burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vlára

Vlára je rieka na strednom Považí, v okrese Trenčín. Je to pravostranný prítok Váhu s dĺžkou (na Slovensku iba ), povodím a priemerným prietokom /s (v ústí). Je tokom III. rádu. Priemerná lesnatosť povodia dosahuje 40%.
Opis toku.
Pramení v Česku pod vrchom Klášťov () vo Vizovickej vrchovine. Tečie na juh cez Luhačovickú vrchovinu, po pribratí Říky sprava sa stáča na juhovýchod, priberá zľava Brumovku pri Bylniciach a cez Vlársky priesmyk v Bielych Karpatoch vteká na územie Slovenska. Zároveň priberá ľavostrannú Vlárku, ktorá je hraničným tokom. Rozrezáva Biele Karpaty úzkou dolinou na podcelok Kobylináč na ľavom brehu a podcelok Súčanská vrchovina na pravom brehu. Priberá viaceré prítoky, najvýznamnejším je potok Čakanov z pravej strany. Potom vteká do intravilánu obce Horné Srnie, tečie cez Bielokarpatské podhorie a južne od obce vstupuje do Považského podolia. Tu už tečie na juh medzi Nemšovou a Ľuborčou a do Váhu ústi približne juhozápadne od mesta Nemšová. Pre Vláru je typické riečne pirátstvo. Rieka sa pri svojej erozívnej činnosti zarezala hlboko do masívu Bielych Karpát, celkom ho preťala a svoje pramenisko posunula až na druhú stranu tohoto masívu, do susednej Vizovickej vrchoviny. Pirátsky sa zmocnila časti povodia rieky Morava.
Povodie Vláry podľa prítokov (v smere toku).
Vlára (P – pravostranný prítok, Ľ – ľavostranný prítok)
Presbytérium

Presbytérium alebo staršie presbytár alebo zriedkavo kňazište (z latinského "presbyterium") môže byť:
Presbytérium môže byť:
Oltár

Oltár (, , v kresťanstve ) je miesto, na ktorom sa v náboženstve prináša dar ako obeť, zvyčajne bohu či božstvu.
Oltár v staroveku a stredoveku.
Veľkosti starovekých oltárov bolo neskôr dosahovaných veľmi zriedka napr. oltár rozmerov 198x23m v Syrakusách. Oltáre stavali obvykle na otvorených miestach, často boli určené k zápalným obetám. Známy je oltár z Pergamu z 2. Storočia p.n.l. ozdbený reliefom o celkových rozmeroch 36x34m, ktorý je teraz uložený v Berlínskom Pergamonmuseu. 
Etruskovia a Rimania budovali oltáre pre svoje osobné božstvá. Týchto oltárov sa zachovalo mnoho tisíc. Boli často ozdobené nápismi. Na nich sa prinášala buď zápalná obeta (napr. kadidlo), alebo sa na neho pokladal dar (napr. víno).
Oltár v Kresťanstve.
Nový zákon používa slovo oltár pre vyjadrenie Ježišovej obety na kríži. Pretože v kresťanstve neexistuje iná obeť ako obeť jediného kňaza, Ježiša Krista, nie sú oltáre kresťanmi vnímané rovnako ako v ostatných náboženstvách. Pre oltár kresťania v latinčine nepoužívali bežného slovo ara, ale zaviedli nový názov Altare (vyvýšené miesto). Oltár sa v katolicizme používa ako miesto, na ktorom sa prinášajú dary chleba a vína pri slávení Eucharistie.
V cirkvách s vlastnou liturgickou tradíciou prevláda užívanie kamenného oltára, je však možné sa stretnúť aj s oltármi z iného materiálu a zvyčajne nie je ním možné hýbať. Mnohé katolícke a pravoslávne oltáre v sebe nesú pozostatky svätých; tento zvyk pochádza z prvých kresťanských storočí, kedy kresťania mohli sláviť Eucharistiu na hroboch mučeníkov.
Protestantské cirkvi oltáre nepoužívajú.
Kométa Mrkos

Kométa Mrkos alebo C/1957 P1 bola neperiodická kométa, ktorú objavil Antonín Mrkos 2. augusta 1957.
Presbyter

Presbyter (po grécky πρεσβύτερος "presbyteros" starší) môže znamenať:
Kométa Pojmanski

Kométa Pojmański alebo C/2006 A1 je neperiodická kométa, ktorú objavil Grzegorz Pojmański 2. januára 2006.
Kométa Seki-Lines

Kométa Seki-Lines alebo C/1962 C1 bola neperiodická kométa, ktorú objavil Cutomu Seki a Richard Lines 4. februára 1962.
Veľká južná kométa

Veľká južná kométa alebo C/1947 X1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 7. decembra 1947.
Kométa Wilson-Hubbard

Kométa Wilson-Hubbard alebo C/1961 O1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 23. júl 1964. Objavili ju A. Stewart Wilson a William B. Hubbard.
Kométa Zhu-Balam

Kométa Zhu-Balam alebo C/1997 L1 bola neperiodická kométa, ktorú objavili Zhu Jin a David D. Balam 3. júna 1997, resp. 8. júna 1997.
Faust (Goethe)

Faust je dráma od Johanna Wolfganga Goetheho.
Môžeme rozlíšiť niekoľko štádií vzniku tejto drámy: tzv. Faust v prvotnej podobe, teda scény, ktoré mal Goethe napísané okolo r. 1775 Prafaust (v nemčine "Urfaust"), "Faust I" bol vydaný v roku 1808 a "Faust II", ktorý vyšiel až po Goetheho smrti. 
Goethe dokončil druhú časť tohto veľdiela rok pred smrťou v roku 1831. Povesť o Faustovi (historická postava žijúca v rokoch 1480-1540), ktorý zapredal svoju dušu diablovi, je oveľa staršia. 
Kompozícia.
1. diel.
Začína sa venovaním, Predohrou v divadle, a Prológom v nebi (Boh a diabol uzatvárajú stávku. Diabol vraví, že sa mu podarí dostať Fausta na svoju stranu, a Boh verí Faustovej viere.) 
2. diel.
5 dejstiev
Dej.
Vychádza zo stredovekej povesti o legendárnom učencovi Faustovi, ktorý nie je spokojný s výsledkami svojej vedy a túži po pravom poznaní. Uzavrie pakt s diablom Mefistofelom. Prežije lásku i sklamania, pozná vedu aj čiernu mágiu a nakoniec nachádza zmysel života v práci pre spoločnosť. Starý slepý Faust prichádza k záveru, že slobodu si zasluhuje len ten, kto o ňu denne bojuje. Faust zomiera, ale Mefistofeles stávku prehrá, lebo Faust sa zachráni zásahom vyššej moci. Prvý diel vyšiel v roku 1808 druhý dopísal Goethe v roku 1830 a zverejnený bol až po Goetheho smrti. Goethe do tohto diela zahrnul dejiny ľudstva, obsiahol minulosť, ale zamieril aj do budúcnosti.
Preklady.
Do slovenského jazyka preložil Fausta iba čiastočne P. O. Hviezdoslav. Komplexnejšie preklady sú dva:
Milan Richter preložil tiež Prafausta (Faust a Margaréta). Jeho preklad vyšiel v r. 2000 vo vydavateľstve Prístrojová technika ako bibliofílske vydanie. Prafausta v Richterovom preklade uviedli dve slovenské divadlá: Divadlo Jána Palárika v Trnave (premiéra máj 2006) a Divadlo a.ha (premiéra jún 2006).
Klenba

Klenba alebo zastarano sklepenie je tradičná nosná konštrukcia, ktorá využíva statické vlastnosti oblúka a v priečnom reze má oblúkový tvar. Tento charakteristický oblúk leží v rovine kolmej na os klenby.
Uzatvára a preklenuje priestor, prípadne prenáša zaťaženie do ostatných podperných častí. Podpernú časť tvorí napr. murivo, pilier alebo stĺp. Miesto podpery býva zo statického hľadiska dimenzované na centrické a rovnomerné zaťaženie.
Klenby môžu byť stavané z rôzneho materiálu, najčastejšie z kamenného alebo tehlového, prípadne liateho alebo ubíjaného muriva. Vo vrchole môže byť zakončená klenákmi, ktoré sa uplatňovali najmä v gotike. V súčasnosti sa používa najmä železobetón.
Faust

Faust môže byť:
Faust (opera)

Faust je operné spracovanie legendy o Faustovi od Charlesa Françoisa Gounoda podľa Goetheovej drámy Faust I. Opera mala premiéru v Parížskom divadle Théatre-Lyrique 19. marca 1859.
Autorom libreta je Jules Barbier a Michele Carré.
Dejstvá.
Opera má 5 dejstiev:
Fašiangy

Fašiangy (iné názvy: fašiang; nárečovo: "fašianok"; zastarano: "fašang(y)", "fašäng", "fašank", "faršongy", "faršongy", "foršangy", "mäsopust", "masopust") je obdobie od Troch kráľov až do polnoci pred Popolcovou stredou. Potom nasleduje 40 dňový pôst (zavedený až koncom 4. storočia kresťanskou cirkvou) až do Veľkého piatku. Je to prechodné obdobie (v obyčajovom cykle) medzi zimou a jarou.
Názov.
Podľa prameňov z obdobia Veľkej Moravy sa u nás v 9. storočí používal termín mjasopust (koniec jedenia mäsa pred pôstom). V Česku sa toto slovo zachovalo ako masopust, na Slovensku sme však neskôr prebrali nemecký názov fašiangy () .
Fašiangy na dedine.
Oslavy fašiangov sa regionálne líšili, aj keď sa vyskytovali aj spoločné črty. Napríklad v regióne Liptov a v obci Čičmany sa varila praženica, na ktorú bola pozvaná celá dedina. Mládenci najprv týždeň pred zábavou chodili po dedine a pozývali dievčatá, ale aj starších. Pri tejto obchôdzke nezabudli zozbierať vajíčka a slaninu. Praženicu väčšinou pripravovala richtárka, potom sa začínala zábava, na ktorej boli aj pražené šišky, karamel, závin, huspenina a ďalšie miestne špeciality. V Honte bolo zvykom robiť pálenku. Chlapci chodili po dedine a vyberali zrno, taktiež spojené s obchôdzkami za dievčatami a pýtaním slaniny, klobásy a niekde im dali aj údené mäso. Všetko sa odnieslo na priadky, kde dievčatá pripravili pohostenie. Fašiangy sa končili v utorok o polnoci.
Fašiangy v meste.
Robili ich remeselnícke cechy. Teda skôr sa tu konali zábavy, ktorých hlavnými organizátormi boli tovariši. Väčšinou sa konali v dome majstra, pretože tu sa vítali noví tovariši, ktorým bolo poskytnuté krátkodobé ubytovanie. V tomto období sa zvykli stávať z učňov tovariši. Museli však uspieť v rôznych skúškach. Napríklad v Kežmarku bolo typické kúpanie v studenej a potom teplej vode, nosenie na žrdi atď. Jednotlivé cechy konali sprievody a snažili sa o čo najväčšiu atraktívnosť. Mlynári behali na chodúľoch, debnári krútili nad hlavami obručami a podobne. Remeselnícke fašiangové zvyky zanikli pred 1. svetovou vojnou.
Klenák

Klenák je stavebný kameň alebo tehla klinovitého tvaru, slúžiaci na vytvorenie klenbového oblúka. Záverový klenák vo vrchole klenby je svorník.
Johann Faust

Johann Faust (* asi okolo 1480 – † asi okolo 1538, Staufen im Breisgau ako Georg Faust) bol nemecký putovný kúzelník, astrológ a veštec. Príbeh, ako upísal svoju dušu diablovi, ktorý ho napokon uniesol, sa stal obsahom najvýznamnejšej knižky ľudového čítania v Nemecku z roku 1587 (české vydanie 1611).
Diela s faustovskou tématikou alebo o Faustovi (výber).
Neskôr príbeh inšpiroval mnohých autorov, pozri aj Faust.
Milétska škola

Milétska škola alebo iónska škola je najstaršia grécka filozofická a vedecká škola. Vznikla v 1. polovici 6. storočia pred Kr. v Miléte. Jej predstavitelia sa zaoberali najmä prírodnou filozofiou a hľadaním počiatku (arché) všetkého bytia.
Charakteristika.
Milétska škola vedome postavila ako základnú svetonázorovú otázku pátranie po pralátke (arché). Z Tálesovej odpovede na otázku pralátky a z jej porovnania so staršími mytologickými názormi je zrejmé, že pri samom zrode filozofie je problém súcna chápaný ešte veľmi primitívne, a to ako problém vzniku súčasného štádia bytia zo štádia predchádzajúceho, teda podobne, ako už stará mytológia vykladala vznik nových božstiev z božstiev starších. Raná grécka filozofia už síce vysvetľovala problematiku súcna v predstavách a pojmoch, ktoré sú materiálnej realite adekvátnejšie, ale naivnosť, s akou Táles a jeho pokračovatelia odkladali problém bytia do lona bytia skoršieho, predchádzajúceho, je podobná ako naivnosť pohľadov starej mytológie. 
Hoci názorové obdoby mytológie a ranej filozofie sú nepopierateľné, bolo by chybou vyvodzovať z nich, že raná filozofia je čírou pokračovateľkou starého myslenia. Milétski filozofi v zásade opustili a prekonali mytológiu.
Škola zanikla po strate politickej samostatnosti Miléta, začiatkom 5. storočia pred Kr., avšak jej učenie sa odrazilo v rozvoji filozofického bádania v iných gréckych mestách.
Učenie milétskej školy.
Nadväzuje na staré náboženské tradície, a to grécke i orientálne, pričom ich pretvára v kvalitativne odlišný obraz sveta – vznik sveta, jeho usporiadanie a celé kozmické dianie je prirodzené, bez zasahovania božských síl. Všetky časti vesmíru sú rôzne formy jedinej, a to živej pralátky. Pralátka je počiatkom (arché), z ktorého sa usporiadaný svet vyvinul.
Home Location Register

