burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Argeia (dcéra Adrasta)

Argeia ("Argeia"), ) je v gréckej mytológii dcéra argejského kráľa Adrasta a jeho manželky Amfithey dcéry Prónaka.
Argeia dcéra argejského kráľa Adrasta a Amfithey sa vydala za Polyneika exilového kráľa Téb, a porodila mu troch synov: Thersandra, Adrasta a Timea. 
Medzi Polyneikom a jeho bratom Eteoklom nastali v Tébach po vyhnaní ich otca Oidipa sváry o následníctvo trónu. So strýkom Kreónom sa nakoniec dohodli, že sa budú pri vládnutí vždy po roku striedať. Eteokles vládol prvý rok. Keď rok skončil mal na trón zasadnúť Polyneikos, ale Eteokles sa odmietol vlády vzdať a brata vyhnal. 
Polyneikes sa preto uchýlil do Argu, kde ho prijal kráľ Adrastos a onedlho sa stal jeho zaťom. Svojho nároku o tébsky trón sa však nevzdal a pomocou svojho svokra začali onedlho zhromažďovať vojsko na ťaženie proti Tébam a v krátkom čase pod vedením siedmich vodcov vytiahli do vojny, zvanej Siedmi proti Tébam. V následnej neľútostnej bitke Polyneikes uštedril bratovi smrteľnú ranu a keď mu chcel vziať jeho zbroj Eteokles ešte pozbieral svoje posledné sily a prebodol ho.
Argeia išla potom po boji spolu so svojou švagrinou Antigonou hľadať svojho milovaného manžela aj napriek zákazu ho pochovať, ktorý vydal pod hrozbou smrti kráľ Kreón. Hľadala ho medzi mnohými mŕtvymi až kým ho našla. Argeia sa ho potom pokúsila oživiť svojimi bozkami a slzami, ale všetky jej snahy boli márne. Potom jeho telo spolu s Argeiou spopolnili a jeho popol umiestnili v urne. Antigonu nechal následne kráľ Kreón zaživa zamurovať a Argeie sa podarilo utiecť. Argeia tak svojim činom preukázala skutočnú lásku k svojmu manželovi.
Keňa (masív)

Keňa (; angl. "Mount Kenya", swahil. "Kirinyaga") je masív v štáte Keňa, v ktorom sa vo výške 5 199 m n. m. nachádza najvyšší vrch Kene a druhý najvyšší vrch Afriky. Masív leží severovýchodne od hlavného mesta Nairobi v Národnom parku Mount Kenya. 
Masív Keňa má tri hlavné vrch(ol)y:
Kirinyaga

Kirinyaga môže byť:
Argeia (oceanida)

Argeia (starogr. Ἀργεία – Argeia, ) je v gréckej mytológii dcéra Titana Ókeana a Téthye dcéry Urana.
Argeia dcéra Ókeana, bola v gréckych mýtoch podľa jednej verzie, manželkou svojho brata, riečneho boha Inacha a porodila mu syna Forónea a dcéru Ió
Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2012

Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2012 boli 16. majstrovstvá sveta v inline hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia (IIHF). Konali sa od 1.7. júna 2012 v Ingolstadte, v Nemecku, za účasti 16 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízií. Šiestykrát sa MS konali v Nemecku a po druhýkrát v Ingolstadte, keď predtým to bolo v roku 2009. 
Titul po 13 rokoch získala , ktorá vo finále Elitnej divízie zdolal domáce . Pre Nemecko to bola prvá finálová účasť. Vo finále 1. divízie zvíťazilo , ktoré na nasledujúcich MS nahradilo v elitnej divízii .
Royal Australian Air Force

Royal Australian Air Force (skratka: RAAF; v preklade: "Austrálske kráľovské letectvo") sú leteckou zložkou Australian Defence Force ("Austrálskych obranných síl"). Vznikli v marci 1921. Pokračovali v tradícii Australian Flying Corps ("Austrálskeho leteckého zboru"), ktorý bol vytvorený dňa 22. októbra 1912. RAAF sa zúčastnili mnohých konfliktov 20. storočia vrátane oboch svetových vojen, kórejskej vojny a vietnamskej vojny. Nedávno sa RAAF zúčastnili na invázii v Iraku a sú stále zapletené vo vojne v Afganistane. Mottom v erbe RAAF je latinská fráza "Per ardua ad astra", ktorá znamená "„Napriek nepriazni osudu ku hviezdam“".
Budúcnosť RAAF.
Od roku 2010 prevádzkovalo austrálske letectvo izraelské bezposádkové lietadlá Heron 1, ktoré však 23. júna 2017 definitívne vyradilo zo služby. K ich nahradeniu dôjde až po roku 2020 a horúcim kandidátom na túto pozíciu je americký dron MQ-9 Reaper.
Do roku 2020 by mala byť RAAF vyzbrojená 12-15 námornými hliadkovacími a protiponorkovými lietadlami P-8 Poseidon. Prvý z týchto strojov bol Austrálii dodaný v novembri 2016 a momentálne podstupuje sériu testov, po ktorých bude formálne zaradený do služby. Súčasne chce Austrália zaobstarať ešte bezpilotné lietadlá MQ-4C Triton, ktoré budú taktiež určené na námorné hliadkovanie. Tieto stroje začnú v rokoch 2018-2019 nahrádzať zastarané AP-3C Orion.
Kostol svätého Simeona (Drážďany)

