Eucharistická adorácia

Eucharistická adorácia je jedným z prejavov úcty k Ježišovi Kristovi prítomnému v premenenej hostii. Táto činnosť sa môže praktizovať vtedy, keď je Najsvätejšia Sviatosť vystavená k verejnej úcte v monštrancii, ale aj keď je zatvorená za dvierkami tabernákulua.
Eucharistická adorácia sa praktizuje v rímskokatolíckej a gréckokatolíckej cirkvi. Protestantské, pravoslávne a starokatolícke cirkvi ju nepraktizujú. 
Je to znak oddanosti a uctievania Ježiša Krista, ktorý je podľa katolíkov prítomný ako Telo, Krv, Duša a Božská podstata v premenenej hostii, ktorá je posvätným chlebom. Z teologického pohľadu je adorácia forma Latrie založenej na reálnej prítomnosti Krista v hostii.
Kresťanská meditácia praktizovaná za prítomnosti eucharistie mimo svätej omše je nazývaná Eucharistická meditácia. Bola praktizovaná napríklad týmito ľudmi: Peter Julián Eymard, Ján Mária Vianney, Terézia z Lisieux.
Keď je vystavenie hostie stále (celodenné) ide o neustálu adoráciu. V kláštoroch alebo konventoch je vykonávaná tamojšími rezidentnými rehoľníkmi a rehoľníčkami. Vo farnostiach sú od 20. storočia pri Sviatosti prítomní dobrovoľníci farníci. Pri otváraní kaplnky na neustálu adoráciu v Bazilike svätého Petra v Ríme sa svätý otec Ján Pavol II. modlil za to, aby bola neustála adorácia v každej farnosti na svete. Pápež Benedikt XVI. zaviedol neustálu adoráciu pre laikov v každom z piatich sektorov Rímskej diecézy.
Eucharistická adorácia je spojená s čiastočnými odpustkami, prípadne s plnomocnými, ak trvá aspoň pol hodiny a sú splenené obvyklé podmienky.
Priebeh adorácie.
Adorácia sa koná spravidla v kostole alebo v kaplnke. Konsekrovaná svätá Hostia je uložená do monštrancie, ktorá je umiestnená do prostriedku oltára k úcte veriacim. Podľa miestnych zvyklostí môže mať špecifickú podobu a veľkosť. Väčšinou nejakým spôsobom nadväzuje na slávenie svätej omše, začína sa modlitbou kňaza, pokračuje osobnou modlitbou veriaceho a končí udelením požehnania so Sviatosťou oltárnou a potom je Kristus späť umiestnený do svätostánku.
Je spojená aj so spevom hymnu "Ctime túto sviatosť slávnu", na ktorom ak sa veriaci zúčastní na Štvrtok Svätého týždňa a na Sviatok Najsvätejšieho Kristovho Tela a Krvi a spĺňa obvyklé podmienky, môže získať odpustky.
Dni s adoráciou.
Adorácia sa koná najmä na Štvrtok Svätého týždňa, Piatok utrpenia Pána a Svätú sobotu. Počas prvého dňa veľkonočného tridua môže byť doprevádzaná aj spevmi, v ostatných častiach veľkonočného trojdnia má prebehnúť v tichosti.
V niektorých farnostiach sa ustálila prax krátkej adorácie a eucharistického požehnania vždy v prvý piatok v mesiaci, ktorý je zasvätený k úste Najsvätejšiemu srdcu Ježišovmu a dlhej (aspoň pol hodinovej) adorácie každý štvrtok.
Celodenné adorácie.
Každá slovenská diecéza ma v rámci svojho územia podelené jednotlivé dni liturgického roka, ktoré sú určené na celodennú adoráciu Eucharistie tak, aby každý deň v roku bola celodenná poklona v inej farnosti danej diecézy. Za celý rok sa v celodennej poklone vystriedajú všetky farnosti diecézy. 
Priebeh adorácie je podobný, kňaz rannou hodinou vystaví adoráciu na verejnú poklonu, ale Eucharistické požehnanie udelí až večer, kedy zároveň Eucharistiu odloží do svätostánku.