Spoločenskovedný ústav Centra spoločenských a psychologických vied Slovenskej akadémie vied

Spoločenskovedný ústav Centra spoločenských a psychologických vied Slovenskej akadémie vied (skratka SVÚ CSPV SAV; bývalý názov: Spoločenskovedný ústav Slovenskej akadémie vied, skratka SVÚ SAV) je ústav Slovenskej akadémie vied (SAV). Od roku 2015 je Spoločenskovedný ústav súčasťou Centra spoločenských a psychologických vied, ktoré tvoria tri ústavy: Prognostický ústav v Bratislave, Spoločenskovedný ústav v Košiciach a Ústav experimentálnej psychológie v Bratislave. Spoločenskovedný ústav predstavuje interdisciplinárne pracovisko spoločenských a humanitných vied s primárnym výskumným zameraním na priestor strednej Európy v oblasti sociálnej psychológie, sociológie a histórie. Založený bol v januári roku 1975 v Košiciach. 
Súčasné interdisciplinárne oblasti výskumu:
V rámci CSPV SAV, Spoločenskovedný ústav úzko spolupracuje s Prognostickým ústavom a Ústavom experimentálnej psychológie, s ktorými sa podieľa na riešení spoločných domácich i medzinárodných projektov (napr. MARGIWORK, CEEA, DREAM ROAD, LISPER, BIOBANKA).
Ústav okrem toho spolupracuje aj s ďalšími ústavmi SAV či inými vedeckými inštitúciami a univerzitami. 
História.
Socialistická industrializácia a rozvoj hospodárstva na východnom Slovensku si v 70. rokoch 20. storočia vynútili zriadenie samostatného špecializovaného pracoviska spoločenských a humanitných vied SAV, ktoré dovtedy v tomto dynamicky sa rozvíjajúcom geografickom priestore chýbalo. 
Predsedníctvo SAV navrhlo uznesením č. 306 z 21. februára 1972 zriadiť spoločenskovedný ústav SAV so sídlom v Košiciach. Po prerokovaní v štátnych a straníckych orgánoch bolo založenie Spoločenskovedného ústavu SAV schválené uznesením Predsedníctva SAV č. 390 z 26. júna 1972. Vybudovaním ústavu bol poverený Tibor Halečka, ktorého 25. februára 1974 zo zdravotných dôvodov nahradil Juraj Briškár. 3. septembra 1974 Predsedníctvo SAV schválilo koncepciu a organizačnú štruktúru ústavu a do konca roku 1974 mu odovzdalo novú dvojposchodovú budovu.
Bolo prijatých 18 pracovníkov ústavu sa zaoberali skúmaním politických, sociálno-ekonomických a kultúrnych procesov v regióne východného Slovenska po roku 1945. Postupne sa etablovali tri výskumné oddelenia – histórie (pôvodne historicko-filozofické oddelenie), sociológie a sociálnej psychológie. Interdisciplinárne vedeckovýskumné tímy sa zaoberali výskumom otázok národností a mládeže, družobných vzťahov organizácií Východoslovenského kraja a Zakarpatska a od roku 1986 sa prioritným výskumným zameraním stala problematika postavenia maďarskej a ukrajinskej menšiny na Slovensku po roku 1948. K vstupu počítačových technológií do činnosti ústavu došlo v roku 1985, kedy bol nainštalovaný mikropočítač SM-50/40.
V rámci nežnej revolúcie došlo k odpolitizovaniu ústavu zánikom Základnej organizácie Komunistickej strany Slovenska 21. decembra 1989. Viacerí pracovníci ústavu sa následne zapojili do činnosti poradných orgánov vlády – Rady vlády SR pre národnosti (Štefan Šutaj, Marián Gajdoš, Anna Jurová) a Úradu vlády ČSFR a SR k rómskej problematike (Viera Bačová). Od roku 1989 do roku 1993 sa znížil stav pracovníkov zo 46 na 21.
Predsedníctvo Slovenskej akadémie vied vydalo zriaďovaciu listinu Centra spoločenských a psychologických vied SAV (CSPV SAV) uznesením č. 750 dňa 10. 9. 2015 s účinnosťou od 1. 10. 2015. Na základe tejto zriaďovacej listiny sa dňa 1.10.2015 spojili Prognostický ústav, Ústav experimentálnej psychológie a Spoločenskovedný ústav do novovytvoreného Centra spoločenských a psychologických vied SAV.