Michael Flatley

Michael Flatley (* 16. júl 1958, Detroit, Michigan, Spojené štáty) je americký tanečník, choreograf a hudobník s írskymi koreňmi. Známym sa stal najmä vďaka svojim tanečným predstaveniam Riverdance, Lord of the Dance a Feet of Flames. Prostredníctvom nich atraktívnym spôsobom predviedol dovtedy neznámy tradičný írsky tanec a hudbu, stal sa celosvetovou celebritou a najlepšie plateným tanečníkom všetkých čias. Je držiteľom niekoľkých rekordov v Guinessovej knihe rekordov.
Začiatky a prvé úspechy.
Narodil sa v Chicagu. Obaja rodičia sú Íri. S tancom začal už ako 12 ročný a už v roku 1975 sa stal prvým ne-európskym víťazom Svetového šampionátu v írskych tancoch. Kvôli šikane zo strany vrstovníkov začal intenzívne trénovať aj box. Zúčastnil sa aj na celo-Írskej flautovej súťaže, ktorú dvakrát vyhral.
Írsky tanec ho učil Dennis Dennehy na jeho Dennehy School of Irish Dance v Chicagu. Flatley si neskôr otvoril aj vlastnú tanečnú školu.
Kariéra pred tanečnými show.
Praktické skúsenosti s vystupovaním nazbieral pri turné v rokoch 1978 a 1979 so súborom Green Fields of America a v roku 1980 s hudobnou skupinou Chieftains.
Tanečné show.
Riverdance.
V roku 1993 organizátori Veľkej ceny Eurovízie, ktorá sa o rok neskôr mala konať v írskom Dubline, hľadali vhodné vyplnenie prestávok v programe. Voľba padla na prezentáciu domáceho umenia. Flatleyho predošlé úspechy, majstrovstvo a atraktívny štýl tanca presvedčil írskych organizátorov, aby ho najali.
Flatley dostal voľnú ruku pre vyplnenie približne 7 minútového "intervalu" v programe, ktorý sa naživo vysielal 30. apríla 1994. Tento spevácko-hudobno-tanečný vstup bol nazvaný Riverdance. Obsahoval krátku pasáž írskeho lyrického spevu, frenetické bubnové pasáže a írsky step. Práve ten bol trhákom a Flatley si s tanečnou partnerkou Jean Butlerovou a ostatnými tanečníkmi vyslúžili "standing ovations" (potlesk v stoji). Tento "interval" je dodnes označený ako najúspešnejší v histórii súťaže Eurovízia.
Na základe tohto úspechu producenti John McColgan and Moya Doherty oslovili Flatleyho s požiadavkou na spoluprácu pri tvorbe kompletnej tanečnej show. Tá zahŕňala nielen írske tance, ale aj flamenco, ruské tance či jazzový step. Flatley choreograficky kompletne spracoval írsku časť predstavenia a nápadmi výrazne prispel aj do hudobnej a scénickej časti celej show.
Prvé samostatné vystúpenie kompletnej show Riverdance sa uskutočnilo už 9. februára 1995, pričom lístky na toto predstavenie boli vypredané už v novembri 1994. Predstavenia v Dublinskom Point Theatre pokračovali nasledujúcich 5 týždňov s Flatleym a Butlerovou ako hlavnými tanečníkmi. Všetky boli vypredané. V júli 1995 sa ho v Londýne zúčastnili aj členovia kráľovskej rodiny.
Nezhody v otázkach kontroly a umeleckých zmien vyústili do odchodu Michaela Flatleyho z tejto show ku koncu roku 1995. Najprv ho nahradil Colin Dunne, neskôr aj iní tanečníci.
Show však pokračovala ďalej a rozrástla sa na tri súbory, pôsobiace na turné v rôznych častiach sveta. S malými zmenami sa Riverdance predvádza po celom svete dodnes a predstavenia sú zväčša vypredané.
Od svojho vzniku má Riverdance na konte tisíce predstavení po celom svete a tri oficiálne verzie hudobných CD a DVD videonahrávok, ktorých predaje sa počítajú v desiatkach miliónoch. Na úspech má vplyv aj skvelá hudba Billa Whelana.
Lord of the Dance a Feet of Flames.
Po odchode z Riverdance Flatley oslovil viacerých producentov a pre budúce projekty si presadil podstatne väčšiu slobodu kontroly nad chodom celého predstavenia. Flatley najmä cítil, že show tohto typu potrebuje väčšie priestory a pompéznejší charakter. Riverdance bol komornejší, koncertnejší typ predstavenia.
Nasledujúce predstavenie pomenoval Lord of the Dance (LOTD / pán tanca) a postavil ho celé iba na írskom tanci, stepe a speve. Celkové vyznenie tejto show je oproti Riverdance oveľa kompaktnejšie, lyrickejšie, poetickejšie a zároveň atraktívnejšie. Je postavené na využití väčšieho priestoru, hry svetiel, atraktívnejších kostýmov, divadelnosti.
Celým predstavením sa tiahne náznak príbehu o boji dobra so zlom, čistá láska vs. žiadostivosť, je tam úloha malej víly s magickou píšťalkou... Aj toto robí predstavenie zrozumiteľným nielen pre dospelých, ale aj detského diváka.
Premiéra LOTD sa uskutočnila 27. júna 1996. Prakticky všetky predstavenia boli vypredané. A to aj napriek faktu, že už neboli predvádzané v malých priestoroch divadiel, ale v obrovských arénach a na štadiónoch. V novembri 1997 sa show rozrástla (podobne ako u Riverdance) na niekoľko samostatných súborov a každý vystupoval v inej časti sveta.
Po dvoch rokoch na turné Flatley túto show pretvoril, rozšíril a zdokonalil. Zmenila sa na Feet of Flames (FOF / plamenné nohy). Aranžmá, kostýmy aj celé vyznenie predstavenia bolo ešte viac pompéznejšie, dravejšie, veľkolepejšie. Na predstavení v londýnskom Hyde parku pridal tanečné číslo, v ktorom na 55 metrov širokej viacposchodovej scéne stepovalo v presnom rytme takmer 100 tanečníkov. Tanečné číslo, kde stepuje "a capella" (bez hudby) a tiež iné, kde sólovo hrá na flautu, už len podtrhli majstrovstvo autora.
Rovnako ako u Riverdance, nielen samotné predaje lístkov na vystúpenia, aj predaje CD (Hudba Ronana Hardimana) a DVD oboch show boli fenomenálne.
Všetky tri show a autorské honoráre spravili z Michaela Flatleyho najlepšie zarábajúceho tanečníka všetkých čias, čo mu vynieslo ďalší zápis do Guinessovej knihy rekordov.
Celtic Tiger.
Kvôli zdravotným problémom sa Michael medzi rokmi 2000-2004 utiahol do úzadia, avšak už v roku 2005 ohlasoval novú show.
Tou sa v júli 2005 stal Keltský Tiger. Jej názov bol inšpirovaný ekonomickým a kultúrnym úspechom Írska. Príbeh show bol zároveň diametrálne odlišný od LOTD alebo FOF, ilustruje historický príbeh írskeho národa, boj za slobodu, obrodenie, chudobu, víťazstvo. Táto show sa však nikdy nedočkala takého úspechu ako jej predchodcov.
Jesenné a zimné turné v roku 2006 bolo zrušené.
Návrat na pódiá.
Na pódium ako tanečník sa odvtedy vracal len sporadicky, prípadne sa objavil ako hosť v nejakom programe.
Plný návrat nastal v roku 2010, keď sa prvýkrát ako divák zúčastnil jedného z predstavení Lord of the Dance.
Sám Michael o tomto momente vraví:
už po prvom čísle som cítil nepokoj, tá atmosféra ma úplne uchvátila, nedokázal som v pokoji obsedieť, šili so mnou všetci čerti a na konci predstavenia som aplaudoval rovnako nadšene, ako iní diváci. Uvedomil som si, čo tá show pre mňa znamená, že moje miesto je tam, na pódiu. Aj Niamh (Michaelova manželka) mi povedala, že sa mám vrátiť. Preto som ihneď zavolal produkcii a oznámil, že či sa to dá zariadiť, že chcem tancovať.
Na turné v roku 2010 tancoval opäť v Lord of the Dance na turné po Taiwane, v Anglicku, Írsku, Nemecku,
Švajčiarsku a Rakúsku. Z predstavenia sa zároveň vyhotovil 3D videozáznam. Pre toto turné boli vytvorené špeciálne kostýmy, masky, svetelná technika, pyrotechnická show a ďalšie atribúty.
Osobný život.
V roku 1986 sa oženil s Beatou Dziąba, poľskou maskérkou. Rozviedli sa o 11 rokov neskôr.
V roku 2003 ho realitná agentka Tyna Marie Robertsonová obvinila zo znásilnenia v hoteli v Las Vegas v roku 2002. V následnom súdnom procese bola dokázaná Flatleyho nevina a Robertsonovej bol súdom uložený príkaz zaplatiť odškodnenie vo výške 11 miliónov dolárov za vydieranie a ohováranie.
V apríli 2006 priznal, že mu bola diagnostikovaná rakovina kože, ale zároveň dodal, že liečba bola úspešná a je úplne zdravý.
14. októbra 2006 si vzal za ženu dlhoročnú tanečnú partnerku, Niahm O'Brien, ktorá s ním tancovala od prvej show LOTD.
26. apríla 2007 sa im narodil syn, Michael St. James Flatley.
Rekordy, úspechy a iné ocenenia.
Svoje úspechy zdôvodnil takto:
Odkazy v iných médiách.
Na Flatleyho a jeho prácu sú široké ohlasy a rôzne odkazy. Nespočetnekrát bol aj parodovaný, napr. v televíznom seriáli "Priatelia", "Britain's Got Talent", "I'm Alan Partridge", "3rd Rock from the Sun" či "Celebrity Deathmatch", vo filmoch ako "Dudley Do-Right" a "The Boondock Saints", ale aj v Simpsonovcoch.