Gérard Oury

Gérard Oury (* 29. apríl 1919, Paríž, Francúzsko† 20. júl 2006, Saint-Tropez, Francúzsko) bol francúzsky filmový režisér, scenárista a herec. Ako režisér rád spolupracoval s Louisom de Funésom, Jeanom-Paulom Belmondom, Bourvilom a Pierrom Richardom.
Životopis.
Gérard Oury je predurčený na svoj debut v kariére herca. Po lekciách Reného Simona vstúpil v roku 1938 na konzervatórium. O tri roky neskôr sa stal prezidentom Comédie-Française. Hral na javisku "Britannicus" (1941) a potom sa usadil v Ženeve, kde hral v päťdesiatich skladbách. Po návrate do Francúzska pri oslobodení si v roku 1948 zahral malú rolu na obrazovke vo filme "Antoine et Antoinette" od režiséra Jacquesa Beckera, zatiaľ čo sa venoval divadelnej kariére. Vo filmoch hrá vedľajšie role záporákov ako napr.: ("Hrdinovia sú unavení"réžia Yves Ciampi) alebo ("Najlepšia časť"réžia Yves Allégret). Unavený hraním malých úloh začal v roku 1959 s písaním scenára filmu "Babette ide do vojny" režiséra Christian-Jaque.
Keď Gérard Oury stál za réžiou, rýchlo našiel úspech. Po komédii "La Main chaude" (1959) a adaptácii thrilleru Frédérica Darda "La Menace" (1960), zaznamenal prvý úspech s filmom "Le crime ne pays pas" (1961), ktorý spojil veľa filmových hviezd. Pre svoj ďalší film "Smoliar" (1964), Gérard Oury spojil duo Louis de Funès a Bourvil, ku ktorému napísal aj scenár. Tento komiksový film určený pre širokú verejnosť sa stretol s veľkým úspechom vďaka komickým situáciám, ako aj odlišnosti hlavných postáv. Na základe úspechu filmu "Smoliar" režisér zopakuje spoluprácu de Funèsa a Bourvila vo filme "Veľký flám" (1966). Klasický film francúzskej kinematografie, ktorý spája v Paríži okupácie Louisa de Funèsa a Bourvila, ktorí vedú letcov do slobodnej zóny a ktorých cesta má mnoho zvratov. V roku 1968 Oury natočil film "Veľký šéf" s Bourvilom a Jeanom-Paulom Belmondom, film zaznamenal vo Francúzsku takmer šesť miliónov vstupov v kinách. Režisér natočil svoj obľúbený historický film "Rozmary mocných" (1971) s Yvesom Montandom, Alice Sapritchovou a Louis de Funèsom. Oury realizuje svoj posledný film s de Funèsom "Dobrodružstvá rabína Jacoba" (1973), ktorý bol prekvapivo obľúbený v USA. Gérard Oury napísal a inscenoval hru "Stop Your Cinema" (1977), ktorá bohužiaľ nemala veľkú obľubu. Film "Útek" (1978) s Pierrom Richardom bohužiaľ nezaznamenal očakávaný úspech ako režisér očakával. Filmom "Eso es" (1982) si režisér opäť získava publikum, pričom vsadil na osobnosť komika a kaskadéra Jeana-Paula Belmonda. V roku 1988 vydal svoje spomienky "Memoirs of Elephant". Po niekoľkých skromne úspešných filmoch ako napr.: "Pomsta opereného hada ("1984), "Lévy a Goliáš" (1987) alebo "Rozchod po francúzsku" (1989). Gérard Oury inscenuje dvoch začínajúcich komických hercov, Christiana Claviera a Catherine Jacob, vo filme "Túžba po zlate" (1992). Vo filme "Vodič a fantóm" (1996) prináša aktuálne herecké duetyPhilippe Noiret a Gérard Jugnot. Posledný film, ktorý režíroval bola komédia "Škorpión" (1999) s vtedy začínajúcim komikom Smaïnom. Film sa bohužiaľ stal obrovským prepadákom.
Gérard Oury zomrel 19. júla 2006 vo svojom dome v Saint-Tropez vo veku 87 rokov, jeho telo bolo pochované v Paríži na cintoríne Montparnasse.