burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Krewella

Krewella je americká electro/dubstepová skupina. Skladá sa zo sestier Jahan a Yasmine Yousaf. Dodnes vydali 2 EP a 1 album nazvaný "Get Wet" z roku 2013. Skupina bola obdarovaná pár cenami. Medzi najznámejšie single patria „Alive“, „Live For The Night“ a „Killin 'It“.
Administratívne členenie Írska

Írsko sa tradične od dôb stredoveku delilo na 4 provincie - Connacht, Leinster, Munster, Ulster. Kedysi existovala aj provincia Meath, ale tá neskôr splynula s provinciou Leinster.
Pôvodne Írsko tvorilo 32 grófstiev, ale od roku 1922 už len na 26 pretože po vzniku Írskeho slobodného štátu sa 6 grófstiev provincie Ulster stalo súčasťou Severného Írska.
Tradičné grófstva.
¹ "Grófstva ktoré v súčasnosti tvoria Severné Írsko"
Súčasné grófstva.
¹ "Mestá Cork, Dublin a Galway sú samosprávnymi mestami "
² "Menšie územné celky na ktoré je rozdelené grófstvo Dublin"
Menestheus (rozlišovacia stránka)

Menestheus môže byť:
Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 1999

Majstrovstvá Ameriky v basketbale žien 1999 boli v poradí 5. majstrovstvá Ameriky v basketbale žien, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v Havane, na Kube od 12.17. mája 1999, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Venezuely. Titul získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom titulu z .
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia amerických družstiev na Letné olympijské hry 2000, ktoré hostilo Sydney. Kvalifikovalo sa na ne (popri priamo postupujúcim , ktoré postúpili ako majster sveta 1998) 3 najlepšie družstvá.
Menestheus z Bargylie

Menestheus ("Menestheus") bol v roku 232 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Menestheus z kárskeho mesta Bargylia zvíťazil v Olympii na 137. hrách v behu na jedno stadion, v najstaršej olympijskej disciplíne, zavedenej už na prvých hrách , t. j. v roku 776 pred Kr.. Beh na jedno stadion sa na olympijských hrách vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 1992

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 1992 boli 1. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 2.4. júna 1992 v Aracaju, v štáte Sergipe, v Brazílii, za účasti iba 4 tímov. Turnaj pozostával iba z jednej štvorčlennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým bez nasledovných zápasov play-off. Titul získala domáca . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 1992, ktoré organizoval Hongkong. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 1996

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 1996 boli v poradí 2. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 16.20. apríla 1996 v Rio de Janeiro, v Brazílii, za účasti 6 tímov. Nováčikmi turnaja boli tri družstvá: Čile, Uruguaj a Venezuela. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu druhýkrát, keď predtým hostila aj turnaj v roku 1992, v Aracaju. Titul obhájila domáca , keď vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 1996, ktoré organizovalo Španielsko. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 2000

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 2000 boli v poradí 3. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 29. apríla7. mája 2000 vo Foz do Iguaçu, v štáte Paraná, v Brazílii, za účasti 9 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Bolívie a Peru. Brazília bola organizátorom juhoamerického šampionátu tretíkrát, keď predtým hostila aj prvé 2 turnajev rokoch 1992 (v Aracaju) a 1996 (v Rio de Janeiro). Zápasy sa hrali v aréne Ginásio municipal Costa Cavalcanti s kapacitou pre 4 500 divákov. Tretí titul za sebou získala , keď vo finálovom stretnutí zvíťazila nad . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 2000, ktoré organizovala Guatemala. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Kačacie pliesko

Kačacie pliesko () je ľadovcové jazero. Leží v Kačacej doline vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa západne od podstatne väčšieho Zeleného Kačacieho plesa. Nad ním sa pozvoľne zdvíha susedná Litvorová dolina. Je dlhé a široké , objem .
Názov.
Názov plesa je odvodený od povesti o zlatej kačici, ktorá tu na Jána o polnoci znáša zlaté vajcia. Nesprávne sa používa Kačie pliesko alebo Kačacie pleso.
Turistika.
Pleso je prístupné iba s horským vodcom pešo v období od 16. júna do 31. októbra pri výstupoch na sedla Pustá lávka, Východná Železná brána alebo Litvorové sedlo. Približne 100 m od plesa vedie modrá turistická značka, po ktorej je možný výstup:
Get Wet

Get Wet je debutový album amerického EDM tria Krewella. Pod vydavateľstvom Columbia vyšlo 20. septembra 2013.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 2003

