burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Arvo Pärt

Arvo Pärt (* 11. september 1935, Paide, Estónsko) je estónsky hudobný skladateľ, predstaviteľ minimalizmu, presnejšie tzv. "sakrálneho minimalizmu". Ďalšími predstaviteľmi tohto prúdu sú Henryk Górecki a John Tavener. 
Vo svojich kompozíciách Pärt využíva dodekafóniu, serializmus, aleatoriku, sonorizmus, algoritmickú kompozíciu a podobné kompozičné postupy. Od roku 1976 tiež používa vlastnú minimalistickú techniku zvanú "tintinnabuli" (z lat. „zvončeky“), ktorej hlavným elementom sú jednoduché harmónie, jednotlivé pomaly doznievajúce noty alebo trojzvuky v jednej tónine pripomínajúce zvuk zvonov. Prvou skladbou, v ktorej Pärt túto techniku použil, bola klavírna skladba "Für Alina". 
Od roku 1980 žije v Berlíne.
Ježovka

Ježovka môže byť:
Ježovka (potok)

Ježovka je prirodzený vodný tok, pripomínajúci kanál na Záhorí, preteká územím okresu Malacky. Je to pravostranný prítok Maliny, má dĺžku 13,905 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Borskej nížine, pod Jazerskými vŕškami (), v lokalite Zbroda, v nadmorskej výške okolo 
Opis toku.
Na hornom toku tečie západným smerom územím vojenského obvodu Záhorie, oblasťou borovicových lesov. V lokalite Polesie Táborisko opúšťa VO, podteká diaľnicu D2, tečie severne od mesta Malacky a pokračuje odlesneným územím. Sprava priberá významný Orlovský kanál pritekajúci z oblasti Padelka, stáča sa najprv na juhozápad a prijíma pravostranný Výhonský kanál. Tvorí vlnu smerujúcu na západ, obracia sa na juh, preteká obcou Kostolište a zľava sem ústi Mlynský náhon, prítok od Malaciek. Napokon sa opäť stáča na juhozápad a južne od spomenutej obce ústi na okraji sústavy Jakubovských rybníkov, v nadmorskej výške cca , do Maliny.
Myjavská Rudava

Myjavská Rudava je vodný tok na Záhorí, na území okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, má dĺžku 14 km a je tokom IV. rádu. 
Preteká severovýchodnou časťou Borskej nížiny, vzniká v Podmalokarpatskej zníženine severozápadne od obce Prievaly v nadmorskej výške cca , v oblasti močarísk a rašelinísk. 
Tečie najprv severovýchodným smerom okrajom borovicových lesov na ľavom brehu, obteká sústavu piatich rybníkov na tom istom brehu a preteká okolo horárne Rudava, pri ktorej priberá pravostranný prítok zo severozápadného úpätia Vápenkovej skaly (). Potom priberá pravostranný prítok od obce Cerová a pri samote Pustý Mlyn ďalší pravostranný prítok spod hradu Korlátka. Následne sa stáča na sever, sprava priberá Čierny potok () a pokračuje súbežne s korytom Myjavy na pravom brehu. 
Stáča sa na severozápad, tečie po Myjavskej nive, pri samote Horný Šranek priberá ľavostranný prítok spod kóty a vzápätí pri samote Mlyn na Lúkach opäť ľavostranný prítok z lokality Polesie Myjava. Napokon tečie v blízkosti osady Vyrúbaná na ľavom brehu a senického letiska na pravom brehu a juhozápadne od mesta ústi v nadmorskej výške do Myjavy.
Približne na úseku Myjavská Rudava tvorí hranicu medzi okresmi Malacky na ľavom (zároveň hranica VVP Záhorie) a Senica na pravom brehu.
Hodonský potok

Hodonský potok je potok na Záhorí, v juhovýchodnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, meria 5 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, v doline Gašparová v nadmorskej výške približne 275 m n. m. 
Opis toku.
Tečie prevažne severozápadným smerom, na hornom toku sa esovito stáča a sleduje štátnu cestu č. 51 na pravom brehu. Následne vstupuje do severovýchodného výbežku Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina a zľava priberá krátky prítok zo severoseverovýchodného úpätia Mníška (423,2 m n. m.). Ďalej pokračuje výraznejšie rozšíreným korytom, z pravej strany priberá Zrubársky jarok (218,0 m n. m.), stáča sa západoseverozápadným smerom a tečie okrajom obce Jablonica. Tu priberá zľava prítok zo severozápadného svahu Mníška a ďalej sa stáča viac-menej na sever, pričom na pravom brehu obteká celú Jablonicu. Napokon sa stáča na severozápad, podteká železničnú trať Kúty – Trnava a západne od obce Jablonica ústi v nadmorskej výške cca 201,5 m n. m. do Myjavy.
Čierny potok (prítok Myjavskej Rudavy)

Čierny potok je potok na Záhorí, v juhovýchodnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Myjavskej Rudavy, meria 6,7 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, východne od obce Rozbehy, na juhozápadnom svahu Lipového vrchu (418 m n. m.) v nadmorskej výške cca 370 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv severozápadným smerom územím CHKO Malé Karpaty, zľava priberá krátky prítok prameniaci severne od Rozbehov a vytvára výrazný oblúk vypnutý na západ. Ďalej pokračuje smerom na sever, opúšťa Malé Karpaty a vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina. Tu sprava priberá prítok z osady Dúbrava, podteká železničnú trať Kúty – Trnava, následne aj cestu II. triedy č. 501 a neďaleko obce Jablonica sa stáča na západ. Pokračuje vlniacim sa korytom, zľava priberá najprv Škrípik, potom podteká nedobudovaný úsek železničnej trate Zohor – Plavecký Mikuláš a opäť zľava priberá aj vodný kanál vznikajúci severovýchodne od obce Cerová, koryto sa esovito ohýba a tečie k ústiu na severozápad. Severne od obce Cerová sa v nadmorskej výške 196,9 m n. m. vlieva do Myjavskej Rudavy.
Hrudky (potok)

Hrudky je potok na západnom Slovensku, ktorý preteká územím okresov Trnava a Senica. Je to ľavostranný prítok Rudavy, meria 8,6 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, neďaleko obce Buková v nadmorskej výške 
Opis toku.
Potok tečie od prameňa k ústiu veľkým oblúkom ohnutým na juh. Najprv tečie na západ, sprava priberá prítok spod Osečníka (406,9 m n. m.) a ďalšie tri krátke občasné prítoky spod Hrubého kamenca (404,8 m n. m.), ktoré ústia v lokalite chránených zamokrených lúk (PR Buková), následne vteká do vodnej nádrže Buková. Do nádrže ústi zľava prítok zo severného svahu Veterlína (723,5 m n. m.). Z priehrady vyteká potok západojuhozápadným smerom, pričom sa esovito stáča, prerezáva sa územím PR Kamenec s ochranou lesných spoločenstiev na triasových vápencoch a vzápätí mení smer toku postupne až na severozápad. Vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina a preteká obcou Plavecký Peter. Zľava ešte priberá krátky prítok z lokality Trávniky a severozápadne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške okolo do Rudavy.
Sološnický potok

