Pavel Mikšík

Pavel Mikšík (* 27. júl 1943), Bratislava je slovenský výtvarný umelec, architekt, dizajnér venujúci sa prevažne tvorbe fontán.
Životopis.
Narodil sa v 27.7.1943 v Bratislave – Československu. Vyrastal v rodinnom dome, v kontakte s prírodou. K výtvarnému prejavu a cíteniu ho už od detstva viedol otec. Na škole vynikal v kreslení a modelovaní, ale mal veľký záujem aj o techniku. Neskôr ho zaujala filozofia a literatúra. Od Biblie, cez Senecu, Schopenauera, Kafku, Capota ... Moderná svetová architektúra a dizajn ho natoľko očarili, že po maturite išiel študovať architektúru na Slovenskú vysokú školu technickú. Toto štúdium si však predstavoval ináč. Nielen štúdium. Keď chodil cez prázdniny na prax do projekcií, uvedomoval si, že v tom čase, v Československu, netvorí architektúru architekt. Diktuje ju štát, úradníci, neschopní dodávatelia, propagujúci panelovú výstavbu. Súčasná moderná svetová architektúra zostala len v projektoch. V Československu sa nedala realizovať. Zameral sa teda na takú oblasť výtvarnej tvorby, kde by vedel sám zabezpečiť aj realizáciu svojho diela, bez závislosti na neschopnom aparáte. Prestúpil na Vysokú školu výtvarných umení v Bratislave, na katedru sochárstva. Svoje štúdium ukončil promóciou v roku 1968.
Tvorba.
Jeho prvou výtvarnou príležitosťou ešte počas štúdia bola grafika- vyhral grafickú súťaž, vypísanú pri príležitosti Svetového kongresu UIA v Prahe. Ďalšou výhrou, už po skončení štúdia, bola celoštátna anonymná sochársko-architektonická súťaž na pomník Dr. Vladimíra Clementisa. To, že v celoštátnej konkurencii vyhral, mu pomohlo definitívne sa uchytiť v tvorbe do architektúry. Neskôr vyhral viacero sochárskych súťaží, napríklad, fontánu pred kultúrnym centrom v Hradci Králové v Čechách, konkurz na fontánu pre Stredisko kultúry v Bratislave, súťaž na fontánu v Nemecku pred radnicou v Karlskrone. V celoštátnej anonymnej súťaži na dotvorenie budovy Národného divadla v Bratislave získal najvyššie ocenenie za fontánu pred divadlom ako aj za sochárske dielo Prameň. Jeho záber bol široký. Robil malé bronzové plastiky, návrhy na užitú keramiku, sklo, artprotisy, grafiku, ale aj funkčnú plachetnicu a karosériu auta, ktoré sa dnes ráta medzi veterány. Posledné desaťročia sa venuje najmä fontánam. Jeho tvorba je skĺbením techniky a umenia. Teoretické štúdium v tvorbe klasických aj moderných fontán si prehĺbil štúdiom aj návštevou tých najznámejších. Zrealizoval desiatky rôznych fontán. Od malých picích fontán pre deti, až po monumentálne fontány na námestiach a v parkoch na Slovensku aj v zahraničí. Jedna z jeho najznámejších je Spievajúca fontána v Mariánskych Lázňach v Čechách, ktorá je skĺbením koncertu hudby a choreografiou vody a svetla. 
Dielo.
Pri generálnej rekonštrukcii parku Medická záhrada v Bratislave, vznikli tri nové výtvarné diela. V centre parku, na mieste bývalej fontány Mária bola postavená nová Labutia fontána. V strede stupňovitého bazéna z kameňa, sú osadené štyri štylizované labute z bronzu. Rozmery bronzového súsošia labutí : 1,5 x 3 metre. Voda tryská z niekoľkých skupín trysiek. Prepínaním vznikajú rôzny vodné tvary. Fontána holubov je osadená do pôvodného barokového bazénu, ktorý má v centre kamenný stĺp s kamennou misou na vodu. Na kamennom stĺpe je osadená kompozícia štyroch bronzových holubov. Z centrálne umiesteného stĺpa strieka voda z vrcholu a padá do kamennej misy, odkiaľ sa prepadá do spodného bazénu. Tretím vodným dielom v parku Medická záhrada je kompozícia troch kamenných picích fontán. Nachádzajú sa v časti detského parku, preto majú nerezové picie trysky rozličnú výšku.
Členstvá.
Je členom skupiny profesionálnych výtvarníkov Art-club 60+8 v Bratislave. Zúčastňuje sa spoločných aj individuálnych výstav.