burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vlajka štátu Washington

Vlajka štátu Washington bola prijatá dňa 5. mája 1923. 
Opis.
Vlajka má zelený list, v ktorého strede je položená pečať štátu. Tá zobrazuje portrét prezidenta Georga Washingtona na modrom kruhovom pozadí. Okolo modrého poľa je žlté medzikružie nesúce nápis: "The Seal of the State of Washington" (slovensky:"Pečať štátu Washington 1889"). Zatiaľ čo pečať bola prijatá ešte pred vstupom štátu do Únie v roku 1889, vlajka bola prijatá až dňa 5. mája 1923, teda takmer tridsať rokov po vstupe. 
Zaujímavosť.
Ide o jedinú vlajku zo všetkých vlajok štátov Spojených štátov, ktorá má zelený list, a ktorá zobrazuje portrét určitého skutočného človeka - prezidenta Georga Washingtona.
Mantova (mesto)

Mantova je talianske historické mesto v Lombardsku. Je sídlom rovnomennej provincie a zároveň sídlom diecézy. V roku 70 pred Kr. sa v okolí Mantovy narodil Vergilius, jeden z najznámejších občanov. Mantovu spomína aj William Shakespeare vo svojej hre Rómeo a Júlia; je to miesto, kam je Rómeo donútený utiecť do vyhnanstva z Verony pred pomstou Kapuletovcov, a aj Giuseppe Verdi v opere Rigoletto.
Mantova má 47 630 obyvateľov. Leží na rieke Mincio asi 35 km juhozápadne od Verony. Od severu je mesto chránené tromi umelo založenými jazerami: Lago Superiore, Lago di Mezzo, Lago Inferiore.
Peugeot 407

Peugeot 407 je stredná trieda automobilov francúzskej automobilky Peugeot. V roku 2004 nahradil úspešný model 406. Peugeot 407 má niektoré spoločné komponenty s Citroën C5 a vyrába sa v Rennes v Brittany.
Pre tento model je príznačná predná časť, ktorá pripomína široké otvorené „ústa“ a svetlá, ktoré zasahujú hlboko do bokov karosérie.
Peugeot 407 je porovnateľný s Volkswagen Passat. Vo Francúzsku je na čele trhu a aj v ďalších štátoch Európy má značný objem predaja. Vozidlo je celkovo na vysokej technickej úrovni, čo je porovnateľné s nemeckými značkami (5 hviezdičiek NCAP, filter pevných častíc, ESP, ASR). Od konca roka 2005 je v ponuke kupé, ktoré na rozdiel od predchádzajúcej série nevzniklo u Pininfarina, ale v Turíne a vyrába sa so sedanom v Rennes. Obzvlášť populárne je veľké kombi s označením SW a nie ako bolo zvyčajné pomenovanie s PSA. SW možno objednať s veľkou sklenenou strechou, ktorá ovplyvňuje vnútorný priestor vizuálnou priestrannosťou.
Karosérie.
Momentálne sú v ponuke karosérie sedan, kombi (SW pre "Station Wagon") a kupé v nasledujúcich výbavách:
Motorizácia.
Zážihové
Vznetové
Všetky dieselové motory sú sériovo vybavené filtrom pevných častíc FAP.
Facelift 2006.
Peugeot 407 dostal v lete 2006 ľahký facelift. Facelift sa týkal hlavne vonkajšieho vzhľadu automobilu, napr. bola pochrómovaná predná maska chladiču, zmenený bol dizajn kolies... Ďalej nasledujú dva nové vznetové motory (2,2 litrový motor s výkonom 125 kW a 2,7-litrový V6 twin-turbo so 150 kW).
Facelift 2008.
Na jeseň 2008 dostal Peugeot 407 ďalšie zmeny vo vzhľade. To zahŕňalo vystúpenie predovšetkým nových zadných svetiel s bielymi blinkrami na sedane a kombi, v ktorých je diódové osvetlenie, upravený zadný nárazník a nižšie umiestneným miestom na evidenčné číslo vozidla.
Výbava bola doplnená o optimalizované ovládanie klimatizácie, nové telematické systémy a doplnenie parkovacích senzorov na prednú časť vozidla. Pribudol aj silnejší 2,0HDi.
407 kupé.
Kupé malo svoju oficiálnu svetovú premiéru na 61. IAA autosalóne v roku 2005 vo Frankfurte nad Mohanom. Rozmerovo sa v porovnaní s predchodcom 406 kupé zmenila dĺžka (4,82 metra) a šírka vozidla (1,87 metra). 
Motory v kupé.
Zážihové
Vznetové
Bezpečnosť.
Pri Euro NCAP- Crashteste dosiahol päť z piatich možných hviezdičiek.
Pasažieri sedanu a SW sú chránený 9 airbagmi: vodičov airbag, spolujazdcov airbag, v predu a vzadu 4 bočné airbagy, dva priebežné hlavové airbagy vľavo a vpravo na hlavu a kolenný airbag pre vodiča.
Soňa Kovačevičová

PhDr. Soňa Kovačevičová, DrSc. (* 12. december 1921, Liptovský Mikuláš - † 27. december 2009, Bratislava) bola významná slovenská etnografka.
Život.
V rokoch 1939 až 1944 študovala na Univerzite Komenského v Bratislave najprv germanistiku a romanistiku a neskôr etnografiu, archeológiu a dejiny umenia.
Po ukončení štúdií pracovala s dvoma vynútenými prestávkami, keď bola prepustená z politických dôvodov, v Národopisnom ústave Slovenskej akadémie vied.
V roku 1991 jej bola udelená Národná cena Slovenskej republiky.
Kevin Andrew Lynch

Kevin Andrew Lynch (* 7. január 1918, Chicago, Illinois, USA – † 25. apríl 1984, Aquinnah, Massachusetts) bol americký architekt, teoretik urbanizmu a vedúca osobnosť environmentálnej urbanistickej tvorby 2. polovice 20. storočia.
Vo svojej najzásadnejšej práci "The Image of the City" sformuloval Kevin Lynch okrem základných prvkov aj nové hodnotiace kritérium mesta "imageability".
Životopis.
Narodil sa v tretej generácii rodiny pochádzajúcej z Írska.&lt;br&gt;
Študoval na Yale University ( 19351937 ) v Taliesine pod vedením Franka Lloyda Wrighta ( 19371940) a v roku 1947 absolvoval Massachusetts Institute of Technology, kde pôsobil od roku 1948 ako inštruktor a od roku 1949 ako asistent. V roku 1955 sa stal docentom a v roku 1963 profesorom na Massachusetts Institute of Technology.
Ovplyvnil oblasť urbanizmu svojimi prácami na tému teórie formy mesta, hlavne v oblasti vnímania prostredia a jeho vplyvu na proces urbanistickej tvorby. Popri teoretickej práci sa podieľal na rozsiahlej urbanistickej a plánovacej praxi v celej rade amerických miest, napr. Boston, Dallas, Minneapolis, Los Angeles, San Diego.
Publikované práce.
Kompletná literárna pozostalosť je k dispozícii v knižnici Massachusetts Institute of Technology, Cambridge, Massachusetts, USA.
Richard Karp

Richard Manning Karp (* 3. január 1935, Boston, Massachusetts, USA) je americký informatik. Je známy najmä vďaka výskumu v oblasti teórie algoritmov a výpočtovej zložitosti, za ktorý dostal v roku 1985 dostal Turingovu cenu. Zaoberá sa však aj mnohými ďalšími oblasťami informatiky a operačnej analýzy, ako sú napríklad kombinatorické algoritmy alebo bioinformatika.
Život.
Richard Karp sa narodil v roku 1935 v Bostone, Massachusetts, USA ako syn Abrahama Karpa a Rose Karpovej. Mal troch mladších súrodencov: Roberta, Davida (profesor sociológie na Vysokej škole v Bostone) a Carolyn. Študoval na Harvardovej univerzite, kde v roku 1955 získal titul bakalára, v roku 1956 titul magistra a v roku 1959 titul PhD. v oblasti aplikovanej matematiky.
Po ukončení štúdií začal pracovať pre IBM vo Výskumnom centre Thomasa J. Watsona. V roku 1968 sa stal profesorom informatiky, matematiky a operačnej analýzy na Kalifornskej univerzite v Berkeley, kde, až na štvorročné obdobie pôsobenia na Washingtonskej univerzite, zotrval dodnes.
Práca.
V roku 1971, spolu s Jackom Edmondsom, objavil tzv. Edmonsov-Karpov algoritmus (často zamieňaný za Fordov-Fulkersonov algoritmus, ktorého je špeciálnym prípadom) na hľadanie maximálneho toku v sietiach. V roku 1972 publikoval významný článok v oblasti výpočtovej zložitosti, "Reducibility Among Combinatorial Problems", v ktorom o 21 problémoch dokázal, že sú NP-úplné. V roku 1973, spoločne s Johnom Hopcroftom, publikoval Hopcroftov-Karpov algoritmus, ktorý je dodnes najefektívnejšou metódou na hľadanie maximálneho párenia v bipartitných grafoch.
V roku 1980 spolu s Richardom Liptonom dokázal tzv. Karpovu-Liptonovu vetu, významný výsledok v teórii booleovských obvodov. V roku 1987 spolu s Michaelom Oserom Rabinom objavil tzv. Rabinov-Karpov algoritmus na vyhľadávanie v texte.
V roku 1985 dostal Turingovu cenu najmä za svoju prácu v oblasti výpočtovej zložitosti a teórie algoritmov, pričom v zdôvodnení sa špeciálne zdôrazňuje jeho prínos teórii NP-úplnosti.
Karol Pagáč

kpt. Karol Pagáč (* 19. november 1916, Krásno nad Kysucou - † 15. september 1944, Dukla) bol slovenský učiteľ, vojnový veliteľ.
Život.
Narodil sa 19. novembra 1916 na fare v obci Krásno nad Kysucou. Jeho otec pôsobil ako staničný robotník na miestnej železničnej stanici a matka pracovala ako obuvníčka v neďalekej Čadci. Doštudoval ľudovú školu v Krásne, meštianku v Žiline a v Čadci. V roku 1936 zmaturoval na učiteľskom ústave v Modre. Po skončení štúdií odišiel pôsobiť ako učiteľ do Krásna - Kalinova, neskôr v Turzovke a vo Vysokej nad Kysucou. V škole vyučoval hru na husle a učil cudzie jazyky. V roku 1940 založil v Čadci spevokol kysuckých učiteľov. V roku 1941 narukoval do slovenskej armády a nasadili ho v rámci Rýchlej divízie na ruskú frontu. Tu spoznal všetky hrôzy vojny, likvidáciu nepohodlných osôb pre nacistickú ideológiu, čím sa vytvoril jeho svetonázor a nechuť ku všetkému, čo predstavovala agresia Nemecka v okupovaných územiach Sovietskeho zväzu. 
Na fronte sa stal pobočníkom veliteľa slovenskej posádky v Odese. Neskôr prešiel so skupinou vojakov k partizánom, v decembri 1943 mu za vojenské zásluhy v partizánskej jednotke udelili hodnosť kapitán. V máji 1944 sa stal veliteľom 5. práporu 3. brigády 1. československého armádneho zboru v ZSSR. Karol Pagáč padol pri útoku svojho oddielu samopalníkov 15. septembra 1944 na prístupoch k mestu Dukla.
Bol vyznamenaný im memoriam sovietskou medailou Za odvahu v roku 1970. Na bývalej budove Základnej školy v Krásne nad Kysucou sa nachádza dodnes jeho pamätná tabuľa. V Odese je po ňom pomenovaná škola. V knihe "Dlhá noc katakomb" (Emil Kadnár, 1972) je opísaný život Slovákov v Odese, kde pôsobil aj Karol Pagáč. Jeho meno je zvečnené aj v knihách: "Odeskí partizáni" (Juraj Červenák, 1974) a v knihe "Príbehy odvážnych" (Milan Varsik, 1979). Známy je ako jedna z vedúcich osobností rozvoja Kysúc a ako osobnosť, ktorá pôsobila na Ukrajine, v Odese a podporou hudby na Kysuciach.
William Kahan

William Kahan (* 5. jún 1933, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadský matematik a informatik, ktorý sa zaoberal predovšetkým numerickou analýzou. Je autorom štandardu IEEE 754-1985 na výpočty s pohyblivou rádovou čiarkou, ako aj Kahanovho sčítavacieho algoritmu, ktorý minimalizuje chyby, ktoré vznikajú pri počítačovom sčítavaní dlhších postupností reálnych čísel uložených vo formáte s pohyblivou rádovou čiarkou. Za svoju prácu v oblasti výpočtov s pohyblivou rádovou čiarkou dostal v roku 1989 Turingovu cenu.
Pedagogická fakulta Univerzity Komenského

Pedagogická fakulta Univerzity Komenského môže byť:
Peugeot 307

Peugeot 307 je osobný automobil automobilky Peugeot. Predchodca bol Peugeot 306 a prvá 307 bola vyrobená v roku 2001. V roku 2002 získala ocenenie Auto roka.
307 bol k dispozícii, v závislosti na modeli, s rôznymi motormi. Vlajková loď triedy 307 je 307 Cabriolet-Coupé s označením CC s elektrohydraulickou sklápateľnou strechou. V máji 2005 dostala 307 facelift s pozmenenou prednou časťou a nové zadné svetlá. V septembri 2007 bol nahradený model 307 nástupcom Peugeot 308, kombi / SW a CC prišli o niekoľko mesiacov neskôr. Na niektorých trhoch (Čína, Južná Amerika), je 307 v ponuke doteraz.
Karosérie.
307 bola ponúkaná v šiestich rôznych karosárskych úpravách:
Motorizácia.
Zážihové
Vznetové
Červené "i" na HDi nápise dávalo vedieť o silnejšej verzii dieselového motora v 307
307 SW/Break (2002–2008).
Peugeot 307 break/SW je vybavená odnímateľnými zadnými sedadlami v druhej a tretej rade. V sedem miestnej verzii je tretia rada sedadiel určená predovšetkým pre deti. 307 SW je na rozdiel od 307 Break vybavená ešte aj panaromatickou sklenenou strechou ktorá sa dá zvnútra zatieniť elektrickou roletou. Oproti ostatným verziám 307 je SW a break vybavená strešnými lyžinami.
V lete 2005 dostala 307 novú prednú časť ktorá nápadne pripomína predok Peugeotu 407
307 CC (2003–2008).
307 CC sa objavil v polovici roku 2003 ako štvormiestne Coupé-Cabriolet s dvojdielnou elektro-hydraulickou sklápateľnou strechou hardtop, ktorá bola vyvinutá firmou Magna Car Top Systems. Vozidlá s podobne riešenou strechou boli Peugeot 206 CC (strecha od Heuliez), 207 CC (Edscha) alebo Renault Mégane CC (Karmann). 307 CC je nižšia a dlhšia ako verzia sedan a predné okno má viac pretiahnuté dozadu. Na zadné veko kufra môže byť namontovaný batožinový nosič s nosnosťou .
Aj 307 CC dostala v roku 2005 novú prednú časť ako sedan a SW/Break.
Motorizácia.
Peugeot 307 CC bol vybavený tromi rôznymi benzínovými motormi a od septembra 2005 aj 2,0 HDi dieselovým motorom. Benzínové verzie boli dodávané s 5-rýchlostnou prevodovkou a pre 136 koňové verzie bola v ponuke 4-stupňová automatická prevodovka so systémom Tiptronic. Dieselové verzie boli na rozdiel od benzínových vybavené 6-stupňovou prevodovkou. Motory a prevodovky pochádzajú z rady peuget 407. Pre všetky verzie CC bol dostupný Tempomat a parkovací asistent.
Zážihové
Vznetové
Stiahnutie na opravu.
V auguste 2007 musel Peugeot v strednej a severnej Európe stiahnuť na opravu približne 240 000 vozidiel typu 307 s rokom výroby 2003 až 2005 vzhľadom na technické problémy brzdového systému ABS a ESP.
Vlajka štátu Aljaška

Vlajka štátu Aljaška bola prijatá dňa 2. mája 1927.
Opis.
Vlajka Aljašky má modrý obdlžníkový list so zlatým súhvezdím Veľký voz v žrďovej a strednej časti a zlatou Severkou v hornom cípe vlajky. Modrá farba symbolizuje nebo, more a horské jazerá. Severka polohu štátu.
Autor.
Autorom vlajky bol v roku 1927 trinásťročný chlapec Benny Benson. Narodil sa v dedine Chignik, potom vyrastal v meste Seward. V trinástich rokoch sa prihlásil so svojim návrhom do sútaže o vlajku Aljašky a zvíťazil. Za víťazný návrh vlajky dostal 1000 dolárov na školu, hodinky a výlet do Washingtonu DC. 
Pieseň.
Jedným z ďalších symbolov Aljašky súvisiacim s vlajkou je štátna pieseň "Alaska's Flag" ("Aljašská vlajka"), ktorú vytvorili Marie Drake a Elinor Dusenbury.
Text.
Eight stars of gold on a field of blue,
Alaska's flag, may it mean to you,
The blue of the sea, the evening sky,
The mountain lakes and the flowers nearby,
The gold of the early sourdough's dreams,
The precious gold of the hills and streams,
The brilliant stars in the northern sky,
The "Bear," the "Dipper," and shining high,
The great North Star with its steady light,
O'er land and sea a beacon bright,
Alaska's flag to Alaskans dear,
The simple flag of a last frontier.
Sľub vernosti

Sľub vernosti alebo prísaha vernosti vlajke Spojených štátov amerických (anglicky: "The Pledge of Allegiance to the flag of the United States of America") je prísahou lojality Američanov svojej krajine. Pôvodný text napísal Francis Bellamy už v roku 1832. So sľubom sa možno stretnúť na mnohých rôznych verejných akciách, v niektorých štátoch recitujú sľub vlajke študenti a učitelia základných a stredných škôl každé ráno (napr. v štáte New York).
Počas recitácie prísahy je nutné stáť v pozore s pravou rukou na srdci. Civilisti stoja s obnaženou hlavou čelom k vlajke. Uniformované osoby sľub nerecitujú, iba salutujú.
Text prísahy.
Súčasný text prísahy vernosti používaný od roku 1954:
Historický vývoj textu.
"“I pledge allegiance to my flag and the republic for which it stands: one nation indivisible with liberty and justice for all.”"
"I pledge allegiance to my flag and to the republic for which it stands: one nation indivisible with liberty and justice for all."
"I pledge allegiance to the flag of the United States and to the republic for which it stands: one nation indivisible with liberty and justice for all."
"I pledge allegiance to the flag of the United States of America, and to the republic for which it stands: one nation indivisible with liberty and justice for all."
"I pledge allegiance to the flag of the United States of America and to the republic for which it stands: one nation under God, indivisible, with liberty and justice for all."
Mladen Grdović

Mladen Grdović (* 28. júl 1958, Zadar) je chorvátsky spevák a hudobný skladateľ.
Pianista

Pianista môže byť:
Jozef Gábriš

Jozef Gábriš (* 25. jún 1933, Bratislava – † 18. apríl 1994, Bratislava) bol slovenský letecký modelár. 
Patril medzi najznámejších a najúspešnejších leteckých modelárov bývalého Česko-Slovenska. Pôsobil vo viacerých kategóriách leteckých modelov, ale najúspešnejší bol v kategórii upútaných akrobatických modelov (F2B) .
V tejto kategórii získal prvý titul majstra sveta už v roku 1958 v Belgicku, na svojom vôbec prvom medzinárodnom vystúpení v tejto kategórii. Ako vtedy napísal časopis Modelář: "Doslova ohromil svojim výkonom zbor medzinárodných rozhodcov". Potom o osem rokov neskôr, na leteckej základni RAF, vo Swinderby, získal svoj druhý titul majstra sveta. V roku 1968 si tento úspech zopakoval - vo fínskych Helsinkách získal tretí titul majstra sveta. Štvrtý titul mu ušiel "len o palec" v roku 1972.
Chronológia úspechov.
Majstrovstvá Európy.
Jeho najúspešnejším a dnes vlastne legendárnym modelom, bol model Super Master, ktorý sa stal základom pre celý rad podobne konštrukčne riešených modelov ďalších pilotov. Jeho pohon zabezpečoval tak isto v tej dobe legendárny motor česko-slovenskej výroby - MVVS 5,6A.
Externé odkazy.
Jozef Gábriš a jeho legendárny Super Master
Sóiči Noguči

Sóiči Noguči (* 15. apríl 1965, , ) je japonský astronaut, zamestnanec japonskej kozmickej agentúry JAXA. Roku 2005 uskutočnil krátkodobý kozmický let na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V decembri 2009 do vesmíru odštartoval druhýkrát, tentoraz na pol roka. 
Život.
Inžinier.
Sóiči Noguči sa narodil v Jokohame, detstvo prežil v blízkom meste Čigasaki. Vyštudoval Tokijskú univerzitu - bakalárom sa stal v roku 1989, magistrom v roku 1991. Po škole pracoval v spoločnosti (IHI). 
Kozmonaut.
V máji 1996 bol vybraný medzi astronautov oddielu JAXA. Od augusta 1996 prechádzal všeobecným výcvikom v Johnsonovom stredisku NASA v Houstone. V apríli 1998 získal kvalifikáciu letového špecialistu raketoplánu. Potom zostal v Houstone v oddelení užitočného nákladu a modulov (). Júl - august 1998 strávil na stáži v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku. 
V apríli 2001 bol určený do posádky letu STS-113 plánovaného na júl 2002, neskôr bol preradený na let STS-114 určeného na apríl 2003. Po mnohých odkladoch vzlietol raketoplán Discovery na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) až 26. júla 2005. Let STS-114 trval 13 dní, 21 hodín, 32 minút. Počas letu vykonal Noguči tri výstupy do otvoreného vesmíru s celkovou dĺžkou 20 hodín a 5 minút. 
Od januára 2006 sa v CPK pripravoval na dlhodobý let na ISS, v auguste 2006 bol predbežne určený za náhradníka Kóičiho Wakatu v Expedícii 16 na ISS a začal prípravu na let Sojuzom, ale čoskoro bol z posádky odvolaný. V dňoch 16. - 27. januára 2007 absolvoval so Saližanom Šaripovom výcvik na prežitie v lesoch za Moskvou. Od februára 2007 sa vrátil k úlohe náhradníka Wakatu, tentoraz v Expedícii 18, so štartom v marci 2009. 
V máji 2008 JAXA oznámila zaradenie Nogučiho do posádky Expedície 22/23 so štartom v Sojuze TMA-17 v decembri 2009. K stanici odštartoval s kolegami Olegom Kotovom a Timothy Creamerom 20. decembra 2009. Po 163 dňoch 5 hodinách a 33 minútach kozmického letu bezpečne pristál v Kazachstane v návratovej kapsuli tej istej lode. 
Sóiči Noguči je ženatý, má dve deti.
Peugeot 308

Peugeot 308 je osobný automobil nižšej strednej triedy výrobcu Peugeot. Oficiálne bol predstavený 5. júna 2007 v Barcelone. Predaj začal 20. septembra 2007. 
Motorizáciu predstavovali štyri benzínové a tri dieselové motory. Benzínové motory 1,4i 70kW, 1,6i 88kW ako aj dva turbomotory 1,6i 110kW (103kW v kombinácii so 4-stupňovou automatickou prevodovkou) a 128kW. Dieselové motory 1,6 HDi 66kW a 80kW ako aj 2,0 HDi 100kW. Tri zo siedmich motorov sú vybavené 5-stupňovou prevodovkou, zvyšné dva silnejšie dieselové motory a silnejší benzínový motor majú 6-stupňovú prevodovku.
V spojení so 175 koňovou benzínovou verziou motora je peugeot 308 vybavený agresívnejšou prednou časťou a športovými doplnkami. Kombiverzia (SW) 308 prišla na trh začiatkom jari 2008, a tak isto ako jej predchodca Peugeot 307 SW bola vybavená sklenenou panoramatickou strechou. Kabriolet 308 CC je na trhu od začiatku jari 2009.
V roku 2011 dostal Peugeot 308 a jeho verzie 308 SW a 308 CC facelift, ktorý priniesol mnohé exteriérové a interiérové zmeny.
Motory.
Benzínové motory:
Dieselové motory:
308 CC.
308 CC nastúpilo v marci 2009. Je to štvormiestny automobil typu Coupé-Cabriolet s elektro-hydraulickou sklápatelnou strechou. Peugeot 308 CC bol ponúkaný najskôr s dvomi motormi a to s benzínovým 1,6i a dieselovým 2,0 HDi. Od júla prišiel nový prepracovaný dieselový 1,6 HDi motor s 82 kW ako aj benzínový 1,6i Turbo so 110 kilowatovým výkonom. Benzínové verzie spolupracovali s 5-stupňovou prevodovkou, VTi malo aj 6-stupňovú prevodovku a pre 150 koňovú verziu bola v ponuke aj 6-stupňová automatická prevodovka. Oba dieselové motory boli dodávané so 6-stupňovou prevodovkou a 2,0 HDi aj so 6-stupňovou automatickou prevodovkou.
Zážihové
Vznetové
Modelové zmeny 2009.
Pre rok 2009 bol Peugeot 308 technicky prepracovaný. Dizajn zostal nezmenený. Na 2.0 HDi motore bol zvýšený výkon na 104 kW a spĺňa emisnú normu EURO 5 a priemerná spotreba sa znížila na 5,3 l/100 km.
Motor 1.6i THP 112 kW spotrebuje vďaka novej 6-stupňovej prevodovke a ľahkým hliníkovým diskom 7,0 l/100 km.
Timothy Creamer

Timothy John Creamer (* 15. november 1959, Fort Huachuca, Arizona, USA) bol pôvodne letec armády USA, od júna 1998 je americkým astronautom, členom oddielu kozmonautov NASA. Ako člen Expedície 22 a 23 na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS) odštartoval 20. decembra 2009 do kozmu na palube Sojuzu TMA-17.
Život.
Vojak.
Narodil sa vo Fort Huachuca v Arizone. Detstvo prežil v meste Upper Marlboro v Marylande, roku 1978 ukončil strednú školu v blízkom Forestville. Roku 1982 získal bakalársky titul z chémie na Loyola College v Baltimore. Potom slúžil v armáde. Roku 1992 získal magisterský titul z fyziky na "Massachusetts Institute of Technology". Slúžil v kozmickom veliteľstve armády USA ("Army Space Command") v Houstone. Od roku 1995 bol preložený do Johnsonovho vesmírneho strediska stále v Houstone, tu bol vedúcim skupiny testujúcej vybavenie Space Shuttle pred štartom.
Astronaut.
Neúspešne sa prihlásil sa do 15. a 16. náboru astronautov NASA v rokoch 1995 a 1996. Úspech slávil až na tretíkrát, v 17. nábore prebiehajúcom v rokoch 19971998. Astronautom sa stal 4. júna 1998. Absolvoval všeobecnú kozmickú prípravu a získal kvalifikáciu letový špecialista.
Po ukončení základného výcviku naďalej pracoval v houstonskom stredisku NASA. Do posádky bol prvýkrát zaradený v februári 2007, kedy sa stal náhradníkom Timothyho Kopru, ktorý mal odštartovať na ISS v januári 2009 pri lete STS-127. Let STS-127 bol nakoniec odložený na júl 2009.
V septembri 2008 bolo oficiálne potvrdené vymenovanie Creamera do Expedície 22 so štartom na lodi Sojuz TMA-17. K stanici odštartoval s kolegami Olegom Kotovom a Sóičim Nogučim 20. decembra 2009. Po 163 dňoch pobytu vo vesmíre sa na palube rovnakého Sojuzu vrátil na Zem. Kvôli pristátiu musela stanica ISS upraviť svoju výšku a klesnúť o nižšie. Pristávací modul sa dotkol kazašskej stepi 2. júna 2010 o 3:25 UTC.
Je rozvedený, s bývalou manželkou Margaret E. Hammerovou má dvoch synov.
Maxim Viktorovič Surajev