Sološnický potok je potok na Záhorí, preteká východnou časťou okresu Malacky. Je to pravostranný, najvýznamnejší prítok Rudavky, má dĺžku 9,6 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Biele hory, na juhovýchodnom svahu Vápennej (Roštúna; 752,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 530 m n. m.
Opis toku.
Od prameňa tečie oblúkom na juh, zľava priberá prítok spod Bukovej hory (541,7 m n. m.), stáča sa na západ a priberá viaceré prítoky: sprava spod Vápennej, zľava z oblasti Hrubcovej, ďalší pravostranný spod Vápennej, zľava spod Bielej skaly (561,3 m n. m.), sprava spod Malej Vápennej (Malého Roštúna; 573,2 m n. m.), stáča sa na severozápad a ďalej priberá ľavostranný prítok spod sedla Skalka a spod Veľkého Petrklína (586,6 m n. m.). Následne vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina, na krátkom úseku (cca 1 km) sa vetví na dve ramená a preteká obcou Sološnica. Zľava priberá krátky prítok, za obcou koryto križuje niekoľko vodných kanálov, napokon vteká na územie Boru a severozápadne od obce Sološnica ústi v nadmorskej výške okolo 184,5 m n. m. do Rudavky.
Rudavka (prítok Rudavy)

Rudavka je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Rudavy, meria 11,6 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Borskej nížine, pod kopcom Nad krúžkom (232,1 m n. m.), severne od obce Kuchyňa.
Opis toku.
Preteká podcelkom Podmalokarpatská zníženina najprv severozápadným smerom, sprava priberá upravený vodný tok (202,3 m n. m.) a stáča sa na severovýchod. Koryto križujú ďalšie vodné kanály, sprava priberá Vývrat, na ľavom brehu obteká sústavu siedmich rybníkov a preteká obcou Rohožník. Tu priberá Rohožnícky potok sprava a pokračuje po hranici VVP Záhorie viac severoseverovýchodným smerom. Následne priberá niekoľko pravostranných prítokov, bezmenný (187,6 m n. m.), Vajar, prítok z oblasti Huštákov a po vstupe do oblasti Boru aj Sološnický potok. Ďalej sa stáča na severozápad, preteká cez borovicové lesy, zľava ešte priberá dva krátke prítoky a juhovýchodne od obce Studienka, na území VVP Záhorie, ústi v nadmorskej výške 179,8 m n. m. do Rudavy.
Rohožnícky potok

Rohožnícky potok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Malacky. Je to pravostranný prítok Rudavky, meria 6,7 km a je tokom V. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Biele hory, na severnom svahu Horného vrchu (643,1 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 425 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa sa najprv oblúkom stáča na severozápad, zľava priberá krátky prítok a stáča sa na západ. Z ľavej strany priberá prítok zo severného svahu Vysokej (754,3 m n. m.), potom sprava z juhozápadného úpätia Veľkého Petrklína (586,6 m n. m.) a ďalší krátky prítok ľavostranný prítok pri horárni Baďura. Ďalej pokračuje na severozápad, vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina, tečie popri samote Olšákov, zľava priberá prítok (217,4 m n. m.) spod Vinohradov (272,7 m n. m.) a preteká obcou Rohožník. Na jej okraji sa v nadmorskej výške približne 194 m n. m. vlieva do Rudavky.
Vývrat

Vývrat môže znamenať:
Pernecký potok

Pernecký potok je potok na Záhorí, na území okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Perneckej Maliny, meria 9,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, na severnom svahu vrchu Konské hlavy () v nadmorskej výške cca 
Opis toku.
Najprv tečie na sever, sprava priberá prítok z oblasti Zachelovej a následne ďalší spod sedla Baba (). Stáča sa na severozápad, preteká Podbanskou dolinou, preteká popri rekreačnej osade a zľava priberá Michalov jarok, prítok spod Gašparovej (). Ďalej tečie západoseverozápadným smerom, sprava priberá prítok spod Čmeľka (), zľava ďalší prítok spod Gašparovej a preteká obcou Pernek. Z pravej strany priberá Kostolný potok a vteká do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina. Z ľavej strany priberá prítok, vzápätí časť vody odteká do oblasti Perneckých vŕškov a hlavné koryto pokračuje na severoseverovýchod. Už na území VVP Záhorie sa neďaleko vojenského letiska Kuchyňa vlieva v nadmorskej výške okolo do Perneckej Maliny.
Pernecká Malina

Pernecká Malina je potok na Záhorí, na území okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Maliny, má dĺžku 10,824 km, plochu povodia 42,457 km² a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Kuchynská hornatina, na severozápadnom svahu Červeného kopčeka (551 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 448 m n. m. 
Opis toku.
Od prameňa tečie najprv na severozápad, vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina a stáča sa na západ. Sprava priberá prítok z podhoria Malých Karpát a následne významnejší ľavostranný Furtský potok (207,2 m n. m.). Pokračuje v blízkosti osady Nový Dvor, vstupuje na územie VVP Záhorie a podteká letovú dráhu vojenského letiska Kuchyňa. Stáča sa na severozápad, zľava priberá Pernecký potok, pokračuje oblasťou borovicových lesov a napája Prvý rybník. ďalej sa koryto výrazne vlní, až po vtok do Druhého rybníka, do ktorého sprava ústi Kuchynská Malina. Odtiaľ potom tečie viac-menej na sever a v nadmorskej výške okolo 182,5 m n. m. ústi do Tretieho rybníka, vybudovaného na Maline.
Porec

Porec je potok na Záhorí, v severnej časti okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Lakšárskeho potoka, meria 8,7 km a je tokom V. rádu. 
Preteká Borskou nížinou, pramení v podcelku Bor, v lokalite Na lúčkach v nadmorskej výške okolo 179 m n. m. Tečie západným smerom, zľava priberá krátky prítok, na pravom brehu obteká osadu Šišulákov mlyn a z pravej strany priberá prítok (157,1 m n. m.) z oblasti Panského. Pokračuje cez Záhorské pláňavy, južným okrajom obce Závod, tu priberá pravostranný prítok z lokality Za Hlbokou mlákou. Ďalej preteká územím NPR Abrod cez slatinné a močiarne biocenózy s hniezdiskami vodného vtáctva. Severozápadne od obce Veľké Leváre ústi na okraji Dolnomoravskej nivy, v nadmorskej výške okolo 150 m n. m., do Lakšárskeho potoka.
Suchý potok (prítok Maliny)

Suchý potok je potok na Záhorí, preteká územím okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Maliny, má dĺžku 17,774 km, plochu povodia 37,835 km² a je tokom IV. rádu. Na hornom toku napája najprv malú bezmennú vodnú nádrž a ďalej tiež vodnú nádrž Lipníky. Na styku Malých Karpát a Borskej nížiny bola vybudovaná vodná nádrž Lozorno.
Prameň.
Pramení v Malých Karpatoch na juhovýchodnom svahu Korenca (521,7 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 430 m n. m.
Opis toku.
Potok tečie najprv na severozápad, potom vytvára výrazný oblúk vypnutý na severovýchod, ďalej pokračuje na západ, za obcou Lozorno tečie krátko na sever a po pribratí Ondriašovho potoka smeruje na západ
"Geomorfologické celky:" 1.Malé Karpaty, podcelok Pezinské Karpaty, časť Stupavské predhorie, 2.Borská nížina, podcelky Podmalokarpatská zníženina a Záhorské pláňavy
"Prítoky:" sprava z južného úpätia Spáleniska (503,5 m n. m.), zo severovýchodného svahu Spáleniska, spod Banského (531,1 m n. m.), Čertov jarok, prítok spod Líp (472,2 m n. m.), Ondriašov potok a zľava prítok z oblasti Lintáv
"Ústie:" do Maliny severozápadne od obce Zohor v nadmorskej výške okolo 143 m n. m.
"Obce:" osada Nový Mlyn, Lozorno
Prietok.
Priemerné mesačné prietoky sú veľmi podobné severnejšej Močiarke, s dažďovo-snehovým, nerovnomerným režimom odtoku vody. V ústí (stanica Zohor) má potok najväčší prietok v marci a najmenší v októbri.
Bitka desiatich kráľov

Bitka desiatich kráľov je konflikt opísaný v Siedmej mandale Rigvédy (hymnus 18, 33 a 83.4-8), kde kráľ Sudas okolo roku 1500 pred Kr. porazil útočiacich kráľov Puru v Pandžábe. 
K. F. Geldner vo svojom preklade Rigvédy z roku 1951 považuje tieto texty za „zjavne založené na historickej udalosti“, hoci sa nezachovali žiadne ďalšie historické zápisky.
Studená voda (prítok Lakšárskeho potoka)

Studená voda je potok na Záhorí, v západnej časti okresu Senica. Je to pravostranný prítok Lakšárskeho potoka, má dĺžku 6,7 km a je tokom V. rádu.
Prameň.
Pramení na Borskej nížine, v podcelku Lakšárska pahorkatina, západne od obce Lakšárska Nová Ves, v nadmorskej výške okolo 190 m n. m.
Opis toku.
Najprv tečie západným smerom oblasťou borovicových lesov, vteká do vodnej nádrže Horná Studená Voda, kde zľava ústi umelé bočné rameno Lakšárskeho potoka, na južných brehoch vznikla chatová osada Tomky. Následne vteká do vodnej nádrže Dolná Studená Voda, preteká územím Záhorských pláňav a postupne sa stáča na juhozápad. Západne od osady Húšky sa v nadmorskej výške 155,2 m n. m. vlieva do Lakšárskeho potoka.
Heterarchia

Heterarchia je sieť prvkov, ktoré majú spoločný cieľ a v ktorej je každý z prvkov na rovnakej „horizontálnej“ pozícii, má rovnakú silu a autoritu, rovnaký hlas. Heterarchia môže byť nezávislá alebo ako časť (jedna úroveň) hierarchie. Každá úroveň hierarchického systému je zložená z heterarchie rovnakých prvkov. 
Hierarchia aj heterarchia predstavujú rôzne typy sieťových štruktúr, ktoré umožňujú rôzne stupne prepojenosti. V hierarchii môže byť každý prvok spojený s najviac jedným nadriadeným prvkom a s niekoľkými podriadenými prvkami. V heterarchii môže byť prvok spojený s ktorýmkoľvek iným prvkom bez toho, aby na to potreboval oprávnenie od iného prvku.
V spoločenskom význame heterarchia poskytuje rozhodovacie právomoci všetkým zúčastneným, kým hierarchia poskytuje viac moci a práv vyššie umiestneným členom štruktúry.
V heterarchickej štruktúre sa väčšie množstvo informácií spracováva účinnejšie ako v hierarchickej štruktúre. Príkladom potenciálnej efektivity heterarchie môže byť napríklad prudký nárast heterarchického projektu Wikipedia v porovnaní s projektom Nupedia, ktorej rast sa zastavil. Heterarchia postupne víťazí nad hierarchiou v komplexnosti a v krivke rastu.
Heterarchická sieť môže byť použitá na vysvetlenie princípu neurónových sietí alebo demokracie. 
Termín heterarchia sa používa v súvislosti s konceptmi holónov a holarchie.
Heterarchia je jedným z princípov zámerne budovanej komunity.
Vznik pojmu.
Pojem heterarchia bol prvýkrát použitý Warrenom St. McCullochom v roku 1945 vo vedeckom článku “Heterarchia hodnôt stanovená na topológii nervových sietí”. Kde vysvetľuje spôsob fungovania neurónov v štruktúre bez nadriadených prvkov. Odvtedy sa termín “heterarchia” používa ako komplementárny pojem k hierarchii.
Dnes je tento termín znovu objavený po stránke organizačnej teórie. Takéto štuktúry sú pozorovaťeľné v žijúcich systémoch ako organizmy, alebo v sociálnych systémoch ako postindustriálne spoločnosti.
Hanzel (priezvisko)

Hanzel je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Žiline, Terchovej, Bratislave a Žiari nad Hronom.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hanzel.
Pandžáb (historické územie)

 
Pandžáb (doslova "päťriečie"; anglicky Punjab, gurmukhí: ਪੰਜਾਬ, dévanágarí: पंजाब, šahmukhí: پنجاب) je historické územie rozdelené dnes medzi pakistanskú provinciu Pandžáb a indické štáty Pandžáb, Harijána a Himáčalpradéš a zväzové teritórium Čandígarh. Jeho historickou metropolou bolo mesto Láhaur v dnešnom Pakistane.
Trnové

Trnové je mestská časť Žiliny. Leží asi 5 km juhovýchodne od mesta. Susedí so Žilinou, na východe s mestskou časťou Mojšova Lúčka a s obcami Stráňavy, Višňové a Rosina. Žije tu 2 621 obyvateľov (stav k 30.6.2023).
Dejiny.
Spomína sa v roku 1393 ako Possessio Tarno (Dŕžava Trnové). Z tohto obdobia je aj názov Tharnow, z roku 1474 Thernowe a 1598 Trnowe a od roku 1951 Trnové pri Žiline. Obec patrila pod lietavské panstvo. Obyvateľstvo sa zaoberalo chovom oviec, včelárstvom a hrnčiarstvom. Obec používala nedatovanú pečať, v strede mala jednoposchodovú kostolnú vežu s baňatou strechou a ukončenú hrotom. V 18. storočí mala 56 domov a 423 obyvateľov a v 20. storočí už 432 domov a 1936 obyvateľov. V roku 1970 sa pripojila k Žiline.
Poloha.
Potočná radová dedina sa rozkladala pozdĺž cesty a potoka Trnovka. Neskoršie v hornej časti pribudla aj druhá ulica a vytvorila sa súvislá zástavba. Radová výstavba pokračovala z obce pozdĺž cesty vedúcej do Žiliny a postupne sa spojila s časťou Rosinky. Vznikla tak súvislá zástavba, ktorá sa tiahne od centra Žiliny cez Celulózku a Rosinky (susediace so sídliskom a mestskou časťou Vlčince) až do Trnového.
Vybavenosť.
V Trnovom je základná škola s materskou školou, kultúrny dom, pamätník obetiam vojny, drevený Kostol sv. Juraja, Kostol sv. Cyrila a Metoda a ako bývalá obec má vlastný cintorín. V kultúrnom dome je umiestená pobočka Žilinskej knižnice. Trnové sa v druhej polovici 17. storočia oddelilo od Višňového a stalo sa fíliou obce Rosina. Od 1. júla 2003 je Trnové samostatná rímskokatolícka farnosť.
Pamiatky.
Najvýznamnejšou historickou pamiatkou je drevený kostol. Gotický Kostol svätého Juraja je najzápadnejšie situovaná drevená sakrálna stavba na Slovensku. Stojí uprostred cintorína a tvorí s okolitou prírodou veľmi krásny harmonický celok. Kostol sv. Juraja bol postavený na prelome 15. a 16. storočia, v období neskorej gotiky.
Rozvojové aktivity.
1. marca 2010 sa v Trnovom a Rosinkách začala výstavba kanalizácie, koniec výstavby je naplánovaný na 29. februára 2012. Celkové náklady na stavbu sú v hodnote 6 297 185,15 €. Projekt je financovaný z Kohézneho fondu Európskej únie.
Doprava.
Mestskú hromadnú dopravu zabezpečuje Dopravný podnik mesta Žiliny s.r.o., autobusovou linkou číslo 24 v pracovných dňoch aj počas víkendu.
Bitka pri meste Opis

Bitka pri meste Opis sa odohrala v na začiatku októbra roku 539 alebo 538 pred Kr., (iný údaj uvádza koniec septembra 539 pred Kr.). Armády Kýra II. Veľkého pod vedením Gubarua, guvernéra Gutie, zaútočili na mesto Opis na Rieke Tigris a porazili menšie povstanie Babylončanov. Dobytím Opisu získala Perzia kontrolu nad rozsiahlym systémom kanálov Babylonie.
Nabonid

Nabonid (po akkadsky Nabú-na'id) bol posledný kráľ samostatného novobabylonského štátu. Vládol od roku 556 do 539 pred Kr..
Pôvod a vzostup.
Nakoľko je v súčasnosti známe, nepochádzal z kráľovského rodu. Jeho matka bola kňažnou mesačného boha Sína v Harrane. Na trón ho pravdepodobne dosadili priaznivci z kňazských a úradníckych kruhov po zavraždení mladého kráľa Lábaši-Marduka. Pokračoval vo výbojoch do Sýrie (554 - 553 pred Kr.) hlavne v oblasti Edómu a Chamátu.
Náboženstvo.
Pravdepodobne kvôli svojej matke podporoval rekonštrukciu chrámov boha Sína v Harrane a Ure a zanedbával hlavné babylonské božstvo - Marduka. Tým si voči sebe popudil jeho vplyvné kňazstvo a došlo k výraznému politickému napätiu. Snáď aj preto opustil Babylon a v oáze Tajmá, ktorou prechádzali dôležité obchodné cesty postavil viacero kráľovských budov. Zdržiaval sa tam približne 10 rokov. V Babylone ho zatiaľ zastupoval jeho najstarší syn Bél-šar-usur (=biblický Bélšaccar). V ríši vypukol hladomor, čo spôsobilo ešte väčšiu nespokojnosť s jeho panovaním. Ďalším dôvodom jeho dlhého pobytu v Arábii mohla byť snaha zorganizovať odpor voči na severe vznikajúcej Perzskej ríši, resp. pomoc pri zásobovaní hladujúceho Babylonu (cesty na východ ovládala Perzia). 
Útok Peržanov a smrť.
Kráľ Médskej ríše vypovedal vojnu Novobabylonskej ríši. Toto využil roku 550 pred Kr. jeho dovtedajší perzský vazal Kýros II. z dynastie Achajmenovcov, ovládol Médsku ríšu a začlenil ju do Perzskej ríše. V roku 546 pred Kr. dobyl aj Lýdiu, a tým aj Malú Áziu. Nabonid sa rýchlo vrátil do Babylonu, ale už bolo neskoro. Na jeseň roku 539 pred Kr. samotní Babylončania vpustili Kýrove vojsko do Babylonu bez boja a Nabonid bol zajatý. Nie je isté, či bol zabitý alebo poslaný do vyhnanstva. Tým sa skončili vlastné dejiny Mezopotámie, ktorá odvtedy už bola len súčasťou mocnejších susedných útvarov.
Nabonid a Biblia.
Porovnaním historických záznamov v Biblii a v iných starovekých dokumentoch dochádza k problému rodokmeňu babylonských kráľov. Napríklad Daniel v biblickej knihe proroka Daniela oslovuje Bélšaccara akoby jeho otcom mal byť Nebúkadnecar II. a nie Nabonid: 
"„Pokiaľ ide o teba, kráľ, Najvyšší Boh dal tvojmu otcovi Nebúkadnecarovi kráľovstvo, veľkosť, vznešenosť a majestát.“" 
Slovenský ekumenický preklad, Dan 5:18 
Bélšaccar je súčasne v Biblii predstavovaný ako posledný babylonský kráľ pred porážkou Peržanmi. Tieto tvrdenia sú v rozpore so známymi starovekými kronikami, ktoré za posledného babylonského kráľa označujú Nabonida, ktorý dokonca ani nebol v (nám dosiaľ známom) príbuzenskom pomere s Nebúkadnecarom II.. Existuje niekoľko teórií ako zosúladiť biblický záznam s faktami iných historických prameňov. Lingvistická analýza dobovej aramejčiny ukazuje, že slovo „otec“ sa mohlo používať aj vo význame predok alebo predchodca, nemuselo označovať teda priamy vzťah. Pri archeologických vykopávkach sa podarilo objaviť hlinené tabuľky, ktoré dokladajú, že Bélšaccar - najstarší Nabonidov syn, panoval v Babylone ako spoluvládca svojho otca.
Gazeta Wyborcza

Gazeta Wyborcza [gazeta vyborča] (po slovensky "Volebné noviny") sú celopoľské noviny, druhý najpredávanejší poľský denník, ktorý vydáva mediálny koncern Agora S. A. (akciová spoločnosť). Gazeta Wyborcza je považovaná za jeden z najvplyvnejších a navýznamnejších tlačových orgánov v Poľsku.
História.
Noviny vznikli na základe dohôd pri okrúhlom stole na jar 1989 ako denník reprezentujúci opozíciu (Solidaritu) v období predvolebnej kampane (preto ten názov). Prvé osemstránkové číslo vyšlo 8. mája 1989 v náklade 150 tisíc výtlačkov. Pripravovalo ho 20 novinárov spojených so samizdatovým týždenníkom "Tygodnik Mazowsze" [mazovše]. Po roku a pol bol priemerný náklad 500 tisíc výtlačkov. V roku 2005 sa pohyboval okolo 450 tisíc a odhaduje sa, že noviny číta okolo 5,5 milióna ľudí. Od začiatku existencie je šéfredaktorom Adam Michnik. Redakčný tým má asi 780 novinárov po celej krajine a 5 korešpondentov v zahraničí. 
V septembri 1990 v dôsledku stále väčších rozdielov v bývalom tábore Solidarity odňal vtedajší predseda NSZZ „S“ (Nezávislý samosprávny odborový zväz Solidarita) právo používať logo odborov a heslo "Niet slobody bez Solidarity" ("Nie ma wolności bez Solidarności").
V roku 2003 obvinila Agora, vydavateľ Gazety Wyborczej, popredného filmového producenta
Lewa Rywina z pokusu vymámiť z Agory úplatok výmenou za zmenu takzvaného „mediálneho zákona“. Zmena zákona mala Agore umožniť kúpiť Polsat, jednu z celopoľských televíznych staníc. Prípad známy ako Rywinova aféra viedol k zriadeniu sejmovej vyšetrovacej komisie, ktorej vyvrcholením bolo odsúdenie Lewa Rywina za napomáhanie pri úplatnej protekcii Agory.
Solidarita