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 2003, nazývané aj "Copa América 2003", boli v poradí 4. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 26. augusta1. septembra 2003 v Asuncióne, v Paraguaji, za účasti rekordných 10 tímov. Pôvodne sa mali majstrovstvá organizovať v novembri 2002, ale pre politické a finančné problémy boli posunuté na rok 2003. Nováčikmi turnaja bolo družstvo Kolumbie. Paraguaj organizoval juhoamerický šampionát prvýkrát, všetky tri predchádzajúce turnaje hostila Brazília. Zápasy sa hrali v aréne Estadio Sol de América s kapacitou pre 5 000 divákov. Titul získala , ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred predchádzajúcim trojnásobným majstrom z a domácim . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 2004, ktoré organizoval Taiwan. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Hrubé pleso

Hrubé pleso, Hrubé plesá. Tento názov sa objavuje aj na mapách. Poľská geografická nomenklatúra prijala názov "Świstowe Stawki", v slovenskom názvosloví sa udomácnil názov Svišťové plieska. Plieska sa nachádzajú v Bielovodskej doline v jej hornej časti v Svišťovej doline na východ od Hrubej veže. Okrem najväčšieho sú tu ešte tri menšie. V turistických sprievodcoch nie je o nich zmienka. Nevedie k nim žiadna turistická značka.
Rozmery.
Leží vo výške , plocha: , objem: , hĺbka: .
Názov.
Hrubé pleso nie je zaužívaný názov. Spomína sa v Sprievodcovi autora Arna Puškáša a je motivovaný polohou pod Hrubou vežou. Názov Svišťové plieska vyplýva z polohy v Svišťovej doline, kde sa v starých turistických sprievodcoch spomínajú kolónie svišťov.
Eratosthenes z Krotónu

Eratosthenes alebo Eratosthenés ("Eratosthenes", iný prepis: "Eratosthenés") bol v roku 576 pred Kr. víťaz olympijských hier v behu na jedno stadion.
Eratosthenes z Krotónu zvíťazil v Olympii na 51. hrách v behu na jedno stadion, v najstaršej olympijskej disciplíne, zavedenej už na prvých hrách , t. j. v roku 776 pred Kr.. Beh na jedno stadion sa na olympijských hrách vždy považoval za hlavné preteky. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Podľa starovekého autora Strabóna sa storočie, keď zvíťazil Eratosthenes, vyznačovalo veľkým počtom olympijských víťazov z Krotónu. V starovekom Grécku sa verilo, že to bolo hlavne vďaka zdravému životnému prostrediu v Krotóne. Gréci v tom čase často používali prirovnanie: „"Je zdravší než Krotónčan"“.
Dubova

Dubova () je obec v župa Mehedinți v regióne Banát v Rumunsku.
Skladá sa z troch dedín: Baia Nouă, Dubova, Eibenthal. Je to obec s najväčším podielom českého obyvateľstva zo všetkých obcí v Rumunsku. Česi tu žijú najmä v obci Eibenthal (), kam prišli v roku 1827 v rámci kolonizácie riedko osídlených území na juhu Rakúsko-Uhorska. Katastrom obce preteká rieka Dunaj. V obci sa celkovo nachádza asi 211 budov. Väčšina z nich je však pre nepriaznivú ekonomickú situáciu a nedostatok pracovných miest v tejto oblasti opustených, obývajú ich prevažne už starnúci obyvatelia. Miestni Česi majú tendenciu sťahovať sa do Česka, alebo do väčších rumunských miest (pribúda ich i v neďalekom meste Orșova).
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 2008

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 2008, nazývané aj "Copa América 2008", boli v poradí 5. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 23.28. júna 2008 v mestách Montevideo (časť Mercedes) a Canelones, v Uruguaji, za účasti 10 tímov. Titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim . 
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá sveta FIFA 2008, ktoré organizovala Brazília. Kvalifikovali sa na 3 najlepšie družstvá.
Wielka Rawka

