burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Adam Opel

Adam Opel (* 9. máj 1837, Rüsselsheim, Hessenské veľkovojvodstvo – † 8. september 1895, Rüsselsheim, Nemecké cisárstvo) bol nemecký podnikateľ, zakladateľ spoločnosti Opel. 
Rovnako ako jeho bratia Georg a Wilhelm, aj Adam sa vyučil za zámočníka v dielni svojho otca. V mladosti cestoval po Európe, v Paríži pracoval v továrni na výrobu šijacích strojov, ktoré boli vtedy veľkou novinkou. Po návrate domov založil v roku 1862 v Rüsselsheime vlastnú továreň na výrobu šijacích strojov.
V roku 1868 sa oženil so Sophie Marie Schellerovou. Spolu mali päť detí: Carla, Wilhelma, Heinricha, Friedricha a Ludwiga. Všetci sa časom zapojili do rozvíjajúceho sa rodinného podniku. 
V roku 1884 firma rozšírila výrobu o bicykle, najprv len z dovážaných dielov, o rok už s vlastnou konštrukciou. Za dva roky sa stala firma Opel jedným z najväčších výrobcov bicyklov v Nemecku.
Adam Opel zomrel v roku 1895 na následky týfusu. V tom čase bola spoločnosť, ktorú založil, vedúcim výrobcom šijacích strojov v Európe a vyrábala ročne cez 18 000 šijacích strojov a 2 000 bicyklov. Sophie Opel spoločne so synmi prevzala vedenie firmy. O tri roky neskôr začala firma rodiny Opel vyrábať automobily.
Zapaľovač

Zapaľovač môže byť:
Loutkář

Loutkář ("Bábkar") je český divadelný časopis. Ide o najstarší bábkarský odborný časopis na svete. Vychádza s prestávkou vojnových rokov od roku 1912 dodnes a je tak kronikou česko-slovenského, českého a slovenského bábkového divadla. Obsahuje anglické resumé a vychádza 4x ročne v rozsahu 100 strán. Redakcia sídli v Prahe. V súčasnosti časopis vydáva Sdružení pro vydávání časopisu Loutkář.
Obsah.
Loutkář je určený divadelníkom, divákom, profesionálnym bábkarom, ochotníkom a pedagógom. Obsahuje teoretické i historické štúdie, portréty významných osobností a súborov z minulosti a súčasnosti, rozhovory, kritiky, informácie o dianí v divadle, najmä bábkovom a alternatívnom, v Česku, na Slovensku a vo svete.
História.
Dnešný Loutkář je nástupnickým časopisom periodík Český loutkář, Loutkář, Loutková scéna a Československý loutkář. Prvý ročník časopisu Český loutkář vyšiel roku 1912 (vychádzal do júna 1913), neskôr od roku 1917 pod názvom Loutkář (do r. 1939), od roku 1939 bol na kratšiu dobu nahradený buletinom Zprávy loutkářského soustředění a od roku 1940 - 1941 a 1945 - 1951 časopisom Loutková scéna. Od roku 1951 vychádza už znovu bez prerušenia ako špecializovaný mesačník Československý loutkář, neskôr po zániku Česko-Slovenska roku 1993 opäť pod názvom Loutkář. Vo funkcii šéfredaktora sa vystriedalo viacero osobností českého a česko-slovenského bábkového divadla – Jindřich Veselý, Jan Malík, Miloslav Česal, Eva Hanžlíková, Pavel Vašíček a od r. 2000 do júna 2015 Nina Malíková, od júla 2015 Kateřina Lešková Dolenská. Medzi pravidelných prispievateľov patrí aj viacero slovenských publicistov a divadelníkov. Loutkář zohral tiež značnú úlohu v histórii Medzinárodnej bábkarskej organizácie UNIMA, založenej roku 1929 v Prahe, ktorej bol v rokoch 1929-30 tlačovým orgánom. O jej činnosti prináša pravidelné informácie dodnes.
Literatúra.
Dubská, A. "Na počátku byl Český loutkář". Loutkář 2/2002. (Z informácií v článku čerpá aj tato stránka)
Externé odkazy.
Oficiálne stránky časopisu Loutkář
Ľupčianska dolina

Ľupčianska dolina je 15 kilometrov dlhá dolina na severnej strane Nízkych Tatier. 
Preteká ňou potok Ľupčianka. V jej hornej časti sú osady Magurka a Železnô, ktoré sú miestnymi časťami Partizánskej Ľupče. Prechádza ňou cesta III. triedy z Partizánskej Ľupče do Liptovskej Osady.
Jánska dolina

Jánska dolina je približne 15 kilometrov dlhá dolina na severnej strane Nízkych Tatier. 
Preteká ňou potok Štiavnica, ktorého meno nesie aj horná časť doliny. Celou jej dĺžkou prechádza modro značkovaný chodník z Liptovského Jána až na hlavný nízkotatranský hrebeň ku Chate M. R. Štefánika v Ďumbierskom sedle.
Police (Poľsko)

Police (po poľsky "Police", po nemecky "Pölitz") je poľské mesto, hlavné v Západopomoranskom vojvodstve. Mesto leží v ústí rieky Odry do Štetínskeho zálivu v severozápadnom Poľsku. Počet obyvateľov: 34 220 (2004). Rozloha: 36,84 km².
Robert Fischer

Robert James Fischer známy aj pod menom Bobby Fischer (* 9. marec 1943, Chicago, Illinois, USA – † 17. január 2008, Reykjavík, Island) bol americký šachový veľmajster.
Slávnym sa stal ešte v mladom veku, keď vďaka svojim šachovým schopnostiam vo veku 14 rokov vyhral americké majstrovstvá. Šachový vzostup Roberta Fischera prebiehal v čase, keď bol hegemónom v tomto športe ZSSR, hlavný politický rival USA počas studenej vojny. Robertovi Fischerovi sa darilo túto hegemóniu narúšať až sa v roku 1972 sa stal prvým americkým šachistom, ktorý získal titul svetového šampióna. Po víťazstve nad Borisom Vasilievičom Spasským výsledkom 12,5:8,5 v hlavnom meste Islandu Reykjavík získal vtedy rekordný predinflačný rating 2785. Tomuto zápasu predchádzali kvalifikačné zápasy proti sovietskemu veľmajstrovi Markovi Tajmanovovi a dánskemu veľmajstrovi Bentovi Larsenovi, ktorých v zápase porazil rovnakým výsledkom 6:0. Vo finálovom zápase o právo vyzvať majstra sveta porazil ďalšieho sovietskeho veľmajstra, exmajstra sveta Tigrana Petrosiana presvedčivo 6,5:2,5.
Roku 1975 odmietol obhájiť tento titul po tom, ako FIDE nesúhlasila s jeho podmienkami, takže ho bez boja získal Anatolij Jevgenievič Karpov.
Napriek vážnym psychickým ťažkostiam, predčasnému dôchodku, antisemitizmu (kvôli dlhej rivalite s Samuelom Hermanom Reshevským), sektárstvu a pod., bol Robert Fischer geniálny šachista a zaslúžil sa o nebývalý rozvoj a popularitu šachu na Západe.
Zdroj.
JOHNSON, D. Bílý král a rudá královna (z ang. White King and Red Queen), ISBN 9788073815028, BB/art s.r.o, Praha, 2009
Kritika (činnosť)

Kritika je odhaľovanie a prekonávanie omylov a nedostatkov, rozlišovanie správneho a nesprávneho, pravdivého a nepravdivého, opravdivého a neopravdivého, hodnotného a nehodnotného, posudzovanie primeranosti norme, kritériu a pod. Môže ísť o kritiku vedy, o kritiku náboženstva, umeleckú kritiku, filozofickú kritiku, kritiku spoločnosti, kritiku rozumu, kritiku poznania, kritiku skúsenosti a pod.
Kritika je jedným zo základných aspektov filozofickej sebareflexie človeka a ľudstva.
Denaturovaný lieh

Denaturovaný lieh je etanol, ku ktorému sú pridané rôzne prímesi, aby sa zabránilo jeho konzumácii. Je to vo vode rozpustná zmes látok, ktorá je riediteľná v každom pomere, pričom sa roztok zahrieva a zmenšuje svoj objem (tzv. objemová kontrakcia). Je veľmi horľavý, dráždi, odmasťuje a vysušuje sliznice. Pri odparovaní vzniká nebezpečenstvo výbuchu pár. Používa sa v priemysle.
Jorge Anaya

Jorge Isaac Anaya (* 20. september 1926, Bahía Blanca, Argentína – † 9. január 2008, Buenos Aires, Argentína) bol vrchný veliteľ argentínskeho námorníctva počas vojenskej junty, ktorá trvala v rokoch 1976 až 1983.
Dosiahol hodnosť kontradmirála a bol jedným z tých, ktorí presadzovali obsadenie Falklandských ostrovov, čo viedlo k ozbrojenému stretu s Veľkou Britániou. Počas konfliktu schválil operáciu "Algeciras" - neúspešný pokus o sabotáž britských vojnových plavidiel v Gibraltáre.
Nabú

Nabú bol bohom Novobabylonskej ríše. Jeho meno v preklade znamená Ten, kto povoláva alebo Ten, kto žiari. Bol spätý s planétou Merkúr. Syn najvyššieho boha Starobabylonskej ríše Marduka. Centrom jeho kultu bolo mesto Borsippa (dnešný Birs Nimrúd), v ktorom mal Ézida (Stálosť) s chrámovou vežou Euriminanki (Dom siedmich otcov neba a zeme). 
Jeho manželkou bola bohyňa Tašnetum (Porozumenie), alebo bohyňa Nanaja.
Nabú napísal Tabuľky osudu, kde bolo opísané všetko dianie. Neskôr jeho moc začala upadať a stal sa bohom vegetácie, obilia a prameňov. V mytológii nemá veľký význam, v starých textoch sa nespomína a v neskorších textoch zohráva úlohu iba pri obradoch. Jeho znakom bolo rydlo.
Nabú sa dostal do povedomia Babylončanov v 1. tisícročí pred Kr., keď bol označený za syna boha Marduka a Zarpanitu.
Hilary Swanková

Hilary Ann Swank (* 30. júl 1974, Lincoln, Nebraska, USA) je americká herečka.
Jej herecká kariéra začala malou rolou vo filme "Buffy the Vampire Slayer" (1992) a potom v hlavnou úlohou vo filme "The Next Karate Kid" (1994). 
Získala dvoch Oscarov, prvého za hlavnú úlohu vo filme "Chlapci neplačú" (1999) a druhého za stvárnenie Maggie Fitzgeraldovej vo filme "Million Dollar Baby" (2004).
Stupnica

Stupnica môže byť:
OpenID

OpenID je systém pre decentralizovanú správu identít. Pri návšteve webových stránok podporujúcich OpenID nie je potrebné používať obvyklé prihlasovacie údaje ako meno a heslo. Namiesto toho sa stačí predtým jednorazovo zaregistrovať u poskytovateľa OpenID identity a túto identitu potom využívať počas registrácie aj pri opätovnom prihlasovaní na stránkach. Keďže OpenID je decentralizovaný systém, akékoľvek webové sídlo môže využívať OpenID softvér na poskytovanie služieb správy identít, takže je možné potvrdzovať digitálnu identitu bez závislosti na jedinom centralizovanom riešení.
OpenID si osvojujú aj veľké webové sídla organizácií ako Yahoo, Google, AOL a Orange, ktoré sa stávajú jeho poskytovateľmi.
História.
OpenID pôvodne vyvinul Brad Fitzpatrick z portálu LiveJournal, no v súčasnosti tento pojem obsahuje viacero ďalších technológií. Ďalšie špecifikácie OpenID sa majú na stránkach openid.net vyvíjať meritokratickým spôsobom, za účasti mnohých technologických firiem, užívateľských združení a open source vývojárov.
Skupina predajcov v auguste 2006 ohlásila finančnú podporu v objeme 50.000 US$ na pomoc pri vývoji každému z prvých desiatich open source projektov, ktoré majú implementovať podporu pre OpenID.
V súčasnosti je rozbehnutý vývoj OpenID autentikácie 2.0, ktorá používa protokol Yadis. OpenID sa vyvíja do oveľa komplexnejšieho frameworku, ktorý bude popri overovaní totožnosti podporovať aj ďalšie služby súvisiace s identitou.
Rozšírenosť.
V júli 2007 bolo na internete vyše 120 miliónov OpenID identít a približne 4.500 webových sídiel malo zabudovanú podporu OpenID.
AOL poskytuje OpenID identitu vo forme "openid.aol.com/užívateľské_meno".
idproxy.net poskytuje OpenID pre užívateľov Yahoo!.
Orange ponúka OpenID pre svojich 40 miliónov predplatiteľov širokopásmového internetu.
Six Apart prevádzkuje bloggerské portály LiveJournal a Vox. Oba podporuj´u OpenID, Vox ako poskytovateľ a LiveJournal ako poskytovateľ aj využívateľ.
Wordpress.com tiež poskytuje OpenID.
Drupal od verzie 6.0 má už v jadre podporu OpenID.
Ďalšie služby akceptujú OpenID ako alternatívu k registrácii.
Užívatelia Yahoo! budú môcť využívať svoje Yahoo účty ako OpenID koncom januára 2008 počnúc.
Reinhold Bilgeri

Reinhold Bilgeri (* 26. marec 1950, Hohenems, Rakúsko) je rakúsky spevák a literát. Patrí k najúspešnejším predstaviteľom takzvaného Austropopu.
Xavier Naidoo

Xavier Kurt Naidoo [] (* 2. október 1971, Mannheim, Nemecko) je nemecký spevák a skladateľ. Z otcovej strany je tamilského pôvodu a zo strany matky juhoafrického/arabského pôvodu. Má charakteristický citovo zafarbený hlas, spieva po nemecky a príležitostne po anglicky. Je spoluzakladateľom hudobnej skupiny Söhne Mannheims. 
Xavierov hudobný štýl je zmesou soulu, r&amp;b a hip hopu. V textoch jeho piesni sa často objavuje náboženská téma, keďže je silne veriaci. 
V roku 2002 vydal úspešný dvojalbum "Zwischenspiel/Alles für den Herrn", doteraz najväčší úspech však dosiahol roku 2003, keď nahral s americkým raperom RZA singel „Ich kenne nichts (Das so schön ist wie Du)“, ktorý vyšiel na treťom sólovom albume RZA s názvom "The World According to RZA". 
V roku 2006 nahral singel "Danke", v ktorom sa poďakoval nemeckej futbalovej reprezentácii za tretie miesto na Majstrovstvách sveta vo futbale 2006.
Environmentalistika

Environmentalistika je náuka o životnom prostredí. Využíva poznatky vedného odboru ekológie, skúma pôsobenie človeka na ekosystémy, zaoberá sa prevenciou znečisťovania životného prostredia, nápravou vzniknutých škôd a prevenciou nežiaducich zásahov. 
Environmentalistika zahrňuje tiež ochranu prírody, monitoring zložiek životného prostredia, využívania prírodných zdrojov, hospodárenia s energiami, starostlivosť o zdravie ľudskej populácie a pod.
Environmentalistika je teda náuka o životnom prostredí človeka, alebo technológia životného prostredia.
Vratislav Greško

Vratislav Greško (* 24. júl 1977, Tajov) je slovenský futbalista. Hral na pozícií ľavého obrancu, no bol schopný hrať aj na pozícií ľavého stredopoliara.
Hráčska kariéra.
Narodil sa v obci Tajov neďaleko Banskej Bystrice. Jeho prvým ligovým klubom bola FK Dukla Banská Bystrica, v roku 1997 prestúpil do Interu Bratislava. V roku 1999 prestúpil do bundesligového klubu Bayer 04 Leverkusen. 10. júla 1999 prvýkrát nastúpil za Leverkusen, bolo to v pohárovom zápase proti 1. FC Kaiserslautern.
Stal sa členom reprezentácie do 21 rokov, ktorá dosiahla úspech v kvalifikácií a následne aj na Majstrovstvách Európy, kde obsadili 4. miesto. Neskôr bol náhradníkom na Olympijských hrách v Sydney v roku 2000.
Na začiatku sezóny 2000 – 01 podpísal štvorročný kontrakt so slávnym talianskym klubom Inter Miláno. Na konci sezóny 2000 – 01 prišiel Inter o titul, pričom v poslednom zápase prehral s Laziom Rím. Tento zápas bol pre Greška posledným v jeho drese.
Pred ďalšou sezónou ponúkala za Greška talianska Parma 645 miliónov korún. S klubom podpísal zmluvu, ale počas nasledujúcej sezóny hral len v piatich zápasoch.
Manažér anglického klbu Blackburn Rovers F.C. Graeme Souness hľadal ľavého obrancu do svojho klubu a Greško prišiel do tohto klubu na štvormesačné hosťovanie. Neskôr s klubom podpísal trojročnú zmluvu. V sezóne 2004 – 05 pre komplikované zranenie krížových kolenných väzov nehral.
V septembri 2006 podpísal kontrakt s nemeckým klubom 1. FC Norimberg, stal sa tak spoluhráčom Róberta Vitteka a Mareka Mintála. Celkovo nastúpil v tejto sezóne v Bundeslige v 15 zápasoch, strelil 1 gól. Klub sa v júli nasledujúceho roku rozhodol neuplatniť opciu na predĺženie kontraktu Greška.
Od 4. júla 2007 bol hráčom Bayer 04 Leverkusen do ktorého sa vrátil po takmer siedmich rokoch. 20. februára 2008 ohlásil koniec reprezentačnej kariéry. Od roku 2011 bol hráčom Podbrezovej. V roku 2015 ukončil hráčsku kariéru a v klube pôsobil ako viceprezident až do februára 2018.
Marek Vadas

Marek Vadas (27. máj 1971, Košice) je slovenský spisovateľ. Po maturite na gymnáziu v rodisku (1989) vyštudoval slovenčinu a estetiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1989-1995). Absolvoval zatiaľ sedem pobytov v západnej a rovníkovej Afrike; dlhodobo pôsobí ako zamestnanec Slovenského literárneho centra (predtým Literárneho informačného centra) v Bratislave; aktuálne vo funkcii šéfredaktora periodika Knižná revue. 
Knižne debutoval v polovici deväťdesiatych rokov minulého storočia experimentálne ladenou prózou s postmoderným nádychom (Malý román, viď nižšie); v spolupráci s Emanom Erdélyim vytvoril dva parodické texty, v ktorých využil komponenty karikatúrnej grotesky. V tvorbe z ďalšieho obdobia zreteľne rezonuje inšpirácia zámorskými cestami a svojsky, originálne uchopené postupy magického realizmu. Za svoju knihu "Liečiteľ" dostal v roku 2007 Cenu Anasoft litera.Patrí k najvýraznejším predstaviteľom staršej strednej generácie slovenskej prózy a k najprekladanejším slovenským autorom v zahraničí.
Ipoltica (dolina)

Ipoltica je dlhá dolina na severnej strane Nízkych Tatier, vyúsťujúca pri vodnej nádrži Čierny Váh.
Preteká ňou rovnomenný potok. Vedie ňou modro značkovaný chodník od vodnej nádrže Čierny Váh cez sedlo Priehybka až do Heľpy. V hornej časti sa vetví na Ráztoky, Dikulu a Medvediu dolinu.
Geologicky významná lokalita, prechádzajúca kompletným sledom karbónsko-permských súvrství chočského príkrovu (hronika), ktoré sa podľa typovej lokality v doline nazývajú ipoltická skupina (predtým aj tzv. melafýrová séria).
Bystrá dolina (Ďumbierske Tatry)

Bystrá dolina je dlhá dolina na južnej strane Nízkych Tatier, prebieha v smere sever-juh od hlavného hrebeňa pohoria. Vyúsťuje do Horehronského podolia pri obci Bystrá. Preteká ňou riečka Bystrianka.
Okrem zeleno značkovaného chodníka ňou vedie cesta II. triedy č. 584, ktorá končí pri horskom hoteli Srdiečko. V jej dolnej časti je známe rekreačné stredisko Tále, v hornej časti strediská Srdiečko a Kosodrevina.
David James

David Benjamin James (* 1. august 1970, Welwyn Garden City) je anglický futbalový brankár pôsobiaci v klube Portsmouth FC.
Portsmouth F.C..
Do tohto klubu prišiel od ligového konkurenta z Manchestru City, v ktorom predtým pôsobil 2 roky. Klub zaňho vyplatil odstupné vo výške £1,2.
Zoznam jazier Írska

Zoznam jazier Írska obsahuje zoznam jazier na ostrove. Jazerá v Írsku sú prevažne ľadovcového pôvodu a po írsky sa nazývajú "loughs" (čo je ekvivalent škótskeho "lochs"). Najväčšie jazero je Lough Neagh v Severnom Írsku.
Dansk-svensk gårdshund

Dansk-svensk gårdshund (v krajinách pôvodu známy tiež ako ”Kvik-hund” ) je plemeno psa definitívne uznané FCI v roku 2019 po číslom 356. Od roku 1987 je uznaný klubmi v Dánsku a Švédsku v skupine 2 (pinče a bradáče). V Dánsku patrí medzi veľmi obľúbené plemená, objavil sa tiež v miestnom televíznom seriáli Matador. 
Vzhľad.
Plemeno je exteriérom podobné jack russellovi alebo hladkosrstému foxteriérovi. Telo je kvadratického rámca. Má krátku, na väčšine tela bielu srsť s hnedými a čiernymi znakmi. Má klopené uši. Je priateľský a čulý.
Temperament.
Dánsko-švédsky strážny pes je aktívne plemeno vhodné na stráženie majetku ako aj lov či kynologické športy ako je napr. agility alebo obedience.
Masový hrob maďarských Levente v Petržalke z apríla 1945

