burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Carl Philipp Emanuel Bach

Carl Philipp Emanuel Bach (* 8. marec 1714, Weimar, Svätá rímska ríša nemeckého národa – † 14. december 1788, Hamburg) bol nemecký čembalista, hudobný skladateľ a pedagóg, druhý najstarší syn Johanna Sebastiana Bacha.
Život.
Prešiel dôkladným kontrapunktickým školením u svojho otca. Jeho ďalšia tvorivá dráha však priniesla odklon od barokového smeru k novému hudobnému mysleniu raného klasicizmu. No seriózny, myšlienkovo hlboký umelecký prejav jeho otca zostal vlastný aj jemu a prejavil sa v jeho tvorbe osobitou výrazovou hĺbkou. Bach pôsobil najprv v službách pruského kráľa ako čembalista, v roku 1767 sa však presídlil do Hamburgu, kde prevzal po Telemannovi úrad mestského hudobného riaditeľa. Stal sa poprednou osobnosťou hudobného života tohto slobodného mesta, priatelil sa s významnými nemeckými básnikmi a ďalšími umelcami. Ako jeden z prvých v Nemecku organizoval verejné koncerty.
Tvorba.
Najväčší význam má jeho inštrumentálna tvorba - orchestrálne symfónie, klavírne sonáty, triové sonáty a sláčikové kvartety. Najrozsiahlejšia je však Bachova tvorba pre sólový klavír (čembalo), zvlášť klavírne sonáty, ktorých napísal okolo 200; v nich dospel nielen k pozoruhodnej úrovni nástrojovej sadzby, ale aj k vývojovému pokroku v oblasti hudobného výrazu nového slohu: stal sa charakteristickým predstaviteľom tendencie Sturm und Drang, prejavujúcej sa obzvlášť intenzitou výrazu hlavne v polohách vášnivých a citovo vypätých, ktoré predznamenali v období raného klasicizmu situáciu označovanú tiež ako romantická kríza. K dosiahnutiu vysokého stupňa výrazovej intenzity sú u Bacha zapojené všetky zložky hudobnej reči - osobitou formuláciou tém začínajúc a ich harmonickým výkladom aj nástrojovou štylizáciou končiac. Objavujú sa aj programové názvy, ktoré majú bližšie špecifikovať vlastný hudobný obsah diela. Svojim ponímaním klavírnej sonáty ovplyvnil rad ďalších skladateľov vrátane Josepha Haydna a W. A. Mozarta. Vo vokálnom odbore je autorom oratórií a veľkého počtu chrámových skladieb, piesní, árií a ód s duchovným aj svetským obsahom. Je tiež autorom jedného z najvýznamnejších prameňov o predklasickej hudobnej interpretácii a estetike "Versuch über die wahre Art das Clavier zu spielen" ("Štúdia o pravom umení klavírnej hry"). Prvý diel tohto spisu bol vydaný v roku 1753, druhý v roku 1762.
Hemipteroidný hmyz

Hemipteroidný hmyz (lat. Paraneoptera, Hemiptero(i)dea, Acercaria; iné slovenské a latinské názvy pozri nižšie) je veľký taxón (hodnotený napríklad ako kohorta či subdivízia) z taxónu novokrídlatce (Neoptera).
Názvy.
Slovenské názvy tohto taxónu sú: 
Vedecké (latinské) názvy tohto taxónu sú: Paraneoptera, Acercaria, Hemipterodea, Hemipteroidea ; menej často: Panhomoptera, Parametabola, Anurota, Acercarida, Hemineoptera, Hemipteradelphia, Psocoidea , Clareocercaria (pozri nižšie uvedenú systematiku), Hypoperlidea , (obyčajne vrátane časti vyhynutých druhov z taxónov Paleoptera a Polyneoptera:) Cimiciformes .
Charakteristika.
Od taxónu ortopteroidný hmyz (Polyneoptera) sa hemipteroidný hmyz (Paraneoptera) líši len dvoma stabilnými znakmi: zjednodušená, niekedy extrémne odvodená žilnatina krídel a neprítomnosť cerkusov. Ďalšie znaky sú skôr trendmi:
Systematika.
hemipteroidný hmyz (Paraneoptera/Acercaria) v širšom zmysle/Clareocercaria:
V minulosti sa do Paraneoptera niekedy zahŕňal aj (dodnes problematický) taxón zoraptery (Zoraptera); názov Acercaria potom spravidla špecificky označoval Parenoptera bez zorapter.
Holometabolný hmyz

Holometabolný hmyz (iné názvy: holometabola, hmyz s úplnou premenou, hmyz s dokonalou premenou; lat. Endopterygota, Holometabola, Metabola, Oligoneoptera) je veľký taxón (zaraďovaný napríklad ako kohorta) z taxónu novokrídlatce (Neoptera).
Charakteristika.
Je to hmyz s úplnou premenou (cudzím slovom: holometabóliou), ktorá prebieha výhradne v pokojovom štádiu: kukle (pupa), u lariev sa nikdy nepozoroval ani len náznak krídel. Chodidlá sú primárne päťčlánkové. V stavbe ústnych orgánov pozorujeme popri východiskovom hryzavom type všetky možné modifikácie. Aptéria je relatívne menej častá, ale vyskytuje sa.
Systematika.
holometabolný hmyz (Endopterygota, Holometabola, Metabola, Oligoneoptera):
Šváby (hmyz)

Šváby (lat. "Blattodea", "Blattaria") je rad ortopteroidného hmyzu. V širšom (a novšom) zmysle zahŕňa aj taxón termity, ale tradične sa šváby a termity považujú za samostatné rady. 
Tento článok sa termitmi nezaoberá.
Vývojovo šváby patria k najstarším druhom lietajúceho hmyzu a je predpoklad, že v prakticky nezmenenej podobe žijú už 340 miliónov rokov.
Charakteristika.
Šváby sú väčšinou nočný, a najmä tropický hmyz; u nás žije len asi 10 z 3 500 známych druhov. Sú saprofytofágne až polyfágne. 
Je to rad veľmi starobylý, fosílie sú známe už z vrchného karbónu (z čias pred asi 340 miliónmi rokov), a už vtedy patrili k početným a diferencovaným radom hmyzu. Predkovia švábov dosahovali oproti ich súčasníkom až gigantické rozmery. Napríklad "Archimylacris" z obdobia karbónu a "Apthoroblattina" z permu narástli až do 50 cm dĺžky.
Názov.
Názov pochádza z jedného variantu nemeckého názvu pre tento hmyz, ktorý znie Schwabe a vznikol ako žartovné spojenie slov Schabe (šváb ako hmyz) a Schwabe (Šváb ako obyvateľ Švábska). 
Opis.
Šváby sú stredne veľký až veľký hmyz s vajcovitým až podlhovastým, vždy dosť splošteným telom. 
Na hlave sú silne hypognátne hryzavé ústne orgány a nitkovité tykadlá s veľkým počtom krátkych článkov, ktorých môže byť aj viac ako 100. 
Predohruď má na chrbtovej strane vyvinutý mohutný štít (pronotum), ktorý u väčšiny druhov celkom prekrýva hlavu. Predné krídla sú viac, a niekedy i silno chitinizované a pripomínajú krovky. Zadné krídla sú blanité, no u európskych druhov sú len zriedka používané na let. Častá je brachyptéria až aptéria. 
Nohy sú ostnené a umožňujú rýchly beh.
Rozmnožovanie.
Pri kopulácii samec odovzdáva samici spermatofór s chitinóznym obalom. Samica vytvára pre oplodnené vajíčka obal (ootheca), ktorý je tiež chitinózny. Vývin je paurometabolia, u menších druhov prebieha cez 5 – 7, u veľkých cez 10 – 12 instarov. 
Výskyt.
U nás je v svetlých listnatých lesoch hojný "Ectobius silvestris" (švábik hôrny) a príbuzný druh "E. lapponicus". Na teplých lesostepných biotopoch žije dosť lokálne "Phyllodromica" (= "Hololampra") "maculata" (š. škvrnitý). 
K známym synantropným druhom patria šváb obyčajný, "Blatta orientalis", (asi 25 mm), rus domový, "Blattella germanica" (asi 15 mm), rusovi domovému veľmi podobný "Blattella asahinai" (asi 15 mm) a šváb americký, "Periplaneta americana" (dĺžka asi 30 mm).
Pre výskyt synantropných druhov švábov je typické ich premiestňovanie mimo oblasť ich prirodzeného výskytu ľuďmi, hlavne prepravou potravín obchodným loďstvom, či migráciou obyvateľstva.
Friedrich Georg Wilhelm von Struve