Kostol svätého Simeona () v nemeckom meste Drážďany je kostol Ruskej pravoslávnej cirkvi.
Dejiny.
Prvá zmienka o pravoslávnej komunite v Drážďanoch pochádza z roku 1861. Súčasný pravoslávny chrám bol vybudovaný pre potreby ruskej aristokracie, ktorá pomerne často navštevovala toto centrum Saska. Základný kameň chrámu bol položený 25. apríla 1872. Kostol bol posvätený 6. júna 1874. Jeho história je spojená s menami významných osobností ruského politického a kultúrneho života. Chrám navštívil realistický spisovateľ I. S. Turgenev. Krst tu prijala dcéra románopisca F. M. Dostojevského. V júni 1875 ho navštívil aj cár Alexander II. Skladateľ Sergej Rachmaninov dal v chráme vybudovať funkčné plynové kúrenie, ktoré sa používa aj v súčasnosti. Počas spojeneckého náletu v roku 1945 bol chrám poškodený.
Architektúra.
Chrám je vybudovaný v tradícii staroruskej sakrálnej architektúry. Jeho autormi sú Harold Julius von Bosse a Karl Weissbach. Ako stavebný materiál sa použila červená tehla. Dĺžka chrámu dosahuje 33 metrov a zvonica sa týči do výšky 40 metrov.
Katedrála Najsvätejšej Trojice (Drážďany)

Katedrála Najsvätejšej Trojice () v nemeckom meste Drážďany je rímskokatolícka katedrála Drážďanskej diecézy.
Dejiny.
Katedrálu dal postaviť ako chrám pre potreby rímskokatolíckej komunity v Sasku kurfirst Friedrich August II. Paradoxom bolo, že v prevažne protestantskej krajine bol panovnícky dvor rímskokatolíckeho vierovyznania. Chrám bol postavený v rokoch 1739 až 1755. Počas náletu vo februári 1945 bol výrazne poškodený. Po druhej svetovej vojne prebehla jeho rozsiahla rekonštrukcia.
Architektúra.
Katedrála je postavená v štýle neskorého baroka. Vybudovaná bola podľa projektu talianskeho umelca Gaetana Chiaveriho. Hlavná veža katedrály dosahuje výšku 86 metrov. V kostole sa nachádza aj rodinná hrobky katolíckych kurfirstov Saska.
Fosfolipid

Fosfolipidy alebo fosfatidy sú lipidy, v ktorých je na jednu z hydroxylových skupín alkoholu (glycerol, sfingozín) naviazaná nie na karboxylovú kyselinu, ale na fosfoderivát cholínu, etanolamínu alebo serínu – teda
Zvyšok kyseliny fosforečnej (3−, resp. 2−) tvorí na jednej strane esterickú väzbu s alkoholom lipidu, na druhej strane esterickú väzbu s amínom. Preto sa spôsob naviazania dvoch derivátov cez zvyšok kyseliny fosforečnej (fosfát) nazýva aj fosfodiesterická väzba.
Glykolipid

Glykolipidy sú lipidy, v ktorých je na jednu z hydroxylových skupín alkoholu (glycerol, sfingozín) naviazaná nie karboxylová kyselina, ale glykozidickou väzbou naviazanú monosacharidovú alebo oligosacharidovú zložku. Sacharidová zložka tvorí hydrofilnú časť molekuly.
Vyskytujú sa v slezine, bunkových membrán, pečeni, obličkách a v žĺtku. Veľké množstvo sa nachádza v sóji.
Rozdeľujú sa na:
Glycerolglykolipidy.
Glycerolglykolipidy majú celkom jednoduchú štruktúru. Základ je 1,2-diacylglycerol, ktorý má na ostávajúcej polohe glykozidicky naviazaný monosacharid alebo oligosacharid. Tieto zlúčeniny sa často objavujú u baktérii, boli však objavené aj u stavovcov.
Glykosfingolipidy.
Glykosfingolipidy majú väčší význam. Základným kameňom týchto zlúčenín je ceramid, čo je vlastne sfingolipid, kde na jeho aminoskupine je naviazaný zvyšok karboxylovej kyseliny. Podľa druhu sacharidu sa glykosfingolipidy delia na:
Neutrálne glykosfingolipidy
Najjednoduchšími neutrálnymi glykosfinkgolipidmi sú cerebrozidy. Sacharidová zložka je monosacharid, najčastejšie galaktóza alebo glukóza. Vyskytujú sa v mozgu a v niektorých ďalších orgánoch (pečeň, slezina a iné).
Sulfatidy
Sulfatidy sú estery neutrálnych glykosfingolipidov a kyseliny sírovej. Najviac rozšírená je zlúčenina, odvodená od galaktocerebrozínu, pričom na treťom uhlíku galaktózy je naviazaný zvyšok kyseliny sírovej. Množstvo sulfatidu je zvýšené pri špecifických metabolických poškodeniach mozgu.
Gangliozidy
Gangliozidy obsahujú vo svojej štruktúre glykozidicky naviazanú jednu alebo viacej molekúl sialových kyselín. Inými slovami, na ceramid je niazaný oligosacharidový reťazec, ktorý je zakončený jednou či viacerými modifikovanými sacharidovými jednotkami, tzv. neuramínové kyseliny, ktoré obsahujú aminoskupinu a karboxylové skupiny. Neuramínové kyseliny vznikajú kondenzáciou sacharidu s kyselinou pyrohroznovou. Gangliozidy sú prítomné v zaujímavo vysokej koncentrácii v šedej kôre mozgovej, sú však aj v iných orgánoch, hlavne na bunkovom povrchu. Hrajú významnú úlohu pri zachytávaní vírusových častíc a ich prenikaniu do bunky.
Acylglycerol

Acylglycerol alebo (staršie) glycerid alebo tuk (v širšom zmysle) je ester glycerolu (t. j. propán-1,2,3-triolu) s vyššími nasýtenými alebo nenasýtenými mastnými kyselinami.
Podľa počtu esterifikovaných hydroxyskupín glycerolu sa delia na tieto druhy:
Triacylglycerol

