burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Toni Kroos

Toni Kroos (* 4. január 1990, Geifswald, Nemecko) je bývalý nemecký futbalista ktorý hrával za španielsky tím Real Madrid CF a nemeckú reprezentáciu. Väčšinou hrával na pozícií stredného záložníka. Je majstrom sveta z roku 2014. Kroos je považovaný za jediného hráča z bývalého Východného Nemecka, ktorý kedy vyhral Majstrovstvá sveta. Je jedným z piatich hráčov, ktorí vyhrali šesť titulov v Lige Majstrov UEFA.
Úspechy.
Klubové.
Bayer 04 Leverkusen 
FC Bayern München
Real Madrid
Bundesnachrichtendienst

Bundesnachrichtendienst (dosl. "Spolková spravodajská služba"; skr. "BND") je spravodajská služba Nemeckej spolkovej republiky. Vznikla 1. apríla 1956 v Pullach im Isarta neďaleko Mníchova (v pláne je presun do Berlína) a jej riaditeľom je Ernst Uhralu. Jej ročný rozpočet bol v roku 2009 460 miliónov eur.
V roku 2011 unikli podrobné plány budovaného sídla spravodajskej služby v Berlíne.
Sony BMG

Sony BMG bolo americké hudobné vydavateľstvo založené v roku 2004.
Názov labelu označuje zlúčenie Sony Music Entertainment a "Bertelsmann Music Group", ku ktorému došlo 5. augusta 2004. Sony BMG patrilo medzi štyri najmocnejšie hudobné vydavateľstvo s najväčším podielom na trhu. Vlastnilo dcérske spoločnosti, napr. Arista Records, Columbia Records, Epic Records, RCA Records alebo "GOOD Music", nezávislý label založený Kanye Westom.
U Sony BMG vydávali stovky významných hudobníkov, napr. Michael Jackson, Foo Fighters, alebo Rage Against the Machine. 
Asi v roku 2010 Sony predalo podiel spoločnosti BGM a ďalej už vystupuje len ako "Sony".
Štíhlicovité

Štíhlicovité (Berytidae) sú čeľaď bzdôch (Heteroptera), na Slovensku zastúpená 14 druhmi. Celosvetovo je známych okolo 150 druhov.
Antipatros z Milétu

Antipatros ("Antipatros") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 388 pred Kr.
Antipatros, syn Kleinopatra z Milétu, zvíťazil v boxe dorastencov na 98. olympijských hrách. V Olympii sa box (pygmé) dorastencov zaviedol na 41. hrách v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Socha olympionika Antipatra stála kedysi v olympijskej Altide. Ešte v druhom storočí si ju mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý o tom zaznamenal: "„Vedľa sochy Thrasybúla stojí Éliďan Timosthenes, ktorý si odniesol víťazstvo za beh na stadion medzi chlapcami, a milétsky Antipatros, syn Kleinopatrov, ktorý premohol chlapcov - pästných zápasníkov. Syrakúzania, prinášajúci do Olympie obetné dary od Dionysia, sa pokúsili podplatiť Antipatrovho otca, aby prehlásil, že syn pochádza zo Syrakúz. Antipatros si ale ani trochu necenil dary tyrana, sám sa prehlásil za Miléťana a nechal na sochu uviesť milétsky pôvod, a to, že prvý z Iónov venoval do Olympie sochu. Antipatrovu sochu vytvoril Polykleitos... “"
Typológia politicko-administratívnych vzťahov

Politicko-administratívne vzťahy skúmajú postavenie volených politických elít voči menovaným úradníkom v politických systémoch. Tieto vzťahy ovplyvňujú tvorbu verejnej politiky v krajinách. Jednu z typológií modelov politicko-administratívnych vzťahov zadefinoval americký politológ Guy Peters. Ten zostavil typológiu piatich modelov.
Formálno-legálny model.
Formálno-legálny model (v angl. "formal-legal model") je modelom, v ktorom úradníci priamo vykonávajú a implementujú politiku, ktorú tvoria politici. Bol vyvinutý v Spojených štátoch amerických. Podľa Petersa je to model, ktorý slúži ako normatívny štandard, voči ktorému porovnávame ostatné modely politicko-administratívnych vzťahov, ktoré ponúkajú skutočnú interakciu medzi politikmi a úradníkmi. Úradníci do tvorenej politiky nezasahujú, majú na starosti implementáciu, prípadne upozorňujú na chyby, ktoré môžú politici upraviť. V tomto modeli sú obe strany so svojou úlohou stotožnení.
Model dedinského života.
Model dedinského života (v angl. "village life model") je model, v ktorom obe strany, aj politici, aj úradníci spolupracujú. Charakterizuje ho spoločný záujem a snaha o dosiahnutie spoločných cieľov. Hlavným motivačným prostriedkom pre obe strany je udržanie stálych vládnych štruktúr.
Model funkčného dedinského života.
Model funkčného dedinského života (v angl. "functional village life model") je rozšírením modelu dedinského života. Podľa Petersa sa v tomto modeli politici a úradníci nezdružujú len podľa straníckych preferencií ako je to u predchádzajúceho modelu, ale najmä podľa sektorových, funkcionálnych preferencií. To znamená, že napríklad politik z ministerstva je schopný nájsť lepšiu formu kooperácie s úradníkom, ktorý preňho pracuje ako s ministrom tej istej vlády. Konflikty medzi jednotlivými policy sektormi môžu vznikať pre rozpočty, personálne obsadenie či legislatívnu moc.
Adverzný model.
Ako už názov napovedá, v adverznom modeli (v angl. "adverse model") stoja politici na opačnej strane spektra ako úradníci, sú teda vnímaní ako súperi. V tomto modeli sa nedá hovoriť o stotožnenosti so svojou úlohou ako pri formálno-legálnom modeli. Zdrojom súboja medzi oboma stranami nie je okruh pôsobnosti, ale najmä čo najväčší zisk a kontrola vplyvu v organizácii. Peters hovorí, že v tomto modeli úradník neposlúcha rozkazy politika, ale radšej rieši problém podľa svojho uváženia, resp. sa riadi tým, čo je podľa neho najlepšie.
Administratívno-štátny model.
Administratívno-štátny model (v angl. "administrative state model") reflektuje stav, v ktorom je rozhodovací proces vlády výrazne ovplyvnený administratívnymi štruktúrami. Predpokladom tohto modelu je, že exekutívy v súčasných moderných demokraciách nemajú dostatok personálnych štruktúr na to, aby zvládli zaťaženie, ktoré je na ne kladené a preto ostáva na ramenách úradníkov. Pomocou rôznych procedúr potom majú byrokrati väčšiu moc, ktorou môžu zasahovať do zrýchlenia, spomalenia alebo zrušenia tvorby policy.
Tabuľkové zhrnutie.
Tab. PETERS, G.: Characteristics of the models; Politicians and bureaucrats in the politics of policy-making, p. 166
Majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien 1988

Majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien 1988 boli v poradí 2. majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien, ktoré organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v siedmich francúzskych mestách: Bonneval, Dreux, Chartres, Château des Vaux, Mainvilliers, Vernouillet a Vernoviller, v dňoch od 26. októbra1. novembra 1988, za účasti 10 tímov. Nováčikmi C turnaja boli družstvá Belgicka, Grécka, Holandska a domáceho Francúzska. Na turnaji zvíťazilo . 
Tento turnaj slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta B kategórie 1989, ktoré organizovalo Dánsko. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien 1991

Majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien 1991 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta C kategórie v hádzanej žien, ktoré organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v dvoch talianskych mestách: Cassano Magnago a Mortara, v dňoch od 13.23. marca 1991, za účasti rekordných 13 tímov. Nováčikmi C turnaja boli družstvá Česko-Slovenska, Izraela, Maďarska a Turecka. Na turnaji zvíťazilo .
Tento turnaj slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta B kategórie 1992, ktoré organizovala Litva. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev. Bol to zároveň posledný turnaj MS C kategórie; od roku 1995 prebrala úlohu kvalifikácie na MS opäť európska kvalifikácia.
University of Hawaiʻi

University of Hawaiʻi (dosl. "Havajská univerzita") je americká verejná vysoká škola v Honolulu v štáte Havaj.
Založená bola v roku 1908 a v súčasnosti na nej študuje vyše 50 000 študentov.
Bolero

Bolero môže byť:
Ázijská kvalifikácia vo vodnom póle na LOH 2016

Ázijská kvalifikácia vo vodnom póle na LOH 2016 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo vodnom póle na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizovala Ázijská plavecká federácia (AASF). Konala sa v meste Fo-šan, v Číne v dňoch od 16.20. decembra 2016, za účasti 5 mužských a 2 ženských tímov. Dejiskom podujatia bol multišportový štadión Century Lotus Stadium. Na olympijský turnaj postúpili iba víťazné družstvá z oboch kategórií. Na turnaji zvíťazili u mužov a u žien.
Evanston

Evanston môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2015

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2015 boli v poradí 5. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa v dňoch od 15.20. decembra 2015 v Canelones, v Uruguaji, za účasti 6 tímov. Z turnaja sa odhlásili družstvá Ekvádoru, Venezuely, Brazílie a už po vyžrebovaní zápasov pre ekonomické dôvody aj družstvo Bolívie. Uruguaj organizoval ženský juhoamerický šampionát prvýkrát, v roku 2008 však hostil mužský kontinentálny šampionát, v Montevideo. Dejiskom zápasov bola aréna Gimnasio Sergio Matto. Pri neúčasti predchádzajúceho štvornásobného majstra z získala titul , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim . Pre oboch finálových súperov to boli ich najlepšie umiestnenia, ktoré dosiahli na tomto podujatí; pre Uruguaj a bronzové tiež prvá medaila.
Danila Valierievič Kozlovskij

Danila Valerievič Kozlovskij ( * 3. máj 1985, Moskva, Sovietsky zväz) je ruský filmový a divadelný herec, režisér a model.
Život a kariéra.
Danila Kozlovskij sa narodil v Moskve. Jeho matka Nadežda Zvenigorodskaja je divadelná herečka a jeho otec, Valerij Kozlovskij bol profesorom na Moskovskej štátnej univerzite so špecializáciou na marketing a masové komunikácie. Má staršieho brata Jegora a mladšieho brata Ivana. Od mladého veku navštevoval hudobnú školu, učil sa hrať na saxofón. 
V roku 1996 bol prijatý do Kronshtadt námornej vojenskej školy, ktorú navštevoval až do ukončenia štúdia v roku 2002. Po promócii imatrikuloval na Saint Petersburg State Theatre Arts Academy, pod vedením Leva Dodina. Počas svojho štvrtého roka debutoval na scéne Theatre de l'Europe, hral úlohu Edgara v hre Kráľ Lear (2006). Rola mu priniesla jeho prvé divadelné ocenenie: zvláštnu cenu odbornej rady "Golden SOFIT" (top-hodnotená divadelná cena v Petrohrade) pre najlepší debut.
V rovnakom roku tiež získal jeho prvý film ocenenie - "White Elephant Award" za najlepšiu hlavnú úlohu (vo filme Garpastum, 2006). Získal cenu "Golden Eagle Award" za "Dukhless" (2012, nominácia "Best Cinema").
Edinburgh (rozlišovacia stránka)

Edinburgh môže byť:
Puerto Iguazú

Puerto Iguazú je mesto v provincii Misiones na úplnom severovýchode Argentíny na spoločných hraniciach s Paraguajom a Brazíliou. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 41 062 obyvateľov. Mesto bolo založené v roku 1901. Nachádza sa 17 km od vodopádov Iguaçu, čo vytvára z Puerto Iguazú významné turistické centrum oblasti. Práve turizmus je najdôležitejšou ekonomickou oblasťou mesta.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1965

Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1965 bola európska kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1965, ktorú organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Zúčastnilo sa jej 11 európskych a 1 ázijské družstvo, ktoré súťažili o 5 postupových miest na záverečný turnaj v piatich dvojiciach play-off. Prebiehala od 28. januára do 7. októbra 1965.
Priamy postup.
Z Európy priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz MS 1962:
Holendry

Holendry () je sídlisko na Ukrajine v Kalynivskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 307 obyvateľov.
Indiana University Bloomington

Indiana University Bloomington (IUB) je americká štátna univerzita v Bloomingtone v Indiane. Bola založená v roku 1820. V roku 2014 mala 42 566 študentov. 
Univerzita je najdôležitejším miestom indiánskeho univerzitného systému do ktorého patria okrem centra v Bloomingtone školy v Richmonde, Kokomo, Gary, South Bend a New Albany. V Indianapolise a vo Fort Wayne má spoločné areály s Purdue University.
Patrí k najlepším univerzitám v USA a spolu s renomovanými fakultami "Kelley School of Business", "Jacobs School of Music" a "Maurer School of Law". Je členom "Association of American Universities", asociácie severoamerických výskumných univerzít založenej v roku 1900.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1968

Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1968 bola európska kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na "Majstrovstvách sveta žien 1968", ktorú organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Zúčastnilo sa jej 10 európskych družstiev, ktoré súťažili o 5 postupových miest na finálový turnaj v piatich dvojiciach play-off. Prebiehala od 14. januára do 23. marca 1968.
Finálový turnaj.
Majstrovstvá sveta 1968, ktoré sa mali konať v novembri v Sovietskom zväze sa nakoniec neuskutočnili. IHF ich suspendovala kvôli vpádu vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska. Na turnaji MS sa malo predstaviť spolu 9 družstiev, Japonsko ako jediné neeurópske. Sovietsky zväz v decembri toho istého roku zorganizoval hádzanársky turnaj žien pod názvom "Silnejší ako majstrovstvá sveta", na ktorom sa predstavilo 6 družstiev Východného bloku.
Priamy postup.
Z Európy malo postúpiť družstvo hostiteľskej krajiny, víťaz MS 1965 a vyžrebovaná NSR:
Kalynivka Druha

Kalynivka Druha () je sídlisko na Ukrajine v Kalynivskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 253 obyvateľov.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1971

Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1971 bola európska kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1971, ktorú organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Zúčastnilo sa jej 10 európskych družstiev, ktoré súťažili o 5 postupových miest na záverečný turnaj v piatich dvojiciach play-off. Prebiehala od 8. apríla do 9. mája 1971.
Priamy postup.
Z Európy priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 2 najlepšie družstvá z MS 1965:
Timosthenes z Élidy

Timosthenes alebo Timosthenés ("Timosthenes", iný prepis: "Timosthenés") bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 300 pred Kr.
Timosthenes z Élidy bol na 120. olympijských hrách v roku 300 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion. V Olympii túto disciplínu zaradili do programu hier v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Polyneikes z Élidy.
Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, zaznamenal, že v olympijskej Altide videl sochu olympionika Timosthena. Stála pri sochách veštca Thrasybúla a Miléťana Antipatra, olympijského víťaza v boxe dorastencov. Jeho socha bola dielom Sikyónčana Eutychida, žiaka sochárskeho majstra Lysippa.
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1973

Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1973 bola európska kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1973, ktorú organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Zúčastnilo sa jej 10 európskych družstiev, ktoré súťažili o 5 postupových miest na záverečný turnaj v piatich dvojiciach play-off. Prebiehala od 27. februára do 15. apríla 1973.
Priamy postup.
Z Európy priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 4 najlepšie družstvá z MS 1971:
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975

Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1975 bola európska kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1975, ktorú organizovala Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Zúčastnilo sa jej 14 európskych družstiev, ktoré súťažili o 7 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich dvojiciach play-off. Prebiehala od 15. februára do 16. marca 1975.
Priamy postup.
Z Európy priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz MS 1973:
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1978

Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1978 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1978, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Zúčastnili sa jej iba 3 ázijské družstvá, ktoré súťažili o jediné postupové miesto na záverečný turnaj. Prebiehala v júni 1978.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1982

Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1982 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien pre účasť na Majstrovstvách sveta 1982, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Zúčastnili sa jej iba 3 ázijské družstvá, ktoré súťažili o jediné postupové miesto na záverečný turnaj. Prebiehala v dňoch od 25. do 30. mája 1982 v Jokohame a Tokiu, v Japonsku.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2004

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2004 boli v poradí 2. majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa v dňoch od 12.16. mája 2004 vo Volgograde, v Rusku, za účasti 6 tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť aj . Nováčikmi turnaja boli družstvá Arménska, Belgicka a Katalánska. Titul obhájilo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Turnaj mal slúžiť zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na plánované prvé Majstrovstvá sveta AMF žien, ktoré sa mali uskutočniť v decembri 2005 v Austrálii alebo Španielsku. Malo sa na ne kvalifikovať 5 družstiev, MS sa však neuskutočnili.
Eupolemos z Élidy

Eupolemos alebo Eupolis ("Eupolemos, Eupolis") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 396 pred Kr.
Eupolema z Élidy korunovali v Olympii na 96. hrách olivovým vencom z posvätnej olivy "Darkyne krásnych vencov" (Kallistefanos) za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Eupolema je uvedený v zozname olympijských víťazov od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Meno olympijského víťaza Eupolema uvádza aj papyrus ("P.Oxy.XXIII 2381") objavený na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Tento papyrusový fragment publikovaný v roku 1956 britským klasickým filológom a papyrológom Edgarom Lobelom, uvádza mená olympijských víťazov z 96. olympijských hier (z piatich olympionikov sú v úplnom znení čitateľní len dvaja). Eupolemos je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v prvom riadku. 
Staroveký cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal olympijské víťazstvo Eupolema v súvislosti s datovaním požiaru, ktorý zničil chrám bohyne Atény v arkádskom meste Tegea: „"Starú svätyňu Atény menom Alea dal Tegejčanom zhotoviť Aleos. V neskorších dobách postavili Tegejčania bohyni veľkú a pozoruhodnú svätyňu. Tú starú budovu zničil do základov náhly požiar v dobe Diofanta, archonta v Aténach, t. j. v druhom roku deväťdesiatej šiestej olympiády (r. 395 pred Kr.), v ktorej v stádiu zvíťazil élidský Eupolemos“"
Juraj Buchholtz (1643)

Juraj Buchholtz, Georgius Buchholtz, Georg Buchholtz, (* 1. máj 1643, Sabinov† 11. máj 1724, Veľká Lomnica) bol slovenský evanjelický kňaz, senior spišských miest, literát, horolezec a notár. Zanechal po sebe prvý známy opis horolezeckého výstupu na Slavkovský štít. Jeho synom bol Juraj Buchholtz - polyhistor a astronóm a Jakub Buchholtz - kožušník a výskumník v oblasti Vysokých Tatier.
Život a dielo.
Navštevoval evanjelickú školu v Sabinove, v Spišskom Podhradí (16561661), Spišských Vlachoch. Ešte počas štúdií prijal praktikantské miesto v Matejovciach. V Spišských Vlachoch dostal miesto učiteľa. Neskôr pôsobil v tomto povolaní v Banskej Štiavnici, ako riaditeľ a mestský notár v Dobšinej a v Spišskej Sobote. Tu ho poverili 17. júna 1671 funkciou rektora na škole a zverili mu úrad tajomníka grófa 13 spišských miest, zálohovaných Poľsku. Neskôr zastupoval kazateľa. Odolal lákavým ponukám na miesto ústredného riaditeľa miestnych škôl v Poprade, Veľkej, Strážach, Matejovciach, na miesto tajomníka poľského miestodržiteľa v Starej Ľubovni a neprestúpil na katolícku vieru. 
V roku 1675 ho postavili pred súd v Starej Ľubovni, prepustili na kauciu, ktorú zložil gróf 13 spišských miest. Na učiteľské a notárske miesto v Spišskej Sobote sa nesmel vrátiť. V roku 1678 prišiel do Matejoviec a štyri roky cestoval po svete ako obchodný zástupca matejovskej firmy Jána Lányiho. V rokoch 16821688 účinkoval na opustenej evanjelickej fare v Batizovciach. Po porážke Tőkőlyho stavovského povstania bol od septembra 1688 slovenským a nemeckým diakonom v Kežmarku a od decembra 1705 farárom, neskôr seniorom a hlavným dekanom vo Veľkej Lomnici. Zastával úrad seniora Bratstva 24 spišských miest.
Bol autorom diel s náboženským a historickým obsahom. V rukopise uloženom v knižnici Národného múzea v Budapešti je uložený jeho rukopis "Das weit und breit Erschollene Ziepser - Schnee - Gebürg" z roku 1719, kde podáva podrobný opis Vysokých Tatier a rozpráva o výstupe na Slavkovský štít v roku 1664, keď bol študentom v Matejovciach. Táto túra nepredstavuje len prvý známy výstup na Slavkovský štít, ale aj prvú presne lokalizovanú tatranskú vrcholovú túru vôbec. Buchholtzova autobiografia "Historischer Geschlechtsbericht" z roku 1704, ktorá bola vydaná o dve storočia neskôr obsahuje údaje o Vysokých Tatrách. V kostole vo Veľkej Lomnici má pamätnú tabuľu.
S manželkou Zuzanou Štefániovou mal päť detí – Juditu (* 1686† 1698), Máriu (* 1687† 1710), Juraja (* 1688† 1737), Jána (* 1692† 1698) a Jakuba (* 1696† 1758).
Externé odkazy.
[[Kategória:Slovenskí evanjelickí kňazi]]
[[Kategória:Slovenskí spisovatelia]]
[[Kategória:Slovenskí notári]]
[[Kategória:Príslušníci zemianskeho stavu]]
[[Kategória:Slovenskí horolezci]]
[[Kategória:Uhorské osobnosti]]
[[Kategória:Osobnosti zo Sabinova]]
Juraj Buchholtz (1688)

Juraj Buchholtz ("Georgius Buchholtz", "Georg Buchholtz"; * 3. november 1688, Kežmarok† 3. august 1737, Kežmarok), osobnosť UNESCO, syn Juraja Buchholtza (1643 – 1724) a jeho manželky Zuzany. Bol polyhistor, astronóm, ktorý pôsobil na evanjelickom lýceu v Kežmarku. Zasvätil svoj život výskumu sústav jaskýň na Slovensku a propagácii vedeckých poznatkov z výskumov v oblasti Vysokých Tatier. Prvý zakreslil panorámu Vysokých Tatier, cenné sú jeho speleologické a astronomické pozorovania a výskumy, člen vedeckých spoločností vo Vroclave a Lipsku.
Život a dielo.
Študoval v Rožňave a Kežmarku, v rokoch 1708 1713 absolvoval štúdium teológie v Gdansku, Greifswalde, Lipsku a Wittenbergu. Po ukončení štúdií roku 1714 sa stal Buchholtz rektorom ev.a.v. artikulárnej školy v Paludzi a v rokoch 17221728 bol rektorom ev.a v. školy v Kežmarku. Pobyt v Kežmarku využil nielen na vzdelávanie detí, ale aj na skúmanie prírody. Autor viacerých štúdií o lososoch v rieke Poprad a v Dunajci, o liečivých prameňoch vo Vyšných Ružbachoch o Demänovských jaskyniach. Skúmal a zakreslil aj Silickú Ľadnicu, i Domicu. Mapu Demänovskej jaskyne urobil ako prvú na Slovensku. Matej Bel ju v roku 1723 uverejnil vo svojom diele "Hungariae antiquae et novae prodromus" (Posol starého a nového Uhorska). Napísal štúdiu o charaktere vetrov vo Vysokých Tatrách. Išiel v stopách svojho otca Juraja Buchholtza staršieho, uskutočňoval krátke i dlhšie vychádzky do Vysokých Tatier. Bádal spolu so študentmi po tajomstvách Zeleného plesa. 
Keď pôsobil v Paludzi, stal sa dobrým znalcom Západných Tatier. Bol to on, ktorý v najväčšej miere informoval Mateja Bela o týchto horách. So svojimi študentmi sa vybral v roku 1724 do Belianskych Tatier a k Zelenému plesu pod Jastrabou vežou. Túto vysokohorskú túru opísal v "Relation von der Carpathischen Reise" v Annales physico–medicorum, Breslau 1725. V archíve kežmarského lýcea je zoznam školských úloh, ktoré dal Buchholtz roku 1736 svojim žiakom. Mali opísať príčiny výstupov na tatranské štíty. Buchholtz je autorom prvej známej panorámy Tatier. Ide o ceruzkou kreslený pohľad na hory od Veľkej Lomnice z roku 1717 s podrobnou legendou.
Buchholtz sa venoval aj astronómii. Pozoroval slnečné a mesačné úkazy. Svoje poznatky uverejnil v rokoch 1723 – 1726 vo Vroclavských análoch "Sammlung von Natur und Medizin - wie auch hierzu gehörigen Kunst und Literatur - Geschichten". Tu pravidelne uverejňoval svoje meteorologické pozorovania. Počas rokov 1723 1726 uverejnil vo Vroclavských análoch vyše 50 článkov, s pozoruhodnými zaujímavosťami. Napríklad, napísal, že 1. marca a 14. júna 1726 bolo v Kežmarku vidieť dve slnká, 29. januára 1724 bolo na celom Spiši zemetrasenie s dvoma otrasmi. 
Bol aj literárne činný. Písal latinské, nemecké i slovenské verše, pre svojich študentov napísal divadelnú hru. S manželkou Alžbetou Platty (Plathy) mal syna Pavla.
Po Buchholtzovi Uhorský karpatský spolok pomenoval "Zbojnícke plesá". Po roku 1918 však názov zapadol do zabudnutia. Meno Juraja Buchholtza je zapísané na zozname osobností UNESCO.
Diofantos

Diofantos ("Diofantos", ) môže byť:
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2007

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2007 boli v poradí 3. majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa v dňoch od 12.16. decembra 2007 v Luhačoviciach, v Česku, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť až 9 družstiev, medzi nimi aj Taliansko, Bielorusko, Katalánsko, Belgicko a Francúzska. Nováčikmi turnaja boli družstvá Česka, Litvy a Slovenska. Zápasy sa hrali v "Športovej hale Radostova". Titul získalo domáce , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred obhajcom titulu z a .
Alzon

Alzon môže byť:
Río de la Plata

Río de la Plata(v slovenských textoch buď zastarano alebo nepresne: "Rio de la Plata"; v španielčine dnes: "Río de la Plata", v španielčine do 70. rokov 19. stor. aj: "Rio de la Plata", doslova: „rieka striebra, strieborná rieka“) môže byť:
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2009

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2009 boli v poradí 4. majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa v dňoch od 8.12. decembra 2009 v Paczkówe, v Poľsku, za účasti rekordných 7 tímov. Pôvodne sa malo predstaviť 8 tímov, účasti sa ale zrieklo Belgicko. Nováčikmi turnaja boli družstvá Bulharska, Galície a domáceho Poľska. Svoj tretí titul získalo . Stalo sa tak po diskvalifikovaní jeho finálového súperaGalície, ktorého hráčky si pred samotným stretnutím odmietli prezliecť dres.
Turnaj mal zároveň slúžiť ako kvalifikácia európskych družstiev na plánované druhé "Majstrovstvá sveta 2010", ktoré sa mali uskutočniť v Argentíne. Malo sa na ne kvalifikovať 5 najlepších družstiev, MS sa však neuskutočnili.
Výsledky.
Play-off.
Finále.
Galícia bola diskvalifikovaná.
Sojuz TMA-19M

Sojuz TMA-19M bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 15. decembra 2015 Sojuz vyštartoval z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravil troch členov Expedície 46. Kozmická loď slúžila u ISS ako záchranná loď až do 18. júna 2016, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu.
Sojuz TMA-19M vyštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur dňa 15. decembra 2015 o 11:03:09,328 svetového času (UTC). Približne po deviatich minútach od štartu bol navedený na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 200,75 – 253,08 km. Po šiestich hodinách letu sa v ten istý deň o 17:33:26 UTC pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), pričom kvôli problému s automatickým systémom približovania musel Jurij Malenčenko prevziať manuálne riadenie, čím sa spojenie s ISS oneskorilo o 10 minút. Posádka prešla na stanicu o 19:58 UTC a zapojila sa do práce Expedície 46.
Dňa 18. júna 2016 o 05:52:33 UTC sa tá istá trojica kozmonautov odpojila od Medzinárodnej vesmírnej stanice a v ten istý deň o 09:15:06,3 UTC úspešne pristáli v kazašskej stepi, 155 kilometrov juhovýchodne od Džezkazganu. Veliteľ Sojuzu TMA-19M, Jurij Malenčenko, si pri tomto svojom už šiestom a zároveň poslednom lete pripísal aj rekord v celkovom počte strávených dní vo vesmíre, ktorých má na konte 827,4, čím sa zaradil na druhé miesto po kozmonautovi Gennadijovi Padalkovi.
Ďatelinová ulica (Bratislava)

Ďatelinová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Vznikla v 60. rokoch 20. storočia pri budovaní sídliska Trávniky. Je pomenovaná podľa ďateliny.
Papraďová ulica

Papraďová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Je pomenovaná podľa paprade.
Vznikla v 60. rokoch 20. storočia pri budovaní sídliska Trávniky.
Šalviová ulica (Bratislava)

Šalviová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Je pomenovaná podľa rastliny šalvia. 
Vznikla v 60. rokoch 20. storočia pri budovaní sídliska Trávniky. Nachádzajú sa tu 6 a 9-poschodové panelové domy a desať rodinných domov. V centre ulice sídli Materská škola Šalviová 5, malá kaviareň a kaderníctvo. V budove na čísle 1 do roku 2014 sídlilo Rádio Viva, od roku 2019 je tu Rodinné plavecké centrum, kde sa učia plávať malé deti.
Sojuz TMA-20M

Sojuz TMA-20M bola ruská kozmická loď typu Sojuz, ktorá vyštartovala 18. marca 2016 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 47. Následne zostala u ISS ako záchranná loď až do septembra 2016, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem. Išlo o posledný let kozmickej lode Sojuz TMA-M, ktorá bola nahradená modernizovanou verziou Sojuz MS.
Priebeh letu.
Sojuz TMA-20M vyštartoval pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur dňa 18. marca 2016 o 21:26:38,355 svetového času (UTC). Približne po deviatich minútach od štartu bol navedený na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 198,52 – 245,30 km. Po takmer šiestich hodinách letu sa 19. marca o 03:09:58 UTC pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Poisk na Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Posádka potom prešla na stanicu a zapojila sa do práce Expedície 47.
Sojuz sa od vesmírnej stanice odpojil dňa 6. septembra 2016 o 21:51:31 UTC. Po vyše 3 hodinách od odpojenia od ISS, 7. septembra o 01:13:35,0 UTC, úspešne pristál v kazašskej stepi, juhovýchodne od Džezkazganu. Astronaut, Jeffrey Williams, sa pri tomto lete stal rekordmanom v súhrnnej dĺžke pobytu vo vesmíre medzi americkými astronautmi.
Vyšné Furkotské pleso