Home Location Register alebo HLR je centrálna databáza, ktorá obsahuje detaily o každom účastníkovi používajúcom mobilný telefón, ktorý je autorizovaný používať siete GSM a/alebo UMTS, známe tiež ako siete 2G, 2.5G a 3G, prípadne siete 900/1800 MHz a pod.
HLR teda ukladá detaily o každej SIM karte vydanej mobilným operátorom. Každá SIM karta má unikátny identifikátor zvaný IMSI, ktorý je jedným z primárnych kľúčov ku každému HLR záznamu.
Ďalším dôležitým prvkom asociovaných dát k SIM karte sú telefónne čísla používané na uskutočnenie a prijatie hovorov na mobilný telefón, známe ako MSISDN. Hlavné MSISDN je číslo používané na uskutočnenie a prijatie hlasových služieb a posielanie a prijatie krátkych správ SMS, príp. multimediálnych správ MMS (manažované cez MMSC), ale je možné mať k SIM karte aj iné sekundárne MSISDN telefónne čísla asociované napríklad k faxovým a dátovým službám. Každé takéto MSISDN číslo je tiež primárnym kľúčom k HLR záznamu.
Príklady údajov uložených v databáze HLR v zázname SIM:
HLR údaje sú prevažne ukladané po dobu, kým účastník zostáva u mobilného operátora, tzn. do zrušenia alebo nahradenia iným účastníkom, prípadne prenesením telefónneho čísla k inému operátorovi, alebo Mobile Number Portability – MNP, Local Number Portability – LNP, Global Number Portability – GNP a pod.
Na prvý pohľad HLR vyzerá byť len databázou do ktorej len pristupujú iné sieťové elementy, ktoré následne vykonávaju spracovávanie služieb mobilného telefónu. V skutočnosti HLR je systém, ktorý priamo dostáva a spracováva MAP transakcie a správy.
Ak HLR zlyhá, tak sieť mobilného operátora je zablokovaná, pretože HLR, resp. aj VLR je ten systém, ktorý manažuje aktualizácie lokácií kde sa nachádzajú mobilné telefóny pre potreby prepojenia signálu s „vežami“ BTS, ako aj informácie o tom, aké majú služby a prípadne roam služby, resp. účastníkov v roamingu.
Tak ako počet mobilných učastníkov u mobilných operátorov narastal, HLR sa stal viac výkonným počítačovým systémom a v súčasnosti hrá svoju rolu ako server, resp. klaster vysokovýkonných serverov, než len svoju predchádzajúcu tradičnú rolu ako telefónna ústredňa v prvopočiatku GSM.
Fašiang

Fašiang môže byť:
Zákonodarná iniciatíva

Zákonodarná iniciatíva je ústavou dané právo predkladať návrhy zákonov.
Zákonodarná iniciatíva na Slovensku.
Podľa právneho poriadku Slovenskej republiky majú zákonodarnú iniciatívu (smú byť navrhovateľmi):
Navrhovateľ odôvodňuje predložený návrh zákona na schôdzi Národnej rady a vo výboroch, ktorým bol návrh pridelený. Za vládu plní túto úlohu poverený člen vlády, za výbor alebo skupinu poslancov nimi poverený poslanec.
Navrhovateľ zákona môže svoj návrh zákona vziať kedykoľvek späť. V treťom čítaní tak môže urobiť len so súhlasom Národnej rady.
Účinnosť právneho predpisu

Účinnosť právnej normy je vlastnosť právnej normy, ktorá spočíva v tom, že sa ňou musia riadiť právne vzťahy, ktoré táto norma vo svojom texte upravuje.
Každý zákon má vo svojom poslednom ustanovení určený dátum účinnosti. Označuje deň, odkedy je nevyhnutné podľa zákona postupovať. Ak v zákone nie je uvedený dátum, nadobúda účinnosť 15 dní po uverejnení v Zbierke zákonov Slovenskej republiky . Účinnosť končí:
Od účinnosti je potrebné odlišovať platnosť zákona, ktorú zákon nadobúda dňom, kedy bol uverejnený v Zbierke zákonov Slovenskej republiky. Uverejnenie zákona v Zbierke zákonov Slovenskej republiky znamená, že sa stal súčasťou právneho poriadku. Obdobie medzi platnosťou a účinnosťou sa nazýva legisvakačná lehota a slúži na to, aby sa každý, komu zo zákona vyplývajú určité práva alebo povinnosti, mohol oboznámiť s jeho obsahom.
Citát.
Zákon č. 400/2015 o tvorbe právnych predpisov a o Zbierke zákonov Slovenskej republiky; § 19
Kvórum

Kvórum je najnižší počet členov v určitej inštitúcii, ktorý je potrebný (podľa dohody alebo predpisu) na prijatie určitého rozhodnutia.
Výraz sa najčastejšie vzťahuje na počet prítomných poslancov parlamentu alebo iného snemu pri danom hlasovaní, počet prítomných členov valného zhromaždenia spoločnosti pri danom hlasovaní, alebo na minimálny počet hlasov, ktorý musí politická strana dostať vo voľbách, aby sa dostala do parlamentu (tzv. volebné kvórum resp. volebná klauzula).
Niektoré obzvlášť dôležité hlasovania vyžadujú zvýšené kvórum, ktoré sa nazýva kvalifikovaná väčšina.
Národná rada Slovenskej republiky.
Kvórum pre uznášaniaschopnosť Národnej rady Slovenskej republiky tvorí jednoduchá väčšina, čiže viac než ½ jej členov, t.j. 76 poslancov. Za prijatie ústavného zákona alebo jeho zmeny musia v NR SR hlasovať ⅗ všetkých poslancov, teda apoň 90.
Mobile Station Integrated Services Digital Network

Mobile Station Integrated Services Digital Network (skr. Mobile Subscriber ISDN alebo MSISDN) je mobilným ekvivalentom ISDN. 
Dôležitým prvkom asociovaných dát k SIM karte sú telefónne čísla používané na uskutočnenie a prijatie hovorov na mobilný telefón, známe ako MSISDN. Hlavné MSISDN je číslo používané na uskutočnenie a prijatie hlasových služieb a posielanie a prijatie krátkych správ SMS, príp. multimediálnych správ MMS (manažované cez MMSC), avšak je možné mať k SIM karte aj iné sekundárne MSISDN telefónne čísla asociované napríklad k faxovým a dátovým službám. Každé takéto MSISDN číslo je tiež primárnym kľúčom k HLR záznamu.
Veľká kométa roku 1577

Veľká kométa roku 1577 alebo C/1577 V1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 1. novembra 1577.
Multimedia Messaging Service

Multimedia Messaging Service alebo MMS je pomerne nový štandard mobilných správ. 
Podobne ako SMS (Short Messaging Service), je MMS cestou, ako poslať správu z jedného mobilu na druhý. Rozdiel je, že MMS môžu obsahovať nie len text, ale tiež zvuk, obrázky a video, v podstate akýkoľvek obsah. Navyše je možné posielať MMS z mobilu aj na e-mailovú adresu alebo IP adresu v IPv4 alebo IPv6 formáte.
Formáty, ktoré môžu byť v MMS:
Obrázky možno stiahnuť z WAP stránok, alebo si ich môžeme urobiť s digitálnym fotoaparátom zabudovaným v niektorých mobiloch.
Jedna MMS je jeden celok, nie súbor príloh. Jeden z hlavných rozdielov medzi SMS a MMS je, že SMS môže mať maximálnu veľkosť 160 bytov a MMS nemá čo do veľkosti žiadne obmedzenie. Môže mať niekoľko kbytov alebo aj viac. K posielaniu takýchto veľkých MMS je však potrebná sieť tretej generácie (3G)-UMTS(kvôli rýchlosti odosielania), hoci menšie správy je možné posielať aj prostredníctvom siete druhej generácie GSM použitím GPRS.
Nosičom dát je HTTP protokol s nosičom GPRS, pre GSM-VDP to boli WAP protokoly.
MMS

