Chrám svätej Nedele (Plovdiv)

Chrám svätej Nedele (), alebo Chrám svätej Nedele mučeníčky () je pravoslávny chrám z prvej polovice 19. storočia, ktorý sa nachádza v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Lokalita.
Chrám svätej Nedele sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv na ulici „P. R. Slavejkov“ (, doslova "ulica P. R. Slavejkova") č. 40.
Dejiny.
Na mieste súčasného chrámu stál už pred výstavbou chrám, ktorý bol postavený pravdepodobne koncom 16. storočia, možno po roku 1578, keďže nie je spomenutý medzi ôsmimi plovdivskými chrámami, ktoré opísal vo svojom cestopise Stephan Gerlach. Ako dátum výstavby sa však zvykne uvádzať aj 15. alebo 17. storočie. Je tiež možné, že starší chrám bol Gerlachom spomínaný Chrám svätého Spasiteľa, ktorý dnes neexistuje. V 20. rokoch 19. storočia bol pôvodný chrám už vo veľmi zlom stave a hrozilo jeho zrútenie, a z tohoto dôvodu vzniklo rozhodnutie postaviť novú budovu.
Iniciátorom výstavby bol vážený plovdivský občan, čorbadžija (titul udeľovaný v 18. a 19. storočí najzámožnejším bulharským obrodeneckým dejateľom v obci) Vălko Kurtovič Čalăkov (nazývaný Malkija Vălko, doslovne Malý Vălko), ktorý v roku 1829 vybavil pre obnovu chrámu sultánsky ferman (zariadený ferman slúžil zároveň pre obnovu Chrámu svätých Konštantína a Heleny). Vălko Kurtovič Čalăkov bol zároveň najvýznamnejším sponzorom výstavby a na výstavbu venoval sumu vo výške 10 000 grošov. S výstavbou súčasného chrámu sa začalo v roku 1830 a ukončená bola v auguste 1832. Chrám bol vysvätený 19. septembra 1832. Svätiteľom bol plovdivský metropolita Nikifor.
V roku 1892 sa chrám dostal do správy bulharskej exarchie (dovtedy bol spravovaný gréckou carihradskou patriarchou). V roku 1894 bola v centrálnej časti strechy postavená kupola, ktorá bola neskôr nahradená dnešným tamburom. V roku 1900 bola zbúraná pôvodná malá zvonica, ktorá sa nachádzala nad chrámovou predsieňou. V roku 1905 bola v chrámovom dvore postavená nová vysoká zvonica. V roku 1912 bol vo vrchnej časti zvonice inštalovaný francúzsky hodinový mechanizmus s ciferníkom. V roku 1927 bol chrám vyhlásený za národnú starožinosť. V tom istom roku bola kupola na streche chrámu nahradená súčasným tamburom. V roku 1928 bola budova chrámu poškodená v dôsledku zemetrasenia a následne bola v priebehu roku 1930 reštaurovaná. V priebehu roku 1951 pukol zvon v chrámovej zvonici a bol zamenený za nový.
V roku 1963 získal chrám štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu. V roku 1995 bol ochranný štatút preklasifikovaný na kultúrnu pamiatku národného významu.
Charakteristika.
Autorom chrámu je bracigovský staviteľský majster Petko Petkov Boz. Budova dosahuje dĺžky 30 metrov a šírky 25 metrov a v čase po dostavaní tak predstavovala najväčší chrám na území Plovdivu.
Chrám je trojloďový s tromi polkruhovými apsidami a širokou zatvorenou predsieňou. Typovo je budova pseudobazilikou. Centrálna chrámová loď je dvakrát širšia než bočné lode. Lode sú od seba oddelené dvomi stĺporadiami po šiestich stĺpoch. Stĺpy sú vo vrchnej časti prepojené arkádami.
Strecha budovy je sedlová v centrálnej časti s osemstenným tamburom s veľkými oknami a zakrivenou rímsou. Tambur je vyzdobený maľbou, ktorá predstavuje stĺpy s hlavicami v zlomoch stien, ako aj ornamentálne obrazce nad oknami. 
Nad predsieňou chrámu sa nachádza priestranná empora. V predsieni sa nachádzajú dve schodiská, jedno vedie do priestoru empory a druhé viedlo do pôvodnej malej zvonice, ktorá však bola v roku 1900 zbúraná z dôvodu plánovanej výstavby novej zvonice v chrámovom dvore. Južná časť oltárnej časti chrámu je vyčlenená ako kaplnka zasvätená svätému Styliánovi Paflagónskemu. V centrálnej časti sa nachádza dvojstupňový syntrón. Stropy všetkých troch lodí chrámu sú rovné.
Zvonica.
Autorom zvonice je architekt Michail Nenkov. Zvonica sa nachádza v chrámovom dvore, je pomerne vysoká a bola postavená v roku 1905. Zhotovená je v starobulharskom štýle. Je štvorposchodová. Vo vrchnej časti zvonice sa nachádza francúzsky hodinový mechanizmus s ciferníkom z roku 1912.
Ďalšie stavby.
Celý chrámový areál je ohradený vysokým kamenným múrom. Na vonkajšej časti múru sa nachádza pamätná doska venovaná Rade Čalăkovovej (známa ako veľkomučeníčka Rada Plovdivská), ktorá bola zavraždená spolu s tromi deťmi Osmanmi na Veľký štvrtok 15. apríla 1837 a bola sestrou hlavného iniciátora a sponzora výstavby chrámu, Vălka Kurtoviča Čalăkova.
V areáli sa nachádza ešte malý Chrám Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu z roku 1829, ktorý leží severne od Chrámu svätej nedele a je využívaný ako kaplnka a kostnica, ako aj budova bývalej chrámovej školy pri hlavnom vchode do areálu, ktorá slúžila zároveň ako miesto pre ubytovanie duchovných chrámu. Ďalšou stavbou v chrámovom dvore je kašna, ktorá pochádza z roku 1911.
Výzdoba.
Nástenná maľba.
Steny chrámu sú zvnútra vyzdobené iluzívnou maľbou, ktorá predstavuje stĺpy a opticky zväčšuje interiér chrámu. Sú namaľované svetlomodrou farbou. Nad stĺpmi, ktoré delia lode chrámu sú namaľované medailóny. Väčšia časť nástennej maľby pochádza z roku 1930 a je dielom umelcov Petăra Džamdžieva a Miľa Baltova. Vo východnej časti oltárneho priestoru chrámu sa nachádza aj staršia nástenná maľba zhotovená v roku 1871.
Ikonostas.
Ikonostas bol zhotovený v rokoch 18321833 a vyznačuje vysokou umeleckou hodnotou. Je postavený na mramorovej základni, vyrobený je z orechového dreva a je bohato zdobený drevorezbou s rastlinnými a zoomorfnými motívmi ako hady, holuby, dvojhlavé orly, vtáky a levy. Nízky reliéf drevorezby na ikonostase strieda hlboký reliéf, mení sa aj mierka detailov. V časti centrálnej lode chrámu je vrchná časť ikonostasu zakončená taktiež bohato zdobeným frontónom. Ikonostas je dielom rezbárskeho majstra Janeho Spirova z debărského regiónu v dnešnom Severnom Macedónsku. Drevorezba je dielom troch bratov, taktiež z debărského regiónu, Makriju, Giurčina a Trajana Fărčkovských.
Ikony.
Všetky ikony ikonostasu s výnimkou ikony, ktorá zobrazuje svätého Ivana Rilského, sú dielom významného bulharského zografa Dimităra Zografa. Na ikonách pracoval so svojím synom Zafirom, ktorý je známy pod pseudonymom Stanislav Dospevski. Ich ikony zobrazujú svätú Bohorodičku (dve ikony), Ježiša Krista (dve ikony), svätú Nedeľu, svätého Jána Krstiteľa, svätého Juraja Víťazného, svätého Atanáza, svätého Spiridona a svätého Charalampésa.
V priestore proskinitária sa nachádza vzácna ikona svätej Nedele, ktorá pochádza z 13. storočia. Ďalšie ikony v chráme sú z roku 1872 a zobrazení sú na nich svätý Demeter Solúnsky, svätý Stylián z Paflagónie, svätý Ján Krstiteľ, svätý veľkomučeník Teodor Tyrón a svätý veľkomučeník Teodor Stratilates. Niektoré z nich sú dielom pazardžického ikonopiscu Stefana Andonova. 
Ďalšia výzdoba.
Ambón, proskinitárium a dva analogiony sú z konca 18. storočia. Sú zdobené drevorezbou a vykladané perleťou. Ich autorom je Christo Baro. Bohatou drevorezbou je vyzdobený aj vladársky trón.
Patrocínium.
Chrám je zasvätený svätej Nedeli.
Chrámový sviatok: 7. júl – sviatok svätej Nedele mučeníčky
Malý chrámový sviatok: 26. november – sviatok svätého Styliána z Paflagónie. 
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany.
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu 
Rok vyhlásenia: 1927 ako národná starožitnosť, 1963 ako kultúrna pamiatka miestneho významu, 1995 ako kultúrna pamiatka národného významu
Dôvod pamiatkovej ochrany: architektonicko-staviteľská a umelecká hodnota budovy