Vyšné Furkotské pleso (, , ) je trochu na sever od Nižného Furkotského plesa, za mohutným skalným hrbom v dolnej časti Furkotskej doliny vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa v nadmorskej výške , plocha , hĺbka 
Názov.
Nižné i Vyšné Furkotské pleso je pomenované podľa polohy vo Furkotskej doline. Tá dostala názov, pravdepodobne, podľa „frkotajúceho“ potoka.
Zaujímavosť.
V mnohých tatranských plesách žijú živočíchy, napríklad ryby, ale len v niektorých sa vyskytujú tzv. glaciálne relikty, ktoré sa do Tatier dostali zo severu v dobe ľadovej. Napríklad vo Vyšnom Furkotskom plese žije ráčik žiabronôžka severská ("Branchinecta paludosa", na Slovensku by mala niesť meno žiabronôžka slovenská ("Chirocephalus slovacicus")), 2–3 cm dlhý, ktorý sa dnes vyskytuje len v škandinávskych vodách pri polárnom kruhu, napríklad v oblasti ostrova Nová zem ale i v oblasti Grónska. Jeho populácia je roztrúsená v severných vodách Severného ľadového oceánu. Vo Vysokých Tatrách ho zistil profesor S. Hrabě v roku 1933. Tohto zaujímavého tvora v Tatrách po prvý raz zistil profesor Wierzejski v roku 1881 v "Dwoistom Stawe Gąsienicowom". Tento živočích môže žiť len v plytkých jazerách, ktoré v zime zamŕzajú až na dno. Po vyliahnutí mladá žiabronôžky po 20 – 30 dňovom larválnom štádiu dosahuje koncom júla pohlavnú zrelosť a potom už len 30–45 dní jej zostáva čas na reprodukciu. Vajíčka, ktoré nakladie, prežívajú zimu pod ľadom v pôde, ktorá je premrznutá. Zamrznutá voda až po dno a premrznutá pôda pomáhajú zamedziť výskytu rýb a kôrovcov, ktoré by mohli ľahko zničiť celú populáciu.
Pohár majstrov vo florbale

Pohár majstrov vo florbale () je najvyššia európska klubová súťaž vo florbale, ktorú riadi Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Súťaž sa organizuje od roku 2011 v mužskej i ženskej kategórii a prebieha každoročne. Aktuálnym držiteľom pohára v mužskej kategórii je švédsky klub IBF Falun. 
Víťaz získava sumu 10 000 CHF, zdolaný finalista 5 000 CHF.
Polykleitos Mladší

Polykleitos ("Polykleitos") bol starogrécky sochár a architekt v 4. stor. pred Kr. 
Bol známy ako sochársky majster, ale preslávil sa hlavne ako staviteľ divadla v Epidaure, ktoré je dokonalé harmóniou svojich rozmerov.
Biografia.
O Polykleitovi je známe len to, že bol pravdepodobne vnukom Polykleita, slávneho sochára z Argu, pôsobiaceho v 5. stor. pred Kr. Podobne ako Polykleitos z Argu tvoril predovšetkým sochárske diela atlétov, ale v tejto tvorbe zostal v tieni svojho významného predka. Preslávil sa hlavne ako architekt.
Sochárske diela.
Zo sochárskej tvorby Polykleita Mladšieho sa nič nezachovalo. K jeho sochárskym dielam je možné zaradiť sochy atlétov zo 4. stor. pred Kr., ktorých mu pripisuje staroveký autor Pausanias. Boli to sochy olympijských víťazov Antipatra z Milétu, víťaza v boxe dorastencov v roku 388 pred Kr., Rhersilocha z Korkyry, víťaza v boxe dorastencov v roku 372 pred Kr. a Agénora z Téb, víťaza v zápasení dorastencov v roku 360 pred Kr., umiestnených v olympijskej Altide. 
Architektonické diela.
Polykleitove divadlo v Epidaure je jedno z najslávnejších gréckych divadiel. Jeho tvorcu preslávilo najmä dokonalé architektonické riešenie a výborná akustika. Svojou architektonickou krásou nadchlo aj cestovateľa Pausania, ktorý o ňom zaznamenal: „"V posvätnom okrsku majú Epidaurčania divadlo, ktoré si podľa môjho úsudku najviac zasluhuje pozornosti. Rímske divadlá síce prekonajú všetky ostatné teatrálnou vybavenosťou, veľkosťou potom to arkádske v Megalopole. Ktorý však staviteľ by mal odvahu súťažiť s Polykleitom, pokiaľ ide o súlad a krásu? Polykleitos bol totiž ten, kto vytvoril ako toto divadlo, tak i okrúhlu budovu Tholos."“ Polykleitovu stavbu zvanú Tholos postavili v rokoch 360 – 330 pred Kr. a pre svoju umeleckú výzdobu ju pokladali za jednu z najkrajších gréckych stavieb. Účel tejto stavby nie je zatiaľ jasný. Divadlo v Epidaure považovali v čase vlády rímskeho cisára Hadriána za najkrajšie na svete. 
V prípade divadla v Epidaure sa nedá hovoriť len ako o troskách či zvyškoch, lebo po rekonštrukcii ľavého krídla sa v ňom dodnes konajú predstavenia. Má tvar kamennej podkovy a leží na juhovýchodnom zalesnenom svahu pri Epidaure. Ako aj v minulosti tak i dnes sa do neho zmestí 14 000 divákov. Divákov okrem harmónie jeho tvaru upúta aj kruh na zemi javiska, ktorý znázorňuje pôdoris gréckeho divadla, ako ho opisuje Vitruvius: „"ku kruhu orchestry (miesta na spievanie a tancovanie) prilieha obdĺžniková skéné (budova), uzavierajúca polkruh dolných sedadiel hľadiska čiže divadla."“ Polykleitos v ňom dosiahol takú akustiku, že škrtnutie zápalky na javisku počuť aj v najvyššom päťdesiatom piatom rade.
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2011

Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2011 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa v dňoch od 6.10. decembra 2011 v Prahe, v Česku, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť 6 tímov; Belgicko však svoju účasť odrieklo. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Francúzska. Zápasy sa odohrali v aréne Arena Sparta, ktorá má kapacitu 3 000 miest. Svoj druhý titul získalo domáce , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred obhajcom titulu z a .
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na majstrovstvá sveta AMF 2013, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovali sa ne 4 najlepšie družstvá.
Alleröd

Alleröd bol posledný teplejší paleoklimatický výkyv zo sklonku pleistocénu.
Datovanie:
Charakteristika.
V tomto období došlo k rozšíreniu najskôr brezových a neskôr borovicových lesov a tundry ustúpili na sever a severozápad.
Sófrón

Sófrón alebo Sofrón ("Sófrón") môže byť:
Sojuz T-8

Sojuz T-8 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz T-8 vyštartoval 20. apríla 1983 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 7. Keďže sa nevyklopila anténa systému IGLA, nemohlo dôjsť k spojeniu so stanicou a let musel byť predčasne ukončený.
Erteböllská kultúra

Erteböllská kultúra bola mezolitická kultúra, pomenovaná podľa nahromadeniny morských mušlí na Jutskom polostrove v Dánsku.
Datovanie (zdroje sa rôznia):
Charakteristika.
Základom hospodárstva ľudu erteböllskej kultúry bol lov, zber a výrazný rybolov, ktorý dokladajú nálezy sietí, udíc a nepriamo aj drevené pádla. V kamennej industrii prevládajú sekery s čiastočne zabrúseným ostrím zo žuly, ruly alebo porfyritu.
Humber Bridge

Humber Bridge je visutý cestný most v blízkosti anglického mesta Kingston upon Hull.
Most preklenuje Humber (estuár riek Trent a Ouse) a podľa neho bol aj pomenovaný. Výstavba bola začatá v júli 1972 na južnej strane estuáru. Severný pylón bol dokončený v máji 1974 a južný v marci 1976; po dokončení sa severný pylón stal najvyšším mostným pylónom v krajine (prekonal pylóny mosta Forth Road Bridge). Oba pylóny sú vysoké. Most bol dokončený v roku 1981 a oficiálne otvorený Kráľovnou Alžbetou II. 17. júla toho roku.
Celková dĺžka mosta je a dĺžka hlavného rozpätia je . Vedľajšie rozpätie na severnej strane má dĺžku a na južnej . Hlavné rozpätie sa po dokončení stalo najdlhším rozpätím visutého mosta a bolo ním do roku 1998, kedy bol dokončený japonský most Akaši-kaikjó óhaši. V súčasnosti je na siedmom mieste a zároveň je aj druhým najdlhším v Európe (po dánskom Storebæltsbroene). Šírka mosta je .
Medveď (film z roku 1988)

Medveď ("") je film z roku 1988, natočený podľa románu Jamesa Olivera Curwooda. Režisérom bol Jean-Jacques Annaud.
Dej filmu.
Príbeh filmu sa odohráva v druhej polovici 19. storočia v divočine Britskej Kolumbie v Kanade. Bezstarostný život medvedíka končí v okamihu, keď jeho matku usmrtí skala počas vyhrabávania plastov medu. Opustené mláďa sa ocitá samo, bez ochrany pred nepoznanými nástrahami okolia a pomaly sa učí ako prežiť. Postupne si získa priazeň veľkého samca, ktorého však sledujú poľovníci a obaja sú nútení utekať pred záhubou. Mláďa sa dostane do zajatia lovcov a určitý čas je držaný v ich tábore. Medveď ukáže v kritických situáciach svoju inteligenciu a po niekoľkých konfrontáciách lovci uznávajú svoju porážku.
Komunistická strana Čiech a Moravy

Komunistická strana Čiech a Moravy (čes. "Komunistická strana Čech a Moravy"), skratka KSČM, je česká politická strana. Strane predsedá Vojtěch Filip. KSČM má štatút pozorovateľa v Strane európskej ľavice.
História.
KSČM bola založená 31. marca 1990 ako nástupnícka strana Komunistickej strany Česko-Slovenska (KSČ).
Rozhodnutie reorganizovať KSČ a založiť dve samostatné strany bolo prijaté na mimoriadnom zasadaní 20. decembra 1989. Keďže KSČ zastupovala Česko aj Slovensko, po zániku Česko-Slovenska bola potrebná reorganizácia.
KSČM, ktorá sa podieľa ako pozorovateľ v Strane európskej ľavice, sa tiež podieľala na založení Iniciatívy komunistických a robotnických strán v Európe (INITIATÍVA), ale nepripojila sa k nej.
Súčasnosť.
Strana mala v roku 2013 okolo 51 000 členov. Vo voľbách do Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky v roku 2002 získala 18,5% odovzdaných hlasov, čo je najlepší výsledok od zavedenia slobodných viacstranných volieb v roku 1990. Bola to tretia najsilnejšia parlamentná strana so 41 poslancami. V európskych voľbách v roku 2004 sa stala druhou najsilnejšou stranou v Česku so 6 z 24 kresiel. V parlamentných voľbách v lete 2006 však KSČM utrpela vážne straty a stratila asi tretinu všetkých hlasov a mandátov.
Strana vlastní vydavateľa českého denníka Haló noviny.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2005

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2005 boli 1. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa v dňoch od 8.13. novembra 2005 v Barueri, v štáte São Paulo, v Brazílii, za účasti 6 tímov. Brazília predtým organizovala 3 turnaje mužských kontinentálnych majstrovstiev, v rokoch 1992, 1996 a 2000. Dejiskom zápasov bola aréna Ginásio Poliesportivo José Corrêa s kapacitou pre 5 000 divákov. Titul získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Rivnynne

Rivnynne () je sídlisko na Ukrajine v Kalynivskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 274 obyvateľov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2007

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2007 boli v poradí 2. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa v dňoch od 6.11. novembra 2007 v Santiago de Guayaquil, v Ekvádore, za účasti 7 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Kolumbie a Venezuely. Dejiskom zápasov bola aréna v športovom komplexe "Complejo Deportivo Roberto Gilbert Febres Cordero". Titul obhájila domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Sófrón z Ambrakie

Sófrón alebo Sofrón ("Sófrón") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 432 pred Kr.
Sófróna z epirskej Ambrakie korunovali v Olympii na 86. hrách olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Sófróna je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympijské víťazstvo Sófróna uvádza aj historik Diodoros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v antickom Ríme a Grécku.
Sojuz T-9

Sojuz T-9 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz T-9 vyštartoval 27. júna 1983 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 7. Posádka zo stanice priviezla výsledky vedeckých experimentov, keďže predchádzajúci Sojuz T-8 mal technické problémy.
Pervomajske (Kalynivský rajón)

Pervomajske () je sídlisko na Ukrajine v Kalynivskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 208 obyvateľov.
Sadnecessary

Sadnecessary je debutový štúdiový album nemeckého dua Milky Chance vydaný 1. októbra 2013. Na albume sa nachádzajú single „Stolen Dance“ a „Down by the River“. V roku 2015 album Sadnecessary získal ocenenie za najlepší album roka v European Border Breakers Award.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2009

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2009 boli v poradí 3. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa v dňoch od 3.7. septembra 2009 v Campinas, v štáte São Paulo, v Brazílii, za účasti 7 tímov. Pôvodne sa mali zúčastniť aj Čile, Ekvádor a Paraguaj. Nováčikmi turnaja bolo družstvo Bolívie. Zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio Unicamp. Titul tretíkrát v rade získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Von Hippelova-Lindauova choroba

Von Hippelova-Lindauova choroba (skratka VHL; iné názvy: Von Hippelov-Lindauov syndróm) je vzácne, geneticky podmienené ochorenie, ktorého príčinou je mutácia tzv. von Hippelovho–Lindauovho tumor supresorového génu, ktorý sa nachádza na krátkom ramene chromozóme 3. Je autozomálne dominantne dedičné a prejavuje sa rastom viacerých typov nezhubných i zhubných nádorov centrálneho nervového systému (CNS), obličiek, nadobličiek a pankreasu. K najčastejším patria hemangioblastómy a zhubné nádory obličiek.
VHL sa považuje za dokázanú v nasledujúcich prípadoch:
Prognóza.
Priemerné prežitie pacientov s VHL je tesne pod 50 rokov, pričom hlavnou príčinou smrti je zhubný nádor obličky.
Bohuslav Križko

