burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Malá Rača

Malá Rača (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Zborovom nad Bystricou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom. 
Poloha.
Vrch sa nachádza v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva a vedie ním hranica okresu Čadca a Powiatu żywieckeho. Na slovenskom území zasahuje do katastra obce Stará Bystrica, na území Poľska patrí do katastra gminy Rajcza. Masív sa nachádza v hlavnom hrebeni Kysuckých Beskýd, ktorým vedie rozvodnica povodí Dunaja a Visly. Severným susedom v hlavnom hrebeni je majestátna Veľká Rača (), juhovýchodne leží vrch Orol () a západným smerom vybieha rázsocha Skalky (). Vrch leží v CHKO Kysuce a veľká časť patrí do národnej prírodnej rezervácie Veľká Rača, vyhlásenej v roku 1976 (ochranné pásmo ).
Opis.
Vrchol leží zhruba severovýchodne od Starej Bystrice. Malá Rača tvorí pahorok, vybiehajúci južným smerom z masívu Veľkej Rače, najvyššieho vrchu pohoria. Oddeľuje ich nevýrazné sedlo a od vrcholu pokračuje hrebeň juhovýchodným smerom do sedla pod Orlom, ktoré oddeľuje vrch Orol. Hranicou, vedúcou po hrebeni, prechádza i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Slovenská, západná časť je odvodňovaná prítokmi Klubinského potoka do rieky Bystrice, východná časť na poľskom území odvádza vodu riečkou Racza do rieky Sola.
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške a polohe je z čiastočne odlesnených miest vrchu pekný výhľad na široké okolie. Pozorovať je možné najmä okolité vrchy pohoria, vrátane značnej časti hrebeňa. Pri vhodných podmienkach poskytuje jedinečný pohľad na Krivánsku Fatru, Kysuckú vrchovinu, Moravsko-sliezske Beskydy a Sliezske Beskydy, nezriedka však vidieť i Oravské Beskydy, Oravskú Maguru, Veľký Choč a časť Vysokých a Nízkych Tatier.
Turizmus.
Malá Rača je prístupná z obce Oščadnica cez Veľkú Raču, alebo po značenom turistickom chodníku zo Starej Bystrice. Vystúpiť na Raču sa dá aj z okolitých dedín, ako sú Zborov nad Bystricou a Klubina.
Tibor Hlista

Tibor Hlista (* 30. jún 1967† 6. júl 2008) bol slovenský rozhlasový a televízny moderátor a rozhlasový dramaturg.
Vyrastal v Trenčíne. Absolvoval Gymnázium Ľudovíta Štúra v Trenčíne. Vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. V médiách začínal ako moderátor Fun rádia, kde pôsobil v rokoch 1990 až 2002. Ku koncu svojho pôsobenia v tomto rádiu vykonával funkciu šéfmoderátora a programového riaditeľa. Po pôsobení v Rádiu Expres v rokoch 20022004, tak isto na pozícii šéfmoderátora, prešiel do verejnoprávneho Slovenského rozhlasu. Najskôr tam pôsobil ako zástupca šéfredaktora Rádia Slovensko a od roku 2005 jeho šéfredaktor. Od augusta 2006 sa stal šéfdramaturgom prvého okruhu. Od roku 1996 externe pracoval ako moderátor aj pre Slovenskú televíziu, pre ktorú moderoval niekoľko relácií.
Tibor Hlista bol ženatý a mal tri deti. Zomrel na rakovinu mozgu, ktorú mu diagnostikovali v roku 2007.
Miziakivska Slobidka

Miziakivska Slobidka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 221 obyvateľov.
Napadivka (Kalynivský rajón)

Napadivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 395 obyvateľov.
Symmachos z Messény

Symmachos ("Symmachos") bol v rokoch 428 a 424 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Symmachos zo sicílskej Messény bol na 88. a na 89. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa tradície sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Staroveký historik Diodoros zaznamenal jeho olympijské víťazstvá v súvislosti s datovaním jednotlivých vojenských operácii Sparťanov a Aténčanov počas peloponézskej vojny, prvé s datovaním útoku Sparťanov na aténsky Pireus a druhé s datovaním útoku Aténčanov na ostrov Mélos. Začiatkom zimy roku 428 pred Kr. na Pireus prekvapujúco zaútočilo štyridsať spartských bojových lodí pod velením Kneda a Brasida. Aténčania viedli o štyri roky neskôr útok na ostrov Mélos (obyvatelia Mélu, kolonisti Sparťanov, sa nechceli stať spojencami Aténčanov).
Symmachos z Élidy

Symmachos ("Symmachos") bol olympijský víťaz v zápasení v roku 404 pred Kr.
Symmachos, syn Aischyla z Élidy, zvíťazil v zápasení (palé) na 94. olympijských hrách v roku 404 pred Kr. Zápasenie zaviedli v Olympii na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Eurybatos zo Sparty.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej "Altide" videl sochu Symmacha. Pausanias o tom uvádza: „"Po pravej strane chrámu bohyne Héry je socha zápasníka, bol to Symmachos, syn Aischylov, rodák z Élidy."" Autorom jeho sochy bol sochársky majster Alypos zo Sikyónu.
Javorina (vrch v Kysuckých Beskydách, Vychylovka)

