Nikos Dimu

Nikos Dimu (, * 1935, Atény) je grécky spisovateľ, básnik, filozof a kritik. Je radený medzi najvýznamnejších moderných gréckych a európskych spisovateľov. Je známy hlavne kvôli svojej knihe "Nešťastie byť Grékom" (gr. "Η Δυστυχία του να είσαι Έλληνας, I Dystychia tu na ise Ellinas"), ktorá bola preložená do mnohých jazykov, ale aj ako básnik, podnikateľ, kritik cirkvi, chovateľ a znalec mačiek a tiež znalec technológie. 
Životopis.
Narodil sa v Aténach do významnej rodiny, nakoľko z matkinej strany pochádzal zo starého a významného obchodníckeho rodu Kalvokoresis z ostrova Syros, ktorý bol známy ešte počas Byzantskej ríše. V Aténch vyštudoval francúzsku filológiu, následne pokračoval v štúdiach v Mníchove, kde študoval filozofiu a anglickú filológiu. Počas štúdií sa venoval aj písaniu poézie, svoje prvé básne vydal v roku 1953. V roku 1962 začal podnikať, vybudoval najúspešnejšiu reklamnú agentúru v Grécku. Venoval sa tiež podnikaniu s automobilmi, založil spoločnosť ktorá ako prvá v Grécku predávala značky BMW a Porsche. V roku 1983 sa prestal venovať podnikaniu, pretože sa chcel naplno venovať iba písaniu. V roku 1984 sa stal prvou súkromnou osobou v Grécku, ktorá vlastnila počitač. Od 70. rokov prispieval článkami do mnohých známych novín a vystupoval v televízií. Venoval sa predovšetkým spoločnosti, jej problémom a literatúre. Dobre sa poznal s významnými gréckymi spisovateľmi tej doby, akými boli Odysseas Elytis či Giorgos Seferis. V roku 2009 sa stal členom mimoparlamentnej strany DRASI a v roku 2014 vstúpil do novej úspešnej politickej strany Stavrosa Theodorakisa, POTAMI, z ktorej však následne odišiel, pretože nechcel svojimi názormi poškodiť stranu (išlo najmä o jeho tvrdú kritiku k cirkvi). Stranu POTAMI však naďalej podporuje. Dimu je tiež známy svojou ostrou kritikou namierenou proti gréckej ortodoxnej cirkvi, ale aj proti cirkvi všeobecne. Dimu je ženatý, deti nemá.
Dielo.
Vydal cez 90 kníh, prispieva tiež mnohými článkami a televíznymi diskusiami. Vo knihe "Nešťastie byť Grékom", ktorú napísal po vojenskej diktatúre 60. rokoch, kritizuje grécku spoločnosť a jej problémy výstižným a humorným spôsobom. Táto kniha bola obľúbená nielen v Grécku, ale aj v Nemecku, Anglicku, Taliansku, Španielsku a Francúzsku. Známa je aj jeho básnická zbierka o mačkách, "Kniha mačiek" ("Το Βιβλίο των Γάτων"), ktorá bola preložená do taliančiny pod názvom "La Gatta di Corfu (Mačka z Korfu)". Známe sú aj jeho filozoficko-etické rozhovory s názvom "Nikodémove rozhovory" ("Νικόδημου άπαντα, Nikodimu Apanda"), kde sám píše v prvej osobe ako Nikodimos (spojenie Nikos a Dimu), Sokratov žiak, ako sa sám Dimu vyjadril, ide o jeho antické alter ego. Iné jeho knihy sú "Satirický novogrécky slvník" (Νεοελληνικό Σατιρικό Λεξικό, Neoelliniko Satiriko Lexiko), kde satiricky vysvetľuje jednotlivé slová z pohľadu typického Gréka. V diele "Stratená trieda "("Χαμένη Τάξη, Chameni Taxi"), kritizuje postupné vymieranie starej gréckej obchodníckej mestskej spoločenskej triedy (do ktorej patrí aj Dimu) a nástup novej spoločenskej triedy, ktorá nemá starú tradíciu a morálku. Pravidelne tiež prispieva na svoj blog, bol vôbec prvý v Grécku, ktorý si vytvoril súkromný internetový blog. O tvorbe Nikosa Dima bolo vydaných mnoho zbierok.
Jazyky.
Dimu ovláda plynulo francúzštinu, nemčinu, angličtinu, taliančinu, latinčinu a starú gréčtinu.