Kačica divá

Kačica divá alebo kačica veľká (lat. "Anas platyrhynchos") je druh z rodu "Anas" (kačica) z čeľade kačicovité ("Anatidae").
Kačica domáca.
Do druhu kačica divá sa väčšinou zaraďuje (ako forma alebo staršie poddruh) aj kačica domáca ("Anas platyrhynchos" forma "domestica" [alebo forma "domesticus"] alebo "Anas platyrhynchos domesticus"), ktorá sa ale občas (najmä staršie) zaraďuje ako samostatný druh ("Anas domesticus" alebo "Anas domestica"). Nie všetky domestikované (teda domáce) kačice však spadajú pod druh "Anas platyrhynchos" (resp. staršie: tvoria druh "Anas domesticus"), pretože niektoré spadajú pod druh pižmovka lesklá ("Cairina moschata"). Nasledujúci text sa kačicou domácou nezaoberá.
Výskyt.
Kačica divá je najčastejšie a najďalej rozšírený druh kačice. Vyskytuje sa na celej severnej pologuli, od Európy cez Áziu až do Severnej Ameriky. Na Novom Zélande je dovezená a skrížená s domácou "Anas superciliosa". V mnohých mestách sveta sa vyskytujú kačice divé, ktoré sú skrížené s kačicou domácou a vyznačujú sa odlišným sfarbením. Je to najbežnejšia kačica Európy a hniezdi aj nad .
Množstvo a ochrana.
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kačica divá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia má stúpajúci trend, populácia v Európe je stabilná, v severnej Amerike za posledných 40 rokov výrazne zrástli stavy a to o 99,3%. V roku 2015 boli hodnoty početnosti o 51% nad hodnotou dlhodobého priemeru (roky 19552014).
Opis.
Kačica divá váži 850 až 1400 gramov. Jej dĺžka je približne (51 – ) a jej rozpätie krídel až 81 –  a dokáže letieť maximálnou rýchlosťou za hodinu.
Operenie samčeka (káčer) je sivé, s hnedou hruďou, hnedastým chrbtom a čiernou časťou nad a pod chvostom. Hlava je kovovo zelená a pod tým s bielym pruhom na krku, zobák je zelenožltý. Na zadnom okraji krídel sa nachádza kovovo modrý bielo lemovaný pás. Konce chvosta sú kučeravé. V časovom období medzi júlom a augustom je operenie samčeka zameniteľne podobné sfarbeniu samičky. Sfarbenie zobáka (naďalej značne žltý zobák samčeka a v protiklade tmavo sivý až hnedý zobák samičky), ligotavejšie "zrkadlo" na krídle, tmavší vrch hlavy a hnedšia hruď poskytujú dobré rozpoznávacie znaky.
Hlas.
Samec sa v čase rozmnožovania ozýva vysokým pískavým "jip-jip" a tichým nosovým zvukom "rääb-räb-räb-räb" pripomínajúcim žaby.. Samica hlasno kváka "wäk-wäk-wäk".
Výskyt a stav na Slovensku.
Na Slovensku je jeden z najrozšírenejších hniezdičov a zimujúcich druhov. Najvyššie položené hniezdiská boli zistené na Nižnom Temnosmrečinskom plese a Veľkom Roháčskom plese .
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 19801999 bol 1200020000, zimujúcich jedincov 60000120000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytovala boli stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. Európsky ochranársky status nezaradený "SPEC". Stupeň ohrozenia "S" - vyhovujúci ochranársky status.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 1300020000 párov, zimujúcich jedincov 80000110000. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) boli "stabilné". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola "stabilná". Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20002012) bol "stabilný", dlhodobý trend bol "klesajúci". V roku 2014 LC - menej dotknutý. 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 1500022000 párov, zimujúcich jedincov 90000130000. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20072018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) boli "stúpajúce". Veľkosť územia na ktorom hniezdila za posledných 12 rokov ako aj z pohľadu dlhodobého trendu bola "stabilná". Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20072018) bol "stabilný", dlhodobý trend bol "klesajúci".
Biotop.
Kačica divá hniezdi na dobre zarastených brehoch a ostrovoch tečúcich či stojatých vôd a močiarov. Počas migrácie uprednostňujú veľké otvorené vodné plochy. V najväčších množstvách zimujú na veľkých vodných tokoch a rozsiahlych nezamrznutých vodných plochách.
Rozmnožovanie.
Obdobie párenia je na jar. Párenie prebieha podľa komplikovaného rituálu. Kačice divé si stavajú hniezdo z rastlín na brežnom násype. Samičky sedia na vajciach raz do roka. Na 7 až 11 (výnimočne aj 20) vajciach sedí 25 až 28 dní. Tri dni pred vyliahnutím začína kačiatko pípať. S vaječným zubom (špicatý zub na konci zobáka) spraví dieru do vápennej škrupiny a keď sa dostane von, zostane vyčerpané ležať. Kačice sa liahnu už veľmi dobre vyvinuté, po krátkom čase opúšťajú hniezdo a vedia od začiatku plávať. V prvých hodinách života bežia za tým, koho vidia ako prvého. To je najčastejšie matka. Táto forma interakcie učenia a vrodeného správania je u druhov so starostlivosťou o mláďatá rozhodujúcou súčasťou rozmnožovacieho cyklu. Odlišuje sa predovšetkým dvoma zvláštnosťami od iných druhov učenia: po prvé – je nevratné a po druhé – učenie je obmedzené na citlivú fázu (kritickú periódu). Po ôsmich týždňoch vedia kačice lietať. Kačica dáva pozor na mláďatá 50 až 60 dní.
Potrava.
Potrava kačice divej pozostáva prevažne z rastlinných látok. Má rada semená, plody, zelené vodné a pobrežné rastliny. K potravinovému spektru patrí ale aj hmyz, mäkkýše, larvy, malé raky, žubrienky, ikry, žaby, červy, a dokonca myši. Na jeseň žerie aj žalude a iné orechy. Na kŕmnych miestach žerú príležitostne aj chlieb a kuchynský odpad. Pri hľadaní potravy a v nebezpečenstve sa kačice ponárajú. Chvost pritom vyčnieva z vody. Zobákom odhrýzajú časti rastlín a vytláčajú vodu, ktorú tiež prijali, cez rohovité vrúbky po krajoch zobáka. Takto upravený zobák je výborným orgánom pri preceďovaní vody s potravou. Potrava sa tu zachytáva.
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).