Javorina (, ) je vrch v Kysuckých Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom. Nachádza sa v hlavnom hrebeni, pričom len asi 2,5 km juhozápadne, nad Novou Bystricou, sa nachádza rovnomenný vrch ().
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Rača. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na rozhraní Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Vedie ním taktiež hranica okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a zasahuje na územie obcí Nová Bystrica a Rajcza. Masív sa nachádza v hlavnom hrebeni Kysuckých Beskýd, ktorým vedie rozvodnica povodí Dunaja a Visly. Slovenská, južná časť je odvodňovaná prítokmi Bystrice, poľská, severná časť odvádza vodu prítokmi rieky Sola. Susednými vrchmi sú na západe Bugaj (), na severovýchode Kykula () a na juhu Kýčerka (). Vrch leží v CHKO Kysuce. 
Opis.
Vrch je súčasťou horského chrbta, ktorý sa tiahne zo západu od Veľkej Rače cez Bugaj a od Javoriny sa stáča severovýchodným smerom k vrchu Kykula a Priehybok. Vedie ním štátna hranica i rozvodie Čierneho a Baltského mora. Južným smerom vybieha z vrchu nevýrazná rázsocha Kýčerky, ktorý je oddelený plytkým sedlom. Vrchol leží zhruba severovýchodne od Novej Bystrice. Južnú časť masívu odvodňujú prítoky riečky Vychylovka, smerujúce do Bystrice, severné svahy na poľskom území odvodňuje riečka Ciapków, ktorá smeruje do rieky Rycerka a následne Sola.
Výhľady.
Vďaka nadmorskej výške a polohe je z čiastočne odlesnených miest vrchu ďaleký výhľad a umožňuje pozorovať široké okolie. Okrem vrchov Kysuckých Beskýd je veľmi dobre viditeľná Oravská Magura, Krivánska Fatra, Kysucká vrchovina i Sliezske a Oravské Beskydy. Pri vhodných podmienkach možno pozorovať mnohé vzdialenejšie pohoria, napríklad Moravsko-sliezske Beskydy, Vysoké a Nízke Tatry, Lúčanskú Fatru i Javorníky.
Turizmus.
Javorina leží v menej dostupnej východnej časti pohoria a popod jej vrchol vedie iba značená turistická trasa po hrebeni. Vystúpiť na vrchol sa však dá aj neznačenými chodníkmi z Vychylovky.
Zahrebelňa

Zahrebelňa () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 627 obyvateľov.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1989

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1989 boli v poradí 15. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Pekingu, v Číne od 15.24. septembra 1989, za účasti 15 tímov. Pôvodne sa mali na turnaji predstaviť aj ďalšie 3 družstvá, ktoré sa z neho odhlásili až po vyžrebovaní: , a . Nováčikom turnaja bolo družstvo Saudskej Arábie. Čína organizovala ázijský šampionát mužov prvýkrát, ale v roku 1984 hostila v Šanghaji ženský turnaj. Zápasy sa odohrali v 2 arénach: Capital Gymnasium a Peking University Gymnasium. Titul obhájila domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . Bronzový získal medailu po 16 rokoch.
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1990, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1973

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1973 boli v poradí 7. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Manile, na Filipínach od 1.15. decembra 1973, za účasti rekordných 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Iránu. Filipíny organizovali ázijský šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostili toto podujatie v roku 1960, tiež v Manile. Zápasy sa odohrali v aréne Rizal Memorial Coliseum. Domáce získali svoj štvrtý titul, keď sa vo finálovej skupine umiestnili pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1974, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
René Cassin

René Samuel Cassin (* 5. október 1887, Bayonne, Francúzsko† 20. február 1976, Paríž) bol francúzsky politik, právnik a sudca.
Životopis.
Bol profesorom práva na univerzitách v Lille a v Paríži. Počas druhej svetovej vojny pôsobil v de Gaullovej exilovej vláde. 
Po vojne sa stal jedným z najvýznamnejších presadzovateľov ochrany ľudských práv a medzinárodnej spolupráce, podieľal sa na príprave textu Všeobecnej deklarácie ľudských práv. Pôsobil ako predseda Komisie pre ľudské práva OSN, ako sudca Medzinárodného zmierovacieho súdu v Haagu a neskôr ako sudca a predseda Európskeho súdu pre ľudské práva. 
Roku 1968 bolo jeho dielo ocenené cenou za ľudské práva OSN. Toho istého roku dostal Nobelovu cenu za mier; finančnú odmenu spojenú s udelením ceny použil Cassin k založeniu Medzinárodného inštitútu ľudských práv ("Institut international des droits de l'homme", skr. IIDH).
Animal Instinct

„Animal Instinct“ je alternatívna rocková skladba írskej skupiny The Cranberries. Je to druhý singel zo štvrtého štúdiového albumu "Bury the Hatchet", ktorý bol vydaný v roku 1999. Text piesne sa zaoberá témou materstva. Hudobné video bolo režírované Oliverom Dahanom.
Majstrovstvá ASEAN vo futsale mužov 2015

Majstrovstvá ASEAN vo futsale mužov 2015 bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev ASEAN vo futsale mužov, ktoré riadi Futbalová federácia ASEAN (AFF). Konal sa v dňoch od 8.16. októbra 2015 v Bangkoku, v Thajsku, za účasti 10 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť 11 družstiev, kvôli suspendácii od FIFA sa nepredstavila . Po 13 rokoch sa predstavilo opäť aj družstvo Singapuru. Thajsko bolo organizátorom subkontinentálneho šampionátu Juhovýchodnej Ázie siedmykrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 2005, 2006, 2007, 2008, 2012 a 2013, zakaždým v Bangkoku. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Bangkok Arena. Štvrtýkrát v rade získalo titul domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia družstiev Juhovýchodnej Ázie na Majstrovstvá Ázie 2016, ktoré organizoval Uzbekistan. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Pôvodne sa mal turnaj konať v Indonézii. Po suspendácii Indonézie sa organizácie turnaja zhostilo Thajsko.
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 5. októbru 2015.
Diognétos z Krotónu

Diognétos ("Diognétos") bol v roku 548 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Diognétos z Krotónu bol na 58. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Podľa tradície sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal jeho olympijské víťazstvo v súvislosti s datovaním zničenia ohňom štvrtého a prvého už kamenného Apolónovho chrámu v Delfách, ktorý bol navrhnutý polomýtickými architektmi Agamédom a Trofóniom. Podľa gréckych mýtov prvý delfský Apolónov chrám zhotovili z vavrínu, druhý bol postavený včelami z včelieho vosku a krídeliek a tretí bol z bronzu.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1975

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1975 boli v poradí 8. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Bangkoku, v Thajsku od 15.26. novembra 1975, za účasti rekordných 13 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Číny, Kuvajtu a Srí Lanky. Thajsko organizovalo ázijský šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1969, tiež v Bangkoku. Titul získal nováčik z , keď sa vo finálovej skupine umiestnil pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1976, ktoré hostil Montreal. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Konečné poradie.
Pozn: Na LOH 1976 hralo nakoniec Japonsko, pretože Čína hry bojkotovala.
Super Mario World