Friedrich Georg Wilhelm von Struve (* 15. apríl 1793, Hamburg, Nemecko – † 23. november 1864, Pulkovo, Rusko) bol ruský astronóm nemeckého pôvodu. 
V roku 1839 založil Pulkovské observatórium (pri Petrohrade). Prvý zmeral vzdialenosť hviezdy Vega. Zaoberal sa predovšetkým výskumom dvojhviezd a zostavil ich katalóg.
William Alfred Fowler

William Alfred Fowler (* 9. august 1911, Pittsburgh, Pensylvánia, USA – † 14. marec 1995, Pasadena, Kalifornia) bol americký fyzik a astrofyzik. 
Vo svojich prácach sa zaoberal vývojom chemických prvkov vo vesmíre.
Od roku 1956 bol členom National Academy of Sciences (v rokoch 1971 - 1974 predseda fyzikálnej sekcie) a od roku 1946 člen American Physical Society, ktorej bol v roku 1976 prezidentom.
V roku 1983 mu bola udelená Nobelova cena za fyziku.
Modlivky

Modlivky ("Mantodea") je rad ortopteroidného hmyzu. Rody z tohto radu, pokiaľ vôbec majú slovenské meno, sa po slovensky volajú modlivka.
Opis.
Modlivka je štíhly hmyz väčších rozmerov, silno adaptovaný na predáciu.
Na veľmi pohyblivej hlave sú silné hryzadlá a dosť veľké zložené oči. 
Nápadne predĺžená predohruď nesie jeden pár nôh, ktoré sú premenené na účinné loviace zariadenie. Majú predĺžené panvičky a ozubené stehná, do ktorých na princípe zatváracieho noža zapadajú ozubené holene. 
Predné krídla sú trochu viac chitinizované a pigmentované (najmä u tropických druhov), zadné krídla sú jemné, blanité, vejárovito zložené pod prednými. Oba páry krídel majú veľmi hustú sieťovitú žilnatinu. Na konci bruška sú krátke článkované cerkusy, podobne ako u švábov.
Lovia hlavne hmyz, ale ázijský druh "Hierodula tenuidentata" loví aj ryby.
Rozmnožovanie.
Pred kopuláciou sa samec opatrne (často celé hodiny) približuje k samici a po kopulácii sa snaží veľmi rýchlo vzdialiť, no aj tak sa niekedy stáva korisťou väčšej samice. Niekedy však samec zožerie samicu.
Svaly vykonávajúce kopulačné pohyby však nie sú inervované z hlavy, ale z bruškového ganglia – kopulácia sa preto úspešne ukončí i v tom prípade, keď má samec už odhryznutú hlavu.
Výskyt.
Poznáme asi 1 800 druhov modliviek, z nich veľká väčšina žije v trópoch. Na svetlých biotopoch mimo súvislého lesa sa u nás miestami hojne vyskytuje "Mantis religiosa" (modlivka zelená). V južnej Európe už môžeme vidieť ďalších 5 – 6 druhov, napríklad nápadnú a bizarnú modlivku "Empusa pennata" s vykrajovaným okrajom abdómenu.
Pošvatky

Pošvatky (lat. "Plecoptera") sú rad ortopteroidného hmyzu (v starších systémoch zároveň kohorta "Perlodea"). Slovenský názov rodov z tohto radu, pokiaľ vôbec majú slovenské meno, znie pošvatka.
Charakteristika.
Štíhly hmyz malých až stredne veľkých rozmerov s pomerne málo chitinizovaným telom. 
Na hlave sú nitkovité mnohočlánkové tykadlá a hryzavé ústne ústroje, ktoré však môžu by. zakrpatené. 
Ektoskelet hrudných somitov tvorí viac ešte nezrastených skleritov, čo dokazuje fylogenetickú starobylosť a primitívnosť tohto hmyzu – permské druhy sa príliš nelíšili od dnešných. 
Bruško má 10 somitov, 11-ty je rudimentálny a nesie nitkovité mnohočlánkové cerkusy. 
Krídla sú blanité s hustou primitívnou žilnatinou, zadné krídla majú už náznak vejárovitého skladania. Vývin je typická archimetabolia s veľkým počtom instarov (20 až 30!); a aj tu platí zásada, že u najád veľkých druhov a za zlých potravných podmienok sa počet instarov zvyšuje. Na svete žije vyše 2 000 druhov pošvatiek, u nás asi 100 druhov. 
Z taxónov tohto radu sú najznámejšie:
Tabuľa

Tabuľa môže byť:
Včelárska paseka

Včelárska paseka je jedno z najznámejších včelárskych kultúrno-osvetových centier slovenských včelárov. 
Vznik.
Zariadenie bolo otvorené v roku 1932, ako včelárske učilište v Kráľovej pri Senci. Myšlienka vytvorenia tejto inštitúcie slovenských včelárov sa zjavila už v programe národného buditeľa a kňaza Štefana Závodníka (1813-1885), rodáka z Pružiny v okrese Považská Bystrica. Zakladateľmi včelárskej paseky sa okrem iných stali hlavne:
Objekty.
Na výstavbe Paseky sa podieľali murárski, tesárski a stolárski majstri z Kráľovej a Krmeša. Vedením prác bol poverený staviteľ Michal Patterman. K areálu Včelárskej paseky okrem budovy včelína patrí cca 10 hektárová záhrada s pokusnou stanicou a medonosnými rastlinami. Drevorezbárske práce na objektoch vyhotovil Štefan Hagara. Dňa 15. augusta roku 1932 bola Včelárska paseka slávnostne odovzdaná Krajinskému ústrediu včelárskych spolkov na Slovensku. Vo veľkom murovanom včelíne je t.č. múzeum včelárskych pomôcok a zariadení. Od roku 1961 sa začalo budovanie včelárskeho skanzenu, ktorý bol verejnosti sprístupnený v roku 1975. V expozícii múzea sú vystavené unikátne zbierky úľov, ktoré sa používali už v sedemnástom storočí, debničkové úle z osemnásteho storočia, ktorých hlavným propagátorom na Slovensku bol Juraj Fándly (1750 - 1811). Skanzen dotvárajú i ďalšie typy úľov používaných vo včelárstve od devätnásteho storočia až po súčasnosť. V hlavnej budove veľkého včelína sú umiestnené medomety, lisy na medzistienky a rôzne včelárske pomôcky a potreby z rozličných období vývoja slovenského včelárstva. Expozíciu múzea vhodne dopĺňa výstava rôznej včelárskej literatúry od domácich, ale aj zahraničných autorov, viacero odborných včelárskych časopisov a ukážky výrobkov zo včelích produktov.
Produkcia filmu Juraja Jakubiska Tisícročná včela mala pri nakrúcaní zapožičané viaceré exempláre zo Včelárskej paseky, za čo dostala Včelárska paseka originál nadrozmernej, tisícročnej včely použitej pri nakrúcaní. Táto gigantická včela je umiestnená na priečelí jednej budov.
Borovica ostitá

Borovica ostitá (staršie: borovica ostnatá, borovica ostnitá, borovica osinatá; lat. "Pinus aristata") je strom z rodu borovica ("Pinus").
Pochádza zo Severnej Ameriky kde rastie v Skalnatých vrchoch v štáte Colorado a na severe štátu Nové Mexiko. Izolovaná populácia rastie na v štáte Arizona.
Je to dlhoveký druh. Vek najstaršieho jedinca bol odhadnutý na 2435 rokov, aj keď väčšina stromov sa dožíva okolo 1 500 rokov. Rekord však drží príbuzný druh borovica dlhoveká ("Pinus longaeva"), ktorého najstarší jedinec nazývaný "Methuselah" má viac ako 4 800 rokov.
Chránený strom

Chránený strom (ChS) je kategória chránených prírodných objektov. Za chránené stromy sa vyhlasujú kultúrne, vedecky, ekologicky, krajinotvorne alebo esteticky mimoriadne významné stromy, alebo ich skupiny, vrátane stromoradí. Za chránené stromy možno vyhlásiť aj stromy rastúce na lesnom pôdnom fonde. Lesy Slovenskej republiky majú vo svojej správe celkovo 133 chránených stromov.
Zoznam vodných tokov v povodí Turca

Zoznam vodných tokov v povodí Turca obsahuje abecedne zoradený zoznam všetkých oficiálne pomenovaných vodných tokov v povodí rieky Turiec.
Kazanská ulica (Bratislava)

Kazanská ulica (nesprávne "Kazaňská") je ulica a pomerne dôležitá štvorpruhová dopravná komunikácia v Bratislave v okrese Bratislava II prechádzajúca katastrálnym územím dvoch mestských častí, Vrakuňa a Podunajské Biskupice. Na západe je napojená na ulicu Slovnaftská, na východe je ohraničená ulicou Dvojkrížna a železničnou traťou, ktorá zároveň ohraničuje aj celé zastavané územie okresu Bratislava II.
Ulica je tvorená predovšetkým pomerne novou a modernou bytovou nízkopodlažnou zástavbou, ktorej súčasťou je občianska vybavenosť.
Žabokrecký potok

Žabokrecký potok môže byť:
Alelopatia

Alelopatia (tiež allelopatia, amenzalizmus, antibióza či antagonizmus) je jeden zo základných typov biologických interakcií medzi dvoma či viacerými organizmami. Jeden organizmus (inhibítor) ovplyvňuje negatívne druhý organizmus (amenzál) svojimi chemickými látkami, ktoré vypúšťa do prostredia. Môže ísť o jednu, alebo niekoľko látok. Amenzál pritom na inhibítora nepôsobí nijak, teda ani kladne ani záporne.
Alelopatické látky.
Alelopatické látky, sú zlúčeniny produkované inhibítorovými organizmami, majú značný význam v lekárstve. Ide najmä o:
Príklady.
Príkladom je napríklad pôsobenie antibiotik na niektoré mikroorganizmy alebo agátu na iné rastliny.
Opatovské jazierko

Opatovské jazierko je prírodná rezervácia v katastrálnom území obce Medveďov v okrese Dunajská Streda. Nachádza sa na Podunajskej rovine, má rozlohu , bola vyhlásená v roku 1993 a zaradená do 5. stupňa ochrany. Predmetom ochrany je lužným vŕbovo-topoľovým porastom obklopené jazierko s výskytom chránených druhov rastlín a živočíchov. Je súčasťou územia európskeho významu Kľúčovské rameno.
Ptolemaios

Ptolemaios (-po grécky; po latinsky "Ptolemaeus") môže byť:
Ptolemaeus môže byť aj:
Marcus Valerius Probus

Marcus Valerius Probus (1. storočie po Kr.) bol rímsky gramatik a filológ pôsobiaci za vlády cisára Nerona. Pochádzal z Berytu (dnes Bejrút, Libanon).
Editorská činnosť.
Valerius Probus bol významný zástupca filológie alexandrijskej školy, ktorá sa zaoberala textovou kritikou a editáciou významných textov antiky, v rímskom prostredí. On sám podľa alexandrijského prístupu vytvoril poznámkový aparát k viacerým významným rímskym autorom – Horatiovi, Lucretiovi, Terentiovi a Persiovi. Nám známe životopisné údaje o poslednom menovanom pochádzajú práve z pera Valeria Proba, pravdepodobne zamýšľaného ako úvod k jeho kritickému vydaniu satirikových básní.
Probus sa ale najväčšmi preslávil ako znalec Vergília. Hoci jeho pôvodný komentár veľkého básnika sa nám nedochoval, máme poznámky z jeho prednášok, ktoré zachytili jeho žiaci. Jeho práca môže byť navyše čiastočne zachovaná v nám známych komentároch Bukolík a Georgík, ktoré sú označované jeho menom.
Z menších Probových dielok sa nám dochoval spis "De notis" (O značkách), v ktorom Probus uvádza zoznam skratiek používaných v oficiálnych a právnych dokumentoch, vo verejných vyhláškach, súdnych pojednaniach aj v historických dielach.
Gaius Sulpicius Apollinaris

Gaius Sulpicius Apollinaris bol rímsky gramatik pôsobiaci počas 2. storočia v Kartágu. Bol učiteľom cisára Pertinaxa, ktorý bol sám gramatikom predtým, než sa stal cisárom, a spisovateľa Aula Gellia. Napísal viacero diel, ktoré sa týkali dramatických textov Terentia a Plauta. Zlomky sa dochovali len z jeho predhovoru k Eneide.
Coolus (prilba)

Coolus bola rímska prilba, časť rímskej uniformy v 1 stor. pred Kr. - 1. stor. po Kr. 
Coolus, tak ako aj do vtedy používaná legionárska prilba Montefortino, mala keltský pôvod. Do rímskej armády sa dostala pravdepodobne počas Caesarovych galských vojen. Coolus sa vyrábal aj zo železa. Ako aj u iných legionárskych prilieb, aj u Coolusu rozoznávame viac typov, ktoré pomenúvame písmenami. Coolus mal tvarované lícnice, šilt a výraznejší chránič krku, ktorý v niektorých prípadoch je mierne horizontálnym smerom. Coolus bol efektívnejší ako Montefortino, avšak nikdy ho nenahradil. Na vrchu prilby bola tuľajka na volný konský chochol. Montefortino a Coolus nahradili koncom Augustovej doby slávne cisárske galské prilby, Galey, ktoré boli vylepšením typu Coolus.
Publius Annius Florus

