burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Antofagasta (mesto)

Antofagasta je prístavné mesto v severnom Čile, asi 1130 km severne od hlavného mesta Santiaga. Je centrom rovnomenného regiónu Antofagasta. Podľa sčítania v roku 2012 má viac ako 345 000 obyvateľov. Názov mesta je odvodený buď z kečuánčiny alebo aymarčiny a znamená "mesto veľkého liadkového ložiska".
Geografia.
Antofagasta je mesto dlhého a úzkeho tvaru, umiestnené južne od Mejilloneského polostrova a severne od Cerro Coloso. Na východe je ohraničené strmými horami, ktoré sú časťou Ánd; na západe potom Tichým oceánom. Antofagasta leží v púšti Atacama, ktorá patrí k najsuchším oblastiam na Zemi. Priemerné ročné zrážky sú menšie ako 4 mm.
História.
Domorodí obyvatelia sa nazývali Changos a oblasť bola súčasťou Ríša Inkov. Mesto bolo založené medzi rokmi 1866 a 1874 ako prístav pre nedávno objavenej strieborné bane (pôvodné meno mesta bolo Peñas Blancas, čo španielsky znamená "biele skaly"). Mesto bolo až do roku 1879 súčasťou Bolívie, od ktorej bolo dobyté Čile počas druhej tichomorskej vojny.
Ekonomika.
Ekonomika mesta je založená na ťažbe a spracovaní surovín. V súčasnosti prevláda meď, skôr sa vyvážal liadok a guáno. Mesto bolo známe ako hlavné meďný prístav Čile, v súčasnosti túto pozíciu pomaly stráca v prospech neďalekého mesta Mejillones (hlavne kvôli mnohým investíciám v tomto meste, zahŕňajúcim aj nový prístav). Veľký význam má tiež ubytovanie a služby.
Robin Schulz

Robin Schulz (* 28. apríl 1987, Osnabrück, Západné Nemecko) je nemecký elektronický DJ, ktorý tvorí predovšetkým v štýle deep house. Dňa 4. februára 2014 vydal remix skladby „Waves“ od holandského hip-hopového hudobníka Mr Probza. Druhý singel a zároveň tiež remix skladby „Prayer in C“ od dvojice Lilly Wood and the Prick vydal 6. júna 2014 zo svojho albumu "Invincible Friends" z roku 2010. Obidva remixy boli veľmi úspešné naprieč Európou a USA. Medzi jeho vplyvy patria interpreti ako Todd Terry, Armand Van Helden, Roger Sanchez a Tiesto.
Bernard Maris

Bernard Maris (* 23. september 1946, Toulouse, Francúzsko – † 7. január 2015, Paríž) bol francúzsky ekonóm, spisovateľ, novinár a pedagóg.
Narodil sa v meste Toulouse na juhozápade Francúzska a študoval na Sciences Po Toulouse. Školu dokončil v roku 1968 a roku 1975 získal doktorát z ekonomiky na Université Toulouse 1. Ako novinár prispieval napríklad do časopisov "Marianne", "Le Nouvel Observateur" a "Le Figaro". Tiež napísal niekoľko románov.
Roku 2010 sa predstavil vo filme "Film Socialisme" režiséra Jean-Luc Godarda. Bol jedným z akcionárov satirického magazínu "Charlie Hebdo" a bol zavraždený v januári 2015 pri útoku na redakciu tohto časopisu. Jeho manželkou bola novinárka Sylvie Genevoix, ktorá zomrela v roku 2012.
Stéphane Charbonnier

Stéphane Charbonnier ["šarbonjé"], známejší ako Charb (* 21. august 1967, Conflans-Sainte-Honorine – † 7. január 2015, Paríž) bol francúzsky karikaturista.
Narodil sa v meste Conflans-Sainte-Honorine neďaleko Paríža a pracoval pre rôzne časopisy, ako boli napríklad "L'Écho des savanes" a "L'Humanité". V roku 1992 začal pracovať pre magazín "Charlie Hebdo" a roku 2009, keď odišiel Philippe Val, sa stal jeho šéfredaktorom. Roku 2013 sa nachádzal na zozname najviac hľadaných ľudí organizácie Al-Káida.
Bol zastrelený v januári 2015, vo veku 47 rokov, pri útoku na redakciu časopisu "Charlie Hebdo".
François Cavanna

François Cavanna (* 22. február 1923, Nogent-sur-Marne, Francúzsko – † 29. január 2014, Créteil, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ a novinár.
Narodil sa francúzskej matke a talianskemu otcovi v meste Nogent-sur-Marne neďaleko Paríža. V roku 1945 začal pracovať pre denník "Libération". V roku 1960 spoluzaložil satirický mesačník "Hara-Kiri" a neskôr stál pri zrode magazínu "Charlie Hebdo".
Neskôr sa venoval napríklad písaniu autobiografických textov. Za svoj román "Les Russkoffs" získal v roku 1979 cenu Interallié.
Zomrel v roku 2014 vo veku deväťdesiatich rokov.
Amaranthe

Amaranthe je švédsko-dánska heavy metalová skupina využívajúca prvky popovej hudby založená v roku 2008. Často je však nazývaná aj ako power metal. Skupina je výnimočná tým, že majú až troch spevákov. Ich najznámejšie piesne sú The Nexus z albumu s rovnomenným názvom a Drop Dead Cynical z albumu "Massive Addictive".
História.
Skupinu založil Jake E a Olof Mörck. Ako projekt sa objavila na scéne v roku 2008 pri touri s Kamelot, keď sa k nim pridala speváčka Elize Ryd a screamer Andreas Solveström. Pripojil sa k nim aj bubeník Morten Løwe Sørensen. Basgitarista Johan Andreassen sa pridal neskôr, no ešte pred vydaním prvého albumu "Amaranthe". Originálny názov skupiny znel Avalanche, až do mája 2009. Vtedy sa rozhodli zmeniť názov na Amaranthe. Ich debutový album vyšiel v roku 2011 a skupina mala tour v Japonsku. Ich druhý album "The Nexus" vyšiel v roku 2013 a Amaranthe sa stali veľmi populárnymi; ocitli sa na šiestom mieste v švédskom rebríčku. V októbri 2013 skupinu opustil Andreas Solveström a nahradil ho Henrik Englund. S novým spevákom vyšiel 21.októbra 2014 album "Massive Addictive". V roku 2016 vyšiel 21. októbra album Maximalism. Vo februári 2017 ohlásil svoj odchod zo skupiny spevák čistých mužských vokálov Jake E. V júli 2017 na jeho miesto nastúpil spevák Nils Molin zo skupiny Dynazty.
Hudobný štýl.
Ich hudobný štýl je zmesou melodického death metalu, power metalu a tanečnej hudby s prvkami popovej hudby a metalcoru. Speváčka Elize Ryd popísala ich štýl takto: "Dance-metal s chuťou death a moderného melodického death metalu." Ďalej spomenula, že ich hudba je plná pozitívnej energie, sily a lásky.
Seminár (katolíci)