Solidarita alebo solidárnosť môže byť:
Solidarity (po slovensky Solidarita) môže byť:
Thomas Reiter

Thomas Arthur Reiter (*23. máj 1958, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je nemecký kozmonaut Európskej vesmírnej agentúry.
Prvýkrát bol vo vesmíre na palube Sojuzu TM-22. Od 6. júla 2006 do 19. decembra 2006 bol na palube Medzinárodnej vesmírnej stanice ako člen "Expedície 13". Na Zem sa vrátil raketoplánom Discovery 21. decembra pri misii STS-116.
Pandžáb

Pandžáb (zastarano aj "Paňdžáb" alebo "Pandžab") môže byť:
Pravé Spektrum

Pravé Spektrum bolo slovenské internetové periodikum, politicko-spoločenský magazín, ktorý sa zameriaval na komentáre a úvahy o spoločnosti, ekonomike a politike. Jeho politickú profiláciu možno označiť ako spoločensky a kultúrne konzervatívnu a ekonomicky liberálnu (protrhový konzervativizmus). Šéfredaktorom bol Lukáš Krivošík a editorom Martin Hanus.
História.
Pravé Spektrum bolo založené v roku 2001 ako projekt bratislavskej organizácie Občiansko-demokratickej mládeže (ODM), tzv. politicko-spoločenský e-zin. Redakcia charakterizovala cieľ periodika nasledovne: "„Pravé Spektrum chce útočiť proti výstrelkom mravného relativizmu a povzbudzovať dobré a osvedčené konzervatívne hodnoty. Prosperita Slovenska sa dá vybudovať len na zásadách trhovej ekonomiky bez prívlastkov, občianskeho vlastenectva a s vedomím, že skutočná sloboda je predovšetkým silou charakteru.“" 
Rovnomenné občianske združenie, zaoberajúce sa prípravou periodika, bolo zaregistrované 30. septembra 2005. K decembru 2014 bol posledný príspevok na stránke publikovaný k dátumu 25. apríla 2011.
Tuniak modroplutvý

Tuniak modroplutvý ("Thunnus thynnus") je ryba z triedy lúčoplutvovcov a patrí k čeľadi makrelovitých (Scombridae), je jednou z najväčších a najrýchlejších rýb na svete. Pláva bezproblémovo aj rýchlosťou 90 kilometrov za hodinu.
Stavba tela.
Má silné prúdnicovité telo, ostro zakončený rypák, kosákovité prsné plutvy a vysokú polmesiacovitú chvostovú plutvu. Prsné a brušné plutvy si môže uložiť do osobitných rýh, čím si ešte väčšmi znižuje odpor tela pri rýchlom plávaní.
Tuniaky sú považované za teplokrvné živočíchy, teplota niektorých častí tela tuniaka môže byť až 21 °C nad teplotou okolitej vody. 
Výskyt.
Tuniak sa vyskytuje v slaných, ale aj zmiešaných vodách tropického a subtropického pásma. Rozšírený je v Atlantickom oceáne, Stredozemnom mori a Čiernom mori a chovaný je tiež v chovných staniciach pri Japonsku. Pri migráciách, počas ktorých sa kŕmi pelagickými rybami, prekonáva vzdialenosť až 10 000 kilometrov.
Populácia tuniakov v Stredozemnom mori je vďaka výdatnému rybolovu na pokraji vyhynutia. Preto je zaradený na červený zoznam chránených živočíchov ICES.
Lov a použitie.
Z dôvodu veľkého komerčného lovu na tuniaky došlo k preloveniu. Komerčný lov je obmedzený kvótami a športový lov je zakázaný.
Lovné kvóty :
Zo surového mäsa sa pripravuje japonské jedlo suši.
5.1.2009 na rybom trhu v Tokiu bolo zaplatených 9,63 milióna jenov (vyše 100 000 USD) za 128-kilogramového tuniaka, uloveného v japonských vodách. V prepočte to je 817 USD za kilogram ryby.
Fókaia

Fókaia alebo Fokaia (dnes (tur.) "Foça" alebo hovorovo "Eski Foça" na odlíšenie od Yenifoça; gr. Φώκαια - Fókaia, lat. Phocaea) bolo starogrécke mesto na pobreží Malej Ázie. Obývali ho Iónovia. Bolo to prístavné mesto, pred ktorým ležal ostrov Bakchion s palácmi a chrámami.
Založili ho asi obyvatelia Fokidy. Obyvatelia Fókaie podnikali ďaleké cesty až do Španielska, založili mnohé kolónie, napr. Massiliu (=Marseille), Lampsakos a Eleu (=Elaia, Velia). Keď mesto obľahli Peržania, veľa obyvateľov mesta sa vysťahovalo na Korziku, kde založili kolóniu Alalia (Aleria). Väčšie osídlenie malo mesto až do 14. storočia (koniec byzantského obdobia).
V roku 1923, po výmene obyvateľov medzi Gréckom a Tureckom sa miestni Gréci vysťahovali do Grécka a založili mesto v kraji Atika, Palea Fokea.
Proti prúdu

Proti prúdu môže byť:
Diabáz

Diabáz môže byť:
Štefánia Pártošová

Štefánia Pártošová (* 28. október 1913, Trenčín – † 10. júl 1987, Bratislava) bola slovenská poetka a publicistka, autorka veršov o porozumení medzi ľuďmi a o humanistických ideáloch.
Životopis.
Narodila sa v rodine finančného radcu a vzdelanie získavala v Čadci, Opave, Žiline, v rokoch 19341935 študovala na Medzinárodnom agrárnom inštitúte v Moskve a v rokoch 19401945 na prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V rokoch 19321933 pracovala ako administratívna pracovníčka, v rokoch 19351936 pôsobila v redakcii Ľudového denníka a Slovenských zvestí, v rokoch 19361938 bola tajomníčkou spolku Solidarita v Žiline, v rokoch 19381940 pracovala v lekárňach a laboratóriách. V roku 1944 sa aktívne zúčastnila Slovenského národného povstania a po jeho ústupe bola až do marca 1945 väznená. V rokoch 19451950 bola vedúcou lekárnického oddelenia a neskôr vedúca odboru na Povereníctve zdravotníctva. Zo zdravotných dôvodov prerušila zamestnanie a žila postupne v Lučivnej, Prednej Hore – Muráni, na Sliači, v Žiari nad Hronom a v roku 1973 sa natrvalo presťahovala do Bratislavy.
Tvorba.
Písať začala pomerne neskoro, prvé diela publikovala od roku 1953, knižne debutovala v roku 1956 zbierkou básní "Starým priateľstvám". Vo svojich dielach sa venovala témam Slovenského národného povstania, protifašistického odboja, ale tiež využívala motívy lásky, nádeje, priamočiarosti, úcty k človeku, viery v národ, písala tiež prírodnú lyriku a jej diela majú často ráz mravného apelu. Venovala sa písaniu poézie pre dospelých i pre deti a mládež a veľmi ojedinelo i prekladom.
Rodina.
Jej brat bol právnik Ernest Žabkay, ktorý obhajoval prezidenta vojnového Slovenského štátu Jozefa Tisa v procese z roku 1947.
Bartolomej Urbanec

