Beatles for Sale

Beatles for Sale je štvrtý štúdiový album anglickej rockovej skupiny The Beatles. Dňa 4. decembra 1964 ho v Spojenom kráľovstve pod značkou Parlophone vydalo hudobné vydavateľstvo EMI. Osem zo štrnástich skladieb tohto albumu pod titulom "Beatles '65" špeciálne pre Severnú Ameriku vydal Capitol Records. Nahrávky na tomto albume sú v porovnaní s predošlými projektami v ponurnejšom štýle a ich texty viac vychádzajú z vnútorných pocitov autorov (sú viac introspektívne). John Lennon v nich pojal autobiografický pohľad, napríklad v kompozíciách „I'm a Loser“ a „No Reply“. Hudobné vplyvy v skladbách albumu pochádzajú z folku, ktorý inšpiroval skupinu počas ich stretnutia v auguste 1964, v New Yorku s Bobom Dylanom.
The Beatles nahrávali album v londýnskom nahrávacom štúdiu na Abbey Road, patriacom spoločnosti EMI. Na prácu v štúdiu mali čas v prestávkach medzi koncertami a vystúpeniami v rozhlase. Pre nedostatok času album "Beatles for Sale" obsahuje len osem originálnych nahrávok. Jeho obsah je doplnený coververziami piesní od hudobníkov ako sú Carl Perkins, Chuck Berry, Buddy Holly a Little Richard. Z nahrávania pochádza aj singel, „I Feel Fine“, na druhej jeho strane je ďalšia nahrávka, „She's a Woman“. 
V britských hudobných rebríčkoch bol tento album 46 týždňov, z toho 11 bol na jeho vrchole. V Austrálii bol jeho úspech obdobný. Tam sa na vrchol z albumu singlového rebríčka dostala coververzia Berryho nahrávky „Rock and Roll Music“. V USA sa z tohoto albumu dostal vo februári 1965 na vrchol rebríčka singel „Eight Days a Week“. Bol to siedmy singel skupiny, ktorý „topoval“ rebríčky Spojených štátov. 
Album "Beatles for Sale" vyšiel v britskej verzii v Spojených štátoch až v roku 1987. Bolo to potom, ako pri reedícii na CD nosičoch došlo ku štandardizácii kompletného hudobného katalógu skupiny The Beatles.
Pozadie vzniku.
V dobe nahrávania albumu "Beatles for Sale" bola Beatlemánia na svojom vrchole. Začiatkom roku 1964 mali The Beatles v USA viacero úspešných televíznych vystúpení, čím vzbudili zvýšený záujem o ich hudobnú produkciu. V júni a v júli mali koncerty v Dánsku, Holandsku, a v Hong kongu, absolvovali turné po Austrálii a na Novom Zélande. Potom s vrátili do Spojeného kráľovstva, kde absolvovali sériu televíznych a rozhlasových sedení na ktorých predstavili svoj prvý film, "A Hard Day's Night". Do polovici augusta odohrali niekoľko koncertov vo Švédsku a odcestovali do Londýna, aby začali nahrávať svoj nový hudobný album. Potom odišli na mesačné turné po Severnej Amerike.
"Beatles for Sale" bol štvrtý album, ktorý The Beatles vyprodukovali za posledných 21 mesiacov. Koncertný manažér kapely, Neil Aspinall, neskôr poznamenal: „Žiadna súčasná hudobná skupina nepríde na konci septembra z amerického turné, vstúpi do štúdia a začne nahrávať nový album, pritom si napíše aj piesne. Potom pokračuje v turné po Spojenom kráľovstve, za päť týždňov dokončí album, pokračuje v turné, a na Vianoce má na trhu album. Toto robili Beatles koncom roka 1964. Veľa z nich si naivne myslelo, že sa to tak robí. Ak si nahrávacia spoločnosť zmyslí, že potrebuje album, idete do štúdia a vyrobíte im ho.“ Producent George Martin k tomu dodáva: „Pri nahrávaní "Beatles for Sale" sme boli dosť veľmi unavení. Pamätám, ako sme boli nabití šialenstvom z rokov 1964 až ešte viac z roku 1963. Úspech je úžasná vec, no je tiež veľmi únavná.“
Skladanie piesní a hudobné štýly.
Napriek tomu, že dvojica Lennon-McCartney mala dobrý skladateľský potenciál, v nastavenom pracovnom tempe nedokázali John Lennon a Paul McCartney zozbierať dostatok materiálu, ktorý by naplnil požiadavky vydavteľstva. Nedostaok preto vykompenzovali niekoľkým osvedčenými coververziami. Takto postupovali pri výrobe svojich prvých albumov, "Please Please Me" a "With the Beatles", no pri "A Hard Day's Night" mali už všetky piesne pôvodné. McCartney k obsahu albumu dodáva, že „v podstate šlo o interpretáciu ich koncertného vystúpenia s niekoľkými novými piesňami.“
Na albume sa nachádza osem skladieb od dvojice Lennon-McCartney. Okrem nich skomponovali aj dva sprievodné single, „I Feel Fine“ a „She's a Woman“, ktoré sa na albume nenachádzajú. Ako spoloční autori nie sú na obale uvádzaní pri každej skladbe, no aj pri jednotlivých menách platí, že tieto piesne vznikli aj s prispením druhého. Oficiálne autorským prispením na "Beatles for Sale" prevažuje Lennonove meno, Spisovateľ Ian MacDonald tento stav pripisuje tomu, že v tom čase bol McCartney zaneprázdnený vzťahom s hereččkou Jane Asherovou.
