burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Problém fajčiarov cigariet

Problém fajčiarov cigariet je problém, založený na súbežnosti, ktorý bol pôvodne popísaný v roku 1971 S. S. Patilom.
Opis problému.
Predpokladajme, že cigareta vyžaduje tri ingrediencie, aby mohla byť vyfajčená:
Ďalej predpokladajme, že okolo stola sú traja ťažkí fajčiari, z ktorých každý má nekonečné zásoby "jednej" z troch ingrediencií – jeden fajčiar má nekonečné zásoby tabaku, ďalší má nekonečné zásoby papieru, a tretí má nekonečné zásoby zápaliek.
Predpokladajme tiež, že je tu nefajčiaci rozhodca. Rozhodca umožňuje fajčiarovi vyrobiť si cigaretu, tak, že si vyberie dvoch fajčiarov naslepo (nedeterministicky), zoberie jednu položku z ich zdrojov a umiestni tieto položky na stôl. Následne upozorní tretieho fajčiara, že vykonal túto akciu. Tretí fajčiar zoberie veci zo stola a použije ich (spolu s jeho vlastným zdrojom) na vyrobenie cigarety, ktorú bude následne chvíľu fajčiť. Medzitým, rozhodca vidiac, že stôl je opäť prázdny, znovu náhodne vyberie dvoch fajčiarov a umiestni ich veci na stôl. Tento proces pokračuje do nekonečna.
Fajčiari si nezhromažďujú veci zo stola; fajčiar si začne opäť rolovať ďalšiu cigaretu, iba pokiaľ už dofajčil poslednú. Pokiaľ by rozhodca položil tabak a papier na stôl, zatiaľ čo muž so zápalkami fajčí, tabak a papier zostanú nedotknuté na stole, dokým tento fajčiar nedofajčí svoju cigaretu a nezoberie ich.
Problém pozostáva zo simulovania všetkých štyroch rolí na úrovni softvérového programu, použitím len určitého množstva synchronizačných premenných. V Patilovej pôvodnej formulácii jediné synchronizačné premenné, ktoré boli povolené, boli semafory a žiadny zo štyroch programov nemal dovolené obsahovať podmienené skoky – jedine podmienené čakania vyplývajúce z codice_1 operácií semaforov.
Polemika.
Patilova polemika spočívala v tom, že Edsger Dijkstrove semafory boli limitované. Použil problém fajčiarov cigariet, aby ilustroval tento názor tvrdiac, že tento problém nemôže byť ošetrený iba semaformi. Predsa len, Patil vložil veľké obmedzenia do svojej polemiky:
S týmito dvoma obmedzeniami je problém fajčiarov cigariet neriešiteľný.
Prvé obmedzenie dáva zmysel, ako povedal Downey v "The Little Book of Semaphores ," pretože keby prostriedok reprezentoval operačný systém, mohlo by to byť neznesiteľné, pozmeniť ho zakaždým, keď by sa vyskytla nová aplikácia. Predsa len, ako už podotkol David Parnas, druhé z obmedzení nevytvára žiadny netriviálny problém, ktorý by sme nevedeli riešiť:
Riešenie.
Pokiaľ by sme odstránili druhé z Patilových obmedzení, problém fajčiarov cigariet by sa stal riešiteľný použitím binárnych semaforov, alebo mutexov. Zadefinujme si pole binárnych semaforov ako "A", kde každý semafor bude patriť inému z fajčiarov; a tiež jeden binárny semafor pre stôl, označme ho ako "T". Na začiatku inicializujeme všetky semafory fajčiarov na 0 semafor stola na 1. Rozhodcov kód bude nasledovný:
 while true {
 wait(T);
 "vyber fajčiarov i a j nedeterministicky, kde tretí z fajčiarov bude k"
 signal(A[k]);
kód pre fajčiara "i":
 while true {
 wait(A[i]);
 "vyrob cigaretu"
 signal(T);
 "vyfajči cigaretu"
Domov, sladký domov

Domov, sladký domov (Home sweet Home) je film z roku 1973, režiséra menom Benoît Lamy.
Komédia, v ktorej sa v hlavných úlohách predstavili Claude Jade, Jacques Perrin a Ann Petersenová, zachytáva nedorozumenia v bruselských domovoch dôchodcov. 
Snímka získala 14 medzinárodných ocenení vrátane ceny za najlepší film na festivale v Montreale a cenu poroty na festivale v Moskve.
Benoît Lamy

Benoît Lamy (* 19. september 1945 – † 15. apríl 2008) bol belgický filmový režisér, ktorý sa preslávil kultovou komédiou "Home Sweet Home" (Domov, sladký domov) z roku 1972, zomrel 15. apríla 2008 vo veku 62 rokov. Komédia, v ktorej sa v hlavných úlohách predstavili Claude Jadeová a Jacques Perrin, zachytáva nedorozumenia v bruselských domovoch dôchodcov. 
Snímka získala 14 medzinárodných ocenení vrátane ceny za najlepší film na festivale v Montreale a cenu poroty na festivale v Moskve. 
V roku 1976 založil Lamy svoju vlastnú spoločnosť Lamy Films.
V neskoršom období režíroval film Combat de fauves (1997) s Ute Lemperovou a Richardom Bohringerom v hlavných úlohách.
Labradorský retríver

Labradorský retriever (alebo labrador) je plemeno psa uznané v FCI, v skupine 8, pod číslom 122.
Vzhľad.
Labradorský retriever je dobre stavaný, aktívny pes so širokou lebkou, hlbokým hrudníkom a širokou, silnou zadnou časťou tela. Má ostro rezanú, širokú lebku s dobre definovaným stopom a širokým nosom. Hnedé oči majú tvar listu, vyjadrujú inteligenciu a dobrú náladu. Nemá veľké ani ťažké uši. Má ich posadené viac dozadu, zvesené, priliehajúce k hlave. Má mohutný krk. Zadok má na úrovni hornej línie tela. Stredne dlhý, silný chvost je dobre osrstený krátkou, hustou srsťou, ktorá mu dodáva guľatý vzhľad. Hruď má dostatočne širokú a hlbokú. Predné aj zadné končatiny majú byť dostatočne vyvinuté, mohutné. Pohyb je voľný. Krátka a hustá srsť môže byť čiernej, čokoládovej alebo krémovej farby.
Názov.
Labrador dostal svoje pomenovanie podľa polostrova, na ktorom bol podľa tradície vyšľachtený.
I keď dnešný labrador loví už len loptičky a prináša skôr papuče, jeho predkovia boli výkonné lovecké psy, ktoré boli nasadzované na vyhľadanie zveri a prinášanie bažantov, kačíc a inej operenej zveri. Labrador sa vďaka tejto jeho schopnosti radí medzi retrívre, čomu vďačí aj za druhú časť svojho pomenovania (retrieve - po anglicky donášať).
Pomenovanie labradorský retríver sa používa už od roku 1839.
História.
Podobne ako novofunlandský pes a landseer, pochádza aj labradorský retríver z východného pobrežia Kanady, aj keď nie z polostrova Labrador Peninsula, ale z okolia Newfoundlandu. Medzi jeho príbuzných patrí zlatý retríver, hladkosrstý retríver a iné. 
Pri rybolove sa využíval pri práci dnešný predchodca labradorského retrívera - St. John´s Water Dog (vodný pes svätého Jána). Keďže na ostrove panovali drsné podmienky, išlo o pevného, kompaktného a životaschopného psa vyznačujúceho sa anatomickou zvláštnosťou - blanami na labách. Vďaka nim vedel tento pes lepšie plávať, k čomu mu dopomáhala aj hustá, vode odolná srsť. 
Začiatkom 19. storočia sa z Kanady a pobrežia Newfoundlandu dostal St. John´s Water Dog do Anglicka, kde z nich vojvoda Earl z Malmesbury (1778-1841) vyšľachtil plemeno vhodné na poľovné účely. K pôvodnému plemenu prišľachtil pointre. 
Oficiálne bolo plemeno uznané v roku 1903. O 13 rokov neskôr bol založený prvý klub labradorov, ktorý vypracoval aj prvý štandard. Vďaka úspechom labradorov na výstavách si toto plemeno rýchlo našlo svojich priaznivcov. V 30. rokoch 19. storočia sa vyvinuli dve línie - pracovná a výstavná. Pracovná línia sa vyznačuje ľahšou stavbou tela, zatiaľ čo psy z výstavnej línie sú mohutnejšie. 
Prvý uznaný žltý labrador bol Ben of Hyde, ktorý sa narodil v roku 1899 v chovateľskej stanici majora Charlesa Radclyffa. Čokoládové labradory boli uznané až v roku 1964 vďaka odchovom v chovateľskej stanici Cookridge Tango.
Králik domáci

Králik domáci je domestikovaná forma európskeho králika divého ("Oryctolagus cuniculus"). Chová sa ako úžitkové zviera na mäso a kožušinu alebo ako domáci spoločník.
Králiky sa na rozdiel od zajacov rodia bez kožušiny a so zlepenými očkami. Zatiaľ, čo malé zajace vychádzajú z brlohu už ako 2 až 3 dňové, králiky ostávajú až 2 týždne v nore.
Sfarbenie králika je veľmi rozmanité. Môžu byť biele, hnedé, čierne, sivé, ryšavé, pieskové alebo strakaté.
Niektoré plemená králikov, najmä tých výstavných, sú veľmi cenné. Čistokrvné plemená majú hodnotu až 300 eur. Známym druhom je veľký anglický strakáč. Na chrbte má charakteristickú čiernobielu kresbu a na ľavom líci má okrúhlu čiernu škvrnku.
Králiky sa podľa veľkosti rozdeľujú na minikráliky, malé plemená, stredné plemená a veľké alebo obrie plemená. Minikráliky sú vhodné aj na bytový chov, kde sú obľúbeným spoločníkom najmä u malých detí, zatiaľ čo obrie plemená sa chovajú výlučne pre mäso a kožušinu, možno ich pomerne ľahko chovať v domácich chovoch. Biele králičie mäso obsahuje v porovnaní s ostatnými domácimi zvieratami najmenej cholesterolu.
Králiky sa dožívajú 5 až 10 rokov. Ale mnohé zomierajú omnoho mladšie na mor – prenosnú infekčnú chorobu šíriacu sa povetrím, schopnú rýchlo usmrtiť veľké populácie králikov naraz. Proti moru sa dá očkovať, no očkovanie nie je veľmi spoľahlivé, lebo každý rok vznikajú nové typy morov, na ktoré už staré očkovacie protilátky nestačia.
Živa (časopis)

Živa je najstarší český populárnovedecký časopis, ktorý prináša informácie prevažne z oblasti biologických vied.
Časopis založil v roku 1853, s cieľom popularizovať prírodné vedy, Jan Evangelista Purkyně a vychádza nepretržite do súčasnosti. Spočiatku vychádzal pod záštitou Československej akadémie vied, od zániku Česko-Slovenska pod záštitou Akademie věd České republiky. Vydáva ho vydavateľstvo Academia.
Rudolf Friml

Rudolf Friml (* 2. december 1879, Praha, Česko – † 12. november 1972, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký klavirista a hudobný skladateľ českého pôvodu, jeden zo zakladateľov amerického hudobného divadla.
Život.
Pochádzal z chudobnej rodiny, jeho otec bol pekárom. V detstve preukázal mimoriadne hudobné nadanie. Už ako 10-ročnému mu vyšla prvá hudobná skladba tlačou "(Barkarola pre klavír)". Po získaní štipendia začal študovať na pražskom konzervatóriu kompozíciu u Antonína Dvořáka. Po absolvovaní sprevádzal na klavíri huslistu Jána Kubelíka na turné po celej Európe a v roku 1901 vystúpili aj v USA. V roku 1906 podnikli turné do USA po druhýkrát. Friml sa vtedy v Amerike usadil a začal sa venovať komponovaniu. Po prvých neúspechoch a ťažkostiach získal v roku 1912 prvý veľký úspech vďaka svojej operete "The Firefly (Svätojánska muška)". Potom však nasledovalo obdobie iba priemerných operiet. Až dvadsiate roky znamenali vrcholné obdobie jeho kariéry, keď skomponoval svoje tri najvýznamnejšie a dodnes nestarnúce operety. V roku 1924 v spolupráci s básnikmi Oscarom Hammersteinom a Ottom Harbachom napísal svoju najslávnejšiu operetu "Rose Marie". O rok neskôr dosiahol veľký úspech jeho "The Vagabond King (Kráľ tulákov)" a v roku 1928 tretia opereta "Traja mušketieri". V roku 1937 sfilmovali "The Firefly" a Friml skomponoval do filmu známu "The Donkey Serenade (Osliu serenádu)".
Okrem operetnej a piesňovej tvorby skladal aj inštrumentálne diela pre symfonický orchester.
Oryctolagus

Oryctolagus, po slovensky králik, je rod dvojitozubcov s jediným druhom králik divý (staršie: králik obyčajný, staršie alebo mimo taxonómie: divý králik, ľudovo alebo staršie: králik; lat. "Oryctolagus cuniculus" L. 1758). Jeho domestikovaná forma sa volá králik domáci. 
Pochádza z južnej Európy, po ústupe zaľadnenia po poslednej ľadovej dobe sa rozšíril do celej Európy. V súčasnosti boli introdukovaný do všetkých svetadielov (okrem Antarktídy). Výskyt na Slovensku bol doložený na 24,3 % územia.
Rozšírenie na Slovensku.
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 105 (24,3 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 18, 4,2 %) v nadmorských výškach 100 –  (kopec Dubeň, Žilina).
Spôsob života.
Zdomácnená forma králika, tzv. králik domáci, sa chová ako úžitkové zviera na mäso a kožušinu alebo ako spoločník. Váži do . V prírode sa dožíva veku 1 – 2 rokov, v zajatí však 8 – 10 rokov. Králiky žijú v podzemných norách, ich mláďatá sa rodia holé a slepé.
Višňová

Višňová môže byť:
Višňová (prítok Liviny)

Višňová je potok v severnej časti Podunajskej nížiny, v južnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Liviny, meria 6,2 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Nitrianskej pahorkatine severovýchodne od obce Pochabany v nadmorskej výške približne 265 m n. m. 
Opis toku.
Potok tečie prevažne juhovýchodným smerom cez Hlbokú dolinu, na hornom toku priberá ľavostranný prítok z lokality Za hájom a následne tečie zvlneným korytom. Na dolnom toku preteká intravilánom obce Borčany, kde sa stáča severojužným smerom a južne od obce sa v nadmorskej výške cca 193,5 m n. m. vlieva do Liviny.
Roosevelt Island

Roosevelt Island je úzky ostrov v East River v meste New York. Nachádza sa medzi ostrovom Manhattan na západe a mestskou časťou Queens na východe.
Rozprestiera sa asi od 46. ulice na Manhattane po 85. ulicu, je dlhý asi a maximálna šírka je 240 metrov. Má rozlohu . Je súčasťou mestskej časti Manhattan a New York County.
Libichavský potok

Libichavský potok je potok v severnej časti Podunajskej nížiny, tečie v juhozápadnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Liviny, meria 5,8 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Nitrianskej pahorkatine severovýchodne od stredu obce Malé Hoste v lokalite Pavlovská, v nadmorskej výške približne 275 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu severojužným smerom, v lokalite Slivka, severovýchodne od obce Pochabany, sa stáča a tečie juhovýchodným smerom. Pri obci Veľké Hoste tečie opätovne severojužným smerom, v lokalite Dlhé hony sa potom stáča juhovýchodným smerom. Ďalej preteká intravilánom obce Libichava a následne okrajom intravilánu obce Šišov, kde zľava priberá občasný prítok z lokality Višňov. Do Liviny ústi na okraji obce Šišov v nadmorskej výške cca 207 m n. m. Na hornom toku často vysychá.
Šišovský potok

Šišovský potok je potok v severnej časti Podunajskej nížiny, tečie v juhozápadnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Liviny, meria 2,2 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Nitrianskej pahorkatine na severnom svahu Chválova (277,4 m n. m.), v lokalite Horný Chválov, v nadmorskej výške približne 225 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu východným smerom lesnatým prostredím, potom sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom odlesnenou poľnohospodárskou krajinou. Napokon preteká okrajom intravilánu obce Šišov a severozápadne od centra obce ústi v nadmorskej výške cca 210 m n. m. do Liviny. Nepriberá žiadne prítoky.
Prohibícia v Kanade

Prohibícia v Kanade je pomenovanie pokusu z konca 19. storočia spraviť podľa zákona všetok predaj a distribúciu alkoholu v Kanade ilegálnym. Svoj vrchol dosiahol v 20. rokoch 20. storočia, keď bol v provinciách v referende zakázaný všetok dovoz alkoholu zo zahraničia.
Vznik prohibície.
Medzi najväčšie organizácie, ktoré podporovali zákaz predaja alkoholu patrili "Dominion Alliance for the Total Suppression of the Liquore Traffic" a "Women's Christian Temperance Union". 
Niektoré legislatívne kroky na zamedzenie predaja alkoholu sa udiali už v 19. storočí. Zákon z roku 1864 umožnil jednotlivým okresom zakázať predaj alkoholu, ak sa za zákaz vysloví väčšina obyvateľov.
V roku 1898 sa uskutočnilo nezáväzné federálne referendum, ktorého sa zúčastnilo 44 % obyvateľov. Z nich 51,3 % hlasovalo za prohibíciu a 48,7 % proti. Hlasy za mali väčšinu vo všetkých provinciách s výnimkou Quebecu, kde sa 81,1 % vyslovilo proti prohibícii. Napriek väčšinovému súhlasu sa vláda premiéra "Wilfrida Lauriera" rozhodla s ohľadom na silný nesúhlas v Quebecu nenavrhnúť federálny zákon, ktorý by zaviedol prohibíciu.
Prohibícia sa počas prvých 20 rokov 20. storočia v Kanade postupne zavádzala cez zákony schválené parlamentmi jednotlivých provincií. Ostrov princa Eduarda bol prvou provinciou, ktorá zaviedla prohibíciu v roku 1900. V Alberte a Ontáriu sa zaviedla v roku 1916. V Quebecu sa v roku 1918 schválil zákon, podľa ktorého v provincii mala prohibícia začať platiť od roku 1919 až do skončenia Prvej svetovej vojny. No keďže sa vojna skončila v roku 1918, prohibícia v Quebecu nebola nikdy v platnosti.
Po skončení vojny začali jednotlivé provincie rušiť prohibičné zákony. Quebec bol prvou, keď zrušil zákon o prohibícii už v roku 1920. Poslednou bol Ostrov princa Eduarda, ktorý prohibíciu zrušil v roku 1948. V Alberte a Saskatchewane sa zrušila v roku 1924 po tom, čo sa zistilo, že je v praxi neuplatniteľná.
Po zistení, že ľuďom sa nedá zakázať piť alkohol, prívrženci zákazu alkoholu úspešne tlačili na federálnu vládu a vlády v provinciách, aby zdvihli ceny alkoholu do takej výšky, ako to len bude možné a zaviedli prísnu kontrolu predajní alkoholických nápojov.
Novohorský potok

Novohorský potok je potok v západnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Liviny, má dĺžku 3,5 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Považskom Inovci, v podcelku Vysoký Inovec, v lokalite Mlynište v nadmorskej výške približne 500 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu východným smerom cez lokalitu Horný Hutvárovec, potom sa stáča juhovýchodným smerom a preteká dolinou Dolná Nová hora. Následne vteká do Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina, tu sa najprv stáča severojužným smerom, sprava priberá prítok z lokality Ovčí salaš a k ústiu pokračuje juhojuhovýchodným smerom. Severozápadne od obce Zlatníky sa v nadmorskej výške 300,3 m n. m. vlieva do Liviny.
Mill Rock

Mill Rock je malý neobývaný ostrov medzi Manhattanom a časťou Queens v americkom meste New York v rovnomennom štáte. Nachádza sa východne od 96. východnej ulice na Manhattane, južne od ostrovov Randall's Island a Ward’s Island, kde sa spájajú East River a Harlem River. Má rozlohu .
Striebornica (prítok Radiše)

Striebornica je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, meria 2,9 km a je tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Nitrické vrchy, v časti Rokošské predhorie, na juhojuhozápadnom svahu Melkovej (586,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 355 m n. m. 
Opis toku.
Najprv tečie severozápadným smerom, preteká rovnomennou dolinou a ďalej sa stáča západným smerom. Následne preteká rekreačným strediskom s chatovou osadou a kúpaliskom, pričom prechodne tečie na juhozápad. Potom sa esovito stáča, tečie cez ďalšiu chatovú osadu s horárňou Striebornica na ľavom brehu, stáča sa na juhozápad a vteká do výbežku Nitrianskej pahorkatiny, časti Bánovská pahorkatina. Na severnom okraji intravilánu obce Uhrovec sa v nadmorskej výške cca 245 m n. m. vlieva do Radiše. Nepriberá žiadne prítoky.
Rakovec (prítok Radiše)

Rakovec je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, má dĺžku 2 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na západojuhozápadnom svahu Skaliek (558,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 415 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv na západ, vteká do Kšinianskej kotliny, kde tečie západoseverozápadným smerom. Tu tečie v blízkosti osady Rakovec na pravom brehu, esovito sa stáča a z pravej strany priberá prítok (324,8 m n. m.) od osady Hajšovci. Napokon sa oblúkom stáča juhozápadným smerom a južne od obce Kšinná sa v nadmorskej výške cca 297,5 m n. m. vlieva do Radiše.
Brusné

Brusné môže byť:
Brusné (prítok Radiše)

Brusné je krátky potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Radiše, meria 1,7 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, na juhovýchodnom svahu Michalovho vrchu (511 m n. m.) v nadmorskej výške približne 445 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na východ, následne sa stáča juhojuhovýchodným smerom a sprava priberá krátky prítok. Pokračuje cez lokalitu Veľké prielohy, ďalej sa stáča juhovýchodným smerom, tesne pred ústím ešte na východ a severne od obce Radiša ústi v nadmorskej výške cca 295 m n. m. do Radiše.
Lobpön Cečhu

Lobpön Cečhu Rinpočhe (1918, Bhután - 10. jún 2003, Bangkok, Thajsko) bol veľký majster tibetského buddhizmu široko uznávaný v regióne Himalájí. Mal mnoho študentov tak na Východe, ako aj na Západe.
Ako chlapec sa stal mníchom v najväčšom kláštore Bhutánu, Phunaka Dzong. Trénoval s významnými učiteľmi hlavných škôl tibetského buddhizmu, zvlášť z línií Drugpa Kagjü a Karma Kagjü. Po stretnutí s J.S. 16. Karmapom v Bhutáne v roku 1944 sa stal jeho blízkym žiakom a prijal od neho transmisiu línie Karma Kagjü. 
Aktivita.
Lobpön Cečhu Rinpočhe pôsobil v Káthmandu v Nepále a bol kľúčovou postavou pri živení rozvoja buddhizmu v Nepále počas okupácie Tibetu Čínou. 
Bol prvým učiteľom lámu Oleho Nydahla, jedného z najaktívnejších majstrov buddhizmu na Západe, a tiež veľkou inšpiráciou pre prácu lámu Oleho pri prenose buddhizmu diamantovej cesty na Západ. 
Lobpön Cečhu Rinpočhe prišiel prvýkrát na Západ v roku 1988 na pozvanie Oleho Nydahla, kedy odovzdal učenia a transmisiu mnohým študentom. V priebehu nasledujúcich pätnástich rokov bol podporou tisíckam ľudí v Európe, Rusku a Amerike. 
V roku 1997 Lobpön Cečhu Rinpočhe založil Buddha Dharma centre, kláštor neďaleko slávnej stúpy Svájambhú v Kátmandú. 
Počas svojho života sa zasadil o vybudovanie mnohých stúp na Východe aj Západe, stavieb, ktoré symbolizujú osvietenú myseľ Buddhu. Korunným klenotom jeho produktívneho života a jeden z jeho najvzácnejších odkazov je Stúpa osvietenia v španielskej Benalmádene. Bola inaugurovaná v roku 2003, je vysoká 33 metrov (108 stôp). Dosiaľ je to najväčšia stúpa na Západe.
Lobpön Cečhu Rinpočhe umrel 10. júna 2003.
Stredná angličtina

Stredná angličtina alebo stredoangličtina (angl. "Middle English") je vývojová fáza angličtiny od 11./12. storočia do konca 15. storočia.
Vznikla postupne zhruba počas sto rokov nasledujúcich po normanskej invázii z roku 1066. Nahradila tzv. starú angličtinu.
Skončila sa zhruba koncom 15. storočia, kedy sa rozšíril tzv. Chancery Standard, forma londýnskej angličtiny. Tomuto šíreniu londýnskej angličtiny napomohlo zavedenie tlače v Anglicku v 70. rokoch 15. storočia Williamom Caxtonom a o niečo neskôr Richardom Pynsonom. Po strednej angličtine nasledovala tzv. nová angličtina, konkrétne tzv. raná nová angličtina.
José Carlos Schwarz

José Carlos Schwarz (* 6. december 1949, Bissau, Guinea-Bissau – † 27. máj 1977, Havana, Kuba) bol básnik a hudobník z Guiney-Bissau. Je považovaný za jedného z najdôležitejších a najvplyvnejších hudobníkov z Guiney-Bissau.
Písal v portugalčine a francúzštine, ale spieval v kreolčine. V roku 1970 založil hudobnú skupinu "Cobiana Djazz". Po získaní nezávislosti Guinei-Bissau sa stal riaditeľom "Úradu pre umenie a kultúru" a tiež zodpovedným za mládež. V roku 1977 začal pracovať v Havane na veľvyslanectve. 27. mája toho istého roku ale zahynul pri leteckom nešťastí.
Viedenská univerzita

Viedenská univerzita (, neformálne: "Hauptuniversität"; ) je hlavná všeobecná univerzita vo Viedni. Bola založená v roku 1365 Rudolfom IV. a je to po Karlovej univerzite najstaršia univerzita v nemecky hovoriacich štátoch a po pražskej Karlovej univerzite a Jagelovskej univerzite v Krakove tretia najstaršia v strednej Európe.
Chlapčenská dvojhra na French Open 2007

Chlapčenská dvojhra na French Open 2007 sa hrala ako súčasť French Open 2007. Súťaže sa zúčastnilo 64 hráčov, z toho 16 nasadených. Víťazom sa stal Vladimir Ignatic, ktorý vo finále porazil Grega Jonesa 6:3, 6:4.
Was (znak)

Was je egyptský hieroglyf znamenajúci silu. Býva spájaný s hieroglyfmi džed (zdravie, stabilita) a anch (život). Objavuje sa ako typ palice, ktorú držia bohovia, faraóni alebo mocní úradníci.
Cuvée (víno)

Cuvée (alebo cuvee – názov používaný na anglických vínnych vinetách) je označenie zmesi vín, spravidla pripravených z niekoľkých odrôd, či niekoľkých vín z rôznych nádob.
Cuvée môže byť zmiešané z viacerých ako dvoch odrôd, vtedy sa však na vinete vyznačuje percentuálny podiel jednotlivých odrôd. Cuvée neoznačuje zmiešanie strapcov hrozna v danom pomere, ale až finálnych vín.
Was

Was môže byť:
WAS môže byť:
Závada (prítok Radiše)

Závada je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Radiše, má dĺžku 6,6 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na severozápadnom svahu Capárky (924,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 670 m n. m. 
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie juhozápadným smerom, zľava priberá krátky prítok zo západoseverozápadného svahu Capárky a sprava prítok z lokality Medvedica. Ďalej pokračuje severojužným smerom, opäť sprava priberá prítok z oblasti Demovca, následne zľava prítok z juhozápadného svahu Capárky a z tej istej strany aj prítok z južného svahu Tisovníka (824,5 m n. m.). Potom sa prechodne stáča juhozápadným smerom, z pravej strany priberá prítok z lokality Železné, vstupuje do Kšinianskej kotliny, pričom ďalej tečie juhojuhozápadným smerom. Následne preteká intravilánom Závady pod Čiernym vrchom, kde sprava priberá svoj najdlhší prítok (3,2 km) prameniaci južne od Demovca, vytvára nevýrazný oblúk prehnutý na západ a pod obcou už tečie severojužným smerom. Tesne pred ústím sa stáča na juhozápad a na okraji intravilánu obce Kšinná ústi v nadmorskej výške cca 338 m n. m. do Radiše.
Závada pod Čiernym vrchom

Závada pod Čiernym vrchom je pôvodne samostatná obec v severovýchodnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. V súčasnosti je administratívnou súčasťou obce Kšinná.
Polohopis.
Leží v Kšinianskej kotline, geomorfologickej časti podcelku Nitrické vrchy v južnej časti Strážovských vrchov. Nachádza sa v nadmorskej výške a preteká ňou potok Závada. 
Prístupná je cestou III. triedy 1831, ktorá spája osadu cez Uhrovec s okresným mestom. Centrum Kšinnej je vzdialené približne južne, do Bánoviec je to juhozápadným smerom.
Dejiny.
Pôvodná obec vznikla valašskou kolonizáciou v roku 1481, patrila panstvu hradu Uhrovec. 
Osady Filov a Šebeňov Laz , ktoré sú časťou obce boli vo februári 1945 vypálené nemeckými vojakmi. Zhorelo 8 domov a 8 hospodárskych budov.
Turizmus.
Je turistickým východiskom do Nitrických vrchov a juhovýchodnej časti Zliechovskej hornatiny: 
Oblasť je známa bohatým výskytom húb. 
Na severovýchodnom svahu Plešivca (722,5 m n. m.) sa nachádzajú dva lyžiarske vleky, v ich dolnej stanici stojí turistická Chata pod Čiernym vrchom.
Sistrum

Sistrum je hudobný nástroj patriaci do skupiny bicích nástrojov, pôvodom zo starovekého Egyptu. Pozostáva z držadla a kovového rámu širokého 10–30 cm v tvare písmena U. Medzi vidlicou rámu sú na priečnej kovovej časti voľne umiestnené tenké krúžky z kovu, ktoré pri zatrasení vydávajú zvuk. Názov sistrum je odvodený zo .
V starovekom Egypte bolo sistrum považované za posvätný hudobný nástroj, ktorý sa používal pri tanci a náboženských obradoch spojených s bohyňou Hathor. Tvar vidlice sistra mal pripomínať rohy tejto kravskej bohyne. Zvuk sistra mal tiež odvracať záplavy na Níle a strašiť Sutecha. So sistrom boli zobrazované viaceré bohyne – Bastet, bohyňa tanca, osláv a radosti, a Eset, ktorá prebrala mnohé prvky Hathor.
Sistrá sa stále používajú pri obradoch v Etiópskej ortodoxnej cirkvi.
Pokémon Diamond a Pearl

Pokémon Diamond (jap.: "Poketto Monsutá Daijamondo") a Pokémon Pearl (jap.: "Poketto Monsutá Páru") sú jedny z najnovších japonských Pokémon hier (4. generácia) od Nintenda pre hraciu konzolu Nintendo DS. Obsahujú mnoho nových možností pri hraní, hlavne vďaka vylepšenej konzole z novej série vreckových konzol, série Nintendo DS.
V Japonsku hry vyšli 28. septembra 2006 a na Slovensku vyšla americká verzia tejto hry 27. júla 2007.
Miesto a príbeh.
"Diamond" a "Pearl" sa odohrávajú v poradí už v štvrtom fiktívnom regióne Sinnoh (jap.: "Šinó"), ktorý je kópiou severného japonského ostrova Hokkaidó. V Sinnohu sa nachádza menej môr a jazier, teda aj menej surfovania než v predošlých Pokémon hrách. Naopak je tam viac hôr, jaskýň a zasnežených oblastí. Ako to už v Pokémon hrách býva zvykom, aj v Diamonde a Pearli sa nachádza 8 štadiónov a je potrebné získať 8 odznakov na to, aby sa hráč mohol dostať do Sinnohskej ligy a aby bojoval proti Elitnej Štvorke ().
Príbeh sa začína v meste "Twinleaf". Miestnym profesorom – odborníkom na Pokémonov je Profesor Rowan (jap.: "Doktor Nanakamado"), od ktorého hráč dostane jedného z týchto štartovných pokémonov:
Japantown (Vancouver)

Japantown, známy aj ako Little Yokohama, či Little Tokyo bola mestská časť v kanadskom meste Vancouver, ktorú obývali japonskí emigranti. Nachádzala sa na sever od Chinatownu. Začiatkom 20. storočia na ňu zaútočili členovia "Ligy za vylúčenie Ázijcov", ktorí vypálili časti Chinatownu. Japantown bol pred týmito násilníkmi varovaný a jeho obyvateľom sa podarilo zabrániť členom Ligy v ničení ich obchodov.
Počas druhej svetovej vojny, keď boli kanadskí občania japonského pôvodu internovaní v táboroch a ich majetok skonfiškovaný, prestal byť Japantown čisto japonským etnickým územím. Aj keď sa doňho po skončení vojny niektorí Japonci vrátili, ich komunita sa už nikdy neobnovila. Jeho územie je teraz súčasťou mestskej časti Downtown Eastside.
Pozdĺž ulice Powell Street stále existuje zopár odkazov na bývalú japonskú štvrť. Buddhistický chrám Vancouver Buddhist Church, ktorý v minulosti slúžil ako Japonský metodistický kostol. Pred vypuknutím boomu otvárania japonských reštaurácií v 80. rokoch, sa na Powell Street nachádzali dve jediné japonské reštaurácie vo Vancouveri.
V parku Oppenheimer Park sa koná každý rok dvojdňový pouličný festival Powell Street Festival.
Nový Japantown.
Na ulici Alberni Street, medzi ulicou Burrard Street a mestskými časťami West End a downtown vznikla rozširujúca sa enkláva japonských maloobchodov a reštaurácií. Táto oblasť sa niekedy označuje ako New Japantown, alebo Little Ginza.
Táto oblasť je na vzostupe už 20 rokov. Nachádzajú sa v nej luxusné reštaurácie, tanečné kluby, karaoke bary, obchody a butiky so značkovým zbožím. Sú často navštevované návštevníkmi mesta a turistami z Japonska, ktorí hľadajú tovar a suveníry za vyjednanú cenu, podobnú cenám v Tokiu, alebo v Ósake.
StarCraft II

Starcraft 2 je pokračovanie počítačovej RTS hry Starcraft. Hra bola vydaná v roku 2010 a získala medzinárodný úspech.
Príbeh.
Príbeh Starcraftu 2 sa odohráva len niekoľko rokov po skončení a vystupujú v ňom všetky známe postavy z pôvodnej hry, ako sú Zeratul, Sarah Kerrigan a Jim Raynor. Hráči sa vrátia aj na známe planéty ako sú Char, Braxis, Tarsonis ale aj na nový svet Bel'Shir. Pokračovanie uvedie aj známe frakcie ako sú Terran Dominion alebo stvoritelia Zergov a Protossov - Xel’Naga. 
Podľa tvorcov Starcraft 2 sa má stať "základnou súťažou na poli RTS" , postavenou na úspechu svojho predchodcu. Má klásť väčší dôraz na multiplayer, pričom počet rás (3) zostane zachovaný. Rozprávanie príbehu sa z veľkej časti odohrá v predrenderovaných video sekvenciách, ktoré mali u Blizzardu vždy vysokú úroveň. 
Vývoj.
Doteraz bolo oficiálne potvrdených len nemnoho jednotiek, prevažne rasy Protoss a Terran . Zverejnené bolo použitie fyzikálneho enginu Havok a taktiež systém environmentálnych efektov a podkladových dekorácií s účelom dotvoriť realizmus prostredia. Uvedené boli aj drobné útesy, polostrovy, lietajúce asteroidy a dokonca aj svetelné reklamy a billboardy. Počet jednotiek zostane oproti pôvodnej hre približne zachovaný, očakávajú sa len drobné rozšírenia. Mnoho pôvodných jednotiek dostane rôzne vylepšenia a schopnosti navyše. 
StarCraft 2 bude podporovať DirectX 9 efekty, menovite Pixel Shader 2.0, a bude plne kompatibilný aj s DirectX 10. O použití exkluzívnych DX 10 efektov sa zatiaľ nerozhodlo. Mac použije OpenGL namiesto DirectX. Hra bude obsahovať Havok fyziku prostredia, ktorá umožňuje zobraziť realistické efekty, napr. rozpad budov alebo padanie trosiek.
Eugen Vadas-Vlkolínsky

Eugen Vadas-Vlkolínsky (známy je aj pod menom Prof. ing. "Eugen Vadás–Vlkolinský" = "Vadas Jenő"; * 2. apríl 1857, Hámor, Maďarsko† 21. júl 1922, Budapešť) bol významný slovensko-maďarský vedec, profesor, vysokoškolský pedagóg, lesný inžinier, prírodovedec, vrchný lesný rada a entomológ, ktorý má význam hlavne ako regionálny výskumník okolia Banskej Štiavnice. Známy je predovšetkým svojimi jedinečnými pedagogickými aktivitami v súvislosti so svojim pôsobením na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici. V svojom lesníckom odbore patril na Slovensku medzi najvýznamnejších predstaviteľov v celej našej histórii.
Život.
Eugen Vadas sa narodil 2. apríla 1857 v Hámore, ktorý je dnes súčasťou Miškolca v Maďarsku. Pochádzal zo slovenskej železničiarskej rodiny. Po skončení základnej a strednej školy študoval v rokoch 1874 – 1878 lesné inžinierstvo na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici. Po ukončení štúdia v rokoch 1878 až 1891 pracoval na lesných správach vo viacerých oblastiach a prešiel bohatou prevádzkovou praxou na lesných správach v Marmarošskej Sihoti, Starej Vode a Vadászerdő, kde sa počas svojho pôsobenia v roku 1885 stal riaditeľom novozaloženej Odbornej horárskej školy. V roku 1891 pôsobil na Banskej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici, kde bol od roku 1894 vo funkcii vysokoškolského profesora. Tu sa stáva vedúcim katedry pestovania, ochrany lesov, botaniky a zoológie. Bol vynikajúci lesník, pedagóg a výskumník. Pôsobil aj ako prvý vedúci Ústrednej lesníckej výskumnej stanice v Banskej Štiavnici, ktorým bol od roku 1898.
Počas svojho života robil prieskum botanický, zoologický a entomologický. Venoval sa tiež otázkam pestovania lesov a dejinám lesníctva. Pre našu – slovenskú entomológiu majú význam jeho údaje o nálezoch niektorých druhov hmyzu v mieste svojho pôsobenia – v okolí Banskej Štiavnice.
Eugen Vadas zomrel 21. júla 1922 v Budapešti.
Fakulta informatiky a informačných technológií Slovenskej technickej univerzity v Bratislave

Fakulta informatiky a informačných technológií Slovenskej technickej univerzity (skr. FIIT STU) je siedmou a najmladšou fakultou Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Vznikla v roku 2003 z Katedry informatiky a výpočtovej techniky, ktorá bola súčasťou Fakulty elektrotechniky a informatiky STU. Poskytuje vzdelanie v oblasti informačných technológií vo všetkých troch stupňoch vysokoškolského štúdia (bakalárske, inžinierske, doktorandské). Jedná sa o jedinú fakultu v Česku a Slovensku s medzinárodnou profesijnou akreditáciou od (so sídlom v Londýne).
Študijné programy.
Všetky študijné programy sú akreditované v zmysle Zákona č. 131/2002 Zb. o vysokých školách. Fakulta ponúka štandardné 3-ročné štúdium, ale má aj 4-ročný variant pre tých, ktorí majú potenciál, ale dostali na strednej škole slabšie základy najmä z matematiky, ale aj z programovania.
Gaius Mucius Scaevola

Gaius Mucius Scaevola bol Riman, ktorý sa preslávil svojou odvahou. Ale je možné, že bol len mýtickou postavou.
Podľa Livia sa tento mladík nedokázal nečinne prizerať na potupu spôsobenú obliehaním Ríma etruským kráľom Larsom Porsenom a rozhodol sa ho zabiť. Po súhlase konzulov s mečom ukrytým pod šatami preplával Tiber, dostal sa do jeho tábora a takmer ho zabil. Ale namiesto Porsenu zabil pisára, ktorý bol vedľa neho v rovnakom odeve a v tom čase akurát vyplácal vojakom žold. Stráže ho chytili a dostal sa pred poľný súd, ktorému predsedal Porsena. Pri snahe Porsenu získať od neho informácie o nástrahách, ktoré pre Porsenu pripravoval Rím, mu pohrozil mučením. Tu sa Porsena zapísal do dejín. Keď dal Porsena v hneve okolo neho zapáliť hranicu, Mucius na dôkaz svojej odhodlanosti vložil svoju pravú ruku do ohňa so slovami: „Hľa, aké bezcenné je telo pre tých, čo majú na zreteli slávu vlasti.“ Svojou neohrozenosťou sa mu podarilo Porsenu ohromiť a za to získal život a slobodu. Kvôli strate svojej ruky potom dostal prímeno "Scaevola (ľavoruký)". Za tento svoj odvážny čin dostal od senátu pozemok, ktorý bol neskôr pomenovaný Muciove lúky.
Alessandro Stradella