Super Mario World je japonská arkádová videohra od spoločnosti Nintendo. Bola vydaná v roku 1990 pre konzolu Super Nintendo Entertainment System. Ide o piatu hru v Super Mario sérii a jej producentom bol Šigeru Mijamoto.
Hra bola v Japonsku v roku 2001 znova vydaná pre systém Game Boy Advance pod názvom Super Mario Advance 2. O rok neskôr vyšla aj vo zvyšku sveta, ale s názvom Super Mario World: Super Mario Advance 2.
Dej.
Po poslednej porážke diabolského Bowsera sa Mario, Luigi, a princezná Peach rozhodnú oddýchnuť si na Ostrove dinosaurov. No krátko po ich príchode Peach zmizne, a Mario s Luigim ju idú hľadať. Počas pátrania v lese nájdu veľké vajce, z ktorého sa pred ich očami vyliahne priateľský dinosaurus Yoshi. Ten im vysvetľuje, že Bowserova armáda napadla ostrov a väzní ostatné dinosaury v špeciálnych magických vajciach. Mario a Luigi si uvedomia, že Bowser je za zmiznutím Peach, a spolu s Yoshim sa vydávajú na výpravu s cieľom zachrániť ju.
Postupne prechádzajú rôznorodými časťami ostrova, bojujúc so stúpencami Bowsera, a počas toho zachraňujú dinosaurie vajcia, ktoré nachádzajú v nepriateľských pevnostiach. Nakoniec sa dostanú do veľkého hradu samotného Bowsera, ktorého však úspešne porazia a zachránia princeznú Peach. Peach ich odmení bozkom, a po celom ostrove je vidieť oslavný ohňostroj.
Young Lust

„Young Lust“ je skladba z albumu The Wall, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1979. Skladba sa taktiež nachádza v „best of“ albume "".
Kompozícia.
Skladba „Young Lust“ je dlhá 3 minúty a 25 sekúnd. Hlavný spev v nej má David Gilmour s harmóniami Rogera Watersa. Text je o „rock´n´rollistoch“, ktorí sa chcú zabaviť počas turné príležitostným sexom. 
Obsadenie.
spolu s:
Velyki Kutyšča

Velyki Kutyšča () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 298 obyvateľov.
Krzysztof Charamsa

Krzysztof Olaf Charamsa (* 5. august 1972, Gdyňa) je bývalý poľský katolícky kňaz, bývalý druhý sekretár Medzinárodnej teologickej komisie pôsobiaci pri Kongregácii pre náuku viery vo Vatikáne, teológ a básnik. Špecializuje sa na systematickú teológiu, fundamentálnu teológiu, metodológiu teológie a šírenie homoherézy.
Život.
V roku 1997 bol vysvätený za kňaza. V rokoch 19911993 študoval v seminári v Pelpline, neskôr na teologickej fakulte v Lugane (v rokoch 19931997) a na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme, kde v roku 2002 získal doktorát. Od roku 2004 do roku 2015 prednášal teológiu na Pápežskom Ateneu Regina Apostolorum a od roku 2009 do roku 2015 tiež na Pápežskej univerzite Gregoriana. V roku 2008 získal čestný titul kaplán Jeho Svätosti. Od roku 2011 do roku 2015 bol druhým sekretárom Medzinárodnej teologickej komisie.
Dňa 2. októbra 2015 urobil verejný coming out a oznámil, že žije s partnerom. Hovorca Vatikánu Federico Lombardi reagoval vyhlásením, že v súvislosti s tým sa Charamsa bude musieť zriecť svojich funkcií v teologickej komisii a na pápežských univerzitách.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1977

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1977 boli v poradí 9. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Kuala Lumpur, v Malajzii od 28. novembra10. decembra 1977, za účasti rekordných 14 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Bahrajnu a Iraku. Malajzia organizovala ázijský šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1965, tiež v Kuala Lumpur. Titul obhájila , keď sa vo finálovej skupine umiestnila pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Tomas Lindahl

Tomas Robert Lindahl (* 28. január 1938, Štokholm, Švédsko) je švédsky genetik špecializujúci sa na výskum rakoviny.
V roku 2015 získal Nobelovu cenu za chémiu spoločne s Paulom Modrichom a Azizom Sancarom za ich výskum v oblasti opráv deoxyribonukleovej kyseliny (DNA).
Ako postdoktorand pracoval na Princeton University v Princetone, New Jersey (19641967) a Rockefeller University v New York City, New York (19671969).
V roku 1967 získal doktorát na Karolinska Institutet prácou „"On the structure and stability of nucleic acids in solution"“.
Od roku 1981 pôsobil v "Cancer Research UK" v Londýne. V roku 2009 odišiel do dôchodku, ale je emeritným riaditeľom "Francis Crick Institut" a Cancer Research UK v Hertfordshire
Marvin Hamlisch

Marvin Frederick Hamlisch (* 2. jún 1944, New York, New York USA – † 6. august 2012, tamže) bol americký skladateľ. 
Bol jedným z jedenástich ľudí, ktorí získali ocenenie Emmy, Grammy, Oscar a Tony, jedným z dvoch ľudí, ktorí okrem týchto štyroch cien získali ešte Pulitzerovu cenu (druhým bol Richard Rodgers) a dvakrát tiež získal cenu Zlatý glóbus.
Narušiteľ štátnej hranice

Narušiteľ štátnej hranice je osoba, ktorá narušila (teda nedovolene prekročila alebo sa o prekročenie pokúsila) štátne hranice.
Význam.
Tento výraz (často v skrátenej podobe narušiteľ) sa používal najmä v Česko-Slovensku v období existencie tzv. Železnej opony. Toto označenie sa používalo najmä pre osoby, ktoré sa pokúšali o ilegálny prechod štátnej hranice už tým, že vstúpili alebo sa len priblížili k hraničnému pásmu. Prvoradou úlohou Pohraničnej stráže bolo narušiteľov zadržať, a to aj použitím zbrane. 
Dôvodom na "narušenie" najmä západných hraníc v dobe komunistického režimu v Česko-Slovensku nebolo väčšinou pašeráctvo ale snaha o "opustenie republiky". Pašeráctvo sa trestalo zvyčajne pokutou, ktorej výška sa odvíjala od ceny tovaru alebo od skráteného cla, a prepadnutím tovaru a v závažnejších prípadoch, napr. ak išlo o recidívu, ak bolo páchané vo väčšom rozsahu alebo so zbraňou, hrozil podľa § 131 trest odňatia slobody na jeden rok. Opustenie republiky bol pre režim tak závažný trestný čin, že už aj pokus oň podľa paragrafu 109 trestného zákona, ten kto „v úmysle poškodiť záujem republiky“ neoprávnene opustil Česko-Slovensko či sa do neho v stanovenej lehote nevrátil, mohol byť odsúdený na trest ťažkého žalára od jedného do piatich rokov.
Dopadnúť narušiteľa.
V češtine príkaz na zadržanie znel "dopadnout narušitele" (odvodené od "dopadnout pachatele na útěku") a zaužíval sa aj v slovenčine natoľko, že málokto už vie, že jeho pôvodný význam je len "chytiť" a nie zastreliť (pozri prípad Johanna Dicka).
Mario

Mario je fiktívna postava a protagonista videohernej série Super Mario a zároveň je aj maskotom spoločnosti Nintendo. Jeho tvorcom je herný dizajnér a producent Šigeru Mijamoto, a prvýkrát sa objavil v roku 1981 ako hlavná postava hry Donkey Kong. Od roku 2023 ho v anglických hrách dabuje Kevin Afghani. V animovanom filme ho dabuje Chris Pratt.
Mario sa objavil vo viac než 200 hrách (aspoň raz na každej jednej konzole od Nintenda) a je jednou z najznámejších a najpopulárnejších videoherných postáv.
K dispozícii je tiež séria Lego super mario stavebníc.
Opis postavy.
Mario je malý, zavalitý taliansky inštalatér, ktorý väčšinou vystupuje ako hrdinský oponent diabolského Bowsera a záchranca princeznej Peach, ktorú Bowser často unáša. Na jeho dobrodružstvách ho často sprevádza jeho mladší brat Luigi.
Mariov charakteristický vzhľad tvoria modré montérky, červené tričko a červená čiapka, na ktorej je písmeno M. Počas jeho debutu v hre Donkey Kong boli ale farby jeho oblečenia prevrátené. Jeho najvýraznejšou a najikonickejšou črtou, okrem jeho vzhľadu, je skákanie. To sa okrem dosiahnutia vysokých miest používa aj na boj proti rôznym nepriateľom tak, že im Mario skáče na hlavy. V niektorých hrách zvykne používa aj nejaké zbrane, najčastejšie veľké kladivo.
Na svojich dobrodružstvách Mario získava rôzne čarovné veci, ktoré mu dávajú špeciálne schopnosti. Medzi ne patria huby, ktoré zväčšujú jeho veľkosť, magické kvety, ktoré mu umožňujú strielať ohnivé gule, alebo hviezdička, ktorá Maria spraví na krátky čas nezničiteľným.
Myrne (Kalynivský rajón)

Myrne () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 645 obyvateľov.
Šiator (vrch)

Šiator () je druhý najvyšší vrch Cerovej vrchoviny. Leží nad obcou Šiatorská Bukovinka, približne južne od Fiľakova. 
Poloha.
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hajnáčska vrchovina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Lučenec a v katastrálnom území obce Šiatorská Bukovinka. Šiator tvorí samostatný masív, ktorého južným a východným úpätím vedie hranica s Maďarskom, no celý patrí do povodia Ipľa. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina.
Opis.
Šiator leží nad obcou a hraničným priechodom Šiatorská Bukovinka, ku ktorému vedie cesta I/71 z Lučenca. Tá vedie údolím potoka Belina, ktorá oddeľuje susedný, juhozápadne susediaci masív vrchu Karanč (). Západne susedí vrch Lazy (), severne Duhár () a východnému horizontu dominuje Dunivá hora (). Západnú časť masívu odvodňuje Belina, južnú časť jej prítok Vaskapu patak a z východnej a severnej časti prúdi voda Bukovinským potokom rovnako do Beliny a ďalej do Ipľa. Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí situovaná Šiatorská Bukovinka, na južnom maďarská obec Somoskőújfalu. 
Výhľady.
Šiator pokrýva lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený výhľad. Vďaka nadmorskej výške a polohe je však z otvorenejších lokalít zaujímavý výhľad a okrem susedných vrchov je pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné Sitno, Javorie, Poľana, Kráľova hoľa, Stolica i Kékes, ojedinele i vrcholy Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značkovaný turistický chodník a prístup je lesom z obce Šiatorská Bukovinka. Severným úpätím Šiatra vedie údolím Bukovinského potoka značkovaná trasa z obce ku hradu Šomoška.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016

Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016 bola kontinentálna kvalifikácia vo futsale na Majstrovstvá Ázie 2016, ktorú organizuje Ázijská futbalová konfederácia (AFC). Zúčastnilo sa jej 26 ázijských družstiev, ktoré súťažili o 12 miest na záverečný turnaj v 4 zónach AFC. Prebiehala od 1. októbra do 19. novembra 2015.
Priamy postup.
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 4 tímy, ktoré sa na posledných majstrovstvách Ázie umiestnili do 3. miesta:
Kvalifikačné zóny AFC a účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 5. októbru 2015.
Juhozápadná Ázia (WAFF).
Kvalifikačný turnaj sa konal od 1.3. októbra 2015 v Nilaj, v Malajzii, za účasti 7 tímov. Postupili 4 najlepšie družstvá, po 2 z každej skupiny.
Južná a Stredná Ázia (CSAFF).
Kvalifikačný turnaj sa koná od 14.16. novembra 2015 v Chudžande, v Tadžikistane, za účasti 4 tímov. Postupia 2 najlepšie družstvá.
Východná Ázia (EAFF).
Kvalifikačný turnaj sa koná od 14.19. novembra 2015 v Ulanbátare, v Mongolsku, za účasti 5 tímov. Postúpia 2 najlepšie družstvá.
Monica (vrch v Cerovej vrchovine)

Monica alebo Monosa () je vrch Cerovej vrchoviny. Leží nad obcou Radzovce, približne juhovýchodne od Fiľakova. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Hajnáčska vrchovina. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Lučenec a v katastrálnom území obce Radzovce a Čamovce. Monica je súčasťou rozsiahleho masívu s horským chrbtom, v ktorom leží viacero vrchov s výškou nad Najbližšími sídlami sú na západnom úpätí situovaná obec Radzovce a severovýchodne ležiace Šurice. Patrí do Chránenej krajinnej oblasti Cerová vrchovina.
Opis.
Monica je situovaná v strednej časti hrebeňa, ktorý od Belinskej skaly () vedie južným smerom cez vrch i sedlo Monica k Dunivej hore (). Severným susedom je v hrebeni ležiaci vrch Rakvica () a s ňou susediaca Belina (), juhozápadne sa nachádza Šiator (), južne leží Dunivá hora () a východným smerom Pohanský hrad () a Soví vrch (). Severovýchodné svahy masívu odvodňujú prítoky Čamovského potoka, juhozápadné Monický potok, oba smerujúce do Beliny v povodí Ipľa.
Výhľady.
Celý vrch pokrýva lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený výhľad. Vrcholová časť i celý hrebeň je pomerne plochý, preto je len málo miest, vhodných na výhľad. Z nich sú viditeľné najmä okolité vrchy, no ojedinele je pri vhodných podmienkach pozorovateľné i Sitno, Javorie, Poľana, Kráľova hoľa i Kékes, ojedinele i vrcholy Tatier.
Prístup.
Vrchol traverzuje značkovaný turistický chodník zo Šuríc do Beliny. Prístup na najvyšší bod vrchu je tak možný odbočením z tejto trasy.
Matesova skala

Matesova skala () je najvyšší vrch v Slovenskom krase, geomorfologickom celku Slovenského rudohoria. Nachádza sa v strednej časti pohoria, nad obcou Bôrka. Vrchol poskytuje obmedzené výhľady na okolie.
Poloha.
Nachádza sa na severe strednej časti Slovenského krasu, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Vrch leží v Národnom parku Slovenský kras, v okrese Rožňava, v katastrálnom území obce Bôrka. Severnú a východnú časť masívu odvodňujú prítoky rieky Bodva, západnú časť prítoky Slanej.
Výhľady.
Zaberá západnú časť rozsiahlej planiny, ktorá sa dvíha severne od Zádielskej tiesňavy. Napriek značnej nadmorskej výške neponúka samotný vrchol ucelenejšie výhľady. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä susedné vrchy Slovenského krasu a severným smerom susedné Volovské vrchy.
Prístup.
Vrchol traverzuje značkovaný turistický chodník zo Zádielskej tiesňavy. Najľahší prístup je však lesom z blízkej obce Bôrka.
Vŕšok (vrch v Slovenskom krase)

Vŕšok () je druhý najvyšší vrch v Slovenskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad obcou Bôrka, približne východne od Rožňavy. 
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horný vrch. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Bôrka. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Bôrka, západne sa nachádza Lúčka a Kováčová, severne Štós, východne Hačava a Háj a južne Zádiel a Hrhov. Vrch patrí do Národného parku Slovenský kras.
Opis.
Vŕšok zaberá centrálnu časť rozsiahlej planiny v podcelku Horný vrch, ktorá sa dvíha severozápadne od Zádielskej tiesňavy. Severne sa nachádza Jelení vrch (), Grečov (), Chvost () a Tupý vrch (), západne Osadník (), Matesova skala (), Žľab () a Luhota (), južne Kresadlo (), Vysoký vrch () a Hlinná () a východne Havrania skala (), Dvorník (), Ďurkova skala (), Ploština () a Bujačí vrch (). Lokalita patrí do povodia rieky Bodva, kde vodu odvádza na severnom úbočí prameniaci Šajbový potok do Turne. Vrchol traverzuje značený turistický chodník. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s nižšou vegetáciou je možné vidieť okolité vrcholy Slovenského krasu, blízke Volovské vrchy a prihraničné vrchy v severnom Maďarsku.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severným traverzom prechádza zeleno značená trasa zo Zádielskej doliny na rázc. Bodovka pod Osadníkom. Prístup je možný aj lesom z blízkej obce Bôrka.
Rudolf Fiby

RNDr. Rudolf Fiby, SF (* 4. apríl 1946, Nitra† 9. október 2014, Košice) bol učiteľ, vedec, matematik, programátor, tajne vysvätený rímskokatolícky kňaz, spoluzakladateľ sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a spoluorganizátor podzemnej katolíckej cirkvi na Slovensku a Sviečkovej manifestácie v období normalizácie.
Životopis.
Rudolf Fiby sa narodil 4. apríla 1946 v Nitre. Stredoškolské štúdium absolvoval na priemyselnej škole v Nitre a v Banskej Bystrici. V roku 1969 ukončil s vyznamenaním štúdium odboru matematika na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V študijnom odbore Algebra a teória čísiel získal titul RNDr. Po absolvovaní základnej vojenskej služby pôsobil na Katedre geometrie Prírodovedeckej fakulty UK ako asistent. V roku 1974, v rámci normalizačných politických previerok bol z univerzity prepustený. Potom do roku 1992 pracoval ako odborný pracovník v Ústave technickej kybernetiky Slovenskej akadémie vied v Bratislave. Následne vo firme Apex a.s. v Košiciach. Na Fakulte baníctva, ekológie, riadenia a geotechnológií Technickej univerzity v Košiciach prednášal externe predmet Sociálna etika.
Kňazskú vysviacku prijal tajne v poľskom Krakove z rúk tamojšieho pomocného biskupa 12. februára 1978. Bol začlenený do sekulárneho inštitútu Spoločenstvo Fatima a podliehal J. CH. Korcovi ako svojmu biskupovi.
V čase príprav Sviečkovej manifestácie, ktorá sa uskutočnila 25. marca 1988, bol predstaveným Spoločenstva Fatima a výrazným spôsobom sa zapojil do organizovania manifestácie. Vďaka jeho slovám „Sviečku a zápalky mám“ bolo rozhodnuté, že do manifestácie sa zapoja širšie kresťanské spoločenstvá.
V decembri 2012 ho postihla náhla mozgová príhoda a musel byť hospitalizovaný na geriatrii sv. Lukáša v Košiciach. Umrel 9. októbra 2014 v Košiciach, kde bol aj 15. októbra 2014 pochovaný.
14. januára 2024 mu prezidentka Slovenskej republiky Zuzana Čaputová udelila Rad Ľudovíta Štúra II. triedy, in memoriam.
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová

Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová alebo Svetlana Alexijevičová (; * 31. máj 1948, Stanislav, Ukrajina) je rusky-píšuca bieloruská spisovateľka.
V roku 2015 získala Nobelovu cenu.
Vo svojich prácach sa venuje najmä témam druhej svetovej vojny, sovietskej intervencii v Afganistane, černobyľskej katastrofe a ďalším. 
Sviatlana Aľaksandravna Aleksijevičová je dcéra vojaka z povolania, pracovala ako učiteľka dejepisu a nemčiny, neskôr sa stala novinárkou a vyštudovala žurnalistiku.
Dielo.
Slovenské preklady.
Rozhovor so S. Alexijevič a ďalšími prekliatymi reportérmi
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1979

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1979 boli v poradí 10. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Nagoji, v Japonsku od 30. novembra12. decembra 1979, za účasti 13 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Bangladéša. Japonsko organizovalo ázijský šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1971, v Tokiu. Tretíkrát v rade zvíťazila , keď sa vo finálovej skupine umiestnila pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1980, ktoré hostila Moskva. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
ABBYY FineReader

ABBYY FineReader je softvér na optické rozpoznávanie znakov od spoločnosti ABBYY. 
Tento softvér umožňuje konverziu snímok (fotografií, naskenovaných dokumentov, PDF súborov) do upravovateľného digitálneho formátu, napríklad do súborov typu Microsoft Word, Microsoft Excel, Microsoft PowerPoint, RTF (Rich Text Format), HTML, PDF, PDF/A, prehľadávateľné PDF, CSV, obyčajné textové súbory a pod. Od verzie 11 možno ukladať súbory aj vo formáte „djvu“. Verzia 12 podporuje rozpoznávanie textu v 190 jazykoch a umožňuje kontrolu pravopisu pre 48 z nich.
Program ABBYY FineReader používa viac než 20 miliónov ľudí po celom svete. Program FineReader je založený na technológii ABBYY OCR (optické rozpoznávanie znakov), ktorá je licencovaná spoločnosťami Fujitsu, Panasonic, Xerox, Samsung a ďalšími.
Klimko

Klimko môže byť:
Little Lies

„Little Lies“ je skladba anglicko-americkej rockovej skupiny Fleetwood Mac. Bola zároveň tretím singlom z ich albumu "Tango in the Night" z roku 1987. Dodnes je ich posledným hitom, ktorý sa umiestnil v prvej desiatke v USA.
Skladbu zložili klávesistka a vokalistka Christine McVie a jej vtedajší manžel Eddy Quintela. Keď bola skladba vydaná, dosiahla 4. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a 5. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart. Následne bola skladba hraná v rádiách ako klasický hit 80. rokov.
Zoznam skladieb.
12" USA singel (Warner Brothers Records 0-20761)
Zúriaci býk

Zúriaci býk (angl. "Raging Bull") je americký čiernobiely biografický film z roku 1980, ktorý režíroval Martin Scorsese. Hlavnou postavou filmu je boxer Jake La Motta, ktorý kvôli svojmu neskrotnému hnevu a sexuálnej závisti prichádza o svoju manželku a rodinu. V hlavných úlohách hrajú Robert De Niro, Cathy Moriarty a Joe Pesci.
Film získal 8 nominácií na Cenu akadémie a dve z nich vyhral. Býva považovaný nielen za jeden z najlepších filmov Martina Scorseseho, ale aj za jeden z najlepších amerických filmov všetkých čias.
The Trial

„The Trial“ je skladba z albumu The Wall, ktorý vydala britská rocková skupina Pink Floyd v roku 1979. Autormi skladby sú Roger Waters a Bob Ezrin.
Zápletka.
Skladba sa sústredí na hlavnú postavu, Pinka, ktorý žije život naplnený emocionálnymi traumami a požívaním návykových látok dosiahol kritický psychologický zvrat. Pink je obvinený za to, „že ukazuje city ... z takmer ľudskej povahy“. To znamená, že sa dopustil trestného činu proti sebe samému tým, že sa snaží komunikovať so svojimi blízkymi. V priebehu piesne je Pink konfrontovaný primárnymi vplyvmi jeho života (ktoré boli predstavené už v albume): zneužívajúci učiteľ, jeho manželka a jeho príliš prehnanou matkou.
Pinkov podvedomý boj o zdravý rozum sleduje nová postava - sudca. Vo filme , ale aj počas koncertných animácií je sudca opísaný ako mohutný červ, ktorý sa ku koncu skladby mení na obrovský zadok (väčší ako pochodujúce kladivá). Žalobca vedie prvé čítanie, v ktorom antagonisti vysvetlujú svoje kroky. Vyvrcholením súdu je sudcov verdikt, a to, „aby bol vystavený pred svojimi rovesníkmi“. Taktiež ho nabáda, aby zničil múr ("Tear down the wall") nadvlády príliš prehnanej ženy. 
Filmová verzia.
Segment z filmu je v plnej miere animovaný, pozostáva zo striedania živých farieb a zo znepokojúcich vizuálnych efektov. Autorom tohto segmentu je britský politický karikaturista Gerald Scarfe. Pozostáva z troch postáv:
Kompozícia.
Skladba sa radí skôr k operete ako ku rockovej skladbe. Z väčšej časti spieva iba Roger Waters, a to všetky postavy uvedené vyššie. Vcelku je orchestriálne vedená, až kým nezačne gitara Davida Gilmoura s bicími Nicka Masona. 
Skladba má podobnú kompozíciu ako ďalšia skladba z albumu "The Wall, „"Run Like Hell“. 
Obsadenie.
spolu s:
Marián Vrabko

Prof. JUDr. Marián Vrabko, CSc. (* 1955, Ružomberok) je slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Patrí medzi odborníkov na správne právo.
V minulosti pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave (2003–2011).
Životopis.
V roku 1981 úspešne absolvoval Právnickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave a získal titul doktor práv (JUDr.), pričom následne začal na fakulte pôsobiť ako pedagóg. V roku 1989 získal titul kandidát vied (CSc.) v odbore správne právo a štátna správa. V roku 1999 habilitoval na docenta, taktiež v odbore správne právo. V rovnakom odbore ho v roku 2009 prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesora. Medzi rokmi 2003 až 2011 pôsobil ako dekan Právnickej fakulty Univerzity Komenského . Vyučoval taktiež na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy. V súčasnosti pôsobí ako prodekan pre vedu a doktorandské štúdium Právnickej fakulty Univerzity Komenského. Súčasne pôsobí na tejto fakulte ako vedúci Katedry správneho a environmentálneho práva.
Je členom Vedeckej rady Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, Právnickej fakulty Karlovej univerzity v Prahe a Právnickej fakulty Masarykovej univerzity v Brne. Okrem správneho práva hmotného a procesného vo všeobecnosti sa vo svojich odborných publikáciách venuje najmä problematike rozhodovacích procesov vo verejnej správe, správnemu súdnictvu a správe daní.
Koťužynci

Koťužynci () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 675 obyvateľov.
Slobidka (Kalynivský rajón)

Slobidka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 782 obyvateľov.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1981

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1981 boli v poradí 11. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Kalkate, v Indii od 12.20. novembra 1981, za účasti 12 tímov. India bola prvá juhoázijská krajina, ktorá organizovala ázijský šampionát mužov. Štvrtýkrát v rade zvíťazila , keď sa vo finálovej skupine umiestnila pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1982, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Sociální síť

Sociální síť je štúdiový album, ktorý v spolupráci s textárom Michalom Horáčkom a skladateľom Michalom Pavlíčkom nahral Richard Müller. Album vydalo v roku 2015 hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Žyhalivka

Žyhalivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 609 obyvateľov.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1960

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1960 boli 1. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Manile, na Filipínach od 16.28. januára 1960, za účasti 7 tímov. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Rizai Memorial Coliseum. Titul získali domáce , keď sa vo finálovej skupine umiestnili pred a .
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1963

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1963 boli v poradí 2. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Tchaj-peji, na Taiwane od 20. novembra3. decembra 1963, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Singapuru, Thajska a Vietnamskej republiky. Titul obhájili , keď vo finálovom stretnutí zvíťazili nad domácim .
XX. zjazd Komunistickej strany Sovietskeho zväzu

XX. zjazd Komunistickej strany Sovietskeho zväzu sa konal v Moskve od 14. do 26. februára 1956. Bol to prvý zjazd KSSZ po smrti sovietskeho diktátora J. V. Stalina.
Známym a prelomovým sa stal predovšetkým vystúpením Nikitu Chruščova, ktorý v posledný pracovný deň, 25. februára, na neverejnom rannom zasadnutí, predniesol prejav "Kult osobnosti a jeho dôsledky". V ňom Chruščov poodhalil a odsúdil diktátorské praktiky svojho predchodcu J. V. Stalina. Vyjadril nový uhol pohľadu na nedávnu minulosť krajiny, uvádzajúc početné fakty o zločinoch od druhej polovice 30 -tych rokov do začiatku 50- tych rokov, z ktorých osobne obviňoval Stalin (napríklad vražda populárneho Sergeja Kirova v roku 1934). Správa tiež upozornila na problém nutnosti rehabilitácie straníckych a vojenských sovietskych vodcov, ktorí boli za Stalina perzekuovaní. Zjazd sa tak považuje za bod obratu, ktorým stalinizmus prestal byť oficiálnou politikou KSSZ a zároveň aj celého sovietskeho bloku, hoci opatrná destalinizácia prebiehala v rôznych oblastiach života a rôznych krajinách nerovnakou mierou a Albánsko dokonca nový sovietsky postoj označilo za revizionistický.
Odhalenie nezákonných praktík zo stalinského obdobia vyvolalo spočiatku medzi členmi Politbyra prejavy nesúhlasu a pohoršenie. Tieto praktiky totiž boli držané za diktátorovej vlády v tajnosti a preto sa členom Politbyra aj verejnosti zdali neuveriteľné. Niektoré hlasy žiadali dokonca odvolanie 1. tajomníka KSSZ Chruščova.
Samotný prejav sa napriek snahe o utajenie nakoniec dostal na verejnosť. Napriek utajeniu bola správa distribuovaná do vedeniu straníckych buniek v ZSSR a vo viacerých podnikoch boli do diskusie zapojení aj nestraníci (avšak bez znalosti správy, ktorá bola tajná a zakázaná rozširovať). Prerokovanie správy sa uskutočnilo aj v bunkách Komsomolu a správu dostali aj vedúci predstavitelia spriaznených krajín. Možno bolo zámerom, že správa sa neudržala dlho v tajnosti. Už v júni 1956 sa informácie o práve ocitli na titulke New York Times.
Jednu z jeho kópií sa totiž podarilo ukradnúť poľskému novinárovi židovského pôvodu Viktorovi Grajevskému. Ten si ju náhodou všimol na stole šéfa poľských komunistov E. Ochaba. Bez toho, že by bol odhalený, sa mu ju podarilo odovzdať na izraelské veľvyslanectvo vo Varšave. Potom, čo si ju dôstojník Mosadu odfotografoval, vrátil ju späť. Cez Izrael sa správa dostala do USA a potom do celého sveta. Aj pod týmto vplyvom sovietska „zjemnená“ verzia správy bola zverejnená ako uznesenie Predsedníctva ÚV KSSZ z 30. júna 1956 s názvom „O prekonaní kultu osobnosti a jeho dôsledkoch“, ktoré stanovilo rámec pre akceptovateľnú kritiku stalinizmu.
Správa vzbudila veľkú pozornosť po celom svete, jej preklady sa objavili v rôznych jazykoch, vrátane tých, ktoré sa šírili v nekomunistických kruhoch. V Sovietskom zväze bola úplná správa publikovaná až v roku 1989 v časopise Izvestija.
Lemešivka (Kalynivský rajón)

Lemešivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 659 obyvateľov.
Klimo

Klimo môže byť:
Klíma (priezvisko)

Klíma je české priezvisko odvodené od mena Kliment. Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, České Budějovice a Jihlava. Na Slovensku sa najviac vyskytuje v Bratislave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Klíma.
Klima (priezvisko)

Klima je slovenské priezvisko odvodené od mena Kliment. Najčastejšie je v Košiciach a Tušickej Novej Vsie (okres Michalovce).
Známi nositelia.
Pozri v článku Klima.
Damarchos z Parrhasie

Damarchos ("Damarchos") bol olympijský víťaz v boxe v roku 400 pred Kr.
Damarchos, syn Dinyta z arkádskej obce Parrhasia, zvíťazil v boxe (pygmé) na 95. olympijských hrách. V Olympii sa box zaviedol na 23. hrách v roku 688 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Onomastos zo Smyrny.
Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí na svojej ceste Gréckom navštívil aj Olympiu, v olympijskej Altide videl sochu olympionika Damarcha. Pausanias o ňom uvádza: "„Keď mám spomenúť pästného zápasníka Damarcha, rodom Arkáďana z Parrhasie, nezdalo sa mi vieryhodné to, čo s výnimkou víťazstva v Olympii o ňom hovoria nejakí táraji, že sa totiž z ľudskej podoby zmenil na vlka počas prinášania obete Diovi Lykaiovi a že sa neskôr v desiatom roku stal z neho opäť človek. Taktiež sa mi nezdalo, že to o ňom hovoria sami Arkáďania. Nápis v Olympii by o tom niečo hlásal; ten hlása toto: Damarchos, Dinytovec, sem venoval túto sochu, príslušník Arkádie, parrhaskej krajiny syn.“"
Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015

Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji 2015 boli v poradí 9. majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Oceánska federácia pozemného hokeja (OHF). Konali sa od 21.25. októbra 2015 v Stratforde, na Novom Zélande za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Už po vyžrebovaní sa z turnaja odhlásilo ženské družstvo Fidži. Nový Zéland bol organizátorom oceánskeho šampionátu piatykrát, predtým hostil toto podujatie v rokoch 2001 u žien, 2003 u mužov a spoločne u oboch kategórií v rokoch 2009 a 2013. Zápasy sa odohrali v TET MultiSports Centre. Tituly obhájili obe družstvá Austrálie, ktoré vo finálových stretnutiach zvíťazili nad domácimi tímami Nového Zélandu. 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia oceánskych družstiev na Letné olympijské hry 2016, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Kvalifikovali sa na ne iba víťazné družstvá z oboch kategórií, pričom Austrália už mala na LOH 2016 zabezpečenú účasť zo Svetovej ligy 2014/15. V ženskej kategórii mali Austrália aj Nový Zéland rovnako už zabezpečenú účasť.
OHF zvolila opätovne novozélandský Stratford za organizátora oceánskych majstrovstiev v decembri 2014. 
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2015.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 30. júnu 2013.
Boris Klimek

Boris Klimek (* 1984, Martin) je slovenský dizajnér, umelec a návrhár produktov.
Kariéra.
V rokoch 2000 až 2004 učil na Škole úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru (ŠUV) v Bratislave. Vyštudoval v rokoch 20042010 zlínsky Ateliér produktového a konceptuálneho designu na Vysokej školy uměleckoprůmyslovej (VŠUP) v Prahe. Počas štúdia absolvoval stáž v Sheffield Hallam University, Sheffield na severe Anglicka, na Slovensku na Vysokej škole výtvarných umení (VŠVU) v Bratislave či v Ateliéri produktového designu "Olgoj Chorchoj" vedeného v Prahe dizajnérmi na Libeňském ostrove Michalom Froňkom a Janom Němečkom.
Boris Klimek získal množstvo ocenení v oblasti dizajnu. V súčasnej dobe pôsobí v Prahe, kde se venuje produktovému a interiérovému dizajnu. Vo svojej tvorbe sa snaží o hľadanie určitých konceptuálnych presahov, hry a príbehov. Snaží sa, aby bol jeho dizajn nielen funkčný, ale predovšetkým poetický, hravý a schopný podnietiť ľudskú fantáziu a emócie.
Klimek

Klimek môže byť:
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1965

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1965 boli v poradí 3. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Kuala Lumpur, v Malajzii od 28. novembra11. decembra 1965, za účasti rekordných 10 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Indie. Zápasy sa odohrali v aréne Stadium Negara. Titul získalo , keď sa vo finálovej skupine umiestnilo pred a . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1967

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1967 boli v poradí 4. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Soule, v Kórejskej republike od 21. septembra1. októbra 1967, za účasti 10 tímov. Svoj tretí titul získali , keď sa v jedinej hranej skupine umiestnili pred a obhajcom titulu z . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 1968, ktoré hostilo Mexiko City. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
D-30

122 mm húfnica D-30 alebo 2A18 je sovietska, resp. ruská húfnica, ktorá bola vyvinutá v 60. rokoch 20. storočia ako náhrada za húfnicu M-30. 
Húfnica je vybavená špeciálnou trojramennou lafetou, ktorá umožňuje ľahkú manipuláciu a streľbu s odmerom 360° a námerom -7° až 70°. Zbraň bola používaná v približne 60 armádach sveta, v súčasnej dobe je vo výzbroji 18 armád.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016

Ázijská kvalifikácia v hádzanej žien na LOH 2016 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien na Letné olympijské hry 2016 v Rio de Janeiro, ktorú organizovala Ázijská hádzanárska federácia (AHF). Konala sa v Nagoji, v Japonsku od 20.25. októbra 2015. Zúčastnilo sa jej 5 družstiev a všetky zápasy sa odohrali v Aichi Prefectural Gymnasium.
Na hádzanársky turnaj LOH 2016 postúpilo iba víťazné družstvo. V poradí druhé družstvo postúpilo na svetovú OH kvalifikáciu.
Účastníci.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom medzinárodnom rebríčku k marcu 2014.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1969

Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 1969 boli v poradí 5. majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Bangkoku, v Thajsku od 18.29. novembra 1969, za účasti 9 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Pakistanu. Titul získala , keď sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a obhajcom titulu. 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1970, ktoré organizovala Juhoslávia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.