burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Tomaň (priezvisko)

Tomaň je slovenské a české priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom vo Varíne (okres Žilina), resp. meste Tábor. 
Známi nositelia.
Pozri v článku Tomaň.
Tomaňa (priezvisko)

Tomaňa je české priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v mestách Orlová a Uherské Hradiště. Na Slovensku sa v neprechýlenej podobe vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Tomaňa.
Tomaník

Tomaník je priezvisko, pozri Tomaník (priezvisko), napr.:
Tomaňa

Tomaňa je priezvisko, pozri Tomaňa (priezvisko), napr.:
Tomana

Tomana je priezvisko, pozri Tomana (priezvisko), napr.:
Montrichard

Montrichard môže byť:
Ouzouer-le-Marché

Ouzouer-le-Marché môže byť:
Centrobasket mužov 2008

Centrobasket mužov 2008 boli v poradí 21. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v mestách Cancún a Chetumal, v štáte Quintana Roo, v Mexiku v dňoch od 27.31. augusta 2008, za účasti 8 tímov. Mexiko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov šiestykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1965, 1985, 1991, 2001 a 2003. Zápasy sa odohrali v arénach Gimnasio Kuchil Baxal a Palacio de los Deportes Erick Paolo Martínez. Svoj deviaty titul získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 2009, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. 
Konečné poradie.
Pozn: Po neskoršom odstúpení Kuby postúpila na Majstrovstvá Ameriky 2009 šiesta Panama.
Lamotte-Beuvron

Lamotte-Beuvron môže byť:
Mennetou-sur-Cher

Mennetou-sur-Cher môže byť:
Centrobasket mužov 2010

Centrobasket mužov 2010 boli v poradí 22. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike v dňoch od 5.12. júla 2010, za účasti 10 tímov. Nováčikom turnaja boli Britské Panenské ostrovy; Trinidad a Tobago sa predstavilo po 21 rokoch. Dominikánska republika bola organizátorom stredoamerického šampionátu mužov piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1975, 1987, 1995 a 2004, zakaždým v Santo Domingo. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de los Deportes Virgilio Travieso Soto s kapacitou 8 337 divákov. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácou .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 2011, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. 2 najlepšie družstvá sa kvalifikovali aj na Panamerické hry 2011 v Guadalajare a 7 družstiev sa kvalifikovalo na Stredoamerické a karibské hry 2010 v Portoriku.
Medzinárodná diaľková trasa I23

Medzinárodná diaľková trasa I23 alebo aj Medzinárodná Mariánska turistická trasa je turistická magistrála, spájajúca mariánske pútnické miesta Čenstochová v Poľsku, Levoča na Slovensku a Mariazell v Rakúsku. 
Magistrála spája najvýznamnejšie slovenské pútnické miesta - Levoča, Staré Hory, Rajecká Lesná, Šaštín a Marianka, no v blízkosti sa nachádza niekoľko ďalších, menej známych pútnických miest. Trasa v teréne nie je osobitne vyznačená, uprednostňuje prírodné prostredie a keďže využíva existujúce turistické chodníky, nie je značená jednotnou farbou. 
Priebeh trasy na území Slovenska.
Medzinárodná magistrála prichádza na Slovensko hraničným priechodom Lysá nad Dunajcom a po 562,6 km pokračuje cez Petržalku do Rakúska. Pri prevýšení 22 719/23 285 metrov je odhadovaný čas na jej zdolanie 166:30 hodín.
Z Lysej nad Dunajcom trasa vedie do lokality Červený kláštor a odtiaľ už sleduje turistické chodníky: → Lesnický potok, ústie (); → Lesnica (); → rázc. "Pod Plašnou" (); → Veľký Lipník () - Vyšné Ružbachy-kúpele (); → Podolínec ... Levoča ... → Smižany () - "Letanovský mlyn" (); ( → "Kláštorská roklina, ústie " (); → Kláštorisko (); → "Malá poľana" (); → Geravy (); → Dedinky (); → Stratená () - Dobšinská ľadová jaskyňa (); → "Pod Hanesovou II" (); → "Pod Hanesovou I" (); → Besník () - Telgárt () - Kráľova hoľa () - Orlová () - Čertovica () - Chopok () - Chabenec () - Veľká Chochuľa () - Donovaly ()
 → Šachtičky (); → Špania Dolina () - Staré Hory () - Krížna (); → Kráľova studňa (); → Blatnická dolina - Blatnica () ... Valča () - rázc. "Zraz" (); → Sedlo pod Úplazom () - Rajecká Lesná () ... → Fačkovské sedlo () - Čičmany () - Zliechov () - Horná Poruba () - Trenčianske Teplice () - Trenčín () - Jastrabské sedlo () - Inovec (); → Selec () - Beckov () - Nové Mesto nad Váhom (); → Čachtický hrad (); → Lubina (); → Veľká Javorina (); → Myjava () - Mohyla M. R. Štefánika () - Brezová pod Bradlom () - Dobrá Voda () - "Dolná Raková" (); → Rozbehy () //... z rázc. vedie → Jablonica () ... Šaštín-Stráže ()...// - Buková () - rázc. "Pod Ostrým kameňom" (); → Vápenná () - Baba () - Biely kríž (); → "Klčovanice" (); → Marianka (); → rázc. "Spariská" (); → Kamzík () - Slavín () - Most Lanfranconi - "Jelení háj" (); → hran. priechod Berg ()
Onésikritos zo Salamíny

Onésikritos ("Onésikritos") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 180 pred Kr..
Onésikritos zo Salamíny bol na 150. olympijských hrách v roku 180 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Onésikrita je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Kotlinka pod Snehovým štítom

