Victor Vasarely

Victor Vasarely (vlastným menom Vásárhelyi Győző, * 9. apríl 1906 , Pécs – † 15. marec 1997, Paríž, Francúzsko) bol francúzsko-maďarský maliar, grafik a sochár, ktorého meno je neodmysliteľne späté s op-artom a kinetickým umením. Svoj výtvarný jazyk obohatil o vynachádzavú prácu s iluzívnosťou ľudského videnia. Obraz Zebra, vytvorený Vasarelym v tridsiatych rokoch, je považovaný niektorými za jeden z najskorších príkladov op-artu. Estetický efekt často počíta s optickým klamom a dotvára sa až na sietnici v oku diváka, ktorý sa tak stáva aktívnym vnímateľom diela.
Vytrvalo odmietal uznať bariéry medzi „vysokým“ umením, vedou a veľkomestským spôsobom života moderného človeka. Často musel bojovať s nepochopením, výraznejšie sa presadil až v štyridsiatych rokoch, no do dejín umenia sa nezmazateľne zapísal po druhej svetovej vojne ako zakladateľ op-artu. Vasarelyho obrazy a grafiky dokážu vzbudiť dojem pohybu a plasticity. Aj tie, kde použil len štvorce a kruhy, čo však nebolo vždy pravidlom, pôsobia napriek strohým formám nezvyčajne živo. Často zábavná hra s pravidelnosťou a asymetriou vytvára napätie a pozýva diváka do sveta, kde sa od zdanlivo jednoduchých vzťahov odvíja abstraktné dobrodružstvo s hranicami vlastného vnímania. Najmä pestrofarebné grafiky pôsobia spontánne, no každej z nich predchádzala zložitá príprava a matematické výpočty.
V roku 1955 definoval vo svojom "Žltom manifeste" myšlienku sériového šírenia umeleckého diela. Svojou tvorbou ovplyvnil aj reklamu, propagáciu, dekoratívne umenie, módu a architektúru.
Život a práca.
Narodil sa v Päťkostolí, svoje detstvo prežil v Budapešti a medzi rokmi 1910 až 1919 vyrastal na Slovensku v Piešťanoch. 
V roku 1925 začal študovať medicínu na lekárskej fakulte Budapieštianskej univerzity. V roku 1927 odišiel z medicíny, aby začal študovať tradičnú kresbu na súkromnej Podolini-Volkmann Akadémii. V roku 1928 nastúpil na grafickú školu Alexandra Bortnyika, ktorá sa nazývala "budapeštiansky Bauhaus" (existovala až do roku 1938). Pre finančné obmedzenie nemohla táto škola ponúknuť všetko to čo ponúkal Bauhaus. Namiesto toho sa sústredili na úžitkové grafické umenie a typografický dizajn.
V roku 1929 namaľoval "Modrú Štúdiu" a "Zelenú Štúdiu". V roku 1930 sa oženil so svojou spolužiačkou Claire Spinner (1908 – 1990). Spolu mali dvoch synov, Andreho a Jean-Pierra. V Budapešti pracoval pre spoločnosť na výrobu guľových ložísk, kde navrhoval reklamné plagáty. Počas tridsiatych rokov sa stal grafickým dizajnérom a plagátovým umelcom, ktorý navzájom kombinoval vzory a organické obrazy. 
Opustil Maďarsko a usadil sa v Paríži, kde v roku 1930 pracoval ako grafický umelec a ako kreatívny konzultant v reklamnej agentúre "Havas, Draeger a Devambez" (1930 – 1935). Jeho ovplyvňovanie inými umelcami v týchto časoch bolo obmedzené. Pohrával sa s myšlienkou založenia inštitúcie podobnej ako bola grafická škola Alexandra Bortnyika v Budapešti a pre tento účel vytvoril niekoľko učebných materiálov. V rokoch 1942 – 1944 sa usadil v Saint-Céré.
Po 2. svetovej vojne si otvoril ateliér v Arcueil, čo je predmestie vzdialené asi 10 kilometrov od centra Paríža. Po roku 1945 sa podstatným spôsobom podieľal na Salóne nadnezávislých, Májovom salóne a Salóne des Réalités nouvelles. Najmä za grafiku získal množstvo ocenení na prestížnych medzinárodných prehliadkach. V roku 1961 sa napokon usadil v Annet-sur-Marne.
Počas nasledujúcich troch desaťročí vyvrcholil jeho štýl geometrického abstraktného umenia. Pracoval s rôznymi materiálmi, ale používal iba minimálny počet foriem a farieb:
5. júna 1970 otvoril svoje prvé múzeum s viac ako 500 prácami v renesančnom paláci v Gordes (zavreté v roku 1996). Druhý hlavný záväzok bola Nadácia Vasarely v Aix-en-Provence, múzeum bolo špeciálne navrhnuté Vasarelym. To slávnostne otvoril v roku 1976 francúzsky prezident Georges Pompidou. Dnes je múzeum v dezolátnom stave, niekoľko z vystavovaných kusov bolo poškodených vodou pretekajúcou zo strechy. V roku 1976 bol jeho veľký kinematický objekt Georges Pompidou nainštalovaný v centre Pompidou v Paríži. V tom istom roku bolo Vasarelyho múzeum umiestnené v jeho rodnom meste, v Pecsi v Maďarsku a vybavili ho veľkým množstvom Vasarelyho prác. V roku 1982 154 špeciálne vytvorených serigrafov vzal do vesmíru kozmonaut Jean-Loup Chrétien na palube francúzsko-sovietskej kozmickej lode Saľut 7 a neskôr boli predané pre účely UNESCO. V roku 1987 bolo otvorené druhé maďarské Vasarelyho múzeum s viac než 400 prácami v Zichyho paláci v Budapešti.
Zomrel v Paríži 15. marca 1997.