Gustav Meyrink

Gustav Meyrink vlastným menom Gustav Meyer (* 19. január 1868 Viedeň, Habsburská monarchia - † 4. december 1932 Starnberg, Nemecko) bol rakúsky spisovateľ. Centrami jeho literárneho života boli Praha a Mníchov, ku ktorým ho viažu aj nešťastné lásky.
Život.
V roku 1868 sa narodil vo Viedni ako nemanželský syn würtemberského štátneho ministra baróna Karl von Varnbüler a zu Hemmingen a dvorskej herečky Marie Wilhelminy Adelheyd Meierovej. Školské roky strávil v Mníchove, Hamburgu a Prahe. Od roku 1884 žil s matkou v Prahe, kde chodil na gymnázium a obchodnú akadémiu. V období 1889-1902 viedol so svojím synovcom Christianom Morgensternom banku "Meier&amp;Morgenstern" v Prahe, ktorej kapitál pochádzal aj z jeho dedičského podielu po otcovi. V roku 1902 bol nespravodlivo obvinený z podvodov a ako zbavený viny súdom bol donútený odísť z bankového domu. V roku 1903 sa zamestnal vo viedenských časopisoch ako redaktor "Lieber Augustin" a "Simplicissimus". V roku 1905 presídlil do Mníchova, kde sa dal na spisovateľskú dráhu. Od 1911 až do svojho skonu 1932 žil v Starnbergu, kde si kúpil vilu za peniaze zarobené publikačnou činnosťou. Jeho román "Zelená tvár" vyšiel v 40 000-ovom náklade a "Golem" v stotisícovom, obidva v nemeckom jazyku. V roku 1919 mu jeho otec chcel prenechať rodové meno von Varnbüler, ale Meyrink ho odmietol. V roku 1927 konvertoval z protestantizmu na mahájána budhizmus. Až do konca života cvičil jógu, ktorá mu pomáhala prekonávať bolesti chrbta spôsobené diabetom.
Ako prvý v nemeckom jazykovom priestore písal Meyrink fantastické romány. Počas svojho skorého tvorivého obdobia vtedajším malomeštiactvom odsudzovaného sa zaoberal prostredím starej Prahy a metafyzickými existenciami ("Golem", "Zelená tvár", "Biely Dominikán" , "Anjel západného okna".) V týchto románoch tak ako aj v rôznych článkoch vyjavil Meyrink ako člen teozofickej lóže "Germania" ezotericko-mystické názory, ktoré pozostávali z religiózno-mesianistických ideí a prvkov budhizmu, tiež z judaistickej a kresťanskej mystiky, teozofie a alchýmie.
V rozenkruciánstve a teozofii 20. storočia, tak ako i zo záujmu o ezoteriku, ťažilo jeho vtedajšie dielo. Meyrink sa zúčastňoval na sedeniach s rakúskym médiom Willi Schneiderom (synom slobodného pána Alberta von Schrenck-Notziga) zároveň s Thomasom Mannom a publikoval state o parapsychológii "Na druhej strane súcna".
Meyrink preložil okrem iného dielo Charlesa Dickensa a Rudyarda Kiplinga. Pre Lipské vydavateľstvo urobil preklad Georgea Sylvestra Vierecksa a Paula Eldridgesa "Mojich prvých 2000 rokov: autobiografia Večného Žida".
Geršom Scholem, jeden z významných odborníkov na židovskú mystiku, navštívil Meyrinka v roku 1921 v Starnbergu, aby s ním diskutoval o jeho románe "Golem". O 60 rokov neskôr charakterizoval Meyrinka "ako jedného z bývalých slávnych spisovateľov, ktorého mimoriadna vloha pre antiobčiansku satiru a mystické písačky spájala s tými, čo tvorili strašné príbehy, čiastočne silného dojmu, ktorých literárna hodnota je v súčasnosti prekonaná, Jorge Luis Borges."
V roku 1958 bola podľa neho pomenovaná Meyrinkgasse vo Viedni-Liesingu.
Dr. Henri Clemens Birven sa zmieňuje vo svojej knihe „Lebenskunst in Yoga und Magie“ (Origo Verlag, Zürich 1953.), že spolu s Meyrinkom a Dr. Ernstom Peithmanom, prominentným predstaviteľom gnosticko-katolíckej cirkvi, robili bádanie mysterióznej identity zakladateľky "Zlatého úsvitu" - (Golden Dawn).
Členstvo v tajných rádoch.
Meyrink bol členom viacerých tajných rádov a zotrvával v telepatickom kontakte s Ramana Maharshi, guruom Paula Bruntonsa.
Dielo.
Meyrinkove romány sú tematicky živené zo zdroja mystiky každého druhu, vyplnené spleťou postáv a ich vzťahov v prvej rovine. V druhej rovine ožívajú symboly z tajných náuk, ktoré sa zjavujú najprv okrajovo, neskôr nadobúdajú dôležitosť a vytvárajú tak druhotný labyrint štruktúr. Okrem toho tu existuje aj vzťah medzi postavou a jej priradeným symbolom. Meyrinkova románová štruktúra je svojím poňatím najbližšie k Jungovmu konceptu archetypov, a z nich je to hlavne "anima", ženský element v duši každého človeka. C.G. Jung aj Meyrink sa zanorili do duchovnej interpretácie alchýmie a jej ústredný motív videli zhodne v chýmickej svadbe, v zrode hermafrodita. Sám Carl Gustav Jung viackrát citoval vo svojom diele Meyrinka, ktorý povýšil ezoterickú tradíciu nad kresťanstvo .