Fan-ťing-šan

Fan-ťing-šan (, ) je hora, ktorá sa nachádza v okrese Tchung-žen, provincia Kuej-čou, je najvyšší vrch pohoria Wu-ling v juhovýchodnej Číne s nadmorskou výškou 2 570 m. Národná prírodná rezervácia Fan-ťing-šan bola založená v roku 1978 a v roku 1986 bola vyhlásená za biosférickú rezerváciu UNESCO. Fan-ťing-šan je posvätná hora v čínskom budhizme, považovaná za bódhimandu (pozíciu prebudenia) Budhu Maitréju. V roku 2018 bo zapísaný do zoznamu svetového dedičstva UNESCO. 
Názov.
Názov hory „Fan-ťing“ je skratkou z "Fan-tchien Ťing-tu" (), alebo „Brahmova čistá zem“. "Fan-tchien" je čínske meno pre budhistického nebeského kráľa Brahmu a "Ťing-tu" je čínske pre „čistú zem“, ústredný koncept budhistickej školy čistej zeme. 
Poloha a prostredie.
Fan-ťing-šan sa nachádza v Tchung-žen, provincia Kuej-čou v juhovýchodnej Číne. Je to najvyšší vrch pohoria Wu-ling, v ktorom sa nachádza ďalšia prírodná rezervácia zapísaná v UNESCO, Wu-ling-jüan. Nadmorská výška jeho terénu sa pohybuje od 480 do 2 570 metrov nad hladinou mora.
Národná prírodná rezervácia Fan-ťing-šan bola založená v roku 1978 a v roku 1986 bola vyhlásená za biosférickú rezerváciu UNESCO. Celková plocha rezervy je 567 km2 a je chránenou oblasťou pre prvotnú vegetáciu strednej subtropickej alpínskej oblasti východnej Číny. Hora bola vyhlásená za svetové dedičstvo v júli 2018.
Relatívna izolácia Fan-ťing-šanu zabezpečila vysoký stupeň biodiverzity. Endemické druhy ako vzácny langur Brelichov (ktorému sa hovorí aj kuejčouská zlatá opica, "Rhinopithecus brelichi") a jedľa fanťingšanská "(Abies fanjingshanensis)" sa vyskytujú iba v malom regióne s centrom vo Fan-ťing-šane. Vo Fan-ťing-šane sa nachádza aj niekoľko ohrozených druhov vrátane veľmloka čínskeho, kabara pižmového a bažanta kráľovského. Nachádza sa tu aj najväčší a najsúvislejší subtropický pralesovitý bukový les.
Budhizmus.
Fan-ťing-šan je považovaný za posvätnú horu čínskeho budhizmu, ktorý sa radí tesne pod Štyri posvätné hory budhizmu. Považuje sa za bódhimandu (alebo "tao-čchang") – miesto, v ktorom človek dosiahol osvietenie – Budhu Maitréju. Vplyv budhizmu dorazil na Fan-ťing-šan najneskôr za dynastie Tchang, najmä potom, čo Chou Chung-žen () postavil cestu Cang-kche () v roku 639 nášho letopočtu, čo uľahčilo dopravu v hornatej oblasti a miestne archívy zaznamenávajú výstavbu niekoľkých chrámov v tejto oblasti. Ďalšie chrámy boli postavené počas nasledujúcich dynastií Sung a Jüan. 
Budhizmus veľmi prosperoval počas dynastií Ming a Čching, keď sa kult Tchien-kuan Maitreja () stal dominantným vo Fan-ťing-šane. Povstanie v Po-čou na konci 16. storočia spôsobilo veľké škody na chrámoch na Fan-ťing-šane. Po potlačení povstania nariadil cisár Wan-li mníchovi Miao-süanovi () prerobiť Zlatý vrch a chrám Čcheng-en (). V tejto oblasti bolo vybudovaných mnoho ďalších chrámov, ktoré začali zlatú éru budhizmu vo Fan-ťing-šane. Väčšina chrámov počas dynastie Ming a Čching patrila k sektám budhizmu Čistá zem a Lin-ťi. 
Počas nepokojov, ktoré zvrhli dynastiu Čching, bolo mnoho chrámov zničených lúpežnými armádami a banditmi a v ére Čínskej republiky zostalo len málo mníchov. Po ďalších deštrukciách počas kultúrnej revolúcie zažíva budhizmus od 80. rokov 20. storočia renesanciu. Mnoho starých chrámov bolo prestavaných a postavené nové, vrátane chrámu Čcheng-en, chrámu Chu-kuo čchan (), Veľký chrám Zlatého Budhu () a chrám Lung-čchüan (). 
V roku 2010 bol otvorený Budhistický kultúrny park Fan-ťing-šan so Zlatou sálou, v ktorej sa nachádza 5 metrov vysoká socha Budhu Maitreja vyrobená z 250 kg zlata a tisícok drahokamov. Hovorí sa, že ide o najväčšiu zlatú sochu Maitréju na svete.
Uznanie.
Asteroid 215021 Fan-ťing-šan, objavený astronómami z PMO NEO Survey Programme v roku 2005, bol pomenovaný po lokalite svetového dedičstva. Oficiálne meno zverejnilo Centrum pre malé planétky 8. novembra 2019. 
Rod fosílnych drsnokožcov "Fanjingshania" objavených v provincii Kuej-čou bol pomenovaný podľa hory Fan-ťing-šan.