Wielka Rawka () je najvyšší vrch hraničného pásma () v Západných Bieščadoch ().
Vrch je svojou výškou a atraktivitou významný. Nachádza sa juhozápadne od poľskej obce Ustrzyki Górne v Bieščadskom národnom parku (), ktorý je súčasťou medzinárodnej biosférickej rezervácie Východné Karpaty, vyhlásenou UNESCO v roku 1993.
Výnimočne strmý je severovýchodný svah, ktorý je sezónne lavinózny. Vrch je triangulačným bodom. Vrcholok je porastený vzácnymi rastlinnými druhmi.
Výhľad.
Hôľnatý vrchol poskytuje nádherné panoramatické výhľady na všetky svetové strany. Výhľad sa naskytá na slovenské Bukovské vrchy s najvyšším vrchom Kremenec (), Vihorlatské vrchy s najvyšším vrchom Vihorlat (), Slanské vrchy s najvyšším vrchom Šimonka (), na poľské vrchy ako napr. (), pohoria , najvyšší vrch poľských bieščad (), na ukrajinské vrchy Polonina Runa () (), Ostrá Hora () () a pohoria Polonina Boržava () s najvyšším vrchom Stoj () (), Bukovska Polonina () s najvyšším vrchom Pikuj () ().
Za dobrých poveternostných podmienok je z vrcholu vidno vyše vzdušnou čiarou vzdialené Vysoké Tatry a vyše vzdušnou čiarou vzdialený vrch Nízkych Tatier – Kráľovu hoľu (). Na opačnú stranu je možné dovidieť do vnútrozemia Ukrajiny na vyše vzdušnou čiarou vzdialené ukrajinské vrchy ako Negrovec () (), Strimba () (), Jajko Ilemskie () (), Mołoda () (), Grofa () (), Parenkie () () a Popaďa () () nachádzajúce sa v pohorí Gorgany ().
Turizmus.
Wielka Rawka je pre svoju výšku a atraktivitu obľúbený vrch vyhľadávaný turistami. Nachádza sa tu významná križovatka turistických trás. Z Wielkej Rawky sa možno rýchle dostať na trojhraničný vrch Kremenec (), ktorý je hraničným uzlom medzi Poľskom, Slovenskom a Ukrajinou. Z Wielkej Rawky je to taktiež len kúsok na nižší vrch Mała Rawka (), pod ktorým sa nachádza turistická horská chata Bacówka PTTK Pod Małą Rawką ().
Zo slovenskej strany je najľahší výstup z najvýchodnejšej obce na území Slovenska Novej Sedlice po červenej turistickej značke cez vrch Kremenec (), odkiaľ sa pokračuje po poľskej modrej a následne žltej turistickej značke.
Obec Nová Sedlica predstavuje východiskový bod do Národného parku Poloniny – na hlavný karpatský hrebeň – na trojhraničný vrch Kremenec, do oblasti Stužice a Jarabej skaly. Je tu možnosť ubytovania a stravovania v zariadeniach Penzión Kremenec a Hostinec Beskyd.
Prístup.
Možnosti dopravy do turistických východísk.
Do obce Nová Sedlica je možné dopraviť sa prímestskou dopravou autobusovými linkami SAD Humenné. Vzdialenosť: Humenné-Nová Sedlica , Snina-Nová Sedlica . Pre vyhľadanie spojenia možno použiť internetový cestovný poriadok.
Najvzdialenejšie pozorované územie Ukrajiny z poľského územia.
Aktuálny rekord je z Wielkej Rawky pozorovaný vrch Tempa () v hlavnom hrebeni Svidovca, vzdialenosť: 141,6 km.
Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

Toto je zoznam kardinálov vymenovaných pápežom Benediktom XVI. Kardináli, ktorí boli v čase vymenovania mladší ako 80 rokov, teda oprávnení zúčastniť sa konkláve, sú označení hviezdičkou. Pri zosnulých kardináloch je za menom uvedený rok narodenia a úmrtia.
Menovacia politika.
Pápež Benedikt XVI. počas svojho pontifikátu (20052013) vymenoval v piatich konzistóriách 90 kardinálov z 37 krajín. Kreovania sa konali v nepravidelných intervaloch. Na poslednom z nich v roku 2012 vymenoval 6 hodnostárov a počas najväčšieho v roku 2010 kreoval až 24 prelátov. Pontifex nevymenoval žiadnych kardinálov "in pectore". Zo všetkých kardinálov bolo 74 kardinálov-voliteľov a 16 kardinálov starších ako 80 rokov.
Z pohľadu kontinentov pontifex zachoval prevahu európskych kardinálov, ktorých vymenoval až 52 (z toho 26 z Talianska, 6 zo Španielska, 5 z Nemecka, 3 z Francúzska, 3 z Poľska a po jednom z Belgicka, Česka, Írsko, Holandska, Malty, Portugalska, Rumunska, Slovinska a Švajčiarska). Zo Severnej Ameriky vybral 11 prelátov (z toho 9 z USA a po jednom z Kanady a Mexika), z Južnej Ameriky 8 hodnostárov (z toho 3 z Brazílie, 2 z Argentíny a po jednom z Ekvádora, Kolumbie a Venezuely). Ázia si posilnila o 11 kardinálov (z toho 3 z Indie, 2 z Číny, 2 z Filipín a po jednom z Iraku, Južnej Kórey, Libanonu a Srí Lanky) a Afrika dostala 8 nositeľov purpuru (z toho po jednom z Egypta, Ghany, Guiney, Kene, Konžskej demokratickej republiky, Nigérie, Senegalu a Zambie). Pápež nevymenoval žiadneho kardinála pre Austráliu a Oceániu. Hlava Cirkvi udelila historicky prvý kardinálsky biret Guiney, Iraku a Zambii.
Najmladšou vymenovanou osobou, ktorá si prevzala kardinálsky biret, bol 53-ročný Ind Baselios Cleemis Thottunkal. Najstarším kardinálom sa stal 93-ročný Talian Domenico Bartolucci. Pápež nevymenoval žiadneho slovenského kardinála. Z krajín okolo Slovenska získali kardinálsky purpur traja poľskí preláti (krakovský arcibiskup Stanisław Dziwisz, predseda Pápežskej rady pre laikov Stanisław Ryłko a varšavský arcibiskup Kazimierz Nycz) a jeden český (Dominik Duka, neskorší pražský arcibiskup).
Z tejto generácie kardinálov nebol zatiaľ nikto zvolený za pápeža a ani kanonizovaný. V súčasnosti (október 2024) žije z kardinálov vymenovaných Benediktom XVI. 63 osôb.
Konzistórium 24. novembra 2007.
Pápež takisto oznámil, že plánoval vymenovať za kardinála aj Ignacyho Jeża (), ktorý zomrel v predvečer nominácie.
Biskupický kanál

Biskupický kanál je dlhý derivačný (vybudovaný na energetické účely) kanál na rieke Váh. Je pomenovaný podľa trenčianskej mestskej časti Biskupice, bývalej samostatnej obce Trenčianske Biskupice. Bol vybudovaný v rokoch 19421956, kedy došlo k významnému narovnaniu a regulácii vážskeho toku. Začína sa na okraji Trenčína a zaúsťuje sa v Piešťanoch, kde sa opätovne spája so starým korytom Váhu pred vodnou nádržou Sĺňava. Medzi kanálom a pôvodným korytom Váhu sa nachádza tzv. Vážsky ostrov (v Piešťanoch známy aj pod názvom "Lido"), ktorý slúži primárne ako záplavové územie.
Na Biskupickom kanáli boli vybudované tri vodné elektrárne: Vodné dielo Kostolná, Vodné dielo Nové Mesto nad Váhom a Vodné dielo Horná Streda. V súčasnosti sa popri kanáli buduje, resp. už sčasti je vybudovaná Vážska cyklomagistrála.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 2011

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 2011, nazývané aj "Copa América 2011", boli v poradí 6. majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konali sa od 11.17. septembra 2011 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti 9 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Polideportivo Almirante Brown s kapacitou pre 5 000 divákov. Titul obhájila , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácou . 
Prvýkrát turnaj juhoamerických majstrovstiev neslúžil ako kvalifikácia na svetový šampionát. Nahradila ho kontinentálna kvalifikácia, ktorá sa uskutočnila v roku 2012.
Česko-slovenské jazyky

Česko-slovenské jazyky je skupina západoslovanských jazykov, ktoré pravdepodobne vznikli z jedného spoločného predka. V roku 1920 uzákonili v Česko-Slovensku ešte štátny Česko-Slovenský jazyk. Do tejto skupiny patrí:
Lechické jazyky

Lechické jazyky je súhrnné označenie všetkých jazykov, podobných poľštine. Krstné meno Lech je v Poľsku veľmi obľúbené. Lech je prakticky bájna postava, brat Čecha, knieža, ktorý priviedol Poliakov do Poľska a založil Hnězdo. Lechické jazyky patria všetky do skupiny západoslovanských jazykov a mnoho z nich je dnes vymretých, alebo sú považované len za nárečia. Medzi lechické jazyky patrí:
Niekedy sú sem zaraďované aj Lužické jazyky:
Krédo

Krédo (iným názvom symbol viery alebo vyznanie viery) je „prvé slovo a názov kresťanského vyznania viery, ktoré obsahuje v súhrnnej podobe základné články kresťanskej viery“.
Vznik.
Pôvodne bolo od kandidátov na krst vyžadované krátke zhrnutie viery. Toto sa v detailoch líšilo podľa miesta. Od 4. storočia (prvý nicejský koncil) sa začalo zjednocovať. Postupne sa Apoštolské vyznanie viery v západnej cirkvi a Nicejsko-carihradské vyznanie viery vo východných cirkvách stalo jediným používaným pri krste a tento stav trval až do zmien počas 2. vatikánskeho koncilu (v pravoslávnych cirkvách dodnes).
Recitovanie vyznania počas liturgie (omše) pochádza asi z 5. storočia, najprv to bol miestny zvyk vo východných cirkvách. Do rímskokatolíckej omše bolo zahrnuté od roku 1014.
Czeslaw Walek