Bohuslav Križko (* 24. marec 1864, Kremnica† 19. október 1938, Bratislava) bol slovenský banský inžinier, priekopník techniky, vynálezca.
Narodil sa v rodine významného občana Kremnice Pavla Križka a jeho manželky Márie rodenej Marčekovej (pochádzala z Mošoviec - † 4. jún 1898). V rokoch 1870 – 1875 navštevoval ľudovú školu, 1875 – 1883 študoval na reálke v Kremnici. 
V rokoch 1883 - 1886 študoval na Vysokej škole banskej a lesníckej v Banskej Štiavnici a potom pokračoval v štúdiu na vysokej škole technickej Berlin-Charlottenburg, kde v roku 1889 získal titul inžinier.
Po návrate do Kremnice sa zaujímal o široký rozsah inžinierskych činnosti. Bol autorom mnohých vynálezov a patentov, napr. rotačného tlakového čerpadla, rotačného piestového motora, ohniska s kaskádovým roštom a frézy. Do ťažobnej praxi baní uviedol parné turbíny a rad elektricky poháňaných nástrojov. Podieľal sa na výrobe kyseliny sírovej s sírovodíka suchou destiláciou dreva, a od roku 1915. sa pokúšal získať syntetický benzín z uhlia. 9. decembra 1887 bol iniciátorom inštalácii a spustenia verejného osvetlenia Kremnice (ako prvého mesta v Uhorsku a druhého po Viedni v celej habsburskej monarchii). Vďaka jeho úsiliu tiež v tom istom roku bolo uskutočnené v Kremnici prvé telefónne spojenie.
V roku 1890 pôsobil v Severnom Macedónsku ako riaditeľ antimónových a arzénových baní v Alchar, potom pracoval v zlatých baniach v Botes (Bates) a ortuťových baniach Aranyos. Od roku 1894 bol v Transylvánii, naposledy ako generálny riaditeľ lignitovej bane firmy Schil-Urikányer v meste Lupene (Lupeni). Tam vybudoval elektráreň, ktorá zásobovala celú baňu elektrinou. Založil fabriku na benzén, čpavok a naftu a ďalšie priemyselné závody a dočasne riadil aj naftové vrty v Holovci (Galícia). Príklade sa staral o zamestnancov (výstavba bytov, domov, škôl, kostolov, robotníckeho hotela, 2 nemocníc, kúpeľov) a zaviedol finančné bonusy (odmeny) a podiely na zisku. 
V roku 1918 bol poverený reorganizáciou baníctva na Slovensku a až do roku 1933 bol predsedom vládnej komisie (hlavný vládny komisár) pre baníctvo a hutníctvo na Slovensku. Bol tiež predsedom kodifikačného jazykového oddelenia technickej terminológie Matice slovenskej. Propagoval elektrifikáciu Slovenska a rozvoj moderných bezpečnostných postupov predovšetkým v baníctve.
Publikoval viacero odborných prác v nemčine a francúzštine.
Zomrel v roku 1938 v Bratislave a pochovali ho v Ľubochni. V roku 1985 jeho pozostatky previezli do Martina na Národný cintorín, kde je pochovaný v hrobe spolu s bratmi Milutínom, Jaromírom a Ladislavom.
Jabluneve (Kalynivský rajón)

Jabluneve () je sídlisko na Ukrajine v Kalynivskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 117 obyvateľov.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2011

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale žien 2011 boli v poradí 4. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa v dňoch od 7.14. októbra 2011 v Maracay, vo Venezuele, za účasti rekordných 9 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Čile. Zápasy sa odohrali v športovej hale "Mauricio Johnson", ktorá je súčasťou športového komplexu Polideportivo Las Delicias. Titul štvrtýkrát v rade získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Samuel Brewer

Samuel Brewer (Breuer) (* 29. január 1645, Levoča – † 13. január 1699, Levoča) bol významný kníhtlačiar, ktorý pôsobil na slovenskom území v 17. storočí.
Život a kariéra.
Študoval na univerzite vo Wittenbergu. V rokoch 1655 – 1699, teda do svojej smrti pôsobil ako kníhtlačiar v Levoči, kde zastával aj verejné funkcie. S bratom Jánom Brewerom pozdvihol tlačiareň na vysokú úroveň a zakúpil nové typy písma. spolu vydali do 400 titulov, z nich 18 v slovenčine. Vytlačil napr. Komenského Orbis Pictus (viď v ext. odkazoch) s drevorytmi Jonáša Bubenku alebo nemecké vydania Lutherovho Menšieho katechizmu. Vydával kalendáre, ktoré sa stali známe v celom Uhorsku a slúžili ako vzor z obsahovej aj formálnej stránky.
Fancy

Manfred Alois Segieth (* 7. júl 1946, Mníchov, Nemecko) je nemecký italo disco spevák, ktorý mal hudobný úspech predovšetkým v druhej polovici 80. rokov. Medzi jeho najväčšie hity patria skladby „Slice Me Nice“, „Chinese Eyes“, „Bolero“ či „Flames of Love“.
Viktor Horňanský

Viktor Horňanský (; * 10. apríl 1828, Hegyeshalom, Maďarsko† 21. máj 1882, Budapešť, Maďarsko) bol kníhtlačiar a publicista.
Život a kariéra.
Pochádzal z rodiny učiteľa a mal troch súrodencov. Aladár bol univerzitný profesor, Július klasický filológ a Viktor bol vydavateľ a tlačiar. Študoval na gymnáziu v Modre, potom v Nagybaráte a napokon na evanjelickom lýceu v Bratislave. Pôsobil ako učiteľ v Hegyeshalome. Od roku 1850 pôsobil ako redaktor "Pester Zeitung", od roku 1862 bol spolumajiteľom tlačiarne a vydavateľstva v Budapešti. Spočiatku vydával najmä náboženskú literatúru, neskôr náučnú slovenskú spisbu a periodiká (Biele Uhorsko a i.). Bol predsedom spolku peštianskych tlačiarov, svetským funkcionárom evanjelickej cirkvi. Bol autorom prác z dejín a zemepisu Uhorska, dejín evanjelickej cirkvi a pod.