Publius Annius Florus bol rímsky rečník, autor dielka "Vergilius orator an poeta?" (Vergílius – rečník alebo básnik?), typického príkladu úpadkového rečníctva. Tento rečník býva stotožňovaný s Anniom Florom, priateľom cisára Hadriána, s ktorým si vymieňal verše podľa vzoru hnutia "poeta novelli".
Florus – básnik.
Podľa vlastných slov sa Annius Florus narodil v provincií Africa a zúčastnil sa už ako mladík literárnej súťaže v Ríme za vlády cisára Domiciána. Keď nedosiahol kvôli svojmu provinčnému pôvodu víťazstvo, opustil zo znechutenia Rím a usadil sa ako učiteľ rečníctva v meste Tarraco. Neskôr sa vrátil do Ríma. Práve z tohto obdobia pochádza poézia, ktorú adresoval cisárovi Hadriánovi. Aelius Spartianus, jeden z autorov diela "Historia Augusta", uvádza Florove verše spolu s cisárovými odpoveďami. Anniovi Florovi sa tiež pripisujú básne "De qualitate vitae" (O podstate života) a "De rosis" (O ružiach).
Florova tvorba je významná v dvoch ohľadoch. V prvom rade dokazuje rastúci vplyv provinčných autorov na rímsku literatúru. Súčasne je jedným z prvých náznakov literárneho smeru nazývaného "poeta novelli", teda čiastočného oživenia neóterickej poézie v cisárskom období.
Florus – historik.
Annius Florus býva považovaný tiež za (Lucia Annaea) Flora, autora dvoj- alebo štvorzväzkového historického diela "Epitoma de Tito Livio bellorum omnium annorum DCC" (Výťah z Tita Livia o všetkých vojnách vedených za 700 rokov rímskych dejín). Názov diela pochádza z neskoršieho obdobia a nezodpovedá presne jeho obsahu. Titus Livius predstavuje síce hlavný zdroj Florovej historiografickej tvorby, nie však jediný. Badať i vplyv Caesara, Sallustia, Vergília a Lucana. Mimo to popisuje Florus i udalosti presahujúce Liviov rozsah.
Florove historické dielo je významným príkladom biologického modelu dejín, podľa ktorého sa história národa podobá rastu a dospievaniu jedinca, v tomto prípade kolektívneho rímskeho ľudu. Jeho detstvo predstavuje doba kráľovská, mladosť republika a vrchol existencie i dejín inštitúcia cisárstva. Záver diela je výslovne chválorečou na cisára Trajána, za ktorého dosahuje rímsky ľud, v tej dobe v skutočnosti oklieštený o pôvodné právomoci, údajnej novej mladosti vďaka prezieravému riadeniu vládcu.
Foolk

Foolk vlastným menom Dušan Vančo je slovenský hudobník a DJ. Žánrovo sa pohybuje na pomedzí acid jazzu a IDM. Na živé vystúpenia používa nástroj Monome s laptopom a softvérovou platformou Max/MSP.
Zahral v Rádiu_FM, v televíznej relácii Metro Slovenskej televízie, na festivaloch Pohoda, Wilsonic, Barbakan Festival, Nu Jazz Dayz, Tri-Groove Zona 9 Miláno či Spring Eight Festival Graz a podobne. Jeho skladby predstavila v britskom éteri (XFM) legendárna DJka Mary Anne Hobbs.
Mokša (rieka)

Mokša (rus. "Мокша") je rieka v Rusku, pravý prítok Oky. Je dlhá 656 km. Plocha povodia meria . Na rieke sa nachádza viacero hydroelektrární, je nesplavná.
Prítoky: Siviň, Satis, Ermiš (pravé); Vad, Cna (ľavé)
Mestá: Temnikov, Krasnoslobodsk
Okrem miest na rieke leží Roždestvo-Bogorodičij Sanaksarskij monastier.
Daniël Stalpaert

Daniël Stalpaert (tiež Daniel Stalpert) (* 1615, Amsterdam, Holandsko – † pochovaný 3. decembra 1676, Amsterdam, Holandsko) bol holandský barokový architekt, ktorý je autorom novej radnice v Amsterdame (teraz Kráľovský palác).
V roku 1648 bol vymenovaný za mestského architekta. Súčasťou jeho práce bolo i dokončenie radnice na Dam Square v Amsterdame, ktorú navrhol Jacob van Campen. Stalpaert taktiež hral hlavnú rolu pri vytvorení nového urbanistického plánu na rozšírenie mesta v roku 1663. Navrhol mestské brány, a medzi ďalšie jeho práce patrí komplex budov, známych ako Lands Zeemagazijn (1656) a taktiež Oosterkerk (1669 – 1671).
Hmyzožravec

Hmyzožravec môže byť:
Philips Vingboons

Philips Vingboons (tiež Vinckboons, Vinckeboons, Vinckbooms) (* asi 1607, Amsterdam, Holandsko – † pochovaný 2. október 1678, Amsterdam]) bol holandský barokový architekt. Patril ku škole Jacoba van Campena.
Narodil sa v rodine holandského maliara Davida Vinckboonsa, ktorý utiekol z Antwerp do Amsterdamu počas holandského povstania. Mal deväť súrodencov, z ktorých jeho brat Johannes Vingboons bol maliarom a brat Justus Vingboons bol tiež architektom. Svoju kariéru začal ako maliar v rodinnej firme spolu s otcom a súrodencami, kde sa tiež učil kartografiu, matematiku, architektúru a klasické diela. Neskôr sa stal architektom a bol študentom Jacoba van Campena. 
Tvorba.
Na rozdiel od Jacoba van Campena Vingboons vedel, ako využiť v klasicizme tvorivosť pri typických úzkych mestských domoch v Amsterdame. Známym sa stal vďaka vynálezca amsterdamského halsgevelského typu priečelia, ktoré navrhoval od roku 1638, a ktoré je niekedy nazývané podľa neho ako "Vingboonsgevel". Tieto fasády sa vo veľkej miere napodobovali počas celého holandského klasického obdobia (1640 - 1665). Na jednoduchších budovách sa prejavovali ako jednoduché tehlové pilastrové priečelia, s malými a zdržanlivými ornamentmi - tieto typy priečelí sa nazývajú tiež "Vingboons-imitatie" (Vingboonsove imitácie). Iným typom návrhov bol napr. Kloveniersburgwal z roku 1642, jeden z najjemnejšie proporcionálne vyvážených mestských palácov celej holandskej klasickej školy.
Mäsožravá rastlina

Mäsožravá rastlina kvôli prevahe hmyzu ako koristi sa u väčšiny mäsožravých rastlín používa aj pojem hmyzožravá rastlina je rastlina, ktorá sa dokáže vyživovať heterotrofne lovom živočíchov. Mäsožravé rastliny sú schopné fotosyntézy a predácia sa u nich vyvinula v dôsledku nedostatočného príjmu živín z pôdy. Tieto druhy rastú na chudobných pôdach.
Charakteristika.
Mäsožravé rastliny lapajú hmyz rôznymi mechanizmami. V zásade môžeme pasce rozdeliť do dvoch základných skupín. Prvú skupinu tvoria pasce aktívne, teda také, ktoré sa aktívne pri chytaní koristi pohybujú. Pohyb je veľmi rýchly (maximálne niekoľkosekundový). Do skupiny aktívnych pascí zaraďujeme pasce rodov "Aldrovandka", "Dionaea" a "Utricularia". Druhú skupinu tvoria pasce pasívne, napríklad lepkavé listy ("Drosera", "Drosophylum", "Byblis", "Pinguicula", "Sarracenia", "Nepenthes", "Genlisea", "Heliamphora", "Cephalotus" a "Darlingtónia"). Treba však podotknúť, že niektoré pasce z tejto skupiny sa taktiež pohybujú (Drosera, Pinguicula). Ich lepkavé listy sa totiž po vydráždení zmietajúcou sa polapenou korisťou dávajú do veľmi pomalého pohybu. Tento sotva znateľný pohyb trvajúci obvykle 24 hodiny má zlepšiť dotyk s korisťou, čo má dvojaký význam. Hmyz prilepený väčšou časťou tela sa z pasce ťažšie dostáva a zväčšením styčnej plochy sa súčasne zväčšuje plocha, kde sa uskutočňuje resorpcia. Niektoré rosičky dokážu ohnúť celý list okolo koristi ("Drosera capensis"). Ďalšie dokážu pohybovať iba tentakulami.
Podľa iného delenia sa pasce rozdeľujú do 5 skupín:
Prvým autorom diela o mäsožravých rastlinách sa v roku 1875 stal Charles Darwin.
Taxonómia.
Taxonomická klasifikácia mäsožravých rastlín:
Pestovanie.
Mäsožravé rastliny sa pestujú v čistej rašeline alebo substráte, ktorý je zložený z rašeliny, piesku a dreveného uhlia. Izbová teplota by mala mať okolo 22 stupňov Celzia a rastliny by sa nemali nachádzať blízko ústredného kúrenia. Mäsožravé rastliny majú slabý koreňový systém, ktorý nesmie vyschnúť, preto by kvetináče mali stáť vo vode. Vyžadujú pravidelné zalievanie zásadne dažďovou alebo destilovanou vodou, prípadne prevarenou alebo odstátou vodou. Pre fotosyntézu potrebujú slnečné osvetlenie. V zimných mesiacoch, pri nedostatku osvetlenia je potrebné obmedziť zalievanie.
Justus Vingboons

Justus Vingboons (alebo "Vinckboons", "Vinckeboons") (* asi 1620 – † asi 1698) bol holandský barokový architekt; brat architekta Phillipa Vingboonsa. 
Jeho najdôležitejším dielom je dom na Kloveniersburgwal 29 (Trippenhuis), ktorý je postavený v najčistejšej forme holandskej klasickej architektúry. Celý vstup z pieskovca mal veľmi detailne vypracovanú výzdobu a osem obrovských korintských pilastrov. Ďalšími z príkladov jeho tvorby sú domy na ulici Herengracht 257 (1661) a Herengracht 390 – 392 (1665).
Mystérium

Mystérium môže byť:
Kobylka

Kobylka môže byť:
Kobylky môže byť
Kobylkovité

Kobylkovité (lat. Tettigoniidae) je čeľaď podradu kobylky.
Charakteristika významných taxónov.
Podčeľaď Tettigoniinae: krídlaté i brachyptérne kobylky s mečovitým, na konci ostrým znášadlom. Z krídlatých
druhov sú známejšie Decticus verrucivorus (k. hryzavá), Tettigonia viridissima (k. zelená) a T. cantans (k. svrčivá, ktorá má v porovnaní s predchádzajúcim druhom zreteľne kratšie krídla – u samíc znášadlo nápadne presahuje dĺžku krídel); z brachyptérnych druhov je častá napr. Pholidoptera griseoaptera (k. hnedastá).
Podčeľaď Phaneropterinae: väčšinou brachyptérne kobylky, napr. horský druh Barbitistes constrictus (k. smreková). Výnimkou je Phaneroptera falcata (k. krovinová) s krídlami a nápadne tenkými nohami.
Skupina sedlovky (Ephippigerini): na Slovensku žije v lesostepiach dosť vzácne Ephippiger ephippiger (sedlovka bronzová).
Systematika.
V niektorých starších systémoch sa vyššie uvedené podčeľade zaraďovali ako samostatné čeľade (napr. namiesto Saginae bola čeľaď Sagidae, namiesto Phasmodinae čeľaď Phasmodidae atď.); kobylkovité (v užšom zmysle) (Tettigonidae) potom v takomto systéme zodpovedajú vyššie uvedenej podčeľadi Tettigoniinae.
Svrčkovité

Svrčkovité ("Gryllidae") je čeľaď hmyzu.
Taxóny.
Zahŕňa viaceré taxóny, "v užšom zmysle" spravidla tieto a "v širšom zmysle" tieto taxóny (svrčkovité v užšom zmysle tu zodpovedajú "skupine podčeľadí Gryllinae").
Charakteristika vybraných taxónov.
Svrčkovité v užšom zmysle sú všeobecne známy a populárny hmyz. Na suchších lúkach a medziach (mimo intenzívne obhospodarované plochy) je miestami hojný svrček poľný ("Gryllus campestris"), v teplých svetlých listnatých lesoch žije svrček dúbravový ("Nemobius sylvestris"). Synantropným druhom svrček domový ("Acheta domestica", staršie syn. "Gryllulus domesticus"). Zdržuje sa v teplých skladoch, pekárňach a pod.
Do svrčkovitých v širšom zmysle patria aj jasienky ("Oecanthinae"), resp. jasienkovité ("Oecanthidae"). Sú to jemné štíhle rovnokrídlovce, dlhé asi 15 mm. Tvoria prechod medzi kobylkami a svrčkami, čo dokazujú 4-článkové zadné chodidlá (na ostatných nohách majú 3 články). V lesostepiach je často hojná jasienka spevavá ("Oecanthus pellucens').
Svrčíkovité

Svrčíkovité (lat. Myrmecophilidae) je čeľaď podradu kobylky, nadčeľade svrčky.
Charakteristika.
Táto výnimočná čeľaď svrčkov dokazuje, k akým regresívnym
zmenám môže dôjsť v dôsledku adaptácie na trvalú symbiózu. Sú malé len 3 mm, slepé a aptérne. Žijú u rôznych mravcov (Lasius, Myrmica, Tetramorium), ktorým pomáhajú pri čistení. Živia sa drobnými roztočmi v mravenisku, no sú aj mravcami kŕmené. U nás sa vyskytuje len vzácny druh Myrmecophila acervorum (svrčík mraveniskový).
Kobylky (podrad)

Kobylky ("Ensifera") je podrad rovnokrídlovcov (v niektorých starších systémoch samostatný rad).
Príslušníci tohto podradu sú (na rozdiel od rastlinožravých príslušníkov podradu koníky) dravce alebo všežravce.
Ensifera

Ensifera môže byť:
Koník

Koník môže byť:
Koníky môže byť slovenské označenie pre:
Koníky (podrad)

Koníky ("Caelifera") je podrad rovnokrídlovcov (v niektorých starších systémoch samostatný rad).
Príslušníci tohto podradu sú (na rozdiel od všežravých a dravých príslušníkov podradu kobylky) bylinožravce.
Koníkovité

Koníkovité () je čeľaď podradu koníky.
Na území Slovenska žije asi 45 druhov, z nich sú ľahko poznateľné "Oedipoda coerulescens" (koník modrokrídly) a "Psophus stridulus" (koník červenokrídly), ktorý za letu vydáva vržavý zvuk. Na najteplejších lokalitách s piesčitým substrátom žije veľmi vzácne "Acrida hungarica" (koník stepný). Na slnečných stráňach v horách žije "Arcyptera fusca" (koník pestrý, vhodnejší názov by bol však koník sivokrídly). Na xerotermných stráňach žije lokálne "Calliptamus italicus" (koník ružovokrídly)...
Zo subtropických druhov sem patrí povestná "Locusta migratoria" (saranča sťahovavá/koník sťahovavý, nesprávne nazývaná „kobylka“), ktorá pri premnožení môže spôsobiť holožery vegetácie. Najväčším škodcom je však Schistocerca gregaria.
Nicholas Hawksmoor

Nicholas Hawksmoor (* asi 1661 – † 25. marec 1736) bol anglický barokový architekt.
V rokoch 1684 – 1700 pracoval so svojim učiteľom Christopherom Wrenom na projektoch, ako boli napr. nemocnica v Chelsea, katedrála sv. Pavla v Londýne, palác Hampton Court a nemocnica v Greenwich. Vďaka vplyvu Wrena bol skromný a odlišný Hawksmoor vymenovaný za stavebného dozorcu na stavbe Keningstonského paláca (1689) a zástupca dozorcu na stavbe v Greenwich (1705). V roku 1718, keď bol Wren nahradený novým, laickým dozorcom Williamom Bensonom, bol Hawksmoor zbavený oboch postov, aby tak uvoľnil miesto Bensonovmu bratovi. Potom istý čas pracoval pre Johna Vanbrugha, ktorému pomáhal pri stavbe paláca Blenheim, kde sa zaviazal po Vanbrughovej smrti dokončiť dielo a tiež hrad Howard. Niet pochybností, že Hawksmoor priniesol do skvelého amatérstva profesionálne základy, ktoré prijal od Wrena.
V roku 1702 projektoval barokový vidiecky dom Easton Neston v Northamptonshire. Toto je jediný vidiecky dom, ktorý mal len jediného architekta, aj keď bol značne prestavaný (a teraz viac-menej zničený). Možno šťastnou náhodou nebol Easton Neston dokončený ako bolo zamýšľané, čiže v štýle Johna Vanbrugha. Medzi jeho ďalšie diela patrí aj šesť londýnskych kostolov:
Majstrovstvá Európy družstiev v bridži

Majstrovstvá Európy družstiev v bridži sa poriadajú raz za dva roky, od roku 2002 sa konajú v párnych rokoch. Súťaží sa v troch kategóriách: open, ženy a seniori.
Prvé ME družstiev sa konali v roku 1932 v Scheveningene v Holadnsku iba v kategórii open, v roku 1935 pribudla kategória žien, v roku 1995 kategória seniori.
Najčastejšie ME vyhrali
V roku 2008 sa konali 49. majstrovstvá Európy družstiev v bridži v Pau, na ktorých sa prvýkrát zúčastnilo družstvo Slovenska.
William Talman

William Talman (* 1650 – † 1719) bol anglický barokový architekt. 
Bol žiakom sira Christophera Wrena. Od mája 1689 do roku 1702, kedy zomrel anglický kráľ William III., bol revízorom kráľovských diel, a taktiež v roku 1689 bol spolu s Georgeom Londonom navrhnutý na zástupcu v novej funkcii – superintendant kráľovských záhrad. V tejto role pracoval Talman spolu s Wrenom v jeho prestavanom paláci Hampton Court a jeho záhradách, a navrhovaním lacnejšej interiérovej výzdoby nových budov vyhral mnoho objednávok, ktoré patrili Wrenovi.
Thomas Archer

Thomas Archer (* 1668, Tanworth-en-Arden, Warwickshire, Anglicko – † 1743) bol anglický barokový architekt.
Jeho práce sú trochu zatienené dielami architekta Johna Vanbrugha a tiež Nicholasa Hawksmoora. Archer študoval na univerzite v Oxforde, po štúdiu sa vybral na cesty po Európe a bol ovplyvnený dielami Giana Lorenza Bernini and Francesca Borrominiho.
John Vanbrugh

Sir John Vanbrugh (výslovnosť "Van'-bru") (* 24. január 1664, Londýn, Anglicko – † 26. marec 1726, Londýn, Anglicko) bol anglický barokový architekt a dramatik, najznámejší pravdepodobne ako autor návrhu Blenheim Palace.
Polsat

Polsat je poľská tretia najsledovanejšia televízna stanica, ktorú v 5. decembra 1992 založil Zygmunt Solorz-Żak. Polsat patrí do skupiny Polsat Group, ktoré zahŕňajú:
Zygmunt Solorz-Żak

Zygmunt Józef Solorz-Żak (známy aj ako "Zygmunt Krok", "Piotr Krok" či "Piotr Podgórski") (* 4. august 1956, Radom, Poľsko) je poľský podnikateľ a najbohatší Poliak. 
Založil súkromnú televíznu stanicu Polsat. Od 8. apríla 2009 je majiteľom futbalového klubu Śląsk Wrocław.
Krátky slovník slovenského jazyka

Krátky slovník slovenského jazyka (skr. KSSJ) je jednozväzkový výkladový slovník spisovnej slovenčiny; jedna zo štyroch záväzných kodifikačných príručiek slovenčiny. 
Nachádzajú sa tu údaje o význame zachytených slov, o slovotvorných, synonymických, antonymických a homonymických vzťahoch medzi slovami. Obsahuje informácie o približne 60-tisíc slovách.
Vydania.
Slovník vychádza zo staršieho "Slovníka slovenského jazyka". Pravopisne posledné vydanie vychádza z najnovších "Pravidiel slovenského pravopisu".
Lori trojfarebný

Lori trojfarebný alebo lori päťfarebný (lat. "Lorius lory") je druh z rodu "Lorius" z podčeľade loriorodých. V prírode sa vyskytuje od Jávy po Novú Guineu. 
Tento lori najčastejšie obýva lesy a okraje lesov v nižších nadmorských výškach do 1 000 metrov, výnimočne do 1 750 metrov, no nie monzúnové lesy, alebo kokosovníkové plantáže. Najčastejšie žije v pároch, občas v skupinkách po 10, alebo viecej jedincov.
Lori trojfarebný sa živí tak ako väčšina loriorodých papagájov peľom, nektárom, ovocím a drobným hmyzom.
Tento pestrý loriovitý papagáj je relatívne robustný (31 cm) a má sedem poddruhov. Všetky z nich majú zelené krídla, ktoré sú zvýraznené červenou farbou na tele pod nimi a v spodnej tvárovej časti. Na hlave má tento lori „čiernu čiapku“, nozdry sú sivočierno sfarbené, zobák je červený, nohy sivomodré. Okolo červených partií operenia a na nohách sú plochy modro sfarbeného peria, spodok krídel a chvostových pier sú žlté. 
Samica kladie dve vajcia na ktorých sedí asi 24 dní.
Poddruhy.
Poddruh "cyanuchen" patrí so svojim počtom menej ako 5 000 jedincov medzi ohrozené druhy.
Agata Mrózová-Olszewská

Agata Danuta Mrózová-Olszewská, poľ. "Agata Danuta Mróz-Olszewska" (* 7. apríl 1982, Dąbrowa Tarnowska, Poľsko† 4. jún 2008, Vroclav) bola poľská volejbalová reprezentantka, ktorá získala dve zlaté medaily na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien v rokoch 2003 a 2005.
Choroba.
S leukémiou bojovala od 17 rokov. V roku 2007 jej lekári odporučili transplantáciu kostnej drene, ktorú však pre tehotenstvo odložila. Dcéru Lilianu porodila 4. apríla 2008 a dva mesiace na to, 4. júna 2008, zomrela na infekciu po transplantácii kostnej drene z 22. mája 2008.
Na pohrebe sa zúčastnili aj poľskí futbalisti.
Mažoretka

Mažoretky sú tanečnice, ktorých choreografia je založená predovšetkým na pestrej manipulácii s náčiním v tvare paličky, tzv. baton. Skupina vystupuje s rovnakou choreografiou. Na čele mažoretiek je trénerka, ktorá ju tvorí.
Pri vystupovaní na rôznych podujatiach (mestských akciách, trhoch a pod.) sú mažoretky aj kostýmovo a farebne zladené. Na hlave majú obvykle lodičku, ktorá sa pripevní sponkami.
Bimetalový teplomer

Bimetalový teplomer je teplomer, ktorý na meranie teploty využíva bimetalový (dvojkovový) pásik zložený z dvoch kovov s rôznymi činiteľmi teplotnej rozťažnosti. Pri zmene teploty sa pásik ohýba a tento pohyb sa prenáša na ručičku prístroja. Vplyvom zohrievania sa jeden kov roztiahne viac ako druhý. Zmenou teploty sa mení dĺžka špirály, čo má vplyv na pohyb ručičky teplomera.
The Distillers

The Distillers bola americká punk rocková skupina, ktorá vznikla v Los Angeles v roku 1998. 
Pôvodnou zakladateľkou skupiny bola rodáčka z Austrálie, bývalá manželka člena skupiny Rancid Tima Armstronga, speváčka a gitaristka, Brody Armstrongová (neskôr po rozvode v roku 2003, Dalleová). Brody Dalleová je aj spoluautorkou a autorkou väčšiny skladieb, ktoré skupina nahrala.
Skupina nahrala svoje prvé dva albumy pre vydavateľstvo Hellcat Records/Epitaph Records, tretí album nahrala u značky Sire, ktorá patrí k Warner Music Group.
Po rozpade skupiny The Distillers v roku 2006, Brody a Tony Bradley spolu založili novú hudobnú formáciu s názvom Spinnerette.
Christ Church Cathedral (Vancouver)

Christ Church Cathedral je anglikánska katedrála vo Vancouveri v Britskej Kolumbii. Nachádza sa na 690 Burrard Street na severovýchodnom rohu ulíc Georgia Street a Burrard Street oproti Hotelu Vancouver. 
Katedrála sa začala stavať v roku 1889, dokončená bola 17. februára 1895. Je súčasťou anglikánskej diecézy "Anglican Diocese of New Westminster", jednej zo šiestich anglikánskych diecéz v Britskej Kolumbii.
Eduard Velecký

Eduard Velecký (* 1948) je slovenský bridžista, ktorý, pokiaľ slovenský bridž bol súčasťou Českého bridžového zväzu, dosiahol titul Majster - najvyšší titul, ktorý sa v bridži dal získať.
Je viacnásobný česko-slovenský reprezentant na medzinárodných bridžových podujatiach. Ešte aj po rozdelení Česko-Slovenska, niekoľkokrát reprezentoval Česko. V súčasnosti žije a podniká v Nových Zámkoch.
Od roku 2008 je hrajúcim kapitánom družstva Slovensko a trénemrom slovenskej bridžovej reprezentácie. Ja autorom databázy Slovenského bridžového zväzu a jej hlavným administrátorom. Je predsedom Klasifikačnej komisie SBZ a členom predsedníctva SBZ.
Kruh (rozlišovacia stránka)

Kruh môže byť:
Marián Henc

Marián Henc (* 11. august 1948) je slovenský programátor, šachista a bridžista.
V roku 2008 reprezentoval Slovensko na 49. Majstrovstvách Európy družstiev v bridži. V rámci Československa získal titul "Kandidát majstra" a bol členom družstva Slovnaft Bratislava , ktoré sa stalo majstrom republiky a viackrát sa umiestnilo na 2. a 3. mieste. Je 4-násobný víťaz Veľkej ceny družstiev v Brne.
Šach hrá za ŠK Doprastav, Bratislava.
Anatol Filip

Anatol Filip je český a slovenský bridžista. Obe krajiny reprezentoval na vrcholových podujatiach.
Po rozdelení Česko-Slovenska sa presťahoval do Prahy a získal české občianstvo. Niekoľkokrát reprezentoval Česko na Majstrovstvách Európy družstiev v bridži.
V roku 2008 sa stal členom Slovenského bridžového zväzu, Český bridžový zväz mu udelil výnimku a tak mohol reprezentovať Slovensko na Majstrovstvách Európy.
Košiarny potok

Košiarny potok môže byť:
Sviniarsky potok

Sviniarsky potok môže byť:
Karetka novoguinejská

Karetka novoguinejská alebo mäkkuľa novoguinejská () je sladkovodná korytnačka z čeľade karetkovité ("Carettochelyidae"). Je to monotypický druh žijúci na Novej Guinei a v Austrálii. Má dĺžku panciera okolo 50 cm.
Volkan Demirel

Volkan Demirel (* 27. október 1981, Istanbul, Turecko) je bývalý turecký futbalový brankár.
Kariéra.
Reprezentačná.
V reprezentácií do 21 rokov odchytal za Turecko 21 zápasov. Je brankárskou jednotkou na EURO 2008. Na tomto šampionáte dostal dva góly od Portugalska a Česka, a jeden od Švajčiarska. V zápase s Českom bol vylúčený po tom, čo postrčil do Kollera.
Klubová.
V zápasoch Ligy majstov, v sezóne 2007/2008, sa zvýraznil v bráne Fenerbahçe Istanbul, pričom vychytal postup cez penaltový rozstrel proti FC Seville.
Zoznam vodných tokov v povodí Žitavy

Zoznam vodných tokov v povodí Žitavy obsahuje abecedne zoradený zoznam všetkých oficiálne pomenovaných vodných tokov v povodí rieky Žitavy. V druhej časti zoznamu sú uvedené vodné toky v povodí Starej Žitavy. Stará Žitava je pôvodné koryto rieky, ktoré pred úpravou koryta ústilo do Nitry a v súčasnosti je konvenčne zaraďovaná do povodia dolného Váhu.
Zoznam vodných tokov v povodí Starej Žitavy
Kaufland

Kaufland je obchodná značka reťazca nemeckých supermarketov, hypermarketov a obchodných domov prevádzkovaných okrem Nemecka aj na území Česka, Slovenska, Poľska, Chorvátska, Bulharska, Rumunska, a Moldavska spoločnosťou "Lidl &amp; Schwarz-Gruppe", ku ktorej patrí ďalej "Lidl Stiftung &amp; Co. KG" so supermarketmi Lidl.
História firmy.
Firma bola založená v roku 1930, keď "Josef Schwarz" vstupuje ako spoločník do veľkoobchodu s tropickým ovocím "Lidl &amp; Co". Následne dochádza k premenovaniu spoločnosti na obchodnú značku "Lidl &amp; Schwarz KG". V súčasnosti spoločnosť prevádzkuje obchody pod názvom "„Kaufland“", "„KaufMarkt“" a "„Handelshof“". K otvoreniu prvého veľkého samoobslužného obchodného domu pod menom Kaufland došlo roku 1984 v Neckarsulme. Hypermarkety a samoobsluhy sú väčšinou postavené na ploche od 2 500 do 12000 m2. 
Firma v kocke.
Ústredie firmy "Kaufland Dienstleistung GmbH &amp; Co. KG" so sídlom v Neckarsulme sa nachádza v okrese Heilbronn v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko. Firma je zapísaná v obchodnom registri v Heilbronne.
Firma má právnu formu "GmbH &amp; Co. KG" (spoločnosť s ručením obmedzeným a spoločenská komanditná spoločnosť – zvláštna právna forma v Nemecku) (niekedy tiež "Limited &amp; Co. KG"), ktorá sa v Nemecku považuje za výhodnú najmä vzhľadom na obmedzené ručenie.
Prvá predajňa pod názvom Kaufland bola otvorená roku 1984 v Neckarsulme. Firma má v Nemecku celkovo 500 predajní.
Kaufland na Slovensku.
Spoločnosť Kaufland vstúpila na slovenský trh v roku 2000 otvorením svojej prvej predajne v Poprade. Koncom júla 2024 mal Kaufland na Slovensku 80 predajní. Najviac predajní na území jedného mesta má v Bratislave, a to 10 predajní. V Košiciach, v Prešove a v Trnave má 3 predajne.
Privátne značky.
V sortimente Kauflandu je možné nájsť aj značky tovarov, ktoré sú vyrobené práve pre tento reťazec. Kaufland má v súčasnosti 6 súkromných značiek:
Reklama.
Podobne ako ostatné obchodné reťazce firma pre každý hypermarket vydáva a zadarmo do domácností v okolí doručuje rovnomenný reklamný týždenník K-Kaufland (vydania sú upravené pre každý okres vrátane pridanej miestnej reklamy iných regionálnych podnikov) a prevádzkuje svoje internetové stránky. Ďalej vydáva 1 – 3x ročne pre celú sieť svojich obchodov interný, tiež nepredajný časopis "Náš Kaufland špeciál", v ktorom predstavuje okrem iného nové filiálky, históriu firmy a vedúcich pracovníkov spoločnosti.
Nominálny menový kurz

Nominálny menový kurz alebo nominálny výmenný kurz alebo nominálny kurz je relatívna cena mien dvoch krajín; kurz, pri ktorom možno zmeniť menu jednej krajiny na menu inej krajiny. Delenia a ďalšie podrobnosti pozri v článku menový kurz.
Reálny menový kurz

Reálny menový kurz alebo reálny výmenný kurz alebo reálny kurz je pomer cenových hladín dvoch porovnávaných krajín [v prípade efektívneho menového kurzu viacerých krajín], pričom cenová hladina jednej krajiny je zároveň prepočítaná nominálnym menovým kurzom na menu druhej krajiny [meny druhých krajín]. Inými slovami je to nominálny menový kurz upravený o rozdiel cenových hladín v daných krajinách. 
Ak sa tieto hladiny pohybujú spoločne, tak sú paralelné nominálny aj reálny kurz. Ak zahraničné ceny rastú rýchlejšie ako domáce, tak nominálny kurz sa nemení, reálny kurz rastie (znehodnotenie - depreciácia domácej meny). Ak domáce ceny rastú rýchlejšie ako zahraničné ceny a nominálny kurz sa nemení, reálny kurz klesá (zhodnotenie - apreciácia domácej meny).
Reálny menový kurz je čisto teoretický koncept, ktorý má približne vyjadriť cenu, za ktorú možno "priemerne" zameniť tovary a služby z jednej krajiny za tovary a služby z inej krajiny [z iných krajín].
Nagádska kultúra

Nagádska kultúra alebo nakádska kultúra alebo Nagáda / Nakáda je posledná eneolitská kultúra Horného Egypta pred začiatkom dynastického obdobia. Pomenovaná je podľa hlavného náleziska Nagáda (Nakáda).
Delí sa na: nasledujúce kultúry:
Nagáda

Nagáda alebo Nakáda môže byť:
Nagáda I

Nagáda I (iné názvy: Nakáda I, el Amra, amratien, amra(t)ská kultúra, amerská kultúra) bola eneolitická archeologická kultúra Horného Egypta v rokoch 4500 / 4400 / 4000 / 3800–3600 / 3500 pred Kr.
Jej pôvod je nejasný možno nahradila badársku kultúru alebo sa vyvíjala paralelne s ňou. 
Nagádčania boli na omnoho vyššej kultúrnej úrovni ako Badárčania, ovládali spracovanie viacerých kovov vrátane zlata, výrobu špecializovaných nástrojov z pazúriku a kamenných nádob. Zakladali najstaršie mestá a mohli si dovoliť vlastniť aj luxusné predmety ako amulety z drahých kovov a slonovinové ihlice do vlasov, čo dokladá ich prosperitu. Je možné, že za tento náhly rozmach môže práve získavanie a obchod so zlatom. Najstaršie doklady uctievania zvierat – božstvá Sutech a Hathor.
El Amra

El Amra alebo El-Amra môže byť:
Nagáda II

Nagáda II (iné názvy: Nakáda II, gerzien, gerzean, gerzská kultúra, Gerza) bola eneolitická archeologická kultúra v Hornom Egypte od 3600 / 3500 do 3300 / 3200 pred Kr. Pojem Nagáda II / Nakáda II často v širšom zmysle zahŕňa aj Nagádu III (semainen), tento článok je len o gerziene. 
Okolo 3600/3500 pred Kr. došlo k prudkému rozvoju nagádskej kultúry. Pôvodne sa predpokladalo, že išlo o dôsledok cudzieho vpádu, ale chýbajú akékoľvek doklady násilného prieniku inej kultúry. Naopak, Nagáda II nadväzuje na Nagádu I a možno v nej bez problémov rozpoznať staroegyptskú kultúru. Dvoma hlavnými centrami sú Nagáda a Nechen (Hierakonpolis), kde sa možno nachádzalo sídlo preddynastických kráľov. Pravouhlé domy so základmi zo sušených tehál, vysoko rozvinuté remeslá, spracovávanie mede, zlata a elektrónu, luxusné predmety z obsidiánu a lapis lazuli. Styky s Mezopotámiou, ktoré sčasti podnietili ďalší rozvoj vrátane vzniku písma – hieroglyfov.
Gerza

Gerza alebo Gerzeh môže byť:
Badarijská kultúra

Badarijská kultúra (iné názvy: badárijská kultúra, badárska kultúra, badarien, Badárí) bola hornoegyptská eneolitická archeologická kultúra v rokoch 5000 / 4500 / 4300–4000 / 3800 pred Kr.
Pomenovaná je podľa náleziska pri dnešnej dedine Badárí neďaleko Asjútu. Išlo o viac osád sústredených okolo jedného sídliska. Badárčania, ktorí prišli do Egypta azda z juhu, viedli polokočovný spôsob života, pretože sa nenašli stopy po trvalých obydliach. Pravdepodobne žili v stanoch. Pestovanie jačmeňu a pšenice, výroba oleja zo semien divokého ricínu. Lov divej zveri a rýb, ale v menšej miere ako na severe. Jemná keramika a používanie líčidiel. Znalosť tavenia medi. Niektorými znakmi pripomínajú už starovekých Egypťanov: pochovávanie so zreteľom na budúci posmrtný život a možno prvé pohreby posvätných zvierat.
Dozorná rada

Dozorná rada je kontrolný orgán kapitálových spoločností a niektorých organizácií. Pozri:
Jaén

Jaén je mesto v Španielsku; hlavné mesto provincie Jaén. Nachádza sa v autonómnej oblasti Andalúzia. 
V roku 2022 tu žilo 111 669 obyvateľov.
Chrám svätej Paraskevy (Dobroslava)

Chrám svätej Paraskevy je gréckokatolícka drevená cerkev nachádzajúca sa v obci Dobroslava v okrese Svidník v Prešovskom kraji.
Chrám pochádzajúci z roku 1705 je trojpriestorová stavba v tvare kríža s priečnou loďou stojaca na vysokej kamennej podmurovke. K jej charakteristickému vzhľadu patria tri nerovnako vysoké kupoly zakončené vežami s baňami. Priestor chrámu je ohradený plotom. Vnútri areálu sa nachádza cintorín.
Cerkev bola stavebne upravovaná v roku 1880 a napokon v roku 1932 kedy boli k objektu pripojené dve bočné kaplnky, ktoré mu dali súčasný vzhľad.
Najvzácnejšou pamiatkou vnútorného vybavenia je reštaurovaný ikonostas z 18. storočia, na ktorom sú zachytené výjavy z Nového zákona.
Chrám sv. Paraskevy je súčasťou súboru východoslovenských drevených chrámov zapísaných do zoznamu národných kultúrnych pamiatok.
Anton Sládek

Anton Sládek (* 13. február 1956, Bratislava) je slovenský fotograf.
Anton Sládek v rokoch 1971-1975 študoval u Ľudovíta Absolona a Miloty Havrankovej na Škole umeleckého priemyslu (ŠUP), oddelenie užitej fotografie. V rokoch 1977-1982 absolvoval vysokoškolské štúdium na Filmovej akadémii múzických umení (FAMU) v Prahe. 
Po skončení štúdia (pred vojenskou službou) bol v rokoch 1982-1983 zamestnaný ako výtvarný redaktor vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1984-1986 fotografoval pre Slovenské národné divadlo, v roku 1987 pracoval v redakcii Mladé rozlety. Od roku 1987 je v slobodnom povolaní. Žije a tvorí v Bratislave.
Anton Sládek fotografoval pre časopis Dorka, pre vydavateľstvá Opus, Slovenský spisovateľ a pre viaceré slovenské divadlá. Zároveň sa venuje kreatívnej fotografii a so svojimi dielami sa prezentuje na viacerých výstavách Bratislave, Česku, Rakúsku, Rumunsku, Nemecku i Grécku.