Jan Saudek

Jan Saudek (* 13. máj 1935, Praha, Česko) patrí medzi najvýznamnejších českých umeleckých fotografov. Venuje sa najmä ateliérovej fotografii s typickým a nezameniteľným rukopisom. Najčastejším predmetom jeho fotografií je žena, ženské telo a motívy vzťahu ženy a muža. V počiatkoch svojej tvorby sa zaoberal aj tematikou detstva a vzťahu medzi dospelými a deťmi. Od roku 1977 svoje fotografie koloruje. Je známy aj vo svete a získal rad ocenení, okrem iného sa stal rytierom Radu čestnej légie. Je bratom (dvojčaťom) výtvarníka Karola Saudka.
Stručný životopis.
Narodil sa ako druhé z dvojčiat, 13. mája 1935 bankovému úradníkovi a jeho žene v Prahe.
Ku koncu 2. svetovej vojny sa kvôli svojmu polovičnému židovskému pôvodu dostali aj s bratom Karolom do koncentračného tábora v Sliezsku pre tzv. miešancov. Otec Gustáv, ktorý žil v zmiešanom manželstve, strávil tri mesiace v gete Terezín.
Vyštudoval grafickú školu v Prahe a od roku 1950 pracoval ako produkčný fotograf v tlačiarňach. Potom začal kresliť a keď dostal svoj prvý fotoaparát Kodak Brownie, aj fotografovať.
V roku 1958 sa oženil a má dve deti, Samuela a Dávida. V roku 1970 sa rozviedol.
Na konci 60.rokov odletel do Ameriky, kde sa zoznámil s Hughom Edwardom, šéfom oddelenia fotografie v Inštitúte umenia v Chicagu. Jeho prvá vlastná výstava sa uskutočnila v University of Indiana v Bloomingtone. O dva roky neskôr sa objavila „stena“, ktorá sa stala typickým prvkom jeho tvorby.
Pracoval s najrôznejšími umelcami z celého sveta. Vystavoval v múzeu moderného umenia v Paríži a vyšla jeho prvá monografia "Svet Jana Saudka". Stal sa členom Spolku českých maliarov a usporadúva množstvo výstav.
V roku 1990 získal francúzsky umelecký "Rad umenia a literatúry". Francúzsky režisér Jerome de Missolz o ňom nakrútil film "Jan Saudek - český fotograf". V jeho živote má dôležité miesto jeho dlhoročná priateľka a zároveň manažérka Sára Saudková, ktorá prijala jeho meno aj bez svadby.
Aj keď umeleckú a finančnú slobodu získal počiatkom osemdesiatych rokov, kedy dostal svoju prvú veľkú odmenu vo výške tisíc dolárov (v tej dobe sa to rovnalo celoročnému platu robotníka) a zároveň legitimáciu Fondu česko-slovenských výtvarných umelcov, v roku 1985 sa neúspešne pokúsil o samovraždu.
V týchto rokoch sa prvýkrát ocitol na nudistickej pláži, z ktorej čerpá veľkú inšpiráciu pre svoje fotografie.
V roku 1988 sa stal kandidátom "Zväzu výtvarných umelcov" jeho popularita prudko stúpala.
Filmovou spoločnosťou Febio bol vybraný pre projekt GEN (100 Čechov dneška).
Z poslednej výstavy fotografií vo svojej vlasti venoval výťažok (7 miliónov 200 tisíc českých korún) na dobročinné účely.
V roku 2005 nakladateľstve Slovart vydalo výpravnú knihu Saudkových obrázkov, súčasne jeho priateľka Sára pripravila a zorganizovala k jeho 70. narodeninám ako darček veľkú výstavu. Kniha sa okamžite vypredala, a Saudek pod tlakom úspechu v roku 2005 však v dome U bieleho jednorožca na Staromestskom námestí usporiadal prehliadku svojej tvorby "The Best of Jan Saudek".
V roku 2006 dostal za šírenie dobrého mena vlasti v zahraničí od ministra kultúry vyznamenanie "Artis Bohemiae Amicis", ktoré dostal spolu so spisovateľmi Vladimírom Körnerom a Milanom Kunderom. Portrétoval známe osobnosti vrátane sto portrétov členov činohry, baletu a opery.
V roku 2014 si na českom veľvyslanectve v Pekingu vzal svoju dlhoročnú priateľku a matku svojich detí, novinárku Pavlu Saudkovú.
Tvorba.
Väčšina fotografií je kolorovaná. Jan Saudek začal fotografovať sám seba, svoje fotografie inscenoval. Zo začiatku jeho tvorby sa venoval zachyteniu materstva a otcovstva. So svoju ženou Máriou mal dvoch synov – Davida a Samuela a obaja sú predmetom jeho fotografovania v období ich detstva aj dospievania.
V osemdesiatych rokoch jeho tvorbe dominuje „stena“. Jeho diela sú erotickejšie a provokatívnejšie. Vyjadrujú vzťahy medzi mužom a ženou, a to ako lásku a príťažlivosť, tak aj nenávisť až agresivitu. Námetom jeho fotografií sú mladé dievčatá, dospelé krásne ženy či obézne staršie dámy.
V deväťdesiatych rokoch pracoval na cykle „Karty“, čo boli polonahé ženy naproti sebe spojené v páse, podobne ako na hracích kartách. Ďalším jeho obľúbeným motívom je otvorené okno a pred ním žena, muž či milenci v rôznych situáciách. V tomto období je jeho tvorba oveľa viac erotická, veľmi živočíšna až perverzná. Saudek je motivovaný telami žien rôznych tvarov, od príliš chudých, cez naozaj obézne až po rôzne zdeformované.
Jan Saudek nie je len fotograf, ale aj maliar, jeho maľby sú väčšinou inšpirované jeho fotografiami, pričom celkovo sa Saudkovo dielo hodnotí ako kontroverzné a provokatívne.