Czeslaw Walek (* 31. január 1975) je český právnik poľského pôvodu, niekdajší námestník ministra pre ľudské práva a národnostné menšiny.
Osobný život.
Czeslaw Walek je poľského pôvodu, obaja rodičia sú poľskej národnosti s českým občianstvom. Vyrastal v Třinci. Hovorí anglicky, španielsky, česky a poľsky. S pôvodom holandským priateľom Willemom a sučkou Sárou žije v pražských Strašnicích. Dňa 2. mája 2014 uzavrel s partnerom Willem van der Bas Rotterdame sobáš.
Profesná dráha.
Študoval právo v Krakove, pol roka v Belgicku a tiež v Budapešti so zameraním na ľudské práva.
Pracoval v českej pobočke Transparency International a na pozícii programového riaditeľa CEE Trust pre Česko, Maďarsko a Slovensko. Bol členom správnej rady Nadácia Open Society Fund Praha.
V rokoch 20032011 s dvojročnou prestávkou pracoval na Úradu vlády ČR, v roku 2007 ako riaditeľ kancelárie Rady vlády ČR pre rómske komunity. V roku 2004 vypracoval Akčný plán Dekády rómskej inklúzie. Podieľal sa na vzniku Agentúry pre sociálne začleňovanie.
Od marca 2009 bol námestníkom ministra pre ľudské práva a národnostné menšiny; po demisii ministra Michaela Kocába prevzal faktickú správu rezortu. Do svojho odvolania vo februári 2011 bol riaditeľom Sekcie pre ľudské práva Úradu vlády ČR.
Politika a aktivizmus.
Roku 2010 neúspešne kandidoval za Stranu zelených do zastupiteľstva mestskej časti Praha 10.
V roku 2011 dostal cenu veľvyslanectva USA Alice Garrigue Masarykovej za dlhodobú činnosť v oblasti ľudských práv. Od roku Od roku 2011 pôsobí ako riaditeľ festivalu Prague Pride a predseda usporiadateľského občianskeho združenia. Od marca 2012 je riaditeľom neziskovej organizácie Otvorená spoločnosť, ops
Suchá dolina (važecká)

Suchá dolina, na turistických mapách ako Dolina suchej vody, býva označovaná aj ako važecká Suchá dolina alebo Suchá dolina važecká, Suchovodská dolina, dolina Suchej vody (, , ) je dolina, ktorá je samostatným odvetvím Važeckej doliny, ktoré smeruje rovnobežne s ňou v dĺžke pod Nefcerské sedlo. Do Važeckej doliny ústi v jej prednej časti.
Poloha.
Vybieha spod Nefcerského sedla smerom na juh. Na juhovýchode ju ohraničuje Sedielková kopa. Na východe dolinu uzatvára Sedielková kopa, Sedielkový priechod, Ostrá veža, Liptovská veža. Zo severu hrebeň spájajúci Ostrú s Krátkou. Od západu ju ohraničuje Krátka s južným hrebeňovým výbežkom, s Jamskými vežami, Krátkou vežou a Jamskou kopou. Dolinu oddeľuje dlhý morénový skalný val, ktorý je porastený kosodrevinou. Po Jamskou kopou sú veľké zlomiská, kde sú plieska, ktoré nie sú zaznačené na turistických mapách. Stratené pliesko a Skryté pliesko , obe sa v horúcich letách stratia.
Pôvod názvu.
Dolina je pustá, vyprahnutá, netečie ňou potok a tak zodpovedá názvu „suchá“.
Prírodná rezervácia.
Dolina nie je prístupná po turistickom chodníku. Nevedú k nej žiadne turistické značky. Je prísnou rezerváciou TANAPu.
Prví v doline.
Prví po mene známi horolezci, ktorí ju navštívili boli Karol Englisch a horský vodca Pavol Spitzkopf st. 18. júla 1903.
Rovienkové pleso

Rovienkové pleso, Rovienkové plieska () sú premenlivou skupinou drobných jazierok v prednej časti Rovienok vo Vysokých Tatrách. Ak sú na mapách zakreslené, tvoria trojčlennú skupinu s názvom Rovienkové plieska alebo len jediné Rovienkove pleso, ktoré má stály charakter. 
Ich vodná hladina závisí od množstva zrážok. Menšie vplyvom teplého počasia vysychajú. Na mapách je vyznačené jedno nevysychajúce pleso. Je vo výške .
Názov.
Pomenované je (sú) podľa ich polohy v Rovienkach, ktoré za svoje pomenovanie vďačia charakteristickým dolinným plochám, rovinkám. Staršia literatúra sa o nich nezmieňuje.
Externé odkazy.
Izraelské národné lakrosové družstvo žien