Kňazský seminár (, rastlinná / stromová škôlka od "semien" – semeno), niekedy alumnát, je kolégium katolíckej cirkvi pre prípravu budúcich kňazov. Jeho žiaci sa nazývajú seminaristi. Semináre sú buď diecézne, ktoré zriaďuje patričné ​​(arci)biskupstvá, alebo interdiecézne, ktoré zriaďuje Kongregácia pre katolícku výchovu, ktorá zároveň poskytuje dozor nad fungovaním všetkých seminárov. Seminaristi študujú na teologických fakultách, kde získavajú teoretické základné vedomosti, v seminároch potom prechádzajú duchovnou formáciou.
Prehľad slovenských seminárov.
Na území Slovenska existujú tieto kňazské semináre:
Créteil

Créteil môže byť:
Philippe Honoré

Philippe Honoré (* 25. november 1941, Vichy, Francúzsko – † 7. január 2015, Paríž) bol francúzsky karikaturista.
Jeho prvé diela boli vydané v magazíne "Sud-Ouest", keď mu bolo šestnásť rokov. V roku 1992 začal pracovať pre magazín "Charlie Hebdo". Svoje kresby publikoval aj v ďalších magazínoch, ako napríklad "Les Inrockuptibles" a "Le Monde". Okrem kreslenia do časopisov bol tiež autorom obalov kníh.
Bol zastrelený v januári 2015, vo veku 73 rokov, pri útoku na redakciu časopisu "Charlie Hebdo".
Jean Cabut

Jean Cabut, známejší ako Cabu (* 13. január 1938 – † 7. január 2015) bol francúzsky karikaturista.
Narodil sa v meste Châlons-en-Champagne a študoval umenie na parížskej École Estienne. Jeho prvé kresby vyšli v roku 1954 a neskôr napríklad v časopise "Paris Match". V šesťdesiatych rokoch prispieval do satirického mesačníka "Hara-Kiri" a tiež prispieval napríklad do magazínov "Charlie Hebdo" a "Le Canard enchaîné".
Bol zastrelený v januári 2015, vo veku 76 rokov, pri útoku na redakciu časopisu "Charlie Hebdo". Jeho synom bol rockový spevák Mano Solo.
Heroes (We Could Be)

„Heroes“ je skladba švédskeho DJa Alessa. Prerobená verzia nazvaná „Heroes (We Could Be)“ s vokálmi švédskej speváčky Tove Lo bola vydaná ako singel v roku 2014 a stala sa oveľa väčším hitom a dostala sa do prvej desiatky v rebríčkoch vo Švédsku, Škótsku, Spojenom kráľovstve a tiež v amerických rebríčkoch Dance/Mix Show Airplay a Hot Dance Club Songs, v ktorých obsadila 1. miesto.
Text piesne je čiastočne prevzatý zo skladby „Heroes“ od Davida Bowieho.
Timón z Élidy

Timón ("Timón") bol víťaz päťboja na olympijských hrách v roku 200 pred Kr.
Timón z Élidy zvíťazil na 145. olympijských hrách v pentathlone (v päťboji). Súťažil v športovej disciplíne, ktorú zaviedli na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Pentathlon pozostával zo skoku do diaľky, z behu na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Olympii sa pentathlon tešil všeobecnej obľube. Na 145. olympijských hrách zaviedli pankration dorastencov.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že v olympijskej "Altide" videl sochu Timóna s nápisom, ktorý ohlasoval počet jeho víťazstiev v "panathenajských hrách". Timón zvíťazil na všetkých gréckých hrách s výnimkou istmijských.
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách

 
Hokej na kolieskových korčuliach na Panamerických hrách bol turnaj v hokeji na kolieskových korčuliach, ktorý sa konal v rámci multišportového podujatia Panamerických hier. Organizovala ho Panamerická konfederácia kolieskových športov (CPRS) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 8. panamerických hrách v roku 1979 v portorickom San Juane. Turnaj sa organizoval iba v mužskej kategórii. Štvrtý a zároveň posledný turnaj sa uskutočnil na Panamerických hrách v roku 1995 v argentínskom meste Mar del Plata. Na nasledujúcich hrách ho nahradil inline hokej. Na všetkých turnajoch zvíťazilo družstvo .
Liam Brady

Liam Brady (* 13. február 1963, Dublin, Írsko) je bývalý írsky futbalový stredopoliar. 
V drese írskej reprezentácie odohral 72 zápasov a dal 8 gólov.
S Arsenalom Londýn hral v sezóne 1979/80 finále Pohára víťazov pohárov. V roku 1979 s ním získal tiež FA Cup. S Juventusom Turín sa stal dvakrát majstrom Talianska (1980/81, 1981/82).
V roku 1979 bol v ankete PFA vyhlásený anglickým futbalistom roku, a to ako vôbec prvý futbalista nepochádzajúci zo Spojeného kráľovstva. V ankete Zlatá lopta, ktorá hľadala najlepšieho futbalistu Európy, sa umiestnil štyrikrát, v roku 1979 bol siedmy, v roku 1980 ôsmy, v roku 1981 deviaty a v roku 1983 dvadsiaty tretí.
Bricquebec (kantón)

Bricquebec je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 14 obcí.
Cherbourg-Octeville-Nord-Ouest

Cherbourg-Octeville-Nord-Ouest je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho severozápadná časť mesta Cherbourg-Octeville.
Cherbourg-Octeville-Sud-Est

Cherbourg-Octeville-Sud-Est je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho juhovýchodná časť mesta Cherbourg-Octeville.
Doly (Karviná)

Doly (, ) je časť okresného mesta Karviná. 
Poloha.
Nachádza sa na juhozápade Karvinej v katastrálnom území Karviná-Doly o rozlohe 16,35 km2.
Bane sa nachádzajú na celom území štvrte Karviná 2, pôvodne územie zaniknutej obce Solca. Jedná sa väčšinou o už uzavreté šachty, ktoré sa len udržujú s výnimkou bane Československej armády, ktorá ešte ťaží.
História.
Pôvodná dedina Karvín sa v roku 1923 zmenila v mesto Karvinná, v roku 1939 sa spojilo s okresným Fryštátom pod nemeckým názvom Karwin-Freistadt a v roku 1945 došlo k opätovnému spojeniu s okresným mestom Fryštát pod dnešným názvom Karviná. V päťdesiatych rokoch 20. storočia sa kvôli poddolovaniu mesto začalo demolovať, centrum dvojmestia teda zostalo vo Fryštáte. S obyvateľmi pomaly mizne aj pre niekdajšiu Karvinnú typické nárečie - "po našimi".
V roku 2009 tu bolo evidovaných 170 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 810 obyvateľov.
Doprava.
V Doloch sa nachádza železničná stanica Karviná-Doly (predtým Karviná hlavná stanica) ležiaca na trati Lúky nad Olší - Bohumín (pôvodná trasa Košicko-bohumínskej železnice), ktorá je teraz v správe prevádzkovateľa Advanced World Transport. Železničná stanica bola tiež koncovou stanicou miestnej železnice KFNB z Petrovíc u Karvinej.
Prechádza tu cesta I / 59.
Cherbourg-Octeville-Sud-Ouest

