Darwinova cena

Darwinova cena () je ironické ocenenie pre ľudí, „"ktorí sa zaslúžili o zlepšenie ľudského genofondu tým, že sa z neho sami odstránili hlúpym spôsobom"“. Cena je pomenovaná po Charlesovi Darwinovi, zakladateľovi evolučnej biológie. Nejde o žiadne hmotné ocenenie, udeľuje sa na internetovej stránke "DarwinAwards.com" iba ako určité (obvykle posmrtné) uznanie.
Princípom ceny je predpoklad, že ľudská hlúposť, ktorá spôsobí smrť svojmu nositeľovi, je daná geneticky a v duchu Darwinovej teórie prirodzeného výberu sa tak tento nebezpečný gén odstraňuje.
Príbehy ľudí, ktorí si sami privodili kurióznu smrť neuveriteľne hlúpym spôsobom, spočiatku kolovali len pomocou e-mailu. V roku 1993 ich americká biologička "Wendy Northcuttová" začala zbierať a neskôr založila web DarwinAwards.com, na ktorom sa ceny udeľujú.
História.
Pôvod ceny možno vystopovať v príspevkoch v skupinových diskusiách Usenetu už v roku 1985. V jednom z prvých príspevkov zo 7. augusta 1985 sa ceny opisujú ako "posmrtne udeľované ľuďom, ktorí priniesli najvyššiu obeť, aby sa ich gény nedostali do nášho genofondu. Štýl sa počíta, nie každý, kto zomrie na vlastnú hlúposť, môže vyhrať." Tento raný príspevok uvádza príklad osoby, ktorá si pretiahla hlavu cez otvor v predajnom automate a bola rozdrvená, keď sa doň pokúšala vlámať. Ďalším široko rozšíreným raným príbehom, v ktorom sa spomínajú Darwinove ceny, je príbeh JATO Rocket Car, ktorý opisuje muža, ktorý na svoj Chevrolet Impala v arizonskej púšti pripevnil vzletovú jednotku s prúdovým pohonom a ktorý zomrel na úbočí útesu, keď jeho auto dosiahlo rýchlosť 250 až 300 míľ za hodinu (400 až 480 km/h). Tento príbeh neskôr označilo arizonské ministerstvo verejnej bezpečnosti ako "mestskú legendu". Wendy Northcuttová hovorí, že oficiálna webová stránka Darwinových cien, ktorú vedie, sa snaží potvrdiť všetky predložené príbehy a uvádza ich ako "pravdy potvrdené Darwinom". Mnohé z virálnych e-mailov, ktoré kolujú internetom, sú však hoaxy a mestské legendy.
Webovú stránku a zbierku kníh založila v roku 1993 Wendy Northcuttová, ktorá v tom čase vyštudovala molekulárnu biológiu na Kalifornskej univerzite v Berkeley a pokračovala v štúdiu neurobiológie na Stanfordovej univerzite, kde sa venovala výskumu rakoviny a telomerázy. Vo voľnom čase organizovala reťazové listy od rodinných príslušníkov do pôvodnej webovej stránky Darwinových cien, ktorá bola umiestnená v priestore jej osobného účtu na Stanforde. Nakoniec v roku 1998 opustila lavice a v septembri 1999 sa naplno venovala svojej webovej stránke a knihám. Do roku 2002 mala webová stránka 7 miliónov návštev mesačne.
Pri vydávaní prvej knihy sa stretla s určitými ťažkosťami, pretože väčšina vydavateľov jej ponúkla zmluvu len pod podmienkou, že stiahne príbehy z internetu. Northcuttová to odmietla so slovami: "Bola to komunita! To som nemohla urobiť. Aj keď ma to mohlo stáť veľa peňazí, stále som hovorila nie." Nakoniec našla vydavateľa, ktorý súhlasil s vytlačením knihy obsahujúcej len 10 % materiálu zhromaždeného na webovej stránke. Prvá kniha sa ukázala ako úspešná a šesť mesiacov bola uvedená na zozname bestsellerov The New York Times.
Nie všetky ohlasy na uverejnené príbehy Northcuttovej boli pozitívne a občas dostala e-mail od ľudí, ktorí poznali zosnulých. Jeden z nich napísal: "Je to hrozné. Našu komunitu to šokovalo až do špiku kostí. Mali by ste to odstrániť." Northcuttová však povedala: "Nemôžem. Je to príliš hlúpe." Northcuttová ponechala príbehy na webovej stránke a vo svojich knihách, pričom ich uviedla ako "vtipný, ale pravdivý bezpečnostný návod" a spomenula, že deti, ktoré si knihu prečítajú, budú v blízkosti výbušnín oveľa opatrnejšie.
Webová stránka tiež oceňuje čestnými uznaniami jednotlivcov, ktorí prežili svoje nešťastia s neporušenou reprodukčnou schopnosťou. Jedným z príkladov je Larry Walters, ktorý v júli 1982 pripevnil héliom naplnené meteorologické balóny k záhradnej stoličke a vzniesol sa vysoko nad Long Beach v Kalifornii. Dosiahol výšku 16 000 stôp (4 900 m), ale prežil, a bol neskôr pokutovaný za prekročenie kontrolovaného vzdušného priestoru (Walters neskôr upadol do depresie a spáchal samovraždu). Ďalšie čestné uznanie získali dvaja muži, ktorí sa v roku 2001 pokúsili vlámať do domu futbalistu Duncana Fergusona (ktorý mal neslávnu povesť fyzického agresora na ihrisku i mimo neho, so štyrmi odsúdeniami za napadnutie, a ktorý si odsedel šesť mesiacov v glasgowskej väznici Barlinnie), pričom stav jedného z lupičov po konfrontácii s hráčom si vyžiadal trojdňovú hospitalizáciu.
Pravidlá.
Podľa Wendy Northcuttovej je na získanie ceny nutné splniť päť požiadaviek: