Mario Botta

Mario Botta (* 1. apríl 1943, Mendrisio, Švajčiarsko) je súčasný švajčiarsky architekt. Patrí do obdobia postmoderny 20. storočia. 
Štúdium.
V súkromných podmienkach pracoval ako kreslič od svojich päťnástich rokov vo firme u architektov Tita Carloniho a Luigiho Camenische v Lugane, kde v šestnástich rokoch navrhol svoj prvý dom.
V roku 1961 sa stal asistentom a dostal svoj prvý samostatný projekt na návrh fary v Genestreriu. Na základe prvých skúseností odišiel v tom istom roku študovať na umelecké lýceum Liceo Artistico do Milána. Od roku 1964 študoval na Instituto Universitario di Architecttura v Benátkach. Na tejto významnej škole vyučovali aj Carlo Scarpa a historik umenia Giuseppe Mazzariola. Práve Scarpa Bottovi ukázal inováciu modernej architektúry v neoracionalizme. V roku 1965 sa podieľal s Julianom de le Fuentem a Josém Oubreriem v ateliéri Le Corbusiera na jeho poslednom projekte novej nemocnice v Benátkach.
Pred koncom štúdia v roku 1969 sa stretol s Louisom I. Kahnom, ktorý v tej dobe v Benátkach pripravoval výstavu v Palazzo Ducale a ponúkol mu pomoc a naďalej asistoval s dokončením plánov pre Palais Congres. Kahn Bottu zásadne ovplyvnil vo svojich teóriách o účele a funkčnosti budovy. 
Po ukončení školy, v roku 1970 si Mario Botta založil svoj ateliér, kde začal stavať najmä rodinné domy, prevažne vo Švajčiarsku. Sú koncipované ako dedinské domy s lineárnou a asymetrickou štruktúrou.
Súčasnosť.
V súčasnosti Mario Botta tvorí vo svojom ateliéri v Lugane. Okrem toho sa venuje aj pedagogickej činnosti; pôsobí ako navštevujúci profesor na École Polytechnic Federale v Lausanne a prednáša po celom svete. 
Znaky jeho tvorby.
Centrálne osi často nesú stupne smerom na sever, výhľad na juh a prepracovaná kompozícia svetlíka ako vrchol stavby. Forma jeho domov je jednoduchá, kde exteriér je nezávislý od interiéru. Svojimi návrhmi interpretuje vzťah medzi človekom a okolitým prostredím, zvažuje jeho kultúrne koreňe a identitu. Pracuje s racionálnymi aj iracionálnymi aspektmi procesu architektonickej tvorby. Niektoré jeho stavby kombinujú pruhy tehlového muriva striedajúce sa s kameňom, tak ako ich môžeme vidieť na milánskej katedrále alebo na starých domoch v Ticine. Rád pracuje s prírodnými materiálmi a svetlom - čisté geometrické formy, hranol či valec sú spracované a orientované podľa slnka. 
&lt;br&gt;Realizuje kostoly a synagógy, administratívne budovy, školy aj banky. Za typickú stavbu tejto doby považuje múzeum. Sebavedomé civilizácie podľa neho nemali potrebu obracať sa k minulosti, avšak dnešná spoločnosť, v snahe zachrániť zlomky vyšších hodnôt, buduje stovky múzeí, ako miest novej spirituality. Botta v tomto duchu realizuje v polovici 90-tych rokoch napríklad Múzeum moderného umenia v San Franciscu.
Design.
Okrem architektúry sa venuje aj navrhovaniu nábytku, napr. stoličky, pohovky. Jeho návrhy nábytku sa vyznačujú čistými líniami a použitím oceľových trubiek. Navrhuje aj lampy.
&lt;br&gt;V roku 2000 Botta navrhol vázu a karafy.
Projekty a realizácie.
Verejný priestor.
Kostol Santo Volto 2000-2006.
Je jasne viditeľný z Piazza Piero della Francesca, ako nový kostol, ktorý pôsobí veľkolepým dojmom. Mnohí návštevníci ho považujú za orientačný bod.
Petra Winery v Suvereto, Taliansko 2001-2003.
Budova je umiestnená na svahu odkiaľ vedie rozsiahly "vinohrad". Má tvar valca, ktorý je z kameňa, zrezaný v smere svahu. Po stranách má dve krídla so stĺporadím smerujúce k moru. Pôsobí plastickým dojmom. Predná časť s centrálnym kamenným valcom je na vrchole doplnená o vegetáciu, presne tak, ako je typické pre Toskánsko. Na prvom poschodí v centrálnom valci je veľa priestoru a dlhá chodba, ktorá preniká k horám a končí na kamennej stene.
Kostol v Seriate, Taliansko 2001-2004.
Na návrh novej stavby starého kostola boli použité obdĺžnikové tvary. Kostol so štvorcovým pôdorysom má hranu dlhú 25 metrov a vysokú 23 metrov. Fasáda je pokrytá prírodným kameňom. Na steny vo vnútri kostola bolo použité pozlátené drevo. Vnútorný priestor ponúka len tvary vo forme stien, pozdĺž ktorých prúdi svetlo smerom dolu zo 4 strešných okien. Kameň na múroch v exteriéri pôsobí staro a hladko.
Wellnes centrum, Berg Oase 2003-2006.
Táto budova je postavená na svahu v horách. Mario Botta sa snažil navrhnúť niečo, čo dokazuje boj medzi prírodou a človekom. Predstavoval si postaviť ju bez budovy, len ako vynárajúce sa časti, ako stromy. Snažil sa zaujať návštevníkov kurióznymi tvarmi.
Watarium, súčasná umelecká galéria, Japonsko, 1985-1990.
Budova má pravidelný tvar s trojuholníkovým pôdorysom, ktorý sa nachádza medzi križovatkou a hlavnou cestou. Zbiehanie dvoch fasád je zdôraznené vykrajovaným nárožím, kde sa nachádza núdzové schodisko. Dlhý rez, ktorý sa zmenšuje do stredu fasády, je ukončený dlhou obdĺžnikovou bodovou.
Kostoly a synagógy.
Katedrála, Evry, Francúzsko, 1988- 1995.
Okrúhla stavba, inšpirovaná byzantskými kostolmi, je 34 metrov vysoká a 38,4 metra široká. Bola postavená z tehál. V interiéri sa nachádzajú lavičky pre 800 osôb, ďalšie sú na galérií. Oltár a krstiteľnica je z mramoru, tiež navrhnuté Bottom. Vrch zrezaného valca je opäť zaplnený vegetáciou.