Cherbourg-Octeville-Sud-Ouest je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 6 obcí.
Équeurdreville-Hainneville (kantón)

Équeurdreville-Hainneville je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 6 obcí.
Montebourg (kantón)

Montebourg je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 22 obcí.
Les Pieux (kantón)

Les Pieux je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 15 obcí.
Quettehou (kantón)

Quettehou je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 16 obcí.
Sainte-Mère-Église (kantón)

Sainte-Mère-Église je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 26 obcí.
Saint-Pierre-Église (kantón)

Saint-Pierre-Église je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 18 obcí.
Saint-Sauveur-le-Vicomte (kantón)

Saint-Sauveur-le-Vicomte je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 12 obcí.
Tourlaville (kantón)

Tourlaville je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 5 obcí.
Valognes (kantón)

Valognes je francúzsky kantón v obvode Cherbourg v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 9 obcí.
Canisy (kantón)

Canisy je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 11 obcí.
Hunter S. Thompson

Hunter Stockton Thompson (* 18. júl 1937, Louisville, Kentucky, USA – † 20. február 2005, Woody Creek, Colorado, USA) bol americký novinár a spisovateľ.
Život.
Narodil sa v meste Louisville v Kentucky, v rodine strednej triedy. Thompson mal po smrti otca nepokojnú mladosť, pretože jeho rodina stratou otca ostala v chudobe. Nebol schopný formálne dokončiť strednú školu a bol aj na 60 dní odsúdený za účasť na lúpeži. Vo väzení bol 31 dní. Následne vstúpil do armády, konkrétne United States Air Force a až neskôr sa začal venovať žurnalistike. Často cestoval, vrátane zastávok v Kalifornii, Puerto Ricu, a Brazílii, až sa začiatkom 60. rokov usadil v Aspene v Colorade. 
Thompson sa medzinárodne zviditeľnil publikovaním knihy "Hell's Angels: The Strange and Terrible Saga of the Outlaw Motorcycle Gangs" (1967). Pre svoj výskum ku knihe, strávil rok žitím a cestovaním s gangom Hells Angels, prežíval ich život a vypočul si ich príbehy z prvej ruky. Predtým relatívne konvenčný novinár, sa s vydaním "The Kentucky Derby Is Decadent and Depraved" (1970) stal postavou kontrakultúry, so svojim vlastným štýlom novožurnalizmu, ktorý nazval „Gonzo“. Ide o experimentálny žurnalistický štýl, kde sa novinári zapájajú do akcie do takej miery, že sa stanú ústrednou postavou svojich príbehov. Jeho najznámejšie dielo "" (1971) je úvahou o zlyhaní hnutia kontrakultúry 60. rokov. Dielo vychádzalo na pokračovanie v "Rolling Stone", časopise, s ktorým Thompson bude neskôr často spájaný. V roku 1998 bol román sfilmovaný ako "Strach a hnus v Las Vegas" a hlavnú rolu hral Johnny Depp, režíroval Terry Gilliam. 
Thompson sa angažoval aj v politike. V roku 1970 neúspešne kandidoval na post šerifa v Pitkin County, Colorado. Známym sa stal aj pre zarytú nenávisť Richarda Nixona, o ktorom vyhlásil, že zastupuje „temnú, predajnú a nevyliečiteľne násilnú stranu amerického charakteru“ a ktorého opísal v zbierke článkov " Fear and Loathing on the Campaign Trail '72". Svoju činnosť značne obmedzil v polovici 70-tych rokov, keď bojoval s následkami slávy, a sťažoval si, že už nemohol informovať o udalostiach, pretože bol príliš ľahko poznateľný. Bol známym aj celoživotným užívaním alkoholu a nelegálnych drog, láskou k palným zbraniam, a jeho obrazoboreckým pohŕdaním autoritarizmu. Vyjadril sa, že: "Nerád pred niekým obhajujem drogy, alkohol, násilie, alebo šialenstvo, ale u mňa vždy fungovali." 
Potom ako ho postihla série zdravotných problémov, spáchal Thompson vo veku 67 rokov samovraždu. Podľa jeho želania bol jeho popol vystrelený z dela počas obradu, ktorý financoval jeho priateľ, Johnny Depp, a s účasťou mnohých priateľov, vrátane senátora Johna Kerryho a herca Jacka Nicholsona. Hari Kunzru napísal, že „skutočný Thompsonov hlas sa odhaľuje ako americký moralista... ten, ktorý sa často robí sám škaredým aby ukázal škaredosť, ktorú vidí okolo seba“.
Dielo (výber).
Medzi jeho diela patria viaceré novinové články, prispieval pre "Rolling Stone, Esquire, The Boston Globe, Chicago Tribune, The New York Times, Time, Vanity Fair, The San Juan Star" a "Playboy". Bol aj vášnivým amatérskym fotografom.
Nové Město (Karviná)

Nové Město () je časť štatutárneho mesta Karvinej, založeného v roku 1946 vtedajším predsedom vlády Klementom Gottwaldom.
História.
Stredom Nového Mesta vedie jedna z najdlhších obchodných ulíc, trieda Oslobodenia. Približne uprostred tejto triedy na priľahlom najväčšom Karvinskom námestí stojí budova kultúrneho domu s parčíkom a pamätníkom osloboditeľov. Trieda pretína dve námestia, námestie Budovateľov a námestie Oslobodenia, a nepriamo nadväzuje na ulicu Svätováclavskú v historickom centre. V roku 1953 bola v Novom Meste sprevádzkovaná električková trať spájajúca štvrť s historickým centrom Fryštátu a hlavnou stanicou v Karvinej. V roku 1961 bola zrušená a nahradená autobusmi. Vo východnej časti Nového Mesta stojí železničná stanica Karviná - mesto z roku 1898, predtým stanica Fryštát, v dnešnej dobe slúži len pre nákladnú dopravu a mimoriadne jazdy parných vlakov.
Hranice (Karviná)

Hranice () je časť okresného mesta Karviná. Nachádza sa na severe Karvinej. V roku 2009 tu bolo evidovaných 449 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 8999 obyvateľov.
Hranice ležia v katastrálnom území Karviná-mesto o výmere 9,59 km2.
Lázně Darkov