Kotlinka pod Snehovým štítom alebo Kotlinka pod Snehovým, Kotlina pod Snehovým, Dolinka pod Snehovým štítom () je prostredný z úvalov v uzávere Čiernej doliny, medzi "Baraním hrebeňom", úsekom hlavného hrebeňa Vysokých Tatier od Nižnej Baranej strážnice po Snehovú strážnicu a jej vedľajším hrebeňom so "Snehovými vežami". Je situovaná do Javorovej doliny.
Názov.
Je odvodený od polohy pod Snehovým štítom. Poliaci rozoznávajú v Čiernej doline popri Baranej dolinke a Kotlinke pod Snehovým štítom ešte tretí úval, vo výške , ktorý označujú názvami "Czarny Bańdzioch", opisne "wyźyna pod Czarna Przełęcza", resp. "kotlinka pod Čiernym sedlom", "kotlinka pod Čiernymi sedlami". Ide však, ako uvádza Parysky, o bezvýrazný geomorfologický útvar.
Oponický hrad

Oponický hrad (normovaný názov) alebo hrad Oponice - zrúcanina sa nachádza na západnom výbežku pohoria Tribeč nad obcou Oponice. Prvá písomná zmienka o hrade pochádza z roku 1300. Za zakladateľov a prvých vlastníkov hradu sa považujú Čákovci. Po smrti Matúša Čáka sa v roku 1329 stal jeho majiteľom Mikuláš Gutkeled, od roku 1389 ho vlastnil Dezider Kaplay a od roku 1392 prešiel do vlastníctva zakladateľa rodu Aponiovcov – Mikuláša Ewrsa.
Dejiny.
Husitské vojská v roku 1430 hrad dobyli a poškodili, no rýchlo bol opravený. Jeho sláva však časom upadala a dostával sa do rúk čoraz chudobnejších majiteľov. Vďaka aspoň základnej údržbe však v priebehu 16. a na začiatku 17. storočia odolal tureckému náporu. K zániku hradu prispeli spory o majetok Aponiovcov medzi dvoma bratmi, ktoré sa vliekli už od roku 1612. Majitelia hrad definitívne opustili v roku 1645 a presťahovali sa do podhradia. Pôvodne vysunutá najvyššia veža z malého hradného areálu sa nezachovala. Podľahla zubu času - podobne ako aj zvyšok hradného areálu. Obvodová hradba, ktorá obkolesuje hradné jadro, vytvára predhradie v podobe širšieho parkánu. Najzachovalejšia je jej západná časť, opevnenie s mohutnou nárožnou baštou. Dobre viditeľná je aj najnovšia budova – palác Aponiovcov postavený v 16. storočí. Hradné ruiny vymedzujú holé obvodové múry okolo nádvoria hradu. Rozoznateľná je veľká veža opevnenia a časti konštrukcií hradných palácov a hospodárskych budov.
Prístup.
Prístup na hrad je po značke z parkoviska napravo od kaštieľa v obci Oponice.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v softbale žien 2016

Majstrovstvá Južnej Ameriky v softbale žien 2016 boli v poradí 11. majstrovstvá Južnej Ameriky v softbale žien, ktoré organizuje Juhoamerická softbalová konfederácia (CONSURSA). Konali sa v dňoch od 18.24. júna 2016 v Cartagene, v Kolumbii, za účasti iba 4 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť 7 družstiev, okrem zúčastnených aj , a . Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu žien šiestykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1991, 1998, 2004, 2011 a 2014. Zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Argemiro Bermudez. Titul získala domáca , ktorá zvíťazila nad obhajcom víťazstva z .
Účastníci.
 Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku WBSC v roku 2015.
Chodník Márie Széchy

Chodník Márie Széchy alebo aj Chodník Márie Séčiovej je turistická magistrála na Slovensku, vedúca pohoriami Muránska planina a Cerová vrchovina. Magistrála je značená červeným turistickým značením, je pomenovaná po Márii Séčiovej (), manželke Františka Vešeléniho, a spája Muránsky a Fiľakovský hrad. Celková dĺžka trasy je 83,1 km a odhadovaný čas na jej zdolanie je 22:10 hodín. 
Priebeh trasy.
Magistrála začína na Muránskom hrade, odkiaľ z vrchu Cigánka () klesá ku Chate pod Muránskym hradom, kde sa prudko stáča juhozápadným smerom k obci Muráň. Cez Muránsku Lehotu () a "Tri chotáre" () stúpa na Tŕstie () a osadami Polom, Horné Zahorany a Nižná Pokoradz smeruje do Rimavskej Soboty (). Z mesta chodník vedie popri "Kurineckej priehrade" do osady Dúžava a vrchmi Cerovej vrchoviny na Veľký Bučeň (), odkiaľ klesá k mestu Fiľakovo () a hradu, s ktorým je spätý život Márie Séčiovej.
Centrobasket mužov 1975

Centrobasket mužov 1975 boli v poradí 6. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike v dňoch od 17.28. mája 1975, za účasti rekordných 11 tímov. Nováčikmi turnaja boli Bahamy, Haiti a Surinam. Svoj druhý titul získalo , ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na svetovú olympijskú kvalifikáciu 1976, ktorú organizovala Kanada. Kvalifikovalo sa na ňu iba víťazné družstvo.
Chodník Pavla Jozefa Šafárika

Chodník Pavla Jozefa Šafárika je turistická magistrála na Slovensku, vedúca pohoriami Volovské vrchy, Stolické vrchy a Revúcka vrchovina. Prevažne zeleno značená trasa je pomenovaná po Pavlovi Jozefovi Šafárikovi a spája Nálepkovo a Jelšavu. Celková dĺžka trasy je 95,6 km, prevýšenie 3 967/4 237 metrov a odhadovaný čas na jej zdolanie je 27:35 hodín. 
Priebeh trasy.
Magistrála začína v Nálepkove (), odkiaľ vedie údolím Hnilca a následne stúpa úpätím "Streleckého vrchu" do údolia Tichej vody a Henclovej. Medzi sedlom Volovec () a Skaliskom () vedie po červenej značke Medzinárodnej diaľkovej turistickej trasy E8, z vrcholu klesá opäť po zelenej značke ku chate "Volovec" a ďalej k mestu Rožňava (). Pokračuje cez Tureckú (), sedlo Filipka (), Kobeliarovo () - rodnú obec P. J. Šafárika a Brdárku () na vysokú Stolicu. Faltenovým sedlom pokračuje na vrch Kohút (), Ostrý vrch () a k horárni "Hrádok" (), kde sa chodník stáča k Jelšave, kde pri železničnej stanici končí.
Saulzais-le-Potier