Triacylglyceroly alebo (staršie) triglyceridy alebo hovorovo tuky sú druh lipidov, presnejšie sú to estery glycerolu a (najmä vyšších) mastných kyselín, ktoré sa nachádzajú v živočíšnych tkanivách (zásobný tuk) a rastlinných pletivách (plodoch a semenách). V užšom zmysle sa ako tuk označuje len triacylglycerol, ktorý je tuhý (t. j. obsahujúci veľký podiel nasýtených mastných kyselín) pri izbovej teplote, a/alebo len živočíšny tuk.
Chemická charakteristika.
Triacylglyceroly sa vyskytujú voľné alebo viazané na bielkoviny, sacharidy a sú previazané značným počtom lipofilných látok (napr. sterolov, terpénov, fosfolipidov, vitamínov). 
Čím viac nenasýtených kyselín triacylglycerol obsahuje, tým je menej tuhý a viac mazľavý až tekutý (tekutý tuk sa volá aj olej).
Tuky v priemysle.
Na Slovensku je najvýznamnejšou olejninou repka olejná. Tuky sa získavajú roztápaním (masť, loj), lisovaním a extrakciou. Dôležitým tukovými výrobkami sú oleje a emulgované tuky (margaríny). 
Tukový priemysel vyrába napr. mastné kyseliny, glycerol, mydlá, detergenty atď.
Rozdelenie tukov.
Podľa pôvodu:
Podľa fyzikálnych vlastností:
Olej

Olej môže byť:
Mastný olej

Mastný olej môže byť:
Uterákový deň

Uterákový deň alebo Deň uterákov () pripadá každoročne na 25. máj. Počas Dňa uterákov fanúšikovia spisovateľa Douglasa Adamsa nosia všade so sebou viditeľne uterák. Táto recesia je odkazom na dielo Stopárov sprievodca galaxiou, v ktorom je uterák označený za najpotrebnejšiu vec, ktorú pri sebe má mať každý medzihviezdny stopár.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Leváre

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Leváre v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.: renesančný rímskokatolícky kostol,  bol v 1. pol. 18. stor. barokovo prestavaný a v roku 1901 rozšírený o novú priečnu loď a nové presbytérium. V parku pri kostole sa nachádza lurdská jaskyňa. Ďalšími sakrálnymi pamiatkami v chotári obce sú baroková kaplnka ku cti Panny Márie, pieskovcové sochy sv. Vendelína, sv. Floriána, sv. Antona a prícestné kríže. Zachoval sa i stredoveký pranier - božia muka.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Marianka

Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Marianka v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecké Podhradie

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecké Podhradie v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecký Mikuláš

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecký Mikuláš v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecký Štvrtok

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Plavecký Štvrtok v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rohožník (okres Malacky)

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rohožník v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sološnica

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sološnica v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Stupave

Zoznam kultúrnych pamiatok v Stupave v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľké Leváre

Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľké Leváre v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vysoká pri Morave

Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Vysoká pri Morave v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Závod (okres Malacky)

Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Závod v okrese Malacky v Bratislavskom kraji.
Bus (Pas-de-Calais)

Bus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lens (Pas-de-Calais)

Lens je francúzske mesto v departemente Pas-de-Calais v regióne Hauts-de-France.
Poloha.
Mesto má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rely (Pas-de-Calais)

Rely je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ravel (Puy-de-Dôme)

Ravel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gan (Pyrénées-Atlantiques)

Gan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lagos (Pyrénées-Atlantiques)

Lagos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Primorsko

Primorsko () je malé mesto v juhovýchodnom Bulharsku v časti Burgaskej oblasti. Leží 52 km južne od Burgasu. Priemerná teplota v júli je 27 °C. Je to jeden z najobľúbenejších cieľov slovenských turistov v Bulharsku, ktorý sa približne od začiatku 21. storočia zapĺňa hotelmi. Mestom pretekajú dve väčšie rieky: Ropotamo a Ďavolska reka. Neďaleko mesta sa nachádza rezervácia Hadí ostrov. 
Poloha.
Primorsko leží na malom polostrove pri pobreží Čierneho mora, na úpätí Strandských vrcholov.
Dejiny.
V okolí pobrežia Primorska sa nachádzajú viaceré pozostatky starobylých miest. Najdlhšie sa udržalo mesto Ranuli, rozkladajúce sa na vrchu s názvom Volčanovo kale ("Волчаново кале"). Zvyšky mestských hradieb dnes ohraničujú plochu asi . Podľa historikov ide o jedno z najväčších opevnených miest v Bulharsku. V čase svojho rozkvetu bolo centrom tejto oblasti.
Na pobreží či plážach sa dajú často nájsť malé kúsky starej keramiky.
V roku 2003 prebehli v okolí historického Ranuli úspešné archeologické vykopávky. Predpokladalo sa, že ako každé mesto má svoje kultové miesta aj mimo hradby. V oblasti 2 –  od hradieb na myse Maslen nos boli nájdené časom takmer nedotknuté pozostatky svätyne – observatória nazvanej Beglik Taš. Tá bola vybudovaná z mohutných čiastočne opracovaných kameňov, rozostavaných do nepravidelného kruhu. Medzerami medzi kameňmi v období slnovratu a rovnodennosti prechádzajú slnečné lúče. Svätyňa bola vybudovaná pravdepodobne v 14. storočí pred Kr. a používala sa do 5. storočia pred Kr..
Orion (Pyrénées-Atlantiques)

Orion je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Organ (Hautes-Pyrénées)

Organ je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Allier (Hautes-Pyrénées)

Allier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Azet (Hautes-Pyrénées)

Azet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ens (Hautes-Pyrénées)

Ens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Escala (Hautes-Pyrénées)

Escala je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gerde (Hautes-Pyrénées)

Gerde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Laran (Hautes-Pyrénées)

Laran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lomné (Hautes-Pyrénées)

Lomné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Porta (Pyrénées-Orientales)

Porta je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ur (Pyrénées-Orientales)

Ur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Berg (Bas-Rhin)

Berg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Breitenau (Bas-Rhin)

Breitenau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dachstein (Bas-Rhin)

Dachstein je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Heiligenberg (Bas-Rhin)

Heiligenberg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lichtenberg (Bas-Rhin)

Lichtenberg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rott (Bas-Rhin)

Rott je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sand (Bas-Rhin)

Sand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Seebach (Bas-Rhin)

Seebach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Weyer (Bas-Rhin)

Weyer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ambon (Morbihan)

Ambon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baden (Morbihan)

Baden je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baud (Morbihan)

Baud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bono (Morbihan)

Le Bono je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bertrange (Moselle)

Bertrange je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bourscheid (Moselle)

Bourscheid je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frauenberg (Moselle)

Frauenberg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fribourg (Moselle)

Fribourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hagen (Moselle)

Hagen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hoste (Moselle)

Hoste je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jury (Moselle)

Jury je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lambach (Moselle)

Lambach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Many (Moselle)

Many je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ritzing (Moselle)

Ritzing je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Hubert (Moselle)

Saint-Hubert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
El Prat

El Prat môže byť:
Gymnázium Antona Bernoláka

Gymnázium Antona Bernoláka môže byť:
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2012

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2012 bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2012 I. divízie v inline hokeji, ktoré sa konali v Nemecku. Kvalifikáciu organizovala Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) a konala sa od 2. septembra do 20. novembra 2011 v Sofii, v Bulharsku a v New Plymouth, na Novom Zélande, za účasti 6 tímov rozdelených do 2 geografických skupín. Na majstrovstvá postúpili obe hosťujúce krajiny, Bulharsko i Nový Zéland. 
V Bulharsku sa kvalifikácia hrala už tretíkrát (predtým v 2007 a 2009).
Konečné poradie tímov.
Európa
Zvyšok sveta
Čakanie na Godota

Čakanie na Godota (pôvodný, fr. názov "En attendant Godot" – doslova „Čakajúc na Godota“) je absurdná dráma Samuela Becketta napísaná pôvodne vo francúzštine medzi 9. októbrom 1948 a 29. januárom 1949. Anglická verzia vznikla autorovým prekladom z francúzštiny, má podtitulok "Tragikomédia v dvoch dejstvách".
V hre vystupujú dve hlavné postavy: tuláci Vladimír a Estragon a tri vedľajšie: Pozzo, Lucky a Chlapec. Vladimír a Estragon čakajú na Godota, ktorý opakovane neprichádza. Pri čakaní sa zoznámia s Pozzom a jeho sluhom Luckym. Chlapec im na konci prvého dejstva oznámi, že Godot príde nasledujúci deň.
Premiéra hry sa uskutočnila 5. januára 1953 v parížskom Théâtre de Babylone.
Na Slovensku bolo vtedy "Čakanie na Godota" uvedené celkovo päťkrát:
Falcká vojna

Falcká vojna je označenie pre druhú fázu tridsaťročnej vojny, ktorá prebiehala v rokoch 1621 - 1624. Niekedy je zahrňovaná spolu s predošlou fázou ako česko-falcká vojna. 
Priebeh.
Začala sa roku 1620 vtrhnutím španielskych jednotiek do Falcka. Na zhromaždení severonemeckých kniežat v marci 1621 na podnet dánskeho kráľa sa síce rozhodlo o vybudovaní armády na pomoc Falcku, ale na jej uskutočnenie sa odhodlal len bádenský markogróf Fridrich Juraj a vojvoda Karol Brunšvický. Habsburgovci po potlačení odboja českej šľachty pokračovali vo vojne proti českému kráľovi Fridrichovi Falckému na jeho vlastnom území. Boj cisára Ferdinanda II. proti Fridrichovi Falckému sa presunul do Nemecka, najmä do Dolného (rýnskeho) Falcka, blízko Nizozemska. Roku 1622 obsadila armáda Katolíckej ligy (katolícke ríšske stavy) Falcko a Španieli územia na ľavom brehu Rýna. Nizozemsko sa márne pokúšalo donútiť protihabsburský tábor na otvorené a spoločné vystúpenie. Falcko sa neubránilo proti Španielsku a neúspešné boli aj pokusy Fridricha Falckého, ktorého podporovali českí emigranti a ľudový odboj najmä na Valašsku. 
Koniec vojny.
Po obsadení krajiny nastala úplná rekatolizácia a vo februári 1623 bola hodnosť falckého kurfirsta prenesená na Maximilána Bavorského. Fridrichovi Falckému sa nepodarilo postaviť armádu na získanie stratených území a jediný, kto bol ešte schopný viesť vojnu proti Habsburgovcom, bol sedmohradský knieža Gabriel Betlen. Jeho akcia sa však začala neskoro a nedočkal sa ani falckej pomoci. Nakoniec bol nútený s cisárom uzavrieť mier. Tým sa skončili aj posledné pokusy zo strany Fridricha Falckého o znovuzískanie svojich území.
Juhosudánska libra

Juhosudánska libra je oficiálna mena Južného Sudánu. 
Jedna juhosudánska libra sa skladá zo 100 piastrov. Jej vznik bol schválený ešte predtým ako sa 9. júla 2011 oddelil Južný Sudán od Sudánu. Začala platiť 18. júla 2011 a nahradila v Južnom Sudáne jedna ku jednej sudánsku libru.
Na bankovkách je vyobrazený John Garang, ktorý bol vedúcou osobnosťou hnutia za nezávislosť južného Sudánu a veliteľom Sudánskej ľudovo oslobodzovacej armády. V roku 2005 zahynul pri havárii vrtuľníka.
Mena zahŕňa šesť rôznych nominálnych hodnôt: 1, 5, 10, 25, 50 a 100 libier vo forme bankoviek a päť mincí a to: 1, 5, 10, 25 a 50 piastrov. 19. októbra 2011 boli vydané tri nové bankovky: 5, 10 a 25 piastrov.
Nový svetový poriadok

Nový svetový poriadok (po anglicky "New world order" či "(The) New World Order") môže byť:
New World Order môže byť aj:
The New World Order môže byť aj:
Školské prázdniny

Školské prázdniny alebo prázdniny alebo zastarano vakácie je obdobie (iné než bežné víkendové dni), keď sa v školách nevyučuje.
Prázdniny

Prázdniny môžu byť:
Žltuška

Žltuška ("Thalictrum") je rod vytrvalých rastlín z čeľade iskerníkovité kde je zaradená do podčeľade "Thalictroideae".
Výskyt.
Vyskytuje sa v severnom miernom podnebnom páse, na Novej Guinei a v horách tropickej Ameriky aj južnej Afriky. Sú to rastliny na pôdu nenáročné, väčšinou len žiadajú viac vlhkosti ale priepustnú pôdu. Sú mrazuvzdorné.
Na Slovensku rastie preukázateľne 6 druhov, z toho žltuška menšia v 4 poddruhoch a žltuška jednoduchá v 2 poddruhoch:
Opis.
Je to rod vytrvalých bylín s drevnatými alebo trsnatými podzemkami alebo s hľuzovitými koreňmi. Väčšinou vzpriamené, priame byle dorastajúce výšky až sa málo vetvia, majú striedavo vyrastajúce, väčšinou stopkovité listy dosť variabilné. Bývajú 2 až 4-krát sperené, ich segmenty sú klinovité, vejárovité, vajcovité alebo okrúhle a bývajú lalokovité alebo zubaté, smerom hore sa zmenšujú, vrchná strana býva obvykle tmavšia. Niekedy bývajú byle aj bezlisté, potom vyrastajú z prízemnej listovej ružice.
Drobné kvety, väčšinou na vztýčených stopkách, bývajú zoradené do strapcov alebo metlín, vyrastajú na konci byle alebo z ramena listu. Prevažne voňavé kvety majú niekedy len skoro opadávajúci nenápadný kalich tvorený 4 alebo 5 lístkami, korunu mnohé nemajú žiadnu. Najvýraznejšou časťou kvetu je 8 až mnoho dlhých tyčiniek s pretiahnutými a veľakrát farebnými nitkami a pozdĺžnymi peľnicami farby žltej, hnedej, červenej alebo fialovej. Piestikov s jednodielnym semenníkom s jedným vajíčkom, bez čnelky a s prisadnutou bliznou je v kvete od 2 do 20. V kvetoch sa obvykle tvorí len minimum nektáru. Na jednej rastline môžu byť kvety len obojpohlavné alebo obojpohlavné a samičie, alebo jedna rastlina má kvety len samčie a iná len samičie. Kvety rastlín jednodomých sú opeľované hmyzom, dvojdomých prevažne vetrom.
Plodom bývajú nažky, sú jednodielne, bočne stlačené, rebrovité. Rastliny sa rozširujú po blízkom okolí pomocou svojich plazivých podzemkov a do väčších vzdialenosti nažkami ktoré nielen rozfúkava vietor, ale môžu byť odnášané aj vodou.
Niektoré druhy rodu žltuška obsahujú alkaloidy, látky potenciálne ohrozujúce zdravie, napr. berberín a izochinolín.
Taxonomické roztriedenie rodu žltuška nie je ujednotené, jednotliví autori udávajú rôzny počet druhov, od 190 až po 300.
Žltý čaj

Žltý čaj (čínsky: 黃茶; huang cha) je, buď čaj polofermentovaný alebo najvyberanejšia sorta čaju každej provincie (daň cisárovi). Žltý čaj je vzácnou a drahou čínskou špecialitou a presný výrobný postup je utajovaný. Žltý čaj neprechádza fermentáciou (podobne ako zelený alebo biely čaj). Rozdiel je v tom, že sa čajové listy nesušia rýchlo ako pri zelenom čaji, ale pomaly a v silných vrstvách pomerne dlhý čas, pričom sú zakryté ľanovou látkou, čím žltý čaj získava svoje mimoriadne vlastnosti. Nálev má svetlú, zlatožltú farbu a veľmi zaujímavú svojráznu chuť s medovo sladkastým nádychom. Ako žlté sú často predávané aj čaje, ktoré tento názov získali ako čaje cisárske, pretože žltá je tradičná cisárska farba.
Príprava.
Príprava: 1 lyžička na 1,5 dl vody, teplota vody 80 °C, lúhovanie 3 – 5 min. Je možné opakovať za sebou až 3 nálevy
Žltá tlač

Žltá tlač () je jedno z označení pre bulvárnu tlač používajúcu nie veľmi etické novinárske postupy. Príslušná žurnalistika sa volá žltá žurnalistika ("yellow journalism").
Označenie sa používa predovšetkým v anglosaskom svete. Vzniklo na konci 19. storočia, v súvislosti s komiksom "Yellow Kid", ktorý pôvodne vychádzal v denníku Josepha Pulitzera "New York World". Výroba žltej farby v novinách (aj farieb všeobecne) bola vtedy veľmi obtiažná a nákladná, a tak sa komiks stal veľmi populárnym. Ešte viac ho preslávilo, keď kresliara komiksu Richarda Outcaulta preplatil Pulitzerov hlavný konkurent, vydavateľ bulvárneho denníka "New York Journal" William Randolph Hearst, a seriál o „žltom chlapcovi“ začal vychádzať u neho. Pulitzer proti nemu nasadil komiks "Red Kid" (Červený chlapec), ale ten si už takú obľubu nezískal.
Žltú žurnalistiku charakterizuje orientácia na senzácie, škandály a zločin.
Žltý Kristus

Žltý Kristus (orig. "Le Christ jaune") je obraz z roku 1889, je jedným zo slávnych plátien Paula Gauguina.
Technické podrobnosti.
Rozmery 92x73 cm, obraz je možné zhliadnuť v Albright-Knox Art Gallery, Buffalo, štát New York.
Opis obrazu.
Obraz Žltý Kristus sa bezprostredne inšpiruje polychromovanou drevenou sochou – dielom zo 17. storočia, nachádzajúcim sa v kaplnke v Trémalo, neďaleko autorovho bydliska (Pont-Aven). Obraz je charakteristickým dielom pre syntetizmus a to, čomu sa hovorí "Gauguinov primitivizmus".
Dielo nepôsobí priestorovým dojmom. Hĺbka obrazu pochádza prevažne z divákovej skúsenosti videnia priestoru – ženy vľavo sa perspektívne zmenšujú, v pozadí jesenná krajina. V polovici plátna obraz delí kamenný plot, cez ktorý prelieza človek. Ako by autor chcel navodiť dojem všednosti.
Gauguin si vyberá čisté farby, ktoré nemodeluje, ale pokladá v širokých škvrnách. Tým sa líši od svojich súčasníkov, napr. van Gogha. Na plátne zostávajú zachované len najdôležitejšie línie. Patrné je využívanie systému už existujúcich umeleckých foriem, ktoré umelec prijíma za vlastné a dáva ich do nového kontextu. Z týchto zvláštnych spojení, zo spleti foriem a inšpirácií navzájom si cudzích, sa rodí aj jedno z jeho najzrelších diel – Žltý Kristus. Spisovateľ Octave Mirbeau o diele píše, že je: "znepokojujúcou a znamenitou zmesou barbarskej nádhery, katolíckej liturgie, hinduistických túžob, gotickej obraznosti, temného a subtílneho symbolizmu". 
Farba je pre maliara vystihnutím pocitu. Preto ju nemožno použiť v akejkoľvek forme naturalizmu alebo realizmu. V tom sa výrazne líši od impresionistov, od ktorých sa dlhú dobu učil. Vytýka im, že sa neoslobodili od nutnosti popisovania a ilustrácie skutočnosti. Pre Gauguina existuje len maľovanie a nie mätúce popisovanie skutočnosti.
Zoznam častí televíznej relácie Partička

Partička je slovenská televízna relácia, ktorú vysielala TV Markíza od 2009 – 2012. Je spracovaná podľa celosvetovo úspešného formátu „Whose line is it anyway“ Danielom Danglom.
Žlté teliesko

Žlté teliesko () je dočasná žľaza s vnútorným vylučovaním nachádzajúca sa v kôre vaječníkov. Bunky tohto telieska produkujú v luteálnej fáze menštruačného cyklu steroidné hormóny progesterón a estrogény. U človeka dosahuje veľkosti 2– v priemere. Jeho farba je daná vysokým obsahom luteínov, z ktorých sa vyrábajú steroidy.
Žlté teliesko vzniká už u primitívnych čeľustnatcov, ale nemá takú funkciu ako u človeka.
Vznik.
Vzniká z Graafovho folikulu po ovulácii. Vznik žltého telieska spôsobuje zvýšenie hladiny luteinizačného hormónu v krvi. Dôjde najmä k zväčšeniu granulóznych buniek okolo prasknutého folikulu, na stavbe žltého telieska sa však ďalej podieľajú aj rozmerovo menšie bunky theca interna. Žlté teliesko je prerastené vlásočnicami.
Ďalší osud.
Ak nedôjde k oplodneniu, je životnosť žltého telieska len 10 – 14 dní. Produkcia progesterónu, ktorý má inhibičný účinok na produkciu luteinizačných hormónov, na ktorých je životnosť žltého telieska závislá, zapríčiňuje jeho apoptózu. Takáto forma žltého telieska sa označuje ako "corpus luteum menstruationis".
Po oplodnení je teliesko stimulované choriovým gonadotropínom, produkovaným trofoblastom embrya a neskôr placentou. Žlté teliesko sa tak udržuje po dobu 6 mesiacov a potom postupne zaniká. Progesterón je však vylučovaný do konca tehotenstva zo štádia telieska známeho ako "corpus luteum graviditalis". Rovnako je produkovaný relaxín, polypeptidový hormón uľahčujúci pôrod.
V oboch prípadoch žlté teliesko zaniká apoptózou a zvyšky sú pohltené makrofágmi. Odumreté teliesko sa mení na jazvu z hustého kolagenného väziva – "corpus albicans". Nefunkčnosť žltého telieska vedie k vzniku ďalších ovulačných folikulov.
Peter Kostolanský

Peter Kostolanský (* 8. august 1985, Trnava) je slovenský futbalista, ktorý nastupuje na pozícii brankára. V súčasnosti je na hosťovaní u slovenského druholigového klubu ŠK SFM Senec.
Žltá zakrpatenosť jačmeňa

Žltá zakrpatenosť jačmeňa je choroba postihujúca trávy. Je spôsobovaná vírusom žltej zakrpatenosti jačmeňa ( – BYDV). Prejavuje sa žltými prúžkami na listoch a ďalej zakrpatenosťou, deformáciami, sterilitou, napriamením listov a tiež odlišným sfarbením listov, ktoré podľa napadnutého druhu variuje medzi žltkastou až ružovou. Žlté prúžky na listoch neskôr prechádzajú v hnedé nekrózy. Prenášači žltej zakrpatenosti jačmeňa sú vošky. Ochrana rastlín spočíva práve v likvidácii týchto prenášačov – ide teda o ochranu nepriamu.
Žltá vlajka

Žltá vlajka slúži pri automobilových pretekoch na signalizáciu pre spomalenie vozidiel z dôvodu nebezpečenstva na trati (napr. Formula 1). Väčšinou sa používa v prípade nehody niektorého alebo niektorých vozidiel. V úseku označenom vyvesením žltej vlajky sa nesmie predbiehať. Ak sa na vozovku vyleje olej, je spolu so žltou vlajkou vyvesená ďalšia so žlto-červenými pruhmi, tzv. „pyžamo“. Jej vyvesenie znamená, že v úseku označenom vlajkami je zvýšené nebezpečenstvo šmyku v dôsledku úniku oleja.
Predtým sa žltá vlajka používala v námornej signalizácii ako označenie lode s nebezpečnou nákazou. Námorníci z takto označených lodí nesmeli v prístave chodiť na breh.
Kryzovia

Kryzovia () sú etnikum žijúce v súčasnom Azerbajdžane. Podľa sčítania obyvateľstva ich v roku 2009 bolo 4400.
Kryzský jazyk nemá písomnú formu. Kryzovia ako mnohé malé kaukazské etniká strácajú postupne svoju národnú identitu, tradície a napokon i jazyk, ktorému hrozí vyhynutie.
Za prvú písomnú zmienku o Kryzoch možno považovať zápis ruského dôstojníka nemeckého pôvodu I. Gerbera, člena perzského ťaženia Petra I. (1722 – 1723).
Hlavným spôsobom obživy Kryzov bol chov zvierat (hlavne oviec), hlavnú úlohu pri rozhodovaní zohrávala komunitná rada starších. Zvyšky tradičných kmeňových zvykov a patriarchálnej kultúry pretrvávali až do dnešnej doby. 
Väčšinové náboženstvo je sunnitský islam.
Obec (Čierna Hora)

Čierna Hora je administratívne rozčlenená na 25 obcí (po čiernohorsky "opštine", sg. "opština"). Rovnako ako v Srbsku sa čiernohorské obce veľkosťou podobajú skôr slovenským okresom.
Zoznam obcí je nasledovný (stav 2024):
Najnovšími obcami sú Petnjica (2013), Gusinje (2014), Tuzi (2018) a Zeta (2022). Obce Tuzi a Zeta boli vyčlenené spod Hlavného mesta Podgorica, dovtedy boli jeho súčasťou ako tzv. "gradske opštine", čiže poloautonómne „mestské obce".
Opština

Opština (srbský a macedónsky výraz znamenajúci občina, obec) môže byť:
Chuang-šan

Chuang-šan (doslova: "Žlté vrchy" alebo "Žltý vrch") je pohorie nachádzajúce sa vo východnej Číne v provincii An-chuej. Svojou charakteristikou ostrých hrotov skalných masívov, rozsadlín a útesov, vystupujúcich z hmly, priťahovali už dávno slávnych čínskych maliarov a spisovateľov. Skaly sú porastené počasím deformovanými borovicami (až 1500 rokov starými). Oblasť je zahrnutá do Svetového dedičstva UNESCO a zároveň jedna z najpopulárnejších turistických destinácií v Číne. Chránené územie má rozlohu s ochranným pásmom . Mao feng je slávny zelený čaj pochádzajúci práve z oblasti hôr Chuang-šan.
Geológia.
Vrchy boli vytvorené v druhohorách, asi 100 miliónov rokov pred vyzdvihnutím pevniny zo starovekého oceánu. Neskôr, v štvrtohorách bola krajina sformovaná vplyvom ľadovcov. V mnohých prípadoch vznikli doslova kamenné lesy a hrotité skalné piliere. Skalné veže Žltých hôr sú tvorené svetlou žulou, ktorá je veľmi tvrdá a zložená z kryštálov sľudy, kremeňa a živca. Táto žula vznikla z roztavených más materiálu hlboko pod zemským povrchom, kde následne kryštalizovala a v dôsledku chladnutia pukala pravouhlou sieťou prasklín. V čase kedy sa vrchné lôžko žulového telesa dostalo na povrch, stali sa vlásočnicové praskliny možnosťou prieniku vody a vzduchu a následkom zvetrávania sa začal žulový, do tej doby kompaktný, masív rozpadať do tvarov stĺpovitých útvarov.
Geografia.
Chuang-šan leží južne od rieky Jang-c’-ťiang, v mieste kde sa tok stáča do posledného širšieho oblúka a nato preteká nížinami k mori.
V pohorí dominuje 72 vrcholov vyšších 1 000 metrov a z toho tri dosahujú výšku nad .
Vodopis.
Oblasť je veľmi bohatá na liečivé horúce pramene, ktoré si po celý rok udržujú teplotu 42 °C. Najprirodzenejšie žriedla s jazerami sa nachádzajú v oblasti Songgu a na úpätí vrcholu "Purpurový mrak". Najznámejšie horúce žriedlá sú Lao Lung Tchan, Čching Lung Tchan, Wu Lung Tchan, Paj Lung Tchan. Chuang-šan odvodňuje rieka Jang-c’-ťiang.
Podnebie.
Oblačnosť je samozrejmou súčasťou tunajšej krajiny. Priemerný ročný úhrn zrážok je tu okolo . Okolo vrcholkov sa šíria oblaky hmly s aerosólom z drobného mrholenia. Turisti navštevujúci vyššie polohy sú vybavení pláštenkami a teplým oblečením, lebo aj v lete tu dosahuje teplota 8 °C.
Turizmus.
Cesty sú v pohorí starostlivo značené a privádzajú návštevníkov k svätyniam, jazierkam a vodopádom. Poskytujú aj výborné výhľady na skalné útvary Chuang-šan. Nie všetky cesty sú pre každého turistu. Napríklad na vrchol "Najvyššieho nebeského vrcholu" sa musí vystúpiť na 1300 schodov a prekonať tzv. "Kaprí chrbát", ktorý je max. meter široký a umelo zaistený.
Príroda.
Rastlinstvo v oblasti závisí na nadmorskej výške. Pod sa nachádza vlhký prales. Listnatý les tiahne sa od až do výšky , kde sa tiež nachádza koniec stromového pásma. Ešte vyššie rastlinstvo pozostáva z alpských lúčin. Oblasť má rôznorodú flóru, kde je reprezentovaná jedna tretina druhov machov v Číne a viac ako polovica druhov papradí. Pohorie Chuang-šan bolo zaradené do Svetového dedičstva UNESCO v roku 1990 pre svoju výnimočnú krásu prostredia a jeho rolu ako lokalitu vzácnych a ohrozených druhov.
Argeia (dcéra Autesióna)