Lázně Darkov (, ) je časť okresného mesta Karviná, ležiaceho na severovýchode Česka. Darkov je známy predovšetkým svojimi kúpeľmi, kde sa liečia poruchy pohybového ústrojenstva, neurologické indikácie, poúrazové a pooperačné stavy. V blízkosti Darkova sa nachádza baňa Darkov.
Dejiny.
Darkovské kúpele boli založené v polovici 19. storočia vďaka nálezom prameňov treťohornej reliktnej silne mineralizovanej jódobrómovej soľanky. Táto liečivá voda, ktorá sa využíva na liečivé kúpele, má blahodarné účinky na pohybový aparát. Nález urobil na svojich pozemkoch barón Georg Bees z Chrastiny pri pokusných vrtoch v uhoľných slojoch. V miestach dnešného kúpeľného parku začali po roku 1866 vyrastať prvé kúpeľné domy. Z tejto doby pochádza aj dodnes zachovaný secesný Spoločenský dom. Zároveň bola Darkovská soľ distribuovaná do celej Európy. Na začiatku 20. storočia potom boli vybudované moderné kúpele a väčšina funkcionalistických liečebných domov slúži svojmu účelu dodnes.
V 70. rokoch 20. storočia došlo k výraznej modernizácii kúpeľov vybudovaním moderného rehabilitačného sanatória na opačnom konci Karvinej. V tej dobe už boli kúpele vyhľadávané nielen doma, ale aj početnou zahraničnou klientelou. Význam pôvodných darkovských kúpeľov tým však upadol.
Pôvodná prímestská časť Darkov bola značne poškodená z dôvodu ťažby uhlia a s tým spojeným poddolovaním tejto lokality. Z pôvodného Darkova zostali iba staré kúpele, kúpeľný park a niekoľko domov na pravom brehu rieky Olše. V tejto časti Darkova nebola zatiaľ ťažba povolená. V podkopávanej časti, ktorá sa nachádza za riekou, sú dnes už iba početné záhradkárskej kolónie a niekoľko málo domov. Významnou pamiatkou je "Most Sokolovských hrdinov" cez rieku Olšu z roku 1925, architektonický skvost, teraz rekonštruovaný.
Doprava.
V Darkove sa nachádza železničná zastávka na trati 320 Karviná-Darkov. Výpravná budova z roku 1963 bola po roku 2000 zbúraná. Dnes už väčšina vlakov touto zastávkou prechádza, zastavujú tu len niektoré osobné vlaky. Ale objekt pôvodnej železničnej zastávky Karviná-Darkov kúpele v roku 1963 zrušenej Miestnej železnice Petrovice – Karviná stále stojí. Darkov obsluhovali dve pravidelné linky MHD mesta Karviná. Linka 516, ktorá vychádzala zo zastávky Karviná, Fryštát, autobusová stanica, prechádza cez poddolovanú časť Darkova a pokračovala ďalej do konečnej Karviná, Doly, Barbora (zrušená pre nízke využívanie). Linka číslo 517, ktorá tiež vychádza z autobusovej stanice a končí v zastávke Karviná, Darkov, kúpele, funguje doteraz. Ďalej je možné sa do kúpeľov dostať linkovými spojmi, ktoré zastavujú na zastávke Karviná, Darkov, pomocný závod.
Silvia Truu

Silvia Astrid Truu (za slobodna Silvia Astrid Koch/Koht; * 16. december 1922, Paldiski† 5. máj 1990, Tallinn) bola estónskou spisovateľkou, ktorá písala hlavne detskú literatúru a literatúru pre mládež.
Život.
Z Paldiski sa Silvia Truu presťahovala za vzdelaním do Nõmme (dnes súčasťou Tallinnu), kde do roku 1941 študovala na dievčenskom obchodnom gymnáziu. V rokoch 1949-1951 pracovala v novinách Rahva Hääl (prekl.: "Hlas ľudu"), potom sa stala redaktorkou vysielania pre deti. Neskôr pracovala v novinách Noorte Hääl (prekl.: "Hlas mládeže") a do roku 1965 bola redaktorkou novín Nõukogude Naine (prekl.: "Sovietska žena"). Jej dcérou je známa estónska architektka Meeli Truu.
Dielo.
Jej prvým literárnym počinom bola rozhlasová hra a poviedka pre deti, ktoré boli uverejnené v časopise "Pioneer" (prekl.: "Pionier"). Avšak, najviac zo všetkých jej diel bola obľúbená trojica kníh pre mládež o mladej slečne Silji. O tejto hrdinke autorka napísala tri knihy. Prvou bola kniha "Kuu aega täiskasvanu" (prekl.: "Mesiac ako dospelá"), ktorá je určená hlavne dospievajúcim dievčatám. Kniha rozpráva príbeh mladej 16-ročnej slečny, ktorá sa snaží nájsť svoje miesto v spoločnosti. Jej príbeh je úzko spojený so susedom Indrekom a kamarátkou Merle. Kniha rozpráva o problémoch dospievajúcich, ktoré sú aktuálne aj dnes. Hlavná hrdinka Silja sa snaží popasovať s otázkou svojej budúcnosti a zároveň jej rodičia umožnili starať sa sama o seba, kedy si mohla vyskúšať zodpovednosť dospeláckeho života. Druhou knihou je "Merle" alebo "Tere! Sind ma otsisin!" (prekl.: "Ahoj! Teba som hľadala!"). Je to príbeh o Siljinej kamarátke Merle, ktorá chcela študovať a stať sa sestričkou, avšak vplyvom rodinného zázemia je Merle odkázaná vzdať sa štúdia a ide pracovať do fabriky na sladkosti. Treťou knihou je "Peidus pool" (prekl.: "Skrytá strana"), ktorá je z týchto troch kníh najpopulárnejšia. Dielo rozpráva príbeh Siljinho suseda Indreka, ktorému umrie matka, a tak sa z neho stáva sirota. Autorka do kníh začlenila aj problematiku lásky, ktorá je pre dospievajúcich pomerne dôležitá.
Preklady.
Do slovenčiny bol preložený prvý spomínaný titul "Mesiac ako dospelá" (Kuu aega täiskasvanu), ktorý vyšiel r. 1982 vo vydavateľstve Mladé letá.
Bless the Child

„Bless the Child“ je skladba fínskej symfonickej metalovej skupiny Nightwish, ktorá bola vydaná ako druhý singel z ich albumu "Century Child", Je jednou z dvoch skladbieb albumu, pre ktorú bolo natočené hudobné video - druhou je skladba „End of All Hope“.
Existujú dve verzie singlu, každá má trochu rozlišný zoznam skladieb.
Charlie George