Saulzais-le-Potier môže byť:
Centrobasket mužov 1977

Centrobasket mužov 1977 boli v poradí 7. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Panama City, v Paname v dňoch od 2.12. septembra 1977, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Holandských Antíl. Zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio Nueva Panamá. Titul získala , ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Vierzon

Vierzon môže byť:
Centrobasket mužov 1981

Centrobasket mužov 1981 boli v poradí 8. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v mestách San Juan, Mayagüez a Caguas, v Portoriku v dňoch od 21.28. septembra 1981, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Holandských Antíl. Tretina zápasov základnej skupiny a finálový zápas sa odohrali v sanjuanskej aréne Coliseo Roberto Clemente. Titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1982, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Sancoins

Sancoins môže byť:
Nérondes

Nérondes môže byť:
Le Châtelet

Le Châtelet môže byť:
La Guerche-sur-l’Aubois

La Guerche-sur-l’Aubois môže byť:
Châteaumeillant

Châteaumeillant môže byť:
Charenton-du-Cher

Charenton-du-Cher môže byť:
Dun-sur-Auron

Dun-sur-Auron môže byť:
Mehun-sur-Yèvre

Mehun-sur-Yèvre môže byť:
Lury-sur-Arnon

Lury-sur-Arnon môže byť:
La Chapelle-d’Angillon

La Chapelle-d’Angillon môže byť:
Graçay

Graçay môže byť:
Aubigny-sur-Nère

Aubigny-sur-Nère môže byť:
Argent-sur-Sauldre

Argent-sur-Sauldre môže byť:
Droué

Droué môže byť:
Mondoubleau

Mondoubleau môže byť:
Morée

Morée môže byť:
Selommes

Selommes môže byť:
Savigny-sur-Braye

Savigny-sur-Braye môže byť:
Saint-Amand-Longpré

Saint-Amand-Longpré môže byť:
Montoire-sur-le-Loir

Montoire-sur-le-Loir môže byť:
Centrobasket mužov 1985

Centrobasket mužov 1985 boli v poradí 9. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 10.19. mája 1985, za účasti 9 tímov. Mexiko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1965, tiež v Mexiko City. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de los Deportes Juan Escutia. Svoj druhý titul získalo , ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1986, ktoré organizovalo Španielsko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Ján Guráň

Ján Guráň (* 17. november 1960, Ružomberok† 29. august 2017) bol slovenský umelecký maliar.
Životopis.
Ján Guráň sa narodil v Ružomberku, detstvo prežil najskôr v obci Liptovská Štiavnica a potom v obci Likavka, kde aj navštevoval Základnú školu. Už od útleho detstva sa venoval maľovaniu, modelovaniu a svojimi malými dielkami, už vtedy získal nejedno ocenenie. V rokoch 19711977 navštevoval Ľudovú školu umenia. Jeho učiteľom kresby a maľby bol významný reštaurátor diel Majstra Pavla z Levoče – Juraj Maták.
Modelovaniu sa priúčal pri Kataríne Zajacovej a akademickom maliarovi Jánovi Kudličkovi. Od roku 19761980 študoval na Strednej priemyselnej škole stavebnej. Začiatkom 80. rokov sa zoznámil s prof. Kornelom Smržíkom a bol spoluorganizátorom tvorivých stretnutí v krajine pri Oravskej priehrade.
Za jeho prvé úspechy môžeme považovať roky, keď bol na vojenskej službe, kedy začal maľovať na keramické taniere a dostal ocenenie za najkrajšie olejomaľby. Neskôr sa dostal k maľbe na plátno a maľoval aj na steny. Na začiatku tvoril maľbu na tanieroch, fľašiach a rôzne malé miniatúry s motívmi kvetov, zátiší a portrétov pre kamarátov. Jeho maľované miniatúry zdobia nejednu domácnosť. Počas výstavby sídliska Tvrdošín – Medvedzie sa zoznámil s akad. maliarkou Máriou Medveckou, viackrát Jána Guráňa pozvala do svojho rozľahlého a presvetleného ateliéra.
Neskôr sa venoval svojej milovanej záľube – stvárňoval olejomaľbu na plátne, kde predstavoval krajinky a architektúru Liptova. Obľúbeným motívom sú monumentálne školské schody s balustrádou a dominantným kostolom sv. Andreja. Svoje diela vystavoval v spolupráci s riaditeľom Galérie umenia vo Vlkolínci p. Marcelom Koleštíkom, no nielen tam.
4.5. júna 2010 bol pozvaný na návštevu do moravského mesta Kroměříž, ktoré patrí do zoznamu UNESCO, kde vystavoval svoje diela spolu s ostatnými amatérskymi maliarmi a maľovali aj naživo. V lete 8. augusta 2010 v Galérii Vlkolínec vo Vlkolínci sa konala vernisáž výstavy "Srdce na dlani", kde vystavoval svoje diela, ktoré boli predmetom výmennej výstavy v Báčskom Petrovci vo Vojvodine v Srbsku.
Centrobasket mužov 1987

Centrobasket mužov 1987 boli v poradí 10. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike v dňoch od 22.28. apríla 1987, za účasti 6 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo Bahám. Dominikánska republika bola organizátorom stredoamerického šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1975, tiež v Santo Domingo. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de los Deportes Virgilio Traviedo Soto s kapacitou pre 8 337 divákov. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1988, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Centrobasket mužov 1989

Centrobasket mužov 1989 boli v poradí 11. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Havane, na Kube v dňoch od 24.31. marca 1989, za účasti 10 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Kostariky. Kuba organizovala stredoamerický šampionát mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1969, tiež v Havane. Titul tretíkrát v rade a štvrtýkrát celkovo získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1989, ktoré organizovalo Mexiko. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Sódamas z Assu

Sódamas alebo Sódamos ("Sódamas, Sódamos") bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 204 pred Kr.
Sódamas z tróadskeho Assu si na 144. olympijských hrách v roku 204 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion. Dorastencký beh na jedno stadion zaradili do olympijského programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. 
Za toto víťazstvo sa Sódamovi dostalo veľkej pocty, a to právo vztýčiť si v areále Olympie sochu. Túto sochu ešte v druhom storočí videl cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že stála pri soche spartského kráľa. Sám autor o tom píše: "„Sódamas z Assu v Tróade, ležiacej pod idským pohorím, zvíťazil ako prvý z tamojších Aiolov v stadiu medzi chlapcami na olympijských hrách. Vedľa Sódama stojí lakedaimonský kráľ Archidamos, syn Agésilaov.“"
Centrobasket mužov 1991

Centrobasket mužov 1991 boli v poradí 12. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Monterrey, v Mexiku v dňoch od 21.27. apríla 1991, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa turnaja mali zúčastniť aj družstvá Bahám a Nikaraguay. Mexiko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1965 a 1985, vždy v Mexiko City. Zápasy sa hrali v aréne Gimnasio Nuevo León s kapacitou 4 200 divákov. Titul štvrtýkrát v rade a piatykrát celkovo získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1992, ktoré organizovali Spojené štáty. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 – vyraďovacia fáza

Vyraďovacia fáza majstrovstiev Európy vo futbale 2016 bola druhou a záverečnou fázou turnaja po skončení jeho skupinovej časti. Zápasy vyraďovacej fázy sa odohrali v dňoch 25. júna – 10. júla 2016.
Varianty osemfinálových zápasov.
&lt;br&gt;
 Variant, ktorý sa stal realitou&lt;br&gt;
 Ostatné varianty
Kvalifikované tímy.
Dva najlepšie tímy zo 6 základných skupín, plus 4 najlepšie tímy z 3. miest sa kvalifikovali do vyraďovacej fázy.
Guothova ulica (Bratislava)

Guothova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Nové Mesto. Nachádza sa v miestnej časti Kramáre. Je pomenovaná podľa Jonáša Bohumila Guotha (1811 – 1888), slovenského lekára a osvetového pracovníka. 
Tiahne sa od Bárdošovej ulice po Ulicu Ladislava Dérera. Ulicu tvorí zástavba rodinných domov, medzi ktorými sa nachádza Villa Srti’s.
Žabia Javorová dolina

Žabia Javorová dolina alebo Žabia dolina javorová (, , ) je neveľké dlhé, zhora posledné západné odvetvie Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa pod "Žabou priehybou" a medzi vedľajšími severozápadnými ramenami juhovýchodného a severozápadného vrcholu Žabieho vrchu. Dolina spadá vysokým prahom do Javorovej doliny. V doline je Malé Žabie Javorové pleso, z ktorého vyteká Žabí potok, ktorý spadá 180 metrov vysokým prahom na dno Javorovej doliny, kde sa vo výške spája s Javorinku. Časť jeho horného toku tečie pod zemou.
Názov.
Je odvodený od povesti, ktorú si, pravdepodobne v 18. storočí, rozprávali zlatokopi. Bola o ropuchách so zlatými korunkami a kačkách so zlatými chocholčekmi, ktoré svojimi zázračnými schopnosťami dávali nádej, že sa raz dopátrajú rozprávkových zlatých pokladov.
Turistika.
Blízko doliny vedie turistický chodník po zelenej značke na Sedielko a ďalej do Malej Studenej doliny. Dolina nie je prístupná pre turistov. Je chránenou prírodnou rezerváciou TANAPu.
Centrobasket mužov 1993

Centrobasket mužov 1993 boli v poradí 13. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Ponce, v Portoriku v dňoch od 24. apríla2. mája 1993, za účasti 6 tímov. Portoriko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1973 a 1981. Piaty titul v rade a šiesty celkovo získalo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1993, ktoré organizovalo rovnako Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Centrobasket mužov 1995

Centrobasket mužov 1995 boli v poradí 14. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike v dňoch od 23.31. mája 1995, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Barbadosu. Pôvodne sa malo zúčastniť aj Mexiko. Dominikánska republika bola organizátorom stredoamerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1975 a 1987, zakaždým v Santo Domingo. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de los Deportes Virgilio Traviedo Soto s kapacitou pre 8 337 divákov. Svoj druhý titul, 18 rokov od toho posledného, získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1995, ktoré organizovala Argentína. Kvalifikovalo sa na ne 5 najlepších družstiev.
Michail Borisovič Kapustin

Michail Borisovič Kapustin (* 1980, Orenburg, ZSSR) je hlavný (liberálny) rabín Slovenska, člen východoeurópskeho a centrálnoeurópskeho Bejt dinu.
Životopis.
Rabín Miša Kapustin sa narodil v roku 1980 v Orenburgu, v rodine učiteľky a dôstojníka vojenského námorníctva. V roku 1984 sa celá rodina presťahovala do Gruzínska do mesta Poti. V roku 1991 musel ako utečenec opustiť Gruzínsko, kde bola vtedy občianska vojna, a odišiel do Kerču na Kryme.
V roku 2000 sa stal študentom rabínskej fakulty Leo Baeck College v Londýne, kde študoval päť rokov, vrátane roku na univerzite v Tel Avive. Kapustin ukončil štúdium v roku 2005 a získal smichu (postavenie rabína) a titul magistra z hebrejčiny a židovských vied.
V rokoch 20052007 bol rabínom v reformnej komunite na Ukrajine v Charkove. Od septembra 2007 do marca 2014 pôsobil ako hlavný liberálny rabín na Kryme.
Od júna 2014 slúži ako hlavný rabín na Slovensku (liberálny rabín ÚZ ŽNO) s celoštátnou pôsobnosťou.
Centrobasket mužov 1997

Centrobasket mužov 1997 boli v poradí 15. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Tegucigalpe, v Nikarague v dňoch od 25. mája1. júna 1997, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Jamajky. Nikaragua bola iba druhou centrálnoamerickou krajinou, po Salvádore v roku 1967, ktorá hostila subkontinentálny šampionát. Zápasy sa odohrali v aréne Nacional de Ingenieros Coliseum. Svoj druhý titul, 26 rokov od toho posledného, získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1997, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. Zároveň sa 6 najlepších družstiev kvalifikovalo na Stredoamerické a karibské hry 1998 vo venezuelskom Maracaibo.
Kvalifikácia.
Pozn: Americké panenské ostrovy nahradili odstúpenú Panamu.
Majstrovstvá sveta vo faustbale mužov 2007

