burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Agorafóbia

Agorafóbia je chorobný strach z pobytu v otvorenom priestore. Postihnutý sa bojí prejsť námestie, ulicu a podobne. 
Ide o celú skupinu fóbií zahŕňajúcu strach z opustenia domova; z obchodu, tlačeníc a verejných priestorov; z cestovania vo vlakoch, autobusoch alebo lietadlách bez sprievodu. Pacienti sa často nápadne vyhýbajú fóbickým situáciám, niektorí agorafobici pociťujú len nepatrnú úzkosť, lebo sa dokážu vyhnúť fóbickým situáciám.
Hector Pablo Agosti

Hector Pablo Agosti (* 1911 – † 1984) bol argentínsky filozof, publicista a literárny kritik.
Agovanie

Agovanie môže byť:
Agresia (psychológia)

Agresia (z lat. aggressio = výpad, útok) je konanie, ktorým sa prejavuje úsilie voči niektorému objektu alebo nepriateľstvo a útočnosť s výrazným zámerom ublížiť. 
V psychoanalytickom poňatí je agresívne konanie jedna z bežných reakcií na frustráciu. Rozoznávame štyri stupne agresie: 
Agresia je jeden zo spôsobov vyrovnávania sa s náročnou životnou situáciou.
Agresia sa používa na čelné odstránenie prekážok, ak je uspešná, má sklon sa opakovať; spolu s vývojom spoločnosti dochádza k posunu od "mužnosti" fyzickej, k statočnosti "morálnej"; vzťah medzi normou a patológiou nie je jednoduchý, často však platí, že kto nedokáže agresivitu prejaviť (sociálne viac či menej prijateľným spôsobom), je viac ohrozený možnosťami psychosomatických ťažkostí.
K najčastejším agresívnym technikám patrí: presunutie agresie z jednej osoby na inú alebo na vec (šikany, rozbíjanie vecí v internátoch; pozri aj obetný baránok), taktiež presunutie agresie na vlastnú osobu u osobností s silne vyvinutými pocitmi viny; ďalej egocentrickosť, projekcia, introjekcia, identifikácia, kompenzácia, racionalizácia, sublimácia, kanalizácia, trestanie seba samého.
Agresivita

Agresivita alebo agresívnosť môže byť:
Agresológia

Agresológia je interdisciplinárne odvetvie, ktoré sa zaoberá rôznymi formami násilia z
biologického, psychického, sociálneho a právneho hľadiska (od trestného práva
po medzinárodné právo).
Agrikultúra

Agrikultúra alebo v niektorých kontextoch agrárna kultúra môže byť:
Agrikultúra môže byť aj zborník Slovenského poľnohospodárskeho múzea, pozri Agrikultúra (zborník)
Heinrich Cornelius Agrippa

Heinrich Cornelius Agrippa alebo Agrippa z Nettesheimu (* 14. september 1486, Kolín – † 18. február 1535, Grenoble) bol nemecký lekár, okultný spisovateľ a teológ obdobia renesancie.
Vo svojej prírodnej filozofii nadväzoval na učenie kabaly, novoplatonizmus a Johanna Reuchlina – prírodná filozofia nemá skúmať len priamo zmyslovo vnímateľné kvality, pretože zmysly často klamú, ale jej hlavným cieľom má byť skúmanie skrytých (okultných) kvalít a síl.
Spis, v ktorom Agrippa z Nettesheimu toto učenie vyložil a ktorý nesie názov "De occulta philosophia", sa stal kánonom prirodzenej mágie (magia naturalis) patriacej spolu s alchýmiou k popredným neskororenesančným vedeckým disciplínam.
Agrokomplex

Agrokomplex je pojem označujúci prepojenie viacerých odvetví alebo výrobných odborov národného hospodárstva
na základe ich vzťahu k poľnohospodárstvu.
Definícia.
Existuje viacero významových definícií:
Najznámejším predstaviteľom takéhoto hospodárskeho subjektu bolo JZD Agrokombinát Slušovice v Zlínskom (vtedy Gottwaldovskom) okrese, ktoré viedol predseda František Čuba a premenil ho zo zaostávajúceho zanedbaného roľníckeho družstva z 50.rokov v prosperujúci podnik v 80.rokoch, znásobujúci za desať rokov desaťnásobne svoju produktivitu. Existovali aj iné agrokomplexy, niekedy označované aj ako agrokombináty, napr. JRD Agrokombinát Lehnice, atď.
Náhľad na agrokomplex Slovenska.
Pred vstupom do EU sa v prístupových rokovaniach niektoré politické skupiny v krajinách EU zaoberali myšlienkou integrovať stredoeurópske krajiny a teda i SR, do EU bez agrokomplexu. Znamenalo by to, že poľnohospodárska politika v jednotlivých krajinách by sa určovala individuálne a bola svojim spôsobom autonómna. Rozbitie poľnohospodárskej výroby dosiahlo v jednotlivých krajinách rôznu mieru.
Prístupové rozhovory nakoniec vzali do úvahy stupeň rozvoja resp. potrebnej pomoci a agrokomplex sa podriadil spoločnej poľnohospodárskej politike EU.
Do roku 1989 ešte mal plniť agrokomplex strategickú úlohu potravinovej sebestačnosti, dnes plní úlohy potravinovej bezpečnosti. Agrokomplex prežil trvalý tlak zo strany MMF a Svetovej banky na znižovanie štátnych subvencií a redukovanie produkcie, ako aj rozdelenie družstiev, na druhej strane sa potraviny stávajú tak ako voda, energia, informácie, strategickým materiálom, ktorý významne prispieva k celkovej konkurencieschopnosti jednotlivých krajín vo svetovej ekonomike.
Predovšetkým ekologické normy, ktorých prísnosť sa podstatne zvyšuje, zabezpečujú potravinovú bezpečnosť Slovenska a výrazne zefektívňujú vlastnú činnosť v porovnaní s doterajším vývojom.
V hodnotení prognostikov z roku 1996 sa písalo:
"Téza zachovať družstvá ako väčšie poľnohospodárske celky sa ukázala byť správnou napriek všetkým dobre mieneným radám expertov zo zahraničia. Ak chceme riešiť rozvoj vidieka, ako aj regionálny rozvoj komplexne, znamená to nielen diverzifikovať činnosť družstiev, držať sa v podstate technologickej vertikály od výroby poľnohospodárskych výrobkov až po ich finálne spracovanie, ale mať aj zásadne iný pohľad na rozvoj vidieka."
Agronómia

Agronómia je súbor vedných odborov skúmajúcich poľnohospodársku výrobu. Poľnohospodárske vedy sa postupne vyčlenili z biologických vied pre aplikáciu poznatkov v pestovaní rastlín a chove hospodárskych zvierat. 
Odbory poľnohospodárskych vied majú čiastočne charakter špecializovaných prírodovedných odborov (poľnohospodárska botanika, agrochémia, zoológia hospodárskych zvierat), čiastočne technologických odborov (šľachtitelstvo a semenástvo, ochrana rastlín, meliorácie, poľnohospodárska technika atď.) a čiastočne lekárskych vied (veterinárne lekárstvo). 
Vznik stredoeurópskych poľnohospodárskych vied je úzko spojený s antickou poľnohospodárskou náukou, ku ktorej prispeli najmä Hesiodos, Platón, Aristoteles, Theofrastos z Eresu, Xenofon, Cato, Varro, Vergilius, Plínius starší, Columella Palladius.
Agrotechnika

Agrotechnika môže byť:
Džibál al-Hukkár

Džibál al-Hukkár (po arabsky جبال هقار) alebo po berbersky a francúzsky Ahaggar či Hoggar je pohorie v alžírskej časti Sahary. Nachádza sa asi 1500  km južne od hlavného mesta Alžír.
Rozloha je asi: . Je to čiastočne vulkanický masív, tvorený kryštalickými horninami a prvohornými bridlicami. Pohorie je tvorené stolovými vrchmi s priemernou výškou 1 000, z ktorých sa týčia odolnejšie vyvýšeniny (napr. Táhat ).
Žijú tu Tuaregovia.
Ahamkára

Ahamkára () zameranosť na seba, ego, jastvo.
Aha-zážitok

Aha-zážitok je radostný zážitok dostavujúci sa pri náhlom vyriešení problému pochopením vzájomných vzťahov.
Ahinsa

Ahinsa (iné názvy: ahinsá, ahimsá, ahimsa, (?)"áhinsa"; sanskrit: अहिंसा – prepis podľa IAST: ahiṃsā – slovenský prepis: "ahinsa"/iné slovenské prepisy:"ahinsá/ahimsa/ahimsá") je neubližovanie, vyhýbanie sa ubližovaniu; etické pravidlo neubližovať živým tvorom je príznačné pre mentalitu Indov a môžeme ho nájsť v najrozličnejších filozofických i náboženských učeniach Indie, napr. v joge, v džinizme a pod.
Ahinsu uplatňoval Mahátma Gándhí pri procese získavania nezávislosti Indie.
Ahinsa v joge.
V joge je ahinsa neubližovanie, vyhýbanie sa ubližovaniu, ktoré je jednou z príčin narušenia
vnútornej rovnováhy človeka.
Ahmadíja

Ahmadíja (urds. احمدیہ, podľa mena zakladateľa) je heterodoxné islamské mesianistické hnutie, ktoré vzniklo v 80. rokoch 19. storočia v indickom Pandžábe.
Založil ho Mírzá Gulám Ahmad (1853 – 1908) z Kádijánu, ktorý sa v roku 1882 prehlásil za obnoviteľa moslimskej viery ("mudžaddid") v 14. storočí hidžry a neskôr v roku 1889 za mahdího a druhé (alegorické) zjavenie Ježiša (prisľúbeného Mesiáša, arabs. "masíhi maw‘úd"), ktorého moslimovia očakávajú pred koncom sveta. 
Gulám Ahmad vo svojich pamfletoch ostro kritizoval britskú nadvládu v Indii. Považoval ju za znamenie apokalyptickej doby, ktorá sa začne príchodom Antikrista. Rovnako odsudzoval západný kapitalizmus a jeho neblahé vplyvy na moslimskú spoločnosť. Formuloval vlastnú ideu džihádu: kresťanským misionárom treba čeliť skôr kázaním a argumentáciou, než so zbraňou v ruke. Ozbrojený džihád je vyhradený len pre extrémne situácie, možno ho viesť iba v ohrození, nikdy nie s cieľom dobyť nejaké územie.
V roku 1914 sa ahmadíja rozdelila na dva prúdy: "kádijánsky" a "láhórsky". Kádijánci považujú Guláma Ahmada za proroka (podľa ortodoxného islamu však po Mohamedovi, „pečati prorokov“, už nemôže prísť žiaden ďalší prorok), láhórci mu prisudzujú iba titul „obnoviteľa“ ("mudžaddid").
Kvôli vieroučným rozdielom (proroctvo a mesiášstvo Ahmada, džihád) čelí ahmadíja ostrej kritike zo strany ortodoxného islamu.
Ai (princíp harmónie)

Ai (jap.) znamená princíp harmónie.
August Aichhorn

August Aichhorn (* 27. júl 1878, Viedeň, Rakúsko – † 13. október 1949, Viedeň) bol rakúsky psychológ, zakladateľ psychoanalytickej pedagogiky. Zaoberal sa výskumom delikvencie.
Ája

Ája ( "ája" = znamenie, zázrak, dôkaz) je arabské slovo, ktoré sa používa na označenie verša Koránu.
Každá kapitola (súra) je rozdelená na verše (áje), najkratšia súra má 3 áje a najdlhšia 286. V celom Koráne je 6236 veršov a moslimovia považujú každý z nich za znamenie od Alaha. Koniec každej áje je označený jej číslom, ktoré je uzatvorené v ozdobnej kartuši: (U+06DD).
Niektoré áje sa považujú za zvlášť významné a majú vlastné pomenovanie, napríklad:
Akadémia

Akadémia môže byť:
Platónska akadémia

Platónska akadémia alebo Platónova akadémia bola filozofická škola založená Platónom približne v roku 387 pred Kr. 
Meno „akadémia“ dostala podľa veľkého posvätného hája ohraničeného múrom v Aténach, zasväteného bohyni Aténe a ochrancom ktorého bol héros Akadémos. Na pozemku rástlo dvanásť posvätných olív (moriai). Olej z týchto stromov sa udeľoval víťazom panathénajských hier.
Po organizačnej stránke bola Akadémia thiasom na pestovanie kultu Múz. Platón sledoval jej založením pravdepodobne aj politické ciele, ako možno súdiť podľa jeho výkladu o spoločenskom poslaní filozofov v dialógu Štát.
Obsahom svojej činnosti nadväzovala na tradície pytagorovského spolku. O jej vedeckom a filozofickom programe si možno utvoriť predstavu zo 7. knihy Platónovej "Ústavy", kde sa opisuje, ako treba vzdelávať filozofov. Ako hlavné zložky vzdelania filozofov sa tu uvádza aritmetika, geometria, stereometria, astronómia a náuka o harmónii. Tieto vedecké disciplíny sa označujú ako predohra k najvyššej forme rozumovej činnosti, k dialektike.
Zatvorenie filozofickej školy Justiniánom I. v Aténach v roku 529 sa zvyčajne pokladá za víťazstvo teológie nad klasickým myslením, ale J. Pelikan tvrdí: „Zatvorenie platónskej akadémie bol viac čin/skutok koronera než kata.“
Historické etapy.
Stará Akadémia.
Platónovo učenie nebolo pre členov Akadémie záväznou dogmou. Mnohí jej členovia boli samostatnými tvorivými osobnosťami, napr. Aristoteles, Eudoxos z Knidu, Herakleides z Pontu a Filippos z Opuntu. Najortodoxnejšími platonikmi starej Akadémie boli Speusippos, scholarcha v rokoch 347-339, a Xenokrates, scholarcha v rokoch 339-315.
Stredná Akadémia.
Jej scholarchom bol Arkesilaos (v rokoch 268-241). S Arkesilaom dochádza k obratu vo vývine akadémie smerom ku skepticizmu.
Nová Akadémia.
V tejto etape sa radikalizoval smer nastúpený Arkesilaom. Jej scholarchami boli: Karneades, Filon z Larissy, Antiochos z Askalónu.
Akadémia platónska florentská.
široké spoločenstvo ctiteľov, ideových spriaznencov, žiakov a priateľov, ktoré sa sformovalo okolo Marsilia Ficina vo Florencii. Pre utvorenie tohto spoločenstva pripravil podmienky nekorunovaný vládca Florencie Cosimo Medici, ktorý vydržoval vo svojom dome Marsilia Ficina. Cosimo, ktorý si Marsilia veľmi obľúbil, daroval mu usadlosť neďaleko svojho vidieckeho sídla v Careggi neďaleko Florencie. Nemenej dôležitý bol aj iný Cosimov dar, grécky kódex obsahujúci Platónove diela. Existencia novej platónskej akadémie vo Florencii je datovaná na roky 1459 až 1521.
Florentská platónska akadémia

Florentská platónska akadémia je široké spoločenstvo ctiteľov, ideových spriaznencov, žiakov a priateľov, ktoré sa sformovalo okolo Marsilia Ficina vo Florencii. Pre utvorenie tohto spoločenstva pripravil podmienky nekorunovaný vládca Florencie Cosimo Medici, ktorý vydržoval vo svojom dome Marsilia Ficina. Cosimo, ktorý si Marsilia veľmi obľúbil, daroval mu usadlosť nedaleko svojho vidieckeho sídla v Careggi blízko Florencie. Nemenej dôležitý bol aj iný Cosimov dar, grécky kódex obsahujúci Platonove diela. Existencia novej platónskej akadémie vo Florencii sa datuje 1459 až 1521.
Akademický

Akademický môže byť:
Ákarna dhanurásana

Ákarna dhanurásana (sans.) je lukostrelec, jedna z ásan.
Ákáša

Ákáša () je slovo v sanskrite s významom éter (ako základný stavebný prvok hmoty v starovekej vede). Ákáša je pralátka, hmotný prazáklad vesmíru, stavebná látka stvorenia, ktorá súvisí s priestorom, pole, na ktoré sa premieta akákoľvek existencia, nekonečne riedky pra-element.
Akauzalizmus

Akauzalizmus je názor, podľa ktorého existujú bezpríčinné (akauzálne) javy.
Akauzálnosť

Akauzálnosť je príčinná nepodmienenosť, nebytie v súvislosti príčina - následok.
Akcesia

Akcesia (z lat. pristúpenie) môže byť:
Akcidencia

Akcidencia môže byť:
Akcidens (filozofia)

Akcidens (lat.) alebo akcident alebo akcidencia alebo symbebekos (gr.) je nepodstatná, skôr vonkajšková, náhodná, dočasná, premenlivá črta alebo vlastnosť predmetu (veci), (premenlivá) vlastnosť, stav veci, substancie.
Akcidens je opak atribútu.
Akcidentálny

Akcidentálny (lat.) je náhodný, nepodstatný, vedľajší. Opak: esenciálny.
Pozri aj: Akcident
Akcionár

Akcionár (zastarano účastinár) je majiteľ akcií. Podrobnosti pozri v článku akcia.
Aker (jednotka)

Aker (skratka ac. z angl. acre) je jednotka britskej plošnej miery.
Akológia

Akológia je náuka o liečebných prostriedkoch.
Akomodácia

Akomodácia alebo v niektorých kontextoch aj akomodovanie (sa) môže byť:
Akomodácia (psychológia)

Akomodácia podľa Jeana Piageta je prispôsobovanie sa jedinca svojmu prostrediu. Akomodáciou sa prispôsobujú schémy pod tlakom prostredia. Akomodácia je modifikácia vlastných pohybov a
vlastných polôh pohybmi a polohami vonkajšími.
Akomodácia je zdrojom zmien schém činnosti a pripravuje organizmus na stupňújúce sa požiadavky prostredia.
Akomodácia sa objavuje hneď od začiatku povedľa asimilácie. Akomodácia a asimilácia sa postupne koordinujú a tak dieťa dospieva od chaotickej nediferencovanosti k senzomotorickej diferenciácii. Asimiláciou a akomodáciou sa vytvára napríklad zvyk cicania.
Akontácia

Akontácia (z tal. "a conto") môže byť:
Akordika

Akordika je náuka o tvorení a spájaní akordov; súčasť muzikológie.
Akreditácia (školstvo)

Akreditácia alebo akreditovanie je potvrdenie o splnení podmienok požadovanej kvality vzdelávania poskytovaného školou (vzdelávacou inštitúciou). Akreditáciu vydávajú na základe posúdenia vzdelávacích programov, podmienok ich realizácie a ďalších okolností, ktoré poskytujú záruky pre zabezpečenie zodpovedajúcej kvality vzdelávania poskytovanej školou.
Akreditív (ekonomika)

Akreditív je platobný nástroj v obchode a v minulosti aj pri cestovnom ruchu. Existujú dva typy:
Akríbia

Akríbia (gr. "akribeia") je dôkladná starostlivosť, úzkostlivá presnosť skúmania, vedecká presnosť a starostlivosť, dôkladnosť. Táto vlastnosť bola pokladaná za typickú pre klasických filológov.
Akribofóbia

Akribofóbia (gr.) je chorobný strach pisateľa, že niečo nedobre napísal.
Akroamatický

Akroamatický je napísaný pre vnútornú potrebu školy a nezamýšľaný na uverejnenie.
Akrylonitrilbutadiénstyrén

Akrylonitrilbutadiénstyrén (skratka ABS) je amorfný termoplastický kopolymér, s približným pomerom zložiek 1 diel akrylonitrylu, 1 diel butadiénu a 3 diely styrénu (presný pomer je u jednotlivých výrobcov ABS rôzny). Tento kopolymér je odolný voči mechanickému poškodeniu, ľahko sa tvaruje a odoláva agresívnym chemickým zlúčeninám. Patrí do skupiny termoplastov. 
Vyrába sa viacerými chemicko-technologickými postupmi v obrovských množstvách (v 90. rokoch 20. storočia cca 3 milióny ton ročne). Má všestranné využitie najmä pri výrobe automobilov, bielej a čiernej techniky, športových potrieb, na výrobu rúr a tiež ako materiál na tlač v 3D tlačiarniach. Slúži tiež ako prísada, ktorá znižuje krehkosť iných plastov.
Akt (filozofia)

Akt () je prvok alebo fáza akcie, osobitný čin, výkon, úkon, krok, operácia, dejstvo, skutočnosť. V klasickej metafyzike je akt uskutočnením potencie.
Filozofické, špeciálnovedné, mystické predstavy alebo pojmy aktu sú značne odlišné, čo závisí v prvom rade od tých významových útvarov, ktoré plnia určujúcu úlohu v úvahách o akte. Napríklad v scholastickej reflexii aktu intervenujú významové útvary vygenerované Aristotelom v procese jeho konfrontácie s eleatskými úvahami, podľa ktorých súcno (ON) môže vzniknúť buď
zo súcna alebo z nesúcna (ME ON), čo však ani v prvom ani v druhom prípade nie je možné, pretože v prvom prípade už súcno existuje a teda nemusí vznikať a v druhom prípade niečo nemôže vznikať z ničoho. Aristoteles túto apóriu riešil jednak zavedením pojmu chýbania (STERESIS), jednak zavedením pojmov možného bytia (DYNAMEI ON) a skutočného bytia (ENERGEIA ON). Scholastické "actus" je vlastne prekladom aristolovského výrazu "ENERGEIA".
Pojem aktu plní významnú úlohu vo filozofii i špeciálnych vedách 20. storočia, napríklad vo fenomenológii, psychológii, teatrológii atď.
Akt podľa E. Huserla.
V aktoch je prameň všetkých jednotiek platnosti, ktoré sú korelátom myslieceho (subjektu) ako predmety myslenia a poznania alebo ak dôvody a zákony, vysvetľujúce tieto predmety, ako teória vedy týchto predmetov. V týchto aktoch je aj prameň príslušných všeobecných a čistých ideí, ktorých súvislosti (v zmysle ideálnych zákonitostí) chce vypracovať čistá logika a ktorých vyjasnenie chce podať teória poznania. Akt je zážitok, ktorého svojráznosť sa usiluje zistiť fenomenológia.
Čistý akt

Čistý akt (lat. actus purus) je čisté pôsobenie, jednota bytia a pôsobenia.
Čistý akt podľa Tomáša Akvinského je prvá príčina, jediná hlavná príčina, ktorá predchádza akúkoľvek možnosť; jediný samobytný Boh, nepodliehajúci zmene a absolútne nezložený; absolútne bytie.
Ilokučný akt

Ilokučný akt je zložka rečového aktu, ktorou hovoriaci vyjadruje svoj vzťah k oznamovanému obsahu (napr. pochybnosť, istotu a pod.) alebo svoj zámer smerom k adresátovi (napr. sľub).
Každý ilokučný akt predpokladá lokučný akt.
Lokučný akt

Lokučný akt je vlastný akt jazykového vyjadrenia, ktorý zahŕňa akty realizujúce prehovor: akt fonetický, akt fatický (realizujúci jednotky jazyka, slova) a akt rhetický (realizujúci jednotky reči).
Perlokučný akt

Akt perlokučný je rečový akt, v ktorom hovoriaci úspešne ukončil to, čo zamýšľal
ilokučným aktom. Ilokučný akt však nemusí mať vždy perlokučný účinok.
Právny akt

Právny akt môže byť:
Rečový akt

Rečový akt je základná a najmenšia jednotka rečovej komunikácie. 
Najčastejšie sa rozlišujú tieto druhy rečových aktov:
Slovesá, ktoré vyjadrujú, o aký rečový akt ide, sa volajú performatívne slovesá. Podmienky, ktorým musí rečový akt vyhovovať, aby bol úspešný, sa volajú podmienky úspešnosti.
Teória rečových aktov vychádza z Austinových, Alstonových a Searlových filozofických prác.
Rečový akt podľa Searlea je konanie usmerňované konštitutívnymi pravidlami.
Aktínium

Aktínium ("actinium") je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Ac a protónové číslo 89. Názov pochádza z gréc. slova "aktinos" – "lúč". Objavené bolo v roku 1899 francúzskym chemikom André-Louis Debierneom v smolinci, nezávisle od neho ho objavil aj Nemec Friedrich Oskar Giesel v roku 1902. V čistom stave sa dá pripraviť redukciou fluoridu aktinitého parami lítia pri teplote 1 100 až 1 300 °C.
Vlastnosti.
Aktínium je kovový rádioaktívny prvok, v čistom stave striebristej farby. V dôsledku silnej rádioaktivity žiari v tme modrým svetlom. Chemicky sa podobá lantánu, ktorý sa v periodickej tabuľke nachádza nad ním.
Izotopy.
V prírode sa vyskytuje ako 227Ac, okrem toho je známych ďalších 36 izotopov. S polčasom rozpadu cez 21 rokov je izotop 227Ac zároveň aj najstabilnejší, za ním nasledujú 225Ac (10 dní) a 225Ac (29,37 hod). Najmenej stabilný je 217Ac, ktorého polčas rozpadu je len 69 nanosekúnd.
Výskyt v prírode a použitie.
Aktínium sa v stopových množstvách nachádza v uránových rudách, kde vyniká ako medzičlen rádioaktívneho rozpadu izotopu uránu 235U. Lepším zdrojom aktínia je však neutrónové ožarovanie izotopu 226Ra v jadrovom reaktore. Aktínium sa používa ako zdroj neutrónov, izotop 225Ac v medicíne ako zdroj 213Bi, prípadne ako agent v rádio-imunoterapii.
Aktivita

Aktivita môže byť:
Hudobná aktivita

Hudobná aktivita je súbor aktivít špecifickej a nešpecifickej povahy, ktorými sa realizuje
hudba. Uskutočňuje sa najmä v podobe produkcie hudby, hudobnej interpretácie recepcie hudby.
Nesvojmocná aktivita

Aktivita nesvojmocná podľa Letza je taká ľudská aktivita, ktorá vychádza priamo z bytostného základu človeka a je motivovaná láskou. Bytostnou osnovou tejto aktivity je ľudská kreačno-evolučná aktivita.
Sociálna aktivita

Sociálna aktivita je pôsobenie jednotlivca v spoločnosti spojené s premenou záujmu na faktor činnosti, s poznaním, kladením cieľov a pretváraním skutočnosti a zamerané na prekonanie nesúladu medzi potrebami a podmienkami bytia subjektu.
Umelecká aktivita

Umelecká aktivita je súbor aktivít špecifickej a nešpecifickej povahy, ktorými sa realizuje umenie; uskutočňuje sa najmä v podobe umeleckej tvorby, interpretácie a recepcie umenia.
Aktualizácia

Aktualizácia môže byť
Aktualizmus (filozofia)

Aktualizmus je filozofické učenie G. Gentileho, podľa ktorého všetko súcno 
je výsledkom pohybu mysliaceho myslenia, ktoré je vždy aktuálne, aktívne a jeho tvorivosť nesúvisí s podmienkami priestoru a času.
Akulturácia

Akulturácia môže byť:
Akustika

Akustika je náuka o zvuku, časť fyziky, zaoberajúca sa mechanickými kmitmi a vlnami v plynných, kvapalných i tuhých prostrediach, ich vznikom, šírením a detekciou.
Zvuk vzniká vlnením pružného hmotného prostredia, ktoré v určitom frekvenčnom rozsahu môžeme vnímať sluchom.
Akrostich

Akrostich [čítaj "akrostych"] alebo akrostichon ["akrostychon"] (z gríckeho "akros" - "krajný" a "stichos" - "verš") je báseň, v ktorej je väčšinou v začiatočných písmenách, slabikách alebo slovách jednotlivých veršov ukryté nejaké slovo alebo celá veta. V milostných básňach to zvykne byť meno milovanej osoby. V hebrejskej poézii sa často vyskytovali akrostichy, ktoré nevytvárali vetu, ale iba sledovali hebrejskú abecedu: každý verš začína postupným písmenom hebrejskej abecedy (napríklad Kniha nárekov).
Kedysi mali akrostichy pravdepodobne magický význam.
Akrostichy sa nazývajú aj slová, ktoré vzniknú zložením prvých písmen jednotlivých slov namiesto veršov. Najznámejším akrostichom tohto typu je kresťanský symbol ryby, grécky ιχθύς, čo je prvých päť písmen gréckých slov Iησούς Χριστός Θεού Υιός Σωτήρ – Ježiš Kristus, Syn Boží, spasiteľ.
Teudigisel

Teudigisel alebo Teudegisel (po lat. "Theudigisclus", po španielsky "Teudiselo", "Teudigiselo" alebo "Teudisclo") bol v rokoch 548–549 vizigótskym kráľom. Často je zo zoznamu panovníkov vynechavaný, rovnako ako Agila. Teudigisel bol vojvoda, ktorý slúžil mnoho rokov Teudesovi. Počas roku 541 porazil ako veliteľ Frankov, za úplatok im však umožnil návrat do Francúzska. Na tróne sa udržal len jeden rok a v roku 549 ho v Seville počas hostiny zavraždili.
Al-Aš’arí

Abú al-Hasan Alí ibn Ismá’íl al-Aš’arí () alebo len Al-Aš’arí (* 873, Basra – † 935) bol arabský teologický filozof. Jeho učenie sa sformovalo do samostatného ašaritského prúdu teologickej filozofie.
Alabhdva bhúmikatva

Alabhdva bhúmikatva (sanskrit) je nesústredenosť, bezcieľnosť.
Alah

Alah (iné mená: Alláh, Boh; ) je arabské slovo označujúce Boha, ktoré používajú Arabi všetkých vierovyznaní na označenie najvyššej božskej bytosti.
Slovo má špecifický význam v hlavných monoteistických náboženstvách (judaizmus, kresťanstvo a predovšetkým islam), kde označuje jediného Boha, stvoriteľa vesmíru.
Etymológia a gramatika.
Niektoré islamské smery interpretujú meno "Alláh" ako vlastné meno najvyššej bytosti. Podľa najrozšírenejšej interpretácie však slovo "alláh" vzniklo spojením určitého člena "al-" () so slovom "iláh" ( alebo ) s významom "boh, božstvo".
Vzhľadom na monoteistický charakter zmyslu nemá slovo "alláh" plurál ani gramatický rod.
Unicode obsahuje samostatný kód pre ligatúru "Alláh" () na pozícii U+FDF2).
Alalach

Alalach, dnes Tell Atčana, je praveké a antické mesto neďaleko ohybu rieky Orontes blízko sýrskych hraníc v dnešnom Turecku. 
Archeologické výskumy v rokoch 1937 – 1949 vedené C. L. Woolleyom odkryli 17 sídliskových vrstiev.
Álasja

Álasja (sans.) je pohodlnosť, lenivosť, apatia.
Júsuf al-Basír

Abú Ja’kúb Júsuf ibn Ibráhím al-Basír, po hebrejsky Josef ben Avraham ha-Roe (* okolo r. 960–970 – † okolo 1040) bol židovský filozof a teológ, príslušník sekty karaitov, ktorý formuloval princípy karaistickych dogiem.
Jeho polemika smerovala proti kresťanom a rôznym sektám. Odmietal hermeneutickú metódu analogického chápania (arabs. kijás, hebr. hekeš - analógia).
George Albee

George Wilson Albee (* 20. december 1921 – † 8. júl 2006) bol americký psychológ, ktorý sa zameriaval na psychopatológiu intelektuálneho vývinu narušených dospelých,
na duševné zdravie a vplyvy prostredia.
Albertinizmus

Albertinizmus alebo albertizmus je stredoveký filozofický smer, ktorý pôvodne bojoval spolu s tomizmom proti predstaviteľom via moderna. Neskôr sa však duchovný zápas rozhorel medzi albertinizmom a tomizmom – albertinisti akcentovali novoplatónske tendencie v diele Alberta Veľkého a pripojili sa ku kritikom náuky Tomáša Akvinského o reálnej dištinkcii esencie a bytia.
Predstavitelia albertinizmu: Arnold z Tongres, Gerard Hardevik, Heymerich de Campo, Ján de Nova Domo.
Alétheia

Alétheia (gr.) je pravda, to, čo nie skryté - to, čo sa poznáva činnosťou zmyslov (zrakom, sluchom, čuchom atď.) alebo prostredníctvom oznamovania (rečou, písmom atď.).
Protikladom aléthei je zdanie (doxa), omyl (pseudos), predstava (phantasia), napodobovanie (mimézis) alebo básnictvo (mýtus).
Alexander I. (pápež)

Alexander I. bol 6. pápež (105~109 – † 115~116), v najranejších zoznamoch postupnosti rímskych biskupov je piaty v rade do funkcie uvedených apoštolmi Petrom a Pavlom.
Neskoršia konvencia ho pokladala za šiesteho pápeža od sv. Petra. Prvé zdroje sa líšia v dĺžke jeho vlády - údajne sa rôznia od sedem do desať rokov a súčasne sú určené odhadom.
Podľa Liber Pontificalis bol Riman a jeho otec sa tiež volal Alexander. V podstate jedinou hodnovernou správou o ňom je, že mal vedúce postavenie v cirkvi a vzhľadom na neskoršie objavenie sa monarchistického episkopátu v Ríme ostáva jeho zákonodarné postavenie nejasné. Sviatok má 3. mája.
Franz Gabriel Alexander

Franz Gabriel Alexander (* 22. január 1891, Budapešť, Maďarsko – † 8. marec 1964, Palm Springs, Kalifornia, USA) bol americký psychiater maďarského pôvodu, predstaviteľ psychoanalýzy.
Emigroval a neskôr založil chicagsky psychologický ústav, v Los Angeles viedol psychosomatický psychologický ústav. Neurózu považoval za zlyhanie jedinca pri úspešnom zvládaní nejakej situácie, nemožnosť nájsť sociálne prijateľné uspokojenie subjektívnych potrieb. Podľa neho je pre človeka veľmi dôležitá emočná korektívna skúsenosť - terapeut v procese terapie reaguje inak ako reagovali rodičia v detstve, pacient to emočne prežíva a začína opravovať svoje postoje.
Ako zakladateľ psychosomatiky dával do vzťahu rôzne somatické problémy s psychickými poruchami (ekzémy a iné dermatologické ťažkosti označil za plač bez sĺz, astmatikov nachádzal v rodinách výkonovo orientovaných matiek).
Renesanční alexandristi

Renesanční alexandristi bola škola renesančného aristotelizmu, ktorej predstavitelia prijímali aristotelizmus vo verzii Alexandra z Afrodízie. Všeobecne sa pojmom Alexandrista označuje privrženec alebo nasledovník Alexandra z Afrodízie.
Aristotelovskú filozofiu chceli rozvíjať tak, že ju zbavovali scholastickej interpretácie. Aristotelovskými metódami a pojmovým systémom aristotelovskej filozofie sa snažili riešiť praktické úlohy a teoretické problémy. V zmysle Alexandra z Afrodízie popierali nesmrteľnosť duše. Zastávali stanovisko determinizmu takým radikálnym spôsobom, že dospievali k popieraniu slobody človeka. Zastávali možnosť prirodzeného vysvetlenia nadprirodzených javov.
Boolova algebra

Boolova algebra je algebrická štruktúra, ktorá modeluje vlastnosti množinových a logických operácií. Je nazvaná podľa írskeho matematika George Boolea.
Boolova algebra je abstraktný formálny systém obsahujúci množinu prvkov (a, b, c, ...), nad ktorou sú definované dve binárne operácie symbolizované pomocou znakov formula_1 a formula_2. Boolova algebra je komplementárny a distributívny zväz pomenovaný podľa Georgea Boolea (1815 – 1864). Boolova algebra je zvláštnym prípadom štruktúry zvanej zväz.
Boolova algebra má interpretácie v rôznych vedných disciplínach, napríklad:
Definícia.
Boolova algebra je definovaná ako distributívny komplementárny zväz. 
Boolova algebra je šestica ("A", ∧, ∨, −, 0, 1), kde "A" je neprázdna množina, 0 ∈ "A" je najmenší, 1 ∈ "A" najväčší prvok, − je unárna operácia (komplement) a ∧, ∨ sú binárne operácie (priesečník, spojenie) na "A", spĺňajúce nasledujúce axiómy.
Vlastnosti.
Pre Boolovu algebru "A" a každé "x", "y", "z" ∈ "A" platí:
Označovanie.
Existujú najmenej tri najznámejšie tradície v označovaní v teórii Boolovej algebry. Vo vyššie použitej definícii sú použité symboly formula_3, ale bežne sú používané tiež formula_4, a na bežné použitie tiež formula_5. Symboly dvojargumentovýh operácií Boolovej algebry sú takmer vždy výberom jedného z páru formula_6, formula_7 alebo formula_8. Označenie operácií jednoargumentovej algebry je menej, v dôsledku toho sa môžeme stretnúť ako so symbolmi formula_9 tak aj formula_10. 
Symboly formula_11 sa často používajú v súvislosti algebrickými teóriami. 
Stretávame sa aj s použitím iných symbolov resp. ich kombinácií (na príklad  &amp;  na miesto  formula_12,  alebo  formula_13  namiesto  formula_14. V oblasti elektroniky a informačných technológií je často používaný ako OR, AND resp. NOT  na mieste  formula_15, formula_12 resp. formula_17.
Príklady.
Používané Boolové algebry.
Najvýznamnejšími príkladmi Boolových algebier sú algebry výrokov (alebo všeobecnejšie Lindenbaumovej algebry formulí) a množinové algebry.
Algebra logiky

Algebra logiky je systém matematickej logiky vypracovaný G. Boolom, časť matematickej logiky založená na použití algebrických metód pri skúmaní logickych objektov - tried, výrokov a i. Systematizátorom algebry logiky je E. Schröder.
Množinová algebra

Množinová algebra alebo algebra množín je Boolova algebra, kde prvky sú podmnožiny danej množiny formula_1, operácia formula_2 je zjednotenie podmnožín a operácia formula_3 je prienik podmnožín množiny formula_1.
Výroková algebra

Výroková algebra je výroková logika, teda Boolova algebra, kde prvky sú výroky a operácia sčítanie je disjunkcia a operácia násobenie je konjunkcia.
Algézia

Algézia (z gr. "algos" - bolesť) je:
Algoritmizácia

Algoritmizácia je utváranie, utvorenie algoritmov; zostavovanie, zostavenie algoritmov. Ak sa podarí algoritmizovať materiálne alebo duševné procesy, je to v mnohých ohľadoch významné. Algoritmizácia duševných procesov (matematických operácií logických dedukcií atď.) je predpokladom toho, že tieto operácie môžu prevziať počítače. Avšak aj vtedy, keď počítač nemáme k dispozícii, možno po úspešnej algoritmizácii pracovať presnejšie a dokonalejšie: dôležité je predovšetkým to, že ten, kto presne dodržiava predpisy algoritmu, nemusí poznať jeho eidetický zmysel, ale len jeho operatívny zmysel.
Alienácia

Alienácia alebo abalienácia alebo odcudzenie:
Alienácia alebo ablienácia je v práve:
Odcudzenie je krádež.
Alifatický uhľovodík

Alifatický uhľovodík je v organickej chémii označenie pre uhľovodík, v molekule ktorého sa nevyskytuje benzénové jadro.
Alifatické uhľovodíky môžu byť podľa štruktúry molekuly
a podľa druhu chemickej väzby
Alkén

Alkény sú nenasýtené uhľovodíky s dvojitou väzbou v reťazci. uhlíka spojené dvojitou väzbou majú sp2 hybridizáciu. 
Názvy.
Alkény sa nazývajú aj alkylény alebo olefíny alebo olefinické uhľovodíky. Triviálny názov "olefín" pochádza z francúzštiny, pretože reakciou eténu s brómom vzniká olejovitý dibromid, ktorý nazvali "gas olefaint", teda v preklade olejotvorný plyn.
Dvojitá väzba a jej charakteristika.
Väzby, ktoré vychádzajú z atómov uhlíka v hybridizácii sp2, majú väzbový uhol 120° (2/3 π rad), preto ležia v jednej rovine. Dvojitá väzba bráni voľnej rotácii, čo umožňuje vznik stereoizomérov. Na uhlíkovom reťazci alkénov, kde sú jednoduché väzby medzi atómami uhlíka, vzniká štruktúrna izoméria. Prekrytie orbitálov p vo väzbe pí je menšie, preto aj jej energia je nižšia než u sigma väzby. Dvojitá väzba C=C je kratšia (134 pm) ako jednoduchá väzba C-C (154 pm), preto je aj pevnejšia. Dvojitá väzba sa u alkénov skladá z jednej pí a jednej sigma kovalentnej väzby.
Názvoslovie.
Systémové názvy alkénov sú odvodené z alkánov výmenou prípony -án za -én. Pri alkénoch existuje izoméria polohy násobnej väzby, preto sa jej poloha označuje lokantom pred príponou "-én" a počet dvojitých väzieb charakteristickou predponou podobne ako u alkínov. Tieto predpony sú uvedené nižšie:
Homologický rad a všeobecné vzorce.
Homologický rad závisí od všeobecného vzorca pre daný alkén. Všeobecné vzorce sú uvedené nižšie.
Zástupcovia.
Etén (etylén) je ľahký bezfarebný plyn sladkastej vône. Je horľavý a v určitom pomere so vzduchom výbušný. Získava sa pri chemickom spracovaní niektorých frakcií ropy. Patrí medzi najvýznamnejšie suroviny v modernej technológii. Vyrába sa z neho napríklad polyetylén (PE), etanol (C2H5OH), vinylchlorid (CH2=CHCl), rozpúšťadlá s Cl a v jeho prítomnosti rýchlo dozrieva ovocie (funguje ako hormón dozrievania).
Propén (propylén) je plynná látka, ktorá sa, podobne ako etén, vyrába z ropy. Používa sa hlavne na výrobu polypropylénu (PP), acetónu (CH3-CO-CH3), kuménu a ďalších organických látok.
Klasifikácia.
Alkény s viacerými dvojitými väzbami sa skrátene nazývajú diény, "triény", ..., "polyény". Podľa toho, ako sú viaceré dvojité väzby v reťazci usporiadané, sa delia na:
Vznik a príprava.
Z halogénuhľovodíkov:
Z alkoholov dehydratáciou:
Dehydrogenáciou alkánov:
Alkidamas z Elaie

Alkidamas z Elaie alebo Alkidamás z Elaie (* 1. pol. 4. stor. pred Kr.) bol rečník a sofista, žiak Gorgiov.
Na rozdiel od Isokrata, ktorý bol tiež Gorgiovým žiakom, dával Alkidamas prednosť hovorenej reči, zdôrazňoval pohotovosť a schopnosť improvizácie a vystupoval proti tým, ktorí vydávali svoje reči iba písomne a starostlivo ich tríbili.
Najvýznamnejším dielom Alkidama je 'Múseion' (Záhrada Múz), v podstate učebnica rečnictva.
Maurice Allais

Maurice Allais (* 31. máj 1911, Paríž, Francúzsko – † 9. október 2010, Saint-Cloud) bol francúzsky ekonóm, ktorý sa zaoberal sa rovnováhou a trhovými kritériami efektivnosti pri efektívnom využití zdrojov, predstaviteľ neoliberalizmu.
V roku 1988 mu bola udelená Nobelova cena „Za prelomové príspevky k teórii trhov a eficientného využívania zdrojov“.
Floyd Henry Allport

Floyd Henry Allport (* 22. august 1890, Milwaukee, Wisconsin, USA – † 15. október, 1978, Los Altos, Kalifornia ) bol americký psychológ, predstaviteľ sociálnej psychológie, tvorca krivky v tvare písmena J, ktorá vyjadruje postupné prispôsobovanie sa jedinca spoločenským normám.
Gordon Willard Allport

Gordon Willard Allport (* 11. november 1897, Montezuma, Indiana, USA – † 9. október 1967, Cambridge, Massachusetts) bol americký psychológ; ovplyvnil utváranie humanistickej psychológie.
Nadväzoval na Wilhelma Sterna a personalizmus.
Odmietal psychoanalytický pohľad na osobnosť na strane jednej a behavioristický na strane druhej s tým, že "prvý ide veľmi do hĺbky a druhý veľmi málo". Uznával rolu minulosti na formovaní osobnosti, odmietal však preceňovanie dávnych detských zážitkov a veril v to, že rozhodujúci pre správanie je aktuálny sociálny kontext jedinca. Zvláštnu pozornosť venoval problematike hodnôt (začal používať škály), vlastnosti (známe je jeho rozlišenie kardinálnych, hlavnych a sekundárnych vlastností) či predsudkov (zaviedol v tejto súvislosti pojem obetný baránok). 
Bol 11. najcitovanejším psychológom v 20. storočí.
Alogický

Alogický (gr.) je nelogický, odporujúci logickým zákonom.
Alogizmus

Alogizmus (gr.) môže byť:
Alokácia zdrojov

Alokácia zdrojov je spôsob, akým ekonomika rozdeľuje svoje zdroje (svoje výrobné faktory) medzi
potenciálne varianty využitia tak, aby vyrobila určitý súbor finálnych statkov.
Rozloženie aktív, zvyčajne podľa typu cenných papierov, môže to byť diferencované aj podľa regiónov alebo meny či priemyselných odborov.
Alomorfizmus

Alomorfizmus je rôznosť štruktúry.
Alopatia

Alopatia je liečebná metóda snažiaca sa v tele vyvolať obranný proces liekmi opačného účinku, pôsobiacimi proti prejavom choroby. Opakom alopatie je homeopatia. Názov "alopatia" ako prvý použil Samuel Hahnemann, zakladateľ homeopatie, pre označenie „klasickej” medicíny. Definícia pojmu je stále predmetom dohadov.
Alotropia

Alotropia alebo alotropizmus (z gr. "allos" – iný, "tropos" – druh, charakter) je vlastnosť prvkov tvoriť viacero modifikácii – kryštálových štruktúr (napr. uhlík môže existovať vo forme grafitu, diamantu a fulerénov). Pojem alotropia zaviedol Jöns Jakob Berzelius. Jednotlivé formy, v ktorých prvky existujú, sa nazývajú alotropické modifikácie, zriedkavejšie alotropy. Alotropické modifikácie sa často medzi sebou výrazne líšia fyzikálnymi vlastnosťami a vzhľadom. Tvorba alotropov je veľmi dôležitá napríklad pri chladnutí železa. Podobná vlastnosť prítomná u materiálov (teda zlúčenín tvorených viac ako jedným prvkom) sa nazýva polymorfia. Tento pojem by takisto nemal byť zamieňaný s pojmom izoméria, ktorá popisuje zloženie a priestorové usporiadanie atómov v molekulách.
Príklady prvkov a ich alotropických modifikácií.
Jedny z najznámejších alotropických modifikácií sú rôzne formy uhlíka. Uhlík má tri hlavné alotropické modifikácie:
Okrem týchto modifikácii bolo teoreticky predpovedaných ďalších asi 300 rôznych alotropických modifikácií uhlíka.
Medzi ďalšie príklady alotropie patria:
Okrem týchto prvkov i ďalšie prvky vykazujú alotropiu.
Alpinizmus

Alpinizmus alebo alpinistika môže byť
Alter ego

Alter ego (lat.) je druhé ja.
Podľa Edmunda Husserla je "Alter ego" modus cudzieho súcna ako prvý stupeň toho, čo je cudzie transcedentálnemu egu.
Alternatíva

Alternatíva môže byť:
Sidney Altman

Sidney Altman (* 7. máj 1939, Montreal, Kanada - † 5. apríl 2022, Rockleigh, New Jersey, USA) bol kanadsko-americký chemik a molekulárny biológ, profesor biológie na Yale University.
V roku 1989 získal Nobelovu cenu za objav katalytickej aktivity ribonukleovej kyseliny spolu s Thomasom R. Cechom.
Altyn-tag

Altyn-tag (- slovenský normovaný názov; po ujgursky "Altyn-tagh"/iné prepisy: "Altyn-tag, Altun-tag(h)" alebo "Astyn-tagh"/iné prepisy: "Astyn-tag, Astun-tag(h)", po čínsky 阿尔金山 - pchin-jin: Ā'ěr jīn shān - slov. prepis: "A er ťin šan") je horské pásmo v Číne na severnom okraji Tibetskej náhornej plošiny dlhé , široké do , vysoké max. 
Súčasť systému Kchun-lun, pokračovanie Nan-šanu. Vo vyšších polohách je púšť, ľadovce, od večný sneh, v nižších polohách chudobné suché horské lúky, na úbočiach ihličnaté lesy. Územie nie je trvalo osídlené.
Alúzia

Alúzia (lat. "alludere" - hrať sa, žartovať) alebo narážka je nepriamy odkaz na iný text alebo realitu, najmä ako rečnícky prostriedok.
Autor alúziou nepriamo vyjadruje vlastnosť osoby alebo veci tým, že ju postaví do protikladu, napr. "Trenčín nie je Praha, žiak ešte zďaleka nie je profesor, krv nie je voda" ..., alebo pri rečníckych prejavoch rečník vyjadrí dôveru svojmu poslucháčovi frázami typu:" Načo vám to vysvetľovať, veď všetci dobre vieme, ako sa žilo za vojny..." Alúzia sa môže zaradiť k názorným ako aj k stimulatívnym prostriedkom. 
V literárnom kontexte funguje ako básnický tróp, je to jeden z princípov medzitextového nadväzovania.
Luis Walter Alvarez

Luis Walter Alvarez (* 13. jún 1911, San Francisco, Kalifornia, USA – † 1. september 1988, Berkeley) bol americký fyzik.
V roku 1968 dostal Nobelovu cenu za vývoj bublinkovej komory a spracovanie údajov z nej, čo viedlo k objavu veľkého počtu tzv. rezonančných stavov.
Abú Nasr Muhammad al-Fárábí

Abú Nasr Muhammad al-Fárábí (* okolo 870, Fáráb v tureckom Churásáne – † 950, Damask), arab. , lat. Alpharabius, známy aj ako" Alfarabi, El Farati, Abunasr a Avenassar" alebo (podľa niektorých zdrojov) "Muhammad ibn Muhammad ibn Tarkhan ibn Uzalagh al-Fárábí", bol perzsko-turecký filozof, predstaviteľ východného islamského aristotelizmu a zakladateľ novoplatónskej islamskej filozofie, jeden z najväčších filozofov a vedcov svojich čias. Arabi ho nazývali „druhý učiteľ“ (prvým učiteľom bol pre nich Aristoteles. Je známy mnohými komentármi k dielam Aristotela a Platóna. Snažil sa o súlad medzi týmito dvoma filozofmi. Chcel vybudovať filozofický systém vychádzajúch z filozofie emanácie v duchu novoplatonizmu.
Iné projekty.
Al-Gáfikí

Al-Gáfikí (‎) celým menom Muhammad ibn Kassum ibn Aslám al-Gáfikí († 1165) bol arabský lekár a botanik žijúci v dnešnom Španielsku.
Napísal dielo s názvom "Sprievodca očného lekára" ( "al-Muršid fí al-Kuhl") s opisom chorôb oka, ale aj hlavy a mozgu.
Zostavil tiež podrobný prírodopis rastlín s názvami v arabčine, latinčine a berberčine. Jeho dielo doplnil najznámejší španielsky botanik a farmaceut Ibn al-Bajtár.
Al-Gazzálí

Abú Hámid Muhammad ibn Muhammad (at-Túsí) al-Gaz(z)álí (iný prepis: ...Ghaz(z)álí) alebo Algazel (* 5. júl 1057, Tús, Chorasán – † 19. december 1111, Tús, Chorasán) bol jeden z najväčších islamských arabských filozofov, islamská obdoba sv. Tomáša Akvinského alebo Ču-Siho.
Al-Gazálí chcel reformovať teológiu islamu a súdil, že v tom, aby človek splnil vyššie ciele, mu nepomôže filozofia, keďže ona neposkytuje človeku možnosť poznať podstatu pravdy, ale osvietenie od boha. Takéto bezprostredné poznanie je možné len na základe mystickej kontemplácie, ktorá má dávať úplnú a neodškriepiteľnú pravdu. Preto treba zavrhnúť všetko, čo je vonkajšie a zmyslové, ovládnuť vášne a celú vôľu sústrediť len na boha, rozum pohrúžiť do kontemplačnej extázy, ktorá poskytuje úplné, i keď nevyjadriteľné poznanie všetkého súcna.
Ambícia

