Krypta

Krypta má v literatúre veľa rôznych definícií. Nasleduje ich skrátené zhrnutie, podrobnosti definícií sú uvedené nižšie. Krypta môže byť:
Mnoho definícií v literatúre zahŕňa viacero z vyššie uvedených definícií súčasne. 
Tento článok je prevažne o priestoroch (napr. kaplnkách) pod kresťanskými kostolmi, o rímskom termíne pozri článok crypta, o hrobkách všeobecne pozri článok hrobka, o podzemných komorách všeobecne pozri podzemná komora a o kaplnkách všeobecne pozri článok kaplnka.
Ukážky definícií z literatúry.
Odborné a všeobecné encyklopédie:
Jazykové slovníky:
Charakteristika.
Slovo pochádza z latinského (rímskeho) výrazu crypta, ktorý je zas prevzatý z gréckeho slova krypté (skrytá podzemná chodba; klenutá chodba). Rímske crypta znamenalo a) úzku galériu na spôsob krížovej chodby pri väčších budovách, b) klenbovú chodbu okolo vnútorných dvorov rímskych víl na skladovanie zásob (potravín), c) dlhú úzku klenutú podzemnú miestnosť (chodbu), d) dlhú stajňu pre kone v cirkuse.
V starokresťanskom období sa najprv ako krypta označovala miestnosť v katakombách, v ktorej sa uskutočňovali bohoslužby a ukladali sa ostatky svätých, mučeníkov a vyznávačov. Neskôr sa boli prenesené ostatky mučeníkov do nadzemných kostolov, ktoré im boli zasvätené, a to pod oltár, ktorý mal dole otvory, aby bolo vidno hrob (tento hrob svätca pod oltárom sa nazýva confessio). Okolo 7. stor. vznikli prvé krypty v pravom slova zmysle - tzv. kruhové krypty, t.j. polkruhová podzemná chodba okolo spomínaného confessia. V tejto polkruhovej chodbe čoskoro pribudli hroby hodnostárov a často sa pre ne (od 8. storočia) vytvoril aj špeciálny pridaný priestor s oltármi - tzv. vonkajšia krypta. Ďalšie typy krýpt sú štôlňová krypta (podobná kruhovej krypte, ale namiesto chodby bola štôlňa alebo križujúce sa štôlne s viacerými chodbami a hrobmi) a halová krypta (2-/3-loďová klenutá miestnosť na stĺpoch, často si vyžadovala zvýšenie chóru kostola, lebo jej vrch nebol celkom pod úrovňou terénu). Do krypty sa obyčajne vchádzalo z dvoch strán po schodoch z vnútra samotného kostola. Niekedy sa krypty nachádzajú pod vežami a v nich obyčajne hrobky zakladateľov chrámov. V starorománskom staviteľstve nechýbala krypta ani v najmenších kostoloch, slúžili ako pohrebisko biskupov, opátov alebo zbožných zakladateľov a bývali tam uložené aj ostatky niektorého zo svätcov. V gotike sa už kostolné krypty vyskytovali zriedkavo a v baroku ešte občas ako hrobky kniežat.
Z terminologického hľadiska (porov. vyššie definície krypty) treba poznamenať nasledovné: V stredoveku sa ako krypta niekedy označovala aj vedľajšia alebo vchodová miestnosť kostola, najmä klenutý suterén westwerku alebo vedľajší chór. Dnes ako krypty niekedy označujeme aj spodné podlažie dvojpodlažnej kaplnky; napríklad v hradoch boli dve kaplnky postavené nad sebou, z ktorých horná bola určená pre vrchnosť, spodná pre služobníctvo. Okrem toho dnes slovom krypta označujeme niekedy akékoľvek murované hroby (teda hrobky) pre jedincov alebo rodiny, alebo tak ojedinele označujeme akékoľvek (skryté) podzemné priestory.
Slovensko.
Najväčšia krypta na Slovensku na nachádza pod Kostolom Všetkých svätých v Ilave. Má rozlohu 537 m², hlavná časť má pôdorys 20 x 7 metrov a výšku 8 metrov.