Majstrovstvá sveta vo faustbale mužov 2007 boli 12. Majstrovstvá sveta vo faustbale mužov. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie IFA vo faustbale v roku 2007. Konalo sa od 6.12. augusta 2007 v piatich nemeckých mestách: Oldenburg, Wildeshausen, Braunschweig a Stade, za účasti 12 tímov. V Nemecku sa tak konali majstrovstvá sveta mužov už po dvakrát, keď predtým to bolo v rokoch 1972 a 1982. Svoj prvý titul získali faustbalisti Rakúska a stali sa tak len treťou krajinou, ktorá získala zlatú medailu.
Centrobasket mužov 1999

Centrobasket mužov 1999 boli v poradí 16. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Havane, na Kube v dňoch od 4.9. mája 1999, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Belize. Kuba organizovala stredoamerický šampionát mužov tretíkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1969 a 1989, vždy v Havane. Titul obhájila domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1999, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
LGA 1156

LGA 1156 alebo Socket H alebo H1 je pätica pre desktopové procesory Intel. LGA znamená land grid array. Jej nekompatibilný nasledovník je LGA 1155.
LGA 1156, podobne ako LGA 1366, bola navrhnutá na nahradenie LGA 775, ktorá prepája procesor so severným mostíkom cez FSB, pričom LGA 1156 procesory integrujú funkcie, ktoré sa tradične nachádzajú na northbridge, do samotného procesora. 
LGA 1156 umožňuje nasledovné prepojenia procesora so zvyškom systému:
LGA 1156 socket a procesory prestali byť podporované niekedy v roku 2012 a nahradil ich socket LGA 1155. V rovnakom čase prestal byť podporovaný socket 1366.
LGA 1155

LGA 1155 alebo Socket H2 je pätica pre procesory Intel založené na mikroarchitektúrach Sandy Bridge a Ivy Bridge. Jej nekompatibilný náprotivok pre vysokovýkonné desktopy a servery je LGA 2011.
LGA 1155 je navrhnutá na nahradenie LGA 1156 ("Socket H"). LGA 1155 má 1155 pinov na kontakt s plôškami na procesore. Piny sú usporiadané v mriežke 40x40 s prázdnym stredom 24x16 a ďalšími 61 chýbajúcimi pinmi (dva pri centrálnej ploche, šesť v každom rohu, a 35 okolo obvodu. Procesory LGA 1155 a LGA 1156 nie sú navzájom kompatibilné, pretože majú rozdielne vrúbkovanie. Chladiace systémy sú však kompatibilné, pretože procesory majú rovnaké rozmery, profil a konštrukciu a podobnú úroveň produkcie tepla.
Integrovaná podpora USB 3.0 je dostupná v čipsetoch Z75, Z77, H77, Q75, Q77 a B75 pre procesory Ivy Bridge.
Ulica Ferdiša Kostku

Ulica Ferdiša Kostku je ulica:
Východokarpatská magistrála

Východokarpatská magistrála je turistická magistrála na východnom Slovensku, spájajúca Ubľu s čergovským Minčolom. Magistrála je značená červeným turistickým značením a z veľkej časti kopíruje medzinárodnú diaľkovú turistickú trasu E3. Vedie prevažne hrebeňom po slovensko-poľskej štátnej hranici v pohoriach Čergov, Nízke Beskydy a Bukovské vrchy. Celková dĺžka chodníka je 247,1 km, prevýšenie 10 132/9 180 metrov a odhadovaný čas na jeho prechod je 70 hodín. 
Priebeh trasy.
Magistrála začína na slovensko-ukrajinskom hraničnom prechode Ubľa (), odkiaľ vedie okrajom obce do údolia potoka "Kertinovatec", ktorým vstupuje do Bukovských vrchov. Rázcestím "Ulička" () obchádza obec Ulič a neskôr vedie cestou obcami Uličské Krivé (), Zboj () a Nová Sedlica (). Po náročnom stúpaní sa trasa dostáva na Kremenec (), ktorý je trojhraničným vrchom a kde začína kopírovať štátnu hranicu. Pokračuje hrebeňom cez Čierťaž (), Čelo (), Pľašu () a Kruhliak () do Ruského sedla (). 
Horský hrebeň pokračuje vrcholmi Rypy (), Strop (), Rydošová () a Vysoký grúň () do Lupkovského sedla (). Nasleduje Laborecký priesmyk (), Daňová (), "Koprivničná" (), Čertižské sedlo (), rázc. "Kút" (), Dukliansky priesmyk (), "Stávok" (), "Filipovské sedlo" (), "Roztocký les" () a Dujava (). Magistrála stúpa na Javorinu (), nasleduje vrch Staviská (), Lacková (), Kurovské sedlo (), "Kráľova studňa" () a pohraničná obec Obručné (). Tu trasa opúšťa hraničnú líniu a hrebeňom Čergova vedie cez "Sedlo pod Dlhou" () a Murianik () do konečného bodu magistrály, na vysoký Minčol.
Vrchná krieda

Vrchná krieda alebo mladšia krieda je epocha kriedy, ktorá predstavuje záverečné obdobie druhohôr. Podľa súčasného členenia sa za jej začiatok považuje cenoman (pred asi 100,5 miliónmi rokov) a za jej koniec mástricht (pred 66 miliónmi rokov).
V staršom členení sa za vrchnú kriedu (tzv. senón) považovali obdobia od koňaku po mástricht, teda termín senón má užší význam. V súčasnosti sa takéto ponímanie vrchnej kriedy neodporúča používať. Takéto členenie je však pre územie slovenských Západných Karpát pomerne praktické.
Vrchná krieda bolo posledné obdobie pred vyhynutím veľkých dinosaurov. Žili vtedy: Tyrannosaury, Hadrosaury, rohaté dinosaury, atď. Rozšírovali sa kvitnúce rastliny. Podnebie bolo chladnejšie ako v spodnej kriede, ale stále ešte teplejšie ako dnes. 
V Západných Karpatoch (na Slovensku) je vrchná krieda chápaná ako obdobie po presune subtatranských príkrovov, teda hlavnej fázy príkrovov južne od bradlového pásma. Sedimentácia prebiehala v tomto období hlavne vo flyšovom a bradlovom pásme, hlavne v podobe synorogénnych sedimentov. Južne od bradlového pásma sú sedimenty vrchnej kriedy zriedkavé, predstavuje ich hlavne brezovská skupina (ekvivalent gosauskej skupiny Álp). Menšie výskyty sú známe z viacerých častí Považského Inovca (hornobelická skupina, hubinské súvrstvie) a vrtu SBM-1 Soblahov v západnej časti Strážovských vrchov. Lokálne sa vyskytujú vo forme reliktov na horninách silicika (lokality Dobšinská ľadová jaskyňa, Šumiac, Miglinc (pri Drieňovci), Gombasek (pri Slavci)).
Typické sú rôzne zlepence a pieskovce, vápence s plytkovodnou faunou, prípadne pestré slieňovcie fácie tzv. "Couches rouges", napríklad púchovské sliene.
Majerníkova ulica (Bratislava)