Charles Frederick George (* 10. október 1950, Londýn, Anglicko) je bývalý anglický futbalový útočník.
Klubová kariéra.
Arsenal.
Rodák z Londýna bol fanúšikom Arsenalu už ako dieťa. V roku 1966 sa mu splnil sen a stal jeho hráčom. Debutoval 9. augusta 1969 proti Evertonu, ale Arsenal prehral 1 – 0. Už v tejto sezóne sa stal dôležitou súčasťou tímu keď odohral 39 zápasov a dal góly v obdobe dnešnej Európskej ligy tímom ako Ajax Amsterdam a RSC Anderlecht, ktorý Arsenal vyhral 4 – 3 po predĺžený.
Charlie si nešťastne zlomil členok na začiatku nasledujúcej sezóny po zrážke s brankárom Evertonu Gordonom Westom, vrátil sa po piatych mesiacoch a hral významnú úlohu v Arsenale v sezóne 1970/71. Vtedy sa mu podarilo skórovať päťkrát v 17 zápasoch. Ale vrcholom jeho sezóny bol FA Cup, kde skóroval vo štvrtom, piatom a šiestom kole, rovnako sa ukázal ako rozdielový hráč vo finále FA Cupu 1971 proti Liverpoolu. Skóroval v predĺžený a vďaka nemu Arsenal vyhral 2 – 1.
George hral ďalšie štyri sezóny v Arsenale, tiež hral vo finále FA Cupu 1972, ktorý Arsenal prehral s Leedsom United 1 – 0. Ani on nebol výnimkou a tiež trpel zraneniami. Dokonca sa dostal do konfliktu s vedením klubu a v sezóne 1971/72 bol disciplinovaný dvakrát.
Na Vianoce roku 1974 sa dostal na prestupovú listinu, a v júli 1975 ho kúpilo Derby County za £100 000. Celkovo odohral 179 zápasov so 49 gólmi.
Derby County.
V Derby strávil tri roky, kde pamätne skóroval hat-trick proti Realu Madrid v Lige majstrov, hoci Derby prehralo 5 – 6 po predĺžený. Ďalšie 3 góly strelil za Derby v Európskej lige UEFA.
Iné kluby.
Hrával ešte za Minnesotu Kicks v juhoamerickej futbalovej lige. Taktiež hrával aj za Southampton do ktorého sa vrátil v decembri 1978 ale často ho sužovali zranenia a preto bol poslaný na hosťovanie do Nottinghamu Forest. Vo finále Ligy majstrov, ktorá sa hrala ešte na dva zápasy dal v prvom gól. Nottingham vyhral 1 – 0 a druhý zápas remizoval 1 – 1 a tak sa stal víťazom. Po sezóne sa vrátil späť do Southamptonu. V lete 1981 podpísal zmluvu s klubom Bulova v Hongkongu. O rok sa už sťahoval späť do Anglicka do Bournemouthu. Taktiež prestúpil ešte do Dundee United ale neodohral v ňom ani jeden zápas. Rovnaký osud ho čakal aj v Coventry City.
Vuron

Vuron ("Aepyornis") je vyhynutý rod ťažkých nelietavých vtákov. Presný čas vyhynutia nie je známy ale predpokladá sa, že vtáky žili do 18. alebo 19. storočia. Obývali výhradne Madagaskar.
Nie je známe čím sa živili ale podľa zobáka to neboli mäsožravci. Dôvod vyhynutia je, že sa vyvíjali bez predátorov a s príchodom človeka na ostrov sa vo veľkom lovili a domestikované zvieratá ničili vajcia.
Vajce na Slovensku.
Zaujímavosťou je, že jedno vajce vurona obrieho je súčasťou expozície Gemersko-Malohontského múzea v Rimavskej Sobote. Pôvodne bolo používané ako glóbus v miestnom gymnáziu.
Mizerov

Mizerov (, ) je časť okresného mesta Karviná. Nachádza sa na severovýchode Karvinej. Vroku 2009 tu bolo evidovaných 757 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 15624 obyvateľov.
Mizerov leží v katastrálnom území Karviná-mesto o výmere 9,59km2.
Tur divý

Tur divý alebo pratur ("Bos primigenius") je vyhynutý druh z rodu tur. Je to predok väčšiny druhov súčasného tura (pozri článok tur domáci).
Bol rozšírený v Európe, Strednom Východe, Ázii a s poddruhmi aj v Severnej Afrike ("Bos primigenius africanus") a Indii ("Bos primigenius namadicus"). Boli to mohutné zvieratá. Samec mal v ramenách výšku 1,8 m a vážil 900 kg. Samec bol čierny s bledým pásom na chrbtici a samica bola červenkasto hnedá.
Posledný známy jedinec zahynul v roku 1627 v Poľsku. Nachádzajú sa na viacerých jaskynných maľbách aj v známej Lascaux.
Mitra

Mitra () je ceremoniálna či kultická pokrývka hlavy užívaná prevažne biskupmi.
História.
Pôvodne to bola ceremoniálna vlnená čelenka, s ktorou boli v starovekom Grécku zobrazované niektoré bohyne (napr. Héra, Démétér) a bohovia (Dionýzos, odtiaľ nazývaný "mitroforos"); v Ríme ju nosili cudzinky, prostitútky a archigallus (predstavený Gallov, kňazi kultu bohyne Kybely).
Na kresťanskom Západe.
V 10. storočí sa začala užívať ako pokrývka hlavy kresťanských biskupov a opátov. Pri uvedení do úradu, ju sprvu biskupovi vkladal na hlavu pápež, arcibiskupovi biskup, opátovi buď pápež alebo predstavený rádovej provincie či kongregácie ("pater abbas").
Podoba.
Raná kresťanská mitra mala tvar zaoblenej čiapky z vlneného súkna s podšívkou z ľanového plátna a s dvoma našitými vlnenými pruhmi voľne visiacimi na chrbát, v 12. storočí ešte s dvomi oblými výstupkami. Počas vrcholného stredoveku sa tvar menil od rovnostranného trojuholníka k stále vyššiemu trojuholníku rovnoramennému. Po reformácii sa mitra stala insígniou rímskokatolíckeho biskupa, biskupi anglikánskej cirkvi a severských a pobaltských luteránskych cirkví si mitru taktiež ponechali. Väčšina ostatných protestantských cirkví mitru prestala používať. Mitru tiež používajú starokatolícki biskupi. 
Názvoslovie.
"Infulovať" znamená prepožičať právo nosiť mitru; mimo biskupov mali toto právo aj niektorí ďalší významní cirkevní hodnostári, ako opáti, kapitulní prepošti alebo arcidekani. "Infularius" je označenie posluhujúceho (miništranta) pri kresťanských obradoch, ktorého úlohou je držať mitru v čase, keď ju cirkevný hodnostár práve nemá na hlave. Ak slúži bohoslužbu, po sňatí mitry má biskup na hlave solideo čiže pileolus. Trojstupňová mitra pôvodne používaná pápežmi (posledným bol Pavol VI.) sa nazýva tiara.
V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi.
V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi má mitra podobu uzatvorenej koruny a nemá žiadne visiace pruhy. Mitru nosia biskupi a niektorí kňazi, ktorí dostali toto právo ako vyznamenanie (tzv. mitroforní kňazi). Symbolizuje vysokú dôstojnosť a duchovnú moc nositeľa, zároveň je aj symbolom Kristovej tŕňovej koruny. Pri niektorých bohoslužbách si biskup namiesto mitry dáva kamilavku so závojom (tzv. klobuk).
Solideo

Solideo (iné názvy: pileolus, zucchetto) je malá okrúhla čiapočka, ktorú nosia katolícki duchovní.
Solideo predtým používali hlavne rehoľníci, ako ochranu v zime na vyholené koliesko na temene hlavy. Dnes sa používa skôr ako znak hodnosti duchovných podľa farieb. Solideo kňaz alebo biskup nosia spolu s reverendou pri bežnom nosení a pri svätej omši. Nie však na celú omšu, len pri bohoslužbe slova. Po modlitbe nad darmi sa solideo dáva dole ako prejavenie pokory a úcty k samotnému Bohu. Solideo sa môžu kňazi nosiť pod biretom a biskupi aj pod mitrou. Kňaz nosí solideo čiernej farby, biskupi fialovej farby, kardináli červenej farby a pápež bielej farby. Tiež premonštrátski opáti nosia solideo bielej farby, tento zvyk však nie je oficiálne povolený, správne podľa pôvodných platných predpisov majú užívať farbu čiernu. Môžeme vidieť tiež solideo čierne lemované fialovou niťou, to nosia kňazi s titulom monsignore.
Camauro

Camauro je pokrývka hlavy pápežov. Slovo pochádza z latinského "camelaucum", alebo gréckeho "kamelauchion" a znamená: čiapka z ťavej kože. Pôvodne sa vyrábalo z ťavej srsti. Postupne sa z neho stala červená zamatová čiapka s hustým kožúškom vnútri a bielym lemom. 
Historický vývoj.
Do pápežského šatníka patrí od 12. storočia, ale až do roku 1464 bolo camauro používané tiež kardinálmi, avšak bez hermelínového lemovania. Od roku 1464 sa camauro stalo výlučne pápežským odevom a kardináli dostali namiesto neho od pápeža šarlátový biret. Vo veľkonočnom období používali pápeži camauro bielej farby. Camauro bolo používané prakticky nepretržite až do roku 1963. Naposledy ho použil ešte Ján XXIII., ktorý v ňom bol, ako aj celá rada jeho predchodcov, aj pochovaný. Tradícia používania camaura bola oživená pri generálnej audiencii 21. a 28. decembra 2005, kedy ho začal používať Benedikt XVI.; a to jednak z praktických dôvodov (pretože bola zima) a tiež, ako sa niektorí domnievajú, zo symbolických dôvodov. U camaura pre pápeža Benedikta XVI. bol na výrobu použitý červený aksamiet s bielym lemovaním.
Symbolický význam.
Symbolizuje univerzálny učiteľský úrad (na základe "daru vyučovať"; ). Obdobou camaura na symbolickej úrovni sú pokrývky akademických univerzitných hodnostárov, ktoré sa používajú pri promóciách a iných akademických obradoch. Svoj pôvod odvodzuje v akademickom prostredí z praktickej potreby, kedy sa snažili stredovekí vzdelanci, ktorí nosili na hlave tonzúru, chrániť pri písaní teologicko-filozofických spisov prechladnutie hlavy a akademické solideo nebolo dostačujúcou tepelnou ochranou. 
Podobnú tepelnou ochranou bývala aj mozetta (golier), ktorá sa nosila spoločne s camaurom. Kým camauro sa v liturgii nepoužíva, mozeta sa používa pri chórovej modlitbe. Camauro pre liturgiu bolo nahradené biretom.
Príklady pápežov v camauru a s mozetou
Použitie svetskými predstaviteľmi.
Vzhľadom k tomu, že v stredoveku camauro patrilo k bežnej výbave vzdelancov, používali ho i svetskí predstavitelia, ako to možno vidieť u dóžat benátskej alebo janovskej republiky. V týchto prípadoch camauro slúžilo ako podklad pre Dóžovu korunu. Jedná sa o camauro iného typu než je camauro pápežské.
Príklady svetských camaur
Arica y Parinacota

Arica y Parinacota alebo Región Arica y Parinacota () alebo XV. región (Arica y Parinacota) () je jedným z 15 regiónov Čile a nachádza sa v jeho severnej časti. 
Susedí na severe s Peru, na juhu s regiónom Tarapacá. Na východe je ohraničený štátnou hranicou s Bolíviou, na západe Pacifikom. Zaberá 2,23 % rozlohy celého Čile a žije tu 235 081 obyvateľov. Región Arica y Parinacota vznikol v roku 2007, do tej doby bolo jeho územie súčasťou regiónu Tarapacá.
Administratívne delenie regiónu.
Región sa ďalej delí na 2 provincie a 4 komúny.
Chips Keswick

Sir John Chippendale Lindley Keswick (* 2. február 1940, Londýn, Anglicko† 17. apríl 2024) bol anglický bankár a člen rodiny Keswickovcov, ktorí kontrolujú Jardine Matheson, založený Williamom Jardineom. V júni 2013 sa stal riaditeľom londýnskeho klubu Arsenal, až do svojho odchodu do dôchodku v máji 2020.
Život.
Bol súčasťou obchodnej dynastie rodiny Keswick. Jeho otcom bol Sir William Keswick a matkou Mary Lindley. Navštevoval Eton College na University of Aix-Marseilles.
Kariéra.
Jeho starší brat Henry Keswick a mladší Simon Keswick sú riaditelia Jardine Matheson.
Keswick bol predsedom Hambros Bank od roku 1986 do roku 1998. Bol riaditeľom futbalového klubu Arsenal od novembra 2005 a predsedom od augusta 2013, keď nahradil Petra Hill-Wooda, až do odchodu do dôchodku v máji 2020.
Anthology

Anthology je slovenská hudobná skupina pochádzajúca z Nižnej. Založil ju gitarista Marián Gonda a ex-basák Ján Kičín. Hudba Anthology sa zvykne zaraďovať medzi symfonický a power metal.
Biografia.
Kapela bola založená v roku 2008 gitaristom Mariánom Gondom a ex-basgitaristom Jánom Kičínom. V roku 2011 vyšiel prvý album s názvom "Exitus", ktorý pomohol zviditeľniť meno kapely na domácej scéne. Zvýšil sa počet koncertov, medzi ktoré patril aj festival Terchovský Budzogáň kde Anthology predskakovali kapelám Olympic and Desmod.
V roku 2013 kapelu opustila speváčka Alexandra a nahradila ju Lenka Serafinová, ktorú neskôr vystriedala Raylyn Shayde. Anthology vydali nový album "The Prophecy" v roku 2014 a na jeho masteringu sa podieľal známy gitarista Roland Grapow (Masterplan ex-Helloween). Album tentokrát vyšiel v angličtine čo rozšírilo pole pôsobnosti kapely do zahraničia. 
Koncom roka 2016 kapela vydala tretí štúdiový album s názvom "Angel's Revenge", ktorý sa nesie v duchu symfonického metalu s agresívnejšími prvkami. Na albume spolupracoval death metalový vokalista z Anglicka, Connor Sanders.
Extraliga hádzanárov 2014/15

Extraliga hádzanárov v sezóne 2014/15 bol 22. ročník extraligy hádzanárov, najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Oproti minulej sezóne sa počet účastníkov znížil o jedno družstvo. Aktuálny majster Tatran Prešov sa okrem slovenskej súťaže zúčastnil aj 3. ročníka nadnárodnej súťažeSEHA ligy. Deviatykrát za sebou sa majstrom Slovenska stal tím HT Tatran Prešov.
Systém súťaže.
Systém súťaže ostal oproti minulej sezóne rovnaký. Základná časť pozostáva z 18 kôl. Každý s každým sa stretne 2-krát, čo znamená, že každý tím odohrá 18 zápasov. Po základnej časti nasleduje nadstavbová časť s 2 skupinami, ktorá sa hrá rovnako systémom 2-krát každý s každým a v ktorej si družstvá prenášajú body zo základnej časti. V nadstavbovej skupine A hrajú družstvá na 1. až 6. mieste po základnej časti a prví štyria postúpia do play-off. Zápasy play-off sa hrajú na 3 vyhrané duely. V nadstavbovej skupine B hrajú družstvá na 7. až 10. mieste po základnej časti a posledné družstvo z extraligy vypadáva.
Výsledky.
Nadstavbová časť.
Skupina A.
Družstvá na 1. až 6. mieste po základnej časti.
Skupina B.
Družstvá na 7. až 10. mieste po základnej časti.
The Prophecy

