Dubové (okres Turčianske Teplice)

Dubové je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.
Polohopis.
Obec sa nachádza v južnej časti Turčianskej kotliny pod severovýchodnými svahmi pohoria Žiar, na ľavom brehu rieky Turiec. Od okresného mesta Turčianske Teplice je vzdialená 5 km západne. Približne polovica územia chotára je odlesnená, druhá časť je charakteristická hustými lesmi.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o osade "Doboa" je datovaná do roku 1262. Názov obce zrejme vznikol na základe dubových lesov v okolí. Dubovým prechádzala cesta z Ponitria, preto sa isté obdobie vyberalo v obci polovičné mýto. Obec sa počítala vždy ako portálska, kde žili len poddaní a želiari, pretože svoje podiely tu mali viaceré zemianske rody. V roku 1715 mala 33 domácnosti, v roku 1828 to bolo 96 domov, v ktorých žilo 498 obyvateľov. Obyvateľov ťažko skúšali aj prírodné katastrofy – požiare a povodne. V roku 1923 vypukol v obci požiar, pri ktorom zhorelo 86 domov. Najhoršia povodeň bola v roku 1984.
Podhorská poloha mimo hlavných ciest a málo úrodná pôda znamenali ťažké podmienky na život. Dubové bolo známe chovom dobytka, ťažbou dreva, stolárskym cechom, hrnčiarstvom a olejkárstvom. Medzi rokmi 1916 – 1922 fungovala úzkorozchodná železničná trať Diviaky - Dubové. Železničná trať viedla z drevoskladu na železničnú stanicu Diviaky cez obce Dubové, Budiš do údolia Veľká Jasenica a merala asi 12 km. Od roku 1793 tu fungoval pivovar. V hornej časti obce sa nachádza zvonica z roku 1873.
Obyvatelia obce podporovali SNP a obec bola vyznamenaná Pamätnou medailou SNP.
V obci kedysi stál drevený kostol sv. Filipa a Jakuba, ktorý v r. 1763 zhorel. Hoci mal pozemkové fondy, nový nepostavili, len v r. 1895 postavili zvonicu s jedným zvonom. 
Časti obce.
Košovský dvor.
"Košovský dvor", obyvateľmi Dubového nazývaná aj "Osada za Turcom" je osada na severnej časti obce. Ide o obojstrannú odbočku z cesty spájajúcej Turčianske Teplice s Dubovým, z pohľadu obce sa nachádza naozaj za Turcom.
Požehy.
"Požehy" sa nachádzajú na sútoku Turca a Požežského potoka pod masívom Požežskej hlavy (). K Dubovému boli pričlenené po roku 1786. Žije tu asi 15 rodín a funguje tu firma - rybárstvo. Prvý raz sa spomína v roku 1773 ako "Posehy", neskôr v roku 1786 ako "Poszehi" a v roku 1880 ako "Pozeka". V roku 1828 mala 2 domy a 24 obyvateľov.
O osade píše aj Matej Bel vo svojich "Notíciách":
5. februára 1994 tu zavraždil svoju ženu a tri maloleté deti slovenský vrah Jaroslav Garaj. Táto tragická udalosť bola sfilmovaná v dokumente Najväčšie kriminálne prípady Slovenska v časti "Otec ...?".
Kultúra a zaujímavosti.
Turizmus.
Obec v súčasnosti často navštevujú obyvatelia a kúpeľní hostia z Turčianskych Teplíc, pretože z neďalekých kúpeľov sem cez Diviacky háj vedie lesný chodník. V letných a jesenných mesiacoch je táto oblasť známa výskytom veľkého množstva húb. Na tektonickom zlome, ktorý prechádza chotárom obce, sa medzi cestou a riekou Turiec nachádza minerálny prameň uhličitej kyselky. Dubové je známe rybníkmi, vybudovanými v osemdesiatych rokoch 20. storočia, z ktorých sa ryby vyvážajú najmä do zahraničia.
V obci má deväťdesiatročnú tradíciu ochotnícke divadlo, populárne sú aj dychová hudba Dubovčianka, folklórny súbor PRAMEŇ, spevácka skupina žien RADOSŤ a hudobná skupina ŠTVRTÁ TRETINA.