V čase jeho vydania Lennon o "Beatles for Sale" poznamenal, že „ho môžu považovať za ich nové LP v štýle country and western“. Aj hudobný kritik Tim Riley považuje tento projekt za „exkurziu do country“, a MacDonald tiež v ňom vidí zbierku piesní, ktoré využívajú výrazové prostriedky žánru country-and-western. Podnet pre toto pre skupinu nové hudobné zameranie bol čiastočne spôsobený aj tým, že takúto hudbu počúvali počas turné na amerických rozhlasových staniciach,&lt;ref name="Quantick/BBC"&gt;&lt;/ref&gt; ale aj to že tento žáner mal v obľube Ringo Starr. Príkladom vplyvu country rocku môže byť Lennonova pieseň „I Don't Want to Spoil the Party“, ktorá ovplyvnila štýl skupiny The Byrds. Nahrávka „I'm a Loser“ je prvá pieseň The Beatles, ktorá priamo reaguje na vplyv Boba Dylana, a je predchodcom folk-rockovej vlny roku 1965. Spivovateľ, Jonathan Gould, vyzdvihuje vplyvy blues a z country odvodené rockabilly na kompozíciách, ktoré skupina na album prevzala od Carla Perkinsa a Buddy Hollyho. Takisto poznamenáva, že Dylanovský akustický folk The Beatles označujú za country music.
McCartney neskôr hovoril, že "Beatles for Sale" završuje vyspelejšiu fázu vývoja hudobného výrazu skupiny: „stávali sme sa viac slobodnými. Naše poznanie malo prednosť pred potrebou potešiť dievčatá, či zarábať peniaze...“ 
Nahrávanie.
Nahrávanie "Beatles for Sale" začalo v štúdiách EMI mesiac po vydaní "A Hard Day's Night", t.j. 11. augusta 1964. Väčšina hudobného materiálu vznikla za tri týždne po časti nahrávania, ktoré začalo 29. septembra po návrate z amerického turné. Album vyrábali počas prestávok medzi vystúpeniami v Spojenom kráľovstve a piesne boli skomponované priamo v štúdiu.
George Harrison poznamenal, že pri tomto nahrávaní skupina technicky k práci pristupovala sofistikovanejším spôsobom: „V nahrávaní sme boli progresívni. Začali sme ako každý, kto bol prvýkrát v štúdiu: nervózni a naivní a zameraní na úspech. Tou dobou sme mali veľa hitov a stali sme sa uvoľnenými a v štúdiu sme boli v pohode... začali sme používať nahrávanie na viacstopé magnetofóny.“ Na tomto albume je pieseň, kde sa prvýkrát v pop music použil efekt zosilnenia zvukového signálu na začiatku nahrávky „Eight Days a Week“, prvýkrát bola na tomto albume v populárnej hudbe využitá aj gitarová spätná väzba v nahrávke „I Feel Fine“.
Kapela začala pri nahrávaní používať nové hudobné nástroje. Chcela sa zamerať na zjemnenie zvuku, ktorý mal zdôrazniť Lennonove texty. prejavilo sa to hlavne v rozsahu, aký začali používať perkusie, Starr prvýkrát použil tympany, africké tam-tamy, a pôvodom portugalské hrkálky známe ako chocalho. Podľa MacDonalda sa skupina viac zamerala na výrobe a aranžmánoch podľa pravidla, že „menej je niekedy viac“. Píše, že pieseň „No Reply“ je príkladom ako skupina ovládla štúdio, kde v hlavných partoch dabovaním cez pásky a využitím technického reverbu zvukovej stopy dala výslednej nahrávke hĺbku a priestor. Tak ako pri albume "With the Beatles", Harrison pokračoval s využívaním viacerých gitarových zvukov. Okrem jeho dvanásť-strunovej gitary Rickenbacker 360/12, prvýkrát použil aj americkú gitaru Gretsch. 
Nahrávanie albumu skončil 29. októbra, v priebehu štvortýždňového turné po Spojenom kráľovstve. Dňa 18. októbra sa skupina rýchlo vrátila z Hullu do Londýna, aby nahrala „Stranu-A“ ich budúceho singlu „I Feel Fine“ a tri z coververzií piesní iných autorov, ktorými doplnili obsah budúceho LP albumu.
Obal albumu.
Unavenú náladu albumu "Beatles for Sale" možme pozorovať aj na jeho obale. Sú na ňom vyobrazené unavené tváre členov skupiny the Beatles, ktoré obklokupuje jesenná scéna londýnskeho Hyde Parku. Autorom fotografie bol Robert Freeman, ktorý poznamenal, že jej koncept vznikol po krátkej diskusii s Brianom Epsteinom a The Beatles. Dohodli sa, že ich zosníma pri prirodzenom svetle zapadajúceho slnka. Podľa niektorých novinárov bol obal tohto albumu dosť neobvyklý na popových spevákov 60. rokov 20. storočia. Na obálke sa nenachádzalo žiadne logo kapely. Názov albumu bol v porovnaní s vtedajším štandardom vytlačený malým písmom.
Nahrávanie albumu.
Podľa Iana MacDonalda