Majerníkova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely.
Je pomenovaná podľa Cypriána Majerníka (1909 – 1945), slovenského maliara.
Matejkova ulica (Bratislava)

Matejkova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely.
Tiahne sa od Devínskej cesty po Majerníkovu ulicu. Na ulici sa nachádza Vila T.
Jamnického ulica

Jamnického ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. Je pomenovaná podľa Jána Jamnického (1908 – 1972), slovenského herca a divadelného režiséra.
Tiahne sa od ulice Dlhé diely I. po Matejkovu ulicu.
Dlhé diely I.

Dlhé diely I. sú ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádzajú sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Sú rovnobežné s ulicami Dlhé diely II. a Jamnického, kolmé na Majerníkovu ulicu.
Dlhé diely II.

Dlhé diely II. sú ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádzajú sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Sú rovnobežné s ulicou Dlhé diely I., Iskerníková ulica je na ne kolmá.
Dlhé diely III.

Dlhé diely III. sú ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádzajú sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Tiahnu sa od Devínskej cesty po Stoklasovú ulicu, ulica Na Kampárke je na ne kolmá.
Stoklasová ulica

Stoklasová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Tiahne sa od ulice Dlhé diely III. po Hlaváčikovú ulicu.
Na Kampárke

Na Kampárke je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Je kolmá na ulicu Dlhé diely III. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Nad lúčkami

Nad lúčkami je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. 
Je rovnobežná s Beniakovou a Lackovou, ústí do Karloveskej. Na ulici sa nachádza zástavba panelových domov.
Lackova ulica (Bratislava)

Lackova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. 
Je rovnobežná s ulicou Nad lúčkami.
Ulica Ľudovíta Fullu (Bratislava)

Ulica Ľudovíta Fullu je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Ťahá sa od Beniakovej po Majerníkovu.
Pribišova ulica

Pribišova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. 
Je rovnobežná s Ulicou Ľudovíta Fullu.
Megakles (syn Megakla)

Megakles alebo Megaklés () bol aténsky politik, olympijský víťaz v tethrippe v roku 436 pred Kr.
Megakles pochádzal z významnej aténskej rodiny Alkmeónovcov (Alkmaiónidai), z ktorej jeden z jeho prvých členov Megakles približne v roku 630 pred Kr. úspešne obliehal Kylóna na Akropole, ale za porušenie práva azylu bola na neho uvalená dedičná kliatba, ktorú tomuto rodu neskôr často pripomínali počas politických rozhovorov. Ďalší jeho predok Alkmaión bol prvým Aténčanom, ktorého v Olympii korunovali olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe, a to na 47. hrách v roku 592 pred Kr. 
Jeho otec Megakles, syn Hippokratov, bol v roku 487/6 pred Kr. (starogrécky rok za začal v lete) ostrakizovaný a v ten istý rok zvíťazil v tethrippe na pýtických hrách v Delfách. Aj on sám dosiahol trumf na hrách v tethrippe, a to v Olympii v roku 436 pred Kr., ale ako politik nebol taký významný. Okolo roku 437 pred Kr. bol vyslaný v službách Atén do Perzskej ríše získať finančnú pomoc a po návrate bol obvinený z defraudantstva. Grécky dramatik Aristofanes, ktorý v komédii "Acharňania" poukazuje na to, akí sú Aténčania úplatní, sa odvoláva práve na túto misiu. 
Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov a koní), za ktorých v pretekoch väčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza a koní.
Široká dolina (Vysoké Tatry)