Izraelské národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Izrael v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Israel Lacrosse" (IL). Jeho najlepším umiestnením je 8. miesto na majstrovstvách sveta a 4. miesto majstrovstvách Európy. 
Švajčiarske družstvo žien vzniklo v roku 2013. Svoju súťažnú premiéru malo na 9. MS v kanadskej Oshawe, kde sa v konkurencii 19 tímov dostalo do štvrťfinále. V roku 2015 sa zúčastnilo prvýkrát aj majstrovstiev Európy, kde sa prebojovalo až do semifinále turnaja. Na turnaji viedol družstvo ako hlavný tréner Kelsey MacDonald.
Xenarches zo Sparty

Xenarches (iné názvy: Xenarchés, Xenarkes, Xenarkés; "Xenarches, Xenarkes", iný prepis: "Xenarchés, Xenarkés") bol v roku 388 pred Kr. olympijský víťaz v tethrippe.
Xenarches, syn Filandrida zo Sparty, bol na 98. olympijských hrách v roku 388 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon sa v Olympii zaviedol na 25. hrách v roku 680 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, videl v olympijskej "Altide" aj sochu olympionika Xenarcha. Pausanias o tom uvádza: „"Po vojenskej výprave Médov sa venovali chovateľstvu koní najstarostlivejšie zo všetkých Grékov Lakedaimónčania. Okrem tých čo som už vymenoval, stoja týto ďalší zo spartských chovateľov koní za sochou akarnanského zápasníka, a to Xenarkés, Lykinos, Arkesilaos a Arkesilaov syn Lichas. Xenarkovi sa podarilo získať víťazstvo tiež v Delfách, v Argu a v Korinte."" V skutočnosti sa Sparťania len častejšie zúčastňovali jazdeckých pretekov v Olympii než iní. Samotný chov koní bol v tom čase preslávenejší v Argu a v Élide.
Zamrznuté oká

Zamrznuté oká () sú dve drobné plieska na sever od blízkeho Zamrznutého plesa pod Poľským hrebeňom v komplexe Bielovodskej doliny v nadmorskej výške asi . 
Názov.
Do neskorého leta bývajú pokryté ľadom a snehom. Sú zamrznuté. Meno prevzali od blízkeho Zamrznutého plesa.
Vodné dielo Motyčky-Dolný Jelenec-Staré Hory

Vodné dielo Motyčky-Dolný Jelenec-Staré Hory je vodné dielo v povodí Starohorského potoka v banskobystrickom okrese. Skladá sa z niekoľkých častí, prvé dve boli vybudované v rokoch 1923 až 1926, tretí, pri Uľanke bol len projektovaný. Skladá sa z dvoch priehradovo-derivačných stupňov. Spolu má vodné dielo dĺžku asi 5 km a spád 178 metrov. Podľa diplomovej práce na Katedre výkonových elektrotechnickým systémov Elektrotechnickej fakulty Žilinskej univerzity v Žiline ide o najstaršiu vysokotlakovú sústavu na Slovensku.
Prvý stupeň.
Vodné dielo Motyčky.
Je akumulačná nádrž v obci Motyčky. Jej stavba sa začala v roku 1923. Dokončená bola v roku 1926, jej kolaudácia sa uskutočnila až 23. novembra 1938. Hlavným účelom je výroba elektrickej energie. Vodné dielo sa však využíva aj na rybolov a na mikulášske ľadové medvede. Celkový priestor vodného diela je 57 918 m³, minimálna prevádzková hladina je v úrovni , maximálna . Hrádza typu Ambursen je dlhá 150 metrov, obsahuje protimrazové murivo.
Privádzač Motyčky-Jelenec.
Privádzač dodáva vodu z VD Motyčky do VE Dolný Jelenec. Pozostáva z prívodnej štôlne dlhej 1234 m s výškou 1,7 m, vyrovnávacej komory vysekanej do skaly s priemerom 9,0 m a kalového zberu.
Elektráreň Dolný Jelenec.
Elektráreň v Dolný Jelenec má dve strojovne a dve turbíny typu Francis. V roku 2010 vydal Úrad pre reguláciu sieťových odvetví povolenie na prevádzku vodnej elektrárne Dolný Jelenec s inštalovaným výkonom 1,12 MW a ročnou výrobou 1,6 GWh Stredoslovenskej energetike. Podľa iných zdrojov je inštalovaný výkon 1,05 MW. V roku 1989 elektráreň vyprodukovala 3,38 GWh elektriny.
Voda z elektrárne odteká do vyrovnávajúcej nádrže 2. stupňa.
Z Dolného Jelenca bolo s vodným dielom postavené 22 kV vedenie do Banskej Bystrice.
Druhý stupeň.
Nádrž Dolný Jelenec.
Vodná nádrž je vybudovaná na toku Jeleneckého potoka, ľavostranného prítoku Starohorského potoka. Bola tiež postavená v rokoch 1923 až 1926, oficiálne kolaudovaná 23. novembra 1938. Hlavným účelom je "„zachytávanie prietokov z Jelenskej doliny, vôd Starohorského potoka z medzipovodia, ktoré sú do nádrže privádzané cez štôlňu od hate „Tuf“ a tiež odpadových vôd z VE Jelenec“". Celkový priestor nádrže je 35 655 m³, jej minimálna prevádzková hladina je v úrovni , maximálna . Železobetónová hrádza typu Ambursen má dĺžku 76,55 m a výšku 8,65 m. Odberné zariadenie zvané Tuf odvádza štôlňou dlhou 159 m do nádrže vodu zo Starohorského potoka.
Elektráreň Staré Hory.
Elektráreň bola vybudovaná v rokoch 1923 až 1926, obsahuje dve horizontálne turbíny typu Francis. V roku 2010 vydal Úrad pre reguláciu sieťových odvetví povolenie na prevádzku vodnej elektrárne Staré Hory s inštalovaným výkonom 1,98 MW a ročnou výrobou 1,8 GWh Stredoslovenskej energetike.
 Podľa iných zdrojov je inštalovaný výkon 1,1 MW. V roku 1989 elektráreň vyprodukovala 4,05 GWh elektriny.
Zamrznuté pleso