Masový hrob maďarských Levente v Petržalke z apríla 1945 sa nachádza v bývalom protileteckom zákope na ľavom brehu Dunaja. Obsahuje pozostatky 90-tich maďarských chlapcov vo veku 16-20 rokov, príslušníkov mládežníckej organizácie Levente (organizácia) (maďarská obdoba Hlinkovej mládeže), ktorých v posledných mesiacoch vojny na základe dohody Szálasiho a Hitlera Maďarsko poskytlo ako pracovnú silu pre Ríšu. Bol objavený náhodou v máji 1947, keď sa hľadalo telo bratislavského občana Ervina Bacušana, ktorý sa stal obeťou vraždy.
Chlapci sa po skončení vojny vracali z Drážďan, kde boli pracovne nasadení, domov cez Bratislavu. Tu boli zadržaní a internovaní v petržalskom tábore. V Petržalke bol v tom čase sústreďovací tábor, kam boli po oslobodení Bratislavy v rámci prebiehajúcej protimaďarskej kampane pozvážaní všetci Maďari z Bratislavy a okolia.
V júli 1945 dôstojníci československej bezpečnosti - bývalí partizáni - v spolupráci s veliteľom tábora chlapcov najprv olúpili o ich osobné cennosti, následne odviedli do lesa smerom k rakúskym hraniciam a tam ich postrieľali. Ich telá zahrabali do protileteckého zákopu, ktorý sovietska armáda vykopala na petržalskej strane začiatkom apríla 1945.
Podľa denníka Demokratickej strany "Čas" z 28. 5. 1947 boli vinníci - traja príslušníci čsl. bezpečnosti - postavení pred vojenský tribunál, ktorí ich 24. 5. 1947 odsúdil. Bližšie informácie o páchateľoch priniesol orgán antifašistického odboja "Hlas oslobodených" zo 4. apríla 1947. Denník "Čas" sa téme venoval aj v čísle z 23. 5. 1947, kde vyjadril počudovanie nad tým, prečo sa "Pravda" snaží prípad ututlať a 31. 5. 1947, keď oznamuje čitateľom, že prípad bol odovzdaný civilným orgánom, ktorí vypracujú oficiálnu správu. K tomu ale už nikdy nedošlo. Vinníci boli amnestovaní na základe zákona č. 115/1946, ktorý udeľoval amnestiu na všetky trestné činy spáchané na úkor Nemcov a Maďarov. 
Denník "Čas" sa k prípadu vrátil ešte 21. 12. 1947, v súvislosti s interpeláciou poslancov J. Baharku a M. Géciho na povereníka vnútra M. Ferjenčíka v tejto veci. V odpovedi na interpeláciu M. Géciho vystúpil komunistický poslanec A. Pšenička, ktorý otázky označil za bezočivú provokáciu. 
To bola súčasne posledná zmienka v československej tlači o tejto udalosti, ktorá sa spolu s Přerovskou tragédiou a perzekúciou Maďarov v Československu v rokoch 1945-1948 všeobecne stala absolútnym tabu pre (česko)slovenskú historiografiu. Po r. 1989 sa téme venoval Kálmán Janics, ktorý opísal aj svoj pokus z r. 1964 anonymným listom zastrašiť jedného z páchateľov, ktorý v tom čase kandidoval za poslanca federálneho zhromaždenia. Uvedený list sa stal po r. 1970 jednou z príčin prenasledovania samotného K. Janicsa zo strany Štb.
Sojuz 8

 
Sojuz 8 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz 8 bol súčasťou spoločnej sovietskej kozmickej misie spolu s misiami Sojuz 6 a Sojuz 7, ktoré sa stretli na obežnej dráhe v rovnakom čase, a vyniesli sedem kozmonautov. 
Posádka pozostávala z veliteľa Vladimira Šatalova a palubného inžiniera Alexeja Jelisejeva, ktorých úlohou bolo spojiť sa s loďou Sojuz 7 a uskutočniť presun posádky, tak ako pri misiách Sojuz 4 a Sojuz 5. Úlohou misie Sojuz 6 bolo filmovať priebeh operácie.
Cieľ misie nebol uskutočnený z dôvodu poruchy vybavenia. Bolo to naposledy, čo sa sovietske zariadenie pre pristávanie na Mesiaci s posádkou testovalo na obežnej dráhe a zlyhanie, zdá sa, bolo jednou z príčin ukončenia programu. Volací znak kozmickej lode bol „Granit“.
Priebeh letu.
Loď odštartovala dňa 13. októbra 1969 z kozmodrómu Bajkonur. Bola navedená na obežnú dráhu vo výške 204,5 – 223,7 km s dobou obehu 88,61 minút. Deň predtým vyštartovala na obežnú dráhu loď Sojuz 7 a dva dni predtým, 11. októbra 1969 loď Sojuz 6, takže v priebehu niekoľkých hodín boli na obežnej dráhe Zeme naraz tri sovietske kozmické lode a spoločne tiež komunikovali. Vladimir Šatalov bol vedúcim celej sedmičky kozmonautov na obežnej dráhe. V programe bolo spojenie s loďou Sojuz 7, ale táto operácia za pasívneho prizerania tretej lode Sojuz 6 zlyhala. Lode sa len priblížili na vzdialenosť 500 metrov. Pri priblížení bolo vyskúšané použitie svetelných signálov pre komunikáciu. Počas letu bolo uskutočnené aj televízne vysielanie z paluby lode.
Potom, čo druhé dve lode pristáli na Zemi, nadviazala posádka Sojuzu 8 vtedy experimentálne rádiové spojenie so sovietskou výskumnou loďou plávajúcou v Atlantiku prostredníctvom spojovacej družice Molnija.
Návratový modul Sojuzu 8 úspešne pristál v kazašskej stepi po takmer piatich dňoch letu, 18. októbra 1969, 145 km severne od Karagandy.
Christian Bale

Christian Charles Philip Bale (* 30. január 1974, Haverfordwest, Wales, Spojené kráľovstvo) je britský herec, rodák z Walesu. 
V trinástich rokoch si zahral anglického chlapca oddeleného od svojich rodičov počas 2. svetovej vojny vo filme Stevena Spielberga Ríša slnka. Zahral si aj sériového vraha Patricka Batemana v Americkom psychu (2000), či Bruca Wayna/Batmana vo filmoch Christophera Nolana Batman začína (2005), Temný rytier (2008) a Návrat Temného rytiera (2012). Rok 2019 priniesol film Ford v Ferrari kde si zahral legendárneho pretekára Kena Milesa.
V roku 2010 hral Dickyho Eklunda v životopisnom filme Fighter. Práve za túto rolu získal v roku 2011 Oscara, Zlatý glóbus a mnoho iných ocenení za najlepšiu vedľajšiu úlohu.
Osobný život.
29. januára 2000 si vzal Sibi Blazic, bývalú modelku a vizážistku. Spolu majú dcéru Emmeline, ktorá sa narodila 27. marca 2005 v Sante Monice v Kalifornii. Od roku 1992 býva Bale v Los Angeles.
Má tri staršie sestry: Erin – hudobníčka, Sharon – počítačová odborníčka a Louise – divadelná herečka a režisérka. Rovnako ako jeho zosnulý otec David Bale podporuje ekologické skupiny ako Greenpeace, či WWF.
Iridium (družica)

Iridium je systém 66 aktívnych komunikačných družíc. Umožňuje celosvetové hlasové a dátové prenosy použitím satelitného telefónu. Sieť Iridium je unikátna, pretože pokrýva celú Zem, zahŕňajúc póly, oceány a vzdušné trate. Telefóny pracujú v pásme 1616,0 – 1626,5 MHz. 
Satelity postupne vyniesli nosiče (rakety): McDonnell Douglas Delta II, Krunichev Proton, China Great Wall LM 2C/SD 
Technické údaje siete.
Iridium pozostáva z pozemnej a satelitnej infraštruktúry.
Pozemná terestriálna časť pozostáva z prístupových bodov a technického vybavenia, ktoré zabezpečuje prepojenie medzi inými pozemnými sieťami (celulárne a PSTN siete) a koncovými satelitnými bodmi.
Spoločnosť odvodila názov podľa chemického prvku Irídia; veľkosť súboru družíc projektovaných v počiatočných fázach projektu bola 77 - čo je rovnaké číslo ako protónové číslo Irídia.
Družice sú často viditeľné na nočnej oblohe v podobe zábleskov družíc - fenomén typicky pozorovaný ako krátko trvajúce jasné záblesky svetla.
Númenor

Númenor je fiktívny ostrov ľudí, vyskytujúci sa v diele J.R.R. Tolkiena Silmarillion.
Tvar a členenie.
Obrysom pripomínal päťramennú hviezdu alebo päťuholník, ktorého stredná časť merala asi dvestopäťdesiať míľ od severu na juh aj od východu na západ, a ťahalo sa z neho päť veľkých polostrovných výbežkov. Númenorčania ich pokladali za samostatné oblasti a volali sa Forostar (Severná zem), Andustar (Západná zem), Hyarnustar (Juhozápadná zem), Hyarrostar (Juhovýchodná zem) a Orrostar (Východná zem). Stredná časť sa volala Mittalmar (vnútrozemie).
Perotinus

Perotinus alebo Perotinus Magnus alebo aj Magister Perotinus či Pérotin bol francúzsky skladateľ, najvýznamnejší predstaviteľ tzv. Notredamskej školy a spolu s magistrom Léoninom autor zbierky Magnus liber organi. Pôsobil v Paríži okolo roku 1200 (dátumy narodenia a úmrtia sú neznáme) ako kapelník katedrály Notre Dame. Je známy vďaka spisom hudobných teoretikov Jana z Garlandie a autora, ktorý písal pod menom Anonym IV, ktorí žili v polovici 13. storočia. 
Dielo.
Perotinus revidoval, skrátil a modernizoval staršiu Léoninovu verziu "Magnus liber organi". Prepísal mnoho skladieb do nových foriem, požíval pokročilejšiu rytmiku. Pridaním nových rytmických foriem predznamenal ďalší vývoj hudby. Nesúhlasil navyše s prílišnou rozťahanosťou pasáží bez zmien, čím zdôraznil potrebu priebežného vnútorného vývoja hudobnej skladby, čo je spolu so zdokonalením skladobnej techniky diskantu rozšírením o tretí a štvrtý hlas zásadným prínosom tohto skladateľa. Zdá sa, že Perotinova tvorba bola veľmi rozsiahla, vytvoril do sto skladieb.
One Half

OneHalf, nazývaný tiež "Košický mor, Košická hrozba, Slovak Bomber, Explosion II alebo FreeLove" je počítačový vírus zo Slovenska z roku 1994, ktorého počiatky sa datujú do roku 1992.
Išlo o veľmi úspešne šíriaci sa vírus, ktorý bol "polymorfný" (každý jeho „potomok“ sa odlišoval od svojho „rodiča“), "hybridný" (napadal boot sektory aj spustiteľné súbory COM a EXE) a dokázal využiť tzv. technológiu "stealth" (maskovanie pred antivírusovými programami).
Pri každej aktivácii (spustení počítača) zašifroval malú časť pevného disku, zašifrovaný obsah sa po dobu aktivity vírusu javil ako normálny. Vírus robil "driver resp. FAT" ku zašifrovanej oblasti. Po jeho odstránení sa zašifrované údaje stali nečitateľnými a tým boli stratené. V okamihu zašifrovania polovice dát zobrazil hlášku a ukončil sa (čím zlikvidoval zálohované údaje).
Vírus používal symetrické šifrovanie a kľúč ukladal v partition table, takže teoreticky bolo možné zašifrované dáta dodatočne rozšifrovať. Ďalšou metódou bolo premiestnenie dát počas aktivity vírusu a až potom jeho následné odstránenie. V dobe svojho rozmachu (malé rozšírenie internetu a s tým spojenými rýchlymi aktualizáciami antivírusového softvéru) sa vírus úspešne prevalil Slovenskom a svetom a jeho zneškodnenie trvalo takmer pol roka.
V roku 2012 bol zverejnený úplný zdrojový kód vírusu, presnejšie varianty 3577, prostredníctvom služby GitHub.
Dodnes (2007) v internetových diskusiách sa na tento vírus spomína, že vírus pochádza z dielne nemenovanej košickej firmy vyrábajúcej antivírusový softvér, ktorá ho použila ako súčasť svojej reklamnej kampane. Súčasťou kampane boli prezentácie vírusu a antivírusového softvéru v TV, rozhlase a tlači. Tieto fakty neboli nikdy oficiálne dokázané.
Maximiliano Hernández Martínez

Maximiliano Hernández Martínez (* 21. október 1882, San Matías, Salvádor - † 15. máj 1966, veľkostatok Jamastrán, Honduras) bol salvádorský vojak a diktátor. Pochádzal z ôsmich detí. Po ukončení vojenskej školy v Guatemale sa postupne stal brigádnym generálom. V roku 1931 bol zvolený za viceprezidenta republiky. O deväť mesiacov neskôr, po vojenskom prevrate sa stal prezidentom, čo o rok neskôr potvrdil aj parlament. 
Vládol autoritárskym spôsobom a prostredníctvom dekrétov 13 rokov. V r. 1932 krvavo potlačil povstanie roľníkov proti svojej vláde, pričom dal zmasakrovať vyše 10 000 ľudí. Bol horlivým fašistom a zaviedol rasistický zakon, ktorý zabraňoval vstupu černochov do krajiny. Na druhej strane, počas jeho vlády nastalo ozdravenie verejných financií, bola založená štátna emisná banka, vyrovnal sa zahraničný dlh a bola vybudovaná salvádorská časť Panamerickej magistrály. Založil fondy financujúce bývanie pre chudobných, civilným osobám zrušil právo nosiť zbraň a nechal stíhať každého, kto bol "tulák a neviedol čestný život". Kriminalitu potláčal drakonickými zákonmi. Trestom za krádež bola amputácia ruky, v prípade recidívy poprava zastrelením. V roku 1939 presadil čiastočné volebné právo žien.
V roku 1944 odstúpil po generálnom štrajku, vyvolanom rozhodnutím parlamentu o predĺžení jeho funkčného obdobia. Zomrel zavraždený svojím šoférom o 22 rokov neskôr v exile v Hondurase. Ten ho dobodal na smrť ako pomstu za smrť jeho otca, ktorý bol jednou z obetí Martinezovej diktatúry.
Tera

Tera je predpona vyjadrujúca násobok 1 000 000 000 000, 1012, bilión. Patrí do sústavy SI.
V informatike predpona "tera", v spojení terabajt TB, alebo správnejšie tebibajt TiB, vyjadruje násobok 240=1 099 511 627 776 bajtov. Pochádza z gréckeho slova τέρας, ktoré znamená monštruózny.
Iné predpony:
Viceprezident

Viceprezident je činiteľ výkonnej moci v rôznych štátoch alebo v niektorých krajinách zástupca firmy, ktorý je v ich hierarchii nižšie ako prezident . 
Viceprezident ako činiteľ výkonnej moci.
Prvotnou politickou úlohou viceprezidenta je zastupovanie prezidenta v situáciách, kedy tento nemôže vykonávať svoje právomoci. Viceprezident sa obvykle stáva prezidentom v prípade úmrtia alebo rezignácie prezidenta. Môže byť volený (spolu s prezidentom alebo osobitne) alebo menovaný. Obvykle je v tejto funkcii iba jedna osoba. Najznámejšou výnimkou je Írsko, kde orgánom vykonávajúcim jeho funkcie je tzv. Prezidentská komisia. V niektorých krajinách je viceprezident aj predsedom obvykle hornej komory zákonodarného zboru, ako napr. v Argentíne, Uruguaji alebo USA. Predseda hornej komory zákonodarného zboru je viceprezidentom de facto aj v Nemecku, Poľsku a Francúzsku. V Rusku jeho funkcie plní predseda vlády.
Viceprezident ako zástupca obchodnej spoločnosti.
V obchodných spoločnostiach používajúcich tento titul je zväčša menovaná viac ako jedna osoba do funkcie viceprezidenta. Každý viceprezident zodpovedá za konkrétnu oblasť pôsobenia obchodnej spoločnosti (napr. financie, výskum a vývoj a pod.). Viceprezidenti sú obvykle podriadení prezidentovi alebo výkonnému riaditeľovi obchodnej spoločnosti. Niekedy nie sú jednotliví viceprezidenti na rovnakej hierarchickej úrovni.
Krádež

Krádež je podľa slovenského (podobne predtým česko-slovenského) Trestného zákonníka prisvojenie si cudzej veci zmocnením sa tejto veci, ak :
Podľa toho istého paragrafu sa páchateľ krádeže potrestá podľa sprievodných okolností krádeže odňatím slobody "až na 2 roky" alebo "6 mesiacov až 3 roky" alebo "3 roky až 6 rokov" alebo "10 rokov až 15 rokov".
Obyčajne možno rozlíšiť dva typy krádeže. Jednoduchá krádež je páchaná bez potreby použitia technických prostriedkov na prekonanie zabezpečujúcej prekážky. Obyčajne ide o krádež páchanú príležitostne, a teda bez znakov prípravy na trestný čin. Naopak, zložitá krádež je taká, ktorej spáchanie si vyžaduje použitie technických prostriedkov na prekonanie zabezpečujúcej prekážky. Obyčajne je páchaná s predchádzajúcou prípravou a niekedy vykazuje aj znaky utajovania trestného činu.
Štrajk

Štrajk je spôsob protestu, pri ktorom jeho účastníci prestanú pracovať, aby dosiahli presadenie svojich požiadaviek. Najčastejšie sú štrajky zamestnancov za vyššie platy. V demokratických krajinách ide o často používaný prostriedok nielen ekonomického, ale aj politického nátlaku. Rozsah štrajku môže byť rôzny a zasiahnuť firmu, priemyselné alebo iné odvetvie alebo viacero odvetví. 
Špecifickou formou štrajku je hladovka.
Slovensko.
Na Slovensku zaručuje právo na štrajk Ústava v článku 37. Osobitným predpisom, ktorý upravuje výkon práva na štrajk v prípade sporov o uzavretie kolektívnej zmluvy je zákon č. 2/1991 Zb. o kolektívnom vyjednávaní v znení neskorších predpisov.
Panamerická magistrála

Panamerická magistrála () je cestný systém spájajúci mestá Prudhoe Bay na Aljaške v USA a Ushuaia v Argentíne. Hlavná trasa medzi týmito mestami je prejazdná takmer celá, a výnimkou úseku vedúceho z východu Panamy na severozápad Kolumbie. 
Trasa.
Prechádza 14 krajinami:Kanada, USA, Mexiko, Guatemala, Salvádor, Honduras, Nikaragua, Kostarika, Panama, Kolumbia, Ekvádor, Peru, Čile a Argentína.
Do systému patria aj viaceré odbočky, z ktorých najvýznamnejšie sú:
Zóna Chalupkova

Zóna Chalupkova je urbanistická štúdia územia v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto na rozhraní s mestskou častou Ružinov, ktoré je ohraničené ulicami Mlynské nivy, Landererova ulica, Košická ulica a Karadžičova ulica. Nachádza sa na pozemku južne od zóny projektu Twin City a v blízkosti existujúceho objektu bývalej teplárne.
V priebehu niekoľkých rokov sa na tomto území plánuje rozsiahla investičná výstavba tvorená z veľkej časti výškovými polyfunkčnými budovami prevažne s výškou presahujúcou 100 metrov. Táto oblasť sa má postupne zmeniť na nové moderné mestské centrum, pričom nadväzuje na existujúce a pripravované polyfunkčné komplexy, predovšetkým z južnej strany Tower 115 a projekt Panorama City, na severe Twin City, VÚB centrála a City Business Center, na východe projekt Klingerka.
Štúdia počíta okrem iného aj so zachovaním niektorých historických industriálnych budov a s ich zakomponovaním do novej výstavby, predovšetkým je to existujúca budova Centrum Bottova a zrekonštruovaná budova, v ktorej sídli spoločnosť Design factory. Na území sa nachádza aj biokoridor, ktorý by mal ostať nezastavaný.
Futbalová vojna

Futbalová vojna (alebo Stohodinová vojna) bol krátkodobý ozbrojený konflikt medzi Salvádorom a Hondurasom, ktorý prebiehal v roku 1969.
Zámienkou na vyvolanie konfliktu trvajúceho iba šesť dní, boli incidenty počas futbalového zápasu národných mužstiev Hondurasu a Salvádora, ktoré sa odohrali počas kvalifikácie na majstrovstvá sveta vo futbale v roku 1970 v Mexiku. Hlavným problémom však bola dlhodobo neriešená agrárna politika v Salvádore. 
Salvádor je jedna z najhustejšie zaľudnených krajín na západnej pologuli. Chudobní salvádorskí bezzemkovia, ktorí doma nevlastnili pôdu a ani ju nemali možnosť získať, z krajiny po niekoľko generácií nelegálne migrovali do menej zaľudnených pohraničných oblastí Hondurasu, kde sa usadzovali a obrábali ladom ležiacu pôdu. Do roku 1969 sa počet nelegálnych migrantov zvýšil na pol milióna. 
Honduraská vláda sa v roku 1969 rozhodla rozdeliť tamojšiu pôdu medzi honduraských roľníkov, čo malo za následok vyhostenie tisícov Salvádorčanov, ich perzekúcie a následný návrat do Salvádoru.
Toto opatrenie malo za následok napätie, ktoré sa aj vďaka nacionalistickej kampani v honduraskej a salvádorskej tlači stupňovalo a 14. júla 1969 viedlo k vojenskej intervencii Salvádora v Hondurase. Salvádorská armáda sa dostala do blízkosti Tegucigalpy. 20. júla bolo nastolené prímerie, ktoré sprostredkovala Organizácia amerických štátov (OAŠ) a salvádorské jednotky sa stiahli začiatkom augusta. Oficiálnu mierovú dohodu podpísali obe krajiny až 30. októbra 1980 v peruánskej Lime.
Vo vojne padlo 2 100 osôb.
Literatúra.
Známy poľský reportér Ryszard Kapuściński napísal o tomto incidente úspešnú knihu "Wojna futbolowa" (1978) (vyšla v českom preklade roku 1983 pod názvom "Fotbalová válka").
Organizácia amerických štátov

Organizácia amerických štátov (OAS, v angl. Organization of American States, v šp. Organización de los Estados Americanos) je medzinárodná organizácia so sídlom vo Washingtone v USA. Má 35 členov. 
Jej počiatky sa datujú od roku 1890, kedy bola založená ako Medzinárodná konferencia amerických štátov. V roku 1910 bola premenovaná na Úniu amerických republík. Po druhej svetovej vojne sa stal jej súčasťou systém kolektívnej bezpečnosti známy ako Medziamerická dohoda o vzájomnej pomoci alebo Dohoda z Ria, podpísaná v roku 1947 v Rio de Janeiro.
Dnešnú podobu organizácia dostala v roku 1948. Založilo ju 21 štátov. Dnes sú jej členmi všetky nezávislé štáty Ameriky. Neskôr sa pridali:
Kuba má pozastavené členstvo od roku 1962. Znamená to, že Kuba neprestala byť členom, ale jej súčasná vláda nemá právo pôsobiť na pôde OAS. Ako členský štát je však Kuba monitorovaná vo všetkých oblastiach a krajina vždy figuruje aj v pravidelnej správe OAS o ľudských právach.
OAS riadi jej generálny tajomník, ktorým je v súčasnosti bývalý čilský minister zahraničných vecí José Miguel Insulza.
Pôvodne založená na boj proti šíreniu komunizmu, OAS sa po skončení Studenej vojny rýchlo prispôsobila na riešenie nových výziev. Medzi jej ťažiskové činnosti dnes patria:
Ferdinand I.

Ferdinand I. môže byť
Alfredo Cristiani

Alfredo Cristiani Burkard (* 1948) je salvádorský politik a ekonóm, bol prezident Salvádoru v rokoch 1989 až 1994. Cristiani je konzervatívec, uznávaný aj ako mierotvorca, lebo počas svojej vlády sa zaslúžil o ukončenie polstoročného obdobia, kedy v Salvádore bojovali o moc vojenské diktatúry s ľavicovými guerillami. 16. januára 1992 podpísal s nimi mierovú dohodu v mexickom Chapultepecu.
Elías Antonio Saca

Elías Antonio Saca González (* 9. marec 1965, Usulután) je salvádorský novinár, podnikateľ, konzervatívny politik a prezident v rokoch 2004 až 2009. Je potomkom palestínskych prisťahovalcov. Presadzuje princípy trhovej ekonomiky a spojenectvo s USA.
Óscar Arnulfo Romero

Svätý Óscar Arnulfo Romero y Galdámez (* 15. august 1917, Ciudad Barrios, Salvádor – † 24. marec 1980, San Salvádor) bol salvádorský rímskokatolícky duchovný a štvrtý arcibiskup v San Salvádore. Bol známym odporcom násilia. Jeho zavraždenie vystupňovalo tlak na mierové ukončenie dlhoročných nepokojov v Salvádore.
Biografia.
Narodil sa 15. augusta 1917 v Ciudad Barrios v Salvádore. 4. apríla 1942 bol v Ríme vysvätený za kňaza. 25. apríla 1970 bol bl. pápežom Pavlom VI. vymenovaný za pomocného biskupa Sansalvadorskej arcidiecézy a 21. júna 1970 prijal biskupské svätenie z rúk Girolama Prigioneho, apoštolského nuncia v Salvádore, spolusvätiteľmi boli Luis Chávez, arcibiskup sansalvadorský a Arturo Rivera, pomocný biskup sansalvadorský. 15. októbra 1974 bol preložený do diecézy v Santiago de María, kde pôsobil ako sídelný biskup. 3. februára 1977 ho pápež Pavol VI. menoval za arcibiskupa sansalvadorského, 22. februára 1977 sa ujal funkcie. Funkciu zastával až do smrti 24. marca 1980, keď ho zastrelili na objednávku vlády členovia pravicovej eskadry smrti vedenej Robertom D’Aubuissonom počas slúženia omše v sansalvadorskej nemocnici Božej Prozreteľnosti. Jeho pohreb 30. marca 1980 sa zmenil na politickú demonštráciu. O jeho hrdinskej mučeníckej smrti bol nakrútený film pod názvom Romero.
Proces kanonizácie.
V roku 1997 sv. pápež Ján Pavol II. odštartoval beatifikačný proces, čím arcibiskup Romero získal titul Služobník Boží. 3. februára 2015 bol oficiálne pápežom Františkom vyhlásený za mučeníka a 23. mája 2015 bol blahorečený v San Salvadore kardinálom Angelom Amatom, ktorého poveril pápež František.
Pápež František 6. marca 2018 podpísal dekrét o svätorečení Óscara Romera. Slávnostný obrad kanonizácie vykonal pápež František počas slávnostnej svätej omše v nedeľu 14. októbra 2018 na Námestí sv. Petra vo Vatikáne.
Salvádorčania

Salvádorčania (špan. "Salvadoreños") sú obyvatelia Salvádora alebo osoby pochádzajúce z tejto krajiny.
Monopol ponuky

Monopol ponuky alebo monopol (gr. "mono(μονό)", jediný + "polο (πωλώ)", predávať) je v ekonómii stav, kedy je na konkrétne vymedzenom trhu iba jediný dodávateľ (monopolista) konkrétneho statku alebo služby. Tento dodávateľ môže byť jednoduchý podnik ale aj napríklad kartel, trust a podobne. Opačná situácia (keď je na trhu iba jeden odberateľ) sa označuje ako monopol dopytu alebo monopson.
V širšom zmysle sa ako monopol niekedy označuje stav, kedy má dodávateľ výsadné postavenie realizované špecificky vysokou cenou; v tomto zmysle majú monopol aj jednotlivé subjekty duopolu, triopolu a podobne.
Zákonný monopol je stav, kedy je výlučné postavenie dodávateľa stanovené zákonom. Štát môže zákonom stanoviť, že takýmto dodávateľom bude on alebo ním zriadená organizácia. Vtedy ide o štátny monopol. 
Zástancovia trhovej ekonomiky presadzujú takú hospodársku politiku, v ktorej je priestor pre vznik a udržanie monopolov akéhokoľvek druhu čo najmenší. V koncepte ideálnej trhovej ekonomiky má podľa liberálnych ekonómov štátny monopol miesto iba v oblasti ozbrojených síl, súdnictva a zahraničnej politiky.
Plácido Domingo

José Plácido Domingo Embil (* 21. január 1941, Madrid, Španielsko) známy hlavne ako Plácido Domingo, je svetoznámy operný spevák a dirigent španielskeho pôvodu. Napriek tomu že je známy ako tenorista, začínal tým, že sa uchádzal o barytónové úlohy. Hneď na začiatku svojej kariéry však prešiel na úlohy tenoristov. V súčasnosti mu hlas potemnel a spieva barytónom.
Kariéra.
V rokoch 1962 až 1965 hosťoval Domingo v Izraelskej opere v Tel Avive.
Často býva spolu s José Carrerasom a Lucianom Pavarottim zaraďovaný medzi troch najlepších tenoristov sveta.
Najväčšiu popularitu mu prinieslo jeho už spomínané „členstvo“ v hviezdnom tíme Troch tenorov. Spoločne s José Carrerasom a Lucianom Pavarottim zaspieval na koncerte pri futbalových majstrovstvách sveta v roku 1990, ktorý sa prenášal do celého sveta.
Psycho (film z roku 1960)

Psycho je film režiséra Alfreda Hitchcocka z roku 1960. Je nakrútený podľa rovnomenného románu Roberta Blocha.
Film sleduje sekretárku Marion Crane (Janet Leigh), ktorá sa po sprenevere peňazí ukryje v odľahlom moteli, ktorého manažérom je mentálne nestabilný Norman Bates (Anthony Perkins).
Po premiére film získal od kritikov zmiešané reakcie, ale dnes je považovaný za jeden z najlepších filmov všetkých čias.
Brian Laudrup

Brian Laudrup (* 22. február 1969, Viedeň, Rakúsko) je bývalý dánsky profesionálny futbalista, ktorý v roku 1992 vyhral Majstrovstvá Európy za dánsku reprezentáciu. Bol dôležitou sučasťou tímu Rangers FC, ktorý dominoval v Scottish Premier League v 90. rokoch. 
Pelé ho v roku 2004 zaradil mezi 125 najlepších žijúcich futbalistov sveta.
Cuauhtémoc Blanco

Cuauhtémoc Blanco Bravo (* 17. január 1973) je mexický futbalový útočník, ktorý v súčasnosti hrá za tím Lobos de la BUAP v druhej najvyššej mexickej súťaži Liga de Ascenso.
Blanco sú spolu s Ronaldinhom historicky najlepší strelci Poháru konfederácii FIFA, obaja dali po 9 gólov. Ďalej je druhý najlepší strelec Mexickej futbalovej reprezentácie a klubu v ktorom debutoval Club América. Taktiež je druhý najlepší Mexický strelec v turnajoch ako Majstrovstvá sveta vo futbale a Pohár osloboditeľov.
V roku 2010 si zahral v mexickej telenovele "Víťazstvo lásky (Triunfo del Amor)" ako Juan José "Juanjo" Martínez Robles.
Jari Litmanen

Jari Olavi Litmanen (* 20. február 1971, Lahti, Fínsko) je bývalý fínsky futbalista považovaný za jedného z najlepších futbalistov tejto krajiny. V súčasnosti je hráčom anglického klubu Fulham FC, najväčšie úspechy dosiahol počas pôsobenia v Ajaxe Amsterdam.
Monopol

Monopol môže byť:
Generálny štrajk

Generálny štrajk je štrajk zasahujúci všetky odvetvia alebo ich rozhodujúcu väčšinu. Jeho motívy sú obvykle politické (snaha o odstúpenie vlády alebo o stiahnutie návrhu zákona, o ktorom sa štrajkujúci domnievajú, že ich poškodí, z rokovania parlamentu). Doteraz posledný generálny štrajk na Slovensku sa konal 27. novembra 1989. Jeho cieľom bolo odbúranie mocenského monopolu vtedajšej Komunistickej strany Česko-Slovenska.
Kalendár Letných olympijských hier 2008

Nasledujúci kalendár hier je spracovaný podľa programu zverejneného 29. marca 2007. Modré políčka označujú dni, počas ktorých prebiehajú preteky v uvedenom športe. Žlté políčko označuje deň, keď sa uskutočňujú boje o medaily. Číslica označuje počet disciplín daného športu, v ktorých sa finále koná.
Lucie Vondráčková

PhDr. Lucie Vondráčková (* 8. marec 1980, Praha) je česká speváčka, divadelná a filmová herečka. 
Život.
Pochádza z umeleckej rodiny, jej otec Jiří Vondráček je známy muzikant a skladateľ, matka Hana Sorrosová je textárka a teta Helena Vondráčková je speváčka.
Prvýkrát hrala vo filme režiséra Ludvíka Ráža "Území bílých králů". Zlomovým rokom jej hereckej kariéry bol rok 1992, kedy dostala úlohu dcéry Libuše Šafránkovej v Národnom divadle v hre "Saténový střevíček".
Vyštudovala hudobno-dramatický odbor na pražskom konzervatóriu a štúdium kulturológie na Filozofickej fakulte UK ukončila diplomovou prácou "„Tradice české pohádky v československé kinematografii“" (Mgr., 2005). Titul doktor filozofie získala za obhajobu práce "„Pohádky v československé kinematografii“" (PhDr., 2006).
Dňa 17. júna 2011 sa v kaplnke sv. Kláry v Troji v areáli Botanickej záhrady vydala za hokejistu Tomáša Plekanca a zmenila si priezvisko na Lucie Plekancová Vondráčková. 4. decembra 2011 sa im v kanadskom Montreali narodil syn Matyáš. 23. júna 2015 sa páru narodil druhý syn Adam. 6. augusta 2018 manželia Plekancovci oznámili rozchod po 7 rokoch manželstva a v septembri 2019 sa v Kanade rozviedli.
Gorillaz

Gorillaz je virtuálna britská hudobná kapela vytvorená v roku 1998 Damonom Albarnom z alternatívnej rockovej kapely Blur a Jamiem Hewlettom, spoluautorom komiksu "Tank Girl". Kapela pozostáva zo štyroch animovaných členov: "2D, Murdoc Niccals, Noodle a Russel". Hudba tejto kapely nesie znaky mnohých hudobníkov, jediný stály prispievateľ je Albarn. Štýlom sa radia k širšiemu alternatívnemu rocku, avšak veľmi ovplyvnenému napríklad britpopom, dubom, hip hopom či popom.
Prvý album kapely vydaný v roku 2001, "Gorillaz", predal viac ako sedem miliónov kópií a tým zapísal kapelu do Guinessovej knihy rekordov ako "Najúspešnejšiu virtuálnu kapelu". Album bol nominovaný na Mercuryho cenu za rok 2001, ale nominácia bola neskôr zrušená na žiadosť kapely. Ich druhý štúdiový album, "Demon Days" bol vydaný v roku 2005 a obsahoval piesne ako "Feel Good Inc.", "Dare", "Dirty Harry", "Kids with Guns" či "El Mañana". "Demon Days" sa stal päťkrát platinovým vo Veľkej Británii, dvakrát platinový v Spojených štátoch, bol nominovaný na päť cien Grammy za rok 2006, pričom vyhral kategóriu "Najlepšia popová kolaborácia s vokálmi". Dohromady oba albumy k roku 2007 prekonali predajnosť 15 miliónov kópií. V marci 2010 vydala kapela tretí štúdiový album Plastic Beach.
V reále sú za postavami skrytí spevák Damon Albarn (člen skupiny Blur), raper Del Tha Funkee Homosapien, Miho Hatori (z Cibo Mato), Kid Koala, Tina Weymouth a Chris Frantz. Koncerty skupiny sú prepojením animovaných sekvencií s hraním živých hudobníkov skrytých za polopriehľadnou stenou alebo nasvietených tak, že diváci vidia len ich siluety.
Ján Matejko

Ján Matejko (* 23. október 1919, Bohunice - †12. máj 1980, Bratislava) bol slovenský maliar a pedagóg.
Život.
Absolvoval Vysokú školu umeleckého priemyslu v Prahe. Pracoval ako pedagóg v odbore všeobecnej technológie maľby na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. V roku 1960 sa stal docentom. Ako maliar hľadal nové možnosti netradičných materiálov, ich uplatnenie sa vo výtvarnej tvorbe. Jeho dielo je poznačené láskou k rodnému kraju ale aj miestom, kde sa zrodila jeho láska k prírode. Považskú krajinu zobrazuje často v širokých panoramatických zberoch ktoré by mohli byť premietnuté aj do väčších formátov. Pochovaný je na cintoríne v Bohuniciach.
Augustín Pozdech

Augustín Pozdech (* 31. júl 1895, Modranka – † 26. december 1960, Pezinok) bol farár blumentálskej farnosti v Bratislave. 
20. apríla 1942 poslal list predsedovi židovskej obce v Budapešti, v ktorom ho žiadal apelovať na svet, aby zachránili aspoň časť slovenských Židov. 
Augustín Pozdech sa narodil 31. júla 1895 v Modranke pri Trnave, v roľníckej rodine. Študoval na gymnáziu v Trnave. Za kňaza bol vysvätený 29. júla 1923 v Innsbrucku. Pôsobil v Trnave, v Podolí a v Leviciach. V roku 1927 sa stal správcom farnosti a v roku 1934 farárom farnosti Bratislava Nové Mesto. Roko 1948 vydal knihu: "Kostol a farnosť Bratislava Nové Mesto".
List, ktorý bol v mnohých ohľadoch ojedinelým prejavom v radoch slovenského katolíckeho kléru tých čias, doručil pápežský nuncius v Budapešti Rotta štátnemu sekretárovi Sv. stolice kardinálovi Maglionemu 1. mája 1942 a mal nasledovné znenie:
Život počas komunistického režimu.
Keďže odmietol spolupracovať s komunistami, v roku 1949 ho vo vykonštruovanom procese odsúdili na 12 rokov väzenia. V roku 1957 ho prepustili. Zomrel 26. decembra 1960 v kňazskom domove v Pezinku a pochovali ho na Martinskom cintoríne v Bratislave.