Ambícia (fr.&lt;lat.) je:
Ambiguita

Ambiguita je dvojzmyselnosť, neurčitosť, dvojznačnosť/viacznačnosť slov, pojmov atď.
Druhy ambiguity.
Lexikálná ambiguita.
Je najjednoduchším typom ambiguity, kde jedno slovo má viacej významov. Napríklad anglické prídavné meno "hot" znamená horúci, korenený, najnovší, neznesiteľný, dychtivý, rozčúlený, skvelý, čerstvý, rádioaktívny, sexy, populárny, ukradnutý ai. (v každom prirodzenom jazyku možno nájsť podobné príklady). Lexikálna ambiguita zahŕňa tiež nejednoznačnosť kategórie slova, keď to isté slovo môže byť príslovkou, prídavným menom, podstatným menom i slovesom.
Syntaktická ambiguita (štrukturálna ambiguita).
Syntaktická ambiguita sa môže vyskytnúť s lexikálnou nejednoznačnosťou, aj bez nej. 
Referenčná ambiguita.
Je všadeprítomná forma nejednoznačnosti. Anaforické (odkazové na predchádzajúci kontext) výrazy typu "to" môžu odkazovať takmer na všetko. "Podaj mi to!"
Pragmatická ambiguita.
Objavuje sa, keď hovoriaci H a počúvajúci P sa nezhodnú na tom, čo je okamžitá situácia. S vraví v pondelok „stretnem sa s tebou budúcu stredu“ a predpokladá, že hovorí o pozajtrajšku, ale P si myslí, že ide o stredu budúceho týždňa, takže došlo k chybnej komunikácii. 
Lokálna ambiguita.
Objavuje sa vo vete, kde možno urobiť rozbor podreťazca niekoľkými spôsobmi, ale iba jeden z nich sa zhoduje so širším kontextom celého reťazca.
Fráza alebo veta môže býť syntakticky nejednoznačná, ale sémanticky jednoznačná. Napr. „S1 a S2 a S3“ má dva rôzne rozbory „(S1 a S2) a S3“ a „S1 a (S2 a S3)“, ale rovnaký význam vzhľadom k asociatívnosti konjunkcie a (to ale nemusí byť všeobecne platné a môže záležať na type jazyka a gramatiky). Napríklad ak S2 je žena a S1 a S3 muži alebo naopak, je dôležitý správny rozbor.
Vágnosť je v prirodzených jazykoch obvyklá. Výrok „Vonku je horúco“ sa týka teploty, ale termín „horúco“ je vágny, takže je možná široká interpretácia (pre niekoho je vonku horúco pri 25°C, pre
iného pri 32°C).
Nejednoznačnosť môže vzniknúť i z typu akcie reči: Na otázku „Vieš, koľko je hodín?“ odpovie P „Viem“ alebo „Je pol ôsmej“. Obe odpovede sú správne, ale pýtajúci sa väčšinou chcel vedieť presný čas.
Teudes

Teudes (po špan. "Teudis") bol vizigótskym kráľom v rokoch 531–548. Teudes je meno, ktoré mu pridelil Isidor Sevillský (jeho skutočné meno bolo pravdepodobne Theodorich). Po Amalarichovej smrti bol Teudes, bývalý veliteľ Teodoricha Veľkého, zvolený za kráľa. Hlavné mesto premiestnili z Narbonne do Barcelony. V roku 541 musel čelit Frankom pod vedením Chlotara a Childeberta, ktorí prenikli až k mestám Pamplona a Zaragoza, obliehali ich 49 dní. Po úspešnom bránení boli Frankovia vytlačení z Hispánie. V roku 542 sa však neubránil byzantskej invázii na Ceute.
V roku 548 ho v Barcelone zavraždili.
Ambit

Ambit, krížová chodba alebo kvadratúra (lat. "ambitus") je otvorená stĺpová klenutá chodba obopínajúca z troch alebo štyroch strán rajský dvor pri kostole a najčastejšie v kláštore, do ktorého sa zvyčajne otvára arkádami. Často je doplnená kaplnkami alebo výklenkami a slúžili ako prístrešky pre pútnikov, sprievodom a modlitbám. V kláštore slúži na vzájomné komunikačné prepojenie kláštorného kostola a jednotlivých priestorov na prízemí konventu, prípadne ďalších nádvorí kláštora. Ambit môže byť aj dvojpodlažný, t. j. rovnako riešená chodba je aj na poschodí. Krížová chodba kláštorov a kapitulných kostolov neobopína celú stavbu, ale len prilieha k stavbe z boku. V období baroka sa stavali ambity aj pri významných pútnických kostoloch, mohli napr. obklopovať kaplnku. 
Krížová chodba sa značne vyvinula z rímskeho peristylu, stĺpovej chodby okolo átria, ústredného štvorcového dvora, z neho sa vchádzalo do jednotlivých miestností domu. Rovnaké usporiadanie potom prevzali aj stredoveké univerzity, paláce a ďalšie svetské alebo sakrálne budovy. Od 16. storočia sa základné usporiadanie zachováva, chodby sú ale uzatvorené a namiesto arkád majú okná aby sa dali priestory vykurovať. Krížová chodba sa zachovala v mnohých kláštoroch, ako napríklad v benediktínskom Kláštore v Hronskom Beňadiku alebo v Starom minoritskom kláštore v Levoči 
Terminológia.
Terminológia nie je jednotná, a tak sa pre ambit používa názov krížová chodba a kvadratúra alebo sa tým naopak označuje celý rajský dvor. Názov krížová chodba pochádza z nem. "kreuzgang" a je analógiou ku krížovej ceste a lat. "claustrum" čo znamená uzatvárať. Súvisí to s označením verejnosti neprístupne časti kláštora.
Ambivalencia

Ambivalencia alebo (v prvom a treťom význame aj) ambivalentnosť môže byť:
Amerikanistika

Amerikanistika je vedný odbor, ktorý sa zaoberá štúdiom
V Európe zvykne amerikanistika ad a) zahŕňať aj indianistiku a v rámci nej v prvom rade predkolumbovskú civilizáciu.
Amerikanizácia

Amerikanizácia (iné názvy: amerikanizovanie, poameričťovanie) je prispôsobovanie sa americkým pomerom, t. j. pomerom v Spojených štátoch, resp. prijímanie americkej kultúry.
Amfibólia

Amfibólia (gr.) je:
Amicus Plato, sed magis amica est veritas.

Amicus Plato, sed magis amica est veritas. (lat.) je "Platon je priateľ, ale ešte väčším priateľom je pravda."
Amitóza

 Amitóza alebo fragmentácia je priame delenie bunky bez vytvárania chromozómov. Je to menej častý spôsob delenia, pri ktorom deliace sa jadro vždy obklopuje jadrová blana. 
Jadro sa môže deliť tromi spôsobmi: 
Na rozdiel od ďalších spôsobov delenia buniek - mitózy a meiózy, kde rovnomerné rozdelenie genetického materiálu zabezpečuje mitotický aparát, pri amitóze neexistuje mechanizmus zabezpečujúci spravodlivé rozdelenie genetického materiálu.
Otto Ammon

Otto Ammon (* 7. december 1842, Karlsruhe, Nemecko – † 14. január 1916, tamtiež) bol nemecký antroposociológ spájajúci princípy sociálneho darvinizmu a rasizmu pri analýze sociálnych inštitúcií.
Amnézia

Amnézia (zo – predpona vyjadrujúca zápor a – pamäť) je patologická porucha pamäti, charakterizovaná čiastočnou alebo úplnou stratou pamäti, pričom ostatné mentálne funkcie sú v uspokojivom stave. Pôvod môže byť psychický (vytesnenie) alebo fyziologický (staroba, úraz mozgu). Jestvujú viaceré druhy amnézie. Amnéziu treba odlišovať od zabúdania (v zmysle demencie). 
Vznik.
Vzniká pri rôznych lokálnych poškodeniach či otrasoch mozgu, poruchách vedomia, mrákotných, epileptických a hysterických stavoch alebo po otrave hubami, alkoholom, drogami a napokon aj v traumatických stresov.