Alessandro Stradella (* 3. júl 1643, Bologna, Taliansko – † 25. február 1682, Janov) bol taliansky hudobný skladateľ obdobia stredného baroka.
Život.
O jeho detstve sa nevie príliš mnoho, Pochádzal z aristokratickej rodiny. Jeho otec Marcus Antonio Stradella z Piacenzy bol v rokoch 1642 až 1643 vignolským guvernérom. Brat Francesco sa stal členom radu augustiniánov a zrejme bol v priazni rodu d´Este. 
Detaily o skladateľovom hudobnom vzdelaní nie sú známe. Študoval v Bologni aj keď sa nevie, u koho. Podľa niektorých prameňov v roku 1659 vstúpil do služieb kráľovnej Kristíny Švédskej. Prvá zachovaná skladba pri ktorej je doložené autorstvo, pochádza z roku 1672 a je to prológ k predstaveniu Cestiho opery "La Dori at Rome". 
V roku 1667 sa usadil v Ríme, kde skladal opery, oratóriá a chrámovú hudbu a zároveň viedol značne neviazaný život. Pokúsil sa spreneveriť cirkevné peniaze, odhalili ho však, preto bol nútený opustiť Rím. Keď sa po čase vrátil, znepriatelil si mocných mužov mesta početnými milostnými aférami, takže musel na nátlak kardinála Alderana Cibo Rím opustiť natrvalo.
Zamieril do Benátok, kde sa stal učiteľom hudby milenky mocného benátskeho šľachtica Alvisa Contarini Ortensia a čoskoro sa stal jej milencom. Vzťah vyšiel najavo a Stradella aj s milenkou ušli do Turína. Contarini sa domáhal prísneho potrestania, Stradella však bol pod ochranou savojského regenta, grófa Giovanni Battistu de Nemours. Rodina Contariniho najala preto dvoch vrahov, ktorí mali zradného učiteľa nájsť a zabiť. Stradellu vážne zranili, ale podarilo sa mu uniknúť do Janova. 
V Janove slávil veľké úspechy ako skladateľ opier a kantát, no história z Benátok sa opakovala. Alessandra Stradellu ubodali 25. februára 1682 na námestí Piazza Bianchi v Janove traja bratia Lomelliniovci, ktorým zviedol sestru.
Farbistý život a krvavá smrť sa stali vítaným námetom na literárne a hudobné spracovanie. Najznámejším spracovaním je zrejme dodnes hraná opera Friedricha von Flotow „Alessandro Stradella“.
Dielo.
Alessandro Stradella bol vo svojej dobe veľmi úspešný a vplyvný skladateľ. Jeho slávu zatienili až v nasledujúcom storočí skladatelia vrcholného baroka Arcangelo Corelli, Antonio Vivaldi a ďalší.
Napriek početným operám a oratóriám, ktoré boli v čase vzniku veľmi populárne, jeho význam tkvie v inštrumentálnej hudbe. Zachovalo sa cca 27 inštrumentálnych skladieb a bol to práve Stradella, ktorý stál pri zrode tapiuckej barokovej hudobnej formy concerto grosso. Prvou známou skladbou tohto druhu je jeho "Sonate di viole".
Kšinka

Kšinka je potok v severovýchodnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Radiše, meria 2,5 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Kňaží stôl, východne od kóty 555,2 m v oblasti Vozore, v nadmorskej výške približne 440 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na východ, ďalej sa stáča juhovýchodným smerom a vteká do Kšinianskej kotliny, kde preteká lokalitou Podhôrčie. Následne napája malú vodnú nádrž, ktorá bola vybudovaná na sútoku s ľavostranným prítokom z lokality Prchavý a tečie popri areáli poľnohospodárskeho družstva na ľavom brehu. Napokon sa stáča juhojuhovýchodným smerom, tečie v blízkosti intravilánu obce Kšinná na ľavom brehu, sprava ešte priberá krátky prítok z lokality Strakačky a južne od spomenutej obce sa v nadmorskej výške cca 308 m n. m. vlieva do Radiše.
Sarkofág

Sarkofág je uzavretá a obyčajne ozdobená rakva z trvanlivého materiálu (spravidla kameňa alebo kovu), do ktorej sa obyčajne pochovávajú elitné osobnosti.
Slovo je zloženinou gréckeho σαρξ - sarx ("mäso") a φαγειν-fagein ("požierať"), teda doslova "požierač mäsa". V 5. storočí pred Kr. uviedol grécky historik Herodotos v svojom diele, že prvé sarkofágy boli vytesané zo zvláštneho typu kameňa, ktorý požieral telo vo vnútri. Ako "sarkophagos lithos" ("kamene požierajúce mäso") sa označovali obzvlášť schránky vyrábané z vápenca ťaženého v Asse v Troade. Táto vlastnosť bola vztiahnutá najprv na všetky rakvy vyrobené z vápenca a neskôr na vôbec všetky rakvy.
Sarkofágy boli zvyčajne tesané z kameňa a bohato zdobené. Niektoré boli vyrobené tak, aby stáli nad úrovňou zeme ako súčasť hrobovej výzdoby. Iné sa nachádzali pod úrovňou terénu alebo boli umiestnené v kryptách. V starovekom Egypte bol ako sarkofág označovaná vonkajšia ochranná schránka pre kráľovskú múmiu, ktorá mala v sebe poskladaných niekoľko rakiev.
Označenie sarkofág sa zvyčajne používa i pre veľký betónový kryt oddeľujúci zvyšky havarovaného reaktoru černobyľskej atómovej elektrárne od okolitého prostredia.
Omastiná (potok)

Omastiná je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Radiše, meria 7,3 km a je tokom VI. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na juhojuhovýchodnom svahu Malej Homole (908,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 550 m n. m. 
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie sprvu juhojuhozápadným smerom, vytvára oblúk smerujúci na západ a zľava priberá prítok pretekajúci Suchou dolinou. Ďalej tečie juhozápadným smerom, sprava priberá prítok prameniaci východne od Štvrtí, zľava prítok prameniaci severne od Zápača a preteká intravilánom obce Omastiná. V obci priberá pravostranný prítok z lokality Štvrte, následne sa stáča na západ, vteká do výbežku Nitrianskej pahorkatiny (jej časti Bánovská pahorkatina), kde tečie popri osade Korintál, pričom sprava najprv priberá prítok z oblasti Brusného, zľava potom Podhradský potok, následne vytvára výrazný meander ohnutý na sever, do ktorého sprava ústi prítok z lokality Roháčová. Ďalej tečie prechodne juhozápadným smerom, napokon sa stáča na západ a preteká okrajom intravilánu Žitnej prevažne na pravom brehu. Tu ešte priberá pravostranný prítok z lokality Roháčová a v blízkosti centra obce ústi v nadmorskej výške cca 261,5 m n. m. do Radiše.
Podhradský potok (prítok Omastinej)

Podhradský potok je potok vo východnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Omastinej, má dĺžku 4,4 km a je tokom VII. rádu.
Prameň.
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Rokoš, na juhojuhozápadnom svahu vrchu Rokoš (1 009,9 m n. m.) v lokalite Kamenné Zrubiská, v nadmorskej výške približne 600 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severozápad, pri samote Zengová sa stáča a pokračuje západným smerom. Na hornom toku sa niekoľkokrát vlní, na strednom toku sa esovito stáča a vytvára výrazný ohyb prehnutý na sever. Ďalej priberá krátky ľavostranný prítok prameniaci severozápadne od hradného brala hradu Uhrovec a stáča sa severozápadným smerom. Na dolnom toku vteká do výbežku Nitrianskej pahorkatiny, do časti Bánovská pahorkatina a preteká intravilánom obce Uhrovské Podhradie. Napokon sa oblúkom stáča na sever a severozápadne od obce, pri osade Karolintál, ústi v nadmorskej výške cca 291 m n. m. do Omastinej.
Rokoš

Rokoš môže byť:
Faktorizácia

Faktorizácia alebo rozklad na činitele je v matematike a jej aplikáciách problém rozloženia čísla na súčin menších čísel, v najbežnejšej podobe je to rozklad celého čísla na súčin prvočísel. Napríklad číslo 15 je možné zapísať ako súčin 3 ⋅ 5. Všeobecnejšie je možné rozkladať aj iné algebrické objekty, napríklad polynóm druhého stupňa x² − 4 je možné vyjadriť ako súčin dvoch polynómov prvého stupňa (x − 2)(x + 2).
Rozklad celého čísla na prvočinetele je považovaný za veľmi ťažkú úlohu a na jej nezvládnutí pre veľké čísla sú založené niektoré kryptografické metódy, napríklad algoritmus RSA na šifrovanie s verejným kľúčom.
Faktorizácia celých čísel.
Podľa základnej vety aritmetiky možno každé celé číslo jednoznačne rozložiť na súčin prvočísel. Pre takúto úlohu s veľkými číslami však nie je známy žiadny efektívny algoritmus a predpokladá sa, že ani neexistuje. V súčasnosti nie je známa presná klasifikácia tejto úlohy do tried zložitosti, je však známe, že rozhodovacia verzia faktorizácie – „má číslo "N" nejaký činiteľ menší než "M"?“ patrí do NP i co-NP (odpovede ÁNO i NIE možno overiť v polynomiálnom čase).
Predpokladá sa, že patrí mimo triedy P, NP-complete a co-NP-complete.
Zaujímavé je, že zdanlivo podobná úloha „je "N" číslo zložené“ (či ekvivalentne: „je "N" prvočíslo“) je zrejme omnoho jednoduchšia: bolo dokázané, že ju možno vyriešiť v polynomiálnom čase.
Howard Jones (americký spevák)

Howard Jones (* 20. júl 1970, Columbus, Ohio, USA) je americký spevák a producent afroamerického pôvodu. Bývalý vokalista skupiny Killswitch Engage. Predtým ako nastúpil ku Killswitch Engage bol v kapele Blood Has Been Shed. Mikrofón u Killswitch Engage drží odvtedy ako kapelu opustil náhle Jesse David Leach v roku 2003. "The End of the Heartache "je debutom pre tohto afroamerického speváka. Od roku 2012 pôsobí v kapele Devil you Know s ktorou má na konte jeden album. Kapela získala prestížne ocenenie od Metal Hammmer Golden Award v kategórii Najlepšia začínajúca kapela.
Zoznam čísel

Toto je zoznam článkov o číslach (nie o čísliciach).
Celé čísla.
Významné celé čísla.
Ďalšie významné celé čísla.
Iné čísla, ktoré sú významné pre svoje matematické vlastnosti alebo kultúrny význam sú:
Prvočísla.
Prvočíslo je kladné celé číslo, ktoré má práve dva celočíselné delitele: jednotku a samo seba. (Číslo 1 nie je prvočíslo, má len jeden deliteľ.)
Prvých 100 prvočísel:
Dokonalé čísla.
Dokonalé číslo je celé číslo, ktoré je súčtom všetkých svojich deliteľov okrem seba samého.&lt;br&gt;
Prvých desať dokonalých čísel:
Reálne čísla.
Reálne číslo je každé, ktoré sa dá zobraziť na reálnej osi čísel.
Racionálne čísla.
Racionálne číslo je také reálne číslo, ktoré sa dá zapísať ako zlomok dvoch celých čísel, napríklad 2/3, 1/1 000 000, -5/100.
Čísla, ako odmocnina z dvoch, Ludolfovo číslo, Eulerovo číslo... nie sú racionálne čísla.
Komplexné čísla.
Komplexné čísla sa zobrazujú v rovine čísel. Majú reálnu a imaginárnu zložku. Ak je imaginárna zložka nulová, číslo je zároveň reálnym číslom.
Zoznam prvočísel

Tento článok obsahuje zoznam prvých 1 030 prvočísel. V súčasnosti je známych 51 Mersennových prvočísel. Zatiaľ najväčšie známe Mersennovo prvočíslo má viac ako 24 miliónov cifier a bolo objavené v decembri roku 2018. (Prvočísel je nekonečne veľa)
Číslo šelmy

Číslo šelmy je názov konceptu spomínaného v knihe Zjavenie svätého Jána Nového Zákona, podľa ktorého je určité konkrétne číslo charakteristickým označením Antikrista.
Väčšina rukopisov uvádza v tejto súvislosti číslo 666, niektoré však aj číslo 616.
Matematicky je 666 súčet po sebe nasledujúcich čísel 1 až 36 (rovnako, ako v rulete)
 1 + 2 + 3 + 4 + 5 + 6 + 7 + 8 + 9 + 10 + 11 + 12 + 13 + 14 + 15 + 16 + 17 + 18 + 19 + 
 20 + 21 + 22 + 23 + 24 + 25 + 26 + 27 + 28 + 29 + 30 + 31 + 32 + 33 + 34 + 35 + 36 = 666
666 vyjadrené v rímskych čísliciach je DCLXVI, nakoľko D = 500, C = 100, L = 50, X = 10, V = 5, I = 1
V dvojkovej sústave je to zas 1010011010
Strach z čísla 666 sa nazýva hexakosioihexekontahexafóbia.
Robert C. Tucker

Robert C. Tucker (* 29. máj 1918, Kansas City, Missouri, USA – † 29. júl 2010, Princeton, New Jersey) bol významný americký expert na dejiny a politiku Sovietskeho zväzu a Ruska. 
V rokoch 1949 - 1953 pracoval ako atašé na americkom veľvyslanectve v Moskve. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria: "Politická kultúra a vodcovstvo v sovietskom Rusku", "Stalin ako revolúcionár: 1879-1929" (1973) a pokračovanie, "Stalin v moci: Revolúcia zhora, 1928-1941" (1992), "Politika ako vodcovstvo" (1995) a "Filozofia a mýtus Karla Marxa" (1961). Jeho biografie Stalina sú považované za najlepšie práce o tomto diktátorovi vôbec. Robert Tucker je tiež zodpovedný za razenie teórie "vojenského komunizmu" o vplyve vojenských funkcionárov na jednotu a pôsobnosť strany. Bol emeritným profesorom politiky a medzinárodných štúdií na univerzite v Princetone.
Bol ženatý s Eugeniou (Jevgenijou) narodenou v Moskve, ktorá s nim v roku 1953 emigrovala do USA, kde neskôr vyučovala ruštinu na Princetonskej univerzite.
Laugo

Laugo je slovenský samopal s plastovým telom, pôvodne vyvíjaný trenčianskymi konštruktérom Jánom Lučanským a spolupracovníkmi Ing. Petrom Tvrdým a Františkom Gašparíkom. Názov je odvodený od miesta vzniku zbrane (na území Trenčína sa nachádzala osada Laugarício).
Prvý prototyp bol patentovaný pod názvom Laugo LTG-1, posledný známy prototyp Laugo M6 z roku 2005 bol vyvíjaný vo firme ZVS Holding a bol predstavený aj na veľtrhu obrannej a bezpečnostnej techniky IDET 2005 v Brne. V súčasnosti prebieha príprava na seriovú výrobu vo firme CZUB pod názvom SKORPION EVO III
Variácie.
Prototyp M6 bol vyrobený vo viacerých variáciách na vojenské i civilné použitie.
Madona rajons

Madona () bol rajón v regiónoch Vidzeme a Latgale. V oblasti sa nachádza najvyšší bod Lotyšska - Gaiziņkalns () a na hraniciach oblasti je najväčšie lotyšské jazero Lubāns.
Rajón zanikol po reforme v 2009.
Flatiron Building

Flatiron Building alebo Fuller Building je výšková budova na Manhattane v New Yorku. Bola dokončená v roku 1902 a v tom čase to bola jedna z najvyšších budov v meste. Nachádza sa na Piatej Avenue číslo 175 na trojuholníkovom ostrovčeku na 23. ulici a Broadway oproti Madison Square. Má výšku 87 metrov a 22 poschodí.