Maxim Viktorovič Surajev (; * 24. máj 1972, Čeľabinsk) je bývalý ruský kozmonaut, v rokoch 1997 až 2016 bol aktívnym členom oddielu kozmonautov CPK. Ku svojmu prvému kozmickému letu na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) odštartoval 30. septembra 2009 a vo vesmíre strávil takmer 170 dní. 
28. mája 2014 letel na ISS po druhýkrát v rámci Expedícií 40/41. Od roku 2016 je poslancom Štátnej dumy Federálneho zhromaždenia Ruskej federácie za stranu Jednotné Rusko.
Život.
Mladosť.
Maxim Surajev pochádza z Čeľabinska, po strednej škole študoval na Kačinskej vojenskej vysokej leteckej škole, absolvoval ju v roku 1994. Roku 1997 získal druhý diplom, tentoraz na Žukovského vojenskej leteckej inžinierskej akadémii. 
Kozmonaut.
Po skončení štúdia bol 24. júna 1997 zaradený do oddielu kozmonautov CPK, nezvyčajne ešte pred odporúčaním Štátnej medzirezortnej komisie, ktoré získal 28. júna 1997. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 1. decembra 1999 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut. 
Od januára 2000 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V júli 2005 sa stal členom skupiny 15/16/17, z ktorej mali byť zostavené posádky Expedície 15 až 17. V máji 2006 bol menovaný do záložnej posádky Expedície 17 (odštartovala v apríli 2008). Paralelne bol v auguste 2007 predbežne zaradený do záložnej posádky Expedície 19 (odštartovala v marci 2009). Od júla 2008 sa pripravoval na svoj prvý let v posádke Expedície 21. 
Súčasne s kozmonautickým výcvikom do roku 2007 študoval právo na Ruskej akadémii štátnej služby. 
Do kozmu k prvému letu odštartoval 30. septembra 2009 na palube lode Sojuz TMA-16 spolu s kolegom z Expedícia 21 Jeffrey Williamsom a vesmírnym turistom Guyom Laliberté. Po obvyklom dvojdňovom lete sa Sojuz spojil s ISS. 
Maxim Surajev je ženatý, má dve dcéry.
Alan Kay

Alan Curtis Kay (* 17. máj 1940, Springfield, Massachusetts, USA) je americký informatik. Je známy najmä vďaka priekopníckej práci v oblasti objektovo orientovaného programovania a GUI využívajúcich okná. Bol jedným zo spolutvorcov programovacieho jazyka Smalltalk. Za svoju prácu v oblasti objektovo orientovaného programovania dostal v roku 2003 Turingovu cenu.
Beck (hudobník)

Beck Hansen (rodený Bek David Campbell, * 8. júl 1970) je americký hudobník, skladateľ a multi-inštrumentalista známy pod umeleckým menom Beck. Pre svoju pop artovú koláž hudobných štýlov, rôznorodé a ironické texty, postmodernú kompozíciu zahŕňajúcu samplovanie, bicí automat, živý orchester a rôzne efekty, je uznávaný kritikmi a je považovaný za jedného z najinovatívnejších a najkreatívnejších predstaviteľov alternatívneho rocku v deväťdesiatych rokoch a prvej dekáde 21. storočia. Je najznámejší hlavne svojím zlomovým hitom „Loser“ z roku 1994.
Tuluman

Tuluman je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Ostrovy admirality, asi južne od ostrova Lou. Ostrov je tvorený prevažne ryolitovými lávami a vznikol počas erupcie v rokoch 1953 až 1957. Lávy a pyroklastiká rovnakého veku sa dajú nájsť aj na ostrove Lou a celý komplex pravdepodobne predstavuje vyčnievajúce okraje masívnejšej podmorskej kaldery. Ryolitové obsidiány podobného zloženia ako na Tulumane sa dajú nájsť aj na vzdialenejších ostrovčekoch Pam Lin a Pam Mandian.
John Denver

John Denver, vlastným menom Henry John Deutschendorf, Jr, (* 31. december 1943, Roswell, Nové Mexiko, USA – † 12. október 1997 Pacific Grove, Kalifornia) bol americký country/folkový spevák a skladateľ a folkrockový hudobník. 
Bol jedným z najpopulárnejších umelcov sedemdesiatych rokov, pokiaľ ide o predaj nahrávok. Nahral a vydal okolo 300 piesní, z ktorých približne 200 sám zložil. Piesne ako „Leaving On a Jet Plane“ (1967), „Take Me Home, Country Roads“ (1971), „Rocky Mountain High“ (1972), „Sunshine on My Shoulders“ (1973), „Thank God I'm a Country Boy“(1974), „Annie's Song“ (1974) a „Calypso“ (1975) sú známe po celom svete. Denver bol nazývaný "básnikom pre planétu", "syn matky prírody" (odvodené od piesne The Beatles „Mother's Nature Son“, ku ktorej vytvoril cover verziu) a "najlepší priateľ piesne".
V roku 1994 publikoval svoju vlastnú autobiografiu "Take Me Home". V roku 1996 bol uvedený do skladateľskej siene slávy. 
Zomrel 12. októbra 1997 vo veku 53 rokov, keď jeho lietadlo Rutan Long-EZ havarovalo a padlo do zálivu Monterey Bay neďaleko mesta Pacific Grove v USA štáte Kalifornia.
Rýchlostná kanoistika

Rýchlostná kanoistika je vodný šport prevádzkovaný na pokojných stojatých, alebo mierne tečúcich vodách, ktorého cieľom je prejsť s loďou stanovenú vzdialenosť v čo najkratšom čase. Po prvýkrát sa rýchlostná kanoistika objavuje ako demonštračný šport na olympijských hrách v Paríži v roku 1924. Od roku 1936 je oficiálnou disciplínou hier.
Pravidlá.
Pravidlá rýchlostnej kanoistiky sú v závislosti každého zväzu organizujúceho preteky. Pravidlá na Slovensku sú podobné ako v iných krajinách, líšia sa najmä v spôsobe štartu pre krátke trate: “Pripravení, vpred!„ na dlhé trate sa výzva “Pripravení„ vypúšťa, ale pri medzinárodnej účasti sa používa štartový povel ICF “Ready, set, go!„ 
Disciplíny.
• Medzi disciplíny Slovenskej kanoistiky patria:
"Disciplíny iných pretekov sú zvolené podľa organizátora pretekov."
"Disciplíny Majstrovstiev SR:"
Muži 19 roční a starší:
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 C2 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
K1 K2 - maratón 30,1km
C1 C2 - maratón 25,8km
Ženy 19 ročné a staršie:
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
C1 K1 K2 - maratón 25,8km
Juniori 17 - 18 roční:
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 C2 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
K1 K2 - maratón 21,5km
C1 C2 - maratón 21,5km
Juniorky 17 - 18 ročné:
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
K1 K2 - maratón 21,5km
C1 C2 - maratón 21,5km
Kadeti 15 - 16 roční
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 C2 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
K1 K2 - maratón 17,2km
C1 C2 - maratón 17,2km
Kadetky 15 - 16 ročné:
C1 C2 C4 K1 K2 K4 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
C1 K1 K2 - maratón 17,2km
Chlapci 13 - 14 roční:
C1 C2 K1 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
K1 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
C1 K1 - maratón 12,9km
Dievčatá 13 - 14 ročné:
C1 C2 K1 K2 200m
C1 C2 C4 K1 K2 K4 500m
C1 K1 K2 1000m
C1 C2 K1 K2 5000m
C1 K1 - maratón 12,9km
Chlapci 11 - 12 roční
MK1 MC1 K2 C2 2000m
Dievčatá 11 - 12 ročné
MK1 K2 2000 m 
MC1 2000m
Veteráni:
Veteráni I: 35 - 44 roční 
Veteráni II: 45 - 54 roční 
Veteráni III: 55 a starší
Veteránky I: 30 - 39 ročné 
Veteránky II: 40 - 49 ročné 
Veteránky III: 50 a staršie
Na Slovensku.
Na Slovensku existuje Slovenský pohár v rýchlostnej kanoistike, organizovaný Slovenským zväzom rýchlostnej kanoistiky (SZRK) a existuje viacero pretekov v rýchlostnej kanoistike:
Pravidelné organizovanie Medzinárodnej Regaty na Zemníku a Súťaže olympíjskych nádejí.
Ostatné preteky na Slovensku:
Baluan

Baluan je najjužnejší ostrov súostrovia Ostrovy admirality, patriaceho pod správu Papuy-novej Guiney. široký ostrov je vulkanického pôvodu, predstavuje vrchol pleistocénneho stratovulkánu s pomerne zachovaným centrálnym kráterom s priemerom približne a viacerými parazitickými krátermi. Na rozdiel od horninového zloženia okolitých ostrovov súostrovia, ktoré sú tvorené prevažne kyslými vulkanitmi, v stavbe Baluanu prevládajú bazalty. Niektoré z parazitických kráterov pravdepodobne eruptovali v holocéne.
Peugeot 104

 
Peugeot 104 bol miniautomobil od Peugeotu, ktorý sa vyrábal od roku 1972 až do roku 1988. Najskôr bol v prevedení iba ako 4-dverový s malým batožinovým priestorom, ale nasledujúci rok pribudol aj 3-dverový (oficiálne: Coupé) so skráteným rázvorom. V priebehu roka 1976 boli k dispozícii za príplatok na 4-dverovú verziu piate dvere, vďaka ktorím sa zo 104 stala 5-dverová verzia.
104 mala premiéru s novo vyvinutým hliníkovým, štvorvalcovým motorom, kde motor a prevodovka mali spoločnú olejovú náplň a valce boli naklonené pod 72 stupňovým uhlom smerom dozadu. Motor s obsahom 954 cm³ mal výkon 45 k a ďalší motor o objeme 1.124 cm³ mal 50 k. Motory s obsahom 1.360 cm³ boli vo výkonových verziách so 60, 72 a 79 k.
Ďalšie varianty.
V roku 1975 vyvinul Peugeot na rozšírenie tejto triedy štvordverový sedan a štvordverové kombi ktoré, ale skončili ako prototypy a do výroby sa nedostali.
Zadnú časť sedanu 104 neskôr dostal Talbot-model Solara a Tagora.
Sesterské modely.
Citroën LN a LNA.
V roku 1976 predstavil PSA Citroën LN, ktorý použil karosériu zo stoštvorky, kde sa nachádzal trochu modifikovaný dvojvalcový motor Dyane ktorý bol prevzatý z vozidla Citroen 2CV-Motor. Motor mal tri namiesto dvoch ložísk kľukového hriadeľa a elektronické zapaľovanie.
V roku 1978 prišiel LN už ako Citroën LNA so štvorvalcovými peugeot motormi, ale iba s výkonovými verziami 45 a 50 k (Peugeot 104 mal až 79 k a neskôr dokonca 93 k). LN(A) bol ponúkaný iba v troj dverovej verzii s krátkym rázvorom. Pre zákazníkov Citroënu ktorý chceli päťdverovú verziu, bol postavený na platforme 104 Citroën Visa.
Talbot Samba.
V roku 1982 vznikol Talbot Samba, iba ako trojdverová verzia, ale s kompletnou ponukou motorov. Talbot Samba bolo ako jedniné z troch popisovaných vozidiel v ponuke aj ako kabriolet ktorý bol od Pininfarina.
Koniec výroby a nástupcovia.
Následovníci boli Citroën AX od roku 1986 a Peugeot 205 od roku 1983.
Slovnaft extraliga 2006/2007

Slovnaft extraliga 2006/2007 bola štrnástou sezónou hokejovej extraligy. Víťazom sa stalo družstvo HC Slovan Bratislava, ktoré porazilo vo finále družstvo Dukla Trenčín 4:0 na zápasy v sérii hranej na 4. víťazné zápasy. Nevypadol nikto. Postúpil iba MHK SkiPark Kežmarok keďže súťaž mala mať od nasledujúceho ročníka 11 regulárnych účastníkov a tiež výber Slovenska do 20 rokov.
Sojuz TMA-16

Sojuz TMA-16 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-16 vyštartoval 30. septembra 2009 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil dvoch členov Expedície 21. Na palube Sojuzu TMA-16 sa nachádzal aj vesmírny turista Guy Laliberté. Sojuz TMA-16 zostal u ISS ako záchranná loď až do marca 2010, kedy sa s ním vrátili späť na Zem Maxim Surajev a Jeffrey Williams. 
Priebeh letu.
Sojuz TMA-16 hladko odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 30. septembra 2009 o 7:14:42 UT. Spojenie s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) po štandardnom dvojdennom lete sa uskutočnilo 2. októbra 2009. Po prvýkrát tak boli k ISS pripojené tri Sojuzy.
Elliptic Curve Digital Signature Algorithm

Elliptic Curve Digital Signature Algorithm (ECDSA) je variant podpisovej schémy DSA (Digital Signature Algorithm) s dodatkom 
na základe ECC. Je navrhnutý tak, aby bol existenčne nefalšovatelný.
Nastavenie systému.
Zadefinujeme si subjekty:
V skutočnosti platí, že hneď po podpísaní správy "M" každý subjekt "V" s kópiou "U" verejného kľúča môže overiť daný podpis "S".
Predpokladajme, že "Alice (U)" chce poslať podpísanú správu "Bobovi (V)".
Subjekty "U" a "V" musia vykonať nasledujúci postup pre prípravu využitia "ECDSA":
Podpisová operácia.
Na vytvorenie podpisu "S" z "M" použije "Alica (U)" "Signture Generation Algorithm": 
Overovacia operácia.
Ak "Bob" nemá dôveru v kľúč Q, musí si ho potvrdiť:
Následne pre overenie podpisu "S" sa použije "Signature Verification Algorithm":
Pozri aj.
Podrobnejší opis a význam jednotlivých parametrov a ich generovanie pozri v článku Kryptografia na báze eliptických kriviek.
Sojuz TMA-17

Sojuz TMA-17 () bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-17 vyštartoval 20. decembra 2009 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil troch členov Expedície 22. Potom zostal u ISS ako záchranná loď až do júna 2010, kedy sa s ním rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu.
Sojuz TMA-17 odštartoval z kozmodrómu Bajkonur 20. decembra 2009 o 21:52 UT. Spojenie s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS) po štandardnom dvojdennom lete prebehlo 22. decembra 2009. 12. mája 2010 o 9:23 a.m EDT bol Sojuz TMA-17 "preparkovaný" z "nadir port" modulu Zvezda k "aft port" modulu Zvezda (9:53 a.m EDT).
V stredu 2. júna 2010 o 2:04 SELČ (0:04 UTC) sa loď Sojuz TMA-17 s posádkou Kotov, Noguči, Creamer odpojila od ISS a o 5:25 SELČ (3:25 UTC) úspešne pristála. Pristátie prebehlo podľa plánu 148 km juhovýchodne od Džezkazganu v Kazachstane. Vyzdvihnutie kozmonautov zabezpečovala početná skupina záchranárov vybavená 3 lietadlami, 12 vrtuľníkmi a terénnymi vozidlami, ktorá sa k pristávajúcemu modulu dostali ihneď po dosadnutí.
Konduktometria

Konduktometria je metóda merania špecifickej vodivosti "κ" elektrolytu, ktorá sa vykonáva konduktometrami, ohmmetrami, resp. impedančnými spektroskopmi. Rozlišuje sa priama konduktometria a nepriama konduktometria, tzv. konduktometrickú titráciu. Konduktometriu je možné využiť aj na určovanie súčinu rozpustnosti málo rozpustných solí. 
Kalibrácia konduktometra.
Kalibrácia konduktometra sa vykonáva vodnými roztokmi chloridu draselného, ktorých vodivosti sú tabelované. Konštanta vodivostnej nádobky s elektródami pokrytými platinovou čerňou sa kontroluje raz mesačne. Konštanta vodivostnej nádobky sa kontroluje meraním vodivosti pripravených kontrolných roztokov 0,01 M a 0,001 M chloridu draselného, ktoré boli vytemperované na 25 °C.
0,1 M roztok chloridu draselného: 7,456 g chloridu draselného vysušeného 2 hod. pri 105 °C sa rozpustí v demineralizovanej vode a doplní sa pri 25 °C na objem 1000 ml. Vodivosť tohto roztoku pri 25 °C je 12880 μS/cm.
0,01 M roztok chloridu draselného: 100 ml 0,1 M roztoku chloridu draselného sa doplní demineralizovanou vodou pri 25 °C na objem 1000 ml. Vodivosť tohto roztoku pri 25 °C je 1413 μS/cm.
0,001 M roztok chloridu draselného: 10 ml 0,1 M roztoku chloridu draselného sa doplní demineralizovanou vodou pri 25 °C na objem 1000 ml. Vodivosť tohto roztoku pri 25 °C je 147 μS/cm.
Postup konduktometrie.
Vzorka sa vytemperuje na 25 °C a naleje sa do dvoch nádobiek so vzorkou. V prvej nádobke sa vodivostná elektróda niekoľkonásobným ponorením opláchne, potom sa vyberie a nechá odkvapkať. Ponorí sa do druhej nádobky a meria postupom zodpovedajúcim použitému prístroju.
Pri meraní vzoriek s veľmi odlišnými hodnotami vodivosti je lepšie použiť 3 nádobky. V prvých dvoch sa elektróda opláchne a v tretej sa meria. Množstvo vzorky v nádobke a umiestnenie elektród musí byť volené tak, aby pod i nad elektródami bola ešte aspoň dvojcentimetrová vrstva vzorky.
Pri meraní vodivostí nižších ako 0,1 μS/cm je potrebné použiť na meranie prietokovú vodivostnú nádobku bez prístupu vzduchu.
Elektróda sa medzi meraniami prechováva v demineralizovanej vode. Spôsob merania vodivosti je daný typom použitého prístroja.
Stanovená hodnota sa odčíta priamo na stupnici prístroja v jednotkách μS/cm ako elektrolytická vodivosť pri 25°C. Pokiaľ sa vykonáva meranie pri inej teplote ako je 25 °C je potrebné túto teplotu a metódu korekcie uviesť pri výsledku merania.
Priama konduktometria.
Vzhľadom na to, že elektrolyt mení svoju vodivosť v závislosti na koncentrácii iónov, ktoré obsahuje je možné touto metódou stanovovať obsah týchto iónov, merať čistotu deionizovanej vody, vodivosti chladiva primárneho a sekundárneho okruhu jadrových elektrární a ich pomocných systémov.
Konduktometrická titrácia.
"Viac v hlavnom článku: Konduktometrická titrácia"
Touto metódou sa sleduje závislosť špecifickej vodivosti elektrolytu na objeme pridaného titračného činidla. Z výslednej krivky sa obvykle určuje ekvivalentný bod.
Colin Maclaurin

Colin Maclaurin (* február 1698, Kilmodan, Cowal, Argyllshire, Škótsko, Spojené kráľovstvo – † 14. jún 1746, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo) bol škótsky matematik. Napriek tomu, že nie je ich objaviteľom, sú po ňom pomenované Maclaurinove rady a súvisiace Maclaurinove polynómy (špeciálny prípad Taylorovych radov a polynómov), keďže bol priekopníkom ich využitia. Nezávisle od Leonharda Eulera dokázal tzv. Eulerovu-Maclaurinovu vetu, ktorá sa dá použiť napríklad na odvodenie Stirlingovej aproximácie.
Affero General Public License

Affero General Public License, často skracované ako Affero GPL alebo AGPL (a niekedy neformálne aj Affero licencia) je označenie pre dve rozdielne, ale historicky súvisiace licencie slobodného softvéru: 
Obe verzie AGPL boli navrhnuté na uzatvorenie medzery v bežnej GPL, dotýkajúce sa poskytovateľov aplikačných služieb (ASP). Každá z verzií sa líši od GNU GPL, na ktorej je založená, tým, že pridáva ďalšiu podmienku ohľadom použitie softvéru cez sieť. Táto podmienka vyžaduje, aby každý zo sieťových používateľov diela licencovaného pod AGPL (typicky webové aplikácie) mal prístup ku kompletným zdrojovým kódom.
Free Software Foundation odporúča, aby sa uvažovalo o použití GNU AGPLv3 pri každom softvéri, ktorý sa bude bežne používať cez sieť.
Open Source Initiative

Open Source Initiative (OSI) je organizácia, ktorá sa zaoberá presadzovaním open-source softvéru.
Organizácia bola založená vo februári 1998, Brucom Perensom a Ericom S. Raymondom, keď vyzývali Netscape Communications Corporation k publikovaniu zdrojového kódu ich hlavného výrobku – Netscape Communicator.
Raymond bol prezidentom od jeho založenia až do februára 2005. Súčasným prezidentom je Michael Tiemann.
Vzťahy s hnutím slobodného softvéru.
Hoci OSI vznikalo v rovnakom období ako hnutie slobodného softvéru, ktorú začal Richard Stallman a jeho Free Software Foundation, Open Source iniciatíva vznikla a vybrala si termín "open source" ako hlavnú myšlienku, kde pri vývoji nie je dôležitá akási politická „náklonnosti“, OSI chcelo zavedenie open source softvéru z čisto pragmatického hľadiska.
Stallman bol proti OSI z toho dôvodu, že OSI sa zameriavalo čisto iba na praktický prístup ku kódu sa nesnažilo sa o zamedzenie komerčného použitia. Pretože práve Stallman obhajoval slodobný sofvér pretože ten zostal vždy slobodným – GNU GPL licencia neumožňovala použitie kódu takto licencovaným žiadne iné licencovanie (výnimkou je multilicencia). Zatiaľ čo OSI obhajovalo akúkoľvek formu licencovania, kde dochádzalo ku zverejneniu kódu. Typickým príkladom rozdielnosti je BSD licencia, kde sa nekladú žiadne obmedzenia a kód môže byť použitý aj komerčne.
Peugeot 106

Peugeot 106 je automobil triedy mini Francúzkeho výrobcu Peugeot. 106 je najmenšie vozidlo modelovej palety peugeotu, ktoré bolo vyrábané od roku 1991 do roku 2003. Vo fabrikách v Mulhouse a Aulnay-sous-Bois pri Paríži bolo vyrobených dokopy 2.798.200 exemplárov. Nástupca 106 je Peugeot 107.
Model bol produkovaný v dvoch sériách, v prvej (S1) od septembra 1991 do apríla 1996 a v druhej (S2) po takzvanom facelifte od Mája 1996 do Júla 2003. Zatial čo Citroën AXa 106(S1) nemajú spoločné nič, tak 106(S2) a Citroën Saxo sú takmer identické vozidlá.
Modely druhej série sa odlišujú predovšetkým faceliftom, zaoblenou karosériou, ale s nezmenenými rozmermi. Citroën AX a prvá séria 106 majú, len málo spoločného, tak pri konštrukcii modelu S2 PSA dbala už od začiatku na množstvo spoločných dielov.
Motorizácia.
Špeciálne modely prvej série boli relatívne ľahké a aj s najslabšími motormi, mali dobré jazdné vlastnosti. Obzvlášť XSI model s 1,4i motorom so (94 k), bol s maximálnou rýchlosťou okolo 200km/h a zrýchlením z 0 na 100 km/h pod desať sekúnd na tak malé auto veľmi rýchle.
Série.
S1.
Pri Peugeote 106 S1 boli použité rovnaké označenia ako pri Peugeot 205.
Označenia: XN, XND, XR, XRD, XT, XS und XSI
Príklad: Peugeot 106 XSI
Špeciálne modely / Pomenovania:
Chamonix, Crystal, Dixie, Husky, Jeans, Jet, Kenwood, Kid, New Look, Palm Beach, Rallye, Roland Garros, Zenith, Teddy, Summertime, Sergio Tacchini
Logá špeciálnych modelov S1
Prehľad motorov S1
S2.
Aj po facelifte S2 boli použité tie isté označenia.
Špeciálne modely / Označenia:
Sketch (05/96–06/99), S 16 (07/96–05/00), Long Beach (08/96–05/98), Special (06/97–06/01), Rallye (03/97–11/98), Crystal (02/98–12/98), Finesse (02/98–09/98), Style (03/98–07/01), Sport (06/98–07/03), Grand Filou (09/02–07/03), Quick-Silver (08/98), Filou (05/01–11/02), Pop Art (06/02–07/03), equinox(1996-...,verzie s pravostranným riadením)
Logá špeciálnych modelov S2
Prehľad motorov S2
Verzie s elektromotorom.
PSA-Koncern naštartoval v roku 1991 vlastné pokusy s alternatívnymi pohonmi. Elektromobil Peugeot bol testovaný najskôr vo Francúzkom meste La Rochelle a až potom bol predaný do ďalšej výrobnej fázy. Tak ako aj 106 tak aj Citroën AX bol v ponuke ako elektromobil.
Príjem (podnikové hospodárstvo)

Príjem je v podnikovom hospodárstve: 
Pojem je odlišný od pojmu výnos, aj keď sa oba pojmy čiastočne kryjú.
Výdaj

Výdaj môže byť:
ŠK Vysoké Tatry

Športový Klub Vysoké Tatry vznikol z iniciatívy športového nadšenca a funkcionára Miloslava Slavíka. Všeobecne sa považuje za dátum vzniku 5. december 1926, kedy sa v Starom Smokovci stretli záujemcovia o športové dianie vo Vysokých Tatrách a dohodli sa na vytvorení klubu. Prvým predsedom sa stal MUDr. Jan Kubík.
Na začiatku sa klub zameral predovšetkým na lyžovanie, v lete to bol volejbal a tenis. Až v závere roku 1929 vzniká v Š.K.V.T. aj hokejový odbor (kanadský/ľadový hokej). Prvýkrát sa hokejisti Športového klubu Vysoké Tatry predstavili na turnaji o Pohár Palace sanatória Dr. Szontágha, ktorý sa konal 29. decembra 1929 až 1. januára 1930 v Novom Smokovci. Tatranci na turnaji odohrali 30. decembra s Č.S.K. Vyšehrad Praha prehrali 0:13 a VŠ Brno 0:8. Žiadne archívne dokumenty či dobová tlač nielenže neuvádza zápasy, ale ani zostavu ŠKVT pred sezónou 1929/30, keďže hokej sa v klube ŠKVT dovtedy nehral. Už 15. a 16. februára 1930 sa hokejisti Š.K.V.T. zúčastňujú na Majstrovstvách Slovenska, kde postupne podľahli Skiklubu Bratislava 0:2, Slávii Banská Bystrica 1:3 a ŠK Žilina 1:2. Po týchto výsledkoch skončili hokejisti Š.K.V.T. na slovenskom šampionáte na poslednom mieste. Vo svojej prvej sezóne to odohrali hokejisti ŠKVT len uvedených päť zápasov. Prvými hokejistami Š.K.V.T. boli brankár Dr. Izák, hubka, Olejár, Seeman, Kolařík, Riedl a Hrica.
Hokejový tím Š.K.V.T. v sezóne 1930/31 tvorili MUDr. Ľudovít Izák, Riedl, Ed Kolařík, Hubka, Michal Olejár, Venglář a novými posilami sa stali Šonský a Pleskáč. Športový klub Vysoké Tatry absolvoval 13 zápasov, z toho päť víťazných, dva nerozhodné a šesť zápasov prehrali. V sezóne 1930/31 sa na hokejovej mape Slovenska po prvýkrát objavuje Poprad.
Prehľad zápasov Š.K.V.T. v sezóne 1930/31:
v sezóne 1931/32 tvorili MUDr. Ľudovít Izák, Riedl, Ed Kolařík, Hubka, Michal Olejár, Venglář, Šonský a Pleskáč.
v sezóne 1932/33 tvorili MUDr. Ľudovít Izák, Riedl, Ed Kolařík, Hubka, Michal Olejár, Venglář, Šonský a Pleskáč.
v sezóne 1933/34 tvorili Jozef Fulka, MUDr. Ľudovít Izák, Riedl, Ed Kolařík, Hubka, Michal Olejár, Venglář, Šonský, Pleskáč, Rudolf Tomášek.
v sezóne 1934/35 tvorili Jozef Fulka, MUDr. Ľudovít Izák, Riedl, Ed Kolařík, Hubka, Michal Olejár, Venglář, Šonský, Pleskáč, Rudolf Tomášek.
Hokejový odbor Š.K.V.T. zanikol zlúčením s HC Poprad v roku 1935. Nový klub niesol meno HC Tatry.
Výdavok

Výdavok (zastarano výdaj) môže byť:
Výloha

Výloha môže byť:
Príjem

Príjem môže byť:
Dôchodok alebo príjem môže byť:
Dôchodok (synonymum penzia) môže byť:
Náklad (opak výnosov)

Náklad je opak pojmu výnos vo finačnom alebo vnútropodnikovom účtovníctve. Podrobnosti pozri nižšie.
Finančné účtovníctvo.
Definícia podľa slovenského zákona o účtovníctve (k 1.1.2009) znie: Nákladom je zníženie ekonomických úžitkov účtovnej jednotky v účtovnom období, ktoré sa dá spoľahlivo oceniť.
Definícia podľa IAS/IFRS znie: Náklady (angl. expenses) predstavujú zníženie ekonomického potenciálu počas účtovného obdobia vo forme úbytku alebo zníženie aktív (majetku) resp. zvýšenia záväzkov, ktoré má za následok zníženie vlastného imania iného charakteru než je jeho zníženie v dôsledku rozdelenia vlastného imania vlastníkom (podniku). Podľa IAS/IFRS sa náklady delia na:
Presné členenie nákladov podľa slovenskej právne predpísanej štruktúry výkazu ziskov a strát pozri v článku výkaz ziskov a strát.
Nákladové účtovníctvo.
Náklad v nákladovom účtovníctve sa od nákladu vo finančnom účtovníctve odlišuje napríklad úpravou o odlišné odpisy na vnútropodnikové účely, odčítaním nákladov vôbec sa netýkajúcich normálnej činnosti podniku (napr. dar Červenému krížu) a mimoriadnych nákladov, zohľadnením platu podnikateľa (ako oportunitných nákladov) a podobne.