Široká dolina (, , ) je pomerne veľká dolina, ktorá od severu zasahuje do masívu Širokej a je jedným z hlavných odvetví Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách. Jej ústie leží bezprostredne na juh od vyšného konca Tatranskej Javoriny. Je dlhá , zaberá plochu asi .
Polohopis.
Z obidvoch strán je ohraničená ramenami, ktoré vybiehajú zo Širokej. Od západu je to rameno, na ktorom je Skalka (), Zadná kopa () Horvátov vrch (), Zámky (), oddeľujúce Širokú dolinu od Bielovodskej doliny. Na východe ju ohraničuje rameno, ktoré vybieha zo Širokej, potom pokračuje vrch Svišťovky, Košiar (), Veľký Baboš () a Malý Baboš ().
Vodstvo.
Hlavným tokom doliny je Široký potok () vtekajúci do Javorinky (). V doline je komplex troch vedľa seba ležiacich prameňov nazvaných "Vyvieranie" () vo výške . Nižšie na "Michalčinej poľane" sa so Širokým potokom spája "Medvedia voda" () a "Pitoňáková voda" (). Horné časti doliny sú odvodňované podzemnými tokmi. Povyše Tichého plesa vyviera "Tichý prameň". Jeho odtok mizne po niekoľkých metroch pod povrchom. V doline pod hrebeňom Horvátovho vrchu leží Tiché pleso a asi 75 m od neho je nestále Malé Tiché pleso.
Príroda.
Prevažná časť doliny je vytvorená druhohornými sedimentmi (vápence, dolomity, pieskovce, bridlice). Masív Širokej je tvorený z kryštalických hornín granitu a žuly. V údolí sa nachádzajú krasové útvary. V doline je jaskyňa Tichá diera (), ktorá je na niektorých mapách znázornená nesprávne ako "Snežná jaskyňa". 
V Javorovej doline sa nachádza viacero jaskýň, ktoré už dávno pred ich oficiálnym objavením navštevovali hľadači pokladov. Mnohé objavili poľskí speleológovia. Nachádza sa tu "Ľadová jaskyňa, Jaskyňa pod Javorom, Medvedia jaskyňa, Medvedia diera, Zelená jaskyňa, Tesná jaskyňa, Mokrá diera, Suchá diera".
Vegetácia je typická pre tieto vysokotatranské polohy. Vegetácia je preriedená pôsobením vetrov i lykožrúta smrekového. Nachádzajú sa tu mnohé lesné poľany "Široká poľana, Michalčiná poľana, Suchá poľana, Kubalova poľana". Ich okolie tvorí smrekový porast. Široká dolina je prísne chránenou prírodnou rezerváciou TANAPu.
Názov.
Pomenovanie doliny nie je charakteristické pre samu dolinu. Je pomerne úzko uzavretá hrebeňmi Širokej, ale je druhotne prevzatý z názvu tejto rozložitej hory. Správny zmysel je "dolina pod Širokou". Poliaci poznajú aj pomenovanie jej hornej časti "Wyźnia Szeroka Dolina".
História.
Dolinu v minulom storočí i dávno pred tým navštevovali pastieri z Jurgova a Čiernej Hory. Na jej poľanách stáli salaše. Vo Svišťovskej doline, ktorá susedí so Širokou dolinou v rokoch 1759 1873 dolovali železnú rudu, ktorú spracovávali v hutách v Tatranskej Javorine. V neskorších rokoch vlastnil dolinu knieža Christian Hohenlohe, ktorý v nej vysadil niekoľko nie pôvodných druhov vysokohorskej zveri a zakázal turistické aktivity.
Gunderamova obrana

Gunderamova obrana je otvorenie, ktoré patrí medzi tzv. otvorené hry. Je charakterizovaná ťahmi
a v súčasnosti sa nepovažuje za korektnú obranu, pretože čierneho čiernopoľný strelec je pomerne pasívny. Biely najčastejšie pokračuje:
s vyrovnanou hrou. Vzniká pozícia na obrázku nižšie.
Variant po 3. ... Jf6.
Ďalší variant vzniká ak po "3. Sc4" čierny zahrá "3. ... Jf6 4. Jc3 c6 5. 0-0 b5 6. Sd3 d5 7. exd5 b4 8. Jg5!? bxc3 9. d6 Db7 10. Sxf7+ Kd8" a vzniká pozícia, kde čierny má o jazdca viac, avšak biely má iniciatívu.
Variant po 3. ... d6.
Po 3. Sc4 d6 hra prechádza do motívov Philidorovej obrany. Po "3. ... c6 4. 0-0 Jf6 5. Ve1 Dc5 6. Sb3 De7 7. d4!" (aktívne a priame) "d6 8. dxe5 dxe5 9. Jg5 Se6 10. Jxe5 fxe6" a čierny ma pokazenú pešiakovú štruktúru.
Rovnice

Rovnice môže byť:
Centrobasket mužov 1965

Centrobasket mužov 1965 boli 1. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Mexiko City, v Mexiku v dňoch od 19.28. októbra 1965, za účasti 5 tímov. Titul získalo domáce , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Ruské sedlo

Ruské sedlo ("") () je priesmyk v hrebeni Bukovských vrchov, medzi vrchom Rypy () a Kruhliak (), na slovensko-poľskej štátnej hranici.
Sedlo je pramennou oblasťou Cirochy, ktorej vody zachytáva Vodárenská nádrž Starina. Z toho dôvodu zaniklo v údolí pod sedlom niekoľko rusínskych obcí: Dara, Ostrožnica, Ruské, Smolník, Starina, Veľká Poľana, Zvala. Týmto bol sťažený prístup do sedla z južnej, slovenskej strany a pokým z poľskej strany vedie až na hranicu asfaltová cesta, v slovenskej časti sa zachovala lesná turistická cesta. Sedlom v minulosti viedla spojnica Uhorska a Haliče, tzv. Porta Rusica z r. 1861. Kamenná cesta "Porta Rusica" je kultúrnou pamiatkou.
Pod sedlom sa nachádza Pamätník Osloboditeľom.
Prístup.
Značkované trasy.
Priesmyk je križovatkou turistických chodníkov:
Centrobasket mužov 1967

Centrobasket mužov 1967 boli v poradí 2. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v San Salvadore, v Salvádore v dňoch od 26. novembra3. decembra 1967, za účasti 7 tímov. Nováčikmi turnaja boli 3 družstvá: Guatemala, Honduras a domáci Salvádor. Titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Panamerické hry 1967, ktoré hostil Winnipeg. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Iskerníková ulica

Iskerníková ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Karlova Ves. Nachádza sa v miestnej časti Dlhé diely. Je pomenovaná podľa rastliny iskerník.
Tiahne sa od ulice Dlhé diely II.. po Stoklasovú.
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Centrobasket mužov 1969

Centrobasket mužov 1969 boli v poradí 3. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v Havane, na Kube v dňoch od 29. októbra7. novembra 1969, za účasti 5 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Dominikánskej republiky a Venezuely. Titul obhájila , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1970, ktoré organizovala Juhoslávia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Základná škola Sibírska

Základná škola Sibírska môže byť základná škola:
Centrobasket mužov 1971

Centrobasket mužov 1971 boli v poradí 4. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa vo Valencii a Caracase, vo Venezuele v dňoch od 1927. októbra 1971, za účasti 7 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Guayany a Trinidadu a Tobaga. Titul získala , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a .
Centrobasket mužov 1973

Centrobasket mužov 1973 boli v poradí 5. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Stredoamerická a karibská basketbalová konfederácia (CONCENCABA) v spolupráci s FIBA Americas. Konali sa v San Juane, v Portoriku v dňoch od 16.22. septembra 1973, za účasti 8 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo Roberto Clemente. Titul získalo domáce , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred a .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia stredoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1974, ktoré organizovalo rovnako Portoriko. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 1988

Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 1988 boli 1. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V čase vzniku niesli názov "Európsky rozvojový pohár". Konali sa na Malte v dňoch od 14.18. decembra 1988, za účasti 8 tímov. Titul získal , ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad .
Northampton

Northampton je mesto v Anglicku. Nachádza sa v centrálnej časti Anglicka, v okrese Northamptonshire v regióne East Midlands. Leží na rieke Nene, asi sto kilometrov na sever od Londýna a 80 kilometrov juhovýchodne od Birminghamu. V roku 2011 malo 212 500 obyvateľov.
Prvá písomná zmienka o meste pochádza z roku 914 (pod názvom "Ham tune"). V stredoveku bolo dôležitým mestom, lebo na tunajšom hrade sa občas zdržiaval kráľ a pravidelne tu zasadal anglický parlament. Bol tu tiež väznený Tomáš Becket. V rokoch 1264 a 1460 sa v meste odohrali významné bitky. Bolo však poničené najmä počas anglickej občianskej vojny (Northampton sa postavil na stranu parlamentu proti kráľovi) a potom počas veľkého požiaru roku 1675. Z bezvýznamnosti povstalo až na začiatku priemyselnej revolúcie, kedy sa stalo centrom obuvníctva a kožiarstva. 
Pôvodný slávny hrad sa nezachoval, ako silne zničený ustúpil na začiatku novoveku železnici. Najstaršou stavbou v meste a najväčšou pamätihodnosťou je tak "Holy Sepulchre", normanská rotunda z roku 1100. Ide o najväčšiu a najzachovalejšiu rotundu v Anglicku.
V roku 1261 bola založená univerzita, "University of Northampton". Založil ju kráľ Henrich III.
V meste sídli prvoligový rugbyový klub "Northampton Saints."
Hušták (priezvisko)

Hušták je slovenské a české priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v obci Podtureň (okres Liptovský Mikuláš), resp. v Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hušták (rozlišovacia stránka).
Husták (priezvisko)

Husták je české priezvisko. Najčastejšie je v mestách Uherský Brod, Telč a Kopřivnice. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Turčianskych Tepliciach.
Známi nositelia.
Pozri v článku Husták.
Hosták (priezvisko)

Hosták je české priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v mestách Mělník a Teplice. Na Slovensku sa vyskytuje len v Pezinku.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hosták.
Jelení vrchy

Jelení vrchy (pôvodne Malý a Velký Jelení vrch) sú dva vrchy, ležiace na území Ralskej pahorkatiny vo východnej časti okresu Česká Lípa, neďaleko obce Hamr na Jezeře. Vrchy sú od roku 1996 chráneným územím, prírodnou pamiatkou. V roku 2012 bolo chránené územie premenované na PP Jelení vrchy. Pamiatka je na katastrálnom území zaniknutej obce Svébořice.
Popis lokality.
Oba vrchy tvorené čadičom a pieskovcom sú od Hamru na Jezeře vzdialené cca 3 km južným smerom. Oba sú zalesnené listnatým porastom, oddelené od seba plytkým sedlom. Malý Jelení vrch je vysoký , Velký Jelení vrch , zo severovýchodu na ne nadväzuje nižší Kozí hřbet (). Chránená lokalita s rozlohou 7,91 ha leží v nadmorskej výške 470-514 metrov. Zo skaly na vrchole Velkého Jelenieho vrchu sú pekné výhľady do okolitého kraja, je na mapách vyznačený ako miesto ďalekého rozhľadu. V okolí sa v stredoveku ťažila železná ruda a zvyšky sú stále citeľné.
Chránená flóra a fauna.
Z kvetov sa tu vyskytuje zubačka cibuľkonosná, lipnica hájna, hluchavník horský, kokorík praslenatý a mnohé ďalšie. Žijú tu oi. rôzne druhy bystrušiek.
Ochrana pamiatky.
Lokalita bola vyhlásená za chránené územie podľa zákona 114/1992 zb. o ochrane prírody a krajiny. Pamiatku zaradenú medzi Maloplošné osobitne chránené územia bývalého vojenského výcvikového priestoru Ralsko (MZCHÚ Ralsko) spravuje Ministerstvo životného prostredia prostredníctvom Agentúry pre ochranu prírody a krajiny (AOKP ČR).
Prístup.
Oba kopce sú vo vnútri chráneného územia a nevedú k nim cesty vyznačené pre verejnosť. Východným okolím lokality prechádza okružná modrá trasa pre peších turistov z Hamru na Jezeře. Na jej trase je pamiatok viac, napr. Rašeliniště Černého rybníka, Široký kámen, Stohánek a spája ich v blízkosti vedená cyklotrasa 3046 po vyasfaltovaných cestičkách bývalého vojenského priestoru.
Hošták (priezvisko)

Hošták je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Trenčianskej Teplej (okres Trenčín), Sverepci (okres Považská Bystrica), Trenčíne a Žiline. V Česku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Prahe.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hošták.
Hušťák (priezvisko)

Hušťák je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Košiciach. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hušťák.
Hošťák (priezvisko)

Hošťák je české a slovenské priezvisko. Je zriedkavé, v Česku sa najviac vyskytuje v Karvinej a Prahe, na Slovensku v obci Nána (okres Nové Zámky) a Žiline.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hošťák.
Hosták

Hosták je priezvisko, pozri Hosták (priezvisko), napr.:
Hušťák

Hušťák je priezvisko, pozri Hušťák (priezvisko), napr.:
Hošták

Hošták môže byť:
Huštáky

Huštáky môže byť:
Husťák (priezvisko)

Husťák je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v obci Budkovce (okres Michalovce) a Medzilaborciach. V Česku sa najviac vyskytuje v Ostrave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Husťák.
Hosťák (priezvisko)

Hosťák je české priezvisko. Je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v mestách Praha a Žatec. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Hosťák.
Husták

Husták môže byť:
Zdeněk Husták

Zdeněk Husták môže byť:
Husťák

Husťák je priezvisko, pozri Husťák (priezvisko), napr.: