burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
2. hokejová liga (Slovensko) 2021/2022

2. hokejová liga (Slovensko) 2021/2022 je dvadsiata deviata sezóna v histórii 2. hokejovej ligy. Hrá v nej 16 tímov rozdelených do dvoch skupín. Úspešnejší bude bojovať v baráži o TIPOS Slovenskú hokejovú ligu. Víťaz 2. ligy bude hrať baráž.
Hrací model.
2. hokejová liga 2021/2022 sa hrá hracím spôsobom tak že v prvej časti sú dve skupiny Skupina A tímy zo západu Slovenska a Skupina B tímy zo východu Slovenska. Prvé tímy z oboch skupín postupujú do Play-off. Štvrťfinále sa hrá na 3 víťazné zápasy. Tím ktorý postúpi do finále a následne aj zvíťazí postupuje priamo do TIPOS Slovenskej hokejovej ligy 2022/2023.
Play-off.
Štvrťfinále.
Štvrťfinále sa hrá na 3 víťazstvá.
Semifinále.
Semifinále sa hrá na 3 víťazstvá.
O 3.miesto.
Zápasy o 3.miesto sa hrajú na 3 víťazstvá.
Finále.
Finále sa hrá na 3 víťazstvá.
Baráž o postup do TSHL 2022/2023.
Baráž sa hrá na 4 víťazstvá.
Episkopálna cirkev Spojených štátov

Episkopálna cirkev Spojených štátov Amerických () je anglikánska cirkev pôsobiaca najmä na území Spojených štátov amerických. 
Rozšírenie.
Episkopálna cirkev vznikla v roku 1789. Farnosti tejto cirkvi sa nachádzajú predovšetkým v USA ale aj na Haiti, Taiwane, v Kolumbii, Dominikánskej republike, Ekvádore, Hondurase, Venezuele a v Európe. Episkopálna cirkev je jedna z najstarších cirkví v USA. S 1,6 milióna členov je ale menšia než iné americké cirkvi. Asi len 0,4 % občanov USA sa hlási k tejto cirkvi, ale asi štvrtina amerických prezidentov boli členmi tejto cirkvi.
Štruktúra.
Episkopálna cirkev v USA má 110 diecéz v ktorých čele stoja biskupi. Diecézy sú družené to cirkevných provincií, ktorých je deväť. Táto cirkev má celkovo 7 374 farností. Najvyšším orgánom cirkvi je synoda, ktorú tvoria duchovní aj laici. Synoda sa koná každé tri roky. Predesedajúcim biskupom celej cirkvi je v súčasnosti Michael Curry. Episkopálna cirkev v USA na rozdiel od iných anglikánskych cirkví nemá žiadne arcidiecézy.
Episkopálna cirkev v USA povoľuje svätenie žien do všetkých stupňov duchovenskej služby a manželstvá osôb rovnakého pohlavia.
Majstrovstvá sveta v atletike 1987

Majstrovstvá sveta v atletike 1987 boli 2. majstrovstvá sveta organizované IAAF. Prebiehali v talianskom meste Rím od 28. augusta do 6. septembra 1987. Súťažilo sa na štadióne Stadio Olimpico.
Na programe bolo celkovo 43 disciplín (24 mužských a 19 ženských). Na tomto šampionáte mali ženy prvýkrát v histórii na programe beh na 10 000 metrov a chôdzu na 10 km. Beh na 100 metrov mužov vyhral pôvodne časom 9,83 s kanadský šprintér Ben Johnson. Neskôr však bol kvôli dopingu diskvalifikovaný.
Novými disciplínami majstrovstiev boli chôdza žien na 10 km a beh na 10 000 metrov.
Účasť Česko-Slovenska.
Československí atléti vybojovali celkovo dve medaily (striebro Jozef Pribilinec v chôdzi a bronz Jan Železný v hode oštepom). Niekoľko ďalších atlétov postúpilo do finále. Guliar Remigius Machura skončil na 4. mieste. Šiesty skončil Martin Vrábel (10 000 m) a Roman Mrázek (20 km chôdza). Siedme miesto vybojoval diskár Imrich Bugár, výškar Ján Zvara a chodec Pavol Szikora v pretekoch na 50 km. Deviaty skončil v hode diskom Gejza Valent. Na desiatom mieste skončil v trojskoku Ivan Slanař a jedenásty bol Pavol Blažek v chôdzi na 20 km. Desaťbojár Věroslav Valenta sa umiestnil na 16. mieste.
Medzi ženami bola najúspešnejšia Jarmila Kratochvílová, ktorá vo finále behu na 800 metrov dobehla v čase 1:57,81 ako piata. Diskárka Zdeňka Šilhavá obsadila šieste miesto. Dvojité zastúpenie malo Česko-Slovensko v ženskom finále vrhu gule. Helena Fibingerová skončila ôsma a Soňa Vašíčková trinásta.
Predný Čebrať

Predný Čebrať () je zalesnený vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne severozápadne od Ružomberka, nad jeho mestskou časťou Rybárpole. Z vrcholu je výborný výhľad na mesto Ružomberok.
Poloha.
Nachádza sa na severovýchodnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Leží v okrese Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obce Likavka a mesta Ružomberok. Predný Čebrať je súčasťou vyššieho masívu vrchu Čebrať () a nachádza sa severne od ružomberskej mestskej časti Rybárpole, nad údolím rieky Váh. Východne leží obec Likavka, južne Rybárpole a západne Černová. 
Popis.
Predný Čebrať je rovnako ako jeho vyšší sused husto zalesnený vrch s viacerými skalnatými bralami v južnej časti. Oba vrchy tvoria dominantu okrajovej časti Šípskej Fatry nad mestom Ružomberok. Vrch tvorí výškovo nevýrazný predvrchol Čebraťa, od ktorého je oddelený len veľmi nevýrazným sedlom. Južné svahy klesajú do údolia Váhu, východným smerom sa zvažujú do údolia Likavky a severozápadným smerom vystupuje mohutnejší vrchol Čebraťa (). Severovýchodným smerom susedí mohutný masív Choča (), južným smerom je údolím Váhu oddelené Malinné () a západne leží Plieška (). Celý masív sa nachádza v povodí Váhu, kam stekajú potoky z južnej časti, východné svahy odvodňujú prítoky riečky Likavka.
Výhľady.
Predný Čebrať je nižším z dvojice vrcholov nad Ružomberkom, no i keď je pomerne husto zalesnený, ponúka obmedzený, no zaujímavý výhľad na okolie. Dominuje mesto Ružomberok, vrchy severnej časti Veľkej Fatry, mohutný masív Veľkého Choča a západná časť Liptovskej kotliny. Pri priaznivých podmienkach je z vhodných lokalít dobre viditeľný hrebeň Nízkych Tatier, Oravskej Magury, Západných Tatier i časť Malej Fatry.
Pandora Papers

Pandora Papers je označenie investigatívneho vyšetrovania Medzinárodného konzorcia investigatívnych novinárov (ICIJ) zverejneného 3. októbra 2021, ktoré odhalilo 11,9 milióna tajných dokumentov s 2,9 terabajtami dát o offshorových aktivitách a skrytých majetkoch 35 svetových lídrov, vrátane súčasných a bývalých prezidentov, predsedov vlád a hláv štátov, ako aj viac ako 100 miliardárov, celebrít a vedúcich predstaviteľov firiem. Spravodajské organizácie ICIJ označili únik dokumentov za doposiaľ najrozsiahlejšie odhalenie finančného tajomstva, ktoré obsahuje detailné dokumenty, obrázky, e-maily a tabuľky od 14 spoločností poskytujúcich finančné služby z krajín vrátane Panamy, Švajčiarska a Spojených arabských emirátov. Objem dát prekonal všetky predchádzajúce odhalenia, vrátanie Panama Papers z roku 2016, kedy uniklo 11,5 milióna dôverných dokumentov (2,6 terabajtov). Odhady ICIJ o objeme peňazí držaných offshore (mimo krajiny, kde boli peniaze zarobené) sa pohybujú od 5,6 bilióna dolárov do 32 biliónov dolárov. Na vyšetrovaní sa podieľalo viac ako 600 novinárov zo 117 krajín sveta a 150 médií.
Michael Curry

Michael Bruce Curry (* 13. marca 1953, Chicago) je anglikánsky biskup a 27. predsedajúci biskup Episkopálnej cirkvi v USA.
Život.
V roku 1978 bol vysvätený na diakona a o pár mesiacov neskôr na kňaza. Zakládal letné ekumenické tábory pre deti, venoval sa kazateľským misiám a dobročinnosti. V roku 2000 prijal biskupskú vysviacku. Za biskupa severokarolínskeho bol zvolený 11. februára 2000. V roku 2015 bol zvolený za predsedajúceho biskupa Episkopálnej cirkvi v USA.
S manželkou Sharon má dve deti.
Pozri aj.
Episkopálna cirkev v USA
Anglikanizmus
Anglikánsky zväz cirkví
Skid Row (írska skupina)

Skid Row bola írska blues-rocková hudobná skupina vedená Brendanom „Brushom“ Shielsom, ktorá vznikla v auguste 1967. Bola to prvá profesionálna kapela Phila Lynotta a Garyho Moora, budúcich členov skupiny Thin Lizzy.
Vtáčnik (vrch vo Veľkej Fatre; 1236,3 m n. m.)

Vtáčnik () je zalesnený vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne západne od Ružomberka a je najvyšším vrchom podcelku Šípska Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Leží v okrese Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie mesta Ružomberok. Masív Vtáčnika sa nachádza západne od centra mesta a približne južne od Černovej. Leží v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Vtáčnik je zalesnený vrch na južnom okraji Šípskej Fatry a so susednou Tlstou horou () a Plieškou () tvorí mohutný horský hrebeň. Vo vrcholovej časti pomerne plochý hrebeň pokrýva riedky porast a výškové maximum dosahuje v južnej časti na vrchole Vtáčnika. Východné svahy sa zvažujú do Čutkovskej doliny, ktorou odteká voda Čutkovským potokom do Váhu. Západne orientovaná časť masívu klesá do Bystrej doliny, ktorú odvodňuje Bystrý potok, rovnako smerujúci severným smerom k rieke Váh. Severným susedom tak je blízka Tlstá hora (), juhovýchodne susedí Malinné (), južne Chabzdová () a západným smerom vrch Magurka ().
Výhľady.
Vtáčnik je zväčša zalesnený vrch, no redší porast v hrebeni umožňuje čiastočný výhľad. Značná nadmorská výška a poloha na okraji pohoria tak umožňuje pozorovať tak okolité vrchy severnej časti Veľkej Fatry, ako aj veľkú časť Liptovskej kotliny či Veľký Choč. Pri vhodných podmienkach možno vidieť Nízke Tatry, Západné Tatry, hrebeň Oravskej Magury i Malej Fatry a nezriedka je viditeľná aj Babia hora.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto je prístup možný hrebeňom zo susednej Tlstej hory. Červená značka vrchol Vtáčnika traverzuje.
Liturgický rok v Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku

Liturgický rok alebo cirkevný rok v Evanjelickej cirkvi augburského vyznania na Slovensku je sled sviatkov a liturgických období u slovenských evanjelikov.
Cirkevný rok sa začína prvou adventnou nedeľou (je to posledná nedeľa v novembri alebo prvá v decembri) a končí sa poslednou nedeľou po Svätej Trojici. 
Obdobia a sviatky.
Cirkevný rok sa delí na dve časti:
Bezslávnostná časť cirkevného roka.
Nie sú v nej slávnostné obdobia, ale svätia sa sviatočné nedele a pamätné dni:
Predný Šiprúň

Predný Šiprúň () je vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa medzi Malou Smrekovicou a Malinným, približne juhozápadne od Ružomberka. Juhovýchodným smerom susedí vrch Šiprúň ().
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží na území okresu Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie mesta Ružomberok a obce Ľubochňa. Predný Šiprúň je uzlovým vrchom, kde sa na liptovskú vetvu hlavného hrebeňa pripája hrebeň Tlstej hory a Chabzdovej, ako aj rázsocha Šiprúňa a Pulčíkova. Vrchom vedie hranica Národného parku Veľká Fatra.
Popis.
Predný Šiprúň leží v hlavnom hrebeni, v mieste uzla, kde sa pripája tak severozápadne smerujúci hrebeň Tlstej hory, ako aj juhovýchodne smerujúca rázsocha Šiprúňa. Tlstohorský hrebeň oddeľuje Nižné Šiprúnske sedlo, šiprúnsky zasa Vyšné Šiprúnske sedlo. Obe sedlá, situované na úbočí vrchu, sú dôležité križovatky turistických trás. Na samotný vrchol vedie iba neznačený chodník horskou lúkou z východne ležiaceho Vyšného Šiprúnskeho sedla. Západným smerom leží údolie riečky Čierňava, ktorá je vetvou Ľubochnianskej doliny, severne je Čutkovská dolina a južne dolina Nižné Matejkovo. Nimi odvádzajú vodu západné svahy Čierňavou do Ľubochnianky, severným smerom Čutkovským potokom do Váhu a z južných častí Matejkovským potokom do Revúcej. Susednými vrchmi sú severným smerom ležiaca Chabzdová (), západne ležiaca Vyšná Krivá (), južne v hlavnom hrebeni Malá Smrekovica () a Smrekovica () a východným smerom blízky Šiprúň ().
Výhľady.
Predný Šiprúň má vrchol porastený smrekovým lesom, preto umožňuje len obmedzený výhľad. Menšie horské lúky sa však vyskytujú najmä na východne a južne situovaných úbočiach, odkiaľ sa otvárajú zaujímavé výhľady. Okrem okolitých vrcholov Veľkej Fatry sa dá pozorovať veľká časť Liptovskej kotliny, západná časť Nízkych Tatier, Západné Tatry a Veľký Choč. Pri priaznivých podmienkach je možné zhliadnuť aj časť hrebeňa Malej Fatry a Babiu horu.
Turizmus.
Na konci poľany po červeno značkovanom chodníku smerom na Tlstú horu je možnosť núdzového prenocovania v kolibe (rázcestie pod Chabzdovou). Na vrchol vedie iba neznačený chodník z Vyšného Šiprúnskeho sedla.
Paolo Gentiloni

Paolo Gentiloni Silveri (* 22. november 1954) je taliansky sociálnodemokratický politik a novinár, v rokoch 2016 - 2018 premiér Talianska.
Životopis.
Rodák z Ríma šľachtického pôvodu vyštudoval politológiu na univerzite La Sapienza. Následne pôsobil v službách rôznych ľavicových politických subjektov, ale aj ako novinár. Od roku 2001 je členom Poslaneckej snemovne, o rok neskôr stál pri zrode strany Democrazia e Liberta - La Margherita. V druhej vláde premiéra Romana Prodiho pôsobil v období rokov 2006-2008 ako minister spojov. V posledný októbrový deň 2014 nahradil na poste šéfa talianskej diplomacie Federicu Mogheriniovú vo vláde premiéra Mattea Renziho, svojho straníckeho kolegu z Demokratickej strany (PD). 
11. decembra 2016 taliansky prezident Sergio Mattarella poveril Gentiloniho funkciou premiéra a poveril ho zostavením novej vlády. Premiérom sa stal ženatý, bezdetný, 12. decembra 2016. Koaličným partnerom Demokratickej strany (PD) bol Nový pravý stred (NCD) spolu s Ľudovou alternatívou a tiež Centristi za Európu. V januári 2017 podstúpil akútny chirurgický zákrok, v rámci ktorého mu vykonali koronárnu angioplastiku, teda rozšírenie zúžených alebo upchatých srdcových ciev. V októbri 2017 prežila jeho vláda vyslovenie dôvery, keď Gentiloni spojil hlasovanie o novele volebného zákona s vyslovením dôvery svojej vláde v snahe dosiahnuť rýchle schválenie reformy. Parlamentné voľby v Taliansku zo 4. marca 2018 priniesli úspech populistickým a pravicovým silám, ani jedna z nich však nezískala v parlamente absolútnu väčšinu. Gentiloni formálne odstúpil z funkcie, no prezident ho následne na to požiadal, aby dočasne pokračoval v riadení krajiny, zatiaľ čo sa jednotlivé politické frakcie pokúšli dospieť k rokovaniam o vytvorení novej vlády. Vo funkcii skončil k 1. júnu 2018, kedy sa stal novým talianskym premiérom Giuseppe Conte. 
V marci 2019 sa stal predsedom Demokratickej strany. V septembri 2019 sa stal eurokomisárom pre hospodárstvo.
V júli 2015 ako minister zahraničných veci navštívil Slovensko.
Johnson Controls

Johnson Controls International plc. (JCI) je akciová spoločnosť so sídlom v meste Cork v Írsku. Je materskou spoločnosťou skupiny Johnson Controls. Táto poskytuje technologické riešenia a techniku na výbavu budov. Výrobkami JCI a jej dcérskych spoločností sú okrem iných vykurovacia, ventilačná, klimatizačná, chladiaca, bezpečnostná a protipožiarna technika. JCI vyrába aj výrobky a poskytuje služby v oblasti energetických riešení, integrovanej infraštruktúry a dopravných systémov ďalšej generácie. JCI pôsobí celosvetovo. 
Dejiny.
Predchodcu JCI založil v roku 1885 Warren S. Johnson na účely nájdenia nových možností využívania a uskladňovania energetických zdrojov. Ešte pred založením spoločnosti sa Johnson preslávil v roku 1883 výrobou a patentovaním termostatu, kvôli čomu odcestoval z mesta Whitewater do Milwaukee, aby našiel financie pre výrobu. V Milwaukee sa Johnson zoznámil s obchodníkom a finančníkom Williamom Plankintonom a založil s ním v 1885 spoločnosť Johnson Electric Service Company, pričom rastu ich biznisu pomohli inštalácie vo verejnej knižnici v Milwaukee a v mestskej hale. Johnson Electric Service Company v tomto čase začala poskytovať tepelnú reguláciu pre budovy po celom svete. V roku 1895 si Warren Johnson so svojimi spolupracovníkmi dal patentovať vynálezy, ktoré boli potrebné na vývoj prvého systému automatickej zónovej regulácie teploty. Boli to parné ventily, odvádzače pary, redukčné ventily, ohrievače vody, hydraulické vzduchové kompresory a elektromery. Od roku 1901 sa prezidentom spoločnosti stal Warren Johnson po odchode Williama Plankintona do dôchodku a podnik sa začala sústreďovať aj na automobilový priemysel, pričom priniesol ďalší patent parného generátora pre vozidlá, ktorý sa považuje za predchodcu posilňovača riadenia. V nasledujúcich rokoch začala Johnson Electric Service Company vyrábať autá na parný aj benzínový pohon, inštalovala svoje výrobky po celom svete a premenovala sa na Johnson Service Company.
Vzostup spoločnosti pokračoval aj po roku 1910, keď mali budovy vďaka výťahom stále vyššiu výšku a Johnson Service Company im poskytovala svoje riešenia na ovládanie teploty. V roku 1922 bol ďalším vynálezom spoločnosti Johnson Service Company pneumatický systém riadenia teploty a vlhkosti, ktorý prinášal úsporu pohonných látok o 35 %. Spoločnosť však patenty kupovala aj od iných vynálezcov; v roku 1925 kúpili patent duálneho termostatu, ktorý reguluje teplotu na základe zvyšujúceho sa tlaku vzduchu, keď sa ľudia nenachádzajú v miestnosti. Aj vďaka duálnemu termostatu sa spoločnosti darilo aj počas Veľkej hospodárskej krízy, počas ktorej sa sústredila na predaj tohto výrobku, keďže znižoval spotrebu pohonných hmôt.
Chabzdová

Chabzdová môže byť:
Virginia Madsenová

Virginia Madsen (* 11. september 1961, Chicago, Illinois, USA) je americká herečka a producentka. Je známa z filmov ako "Duna" (1984), "Horúce miesto" (1990), "Candyman" (1992), "Vyvolávač dažďa" (1997), "Bokovka" (2004), "Zajtra nehráme!" (2006), "Hrôza v Connecticute" (2009) či "Podnikavá Joy" (2015). 
Detstvo a mladosť.
Madsenová sa narodila do rodiny hasiča a filmárky Elaine Loretty Madsen. Má dvoch súrodencov, Cheryl a Michaela. Na konci 60. rokov 20. storočia, sa jej rodičia rozviedli. Madsenová má po rodičoch dánsky, írsky, škótsky, anglický a nemecký pôvod.
Je absolventkou New Trier High School vo Winnetke. Tiež sa zúčastnila hereckého štúdia Teda Lissa v Chicagu. 
Kariéra.
Madsenová debutovala pred kamerami v menšej filmovej roli, vo filme "Trieda", z roku 1983. Vo filme si zahrala po boku Jacqueline Bisset a Roba Lowea. Neskôr ju režisér David Lynch, obsadil do role princeznej Irulán, vo filme "Duna", z roku 1984. Väčšiu slávu jej však priniesol film "Oheň s ohňom", kde stvárnila katolícke dievča, ktoré sa zamiluje do mladého väzňa. Po boku Tommy Lee Jonesa, stvárnila hlavnú ženskú rolu vo filme "Gotham", z roku 1988. V rovnakom roku, bola tiež zvažovaná do role Sarah, vo filme "Znásilnenie". Rolu však nakoniec získala Jodie Foster. 
V roku 1990 si zahrala vo filme "Horúce miesto", po boku Jennifer Connelly a Dona Johnsona. V roku 1992, stvárnila hlavnú postavu, v horore "Candyman". Jej herecký výkon uchvátil nielen divákov ale aj filmových kritikov a Madsenová bola nominovaná za svoj herecký výkon na viacero filmových ocenení. V roku 1997 si zahrala po boku Matta Damona a Claire Danes vo filme "Vyvolávať dažďa". V roku 1999 sa objavila v troch epizódach televízneho seriálu Frasier. 
Po niekoľkých menších úlohách v nízkorozpočtových filmoch, stvárnila rolu Mayi vo filme "Bokovka" z roku 2004. Film bol úspešným a rovnako získal pozitívne hodnotenie aj herecký výkon Madsenovej, ktorá bola tiež nominovaná na ocenenie Academy Awards. V roku 2006 nahradila herečku Michelle Pfeiffer, vo filme "Zajtra nehráme!". V rovnakom roku si zahrala po boku Harrisona Forda, v thrilleri "Firewall". 
V roku 2009 prepožičala hlas Kráľovnej Hyppolyte v animovanom filme "Wonder Woman". V rovnakom roku si aj zahrala vo filme "Hrôza v Connecticute", ktorý bol inšpirovaný skutočnými udalosťami. V roku 2010 získala hlavnú úlohu v televíznom seriály "Scoundrels", ktorý mal len osem epizód. V roku 2013 sa objavila v ôsmych epizódach televízneho seriálu "Witches of East End". V rokoch 2016 a 2017 sa objavila po boku Nataschy McElhone a Kiefera Sutherlanda v televíznom seriály, "Prezident v poradí". 
Vlastní tiež produkčnú spoločnosť Title IX Productions. Prvý film ktorý patril pod jej produkčnú spoločnosť, mal názov "Poznám takú ženu" a film bol nakrútený jej matkou, ktorá bola aj inšpiráciou k filmu. 
Súkromný život.
V rokoch 1989 a 1992 bola vydatá za Dannyho Hustona. Ich manželstvo bolo bezdetné. Od roku 1993, bol jej partnerom Antonio Sabàto Jr., ktorému porodila syna. Pár sa rozišiel v roku 1998. V roku 2020 sa vydala za herca Nicka Holmesa.
Chabzdová (vrch vo Veľkej Fatre)

Chabzdová () je zalesnený vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa medzi Šiprúňom a Vtáčnikom, približne juhozápadne od Ružomberka, v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží na území okresu Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie mesta Ružomberok. Je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie z Predného Šiprúňa na Vtáčnik a Tlstú horu.
Popis.
Liptovská vetva hlavného hrebeňa sa v severnej časti pohoria delí na tri hrebene a Chabzdová leží v jednom z ich. V Prednom Šiprúni sa vetví prvýkrát a iba asi severnejšie sa opäť rozdeľuje na dve rázsochy. Západne vybiehajúci hrebeň vedie cez Maďarovú a Maguru, severne smerujúci cez Chabzdovú na Vtáčnik. Hrebene oddeľuje Bystrá dolina s Bystrým potokom, ktorý odvodňuje západne sa zvažujúce svahy, východne leží Čutkovská dolina a ňou tečúci Čutkovský potok odvádza vodu rovnakým smerom do Váhu. Severným susedom tak je blízky masív Vtáčnika () a Tlstej hory (), západne susedia Maďarová () a Magura (), južne leží Šiprúň () a Predný Šiprúň () a východným smerom dominuje Malinné ().
Výhľady.
Výškovo menej výrazná Chabzdová má západným a južným smerom vyššie masívy, no i porastom pokrytý vrchol, čo výrazne obmedzuje výhľad. Z vhodných lokalít sú preto pozorovateľné najmä okolité vrcholy Veľkej Fatry a zaujímavý výhľad je východným smerom na časť Liptovskej kotliny, západnú časť Nízkych Tatier, Západné Tatry a Veľký Choč.
Turizmus.
Na konci poľany na červeno značkovanom chodníku je južným smerom v kolibe (rázcestie pod Chabzdovou) možnosť núdzového prenocovania. Rovnomenné rázcestie leží v uzle hrebeňa na Maďarovú, cca 1 km južne od samotného vrcholu.
AvaTrade

AvaTrade je írska burzová brokerská spoločnosť. Spoločnosť ponúka obchodovanie na mnohých trhoch vrátane mien, komodít, akciových indexov, akcií, fondov obchodovaných na burze, opcií, kryptomien a dlhopisov prostredníctvom svojich obchodných platforiem a mobilných aplikácií. Spoločnosť má sídlo v Dubline a má správcovskú spoločnosť na Britských Panenských ostrovoch. AvaTrade má tiež pobočky v Tokiu, Miláne, Paríži, Sydney, Šanghaji a Ulanbátare.
História.
Spoločnosť AvaTrade založili v roku 2006 Emanuel Kronitz, Negev Nozatzky a Clal Finance Ltd. Založili ako Ava FX.
V marci 2011 spoločnosť získala klientov brokera eForex mimo USA. V júni 2011 spoločnosť získala klientov a klientsky tovar mimo Európskej únie od spoločnosti Finotec Trading UK Limited.
V roku 2013 zmenil AvaFX názov na AvaTrade.
Operácie.
Spoločnosť AvaTrade ponúka spotové obchodovanie predovšetkým prostredníctvom MetaTrader 4 (MT4) a vlastného softvéru AvaTrader.
V auguste 2013 predstavil AvaTrade obchodovanie bitcoinami s CFD na platformách AvaTrader a MT4.
Regulácia.
Spoločnosť AvaTrade je v EÚ regulovaná Írskou centrálnou bankou, v Austrálii Austrálskou komisiou pre cenné papiere a investície, v Japonsku agentúrou Financial Services Agency, Japan Financial Futures Association a Japan Commodity Futures Association a na Britských Panenských ostrovoch Komisiou pre finančné služby BVI. Spoločnosť ponúka svoje služby burzovým obchodníkom z rôznych krajín, okrem USA, Nového Zélandu a Belgicka.
Kritika.
V apríli 2018 vydala Saskatchewanská spotrebiteľská a finančná správa varovanie spoločnosti za používanie neregistrovanej online platformy.
Nižné Šiprúnske sedlo

Nižné Šiprúnske sedlo () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, medzi Predným Šiprúňom () a kótou v smere na Chabzdovú (). V sedle je významná križovatka turistických chodníkov a vedie ním hranica Národného parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží na území okresu Ružomberok a pomedzí katastrálnych území Ľubochne a mesta Ružomberok. Je súčasťou liptovskej vetvy hlavného hrebeňa, ktorý vedie z Ploskej a v masíve Predného Šiprúňa sa rozdeľuje. Nižným Šiprúnskym sedlom pokračuje hrebeň na Chabzdovú a Vtáčnik, susedným Vyšným Šiprúnskym sedlom smeruje druhý hrebeň na Malinné.
Vyšné Šiprúnske sedlo

Vyšné Šiprúnske sedlo () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, medzi Predným Šiprúňom () a Šiprúňom (). V sedle je významná križovatka turistických chodníkov a leží v ochrannom pásme Národného parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šiprúň. Leží na území okresu Ružomberok a v katastrálnom území mesta Ružomberok. Je miestom, kde sa na liptovskú vetvu hlavného hrebeňa pripája rázsocha Šiprúňa i Malinného. V susednom sedle sa k masívu Predného Šiprúňa pripája i hrebeň, vedúci na Chabzdovú i Maďarovú. Zo sedla vedie odbočka červeno značenej trasy na blízky vrch Šiprúň.
Nibelunská strofa

Nibelunská strofa alebo kürenbergovská strofa je štvorveršová strofa pochádzajúca zo stredovekej nemeckej literatúry. Najvýznamnejším dielom, v ktorom je uplatňovaná je Pieseň o Nibelungoch. 
Skladá sa z troch veršov a zakončenia. Tónický verš strofy sa delí na dve časti s ustáleným počtom dôrazov. Využíva združený rým, častým prvkom je asonancia. 
Názov kürenbergovská strofa je odvodený od mena minnesängera Der von Kürenberga, ktorý tento typ používal vo svojich lyrických básniach už v druhej polovici 12. storočia.
Príklad:
"Ze Wórmez bí dem Ríne" || "si wónten mít ir kráft."
"in díente vón ir lánden" || "vil stólziu ríterscáft"
"mit lóbelíchen éren" || "unz án ir éndes zít."
"si stúrben sit jǽmerlíche" || "von zwéier édelen fróuwen nít."
Dýza

Dýza, slangovo "tryska", je zariadenie na ovládanie smeru, alebo charakteristiky toku tekutiny. 
Dýza je často tvorená len trubkou, alebo nadstavcom s premenlivým prierezom. Hlavným účelom dýzy je ovládanie rýchlosti, smeru, hmotnosti, tvaru a/alebo tlaku prúdu, ktorý z nej vychádza. V dýze sa rýchlosť tekutiny zvyšuje na úkor jej tlakovej energie
Dýza má opačné charakteristiky, ako difúzor, ktorého hlavným účelom je znížiť rýchlosť a zvýšiť tlak
Nadzvuková dýza.
Dýza s nadzvukovým prúdením plynov má obvykle tri časti.
Efektivita, alebo straty dýzy, teda energetické straty premeny tlakovej energie na kinetickú, závisia od dosiahnutia ideálneho tvaru trysky.
Prašnické sedlo

Prašnické sedlo () je horské sedlo v hrebeni Veľkej Fatry, približne východne od Krížnej. Sedlom vedie Cesta hrdinov SNP, ktorú tu križuje "Vrchárska cyklomagistrála", vedúca po starej lesnej ceste. Leží v Národnom parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v hrebeni, vedúcom z Krížnej na Šturec. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Ružomberok a Banská Bystrica. Severné svahy zasahujú do katastra obce Liptovské Revúce, južné patria obci Staré Hory. Západné svahy patria vrchu Repište (), východné stúpajú na kótu . Priamo pod sedlom na juhozápad leží osada Prašnica, ktorá dala sedlu meno a v súčasnosti patrí pod Staré Hory. Severne vedie úpätím Suchá dolina, v ktorej je obec Liptovské Revúce. Túto časť hrebeňa odvodňuje Revúca do Váhu, južne sa zvažujúce oblasti napájajú Starohorský potok v povodí Hrona. V stredoveku viedla sedlom jedna z cestných spojníc Pohronia a Liptova, druhá viedla neďalekým Východným Prašnickým sedlom.
Veterný vrch

Veterný vrch môže byť:
Východné Prašnické sedlo

Východné Prašnické sedlo () je horské sedlo v hrebeni Veľkej Fatry, približne východne od Krížnej. Sedlom vedie Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa pripája chodník z Prašnice i Vyšných Revúc, vedúci po starej lesnej ceste. Leží v Národnom parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v hrebeni, vedúcom z Krížnej na Šturec. Leží na hranici Žilinského a Banskobystrického kraja a okresov Ružomberok a Banská Bystrica. Severné svahy zasahujú do katastra obce Liptovské Revúce, južné patria obci Staré Hory. Západným smerom leží Veterný vrch (), východným smerom nepomenovaný vrch. Len asi západne je v hrebeni Prašnické sedlo (), východným smerom je vzdialené sedlo Veľký Šturec (). Priamo pod sedlom na juhu leží osada Prašnica, ktorá dala sedlu meno a v súčasnosti patrí pod Staré Hory. Severným smerom je horáreň Hajabačka v Suchej doline, ktorá klesá k obci Liptovské Revúce. Ňou preteká riečka Revúca, ktorá odvodňuje severné svahy hrebeňa do Váhu, južná časť hrebeňa napája Starohorský potok v povodí Hrona. V stredoveku viedla sedlom jedna z cestných spojníc Pohronia a Liptova.
Drieňovský potok (prítok Východného Turca)

Drieňovský potok je potok v Gemeri. Je to pravostranný prítok Východného Turca v povodí Slanej a má dĺžku . Je vodným tokom VI. rádu a jeho hydrologické poradie je 4-31-03-281. 
Prameň.
Drieňovský potok pramení medzi obcou Kameňany a Višňové, v lese "Dalenova studňa", na juhovýchodnom úbočí Ostrej hory v geomorfologickom podcelku Železnícke predhorie..
Opis toku.
Drieňovský potok tečie od prameňa juhovýchodným smerom; neďaleko trojchotárnika obcí Kameňany, Držkovce a Višňové prekračuje obecnú hranicu medzi Kameňanmi a Držkovcami a tečie juhozápadným smerom po západnom okraji lesa "Horný les". Na okraji lesa "Stráže" vo Višňovom priberá pravostranný bezmenný prítok a pokračuje po východnom úpätí lesa "Kozinka". Veľkým oblúkom tečie východným úpätím lesa "Domanova hora" a lesa "Dapšov les" v Skerešove a západným okrajom lesa "Dolný les" v Držkovciach, popod vrch Drienok. Následne priberá dva bezmenné pravostranné prítoky a pokračuje východným okrajom lesa "Dapša" a "Psí breh". Krátkymi úsekmi preteká cez územie obcí Leváre a Polina, kde tečie východným úbočím lesa "Vrbina" a po opustení lesného extravilánu v blízkosti osady "Kúpele" na území Levár ústi do Východného Turca..
Celým svojim tokom sleduje z neveľkej vzdialenosti evidovaný priebeh obecných hraníc dotknutých obcí, ktorý reflektuje prirodzený meandrovitý tok Drieňovského potoka z druhej polovice 19. storočia (z čias pôvodného katastrálneho mapovania). Koryto sa v dôsledku terénnych daností s malým sklonom po každom väčšom prietoku posúval a menil, až do doby výstavby spevnenej lesnej cesty v druhej polovici 20. storočia, ktorá tento vývoj zo strany cesty zastavila. Drieňovský potok pramení v geomorfologickom celku Revúcka vrchovina, v geomorfologickom podcelku Železnícke predhorie, ale väčšinu svojho toku preteká a ústi v geomorfologickom celku Juhoslovenská kotlina, jej podcelku Rimavská kotlina a geomorfologickej časti Licinská pahorkatina.
Pôvod názvu.
Názov potoka súvisí s charakteristickým výskytom drieňa obyčajného v pramennej oblasti a jeho povodí, no tiež názvom blízkej lokality vrchu Drienok. Zo slovného základu toponyma "Drienok", prípadne priamo z apelatíva "drieň", rozšíreného o príponu menného adjektíva "-ov" systémovým utvorením prídavného mena formantom "-ský" a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom "menší prirodzený vodný tok", bolo utvorené dvojslovné hydronymum "Drieňovský potok".. V pomenovacom procese toponým bol pravdepodobne primárne pomenovaný vrch "Drienok" a vodný tok "Drieňovský potok" bol až sekundárny. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1992.
Značný počet názvov iných potokov vo svojom pomenovacom procese prebralo do svojho názvu časť názvu sídelného objektu (obce, časti obce), respektíve nesídelného objektu (vrchu, lesa), alebo v pomenovacom procese primárne využili slovný základ apelatíva "drieň".
Severné Rakytovské sedlo

Severné Rakytovské sedlo () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, na severnom úpätí vrchu Rakytov. Nachádza sa približne západne od Liptovskej Osady a vedie ním diaľková magistrála z Ploskej do Ružomberka. Leží v Národnom parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v turčianskej vetve hlavného hrebeňa. Leží v Žilinskom kraji, okrese Ružomberok a vedie ním hranica katastrálnych území obcí Liptovské Revúce a Ľubochňa. Južnú časť sedla tvorí úpätie Rakytova (), severnú tvorí svah Tanečnice (). Juhovýchodne terén klesá do Teplej doliny, ktorou tečúci Teplý potok odvádza vodu do Revúcej. Severozápadne pod sedlom končí dolina Rakytov, ktorou do Ľubochnianky prúdi rovnomenný potok. Najbližším sídlom sú asi južne ležiace Liptovské Revúce a približne východne ležiaca Liptovská Osada.
Sedlo leží v Národnom parku Veľká Fatra a severozápadná časť hrebeňa je súčasťou NPR Skalná Alpa.
Jurkovičova tepláreň

Jurkovičova tepláreň (pôvodný zaužívaný názov: Bratislavská tepláreň) je rekonštrukciou starej funkcionalistickej budovy Bratislavskej teplárne v Starom Meste, ktorá bola pôvodne navrhnutá Dušanom Jurkovičom, ako súčasť vtedajšej industriálnej časti mesta. Dnes je sídlom coworkingového centra BASE, kaviarne, reštaurácie a galérie.
História.
Jurkovičova tepláreň bola vybudovaná v bývalej industriálnej časti Bratislavy, medzi ulicami Čulenova, Továrenská a Bottova. Navrhnutá bola slovenským architektom Dušanom Jurkovičom, ktorý spolupracoval so Západoslovenskými elektrárňami a je považovaný za zakladateľa modernej architektúry na Slovensku. Areál teplárne bol vystavaný vo vojnových 40. rokoch na pozemkoch rafinérie minerálnych olejov Apollo. Bol budovaný postupne, v súlade s meniacimi sa technológiami a architektonickými výrazmi. Samotnú budovu teplárne, ktorá tvorila najstaršiu časť areálu, kotolňu a turbínovú halu, začali stavať v roku 1941 a dokončili ju v roku 1942.
16. júna 1944 americké bombardéry zaútočili na rafinériu Apollo, Zimný prístav a Štefánikov most v Bratislave. Bombardovaním bola čiastočne zasiahnutá a zničená aj budova teplárne.
V období do 70. rokov 20. storočia boli postavené ďalšie dve turbínové haly, vodné hospodárstvo, trafostanica, a druhá kotolňa s rozvodňou a velínom, obehovými čerpadlami a olejovým hospodárstvom. Dominantnou črtou areálu sa stal komín.
Jej prevádzka bola utlmená koncom 20. storočia, následne niekoľko rokov budova chátrala.
23. apríla 2008 získala pre svoje architektonické kvality titul národnej kultúrnej pamiatky (číslo ÚZPF 11561/2).
Rekonštrukcia.
V roku 2018 získala spoločnosť Penta Real Estate povolenie na revitalizáciu Jurkovičovej teplárne a bola opäť skolaudovaná v roku 2021. Rekonštrukcia budovy bola koncipovaná takým spôsobom, aby zachovala pôvodné časti pamiatky ako sú štruktúra strechy, do priestoru zasadený reštaurovaný žeriav, pamiatkovo chránené násypníky uhlia či pôvodné tehlové steny. Zachovaných bolo presne 31 736 tehál z pôvodnej fasády, z ktorých mnohé boli využité v interiéri po rekonštrukcii.
Účelom budovy po revitalizácii je prevádzka kaviarne, galérie a reštaurácie. Zároveň je sídlom centra flexibilných kancelárií BASE.
Autori rekonštrukcie:
SKY PARK.
Výstavba projektov SKY PARK Residence, SKY PARK Offices a rekonštrukcia Jurkovičovej teplárne prispeli do výraznej revitalizácie pôvodnej industriálnej časti mesta, ktorá bola zasiahnutá bombardovaním v roku 1944, počas 2. svetovej vojny.
SKY PARK Residence bude tvoriť päť rezidenčných veží, z ktorých 3 už sú dokončené. Veže boli navrhnuté svetoznámou architektkou Zahou Hadid a zároveň sa stali jedným z jej posledných projektov pred smrťou. Budova SKY PARK Offices navrhnutá štúdiom Vietzke &amp; Borstelmann Architekten, bola dokončená v roku 2021. Súčasťou areálu je taktiež park, s viac než zelene, ktorý navrhol Igor Marko v spolupráci s Townshend Landscape Architects.
Valerián Vavro

Valerián Vavro alebo Valér Vavro (* 30. január 1911 Piešťany – † 24. máj 1992, Piešťany) bol slovenský sochár figuralista, sprvu katolíckej orientácie.
Životopis.
V súkromných ateliéroch Břetislava Kafku v Červenom Kostelci vykonával aj svoju prax. Po druhej svetovej vojne sa vrátil do rodných Piešťan, kde pracoval až do konca svojho života a je pochovaný na hornom (starom) cintoríne v Piešťanoch.
Dielo.
Bol autorom realistických monumenálnych figurálnych diel, najmä portrétnych. Jeho prvou kamenosochárskou realizáciou pre rodné mesto bola
pieskovcová skulptúra "Úroda" pred budovou Balneologického múzea Imricha Wintera v Piešťanoch. Ďalšie sochy vo verejnom priestore sú napr.: "Pamätník padlým v prvej svetovej vojne", alebo tabuľa s reliéfnym portrétom Vladimíra Clementisa v Bratislave.
V 50. rokoch vytvoril aj diela poplatné socialistickému realizmu, napr. "Partizánsky pamätník" pre obec Staré Hory v okrese Banská Bystrica, reliéf "Hrnčiarstvo" na budove Fakulty architektúry STU v Bratislave, alebo "Pionierka – recitátorka". K jeho neskorým dielam patria: pamätník biskupa Štefana Moyzesa vo Veselom a náhrobok biskupa Pavla Jantauscha v kláštore vo Vrbovom.
Svojimi prácami je zastúpený vo zbierkach Slovenskej národnej galérie v Bratislave, či galériách v Trnave, Nitre a Banskej Bystrici.
Južné Rakytovské sedlo

Južné Rakytovské sedlo () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, na juhozápadnom úpätí vrchu Rakytov. Nachádza sa približne severne od Liptovských Revúc a vedie ním diaľková magistrála z Ploskej do Ružomberka. Leží v Národnom parku Veľká Fatra.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v turčianskej vetve hlavného hrebeňa. Leží v Žilinskom kraji, okrese Ružomberok a vedie ním hranica katastrálnych území obcí Liptovské Revúce a Ľubochňa. Severovýchodnú časť sedla tvorí úpätie mohutného Rakytova (), juhozápadnú svah bezmenného, výškovo málo výrazného vrchu. Južným smerom sa sedlo zvažuje do údolia Veľká Rakytová, ktorou do Revúcej odteká prebytočná voda z tejto časti hrebeňa. Opačným, severozápadným smerom sa nachádza vetva Ľubochnianskej doliny, ktorá odvádza vodu do Ľubochnianky. Najbližším sídlom sú asi južne ležiace Liptovské Revúce a približne východne ležiaca Liptovská Osada.
Alexander Schallenberg

Alexander Schallenberg (* 20. jún 1969, Bern, Švajčiarsko) je rakúsky diplomat, právnik, politik Rakúskej ľudovej strany a od 11. októbra 2021 do 2. decembra 2021 spolkový kancelár Rakúska. Medzi rokmi 2019 až 2021 pôsobil ako minister zahraničných vecí v druhej vláde Sebastiana Kurza.
SPOLU

SPOLU môže byť:
Hasan Rúhání

Hasan Rúhání (perzsky ‌حسن روحانی; narodený ako Hasan Feridon", *" 12. november 1948) je iránsky politik, právnik, akademik, islamský duchovný a diplomat, v rokoch 2013 až 2021 prezident Iránu.
Životopis.
Narodil sa 12. novembra 1948 v nábožensky založenej rodine ako Hasan Feridon. Priezvisko si neskôr zmenil na Rúhání, čo v perzštine znamená duchovný. Štúdiu náboženstva sa venoval už v detstve. V 70. rokoch nakoniec vyštudoval právo na Teheránskej univerzite, doktorát získal na Kaledónskej univerzite v škótskom Glasgowe.
V minulosti hlasno kritizoval Američanmi podporovaný autokratický režim šáha Rezu Pahlavího. Vtedy na seba upútal pozornosť Rúholláha Chomejního, ktorý bol vodcom revolúcie, ktorá v roku 1979 šáha zvrhla. Po revolúcii Rúhání vystriedal rad funkcií v štátnej správe, dvadsať rokov bol poslancom. V 80. rokoch sa zblížil s bývalým prezidentom Akbarom Hášemínom Rafsandžánínom, ktorému robil v rokoch jeho úradovania bezpečnostného poradcu. Od roku 1998 do roku 2005 bol Rúhání predsedom vplyvnej Najvyššej rady národnej bezpečnosti a robil bezpečnostného poradcu liberálnejšie založenému Muhammadovi Chátamímu, ktorý vystriedal vo funkcii prezidenta Rafsandžáního.
Ako hlavný vyjednávač o jadrovom programe (20032005) súhlasil s pozastavením obohacovania uránu. Keď sa stal prezidentom Ahmanínedžád Ruhání odstúpil a jeho nástupca jadrový program obnovil.
V apríli 2013 Ruhání oznámil, že sa bude v nadchádzajúcich prezidentských voľbách (14. júna) uchádzať o prezidentský úrad. Vo voľbách dokázal so ziskom 50,71 % hlasov hneď v prvom kole vyhrať nad piatimi konzervatívnymi kandidátmi. Prezidentský sľub zložil 4. augusta. Koncom roka bol nominovaný na Nobelovu cenu za mier. V prezidentských voľbách roku 2017 obhájil svoj post, keď získal 57 percent odovzdaných hlasov a zvíťazil tým s výrazným náskokom nad svojím hlavným súperom, konzervatívnym duchovným Ebráhímom Raísím, ktorý dostal 38 percent hlasov. Post zastával až do roku do prezidentských volieb roku 2021, kde už ale po dvoch funkčných obdobiach kandidovať nemohol.
Rúhaní bol počas svojej vlády považovaný za relatívne umierneného politika. Jeho vláda bola posledné dva roky terčom eskalujúcich sankcií zo strany USA po tom, čo americký prezident Donald Trump rozhodol o jednostrannom odstúpení svojej krajiny od jadrovej dohody z roku 2015. Na základe dohody Irán pozastavil svoj jadrový program výmenou za zmiernenie sankcií zo strany Spojených štátov.
Rodina.
Jeho bratom je Hosejn Ferejdún, ktorý patril medzi jeho najbližších politických poradcov.
Sedlo pod Čiernym kameňom

Sedlo pod Čiernym kameňom () je horské sedlo v hlavnom hrebeni Veľkej Fatry, na severnom úpätí vrchu Čierny kameň. Nachádza sa približne západne od Liptovských Revúc a vedie ním diaľková magistrála z Ploskej do Ružomberka. Leží v Národnom parku Veľká Fatra a je významnou križovatkou turistických trás.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra, v turčianskej vetve hlavného hrebeňa. Leží v Žilinskom kraji, okrese Ružomberok a vedie ním hranica katastrálnych území obcí Liptovské Revúce a Ľubochňa. Južnú časť sedla tvorí úpätie Čierneho kameňa (), severovýchodným smerom sa dvíha Minčol (). Východné svahy klesajú do doliny Veľká Turecká, ktorou Turecký potok odvádza vodu do rieky Revúcej. Severozápadne je pod sedlom záver Ľubochnianskej doliny s pramennou oblasťou Ľubochnianky. Najbližším sídlom sú asi južne ležiace Liptovské Revúce.
Sedlo leží v Národnom parku Veľká Fatra a taktiež je súčasťou NPR Čierny kameň.
Ivan Koza

Prof. MUDr. Ivan Koza DrSc. (* 12. august 1940, Bratislava† 26. august 2021) bol slovenský lekár medzinárodne uznávaný onkológ, univerzitný profesor, prodekan pre zahraničnú spoluprácu na Fakulte špecializačných štúdií Slovenskej zdravotníckej univerzity. 
V rokoch 2001 až 2004 bol riaditeľom Národného onkologického ústavu v Bratislave. Bol autorom a spoluautorom viac ako 200 odborných publikácií.
Piráti a Starostovia

Piráti a Starostovia (čes. Piráti a Starostové) je česká liberálne progresívna koalícia zložená z Českej pirátskej strany (Piráti) a hnutia Starostovia a nezávislí (STAN), ktorá vo Voľbách do Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky v roku 2021 skončila tretia ziskom 15,6 % hlasov. Spolu získala 37 mandátov, z ktorých 33 získalo hnutie STAN a 4 mandáty získali Piráti. Koalícia vznikla 21. januára 2021 podpísaním koaličnej zmluvy oboma stranami.
Viktor Rumpelmayer

Viktor Rumpelmayer (* 7. november 1830, Bratislava – † 14. jún 1885, Viedeň) bol rakúsko-uhorský architekt z 19. storočia, ktorého štýl bol kombináciou francúzskych a talianskych vplyvov a viedenských trendov charakteristických pre dané obdobie. Je považovaný za jedného z najvýznamnejších stredoeurópskych architektov svojej doby.
Rumpelmayer sa narodil v Bratislave a pracoval nielen vo svojej domovskej krajine, ale aj v Bulharsku, kde navrhol a postavil novobarokový bulharský cársky palác (dnes Národná umelecká galéria) a letný palác kniežaťa Alexandra I. Euxinograd na pobreží Čierneho mora. Medzi jeho ďalšie diela patrí množstvo palácov pre známych príslušníkov šľachty, britské veľvyslanectvo vo Viedni s anglikánskym kostolom, nemecké veľvyslanectvo vo Viedni, portugalský pavilón na parížskej výstave Universelle (1900), okrem iných významných komisií Rumpelmayer tiež prepracoval zámok Festetics v maďarskom Keszthely.
Euglenovce

Euglenovce resp. (zriedkavý bohemizmus) "krásnoočká" resp. (lat.) Euglenozoa resp. (lat.) Euglenoida resp. (lat.) Euglenophyles môže byť iný názov:
Zdroje.
Pozri zdroje uvedené k vedeckým názvom a systematike v článku červenoočká.
Krásnoočko

Krásnoočko môže byť:
Železničná stanica Hul

Železničná stanica Hul je železničná stanica v Hule. Leží na trati 150 Nové Zámky – Zvolen. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV.
Doprava.
Na stanici sa nachádzajú 3 dopravné, 1 manipulačná a 2 ostatné koľaje. Obsluhujú ju dva nástupištia. Je nesamostatná stanica, pridelená k železničnej stanici v Úľanoch nad Žitavou. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Zvolen.
Dušan Hejbal

ThMgr. Dušan Hejbal (* 16. júl 1951, Praha) je emeritný biskup Starokatolíckej cirkvi v Českej republike, na čele ktorej stál v rokoch 1991 až 2016. Ako biskup bol zároveň biskupom-ordinárom pre anglikánskych veriacich na území celého Česka. Okrem vedenia cirkvi pôsobil ako farár Starokatolíckej farnosti Praha, ktorej duchovným správcom bol do júna 2018. Taktiež píše texty piesní.
Životopis.
Kresťanstvo.
Do starokatolickej cirkvi vstúpil v roku 1968. V nasledujúcom roku začal študovať na Husovej československej bohosloveckej fakulte v Prahe. V júni 1970 bol vysvätený za diakona a o rok neskôr za kňaza. V máji 1972 musel na príkaz úradov opustiť bohosloveckú fakultu. Až do pádu komunistického režimu pôsobil v pastorácii neverejne, pracoval ako pomocný robotník, murár, prevádzkar, vodič električky alebo predávač.
Bol blízkym spolupracovníkom vtedajšieho prenasledovaného biskupa Augustina Podoláka, pod ktorého vedením sa venoval štúdiu teológie a podielal sa na neverejných cirkevných vzdelávacích aktivitách. Bol tak tiež vyšetrovaný ŠtB pre marenie štátneho dohľadu nad cirkvami.
Po Nežnej revolúcii bol v apríli 1990 vymenovaný za generálneho vikára, dňa 23. februára 1991 zvolený za biskupa. V nasledujúcom roku sa stal podpredsedom Ekumenickej rady cirkví v ČR (ERC). Od roku 1993 prednášal starokatolícku dogmatiku a liturgiku na Husitskej teologickej fakulte Univerzity Karlovej. Dňa 27. septembra 1997 bol v Prahe v katedrále svätého Vavrinca na Petříne vysvätený za biskupa. V čele Starokatolickej cirkvi v Českej republike ako biskup stál do 16. júla 2016, kedy dosiahol veku 65 rokov a vedenie cirkvi prevzal novo-zvolený biskup Pavel Benedikt Stránský.
V rokoch 20002005 bol predseda riadiaceho výboru ERC, potom opäť podporedsedom tohto združenia.
Hudba.
Od mladosti sa venoval hudbe, zo začiatku ako folkový spevák v dvojici Labašta &amp; Hejbal. Od 1981 do 1993 bol kmeňovým textárom rokovej skupiny Dr. Max a písal aj pre interprétov stredného prúdu populárnej hudby. Celkom v období 19861997 uplatnil osemdesiat textov.
Kathy Najimyová

Kathy Najimy (* 6. február 1957, San Diego, Kalifornia, USA) je americká herečka, komička, spisovateľka a aktivistka. 
Detstvo a mladosť.
Najimyová sa narodila 6. februára 1957 v San Diegu v Kalifornii. Jej rodičia sú libanonského pôvodu. Bola vychovávaná v katolíckej viere. 
Kariéra.
V roku 1986 účinkovala vo feministickej show "The Kathy and Mo Show". Neskôr sa začala zaujímať o komediálne filmové role. V roku 1992 bola obsadená do vedľajšej úlohy po boku Whoopi Goldberg, vo filme "Sestra v akcii" a tiež sa objavila aj v pokračovaní z roku 1993. V rovnakom roku si zahrala v úspešnom filme "Hókus Pókus", po boku Sarah Jessicy Parker a Bette Midler. 
V rokoch 1997 až 2010 prepožičala svoj hlas postave Bobby Hill z animovaného televízneho seriálu "Ocko Hill a spol." V roku 1998 si zahrala menšiu úlohu vo filme "Chuckyho nevesta" a tiež v romantickej komédii "Zack a Reba", kde si zahrala po boku Brittany Murphy a Seana Patricka Flanneryho. 
Objavila sa tiež vo viacerých televíznych seriáloch ako napríklad "Veronika" (1997-2000), "Sladký život Zacka a Codyho" (2005-2008), "Šiesty zmysel" (2011-2016), "Viceprezidentka" (2012-2019), "Znovu 20" (2015-2021) a iné. 
Súkromný život.
Najimyová sa v roku 1998 vydala za speváka Dana Finnertyho, ktorý je od mladší o trinásť rokov. Majú spolu dcéru Samiu, ktorá sa venuje hudbe. Je silnou aktivistkou za ľudské práva a LGBTQ. Často sa zúčastňuje seminárov, zaoberajúcich sa touto témou. V roku 2016 podporovala pri voľbách Hillary Clinton. Podporuje tiež viaceré charitatívne organizácie.