MMS môže byť:
Účinnosť

Účinnosť môže byť:
Búri

Búri, staršie Búrovia, ("Boers"; čo je afrikánske (a holandské) slovo pre „farmár“) je označenie pre Juhoafričanov nizozemského kalvinistického, frízskeho kalvinistického, francúzskeho hugenotského, valónskeho, flámskeho a nemeckého protestantského (neskôr aj iného) pôvodu, najmä:
Ich potomkovia sa dnes (najmä čias po druhej búrskej vojne) označujú zvyčajne ako Afrikánci, čo je však slovo často používané aj pre všetkých bielych v Juhoafrickej republike (a aj v tomto zmysle sa niekedy hovorovo zamieňa so slovom Búri). 
Prví (holandskí) osadníci prišli do dnešného Kapského Mesta v polovici 17. storočia. Nasledovali ich ďalší prisťahovalci z už uvedených oblastí, ktorých v Európe prenasledovali. V roku 1707 mala ich Kapská kolónia 1779 obyvateľov, prevažne Holanďanov, Nemcov a francúzskych hugenotov. Roku 1808 
sa Kapskej kolónie zmocnili Angličania a Búri sa začali presídľovať na sever do oblastí bečuánskych a basutských černošských kmeňov, kde si vytvorili dve samostatné republiky Transválsku republiku a Slobodný Oranžský štát (tzv. búrske republiky). V dôsledku búrskych vojen (1899 - 1902) so Spojeným kráľovstvom republiky zanikli a boli začlenené do britskej Juhoafrickej únie (dnešná Juhoafrická republika).
Do konca 19. storočia boli všetci Búri zámožní farmári využívajúci domorodé obyvateľstvo. Po búrskych vojnách a nálezoch zlata a diamantov sa začali sociálne diferencovať, časť z nich (ale už skôr pod názvom Afrikánci) vytvorila aj belošskú chudobu v mestách.
Inteligenčný kvocient

Inteligenčný kvocient alebo IQ je číslo opisujúce inteligenciu človeka v pomere k ostatnej populácii. 
Pôvodná definícia IQ pri meraní inteligencie detí bola: IQ je pomer mentálneho veku k fyzickému veku vynásobený stomi.
Mentálny vek bol stanovený na základe priemerného výkonu testu inteligencie v danej vekovej skupine.
IQ

IQ môže byť:
Malina

Malina môže byť:
Adrasteia

Adrasteia je v starogréckej mytológii:
Adrastea (variant tvaru Adrasteia) je:
Mauzóleum Vladimira Iľjiča Lenina

Mauzóleum Vladimira Iľjiča Lenina sa nachádza na Červenom námestí v Moskve a je miestom posledného odpočinku sovietskeho revolucionára a politika Vladimira Iľjiča Lenina. Autorom monumentálnej granitovej hrobky je architekt Alexej Ščusev ("Щусев"). 
Vraví sa, že 21. januára 1924, v deň Leninovej smrti, sovietska vláda obdržala niekoľko tisícok telegramov, v ktorých ľudia žiadali, aby Leninove ostatky boli uchované pre ďalšie generácie. O deň neskôr, významný ruský patológ a anatóm Alexej Abrikosov bol poverený zabalzamovaním Leninovho tela tak, aby do pohrebu ostalo nedotknuté. 23. januára, v noci, bol Alexej Ščusev poverený do troch dní navrhnúť a postaviť hrobku, v ktorej sa budú môcť občania rozlúčiť s Leninom. 26. januára padlo rozhodnutie o umiestnení hrobky na Červené námestie a už na druhý deň poobede bola drevená hrobka i s Leninovou rakvou na svojom mieste. Za prvý mesiac a pol navštívilo provizórne mauzóleum vyše 100 000 ľudí. V auguste 1924 Ščusev hrobku prestaval a architekt Konstantin Meľnikov navrhol Leninov sarkofág.
V roku 1929 sa zistilo, že Leninovo telo sa dá zachovať na oveľa dlhší čas a preto došlo k rozhodnutiu vymeniť drevené mauzóleum za kamenné. Tím architektov opäť viedol Alexej Ščusev – tí navrhli jednoduchú, ale monumentálnu hrobku z mramoru, granitu, porfýru a labradoritu. Konštrukčné práce na hrobke boli dokončené v októbri 1930. V roku 1970 bol vymenený Leninov sarkofág – nový navrhol sochár Nikolaj Tomskij.
V rokoch 1924 až 1972 navštívilo Leninov hrob vyše 10 miliónov ľudí. 
Kontroverzie.
Stalinovo zabalzamované telo bolo v roku 1953 umiestnené do hrobky vedľa Lenina. V rámci procesu destalinizácie bolo jeho telo odstránené a 31. októbra pochované pri Kremeľskom múre.
Od 90. rokov isté skupiny žiadali o pochovanie Leninovho tela. Túto iniciatívu začal bývalý ruský prezident Boris Jeľcin s podporou ruskej Pravoslávnej cirkvi.
Taktiež sa v poslednej dobe ozývajú hlasy spochybňujúce autenticitu Leninovho tela. Napriek tomu, že Lenin pravdepodobne podstupuje každým rokom „omladzujúcu kúru“, vyzerá tak, ako by bol z vosku. Predpokladá sa, že niektoré časti tela môžu byť falošné, aby sa zachovala jeho vystavovateľnosť. Bývalá sovietska vláda i súčasná ruská vláda odmietli vydať akékoľvek stanovisko ohľadom autenticity Leninových pozostatkov.
Praktické informácie.
Mauzóleum je otvorené každý deň, s výnimkou pondelku a piatku, od 10:00 do 13:00. Pred mauzóleom sa zvyčajne nachádza dlhý rad čakajúcich, čakanie trvá väčšinou do jednej hodiny. Samotná prehliadka je pomerne krátka a trvá približne 10 minút. Počas prehliadky by si návštevníci nemali dávať ruky do vreciek, pretože je to považované za veľmi neúctivé gesto.
Budova orgánov štátnej bezpečnosti na Lubianke

Budova orgánov štátnej bezpečnosti na Lubianke, hovorovo Lubianka (rus.: "Лубянка") je hovorový názov veliteľstva bývalej ruskej tajnej služby KGB. Túto obrovskú budovu zo žltých tehál navrhol architekt Alexej Sušev, ktorý taktiež navrhol aj Leninovo mauzóleum a ďalšie významné moskovské budovy. Budova je známa pre svoje prekrásne parketové podlahy a bledozelené steny. 
Budova sa nachádza na Námestí Lubjanka. Do roku 1991 sa námestie volalo podľa zakladateľa Čeky a veliteľa NKVD Felixa Dzeržinského, ktorého socha sa nachádzala na námestí.
História budovy.
Budova bola postavená ako sídlo Všeruskej poisťovacej spoločnosti, no po boľševickej revolúcii bola zabraná sovietskou vládou, ktorá v nej zriadila veliteľstvo tajnej polície, vtedy nazývanej Čeka.
Názov i štruktúra sovietskej tajnej polície sa menil, avšak budova ostávala. Tak sa tu vystriedalo NKVD, KGB a v súčasnosti tu sídli FSB – Federálna bezpečnostná služba Ruskej federácie. Súčasťou budovy bola aj väznica, v ktorej boli zadržiavaní mnohí politickí väzni. Väzenie sa spomína aj v diele "Súostrovie Gulag" od Alexandra Solženicyna. Okrem iného v budove sídli aj Múzeum KGB, ktoré je prístupné širokej verejnosti.
Jeden z vtipov zo sovietskej éry vraví, že z Lubianky je prekrásny výhľad - dá sa z nej dovidieť až na Sibír.
Karol Sidor

Karol Sidor (* 16. júl 1901, Ružomberok – † 20. október 1953, Montreal) bol slovenský novinár, diplomat a politik. 
Od roku 1920 člen HSĽS, 1929 – 38 šéfredaktor denníka Slovák. 1938 – 39 šéf tlačových podnikov HSĽS a veliteľ Hlinkových gárd, popredný ideológ slovenského klerikálneho nacionalizmu, zástanca orientácie slovenskej politiky na Poľsko. V rokoch 19351939 poslanec Národného zhromaždenia; od decembra 1938 do marca 1939 minister bez portefeuille v česko-slovenskej vláde. V období 11. marec – 14. marec 1939 predseda slovenskej autonómnej vlády. 13. marca 1939 odmietol nemecký nátlak na vyhlásenie samostatného Slovenského štátu. Od 14. 3. do 18. 4. 1939 minister vnútra Slovenskej republiky, potom na pokyn Nemecka odstránený zo slovenského politického života.
V rokoch 19391945 vyslanec Slovenska vo Vatikáne. Po roku 1945 zostal v emigrácii. V roku 1947 bol v neprítomnosti odsúdený na 20 rokov väzenia. V roku 1948 založil v emigrácii Slovenskú národnú radu v zahraničí (SNR Vz) a stal sa jej predsedom.
Index lomu

Index lomu je materiálová konštanta určujúca šírenie elektromagnetického vlnenia (napr. svetla) v danom prostredí. Rozlišuje sa:
Index lomu je bezrozmerná veličina. 
Vo vákuu je n=1, v ostatných prostrediach je v klasickej mechanike vždy n &gt; 1 {napr. index lomu vody je 1,33, sírouhlíka 1,63). Index lomu závisí od frekvencie daného svetla (elektromagnetického vlnenia) - pozri aj disperzia.
V tejto súvislosti sa zavádza aj pojem optická hustota definovaný tak, že prostredie x je opticky hustejšie ako prostredie y, ak n prostredia x &gt; n prostredia y.
Meranie indexu lomu.
Princíp merania.
Pre meranie indexu lomu sa najčastejšie využíva Snellov zákon lomu, podľa ktorého index lomu druhého prostredia voči prvému sa vyjadruje podielom sinusu uhla dopadu na rozhranie týchto prostredí k sinusu uhla lomu v druhom prostredí pri prechode svetla z jedného prostredia do druhého:
Realizácia stupnice.
Stupnica indexu lomu sa realizuje prostredníctvom hranolov z optického skla a kvapalných referenčných materiálov, ktorých geometria, vlastnosti materiálu a časová stabilita sú uvedené v TPM 7352-94.
Nadväznosť.
SMÚ vlastní dve sady hranolov a sadu kvapalných referenčných materiálov. 
Sada hranolov – deväť pracovných etalónov primárneho etalonážneho rádu - je nadviazaná na Slovenský národný etalón. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,46 do 1,84. Sú zmerané pre dve vlnové dĺžky ?D a ?e s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 4 . 10-6.
Sada hranolov – šesť pracovných etalónov 2. rádu - je nadviazaná na pracovný etalón 1. rádu. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,43 do 1,71. Sú zmerané pre dve vlnové dĺžky ?D a ?e s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 1,3 . 10-5.
Sada kvapalných referenčných materiálov ( RM ) – štyri certifikované Slovenské RM – pracovné etalóny 2. rádu je nadviazaná na pracovný etalón 1. rádu. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,39 do 1,66. Sú zmerané pre vlnovú dĺžku ?D s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 1,5 . 10-5.
Kalibrácia stupnice.
Kalibrácia sady pracovných etalónov primárneho etalonážneho rádu sa vykonáva meraním ich indexu lomu spektrogoniometrickou metódou minimálnej deviácie na goniometri Askania.
Kalibrácia stupnice pracovného etalónu 1. rádu - Pulfrichovho refraktometra s V-blokom - sa vykonáva metódou odchýlky svetelného lúča pri prechode troma hranolmi porovnaním hodnoty použitého pracovného etalónu primárneho etalonážneho rádu a hodnoty nameranej kalibrovaným refraktometrom.
Kalibrácia pracovných etalónov 2. rádu sa vykonáva na pracovnom etalóne 1. rádu meraním ich indexu lomu metódou odchýlky svetelného lúča pri prechode troma hranolmi.
Kalibrácia stupnice pracovných meradiel – refraktometrov – sa vykonáva metódou hraničného uhla porovnaním hodnoty použitého pracovného etalónu príslušného rádu a hodnoty nameranej kalibrovaným meradlom.
Ľad

Ľad je pevné skupenstvo vody kryštalizujúce v hexagonálnej sústave, čiže zamrznutá voda.
Za normálneho atmosférického tlaku sa ľad vytvorený z destilovanej vody topí pri teplote 0 °C. Voda pri tuhnutí zväčšuje svoj objem, hustota ľadu je preto menšia než hustota vody a ľad pláva na povrchu vody.
Podľa Medzinárodnej mineralogickej asociácie je ľad, na rozdiel od vody minerálny druh. Je to nerast mäkký a tepelne nestály. Presnejšie podľa Strunzovej klasifikácie je za minerál považovaná jedna modifikácia ľadu. Ľad je totiž polymorfný minerál. Bola dokázaná existencia 6 modifikácií (niekedy sa uvádza až 10), väčšinou ide o formy vyskytujúce sa pri vysokých tlakoch. Klasifikovaný je iba ľad 1, pretože sa ako jediný vyskytuje v prírode. V prírodnom ľade nemajú atómy vodíka pevnú pozíciu – sú teda v podstate neusporiadané. Na odpovedajúcom mieste kryštalografickej mriežky je umiestnený atóm kyslíka. Atómy vodíka (protóny) nemajú usporiadanú polohu (ani konštantnú neusporiadanú ale ju menia.) Vo všeobecnosti platí, že pojem molekula stráca zmysel ak je zabudovaná do kryštalickej mriežky. V prípade ľadu však v podstate stále môžeme hovoriť o molekule vody zabudovanej do kryštalickej mriežky.
Významné termodynamické charakteristiky
Formy ľadu sú:
Churchill

