Múzejná prezentácia

Prezentácia muzeálnych zbierok sa riadi podľa princípov múzejnej komunikácie. Tá sa uskutočňuje prezentáciou zbierkových predmetov (vystavovanie) a interpretovaním jeho muzeálnej hodnoty (vysvetľujúci výklad). V sprostredkovávaní odkazov, ktoré sa snaží zbierkový predmet zachytiť a podať je potreba dvojstrannej komunikácie medzi múzeom a návštevníkom. Múzeum sa musí snažiť čím viac kvalitných informácií odovzdať, na druhej strane návštevník má mať potrebu tú informáciu prijať. Častým problémom je, že múzeum chce komunikovať s publikom neprimeranou formu, ľudia nechápu odborný kontext výkladu a tým ich záujem klesne. Múzeum musí brať do úvahy, že spektrum návštevníkov môže obsahovať iné vekové skupiny, rozdiely vo vzdelanosti, v etnickom alebo geografickom pôvode, atď. Preto by mali skúmať reakciu návštevníkov, vyhodnocovať ich vzťah k expozícii/výstave, podľa toho vytvoriť pedagogicko-didaktickú štruktúru prezentácie informačných zdrojov predmetu.
Prezentácia musí zohľadňovať štyri základné kritériá:
Muzeálna prezentácia je na rozdiel od reklám, komerčných výstav, ktoré tiež prezentujú nejaký predmet alebo jav, založená na fakte, že prezentované muzeálie sú vyselektované a muzealizované práve pre to, lebo majú vysokú vypovedaciu, dôkazovú a historickú hodnotu. Sprostredkovanie exponátu stojí na zmyslovej báze – pokúša sa pôsobiť na všetky zmysly (zrak, čuch, sluch, hmat, niekedy aj chuť).
Typy múzejnej prezentácie.
V praxi sa využívajú nasledujúce vyjadrovacie prostriedky pri inštalácii expozície/výstavy:
Josef Beneš, významný český muzeológ rozlišuje expozíciu a výstavu podľa nasledujúcich aspektov:
Vytváranie expozícií a výstav patrí k neodmysliteľným činnostiam každého múzea. Zakladá sa na kvalitnom a dlhodobom výskume autentických dokladov muzealít, prebieha pomocou vopred stanovených stanovísk.
Postup prípravy výstav a expozícií.
Všetky tieto doklady o realizácii musia byť/mali by byť archivované a doložené fotografiami, videozáznamami, propagačnými materiálmi a ohlasmi z médií, aby sa zjednodušilo vytvorenie reprízy výstavy v budúcnosti alebo v inom múzeu (prebrané výstavy), alebo napr. nový pracovník múzea získal lepší prehľad v predchádzajúcej prezentačnej činnosti múzea.
Zbierka zákonov č. 206/2009 §15 vzťahujúca sa na múzeá/galérie určuje sprístupňovanie zbierkových predmetov a zbierok v podobe stálych expozícií, dlhodobých, krátkodobých a putovných výstav, publikačnej a edičnej činnosti, odborných výchovno-vzdelávacích a prezentačných aktivít.
Prezentáciu danej témy výstavy umožňujú rôzne výrazové prostriedky:
K priblíženiu a lepšiemu porozumeniu informácií sprostredkovaných vo výstave/expozícii sa muzeálna interpretácia rozširuje pomocou muzeálnych (sprievodných) programov. Tieto špeciálne programy sú vytvorené pre rôzne skupiny návštevníkov, s tendenciou priblížiť im múzeum, múzejné výstavy a ich obsah rozumiteľnejšou, či zábavnejšou formou. Tu sa už prejavuje prechod múzejnej interpretácie do múzejnej pedagogiky, ale aj to potvrdzuje len spätosť a prepojenosť múzejných činností so sebou. Účastník sprievodných programov preberá vedomosti na základe vlastných poznatkov, tým je neformálne vzdeláva, spoznáva tým múzeum, rozširuje schopnosti, zmysly.
Druhy programov môžu byť nasledovné: