Konšpiračná teória

Konšpiračná teória alebo sprisahanecká teória je názor, ktorý tvrdí, že istá skupina ľudí vedome a tajne (konšpiračne) pôsobí v neprospech inej skupiny ľudí alebo celého ľudstva. Konšpiračné teórie vysvetľujú historické alebo súčasné udalosti ako výsledok tajného sprisahania skupiny vplyvných, mocných činiteľov. Vyznávači konšpiračných teórií najčastejšie tvrdia, že touto skupinou je vláda, predstavitelia tajných spoločností, organizácií alebo služieb, jedna alebo viacerých spoločne pôsobiacich firiem alebo predstavitelia štátov, národov alebo náboženstiev (najmä cudzích alebo minoritných), občas aj mimozemské civilizácie. Spoločným menovateľom týchto skupín je ich nekontrolovateľný skrytý vplyv a z toho vyplývajúca potenciálna všadeprítomnosť a všemocnosť. Okrem samotných pôvodcov konšpiračných teórií im v ich činnosti pomáha sieť vedomých alebo nevedomých pomáhačov, ktorí odmietajú všeobecne akceptované vysvetlenie udalostí. 
Podstata konšpiračných teórií.
Mnohí ľudia sú náchylní veriť konšpiračným teóriám pretože:
Konšpiračné teórie vychádzajú z predpokladu, že:
Ľudská myseľ hľadá kauzalitu za všetkým dianím i tam, kde koncept príčinnosti – vzťahu príčiny a účinku neexistuje (napríklad príčinou je čarodejnícka mágia) alebo vedie k nesprávnym záverom – logickým chybám (pozri aj logický klam).
Konšpiračné teórie možno charakterizovať znakmi, ako sú záhadnosť, zastretie zdrojov, plagiáty a falzifikáty, vnútorná rozpornosť, záplava údajov, nekorektný výber faktov a zložité konštrukcie.
Podľa Jána Markoša „konšpiratívne myslenie je obsesívne hľadanie tajných a skrytých spojení, tam kde žiadne takéto spojenia neexistujú“.
Fámu (a aj konšpiračnú teóriu) odlišuje od faktu absencia „overenia“, resp. „oficiálneho overenia“. Pri hľadaní odpovede na otázku, kto alebo čo je zdrojom „overovania“ informácií, je teda nutné hovoriť o (dôveryhodných informáciách, ľuďoch, weboch), inštitúciách a médiách... a postupoch pri šírení a overovaní informácií, ktoré sú považované za korektné.
Konšpiračné teórie možno definovať ako nepodložené, neoverené, resp. oficiálne neakceptované informácie, ktoré varujú pred nebezpečným sprisahaním. V súvislosti s významnými historickými udalosťami vyzdvihujú úlohu sprisahania (resp. sprisahaní) a neveria oficiálnym zdôvodneniam.
Používanie pojmu.
Konšpiračnú teóriu nemožno falzifikovať (logicko-deduktivnou metódou alebo pozorovaním, experimentom atď. dokázať nepravdivosť výpovedí, ktoré sa z nej odvodzujú). Teória sprisahania totiž predstavuje uzavretý systém ideí; zástancovia konšpiračných teórií odmietajú protichodné dôkazy s tým, že sú nedôveryhodné, pretože ich mohli podvrhnúť samotní sprisahanci. Nemožnosť falzifikovať (konšpiračnú) teóriu je to, čo ju odlišuje od zmysluplného overiteľného tvrdenia.
Konšpiračná teória však môže odolávať falzifikácii (dovedenia jej tvrdení logickými krokmi do sporu s realitou), pretože ju môžu posilňovať dôkazy v kruhu: ako dôkazy proti konšpirácii, tak absencia dôkazov pre ňu sú niekedy interpretované ako dôkaz jej pravdivosti. Niektoré konšpiračné teórie sú skôr otázkou viery než niečím, čo možno dokázať alebo vyvrátiť.
Práve pre možnosť zámeny konšpiračnej za vedeckú teóriu navrhujú autorky knihy Falšovaná pravda nenazývať konšpiračné teórie teóriami ale len príbehmi a ich tvrdenia domnienkami. V odborných kruhoch sa tiež diskutuje o tom, či ide len o alternatívne vysvetlenia alebo zámerne šírené škodlivé tvrdenia.
Pri analýze konšpiračných teórií a (nacionalisticky) populistických prejavov sa hranice medzi konšpiráciou, klamlivými tvrdeniami a politickou propagandou veľmi často stierajú. Aj preto je dôležité konšpiračné teórie úplne oddeliť od obyčajných klebiet, folklóru a tzv. mestských legiend ("urban legend").
Český "Atlas konšpirácií" (atlaskonspiraci.cz) upozorňuje na prelínanie konšpiračných teórií, dezinformácií a populizmu najmä v online svete. Aj v súčasnosti (od októbra 2019) obsahuje databáza 270 konšpiračných teórií a ponúka nielen ich prehľad, ale aj základné zaradenie do väčších rozprávaní / príhod tzv. naratívov (pozri naratívna fenomenológia).
Rozdiel medzi konšpiráciou a konšpiračnou teóriou.
„Jednoducho povedané: konšpirácia je skutočné sprisahanie, ktorých bolo v histórii mnoho. Zatiaľ čo konšpiračná teória sa iba snaží vysvetliť nejakú udalosť ako sprisahanie“ (konšpiráciu). Vladimír Šnídl 
Skeptici zamietajú fámu.
Fáma a konšpiračná teória sú pojmy, ktoré v jazyku označujú širokú škálu javov a často nadobúdajú negatívne konotácie. (Fáma rámcuje konšpiračné teórie).
Samotné použitie pojmu „konšpiračná teória“ je do istej miery problematické, pretože tento termín používajú predovšetkým skeptici a odporcovia teórií sprisahania v hanlivom zmysle pretože jeho význam bol sprofanovaný. Ak niekto označí nejaké tvrdenie ako „konšpiračná teória“, potom tým zvyčajne dáva najavo, že ho považuje za vymyslené, nepodložené a teda nesprávne. Termín býva teda používaný ako automatické zamietnutie tvrdenia, ktoré je považované za smiešne, nesprávne, paranoidné (perzekučná paranoja), neopodstatnené, bizarné či iracionálne.
Existuje veľké množstvo konšpiračných teórií, ktoré však ich šíritelia nenazývajú ako konšpiračné. Obyčajne im chýbajú presvedčivé potvrdzujúce alebo vyvracajúce dôkazy, často možno hovoriť o rôznych stopách, podozreniach a možnostiach. Umožňujú k danej téme rozpútať širokú diskusiu (často dilematickú) avšak odborníci ich radšej označujú ako teória (absentujú dôkazy), hypotéza alebo zamietajú ako fámu (absentujú kauzálne súvislosti, neexistuje možnosť overenia a pod.)
Na rozdiel od povesti a (mýtu alebo báji) sú rovnako ako fámy aj konšpiračné teórie šírené ako aktuálne a pravdivé. Z povesti môže vzniknúť legenda, ktorá môže byť aj pravdivá (založená na pravdivých udalostiach). Na ukážku uvádzame jednu z aktuálnych fám zo zdroja JPP (Jedna Pani Povedala..). Týka sa urýchľovača LHC1. Podľa odporcov LHC vytvorí urýchľovač miniatúrnu čiernu dieru, ktorá následne „zhltne“ Zem a zruší tak fatálnym spôsobom život jej obyvateľov.
Aktéri tvrdia, že ide o fámy.
Niekedy sa v rámci propagandy aj pravdivé informácie protivníka označujú za konšpiračnú teóriu. Napríklad tvrdenia o neexistencii chemických zbraní v Iraku boli generálom Powelom takto označené. Po porazení a obsadení Iraku sa však skutočne žiadne chemické zbrane nenašli.
Slovenské médiá mohli dlhé roky len opatrne naznačovať, že na politikov majú vplyv zákulisní hráči – takéto články mohli pôsobiť ako konšpiračné teórie. Potom sa však objavili dôkazy, ktoré tieto informácie posunuli do inej roviny. Napríklad spis (kauzy) Gorila, ktorého pasáže označili za vierohodné viacerí zainteresovaní aktéri, ukázal, že v konšpiračnom byte sa mohol osobne stretávať spolumajiteľ Penty Jaroslav Hačšák s úradníkmi či politikmi, aby s nimi v súkromí riešil dôležité štátne obchody.
Zuzana Panczová sa vo svojich výskumoch zamerala aj na porovnanie rýchlosti šírenia rôznych typov správ. Zistila, že zlé správy sa šíria rýchlejšie, ako tie dobré. Pre ľudí bolo zrejme vždy najdôležitejšie dozvedieť sa, z ktorej strany im hrozí nebezpečenstvo, a preto je prirodzené, že fámy sa šíria veľmi rýchlo.
Historický príklad.
Epidémie rozširovali aj pocit neistoty, ktorý živili poplašné správy (hoaxy), píše historička a etnologička Zuzana Panczová vo svojej knihe o konšpiračných teóriách z roku 2017. Napríklad Východoslovenské roľnícke povstanie v roku 1831 ovplyvnili revolučné udalosti v Poľsku a inde ale bezprostredným impulzom povstania boli preventívne opatrenia proti cholerovej epidémii, ktoré mali podobu dezinfekcie studní a potokov chlórovým vápnom a tiež vnucovania bizmutového prášku chorým, po ktorom však umrelo niekoľko detí. Štát tiež zaviedol prísne kontroly a obmedzil pohyb ľudí, zrušili sa trhy a jarmoky. Opatrenia vyvolali nevôľu, ľudia si ich začali vysvetľovať ako pokus vlády zamedziť šíreniu revolučných myšlienok. Obzvlášť ťažko ľudia niesli zákaz náboženských obradov. Týkal sa nielen pochovávania obetí cholery (tým nebolo poskytované ani posledné pomazanie), ale aj bohoslužieb a vysluhovania sviatostí. Odpor proti úradným opatreniam využili aj agitátori (povstania). Šírili sa názory, že „nákazlivosť cholery je dezinformácia, šírená ako ďalší spôsob týrania ľudu zo strany panstva“, píše Panczová. Objavujú sa prípady absurdných obvinení, že jed podávajú i kňazi prostredníctvom sviatosti oltárnej a úradníci vraj namiesto dezinfekcie v skutočnosti do studní sypú otravu.
Súčasné príklady.
Konšpiračné teórie o pôvode a údajnom motíve vzniku a šírenia vírusu SARS-CoV-2..
Niektorí tvrdili, že vírus bol skonštruovaný umelo, že unikol alebo bol ukradnutý z výskumného laboratória, že to mohla byť čínska alebo americká biologická zbraň, židovský plán na vynútenie masového očkovania alebo sterilizácie, schéma kontroly populácie, alebo súvisí so sieťami mobilných telefónov 5G. V USA Pastor Rodney Howard-Browne opakovane obviňoval Rockefellerovcov a tvrdil, že pandémia bola plánovanou udalosťou. Jeho obvinenia vychádzajú z dokumentu Rockefellerovej nadácie: Scenáre budúcnosti technológie a medzinárodného rozvoja. Pastor tvrdí, že Rockefelerovci a Bill Gates vytvorili pandémiu s konečným cieľom hromadného očkovania s cieľom znížiť ľudskú populáciu.
Marian Kotleba vo svojom videu na Facebooku vykladal tvrdenie zo Zjavenia Jána v Biblii tak, že ten kto neprijme znak (šelmy), na ruku alebo na čelo, nebude môcť vykonávať tieto transakcie (nebude môcť ani obchodovať), nebude môcť žiť. Znak alebo číslo šelmy, ktorý sa v Biblii spomína, je podľa neho čip, ktorým budeme „orazení“ pri očkovaní (tajné čipovanie ľudí), čím nadväzuje aj na sektu Vesmírni ľudia. 
Najpopulárnejšie hoaxy o koronavíruse na Slovensku.
"Zdroj: SITA/Ministerstvo zdravotníctva" 
Prieskumy o konšpiračných teóriách na Slovensku.
V roku 2020 40 percent respondentov zo Slovenska podľa prieskumu GLOBSEC verí tomu, že ochorenie Covid-19 neexistuje a že je iba nástrojom na manipulovanie spoločnosti. Proti novému koronavírusu SARS-CoV-2 by sa dalo zaočkovať len 36 percent Slovákov.
Katarína Klingová, senior analytička GLOBSEC v marci 2021 uviedla, že:
Najznámejšie konšpiračné teórie.
Ako celosvetovo najznámejšie konšpiračné teórie bývajú najčastejšie uvádzané tieto:
Alternatívne médiá.
Alternatívne médiá sú také médiá, ktoré sa líšia od zavedených alebo dominantných typov médií z hľadiska obsahu, produkcie alebo distribúcie. Alternatívne médiá majú viacero foriem, zahŕňajúcich audio, tlač, internet, video a pod. Na rozdiel od masových mainstreamových médií majú alternatívne tendenciu byť nekomerčnými projektmi, ktoré môžu byť štátne / verejné alebo súkromné ​​médiá.
Chápanie pojmu „alternatívne médiá“ nie je jednoznačné. V súčasnosti sa na Slovensku stalo bežnou žurnalistickou praxou, že takto eufemisticky sú označované „konšpiračné“ alebo „dezinformačné“ média. Klasickí žurnalisti zjednodušene označujú tieto médiá za „protisystémové“, nekvalitné (zadarmo). Obsahujúce účelové dezinformácie, používajúce „newspeak“ (napr. „Luhanská ľudová republika“, „Novorusko“, ktorým, keď už ich použijú tradičné médiá, dávajú prívlastok „takzvané“ alebo „samozvané“). Medzi ďalšie znaky dôveryhodných médií patrí ich jasné vlastnícke pozadie. Nestávajú sa sluhom nejakej ideológie alebo štátneho záujmu, tobôž zahraničnej krajiny. Dôveryhodné médiá sa riadia kódexom novinárskej etiky.
Konšpiračné teórie a internet.
Konšpiračné teórie sú široko prítomné na webe vo forme web stránok, blogov a videí na YouTube, ako aj na sociálnych sieťach. Či internet zvýšil prevalenciu konšpiračných teórií alebo nie, je otvorenou výskumnou otázkou. Prítomnosť a reprezentácia konšpiračných teórií vo výsledkoch vyhľadávačov bola monitorovaná a študovaná. Výsledky ukazujú výrazné rozdiely v závislosti na témach ale všeobecnú absenciu serióznych, vysoko kvalitných odkazov vo výsledkoch. 
Antikonšpirátori.
V Česku sú aktívne ale aj médiá snažiace odhaľovať mýty vzniknuté spochybňovaním tradičných vedeckých či racionalistických vysvetlenie, ako napríklad Český klub skeptikov Sizyfos, ktorý anticenou Bludný balvan ocenil už viacerých zástancov konšpiračných teórií.
Na Slovensku vedú medzi sebou aj súdne spory weby Hlavné správy a Konspiratori, ktorý z nich je dezinformačný web.
Ako odhaliť problematické aspekty mediálnych produktov.
Koncept FANTOMAS slúži ako poradca, ktorý radí ako každú informáciu posudzovať. Ide o akronym 8 oblastí:
Ako sa zbaviť závislosti na konšpiráciách.
V júni 2020 The Guardian zistil, že stránky QAnon na Facebooku a Instagrame majú spolu 3 milióny členov alebo sledovateľov. U niektorých z nich sa QAnon prejavuje ako psychologická závislosť (návyk) – nekontrolované nutkanie opakovať svoje správanie bez ohľadu na jeho dôsledky prerastajúce až do fanatizmu. The Guardian odporúča nasledovných 6 bodov ako pomôcť svojim známym zasiahnutým konšpiračným kultom. (Príkladom takéhoto kultu u nás bola sekta Vesmírni ľudia, ktorá pôsobila na Slovensku na prelome tisícročia ešte pred vznikom Facebooku a ktorá aj vďaka internetu získavala stovky „veriacich“.)