Bartolomej Urbanec (* 12. november 1918, Krompachy; † 2. júl 1983, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ a dirigent. Ťažisko jeho tvorby bolo v hudobno-dramatickej oblasti, je autorom mnohých opier.
Paul Hillier

Paul Hillier (* 9. február 1949, Dorchester) je anglický dirigent a spevák (barytón). Špecializuje sa na ranú hudbu a súčasnú hudbu, hlavne na diela Arva Pärta a Steva Reicha. 
Študoval na Guildhall School of Music, svoju profesionálnu kariéru začal v londýnskej Katedrále sv. Pavla. V roku 1974 založil vokálny súbor Hilliard Ensemble, ktorý viedol až do roku 1989. V roku 1989 založil súbor Theatre of Voices, ktorý sa špecializuje hlavne na súčasnú vokálnu hudbu. V roku 2001 sa stal umeleckým riaditeľom a hlavným dirigentom "Estónskeho filharmonického komorného chóru" (Estonian Philharmonic Chamber Choir).
Dorchester

Dorchester môže byť:
Steve Reich

Steve Reich [čítaj "stív rajč"] alebo Stephen Michael Reich (* 3. október 1936, New York) je americký hudobný skladateľ. Je považovaný za priekopníka minimalizmu, hoci ani zďaleka netvorí výlučne minimalistické skladby. Reich vyvinul niekoľko vplyvných kompozičných postupov, napr. "fázovanie" (technika, pri ktorej dva nástroje hrajú ten istý part, jeden v stálom tempe a druhý stále rýchlejšie, až napokon predbehne prvý nástroj o celú fázu a tým ho vlastne „doženie“) a použitie magnetofónových záznamov. Podľa denníka The Guardian je Reich jedným z mála skladateľov, ktorí „zmenili beh hudobných dejín“.
Kronos

Kronos môže byť:
Triklinická sústava

Triklinická (v staršom názvosloví aj trojklonná sústava) kryštálová sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Je to najmenej súmerná kryštálová sústava, existujú v nej len dva prvky súmernosti: jednonásobná os súmernosti (symbol 1), alebo stred súmernosti (symbol 1). Z Bravaisovych mriežok sa v triklinickej sústave vyskytuje len primitívna (P). Metrika tejto sústavy je nasledovná tri nerovnako dlhé osi, ktoré spolu zvierajú rôzne uhly. Znamienko ≠ tu však neznamená "a priori" nerovnosť, ale "nemusí sa rovnať", pretože o zaradení kryštálu do danej sústavy rozohoduje aj súmernosť.
Výber súradnicovej sústavy.
Vzhľadom na nízku súmernosť je výber súradnicových osí ľubovoľný. Ako osi sa vyberajú tie, v smere ktorých sú najkratšie translačné vektory. Uhly medzi osami sa vyberajú tak aby boli všetky tupé, alebo všetky ostré. Tento spôsob výberu sa označuje ako normálna prezentácia.
Kryštálové tvary.
V tejto najmenej súmernej sústave môžu existovať v ľubovoľnej orientácii len pedióny (v bodovej grupe 1), alebo len pinakoidy (v bodovej grupe 1). Všetky kryštálové tvary sú všeobecné (alebo limitné) a zároveň sú všetky otvorené, preto môžu vystupovať len v kombináciách.
Santana

Santana (skratka zo Santa Ana) môže byť:
Santos

Santos je mesto v štáte São Paulo v juhovýchodnej Brazílii. Mesto bolo založené v roku 1543 a v súčasnosti má približne 420 000 obyvateľov.
Estuár

Estuár alebo zriedkavo estuárium je v užšom zmysle lievikovité vyústenie rieky do mora, ktoré je v dosahu slapových pohybov (prílivu a odlivu), v širšom zmysle časť ústia akejkoľvek rieky (alebo potoka), v ktorej sa prílivová vlna stretáva s riečnym prúdom. 
Počas prílivu vniká slaná voda hlboko do estuára a zapríčiňuje zdvíhanie hladiny vody. Na severnej pologuli sa (vplyvom Coriolisovej sily) prílivový prúd pohybuje pri ľavom brehu rieky, odlivový pri pravom. Odlivová vlna odnáša nánosy, ktoré uložila rieka v estuári a tak ho vyprázdňuje a prehlbuje jeho dno. 
Estuáre (v užšom zmysle) sú časté v ústiach britských (Temža, Severn, Humber), francúzskych (Loira, Seina, Gironde) a severonemeckých riek (Labe, Vezera). Za najväčší estuár sa považuje ústie La Platy v Južnej Amerike.
Monoklinická sústava

Monoklinická (v staršom názvosloví aj jednoklonná) kryštálová sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Je pomerne málo súmerná, môže sa v nej vyskytovať rovina súmernosti (symbol m), alebo dvojnásobná os súmernosti (2), alebo ich kombinácia (2/m). Bravaisove mriežky môžu byť dve - primitívna (P), alebo bázicky centrovaná (C).
Výber súradnicovej sústavy.
Súmernosť monoklinickej sústavy ponúka nasledovné možnosti:
Zaužívaným postavením je druhé, pričom musí byť splnená podmienka, že uhol β &gt; 90°, tolerované ja aj prvé postavenie a výnimočne aj tretie. Ak je β &gt; 90°, tak sa pozičné body kryštálových tvarov ležicich v rovine [100] zobrazia inak, ako pri sústavách, kde α a β = 90°.
Kryštálové tvary.
V jednotlivých grupách sú možné nasledovné tvary:
Všetky kryštálové tvary sú otvorené, preto sa môžu vyskytovať len vo vzájomnej kombinácii.
Santos (rozlišovacia stránka)

Santos môže byť:
Chorasán

Chorasán (iné názvy: Chorásán, Chorasan, Churásán; po perzsky "Chorásán") môže byť:
Chorasán je orientálny ručne viazaný koberec, pozri chorasán (koberec).
Rombická sústava

Rombická (alebo aj ortorombická, v staršom názvosloví aj kosoštvorcová) kryštálová sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Možné prvky súmernosti sú: maximálne tri dvojnásobné osi súmernosti (symbol 2), maximálne tri roviny súmernosti (m), stred súmernosti (1) a ich kombinácie (tri dvojnásobné osi + stred súmernosti a jedna dvojnásobná os + dve roviny súmernosti). Bravaisove mriežky sú zastúpené všetky štyri: primitívna (P), bázicky centrovaná (C), priestorovo centrovaná (I) a plošne centrovaná (F).
Výber súradnicovej sústavy.
Logický je výber súradnicových osí totožných s kryštalografickými, alebo ležiacich v rovinách súmernosti. Označovanie jednotlivých súradnicových osí sa robí na základe veľkosti jednotlivých vektorov na nich, podľa pravidla b &gt; a &gt; c.
Kryštálové tvary.
V jednotlivých grupách sú možné nasledovné tvary:
Mari

Mari môže byť:
Autorita

Autorita môže byť:
Tetragonálna sústava

Tetragonálna (v staršom názvosloví aj štvorcová) sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Možné prvky súmernosti sú: štvornásobná os súmernosti (symbol 4), štyri dvojnásobné osi (2), maximálne päť rovín súmernosti (m), stred súmernosti (1) ako aj ich kombinácie. Bravaisove mriežky sú zastúpené dve: primitívna (P) a priestorovo centrovaná (I).
Výber súradnicovej sústavy.
Ako vertikála súradnicovej osi Z sa vyberá štvornásobná os (4), prípadne inverzná štvornásobná os (4). Ak sú na ňu kolmé dvojnásobné osi, dve z nich sú potom osami X a Y. Ak nie sú prítomné dvojnásobné osi súmernosti, je tu možnosť vybra tieto súradnicové osi X a Y, ležiace v rovinách súmernosti. V prípade, ak nie sú prítomné ani roviny, tak je výber osí X a Y neviazaný a štandardná orientácia je taká, aby mal dominantný kryštálový tvar Millerove symboly {hkl}, alebo {110}.
Kryštálové tvary.
V jednotlivých grupách sú možné nasledovné tvary:
Architektúra (rozlišovacia stránka)

Architektúra môže byť:
Architektonika

Architektonika môže byť:
Analýza

Analýza môže byť:
Lingvistická analýza

Lingvistická analýza môže byť:
Algoritmická analýza

Algoritmická analýza môže byť:
Bitka pri Paj-ťü

Bitka pri Paj-ťü sa odohrala v roku 506 pred Kr. medzi štátmi Wu a Čchu. Víťazné vojsko štátu Wu bolo vedené legendárnym Sun-c’.
Pozadie.
Štáty Wu a Čchu boli vo vojne už 50 rokov. Boli to časy nebezpečného napätia, ktoré vyvrcholili touto bitkou a skončili až v roku 221 pred Kr.
Bitka a jej dôsledky.
Bitku naplánoval kráľ Che Lu z Wu a viedol Wu Tzu-hsu(?) a Sun-c’. Kráľ Ťing z Čou s „mäsiarom“ Jüe, boli dočasne vyhnaní z hlavného mesta štátu Čchu, Jing, útočníkmi z Wu. Táto bitka skončila jeho zničením.
Po ústupe štátu Wu v roku 505 pred Kr. sa kráľ i „mäsiar“ do mesta vrátili.
Kronos Quartet

Kronos Quartet je americké sláčikové kvarteto, ktoré sa systematicky venuje interpretácii súčasnej klasickej hudby. Špeciálne pre kvarteto bolo skomponovaných asi 600 skladieb. Stalo sa známym tiež vďaka úspešným filmovým soundtrackom (napríklad k filmu Requiem za sen). Medzi skladateľov, ktorí s Kronos Quartet spolupracovali, patria Arvo Pärt, Steve Reich, Philip Glass, Terry Riley a Kevin Volans. Súbor obdržal v roku 1999 od švédskej Kráľovskej hudobnej akadémie Schockovu cenu za hudbu. Je tiež držiteľom jednej ceny Grammy a deviatich nominácií.
Kvarteto založil v roku 1973 huslista David Harrington. V rokoch 1978–1999 boli jeho členmi ešte druhý huslista John Sherba, violista Hank Dutt a čelistka Joan Jeanrenaudová. V roku 1999 nastúpila na miesto čelistky Jennifer Culpová, ktorú v roku 2005 nahradil Jeffrey Ziegler. Od roku 1978 sídli kvarteto v kalifornskom San Franciscu.
Wu (štát)

Wu bol štát v Číne v Období Jari a jesene. Jeho územie sa nachádzalo v oblasti ústia rieky Jang-c’-ťiang, východne od štátu Čchu. Čínskymi historikmi je považovaný za polobarbarský. Jeho hlavným mestom bolo Su-čou.
Stanmore (stanica metra)

Stanmore je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line, v obvode ("London Borough") Harrow, konkrétne v časti Stanmore. Leží v tarifnej zóne č. 5 ("Travelcard Zone 5") a funguje ako západná konečná Jubilee Line (predchodzia stanica je Canons Park). Otvorili ju 10. decembra 1932 ako konečnú stanicu jednej z vetiev na Metropolitan Line. 
V roku 1939 sa táto vetva stala súčasťou Bakerloo Line a v roku 1979 ju prebrala Jubilee Line.
Poloha.
Stanica je umiestnená na južnej strane cesty A410, konkrétne London Road. Medzi hlavnou cestou (London Road) a stanicou sa nachádza nástupište, ktoré využívajú autobusy smer Barnet, Edgware, Harrow, Hendon a Watford. Cez London Road je takisto aj svetelná signalizácia.
Služby.
Napravo od vstupu sa nachádza stanovisko taxíkov a napravo od neho je novinový stánok. Po ľavici je tradičné holíčstvo. Výdajňa lístkov je nezvyčajne pre povrchovú stanicu umiestnená nie vo vstupnej hale, ale dolu na úrovni nástupišťa. V roku 2005 spoločnosť Transport for London začala výstavbu 3. nástupišťa.
Olešnianka

Olešnianka je potok na Kysuciach, na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 10,8 km a je tokom IV. rádu.
Prameň.
Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách na severovýchodnom svahu Uhorskej (1 028,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 940 m n. m., v blízkosti štátnej hranice s Českom.
Opis toku.
V pramennej oblasti tečie najprv na juh, následne sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom cez osadu Hrubý Buk, po pribratí Čierneho potoka pri osade Bazgerka sa prechodne stáča viac na juhojuhovýchod. Medzi osadami Jelitov a Kožákovci tečie severojužným smerom a sprava priberá Chotárny potok. Od osady Kožákovci už tečie k ústiu na juhovýchod, pričom sa z pravej strany oddeľuje vedľajšie rameno tečúce cez intravilán obce Olešná, spoločne podtekajú železničnú trať Čadca – Makov a tesne pred ústím do Kysuce sa opätovne spájajú.
Ústie.
Do Kysuce sa vlieva medzi obcami Olešná a Staškov v nadmorskej výške cca 442 m n. m.
Trojačka

Trojačka môže byť:
Trojačka (potok)

Trojačka je potok na Kysuciach, v najzápadnejšej časti okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 5,1 km a je tokom IV. rádu. 
Prameň.
Pramení v Turzovskej vrchovine, v podcelku Zadné vrchy, pod sedlom Bumbálka () v nadmorskej výške približne 
Opis toku.
Tečie juhovýchodným smerom, na hornom toku priberá krátky ľavostranný prítok zo západného svahu Beskyda (), prechodne tečie smerom na juh, sprava priberá prítok spod Makovského priesmyku (), z juhovýchodného svahu Beskydka (), následne z tej istej strany prítoky z lokality U tabulí a spod Dupačky () a stáča sa znovu na juhovýchod. Ďalej tečie po hranici medzi Turzovskou vrchovinou na severe a Javorníkmi na juhu. Preteká osadou Trojačka, zľava priberá prítok z oblasti osady Hlboké, prameniaci na južnom svahu vrchu Korytové (), ďalej z pravej strany prítok z juhovýchodného svahu Oselnej (), nasleduje pravostranný prítok prameniaci SSZ od kóty 862,8 m a ľavostranný z osady Riečky. Na dolnom toku ešte priberá krátky pravostranný prítok vznikajúci východne od kóty 862,8 m, stáča sa na východ a do Kysuce sa vlieva na okraji obce Makov (západne od jej centra) v nadmorskej výške cca
Dlžiansky potok

Dlžiansky potok je potok na horných Kysuciach, na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Kysuce, meria 6 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na severnom svahu Capovej (869,4 m n. m.), pri osade Mračkov, v nadmorskej výške cca 740 m n. m. Najprv tečie severoseverozápadným smerom, z pravej strany priberá prítok spod Jakubovského vrchu (874,9 m n. m.) a ďalšie dva pravostranné prítoky (spod kót 758,3 m a 799,6 m) pri osade Hľubov. Ďalej pokračuje severozápadným smerom, preteká osadou Majtánovci, zľava priberá dlhší prítok zo severozápadného úpätia Capovej a preteká ústredím obce Dlhá nad Kysucou. Tu priberá ľavostranný prítok spod kóty 834,0 m v hlavnom hrebeni pohoria a pri osade Valčuhovci vstupuje do Turzovskej vrchoviny, do podcelku Hornokysucké podolie. Preteká okrajom mesta Turzovka a na jeho území ústi v nadmorskej výške približne 470 m n. m. do Kysuce.
Smotana

Smotana je výrobok z mlieka s vysokým obsahom tuku. Smotana môže byť určená na priamu spotrebu alebo je surovinou na výrobu masla alebo iných výrobkov. 
Smotana je časť mlieka, ktorá obsahuje najviac tuku, a zráža sa na jeho povrchu. Získava sa zbieraním, alebo odstreďovaním.
Druhy smotany:
Požiadavky na priemyselný postup výroby smotany a jej kvalitatívne ukazovatele upravuje norma STN 57 0660.
Šľahačková smotana (30 - 33% tuku)
Zo smotany na šlahanie sa vyrába šlahačka, alebo sa používa aj na varenie. Na výrobu základnej šlahačky je potrebná pol litra šlahačky a jeden vanilínový cukor. Spolu tieto dve suroviny zmiešame. Má vyšší obsah tuku.
Kyslá smotana (18% tuku)
V praktickom živote sa používa kyslá smotana najviac na varenie. Používa sa napríklad pri výrobe sviečkovice - veľmi známeho jedla z hovädzieho mäsa. Smotana sa používa na omáčku. Má priemerný obsah tukov.
Sladká smotana (12% tuku)
Aj tento druh smotany sa používa na varenie a pečenie. Má veľmi nízky obsah tukov. 
Vysokokyslá smotana (40% tuku)
Vysokokyslá smotana, ako vidíme v názve má vysoký obsah tuku a to niekedy viac než 40%.
Maslo

Maslo je výrobok z mlieka zložený z mliečneho tuku, vody a netukov. 
Definícia.
Presná definícia znie: potravinársky výrobok "vo forme tuhej, tvárnej emulzie v zásade typu voda v oleji, získanej výlučne z mlieka a/alebo určitých mliečnych výrobkov, v ktorých predstavuje tuk hlavnú hodnotovú zložku" ("môžu sa však pridať aj iné látky potrebné na ich výrobu, za predpokladu, že tieto látky sa nepoužijú za účelom nahradenia, či už úplne alebo sčasti, akýchkoľvek mliečnych komponentov"), pričom v tomto výrobku musí byť:
Ak je vo výrobku s vyššie uvedenou definíciou množstvo mliečneho tuku iné než 80 - 90 % alebo 60 - 62 % alebo 39 - 41 %, nazýva sa mliečna nátierka.
Druhy.
Druhy masla:
Výroba.
Maslo sa vyrába zo sladkej, polokyslej a kyslej smotany. Postup priemyselnej výroby masla a požiadavky na jeho kvalitu upravuje STN 58 0310.
Kornianka

Kornianka je potok na horných Kysuciach, preteká územím okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Predmieranky, má dĺžku a je tokom V. rádu. 
Preteká Turzovskou vrchovinou, podcelkom Zadné vrchy, pramení pod hlavným hrebeňom, pod vrchom Lukavice () v nadmorskej výške cca , neďaleko slovensko-českej štátnej hranice. Od prameňa tečie juhovýchodným smerom k osade Zátoka, sprava priberá prítok spod Kelčova (), stáča sa na východ a preteká osadou Ďurkáčovci, kde zľava priberá prítok () z východného svahu vrchu Bobek (). Ďalej priberá z pravej strany prítok od osady Zlámaná a potom prítok z osady Komaníková. Následne preteká ústredím obce Korňa, z ľavej strany priberá Sobčákov potok (), ďalej sprava prítok spod Okrúhlej () a zľava z osady Srničkovci. Pokračuje časťou Nižná Korňa, tu priberá ľavostranný Dáždený potok a dva pravostranné prítoky, najprv z osady Zelenkovci, potom z osady Živčáková. Na území mesta Turzovka, v časti Predmier, ústi v nadmorskej výške približne do Predmieranky.
Trstená (rozlišovacia stránka)

Trstená môže znamenať:
AMD K5

AMD K5 bol x86 mikroprocesor od spoločnosti AMD uvedený v roku 1995. Obsahoval 4,3 milióna tranzistorov. Vyrábal sa na frekvenciách od 75 do 133 MHz a dosahoval výkony podobné ako Intel Pentium a Pentium Pro.
K5

K5 môže byť:
Národní tisková agentura

Národní tisková agentura (NTA) je české webové politicko-spoločenské periodikum. Jeho orientácia je konzervatívna a národná.
Periodikum uverejňuje domáce i zahraničné správy, komentáre, vyhlásenia politických strán a pozvánky na spoločenské udalosti. Autormi článkov sú predovšetkým členovia českých národne orientovaných strán (Právo a spravedlnost, Národní sjednocení, Dělnická strana). Okrem pôvodných príspevkov portál preberá články z iných periodík (zvlášť z názorovo príbuzných ako Národní myšlenka).
Trstená (prítok Kysuce)

Trstená je potok na Kysuciach, na území okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Kysuce, má dĺžku 7,7 km a je tokom IV. rádu. 
Pramení v Moravsko-sliezskych Beskydách, v podcelku Zadné hory, na južnom svahu vrchu Veľký Polom (1 067,3 m n. m.), v lokalite Na skale, v nadmorskej výške okolo 930 m n. m. Od prameňa tečie juhovýchodným smerom, vzápätí vstupuje do Turzovskej vrchoviny, do podcelku Kornická brázda, pri osade Kopčisko sa stáča a na krátkom úseku tečie na juh. Sprava priberá prítok spod osady Hromadová a následne sa opäť stáča na juhovýchod. Z pravej strany priberá prítok z lokality Potok, preteká osadou Križkovci, pričom vstupuje do podcelku Predné vrchy a priberá niekoľko krátkych prítokov z oboch strán. Pokračuje cez osadu Mičkové, zľava priberá prítok spod Prielačského vrchu (649,6 m n. m.), preteká osadou Smrečkovci a z pravej strany priberá prítok spod kóty 648,6 m n. m. Tečie ešte osadou Trstená, priberá ľavostranný prítok spod Sihelníka a už v Hornokysuckom podolí, na území obce Raková, ústi v nadmorskej výške okolo 419,5 m n. m. do Kysuce.