Churchill môže znamenať:
Juhani Aho

Juhani Aho (* 11. september 1861, Lapinlahti – † 8. august 1921, Helsinki), vlastným menom Johannes Brofeldt, literárnym menom Siltanen, Jussi alebo len skrátene J.S-n, bol novinár a prvý fínsky profesionálny spisovateľ, vo svojej dobe jeden z najznámejších v Škandinávii. 
Špecializoval sa na krátke príbehy takzvané „hobliny“ (fínsky "lastu"). Čerpal z fínskeho folklóru, ale jeho tvorba nebola provinciálna a odrážala v sebe moderné literárne hnutie tej doby, najmä realizmus. Prekladal diela Alexandra Kiellanda, Alphonse Daudeta, Selmy Lagerlöfovej, Victora Huga, Maurice Maeterlincka a iných.
Životopis.
Juhani Aho sa narodil v Lapinlahti Theodorovi Brofeldtovi a Emme Snellmanovej. V roku 1884, kedy bol jeho otec menovaný farárom v Iisalmi, sa rodina presťahovala na faru vo Vieremä. Matkou bol vychovávaný v prísnom duchu pietizmu. V rokoch 1872–1880 študoval v Kuopiu a v roku 1880 nastúpil na Helsinskú univerzitu, kde do roku 1884 študoval klasické jazyky a históriu, školu však opustil bez promócie.
Najznámejšie Ahove diela sú romány Pastorova dcéra a Pastorova žena. Prvý bol ovplyvnený nórskou realistickou školou, druhý pobytom v Paríži.
V dobe svojich študíjnych rokov začal pracovať ako novinár a nasledujúce desaťročie prispieval do mnohých novín. V roku 1886 robil spolu so svojim bratom Pekkom Brofeldtom redaktora novín "Keski-Suomi", v rokoch 1887–1889 pracoval pre noviny "Savo" a v roku 1889 sa pridal k zakladateľom "Päivälehti". 
V rokoch 1889–1890 žil v Paríži. Vtedajšiu francúzsku morálku spolužitie muža a ženy a ďalšie rozdiely v myslení vtedajších Fínov a Parížanov popisuje v románe "Pastorova žena".
V rokoch 1893–1903 bol členom "Uusi Kuvalehti". V roku 1897 sa s rodinou presťahoval do Tuusuly, ktorá priťahovala veľa umelcov, spisovateľov a prominentov z fínskeho kultúrneho života, akými boli napríklad J. H. Erkko, Pekka Halonen, Eero Järnefelt alebo Jean Sibelius. 
Roku 1911 Ahovi vyšiel realisticko-romantický román Juha, ktorý bol neskôr vo Fínsku niekoľkokrát sfilmovaný, naposledy tiež režisérom Akim Kaurismäkim.
Bol ženatý s umelkyňou Venny Soldan-Brofeldtovou, s ktorou mal dve deti, Anttiho a Heikkiho. Zo vzťahu s Matildou (Tilly) Soldan, Vennyinou sestrou, mal syna Björna.
Veľká kométa roku 1686

Veľká kométa roku 1686 alebo C/1686 R1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 12. augusta 1686 a objavil ju Simon van der Stel.
C/1689 X1

C/1689 X1 alebo kométa Richaud je neperiodická kométa, ktorá bola objavená 24. novembra 1689 a objavil ju Simon van der Stel. Jean Riachaud (1633 – 1693) na misii v Indii (Pondicherry) ju pozoroval od 8. do 21. decembra a svoj objav zverejnil v "Memoirs of the Royal Academy of Sciences at Paris". Od 10. do 21. decembra kométu pozorovali v Pekingu. V Európe nebola viditeľná, pozorovali ju aj viaceré holandské lode blízko rovníka. Poloha bola skonštruovaná podľa pozorovaní Riachauda (India) a ďalších dvoch francúzskych jeziutov Bézea a Comilha (Malajzia).
Svetová organizácia skautského hnutia

Svetová organizácia skautského hnutia (, skrátene "WOSM") je medzinárdoná asociácia združujúca uznané skautské organizácie jednotlivých krajín. Podporuje spoluprácu a skautské aktivity na medzinárodnej úrovni. Najznámejšou akciou je organizácia jamboree - celosvetového stretnutia desiatok tisíc skautov. Zakladateľom skautingu sa stal vojenský generál Lord Robert Baden-Powell.
Skautské hnutie vzniklo v roku 1907, potreba medzinárodnej kooperácie viedla v roku 1920 k založeniu WOSM. Hlavná kancelária WOSM sídli v Kuala Lumbur v Malajsii.
Svetová organizácia však funguje predovšetkým na báze 6 regiónov: európskeho, afrického, arabského, interamerického, euroázijského a ázijsko-pacifického. WOSM bol pôvodne organizáciou len pre skautov (mužov), zatiaľčo partnerská organizácia WAGGGS združovala len skautky (ženy). Dnes už je však WOSM otvorený aj mužom a ženám. Slovenský skauting sa stále registruje v oboch organizáciách - skauti vo WOSM a skautky vo WAGGGS. Otázka spolupráce, príp. spojenia oboch svetových skautských organizácií WOSM aj WAGGGS je už dlhší čas horúcou témou v medzinárodnom skautingu. Spojeniu však zatiaľ bránia kultúrne dôvody najmä z arabského sveta, kde sa kladie striktný dôraz na odlišné role muža a ženy, a teda aj odlišnosti v ich výchove. Ešte väčšou prekážkou je však odpor veľkých oddelených tradičných organizácií skautov a skautiek v USA a Veľkej Británii, ktoré sú zároveň i najväčšími donormi svetového skautingu.
Vedenie organizácie.
Hlavným orgánom celej organizácie je Svetová skautská konferencia, ktorá sa skladá zo zástupcov všetkých členských organizácií. Schádza sa každé tri roky. Svetový skautský výbor sa skladá z 12 členov, ktorí sú volení svetovou konferenciou a konajú v jej mene. Skautský výbor zastupuje záujmy celého hnutia ako celku nie záujmy svojej krajiny. Predsedovia regionálnych výborov pôsobia ako poradné orgány Svetového výboru a zúčastňuje sa s nimi všetkých zasadnutí.
Svetová skautská kancelária.
Zamestnanci organizácie pracujú celkom v siedmich kanceláriách po celom svete. Každá z kancelárií sa nachádza na území každého zo šiestich regiónov. Svetová skautská kancelária (World Scout Bureau Central Office) sídli v Kuala Lumpur a generálnym tajomníkom svetovej organizácie skautského hnutia je od marca 2017 Ahmad Alhendawi z Jordánska.
Svetové združenie skautiek

Svetové združenie skautiek (, skrátene "WAGGGS", , skrátene "AMGE") je svetové združenie s cieľom podporovať dievčenský skauting a priateľstvo medzi dievčatami a mladými ženami všetkých národov.
Usporadúva svetové konferencie (každé tri roky), zhromaždenia a podobne. Bolo založené roku 1928 v Budapešti.
Kuopio

Kuopio je mesto vo východnom Fínsku. Jeho viac ako 105 000 obyvateľov ho radí na ôsme miesto vo Fínsku pred Lahti a za Jyväskylä. Mesto má rozlohu 1 730 km², z čoho 805 km² je vodná plocha.
Mesto leží prevažne na polostrove vybiehajúcom do jazera Kallavesi. 
Kuopio bolo založené roku 1653, ale mestom sa stalo až povýšením roku 1775 za vlády švédskeho kráľa Gustáva III..
V Kuopiu nájdete niekoľko stavieb z 19. storočia. Za návštevu stojí luteránska katedrála postavená v rokoch 1806 až 1815 a pravoslávny chrám sv. Mikuláša. V meste je aj mestské múzeum a skanzen, múzeum umení a niekoľko galérií, tiež mestské divadlo, kino, knižnica a centrum hudby.
Kuopio je kultúrnym centrom východného Fínska. Mesto charakterizuje najmä tunajší dialekt fínčiny, chlieb plnený rybou ("Kalakukko") a veža Puijo.
Mesto je aj veľkým športovým strediskom. Rozsiahly lyžiarsky areál s bežeckými traťami pretínajúcimi okolie dopĺňajú skokanské mostíky. Známy je tiež každoročný korčuliarsky maratón.
Do Kuopia sa dá pricestovať tak autom, ako aj vlakom, vrátane Pendolina alebo lietadlom.
Kuopio je podobne ako veľa iných fínskych miest univerzitným mestom a darí sa tu výskumu v mnohých oblastiach.
Carl Zuckmayer

Carl Zuckmayer (* 27. december 1896, Nackenheim, Nemecko – † 18. január 1977, Visp, Švajčiarsko) bol nemecký spisovateľ a dramatik.
Carl Zuckmayer v medzivojnovom období pôsobil ako dramaturg vo viacerých nemeckých divadlách, ktoré uviedli aj ním napísané hry. Po nástupe nacizmu v roku 1933 boli jeho hry zakázané. Zuckmayer sa presťahoval do Rakúska, kde napísal pár hier. Po obsadení Rakúska Hitlerom ušiel do Švajčiarska a neskôr (1939) do USA, kde písal scenáre pre Hollywood. Neskôr si kúpil aj farmu.
Po skončení Druhej svetovej vojny dostal občianstvo USA a pracoval pre americkú vládu. Vrátil sa do Nemecka ako kultúrny atašé a podieľal sa na dokumentovaní vojnových zverstiev. Napísal viacero hier. Veľký úspech v povojnovom Nemecku mala hra „Des Teufels General“ so silným protinacistickým odkazom.
Lahti

Lahti (po švédsky "Lahtis") je mesto v južnom Fínsku. Leží na južnom okraji jazera Vesijärvi. So svojimi necelými 100 000 obyvateľmi sa medzi fínskymi mestami radí na siedme miesto medzi Oulu a Kuopio. Mesto sa rozkladá na 154,51 km², z čoho 19,56 km² je vodnej plochy.
Samostatným mestom sa stalo v roku 1905. Pôvodne bolo súčasťou susedného mesta Hollola, ale dnes je už oveľa väčšie ako jeho sused. So súčasným počtom obyvateľov sa radí po Tampere na druhé miesto medzi fínskymi vnútrozemskými mestami.
Mesto má železničné spojenie s ostatnými väčšími fínskymi mestami. Do Helsínk vedie aj diaľnica.
Zuzana Karasová (spisovateľka)

Zuzana Karasová (* 24. október 1954, Bratislava) je slovenská spisovateľka a historička umenia.
Vyštudovala a v roku 1984 promovala na Filozofickej Fakulte Univerzity Komenského v odbore veda o výtvarnom umení. Jej špecializáciou bola po dlhé obdobie architektúra 19. storočia a pamiatková starostlivosť. Tejto téme zostala verná aj vo svojej počiatočnej publikačnej činnosti. Neskôr počas pôsobenia lektorky v Slovenskej národnej galérii obohatila svoje odborné zameranie o vizuálne umenie a hlasový prejav. V roku 1999 bola prijatá na rovnakej fakulte na postgraduálne štúdium, ktoré z osobných dôvodov nedokončila. Časť jej rigoróznej práce o stavbách a dostavbách veží bola publikovaná v roku 2000 v časopise ARS. Žije a tvorí v Bratislave.
Tvorba.
V roku 2003 sa rozhodla písať a publikovať výhradne v anglickom jazyku. V roku 2005 bola publikovaná jej knižná prvotina "Personal Prison Letters or Mooning over the Garden" („Súkromné väzenské listy alebo blúznenie o raji“). Kniha je napísaná vo forme nedatovaných listov, adresovaných autorke z nemenovaného amerického väzenia.
Druhá kniha Zuzany Karasovej nazvaná "Lucy's Uncommon Companion" („Luciin nezvyčajný spoločník“) je román, ktorého dej sa odohráva koncom 19. storočia v Anglicku. Je tu vykreslených viac ako desať postáv a samotná autorka sa zúčastňuje deja ako pestúnka dievčaťa Lucie.
Obidve knihy Zuzany Karasovej sú ilustrované jej vlastnými ilustráciami. Návrhy na ich obálku tiež pochádzajú z autorkinej dielne, keďže okrem písania sa venuje aj maľovaniu obrazov a kresleniu. Okrem mena Zuzana Karasová používa aj meno Zuzana „Q“ Karasová.
V roku 2013 bol publikovaný druhý román Zuzany Karasovej nazvaný "Miscalculated Feelings" („Nevypočítateľné pocity“). Je to príbeh mladého londýnskeho fotografa, ktorý prichádza do bájnej Atlantídy nájsť lásku svojho života. Jeho idolom je literárna postava Lady Chatterley z románu od D.H. Lawrence. Ilustrácie a návrh na obálku knihy sú opäť dielom autorky.
Štvrtá kniha Zuzany Karasovej nazvaná "From Ruins to Mourning" („Od ruín k zármutku“) bola publikovaná v roku 2019. Ako historička umenia v snahe povedať všetko čo stojí za to povedať o ruinách spôsobom akým sa píše próza použila autorka formu rozprávania a fiktívnych dialógov.
V súčasnosti autorka pracuje na svojom treťom románe nazvanom "Powder-Blue Sands of Time" („Svetlobelasé piesky času“).
Kométa roku 1729

Kométa roku 1729, C/1729 P1 alebo Kométa Sarabat bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 1. augusta 1729 a objavil ju P. Sarabat. Dosiahla hviezdnu veľkosť -3, čím patrí medzi 4 kométy so zápornou hviezdnou veľkosťou.
Kométa Klinkenberg-de Chéseaux

Kométa Klinkenberg-de Chéseaux alebo C/1743 X1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 9. decembra 1743, bola jasnejšia ako Jupiter a v roku 1744 mala minimálne 6 chvostov.
Kométa de Chéseaux

Kométa de Chéseaux alebo C/1746 P1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 13. augusta 1746, dosiahla hviezdnu veľkosť -0,5, čím patrí medzi 4 kométy, ktoré mali zápornú hviezdnu veľkosť.
Veľká kométa roku 1760

Veľká kométa roku 1760 alebo C/1760 A1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 7. januára 1760. V roku 1758 sa priblížila k Jupiteru na vzdialenosť 0,054 AU.
Alfred Delp

Alfred Delp (* 15. september 1907, Mannheim, Nemecko – † 2. február 1945, Plötzensee) bol nemecký spisovateľ, kňaz - jezuita. 
Bol členom Kreisauského krúžku, ktorý sa postavil na odpor proti národnému socializmu.
Vieques

Vieques (často nazývaný aj "„Isla Nena“") je ostrov v Karibiku patriaci k Portoriku. Nachádza sa východne od Veľkého ostrova (šp."„Isla Grande“", ). Názov ostrova pochádza z pôvodného indiánskeho mena "Bieke", ktoré stále prežíva v povedomí obyvateľov. Zo severu obmýva ostrov Atlantický oceán. Na južnej sa nachádzajú prekrásne panenské pláže Karibiku.
Dejiny.
Na severnej strane, v mestečku Isabel Segunda (pomenovanom po španielskej kráľovnej Izabele II) sa nachádza posledná pevnosť, ktorú Španieli začali stavať na západnej pologuli. Pevnosť nebola nikdy úplne dokončená.
Poloha.
Ostrov sa nachádza medzi Atlantickým oceánom a Karibským morom asi 10 km východne od Portorika. Severne od ostrova Vieques sa nachádza ostrov Culebra, ktorý takisto patrí k Portoriku. Na východ sa nachádzajú Americké Panenské ostrovy, Britské Panenské ostrovy a ďalej celé Malé Antily.
Pláže.
Ostrov má množstvo nádherných pláží, medzi ktorými si každý nájde svoju obľúbenú.
Veľká kométa roku 1860

Veľká kométa roku 1860 alebo C/1860 M1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 18. júna 1860.
Verejné právo

Verejné právo () je časť právneho poriadku európskeho kontinentálneho právneho systému zameraná na ochranu verejných vecí, ako sú verejné inštitúcie, verejný poriadok. Opak súkromného práva. V USA a podobne má pojem verejné právo („public law“) do istej miery iný význam.
Patrí sem ústavné právo, trestné právo a správne právo, napr. na Slovensku aj pracovné právo (len sčasti) a finančné právo.
Normy, ktoré sem patria, sú založené na princípe nadriadenosti a podriadenosti, sú formulované ako príkazy a zákazy, všetky spory rieši súd.
Delenie práva na súkromné a verejné pochádza zo starovekého Ríma.
Súkromné právo

Súkromné právo alebo civilné právo je časť právneho poriadku, ktorá v európskom kontinentálnom právnom systéme tradične zahŕňa: 
Opakom je verejné právo. Delenie práva na súkromné a verejné pochádza zo starovekého Ríma.
Pojem sa často zamieňa s občianskym právom, pretože tvorí jeho najpodstatnejšiu časť.
V širšom zmysle súkromné právo zahŕňa aj časti verejného práva slúžiace na presadenie nárokov vyplývajúce pre konkrétne osoby zo vzťahov upravených vyššie uvedenými právnymi oblasťami, teda najmä procesné právo.
Normy, ktoré tu patria, sú - na rozdiel od verejného práva - založené na princípe rovnosti a nezávislosti, sú formulované ako dovolenia, charakterizuje ich zmluvný princíp a spory sa riešia z iniciatívy zainteresovaných osôb.
Zásady súkromného práva.
Zásady súkromného práva predstavujú zásady, na základe ktorých je súkromné právo (ako časť právneho systému) vybudované.
Medzinárodné právo verejné

Medzinárodné právo verejné je právne odvetvie upravujúce vzťahy medzi subjektami majúcimi medzinárodnoprávnu subjektivitu a je tvorené pomocou medzinárodných právnych zmlúv. Základné subjekty medzinárodného práva sú zvrchované štáty. Opakom je vnútroštátne právo. Súčasťou medzinárodného práva verejného nie je medzinárodné právo súkromné, ktoré tvorí súčasť vnútroštátneho práva a rieši kolíziu vnútroštátnych právnych poriadkov pri úprave vzťahov fyzických a právnických osôb .
Pramene.
Medzinárodné právo má tri základné pramene - medzinárodné zmluvy, medzinárodné obyčaje a všeobecné právne zásady (čl. 38 Štatútu Medzinárodného súdneho dvora). Pomocné pramene sú medzinárodnoprávna doktrína a zásady medzinárodného práva.
Medzinárodné zmluvy.
"Hlavný článok: Medzinárodná zmluva"
Môžu byť:
Dejiny.
Prvé kroky uskutočnili španielski teológovia Vitoria, Suaréz, Velanquez, v ich práci ďalej pokračoval Hugo Grotius, ktorý navrhol zriadenie organizácie podobnej dnešnej OSN.
Aithér

Aithér (iné názvy: Aitér, Aither, Aiter, Éter, zriedkavo Aether; gr. "Aithér", lat. "Aether") je v starogréckej mytológii zosobnenie „horných nebies“, duša sveta, tiež boh jasného svetla. Všetko živé z neho vzniká. Je to zosobnenie čistého „horného vzduchu“, ktorý dýchajú bohovia, ktorý je čistejší ako slnko, a v ktorom sa vznášajú hviezdy (smrteľníci dýchajú iný vzduch zvaný „aér“). Je to syn Nyx (Nykty) a Ereba, prvotných bytostí, ktoré vznikli z Chaosu. Často sa vyskytuje v spoločnosti svojej sestry Hemery.
V prenesenom zmysle znamená aithér jednak vzduch, jednak látku jemnejšiu ako vzduch, ktorá napĺňa výšky, v ktorých sídlia hviezdy a bohovia. Pozri aj éter.
Marie von Ebner-Eschenbachová

Marie von Ebner-Eschenbachová (* 13. september 1830, Zdislavice – † 12. marec 1916, Viedeň, Rakúsko) bola rakúska spisovateľka.
Narodila sa na zámku Zdislavice na Morave ako grófka Dubská. Vo veku 18 rokov sa vydala za svojho bratranca, neskoršie poľného maršala, baróna Moritza von Ebner-Eschenbach.
Dielo.
Písala kritickorealistickú prózu so sociálnou tematikou z prostredia Moravy. Bola najvýznamnejším rozprávačom v nemecky písanej literatúre 19. storočia.
V roku 1898 obdržala Čestný kríž za umenie a literatúru a v roku 1900 čestný doktorát Viedenskej univerzity. Na dvore univerzity má pomník ako jediná žena.
Eros (mytológia)

Eros alebo Erós (gr. "Erós"), v starorímskej mytológii mu zodpovedá Amor, bol starogrécky boh.
V starogréckej mytológii existovali dvaja:
Culebra

Culebra je ostrov v Karibiku patriaci k Portoriku. Nachádza sa východne od Veľkého ostrova (šp."Isla Grande", ). Názov znamená v španielčine "had". Často býva nazývaná aj Isla Chiquita ("Maličký Ostrov" či "Ostrovček") alebo Última Virgen ("Posledná Panna", čo sa vzťahuje na jej polohu v Panenských ostrovoch).
Geografia.
Ostrov leží na západnom okraji Malých Antíl, na hranici medzi Atlantickým oceánom a Karibským morom.
Južne od ostrova Culebra sa nachádza ostrov Vieques, ktorý takisto patrí k Portoriku. Na východ sa nachádzajú Americké Panenské ostrovy s najbližším ostrovom Sv.Tomáš "(St.Thomas)". Ďalej na východ Britské Panenské ostrovy a potom celé Malé Antily.
K ostrovu patrí aj 23 menších ostrovčekov. Najväčšie z nich sú: Culebrita východne, Cayo Norte severovýchodne a Cayo Luis Peña a Cayo Lobo západne od Culebry. Menšie ostrovčeky Cayo Ballena, Cayos Geniqui, Arrecife Culebrita, Las Hermanas, El Mono, Cayo Lobito, Cayo Botijuela, Alcarraza, Los Gemelos, Piedra Steven.
Ani jeden z ostrovov v súostroví nemá rieky. Všetka sladká voda na ostrov prichádza potrubím z dažďového lesa El Yunque na Portoriku cez ostrov Vieques.
Na severe ostrova sa nachádza turisticky lákavá pláž Flamenco.
História.
Krištof Kolumbus priplával na ostrov r. 1493 ako prvý Európan. V tom čase tento, podobne ako aj okolité ostrovy obývali karibskí indiáni Taíno. Neskôr sa ostrovček stal na niekoľko storočí útočiskom pirátov. V r. 1875 bol menovaný prvý guvernér ostrova, čierny Angličan Stevens. Ešte v tom istom roku bol na neho spáchaný atentát. V r. 1880 sa na ostrove usadil Cayetano Escudero Sanz. Dva roky neskôr sa začala stavba majáku na priľahlom ostrovčeku Culebrita. Tento maják zostal v prevádzke až do r. 1975.
Ostrov, podobne, ako susedný Vieques, v minulosti využívalo na cvičenia Americké Vojenské námorníctvo, čoho dôkazy sú stále viditeľné.
Vojenské námorníctvo opustilo ostrov r. 1975 po 36 rokoch využívania a 4 rokoch protestov. Všetky vojenské operácie boli vtedy presunuté na vedľajší Vieques, čo viedlo neskôr k eskalácii protestov a odchodu armády aj odtiaľ.
Veľká kométa roku 1771

Veľká kométa roku 1771 alebo C/1771 A1 bola neperiodická kométa, ktorá bola objavená 9. januára 1771.