Ovca hruborohá

Ovca hruborohá (lat. "Ovis canadensis") je druh z rodu ovca ("Ovis").
Systematika.
Pozri v článku Ovca (Ovis)
Opis.
Samce ovce hruborohej v kohútiku merajú 90 až 105 cm a vážia 58 až 143 kg, dĺžka tela je 160 až 185 cm. Samice v kohútiku merajú 75 až 90 cm a vážia 34 až 91 kg, dĺžka tela je 128 až 158 cm. Samce z populácií zo Skalnatých vrchov môžu dosahovať hmotnosť až 230 kg. Oproti tomu samce poddruhu "O.c. sierrae" vážia len do 90 kg.
Slovenský, a tiež anglický názov „Bighorn sheep“ odkazuje na veľké rohy samcov, ktoré sú stočené dozadu a môžu vážiť až 14 kg, čo je to toľko, ako váha všetkých kostí v tele samca. Samice majú rohy tiež, sú však menšie a menej stočené.
Sfarbenie srsti sa pohybuje od svetlohnedej po sivastú až tmavohnedú. Na zadku a zadnej časti končatín je srsť biela.
Spôsob života a správanie.
Živí sa hlavne trávami a bylinami. Samice sú počas kŕmenia v pohybe, pravdepodobne kvôli predátorom a ochrane mláďat, zatiaľ čo samce po kŕmení zvyknú oddychovať, čo im umožňuje lepšie tráviť potravu, čo vedie k väčšej telesnej veľkosti. Predátormi sú vlky, kojoty, medvede, rysy kanadské a pumy, mláďatá sa môžu stať korisťou orla skalného.
V období párenia, ktoré vrcholí v novembri, samce zvádzajú vzájomné súboje s rohmi, čo sa v menšom rozsahu deje aj počas celého roka. Mladé samice niekedy vedú vzájomné súboje tiež, kvôli postaveniu v sociálnej hierarchii stáda.
Gravidita trvá od 150 do 180 dní. Pred pôrodom samice populácií zo Skalnatých vrchov migrujú do vyšších polôh, pravdepodobne kvôli väčšej bezpečnosti pred predátormi, v týchto oblastiach je však menej výživná potrava. Samice na jar rodia jedno až dve mláďatá vážiace od 3,6 do 4,5 kg, ktoré dokážu chodiť do pár hodín od narodenia. Mláďatá narodené skôr majú väčšiu šancu na prežitie ako tie, ktoré sa narodia ku koncu sezóny. Kvôli horšej kvalite potravy v tomto období roka nemusí byť materské mlieko dostatočne výživné. Po štyroch až šiestich mesiacoch sú od mlieka odstavené.
Samce ovce hruborohej sa dožívajú 9 až 12, samice 10 až 14 rokov.
Rozšírenie.
Vyskytuje sa v Kanade, Spojených štátoch a Mexiku.
Poddruhy "O.c. canadensis" (zo Skalnatých vrchov) a "O.c. sierrae" (z pohoria Sierra Nevada) obývajú chladné horské oblasti Kanady a Spojených štátov, kde žijú na alpínskych lúkach, trávnatých svahoch a skalnatých útesoch. Nedokážu sa pohybovať v hlbokom snehu, takže uprednostňujú suchšie miesta, kde napadne ročne menej ako približne 150 cm snehu. Počas zimy žijú zvyčajne v nižších polohách ako v lete. Poddruh "O.c. nelsoni" sa vyskytuje v horúcich púšťach juhozápadu Spojených štátov a Mexika.
Ohrozenie a ochrana.
Na červenom zozname IUCN je ovca hruborohá zaradená medzi „najmenej ohrozené“ druhy. Trend populácie je stabilný. Divo žijúca populácia sa odhaduje na 49 000 jedincov.
Pred 200 rokmi bola ovca hruborohá rozšírená naprieč západom Kanady, Spojených štátov a Mexika. Vtedajšia populácia je odhadovaná na 150 000 až 200 000 jedincov. K poklesu početnosti, ktorý bol najdrastickejší v rokoch 1870 až 1950, prispel neregulovaný lov, ničenie prirodzeného prostredia, nadmerné spásanie a choroby pochádzajúce od domestikovaného dobytka. V roku 1939 boli v Arizone za účelom ochrany tohto druhu vytvorené chránené územia Kofa National Wildlife Refuge a Cabeza Prieta National Wildlife Refuge, pre ktoré bolo vyčlenených viac ako 600 000 hektárov pôdy.
O obnovu populácií ovce hruborohej sa od 40. rokov 20. storočia snažilo mnoho štátnych aj federálnych agentúr, aj keď sa tieto snahy stretli iba s limitovaným úspechom, a väčšina z historického rozšírenia zostáva neobsadená. Lov samcov je v Kanade a Spojených štátoch povolený, ale silne regulovaný.
V kultúre.
Poddruh "O.c. canadensis" je provinčný cicavec Alberty a štátne zviera Colorada. Púštny poddruh "O.c. nelsoni" je štátne zviera Nevady.
Kedysi bol tento druh známy pod názvom „argali“ alebo „argalia“, pretože sa považoval za zviera totožné s ázijskou ovcou argali. Počas expedície Lewisa a Clarka bolo do zápisníkov zaznamenaných viacero pozorovaní ovce hruborohej, niekedy s použitím názvu argalia. Zaznamenali tiež používanie rohov ovce hruborohej na výrobu lukov u príslušníkov kmeňa Šošonov. Na mape vytvorenej Williamom Clarkom po expedícii v roku 1814 sú dva prítoky riek Yellowstone a Missouri zaznamenané pod názvami Argalia Creek a Argalia River, ani jeden z týchto názvov však už tieto toky nenesú. Ďalšie dve rieky, Bighorn River (prítok rieky Yellowstone), a jej prítok Little Bighorn River (dejisko bitky pri Little Bighorne), sú prítomné na Clarkovej mape a zároveň tieto názvy nesú dodnes.