The Prophecy je druhý štúdiový album slovenskej metalovej skupiny Anthology.
Provincia Concepción

Provincia Concepción môže byť:
Exitus

Exitus je prvý štúdiový album slovenskej metalovej skupiny Anthology.
Iquique

Iquique môže byť:
Tarapacá

Tarapacá alebo Región Tarapacá () alebo I. región (Tarapacá) () je jedným z 15 regiónov Čile. Nachádza sa v jeho severnej časti a administratívnym centrom je mesto Iquique. 
Susedí na severe s regiónom Arica y Parinacota, na juhu s regiónom Antofagasta. Na východe je ohraničený štátnou hranicou s Bolíviou, na západe Pacifikom. Zaberá 5,58% rozlohy celého Čile a žije tu 328 782 obyvateľov. Až do roku 2007 bol súčasťou tohto regiónu aj región Arica y Parinacota.
Administratívne delenie regiónu.
Región sa ďalej delí na 2 provincie a 7 komún.
Antofagasta

Antofagasta môže byť:
Timón (Élis)

Timón ("Timón") bol víťaz v tethrippe na olympijských hrách v roku 400 pred Kr.
Timón z Élidy zvíťazil v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) na 95. olympijských hrách v roku 400 pred Kr. Tethripon zaviedli na 25. olympijských hrách v roku 680 pred Kr.. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias uvádza, že v olympijskej "Altide" videl sochu Timóna, vedľa ktorej stála socha jeho syna Aisypa, dieťaťa sediaceho na koni. Chlapec totiž zvíťazil s pretekárskym koňom a Timón bol vyhlásený za víťaza jazdy s vozom. V Olympii súťažil v jazdeckých pretekoch majiteľ koňa alebo záprahu. Sochy Timóna a jeho syna vytvoril v Élide sochár Daidalos zo Sikyónu, ktorý bol autorom aj mnohých iných skvostých sochárskych diel.
Palky

Pavol Árva, známy pod umeleckým menom Palky, je slovenský reper a člen bratislavskej formácie 5R a bývalý člen skupiny Reálna podoba. So skupinou Reálna podoba v roku 2011 vydal album ("S pravdou von"), pričom táto skupina po albume zanikla a ako sólový interpret vydal v roku 2013 debutový album "Niet času". V roku 2014 vyšiel jeho druhý sólo album v spolupráci s producentom Deryckom s názvom "Útek". V polovici roka 2014 sa Palky spojil so skupinou Kontrola stavu a Pekom a vytvorili zoskupenie 5R, s ktorými následne koncom roka 2015 vydali album "Potomok rodu". Po skončení prác na albume "Potomok rodu", začal Palky ďalej spolupracovať s DJom MikroManom. Ich práce vyvrcholili v roku 2018 kedy vydali album "Údolie kráľov". Album "Údolie kráľov" obsahoval 21 skladieb a bolo k nemu natočených 9 videoklipov. V roku 2020 vydali Palky &amp; Dj MikroMan EP "7 hriechov", ktoré obsahovalo 7 skladieb opisujúcich jednotlivé hriechy plus jednu bonusovú skladbu V.Š.T.R.
V roku 2023 vyšiel až tri roky ohlasovaný album Palky &amp; pARTe – "All Iclusive", ktorý bol viac ak rôznorodý na hudobné produkcie a hostí na spoluprácach. V roku 2024 vydali Palky &amp; Dj MikroMan voľné pokračovanie "Údolia kráľov" s názvom "Údolie hviezd".
Maratón (rozhlasová relácia)

Maratón (niekedy písaný aj Ma-ra-tóóón) bola rozhlasová humoristická relácia s hudbou vysielaná v rokoch 1966-1991 každú sobotu z košického štúdia "Slovenského rozhlasu" na hlavnom slovenskom vysielacom okruhu (rozhlasová stanica Bratislava) v rámci "sobotňajších zábavníkov" a v rokoch 1994-2008 ako nedeľný zábavník vysielaný každú 1. nedeľu v mesiaci na okruhu S1. Hlavnými účinkujúcimi boli Peter Gažo a Ján Kado.
Daidalos (rozlišovacia stránka)

Daidalos ("Daidalos") môže byť:
Carentan (kantón)

Carentan je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 14 obcí.
Junior Malanda

Bernard Malanda-Adje (* 28. august 1994† 10. január 2015) bol belgický futbalista, ktorý hral ako defenzívny záložník vo VfL Wolfsburg v nemeckej Bundeslige. Malanda bol zapožičaný do belgického klubu Zulte-Waregem, ale v sezóne 2014/15 sa vrátil do Wolfsburgu.
Zomrel pri dopravnej nehode 10. januára 2015 vo veku 20 rokov.
Vlny (album)

Vlny je štvrtý štúdiový album slovenskej skupiny EARS z roku 2014.
Autorstvo.
Hudba:
Texty:
Aranžmány: Filip Orator, EARS
Ráj (Karviná)

Ráj (, ) je pôvodná obec, kedysi závislá na historickom meste Fryštáte, dnes je Ráj miestnou časťou Karvinej, často označovaná ako Karviná 4 - Ráj. Leží na katastrálnom území Ráj.
História.
Obec je spomínaná už počiatkom 14. storočia. V polovici 16. storočia tu postavilo fryštátske knieža Fridrich Kazimír svoj druhý zámok, v osemdesiatych rokoch 20. storočia značne schátraný a zborený. Od konca 16. storočia bol Ráj centrom samostatného stavovského panstva Ráj. V 19. storočií tu barón Georg Bees "náhodou" objavil liečivé pramene, ktoré dali základ vzniku známych Kúpeľov Darkov. Pôvodne zamýšľal vykonať geologické vrty, ktoré mali potvrdiť existenciu čierneho uhlia na jeho pozemkoch, miesto uhlia však na niekoľkých miestach vytryskli gejzíry slanej vody. Miestni ľudia vodu začali používať a spozorovali kladné účinky týchto prameňov. Po odbornom prieskume v laboratóriách vo Viedni sa potvrdila liečivá sila týchto jodobromových prameňov a prvýkrát vodu na liečenie začal používať Fryštátský lekár dr. Alois Fiedler. Neskôr tu vzniklo kúpeľné miesto Ráj, ktoré sa potom zmenilo na Lázně Darkov a v roku 1868 začala prvá kúpeľná sezóna. Liečilo sa tu mnoho príslušníkov rakúskej aristokracie a populárnych osobností zo sveta politiky, kultúry a športu.
Za nacistickej okupácie bola obec Ráj územne spojená s Fryštátom a Karvinnou do jedného celku s nemeckým názvom Karwin-Freistadt a po vojne sa toto spojenie obnovilo, ale už s českým názvom Karviná. Rájom viedla miestna železnica KFNB, spájajúca hlavnú karvinskú stanicu so železničnou stanicou Karviná mesto a stanicou v Petroviciach u Karvinej. Železničná zastávka Ráj bola zrušená, ale objekt čakárne vo Fryštátskej ulici blízko krajskej nemocnice je zachovaný. Dnes je budova bývalej železničnej zastávky administratívne pričlenená ku Karvinej-Fryštátu a je súčasťou mestskej pamiatkovej a kúpeľnej zóny Karviná - Fryštát a Kúpele Darkov. 
Karviná - Ráj dnes.
Po roku 1963 sa v Ráji vybudovalo veľké sídlisko Karviná-Ráj a Mizerov, v ktorom dnes žije polovica obyvateľov mesta Karvinej. Dnešné predmestie Karvinej, Ráj, má svoje vlastné centrum, kultúrne vyžitie, obchodné domy aj rekreačné zóny, predovšetkým rájsky kopec, rieku Olšu a blízke jazero Darkov.
V časti Mizerov má sídlo regionálna knižnica Karviná, základná umelecká škola Bedřicha Smetanu s koncertnou sálou, v časti Vydmuchov stojí v mieste bývalého zámku Ráj krajská nemocnica s poliklinikou, kde k prechádzkam pacientov slúži bývalý zámocký park. Pod vrcholom rájskeho kopca je Centrálny cintorín mesta Karvinej. Pôvodne budova cintorínskej správy a obradnej siene boli postavené ako kultúrny dom budúceho sídliska pre ďalších 27 000 obyvateľov, ktoré malo stáť v mieste priľahlého poľnohospodárskeho poľa. Hoci už ťažká technika pripravovala výstavbu, revolúcia v novembri 1989 zámer výstavby sídliska zastavila.
Solca

Solca (, v roku 1880 uvádzaná ako "Solče") bola dedina pri Karvinej, ktorá zanikla kvôli ťažbe uhlia. V minulosti tu bola vyváraná soľ určená na predaj. V roku 1900 mala 70 domov a 1 002 obyvateľov. Podľa dediny je pomenovaný zámok Solca (tiež Nový zámok v Karvinej). V 50. a 60. rokoch 20. storočia sa Solca postupne vyľudnila, lebo bola ohrozená poddolovaním. V roku 1953 bol zbúraný starý zámok z roku 1873, neskôr tiež rodinný kostol v parku a 12. 10. 1960 aj kostol sv. Henricha. Územie bolo zaplavené a dnes sa na mieste Solcy nachádza odkalisko Pilňok.
Marigny (kantón)

Marigny je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 11 obcí.
Percy (kantón)

Percy je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 12 obcí.
Saint-Clair-sur-l'Elle (kantón)

Saint-Clair-sur-l'Elle je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 14 obcí.
Saint-Jean-de-Daye (kantón)

Saint-Jean-de-Daye je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 12 obcí.
Saint-Lô-Est

Saint-Lô-Est je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 5 obcí.
Saint-Lô-Ouest

Saint-Lô-Ouest je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 5 obcí.
Tessy-sur-Vire (kantón)

Tessy-sur-Vire je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 14 obcí.
Torigni-sur-Vire (kantón)

Torigni-sur-Vire je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 15 obcí.
Villedieu-les-Poêles (kantón)

Villedieu-les-Poêles je francúzsky kantón v obvode Saint-Lô v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 10 obcí.
Domfront (kantón)

Domfront je francúzsky kantón v obvode Alençon v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 11 obcí.
L'Aigle-Est

L'Aigle-Est je francúzsky kantón v obvode Mortagne-au-Perche v departemente Manche v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 9 obcí.
More Than a Feeling

„More Than a Feeling“ je skladba, ktorú napísal Tom Scholz a nahrala ju americká rocková skupina Boston ako hlavný singel z ich debutového albumu "Boston" vydavateľstvom Epic Records v septembri 1976 so skladbou „Smokin’“ na B-strane. V americkom rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla 5. miesto. V súčasnosti je stálicou klasického rocku a v roku 2009 bola nazvaná 39. najlepšou hard rockovou piesňou všetkých čias stanicou VH1.
Spájka

Spájka je kov, alebo eutektická zliatina kovov, topiaca sa pri nízkej teplote, určená k pevnému spájanie materiálov z iných kovov. Spájanie pomocou spájky sa nazýva spájkovanie. Spájky sa podľa pracovných teplôt (rozhranie je zhruba okolo 450 °C) delia na mäkké a tvrdé.
Mäkká spájka nachádza najväčšie uplatnenie v elektrotechnike a elektronike, kde zaisťuje pevné vodivé spojenie súčiastok. Je ale tiež používaná pre spájanie medených potrubí, pozinkovaných plechov, letovanie konzerv, hudobných nástrojov a pre mnoho ďalších aplikácií.
Najbežnejšími druhmi spájok sú cínová a olovená spájka, čo sú zliatiny cínu a olova v pomere 2:1. V jemnej mechanike sa ako spájka niekedy užíva tiež striebro.
Pre strojné i ručné spájkovanie mäkkými spájkami v elektronike sa podľa odporúčania smernice Európskeho parlamentu a Rady č.2002 / 95 / ES (neskôr RoHS) cca od roku 2002 presadzuje spájka s nízkym obsahom (okolo 0,3 - 0,5 %) olova, primárne z ekologických dôvodov. Výnimky platia pre spájkovanie v medicíne, letectve/kozmonautike, vojenstve a čiastočne v automobilovom priemysle. Tieto zliatiny totiž vykazujú horšie vlastnosti (pevnosť, únavová odolnosť/rýchlejšie starnutie závislé od okolitej teploty, horšiu vzlínavosť, riedko tzv. cínový mor, samovoľný vznik a rast skratovacích vlákien (tzv. whiskerov), všeobecne potreba vyšších spájkovacích teplôt, nepriaznivé interakcie s niektorými kovmi (intermetalické zliatiny na rozhraní spájkovaných materiálov, narastajúce v závislosti od okolitej teploty a času)) ako spájky s obsahom olova. Väčšinu nepriaznivých javov možno eliminovať použitím vhodných technologických postupov a zliatinu samotnú sa darí vylepšovať rôznymi prísadami (napr. irídium) ale súhrnných charakteristík "olovených" spájok sa zatiaľ nedosiahlo.
Pre spájky s nízkym alebo žiadnym obsahom olova sa vžilo - dosť zavádzajúce - označenie PBF zliatiny (písmeno F je odvodené od "free", nie je to teda označenie chemického prvku).
Druhy spájok.
Podľa teploty tuhnutia sa spájky rozdeľujú na:
Mäkké spájky cín-olovo.
Od júna 2006 direktíva RoHS (Restriction of the use Hazardeous Substances) povoľuje max. 0,1% olova v spájkovacej zliatine.
Minerva (rozlišovacia stránka)

Minerva môže byť:
Le Fousseret (kantón)

Le Fousseret je francúzsky kantón v obvode Muret v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 15 obcí.
Grenade (kantón)

Grenade je francúzsky kantón v obvode Toulouse v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 15 obcí.