Argeia (starogr. Ἀργεία – Argeia, ) je v gréckej mytológii dcéra tébskeho kráľa Autesióna. 
Argeia dcéra Autesióna sa vydala za Aristodema, ktorý so svojimi bratmi Temenom a s Kresfontom viedol posledný a rozhodujúci útok Dórov na mykénsky Peloponéz. Počas tejto bitky Aristodema zabil blesk. Po dobytí Peloponézu si potom víťazní Dóri rozdelili krajinu žrebom.
Temenos dostal Argos, Kresfontes Messéniu a Lakónia pripadla dvojičkám, deťom Aristodema a jeho manželky Argeie, ktoré porodila po svojom príchode na Peloponéz. Podľa zvyku sa kráľom malo stať staršie dieťa, ale ktoré je staršie, to neboli schopní určiť. Ich matka Argeia aj keď to vedela, predstierala, že nevie.
Sparťania si preto odišli po radu do Delf, kde im Pýtia poradila nech sa stanú kráľmi obe deti, ale staršie z nich nech užíva väčšej cti. Po tejto rade však stále nevedeli ako majú určiť, ktoré je staršie. Nakoniec im však poradil Messénčan Panites, ktorý navrhol, aby Argeiu pozorovali, ktoré dieťa umýva a kŕmi ako prvé, zaiste to bude staršie. Po tejto rade to zistili a staršie dieťa dostalo meno Eurysthenes a mladšie Prokles. Rada Pýtie však mala za následok, že medzi bratmi už od malička panovala rivalita a nepriateľstvo. Na spartský trón však ešte nezasadli, kým nedospeli ich regentom bol Theras, brat ich matky Argeie.
Buduchovia

Buduchovia () je národ žijúci vo východnej časti Kaukazskej oblasti. Buduchov je v súčasnosti okolo 1 000 – v okolí mesta Kuba, malá skupina žije v Dagestane v obci "Karakiure". Majoritným náboženstvom je sunnitský islam.
Obec Buduch sa prvýkrát pod týmto menom spomína na prelome 16. a 17. storočia.
Zatiaľ čo v roku 1863 uvádzajú oficiálne pramene 329 poľnohospodárskych usadlostí s 2 155 Buduchmi oboch pohlaví a v roku 1870 hovoria údaje o 393 farmách s populáciou 2 411 obyvateľov, v roku 1926 udáva sčítanie obyvateľstva len jedného Buducha mužského pohlavia.
Hlavným spôsobom obživy Buduchov bol chov zvierat – najmä oviec. Tradičný odev Buduchov sa takisto nijak nelíšil od zvyšných kmeňov žijúcich v azerbajdžanských horských oblastiach.
Hinalugovia

Hinalugovia alebo (?)Chinalugovia alebo (?)Chynalygovia ( a pod.) je etnikum žijúce v oblasti východného Kaukazu, v horskej obci Chynalyg (staršie Chinalug) a v obci Vladimirovka. Celkovo ide asi o 3 000 ľudí. Väčšinovým náboženstvom Chinalugov je sunnitský islam.
Podobne ako ostatné etniká obývajúce túto oblasť aj Hinalugovia sa živili chovom zvierat - najmä oviec, vyrábali mliečne výrobky: syry, mlieko, kyslé mlieko.
Až do obdobia kolektivizácia prevládali medzi príslušníkmi kmeňa patriarchálne vzťahy. Zvyčajným boli zjavy ako krvná pomsta, dohodnuté manželstvá s venom - preferovali sa manželstvá medzi bratrancami a sesternicami.
Gilles

Gilles môže byť:
Arre

Arre alebo ARRE môže byť:
Vauvert

Vauvert môže byť:
Cologne

Cologne môže byť:
Condom

Condom môže byť:
Lias

Lias môže byť:
Argeia (manželka Polyba)

Argeia (starogr. Ἀργεία – Argeia, ) je v gréckej mytológii manželka korintského kráľa Polyba a matka Arga, staviteľa lode Argó.
Argeia je v gréckych mýtoch podľa jednej verzie manželkou korintského kráľa Polyba a matka Arga, (podľa inej verzie bol Argos synom Frixa a Chalkiopy) účastníka výpravy Argonautov za zlatým rúnom do ďalekej Kolchidy. Jej syn Argos pod dohľadom bohyne Atény postavil loď Argó na ktorej sa plavili.
Montesquiou

Montesquiou 
môže byť:
Samatan

Samatan môže byť:
Durban (Gers)

Durban je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha.
Obec má rozlohu . Najvyšší bod je položený a najnižší bod 
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Blanc

Le Blanc môže byť:
Ciron

Ciron môže byť:
Ázijská ragbyová únia

Ázijská ragbyová únia (skr. Asia Rugby, predtým ARFU"Asian Rugby Football Union") je ázijská športová konfederácia, ktorá združuje ragbyové zväzy ázijských štátov. Vznikla v roku 1968 a sídli v Hongkongu. Združuje 32 národných ragbyových zväzov a na jej čele od roku 2013 stojí Hongkončan Trevor Gregory. Asia Rugby je členom Medzinárodnej ragbyovej federácie (IRB) a takisto OCA. 
Od 19772011 bola členom aj "Ragbyová federácia štátov arabského Zálivu". Tá sa ale rozpadla a vznikli samostatné ragbyové federácie v Saudskej Arábii, Kuvajte, Bahrajne, Katari a Spojených arabských emirátov. Len niektoré z nich sú však členmi Asia Rugby. 
Niektoré členské zväzy Asia Rugby nie sú členom IRB, resp. čakajú na členstvo. Niektoré ázijské štáty majú svoju zastrešujúcu federáciu, ale nie sú členom Asia Rugby, v iných štátoch ako Palestína, Vietnam či Omán sa ragby hrá, ale zatiaľ (2012) nemajú národnú federáciu. Najnovším členom sa v máji 2015 stala Sýria.
Členské federácie.
Ostatné ázijské federácie
Podujatia.
15-kové ragby:
7-kové ragby: