burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Samuel Adams

Samuel Adams (* 16. september 1722, Boston, Massachusetts – † 2. október 1803, Boston, Massachusetts) bol americký politik, spisovateľ a politický filozof. Patril k popredným bojovníkom za nezávislosť amerických kolónií od britskej nadvlády.
Životopis.
V roku 1740 vyštudoval Harvard, pracoval vo verejných službách ako kontrolór komínov, vyberač daní či moderátor stretnutí mestskej rady. Hoci v podnikaní sa mu nikdy nedarilo, bol prefíkaným a schopným politikom, ktorého poľom pôsobnosti sa stali stretnutia mestskej rady v Novom Anglicku.
Platenie dane britskej vláde znamenalo pre nespokojencov prijatie faktu, že parlament má právo vládnuť nad kolóniami. Obávali sa, že kedykoľvek v budúcnosti sa princíp parlamentnej vlády môže zneužiť a znamenať zrušenie všetkých koloniálnych slobôd. Adamsovým cieľom bolo zbaviť ľudí strachu pred spoločenskými a politickými vodcami, prebudiť v nich vedomie vlastnej sily a dôležitosti a takto ich vyburcovať k činu. Preto uverejňoval články v novinách a rečnil na stretnutiach mestskej rady, kde podnecoval na prijímanie rezolúcií, ktoré by apelovali na demokratické cítenie kolonistov. 
V roku 1772 bostonská mestská rada na jeho podnet vytvorila korešpondenčný výbor, ktorý mal zaznamenávať práva a sťažnosti kolonistov. Výbor sa postavil proti rozhodnutiu Veľkej Británie vyplácať platy sudcom z daňových príjmov; obával sa, že ak príjmy sudcov nebudú závisieť od zákonodarných orgánov, nebudú sa im už viac musieť zodpovedať, čo povedie "k despotickej forme vlády". Výbor sa v tejto veci spojil s ďalšími mestami a žiadal ich, aby skoncipovali odpovede. Korešpondenčné výbory vznikli doslova vo všetkých kolóniách a vytvorili základňu účinných revolučných organizácii.
Adams sa stal vodcom tajnej organizácie Synovia slobody a po udalostiach, ktoré vyvrcholili tzv. Bostonským čajovým večierkom hovorcom mesta. Bol autorom Deklarácie práv kolónií a jedným zo signatárov Deklarácie nezávislosti Spojených štátov. V období 1793-1797 zastával funkciu guvernéra štátu Massachusetts.
Bojanovice

Bojanovice môžu byť:
Buš

Buš môže byť:
Dobříč

Dobříč môže byť:
Holubice

Holubice môže byť:
Hvozdnice

Hvozdnice môže byť:
Choteč

Choteč môže byť:
Jesenice

Jesenice môže byť:
Kněževes

Kněževes môže byť:
Lety

Lety môže byť:
Líšnice

Líšnice môže byť:
Petrov

Petrov môže byť:
Pohoří

Pohoří môže byť:
Štěchovice

Štěchovice môžu byť:
Trnová

Trnová môže byť:
Únětice

Únětice môžu byť:
Zahořany

Zahořany môžu byť:
Zvole

Zvole môže byť:
Ženské práva

Ženské práva sú ľudské práva žien a dievčat, chápané ako integrálna, nescudziteľná a neoddeliteľná súčasť univerzálnych ľudských práv. Medzi témy súvisiace s ženskými právami zvyčajne patria aj požiadavky na možnosť slobodného rozhodnutia, možnosť pracovať a za primeranú odmenu, vlastnícke práva, možnosť vzdelávať sa, slúžiť v armáde a ďalšie. Napriek tomu, že všetky tieto uvedené práva možno považovať za univerzálne ľudské práva, označenie ženské práva sa používa v prípade, keď sú upierané ženám alebo sa naplnenia týchto práv dožadujú ženy. Aj keď vo vyspelých krajinách majú skoro rovnaké práva ako muži, pre veľa krajín to ešte neplatí.
17. a 18. storočie.
Pod vplyvom prebiehajúcich sociálnych zmien si mnohé ženy začali uvedomovať vlastné nerovnoprávne postavenie v spoločnosti. Od koloniálnych čias mali slobodné ženy v mnohom rovnaké práva ako muži, hoci zvyk si vyžadoval, aby sa zavčasu vydali. Po vstupe do manželstva ženy v očiach zákona takpovediac stratili vlastnú identitu. Nemali právo voliť a ich vzdelanie sa v 17. a 18. storočí obmedzovalo zväčša na čítanie, písanie, hudbu, tanec a ručné práce. 
Mary Wollstonecraftová, jedna z najdôležitejších spisovateliek v čase osvietenstva napísala v roku 1792 knihu „Obhajoba ženských práv“, v ktorej požadovala rovnoprávnosť žien, hlavne právo dievčat na vzdelanie. Autorka je považovaná za jednu zo zakladateliek v tej dobe vznikajúceho ženského hnutia. Vo Švédsku podobnú úlohu plnila Hedviga Charlotta Nordenflychtová. Súčasne v holandskom Middelburgu v roku 1785 vznikla prvá vedecká spoločnosť pre ženy pomenovaná „Natuurkundig Genootschap der Dames“ (Ženská spoločnosť pre prírodné vedy), ktorá fungovala až do roku 1887. 
Štyridsiate roky.
V štyridsiatych rokoch sa sformovala skupina žien, ktorá sa stala základom prvého hnutia za ženské práva. Na čele tejto skupiny stála Elizabeth Cady Stantonová. Roku 1848 Cady Stantonová a Lucretia Mottová, ďalšia bojovníčka za ženské práva, zorganizovali v Seneca Falls v štáte New York prvý zjazd žien v svetovej histórii. Delegátky spísali deklaráciu, v ktorej žiadali rovnosť s mužmi pred zákonom, právo voliť a rovnaké príležitosti na vzdelanie a prácu. 
V tom istom roku Ernestine Rosová, pôvodom z Poľska, pomohla v štáte New York presadiť schválenie zákona, ktorý dovoľoval vydatým ženám rozhodovať o svojom majetku. Zákon o majetku vydatých žien ako jeden z prvých svojho druhu v krajine podnietil zákonodarné orgány ďalších štátov, aby prijali podobné zákony. 
Národná asociácia za volebné právo žien (NWSA).
Roku 1869 Rosová spoločne s Elizabeth Cady Stantonovou a ďalšou vedúcou aktivistkou za ženské práva Susan B. Anthonyovou založili Národnú asociáciu za volebné právo žien (NWSA), ktorá presadzovala prijatie ústavného dodatku o volebnom práve žien. Spomínané dve ženy sa stali najhorlivejšími bojovníčkami za práva žien. O ich partnerskom vzťahu sa Cady Stantonová vyjadrila takto: "Ja som kula šípy bleskov a ona ich metala."
Sebaotvorenie

Sebaotvorenie je asertívna komunikačná technika, ktorá umožňuje uvoľniť sociálnu komunikáciu a redukovať možnú manipuláciu. 
Jej podstatou je otvorené a jednoznačné (nie dvojzmyselné) vyjadrovanie osobných myšlienok, pocitov, pohnútok, preferencií a hodnotení. Metóda umožňuje prejaviť prežívané citové reakcie, rozhovor sa stáva osobnejší, pričom osoba, ktorá metódu používa, rozhoduje o tom, nakoľko sa chce partnerovi "otvoriť".
Orange County

Orange County môže byť:
Sídlo v USA:
Iné:
Pokazená gramoplatňa

"Pokazená gramoplatňa" je asertívna komunikačná technika, pri ktorej vytrvalo, pokojne (bez vzrastania neistoty, agresivity, hnevu, úzkosti...) opakujeme, čo chceme dosiahnuť, bez nutnosti pripravených argumentov, alebo pocitu hnevu. Umožňuje ignorovať manipulatívne a argumentatívne pasce a nenechať sa odkloniť od problému.
Orange County (film)

Orange County je americký film z roku 2002. Režisérom je Jake Kasdan. Príbeh je o mladom surferovi z Kalifornie Shaunovi Brumderovi.
Bohutín

Bohutín môže byť:
Borotice

Borotice môžu byť:
Drásov

Drásov môže byť:
Dubenec

Dubenec môže byť:
Hvožďany

Hvožďany môžu byť:
Berón de Astrada (department)

Department Berón de Astrada leží na severe provincie Corrientes na severovýchode Argentíny a je jedným z 25 departmentov provincie.
Na severe hraničí, keď hranicu tvorí rieka Paraná, s Paraguajom, na východe a juhu s departmentom General Paz a na západe s departmentmi Itatí a San Luis del Palmar.
Hlavné mesto departmentu má rovnaký názov, San Antonio de Itatí.
Křešín

Křešín môže byť:
Láz

Láz môže byť:
Nepomuk

Nepomuk môže byť:
Ohrazenice

Ohrazenice môžu byť:
Podlesí

Podlesí môže byť:
Radětice

Radětice môžu byť:
Rybníky

Rybníky môžu byť:
Sádek

Sádek môže byť:
Volenice

Volenice môžu byť:
Vranovice

Vranovice môžu byť:
Županovice

Županovice môže byť obec v Česku:
Břežany

Břežany môžu byť:
Hracholusky

Hracholusky môžu byť:
Hvozd

Hvozd môže byť:
Labradorit

Labradorit alebo labrador je triklinický minerál plagioklasového radu (teda sodno vápenatý živec) tvoriaci tuhý roztok medzi albitom a anortitom. V tomto rade sa nachádza bližšie k anortitu, je typický hrou farieb na povrchu. Možno ho často nájsť v gabrách a bazaltoch. Pomerne často vytvára monominerálne horniny tzv. anortozity. Názov minerálu je odvodený od Labradoru, oblasti na atlantickom pobreží Kanady, kde sa nachádzajú ložiská hrubozrnného masívneho labradoritu s charakteristickou hrou farieb. Tvorí bázickú vyvretú horninu anortozit.
Tvrdosť 6, hustota približne 2,70 Mg/m³. Obvykle šedomodrý, kusový.
Kounov

Kounov môže byť:
Ruda

Ruda je nerastná surovina – minerál alebo hornina, obsahujúca ekonomicky významný podiel chemických prvkov, väčšinou kovov, dosiahnuteľných hlavne priemyselnou ťažbou. Ruda sa ťaží (doluje) a ďalej upravuje tak, aby sa z nej získala žiadaná surovina. Z hľadiska slovenskej legislatívy ide väčšinou o vyhradené suroviny.
Výsledkom procesu úprav je kov a jalovina (alebo hlušina), teda hornina ochudobnená o žiadaný kov, prípadne aj ďalšie substancie. Väčšina rúd sa vyznačuje zvýšenou hmotnosťou a kovovým vzhľadom, preto sa za ne niekedy označujú aj suroviny podobných vlastností, z ktorých sa nezískavajú kovy, ale niektoré nekovové prvky (napr. pyrit – FeS2, ktorý síce obsahuje železo ale používa skôr na získavanie síry).
V anglickej alebo ruskej terminológii sú za rudy považované všetky prírodné suroviny, ktoré sa nevyužívajú v prírodnom stave a je potrebná ich technologická úprava.
Ruda môže obsahovať chemicky rozpustenú látku (vo forme solí; napr. železná ruda, hliníková ruda bauxit) alebo už pevnú formu žiadanej látky – minerálu (napr. zlato vo forme nuggetov, diamanty). Rozlišujú sa rudy čiernych, farebných a drahých kovov. Rudné minerály sú tvorené väčšinou chemickými zlúčeninami (ako oxidy, sulfidy, silikáty, halogenidy, hydroxidy, uhličitany, fosforečnany a pod.), alebo sa vyskytujú v rýdzej forme.
Pojmom ruda sa teda označujú horniny (minerály) s určitým množstvom žiadanej suroviny. Ložisko rudy môže obsahovať taký rozsah mineralizácie, ktorý dnes nemusí byť využiteľný (ekonomicky, technologicky). Táto situácia sa však v závislosti na cene suroviny, jej dostupnosti, potrebe a pod. môže zmeniť, a už vyťažené ložiská sa môžu znovu otvoriť, resp. ochudobnená hornina (hlušina) znovu prepracovať.
Skryje

Skryje môže byť:
Šanov

Šanov môže byť:
Švihov

Švihov môže byť:
Prijateľný kompromis

Prijateľný kompromis (Ján Praško nazýva túto metódu "asertívna obligácia") je asertívna komunikačná technika, jej cieľom je v prípade konfliktu záujmov dosiahnutie konsenzu.
Keďže asertivita neznamená prosté uskutočňovanie vlastných cieľov a víťazstvo na úkor partnera (moje víťazstvo - prehra partnera), naopak - zohľadňujeme jeho psychickú pohodu (víťazstvo moje i partnera)- a táto technika nám to umožňuje. 
Použitie tejto metódy v sebe zahŕňa 
Partner môže mať iné ciele ako ja (a môže byť pritom i rovnako asertívne zdatný). Ak neriskujeme našu sebaakceptáciu a pocit spokojnosti so sebou samým, je vhodné navrhnúť mu prijateľný kompromis. Ak by kompromis zasahoval do sebaúcty partnerov, nie je prijateľný a nie je riešením.
Príkladom môže byť napr. súhlas s určitým termínom výmeny tovaru, alebo dohoda typu "niečo za niečo", možné je riešenie presunúť i na náhodu - hodíme si napr. korunou. O materiálnych cieľoch sa zjednávať dá, ak sa kompromis nedotýka sebaúcty vyjednávajúcich.
Voľné informácie

Technika voľných informácií je asertívna komunikačná technika, ktorá učí rozpoznávať v konverzácii tie prvky, ktoré sú pre partnera zaujímavé a dôležité a súčasne ponúkajú voľné - nevyžiadané informácie o sebe (aby na tieto mohol nadviazať v rozhovore partner). 
Znižuje hanblivosť pri začatí rozhovoru a obom partnerom uľahčuje jeho priebeh a zbližovanie sa.
Chačatur Abovjan

Chačatur Abovjan, arm. Խաչատուր Աբովեան (* 15. október 1809, Khanakher pri Jerevane – 14. apríl 1848 odišiel z domu a bez stopy sa stratil) bol arménsky spisovateľ a národný buditeľ, zakladateľ novej arménskej literatúry a literárneho jazyka, pedagóg a etnograf.
Dielo.
Abovjan bol ovplyvnený pokrokovými osobnosťami v Európe a ruskými revolučnými demokratmi. Jeho základným dielom bol román "Rany Arménska" (orig. Verkh Hajastani) (1841, vyšlo 1858), ktorý položil základy súčasnej arménskej literatúry a jazyka. Popisuje boj Arménov za slobodu v období rusko-iránskej vojny (1826-1828).
Okrem románov písal poviedky, črty, divadelné hry, bájky a verše. Prekladal do arménčiny diela veľkých gréckych, nemeckých a ruských spisovateľov. Jeho tvorba mala pre arménsku literatúru obrovský význam. Bol prvým arménskym detským spisovateľom. V čase, keď bola arménska literatúra preniknutá náboženským duchom a keď sa duchovenstvo snažilo uchovať pri živote starý arménsky jazyk, Abovjan písal v súčasnom jazyku, zrozumiteľnom obyčajným ľuďom.
Bol propagátorom všeobecného svetského bezplatného vzdelávania, nediskriminovaného pohlavím.
Selektívne ignorovanie

Selektívne ignorovanie je asertívna komunikačná technika, ktorá umožňuje vyrovnať sa s kritikou tak, že na manipulatívnu , nevecnú, príliš všeobecnú kritiku nereagujeme. Dávame však jasne najavo, že sme ju zaregistrovali.
Umožňuje vyhnúť sa skratovým reakciám najmä na opakovanú a všeobecnú, nekonkrétnu kritiku a vedie kritizujúceho k väčšej asertivite.
Tuf

Tuf (z talianskeho "tufo") je usadená hornina vulkanického pôvodu, zložená z jemnozrnných sopečných vyvrhlín, hlavne sopečného popola, prachu prípadne pemzy, ktoré sa ukladali vo vrstvách v rozličnej vzdialenosti od sopiek na súši aj vodnom prostredí. Patrí medzi vulkanoklastické sedimenty.
Termín "tuf" pochádza z latinského slova "tofus", označovali sa ním sopečné horniny.
Usadený vulkanický materiál tvorí viac než 75% objemu tufu. Ak sa vulkanický materiál ukladá vo vodnom prostredí spolu s nevulkanickými časticami, ktoré tvoria 25% až 75% (resp. 90% podľa starších členení) terigénnej prímesy, označuje sa hornina ako tufit.
Vznik.
Vyvrhovanie veľkého množstva materiálu je typické najmä pre kyslejší vulkanizmus, pretože bázické lávy sú menej viskózne a častejšie skôr vytekajú v podobe lávových prúdov. Ich hrúbka a veľkosť zrna sa zmenšuje so vzďaľovaním od miesta erupcie. Pevný materiál vyvrhnutý sopkou do vzduchu sa volá nezávisle od veľkosti častíc tefra. Veľkú časť vyvrhnutého materiálu predstavuje sopečný popol, tvorený časticami s priemerom menším ako 2 mm. Ďalšou významnou zložkou tufu je pemza, vznikajúca z plynmi presýtenej eruptujúcej pórovitej lávy.
Vulkanoklastické častice môžu byť unášané vetrom na veľké vzdialenosti a usadzovať sa v okolí sopky. Najrýchlejšie sa usadzujú najväčšie častice, ktoré v dôsledku gravitácie nemôže vietor unášať príliš ďaleko od sopky. Najmenšie sa môžu v dôsledku svojej nízkej hmotnosti a odporu vzduchu dostať najďalej. Usadením a spevnením týchto sopečných vyvrhlín vzniká tuf, často typický výrazným zvrstvením a striedaním rôzne veľkých klastov nielen vo vertikálnom ale aj horizontálnom smere. Usadením žeravých mračien pyroklastických prúdov vzniká špecifický spečený typ horniny, takzvané aglutinované vulkanické tufy, označované tiež ako ignimbrity.
Zloženie.
Z petrografického hľadiska sú tufy tvorené tromi typmi vulkanoklastického materiálu, ktorý predstavujú horninové úlomky (litoklasty), úlomkami kryštálov (kryštaloklasty) a úlomky skla (vitroklasty). Vulkanické sklo je najdôležitejšou súčasťou sedimentu, pretože pri pozorovaní v polarizačnom mikroskope jednoznačne preukazuje vulkanický pôvod horniny. Pri neskoršej premene tufov často dochádza k rozpadu vulkanického skla (tzv. devitrifikácia), ktorá má za následok vznik ílovitých minerálov ako je smektit, montmorillonit, saponit, prípadne i kaolinit.
Výskyt.
Slovensko.
Predterciérne vulkanoklastiká na Slovensku treba tvoria najmä diabázové tufy v Spišsko-gemerskom rudohorí, tufy kremenných porfýrov tiež zo Spišsko-gemerského rudohoria, kde sú premenené na porfyroidy.
Tuf je rozšírený vo všetkých neovulkanických pohoriach Západných Karpát ako Kremnické a Štiavnické vrchy, Poľana, Javorie, Vtáčnik, Slanské vrchy, Vihorlat, Zemplínske vrchy, Krupinská planina, ktoré majú zväčša stratovulkanickú stavbu (striedanie lávových prúdov a vulkanoklastík).
Použitie.
Hrubozrnné andezitové tufy slúžia ako drvina pri stavbe ciest. Zeolitové tufy sú významnou ekologickou surovinou. Používa sa na filtráciu, sorbenty a pod., tiež v poľnohospodárstve.
Priemer (geometria)

Priemer je v geometrii úsečka prechádzajúca stredom kružnice a pretínajúca ju v dvoch bodoch. Priemer sa označuje písmenom d (skratka pre "diameter") prípadne symbolom ø (technické výkresy). Priemer je dvojnásobkom dĺžky polomeru kružnice (formula_1) a zároveň najdlhšia tetiva kružnice.
"Táles vraj prvý dokázal, že priemer rozdeľuje kruh na dve rovnaké časti (z Prokla)."
Kare Kano

Kare Kano (jap.: カレカノ; skratka z jap.: "Kareši Kanodžo no Džidžó"; slov.: "Jeho a jej okolnosti") je japonská šódžo manga séria od autorky Masami Cudovej. Vychádzala vyše 10 rokov v dievčenskom mesačníku "LaLa".
V roku 1998 vznikol podľa mangy rovnomenný anime seriál, vysielaný v japonskej televízii TV Tokyo. Bol ukončený 26 epizódami. Vznikol v produkcii „slávnej dvojky“ – v štúdiu Gainax s režisérom Hideaki Annom. Je určený hlavne pre tínedžerky a staršie dievčatá, teda žánrovo sa radí medzi šódžo anime zo školského prostredia. V anime však nechýba ani romantika s komediálnymi prvkami.
Príbeh.
Hlavné postavy.
Jukino je mladé dievča s veľkou túžbou po uznaní a chvále. Jej perfektný imidž šikovnej a atraktívnej študentky, s vynikajúcimi známkami, atletickým nadaním a záľubou v kvalitnom umení je však len pretvárkou. Len čo totiž zatvorí doma dvere, nastáva premena na nervóznu, povrchnú, hodiny sa bifľujúcu osobu v teplákoch a okuliaroch. Jukino totiž všetko podriaďuje svojej túžbe po prvenstve a obdive. Svoju rolu už roky hrá výborne, je idolom svojich spolužiakov a počúva neustále chválospevy. Až kým sa neobjaví "Sóičiró", ktorý sa zdá byť rovnako nadaný a obľúbený. Jukino sa však o svoju pozíciu nechystá s nikým podeliť, preto sa Sóičiró Arima stáva jej najväčším rivalom – až pokým náhodne neobjaví jej pravú tvár.
Sóičiró je na prvý pohľad veľmi podobný Jukino – má vynikajúce výsledky v škole a v športe (napríklad v kende), získava obdiv a chváľu spolužiakov a k tomu všetkému navyše pochádza z uznávanej lekárskej rodiny. Hoci z iných dôvodov než pre Jukino, aj pre neho je jeho perfektný imidž veľmi dôležitý. Začne mať o Jukino záujem nevediac, že pre ňu je úhlavným nepriateľom. Keď Sóičiró zistí jej tajomstvo, začne ju vydierať a využívať na robenie domácich úloh. Po tom, čo prizná, že pravou príčinou bolo dostať sa k nej bližšie, sa medzi nimi postupne vytvára vzťah.
Husinec (okres Praha-východ)

Husinec je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 325 obyvateľov, z toho 640 mužov a 685 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,2 roka, ženy 39,5 roka).
Podľa jednej z teórii, môže byť rodiskom českého reformátora Jána Husa práve táto obec. Za rodisko Jána Husa sa štandardne považuje Husinec v okrese Prachatice.
Kamenice (okres Praha-východ)

Kamenice je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 4 043 obyvateľov, z toho 1 967 mužov a 2 076 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 36,9 roka, ženy 39,1 roka).
Mnichovice (okres Praha-východ)

Mnichovice sú mesto v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 156 obyvateľov, z toho 1 554 mužov a 1 602 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,5 roka (muži 37,8 roka, ženy 39,2 roka).
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1135.
Mukařov (okres Praha-východ)

Mukařov je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 110 obyvateľov, z toho 1 059 mužov a 1 051 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 36,7 roka, ženy 39,4 roka).
Nová Ves (okres Praha-východ)

Nová Ves je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 675 obyvateľov, z toho 315 mužov a 360 žien, pričom priemerný vek v obci bol 32,9 roka (muži 33,2 roka, ženy 32,6 roka).
Sedlec (okres Praha-východ)

Sedlec je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 264 obyvateľov, z toho 136 mužov a 128 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 36,0 roka, ženy 37,4 roka).
Struhařov (okres Praha-východ)

Struhařov je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 677 obyvateľov, z toho 342 mužov a 335 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 38,1 roka, ženy 40,2 roka).
Tehov (okres Praha-východ)

Tehov je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 747 obyvateľov, z toho 371 mužov a 376 žien, pričom priemerný vek v obci bol 34,8 roka (muži 34,3 roka, ženy 35,3 roka).
Zlatá (okres Praha-východ)

Zlatá je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 209 obyvateľov, z toho 105 mužov a 104 žien, pričom priemerný vek v obci bol 33,9 roka (muži 33,9 roka, ženy 33,9 roka).
Červený Újezd (okres Praha-západ)

Červený Újezd je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 070 obyvateľov, z toho 531 mužov a 539 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 36,7 roka, ženy 38,2 roka).
Zaujímavosťou obce je súkromný hrad, ktorý tu bol postavený v roku 2001.
Hradištko (okres Praha-západ)

Hradištko je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 786 obyvateľov, z toho 876 mužov a 910 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 39,3 roka, ženy 41,0 roka).
Chrášťany (okres Praha-západ)

Chrášťany sú obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 841 obyvateľov, z toho 408 mužov a 433 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 37,0 roka, ženy 38,8 roka).
Nučice (okres Praha-západ)

Nučice (okres Praha-západ) je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 880 obyvateľov, z toho 920 mužov a 960 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,0 roka (muži 34,2 roka, ženy 35,8 roka).
Roztoky (okres Praha-západ)

Roztoky sú mesto v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 7 839 obyvateľov, z toho 3 831 mužov a 4 008 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,0 roka (muži 37,7 roka, ženy 40,3 roka).
Rudná (okres Praha-západ)

Rudná je mesto v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 4 662 obyvateľov, z toho 2 316 mužov a 2 346 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,4 roka (muži 37,2 roka, ženy 39,6 roka).
Slapy (okres Praha-západ)

Slapy sú obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 811 obyvateľov, z toho 407 mužov a 404 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 40,4 roka, ženy 45,2 roka).
Vestec (okres Praha-západ)

Vestec je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 145 obyvateľov, z toho 1 056 mužov a 1 089 žien, pričom priemerný vek v obci bol 34,1 roka (muži 33,6 roka, ženy 34,5 roka).
Bukovany (okres Příbram)

Bukovany (okres Příbram) sú obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 89 obyvateľov, z toho 45 mužov a 44 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,6 roka (muži 43,7 roka, ženy 41,4 roka).
Dlouhá Lhota (okres Příbram)

Dlouhá Lhota (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 374 obyvateľov, z toho 181 mužov a 193 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 39,0 roka, ženy 38,7 roka).
Dubno (okres Příbram)

Dubno je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 274 obyvateľov, z toho 135 mužov a 139 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,7 roka, ženy 40,9 roka).
Háje (okres Příbram)

Háje (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 364 obyvateľov, z toho 183 mužov a 181 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 38,2 roka, ženy 39,5 roka).
Chrást (okres Příbram)

Chrást (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 211 obyvateľov, z toho 99 mužov a 112 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 40,5 roka, ženy 40,3 roka).
Jesenice (okres Příbram)

Jesenice (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 510 obyvateľov, z toho 261 mužov a 249 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 39,5 roka, ženy 42,3 roka).
Nové Dvory (okres Příbram)

Nové Dvory je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 223 obyvateľov, z toho 109 mužov a 114 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 37,1 roka, ženy 42,8 roka).
Ostrov (okres Příbram)

Ostrov (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 100 obyvateľov, z toho 50 mužov a 50 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 41,6 roka, ženy 41,8 roka).
Petrovice (okres Příbram)

Petrovice (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 344 obyvateľov, z toho 682 mužov a 662 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,5 roka).
Sedlice (okres Příbram)

Sedlice (okres Příbram) je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 229 obyvateľov, z toho 112 mužov a 117 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,5 roka (muži 41,3 roka, ženy 43,6 roka).
Svojšice (okres Příbram)

Svojšice je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 105 obyvateľov, z toho 50 mužov a 55 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 41,7 roka, ženy 36,7 roka).
Višňová (okres Příbram)

Višňová je obec v Česku v okrese Příbram v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 628 obyvateľov, z toho 308 mužov a 320 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 39,7 roka, ženy 39,7 roka).
Dedinka sa dostala do povedomia v roku 1975, kedy tu bol natočený 11 dielny seriál Chalupáři.
Čistá (okres Rakovník)

Čistá je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 899 obyvateľov, z toho 462 mužov a 437 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,9 roka (muži 40,0 roka, ženy 43,8 roka).
Hředle (okres Rakovník)

Hředle je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 575 obyvateľov, z toho 293 mužov a 282 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 39,6 roka, ženy 44,7 roka).
Chrášťany (okres Rakovník)

Chrášťany sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 637 obyvateľov, z toho 317 mužov a 320 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,0 roka (muži 37,8 roka, ženy 40,2 roka).
Janov (okres Rakovník)

Janov je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 119 obyvateľov, z toho 61 mužov a 58 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,4 roka (muži 42,8 roka, ženy 52,2 roka).
Jesenice (okres Rakovník)

Jesenice je mesto v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 769 obyvateľov, z toho 866 mužov a 903 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,4 roka (muži 39,0 roka, ženy 43,6 roka).
Moncu

Moncu alebo Moncev () bol v starovekom Egypte bohom vojny s hlavou sokola. Kvôli nejasnostiam pri rekonštruovaní egyptskej výslovnosti je často označovaný aj ako Mencev, Mentev, Ment, Mont, Montev, Montu alebo Minuthej. Moncuovo meno značí Nomád.
Moncu bol starobylý boh, pôvodne zosobnenie spaľujúcej sily slnka, boha Ré, a ako taký bol často označovaný ako Monture (Moncu-Re). Jeho povaha bola od počiatku deštruktívna, vďaka čomu neskôr získal rolu boha-bojovníka a nakoniec i boha vojny ako takej. Po tom, ako vzrástol význam Téb a ich ochranný boh Amon súbežne získal na dôležitosti, Moncu, predstavujúci silu, mužnosť a víťazstvo, bol vybraný ako vhodný potomok tébskeho boha a jeho božskej manželky, bohyne-matky Mut.
Kvôli spojeniu zúriaceho býka so silou a s vojnou sa verilo, že Monceua zosobňuje biely býk s čiernou tvárou z Iunumoncu, ktorého súdobé pramene nazývali Buchis (). Najväčší faraóni-generáli sa označovali titulom "mocný býk, syn Moncuov". Slávny príbeh o bitke pri Kadeši hovorí o Ramesseovi II., ktorý uvidel nepriateľa, že "„zúril ako Moncu, pán Téb“".
V umení bol Moncu zobrazovaný ako muž so sokoľou alebo býčou hlavou, ktorý bol korunovaný slnečným kotúčom a dvoma perami. Jeho dva symboly, sokol a býk, predstavovali nebo a silu. Moncu zvykol v ruke držať zbraň – luk so šípmi, zahnutý meč alebo nôž.
Jedno z hlavných sídiel Moncuovho kultu počas Novej ríše bolo v Iunumoncu (, vo 4. hornoegyptskom kraji), dnešnom "Armante", kde vyrástlo niekoľko chrámov, ktoré mu boli zasvätené.
Karlova Ves (okres Rakovník)

Karlova Ves je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 135 obyvateľov, z toho 71 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 42,1 roka, ženy 42,0 roka).
Kněževes (okres Rakovník)

Kněževes je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 067 obyvateľov, z toho 553 mužov a 514 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 39,9 roka, ženy 40,4 roka).
Kozojedy (okres Rakovník)

Kozojedy sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 96 obyvateľov, z toho 49 mužov a 47 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,9 roka (muži 41,8 roka, ženy 46,0 roka).
Krakov (okres Rakovník)

Krakov (okres Rakovník) je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 129 obyvateľov, z toho 65 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,9 roka (muži 36,8 roka, ženy 39,1 roka).
Krupá (okres Rakovník)

Krupá je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 472 obyvateľov, z toho 231 mužov a 241 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 40,4 roka, ženy 41,1 roka).
Lišany (okres Rakovník)

Lišany sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 671 obyvateľov, z toho 322 mužov a 349 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 40,2 roka, ženy 41,2 roka).
Lubná (okres Rakovník)

Lubná je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 065 obyvateľov, z toho 551 mužov a 514 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 36,6 roka, ženy 37,5 roka).
Lužná (okres Rakovník)

Lužná je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 820 obyvateľov, z toho 905 mužov a 915 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 40,3 roka, ženy 43,2 roka).
Malinová (okres Rakovník)

Malinová je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 83 obyvateľov, z toho 43 mužov a 40 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 36,5 roka, ženy 38,4 roka).
Městečko (okres Rakovník)

Městečko je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 444 obyvateľov, z toho 229 mužov a 215 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 42,2 roka, ženy 43,4 roka).
Olešná (okres Rakovník)

Olešná (okres Rakovník) je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 558 obyvateľov, z toho 298 mužov a 260 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 38,9 roka, ženy 44,1 roka).
Petrovice (okres Rakovník)

Petrovice je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 275 obyvateľov, z toho 136 mužov a 139 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 40,5 roka, ženy 41,6 roka).
Příčina

Příčina je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 187 obyvateľov, z toho 98 mužov a 89 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,3 roka (muži 43,4 roka, ženy 45,2 roka).
Přílepy (okres Rakovník)

Přílepy sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 210 obyvateľov, z toho 104 mužov a 106 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 39,0 roka, ženy 41,1 roka).
Račice (okres Rakovník)

Račice je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 160 obyvateľov, z toho 84 mužov a 76 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 40,9 roka, ženy 44,6 roka).
Roztoky (okres Rakovník)

Roztoky sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 125 obyvateľov, z toho 596 mužov a 529 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,8 roka, ženy 42,5 roka).
Senec (okres Rakovník)

Senec (okres Rakovník) je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 237 obyvateľov, z toho 112 mužov a 125 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 37,8 roka, ženy 43,6 roka).
Smilovice (okres Rakovník)

Smilovice je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 59 obyvateľov, z toho 30 mužov a 29 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 36,5 roka, ženy 44,8 roka).
Všetaty (okres Rakovník)

Všetaty sú obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 303 obyvateľov, z toho 153 mužov a 150 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 40,7 roka, ženy 45,2 roka).
Žďár (okres Rakovník)

Žďár () je obec v Česku v okrese Rakovník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 95 obyvateľov, z toho 50 mužov a 45 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 39,8 roka, ženy 40,7 roka).
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o dedine ("Zdiar") pochádza z roku 1558.
Územnosprávne začlenenie.
Dejiny územnosprávneho začleňovania zahŕňajú obdobie od roku 1850 do súčasnosti.
V chronologickom prehľade je uvedená územno administratívna príslušnosť obce v roku, kedy k zmene došlo:
Doprava.
Dopravná sieť
Verejná doprava 2011
Lány (okres Kladno)

Lány sú obec v Česku v okrese Kladno v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 949 obyvateľov, z toho 960 mužov a 989 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 39,0 roka, ženy 40,5 roka).
V roku 1920 bol miestny zámok vybratý ako letné sídlo prezidenta republiky T. G. Masaryka, ktorý od 21. septembra 1937 odpočíva na miestnom cintoríne.
Dolany nad Vltavou

Dolany nad Vltavou (do roku 2016 iba Dolany) sú obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 833 obyvateľov, z toho 410 mužov a 423 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,6 roka, ženy 39,1 roka).
Kojetice (okres Mělník)

Kojetice je obec v Česku v okrese Mělník v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 757 obyvateľov, z toho 384 mužov a 373 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 39,0 roka, ženy 42,7 roka).
Kozojedy

Kozojedy môžu byť:
Nučice

Nučice môžu byť:
Borek (okres Praha-východ)

Borek je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 274 obyvateľov, z toho 147 mužov a 127 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 38,5 roka, ženy 41,1 roka).
Konětopy (okres Praha-východ)

Konětopy sú obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 292 obyvateľov, z toho 155 mužov a 137 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 38,5 roka, ženy 41,6 roka).
Lhota (okres Praha-východ)

Lhota je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 437 obyvateľov, z toho 216 mužov a 221 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,8 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,2 roka).
Vojenský újezd Brdy

Vojenský újezd Brdy alebo Vojenský výcvikový prostor Jince bol druhý najväčší český vojenský obvod. Nachádzal sa v západnej časti okresu Příbram, medzi Rokycanmi a mestom Příbram, južne od Hořovíc a severne od Rožmitálu pod Třemšínom. Rozloha bola , žilo tu 50 obyvateľov. Asi 90 % územia tvorí les, zvyšnú časť využívala armáda predovšetkým ako cvičisko so špecializovanou delostreleckou a leteckou strelnicou. Bol zrušený 1. januára 2016.
Samospráva

Samospráva je spôsob riadenia určitého celku, keď daný subjekt o aspoň niektorých svojich záležitostiach rozhoduje sám autonómnym spôsobom, teda „"spravuje sa sám"“. Opakom samosprávy je výkon správy (rozhodovanie o určitých záležitostiach) iným, vonkajším subjektom. Výhodou samosprávy je, že je bližšie spravovanému subjektu než vonkajšie a centrálne riadenie, a preto by mala byť pri zabezpečovaní lokálnych či záujmovo vymedzených záležitostiach efektívnejšia a lacnejšia. 
Druhy samosprávy.
Územná samospráva.
Územná samospráva je priestorovo vymedzený funkčný celok, ktorý má právo sám rozhodovať o svojich záležitostiach. Príkladom územnej samosprávy na Slovensku sú obce, ako základné územné samosprávne celky. Ich právo na samosprávu je zakotvené v Ústave a podrobnejšie vymedzené najmä v zákone o obciach. Samosprávne celky vytvárajú vlastné orgány, ktorých prostredníctvom je výkon samosprávy uskutočňovaný. Ústava v hlave č. 4 taktiež stanovuje, že územnú samosprávu na Slovensku tvorí obec a vyšší územný celok.
Forma rozsiahlej samosprávy, keď štát poskytuje určitým územiam široké právo na samostatné rozhodovanie o vlastných záležitostiach vrátane legislatívnych kompetencií, sa označuje ako autonómia. Rôzne široká forma autonómie býva štandardne poskytovaná vyšším územne správnym celkom v rámci rôznych federácií.
Záujmová samospráva.
Právo na samostatné rozhodovanie o vlastných záležitostiach môže byť zverené i subjektom, ktoré spája určitý spoločný záujem. V takomto prípade ide o záujmovú či profesnú samosprávu. Príkladom môžu byť Slovenská advokátska komora, Notárska komora, Lekárska komora... Za záujmovú samosprávu možno považovať i školskú samosprávu, ktorej prostredníctvom sa na riadení školy podieľajú žiaci a ich rodičia.
Existencia záujmovej samosprávy je na Slovensku garantované Ústavou SR, v ktorej je právo slobodne sa združovať zaručené. Občania do nich vstupujú dobrovoľne. Tvorí súčasť občianskej spoločnosti a predstavujú významný prvok občianskej participácie na riadení štátu.
Patologická anatómia

Patologická anatómia je pododbor patológie, ktorého úlohou je makroskopické a mikroskopické študium orgánov alebo ich častí, ktoré sa získali buď biopsiou alebo postmortem. Výsledkom je interpretácia výsledkov tejto štúdie.
Popálenina

Popálenina () je poranenie, ktoré vzniká pôsobením tepla, elektrického prúdu a horúcich látok tuhého, tekutého aj plynného skupenstva na kožu a povrchové sliznice. Môžu spôsobiť poškodenie tkaniva v rozličnom rozsahu, v závislosti od druhu, intenzity a trvania pôsobenia škodliviny.
Popáleniny sa stávajú nečakane a majú potenciál spôsobiť smrť, dlhodobé zohyzdenie a dysfunkciu postihnutého miesta. Kritická časť pri rozhodovaní terapie nastáva pri posudzovaní hĺbky a rozsahu popáleného miesta. Popáleniny sú v súčasnosti klasifikované podľa rozsahu poškodenia tkaniva na popáleniny "prvého až štvrtého stupňa". Popáleniny prvého stupňa (lat. c"ombustio erythematosa") postihujú len pokožku (epidermis) a prejavujú sa povrchovými erytematóznymi a endematóznymi zmenami. Popáleniny druhého stupňa (lat. "combustio bullosa") sa delia podľa hĺbky postihnutia podkožia na povrchové a hĺbkové druhostupňové popáleniny. Charakterizuje ich výrazný erytém, edém, rýchla tvorba väčších pľuzgierov vyplnených čírou tekutinou. Popáleniny tretieho stupňa (lat. "combustio escharotica") deštruujú podkožie a často aj pod ním uložené tkanivá. Podľa príčiny sú postihnuté miesta buď bledé a tuhé, alebo hnedasté až čierne následkom koagulačnej nekrózy. Popálenina štvrtého stupňa ("zuhoľnatenie") penetruje až do priľahlého svalu a kosti. 
Popáleniny, hlavne vyšších stupňov, sú sprevádzané tzv. "popáleninovým syndrómom". Počas prvých 48 hodín môže vzniknúť fáza akútneho šoku. U dospelých s popáleninami presahujúcimi 20% povrchu tela a 10% u detí sa vyvíja ešte nebezpečnejší "sekundárny popáleninový šok" z úbytku tekutín, hlavne počas prvých 2 dní po úraze.
Po vystavení kože extrémnemu teplu začínajú patofyziologické zmeny ako intravaskulárna koagulácia a následná nekróza tkaniva spôsobená ischémiou, infiltrácia tkanív makrofágmi a polymorfonukleárnymi leukocytmi s následnou lipoperoxidáciou bunkových membrán, a pôsobenie rôznych chemických mediátorov zodpovedných za zápal. Navyše dochádza k úniku extracelulárnej a intravaskulárnej tekutiny, čo má za následok vznik edémov a hypovolémie. Na histologických rezoch sa dajú oddiferencovať tri charakteristické zóny - zóna koagulácie, zóna stázy a zóna hyperémie. Najväčší význam sa pripisuje záchrane zóny stázy rozličnými terapeutickými postupmi.
Omanago

Omanago je názov neaktívneho vulkanického komplexu, pozostávajúceho zo série piatich andezitovo-dacitových lávových dómov, nachádzajúcich sa národnom parku Nikkó na japonskom ostrove Honšú, severozápadne od sopky Nantai. Najmladší zo série je dóm "Micu-dake", týčiaci sa nad hydrotermálnym poľom pri jazere Junoko.
Takahara

Takahara môže byť:
Nasu

Nasu môže byť:
Numazawa

numazawa môže byť:
Takahara (sopka)

Takahara je v neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti japonského ostrova Honšú, severozápadne od mesta Ucunomija. Sopka leží v staršej, pleistocénnej kaldere "Šiobara". Postkalderová vulkanická aktivita dala za vznik súčasnej podobe vulkánu.
Posledná erupcia sa odohrala približne pred 6 500 rokmi a vytvorila dóm "Fudžisan" (pomenovaný vďaka podobnosti podľa najznámejšej japonskej sopky Fudži). Erupcie sa odohrávali pozdĺž zlomového systému "Jumoto-Šiobara". V okolí vulkánu sa nachádzajú termálne pramene, čo je toho, že vulkán nie je úplne vyhasnutý.
Nasu (sopka)

Nasu je názov skupiny viacerých stratovulkánov a lávových dómov, zoradených v severojužnej reťazi, nachádzajúci sa na japonskom ostrove Honšú. Komplex sa začal formovať približne pred 500 000 rokmi vyformovaním troch andezitovo-dacitových stratovulkánov, nasledovaná vývojom troch menších stratovulkánov ("Asahi-dake", "Futama-jama" a "Čausu-dake") s prestávkou približne 200 000 rokov. Historicky aktívne centrum je Čausu-dake, ktorého erupcie sú pomerne časté, no menšieho rozsahu. Väčšie freatické erupcie majú frekvenciu výskytu približne raz za tisíc rokov (posledná v rokoch 1408 a 1410).
Numazawa (sopka)

Numazawa je menší vulkanický komplex, pozostávajúci zo štítového vulkánu a kaldery "Numazawako" s rozmermi 1,5 × 2 km, nachádzajúci sa v centrálnej časti japonského ostrova Honšú. Na stavbe komplexu Numazawa sa podieľajú najmä dacity. Komplex je vybudovaný na staršej, pliocénnej kaldere, súčasný tvar bol vytvorený pri veľkej plínijskej erupcii približne pred 5 000 rokmi.
Vlajkosláva

Vlajkosláva je slávnostná výzdoba, napr. lode alebo budov vlajkami. V prenesenom význame sa používa na označenie akejkoľvej slávnostnej vlajkovej výzdoby.
Lodná vlajkosláva.
Lodná vlajkosláva sa používa na štátny sviatok, počas regaty alebo iných mimoriadnych príležitostiach. Vlajkoslávou sa ozdobujú len zakotvené lode s výnimkou slávnostnej plavby, ako exhibícia, panenská plavba alebo posledná plavba lode. Vyvesuje sa po rannom vztyčovaní vlajky o 8:00 až do západu slnka. Používajú sa pri nej vlajky medzinárodnej vlajkovej abecedy v špecifickom poradí od provy po kormu.
Lavesove fázy

Lavesove fázy sú fázy so stechiometrickým vzorcom AB2 kde atómy typu A sú usporiadané tak ako v diamantovej (Pearsonov symbol cF8, strukturbericht označenie A4), hexagonálnej diamantovej (hP4,prototyp -hexagonálny diamant) alebo moissanitovej (hP8, prototyp CSi) štruktúre a atómy typu B vytvárajú okolo atómov typu A tetraédre . Medzi prototypy Lavesových fáz sa však zaraďuje aj trojprvková fáza Mg0.5Sn0.5Cu2 – ide o modifikáciu fázy MgCu2
Prototypy Lavesových fáz.
Lavesové fázy patria medzi tzv. topologicky tesne usporiadané fázy. Topologicky tesne usporiadané fázy sú také, ktoré vytvárajú tesne usporiadané roviny atómov, tie sú však od seba navzájom relatívne ďaleko .
"Spomínaná fáza" Mg0.5Sn0.5Cu2 sa označuje ako C15b
Most Milenijum

Most Milenijum je zavesený most cez rieku Morača v meste Podgorica v Čiernej Hore. Spája Bulvár Ivana Crnojevića v centre mesta s husto osídlenými novšími štvrťami na jeho okraji, pričom odľahčil ostatné mosty.
Most navrhil Mladen Ulićević, profesor miestnej stavebnej fakulty. Postavila ho slovinská firma Primorje, 13. júla 2005 začal slúžiť verejnosti na čiernohorský Deň národa. V krátkom čase sa stal jednou z dominánt mesta.
Celý most je dlhý 149 m, jeho pylón sa dvíha do výšky 57 m nad úroveň vozovky. Na mostovku je natiahnutých 12 lán, ďalších 24 je zakotvených na brehu.
Výstavba mosta sa začala v roku 2005, náklady sa vyšplhali na 7 miliónov eur. Autá jazdia v dvoch jazdných pruhoch a peším slúžia dva chodníky, každý po jednej strane mostu.
Zavesený most

Zavesený most je most, ktorý je zložený z jedného alebo viacerých stĺpov, označovaných ako veže alebo pylóny s podpornými tyčami alebo lanami, ktoré držia samotné teleso mostovky. Existujú dve triedy zavesených mostov, podľa toho, ako sú laná pripojené k pylónom.
Prvá kategória (harfový dizajn) je tvorená jednoducho pomocou takmer paralelných lán pripojených k rôznym častiam podporného pylónu, takže výška pripojenia každého lana k veži môže byť podobná ako vzdialenosť medzi pylónom a vozovkou. Druhá kategória (vejárový dizajn), všetky laná sú pripojené k vrcholu pylónu.
Zavesený most je dizajn optimálneho mosta pre dĺžky medzi konzolovým mostom a visutým mostom. Medzi týmito hranicami dĺžky by visutý most vyžadoval priveľa lán, zatiaľ čo konzolový most omnoho viac materiálu.
Zoznam najdlhších zavesených mostov

Toto je zoznam najdlhších zavesených mostov podľa dĺžky hlavného rozpätia.
Jurij Vasilievič Bondarev

Jurij Vasilievič Bondarev (* 15. marec 1924, Orsk, Rusko† 29. marec 2020, Moskva) bol ruský spisovateľ.
Životopis.
Narodil sa na Urale.
Bojoval v 2. svetovej vojne ako delostrelecký dôstojník. 
V rokoch 1945 - 1951 študoval na Gorkého literárnom inštitúte.
Prvú poviedku "Na ceste" uverejnil v roku 1949 v časopise Smena. Roku 1953 vydal prvú zbierku poviedok "Na veľkej ceste" a o tri roky neskôr román "Mladosť veliteľov" z prostredia vojenského učilišťa v prvých povojnových rokoch. 
&lt;br&gt;Úspech mu priniesol až romány "Prápory žiadajú paľbu" z roku 1957 a "Posledné salvy" z roku 1959. Týmito románmi sa vrátil do vojnových rokov a spolu so svojimi vrstovníkmi G. Baklanovom, V. Bogomolovom a ďalšími prozaikmi zobrazil vojnu z pohľadu jednoduchého vojaka, so zdôraznením tragiky ľudských osudov, a vyjadrením hlbokého humanistického protestu proti vojne a nešťastiu ňou spôsobovanej. "Posledné salvy" vyšli v Sovietskom zväze v niekoľkých vydaniach a stali sa podkladom rovnomenného filmu.
&lt;br&gt;Roku 1962 vyšiel v časopise "Novyj mir" ďalší Bondarevov román "Tíšina", venovaný osudom autorovej generácie v prvých rokoch po vojne. Aj tento román bol v roku 1964 sfilmovaný. V tom istom roku Bondarev autor oznámil dokončenie románu "Dvaja", ktorý je voľným pokračovaním "Tíšiny".
Káder Philadelphie Flyers v sezóne 2005/06

V kádri klubu NHL Philadelphia Flyers sa v sezóne 2005-06 objavili nasledujúci hráči:
"Stav k 5. novembru 2005"
Brankári:
Obrancovia:
Útočníci:
Hráči mimo súčasného kádra.
"V tomto zozname sú uvedení hráči mimo súčasného kádra, ktorí odohrali v sezóne 2005/06 za Philadelphiu Flyers aspoň jeden zápas. Stav k 5. novembru 2005."
Grande Arche

Grande Arche de la Fraternité (fr. Veľký oblúk bratstva), skrátene Grande Arche alebo Arche de la Défense je novšia pamätihodnosť Paríža, dokončená v roku 1989 k 200. výročiu Veľkej francúzskej revolúcie. Nachádza sa v štvrti La Défense.
Táto otvorená kocka pokrytá sklom a bielym kararským mramorom pôsobí nielen svojimi jasnými tvarmi, ale i svojimi rozmermi. Jej architektom je "Otto von Spreckelsen" z Dánska. Svojou výškou 110 metrov je dvakrát vyššia ako Víťazný oblúk (50 m) na Etoile a jej váha sa odhaduje na 30 tisíc ton. Pod Grande Arche sa nachádza stanica metra, rýchlodráhy RER a Transilienu. Je postavená na 12 pilieroch zakotvených pod zemou. Vošla by sa pod ňu celá Katedrála Notre-Dame. Pod klenbou sú zaujímavým spôsobom zavesené panoramatické výťahy.
Zoznam geovedných článkov/Í

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
íl.
ÍlÍlovecÍlový minerál
ír.
Írske more