 2021 10 572 obyvateľov, z toho národnosť:
Kolárovo podľa sčítania v roku 2001 malo 10 823 obyvateľov, z toho 5 372 mužov a 5 451 žien.