Zamrznuté pleso (, , ) je karovo-morénové ľadovcové jazero, ktoré sa nachádza na dne "Zamrznutého kotla" pod Poľským hrebeňom v Bielovodskej doline.
Názov.
Hladina plesa býva väčšinou do neskorého leta pokrytá snehom a ľadom. Tým, že na rozdiel od Ťažkého plesa v Ťažkej doline bol pre neho ustálený názov Zamrznuté pleso, možno ich od seba jasne rozlišovať, lebo ležia v spoločnom dolinnom systéme a aj začiatok cesty k nim cez Bielovodskú dolinu vedie jedným smerom.
Rozmery a poloha.
Je vo výške a má hĺbku . 
Turistika a okolie.
Nad plesom dominuje Divá veža, Východná Vysoká, Velický štít a Poľský hrebeň. Pleso je v divokom skalnom "Zamrznutom kotle". Na severozápade za morénou klesá Litvorová dolina a na severe Svišťová dolina. Okolo plesa vedie turistický chodník.
Lugașu de Jos

Lugașu de Jos (, ) je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Skladá sa z troch dedín: Lugașu de Jos (sídlo obce), Horný Lugaš () a Urvind.
Demografia.
Slováci žijú najmä v dedine Urvind (), kde tvoria významnú menšinu. Pôvodne boli významnými slovenskými dedinami aj ostatné dve dediny v obci (), no Slováci sa odtiaľ postupne sťahovali a dnes ich tu nájdeme len málo.
Nicolae Jiga

Nicolae Jiga (* 4. október 1790, Sânnicolau Român, dnešné Rumunsko – † 5. november 1870, Oradea, dnešné Maďarsko) bol rumunský obchodník a filantrop. Zaslúžil sa najmä založením nadácie "Zsigiană", ktorá finančne podporovala štúdium chudobných rumunských študentov.
Životopis.
Narodil sa chudobným rodičom – roľníkom v obci Sânnicolau Român v Bihárskej župe vo vtedajšom Uhorsku a dnešnom Rumunsku. Základnú školu vyštudoval vo svojej rodnej obci, v štúdiách pokračoval vo Veľkom Varadíne. Po skončení školy nastúpil ako učeň v obchode. Jeho rodné priezvisko bolo Judeu, no u nového zamestnávateľa si ho zmenil na Jiga. Dňa 12. novembra 1817 si zobral vdovu Anu Cesperda, pôvodom Macedónku. Ana dostala ako veno obchod, v ktorom začali obaja pracovať. Manželský pár svoje podnikanie ďalej rozvíjal, a napokon sa im podarilo bohatnúť. Z ich manželstva vzišli 4 deti: Ioan (narodený v roku 1818, zomrel v detstve), Ana, Maria (dvojičky narodené 25. januára 1824) a Nicolae (narodený 16. novembra 1820). V roku 1839 bol menovaný hlavným župným školským inšpektorom. V tejto funkcii Jiga videl tvrdú realitu rumunských študentov, a tak im začal poskytovať pomoc. Sprvoti len v podobe jedla, šatstva a pod, neskôr však aj veľkými peňažnými čiastkami, venovanými školám, farnostiam i obciam. Vo svojej funkcii zotrval až do smrti. V roku 1847 kandidoval do národného zhromaždenia, v ktorom sa však počas krušných časov revolúcie neudržal. Po revolúcii sa utiahol do ústrania, no neprestával sa venovať pomoci chudobným študentom. Založil fond "Zsigiană" s kapitálom 40 000 florinov, ktorý mal najmä podporovať rumunských študentov, prispievať im na štipendiá, ubytovanie a pod. V roku 1865 ho František Jozef I. vyznamenáva ocenením Zlatý kríž, za jeho zásluhu pri podpore vzdelávania v Rakúsko-Uhorsku. Je po ňom pomenované Lýceum v obci Tinca a ulica v centre Veľkého Varadínu.
Pusté Pole (Telgárt)

Pusté Pole je rekreačná osada v blízkosti obce Telgárt v okrese Brezno. V lokalite sa nachádzajú ubytovacie zariadenia.
Poloha.
Nachádza sa na rozhraní Nízkych Tatier a Slovenského raja, geomorfologického podcelku Spišsko-gemerského krasu, v údolí Hnilca. Lokalitou prechádza cesta I/66 z Brezna do Popradu, na ktorú sa tu pripája cesta I/67 z Rožňavy. V blízkosti je železničná zastávka Vernár na trati Červená Skala – Margecany, ktorá spája Horehronie s údolím Hnilca.
Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Telgárt. V blízkosti osady preteká rieka Hnilec a lokalitou vedie hranica Národného parku Slovenský raj a Nízke Tatry.
Turizmus.
Pusté Pole na hranici atraktívnych pohorí a národných parkov je vhodným východiskovým miestom na túry na hlavný hrebeň Nízkych Tatier a blízku Kráľovu hoľu, rovnako tak do údolia Hnilca s množstvom zaujímavostí, medzi nimi napríklad Dobšinskou ľadovou jaskyňou. Zo železničnej zastávky vedie zeleno značený turistický chodník Zadnou dolinou do Smrečinského sedla s možnosťou odbočenia na Kráľovu hoľu.
Talianske národné lakrosové družstvo žien

Talianske národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Taliansko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Federazione Italiana Giuoco Lacrosse" (FIGL). Jeho najlepším umiestnením je 9. miesto na majstrovstvách Európy. Majstrovstiev sveta sa nezúčastnilo.
Talianske družstvo žien malo súťažnú premiéru na 10. ME v Prahe, kde v konkurencii 17 tímov skončilo na 9. priečke. Na turnaji viedla družstvo ako hlavný tréner Angela McMahonová.
Nórske národné lakrosové družstvo žien

Nórske národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Nórsko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Norges Amerikanske Idretters Forbund" (NAIF). Jeho najlepším umiestnením je 15. miesto na majstrovstvách Európy. Majstrovstiev sveta sa nezúčastnilo.
Nórske družstvo žien malo súťažnú premiéru na 10. ME v Prahe, kde v konkurencii 17 tímov skončilo na 15. priečke. Na turnaji viedla družstvo ako hlavný tréner Anne Pedersenová.
Belgické národné lakrosové družstvo žien

Belgické národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Belgicko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Belgium Lacrosse". Jeho najlepším umiestnením je 16. miesto na majstrovstvách Európy. Majstrovstiev sveta sa nezúčastnilo.
Belgické družstvo žien malo súťažnú premiéru na 10. ME v Prahe, kde v konkurencii 17 tímov skončilo na predposlednej 16. priečke. Zvíťazilo iba nad jediným družstvomposledným . Výber tvorilo 18 hráčok z piatich klubov.
Španielske národné lakrosové družstvo žien

Španielske národné lakrosové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Španielsko v medzinárodných lakrosových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou "Asociación Española de Lacrosse". Jeho najlepším umiestnením je 17. miesto na majstrovstvách Európy. Majstrovstiev sveta sa nezúčastnilo.
Španielske družstvo žien malo súťažnú premiéru na 10. ME v Prahe, kde v konkurencii 17 tímov skončilo na poslednej priečke, kde prehralo vo všetkých stretnutiach. Viedol ho ako hlavný tréner Marcos Berges. Výber tvorilo 18 hráčok z deviatich klubov.
Satyros

Satyros ("Satyros") môže byť:
See Emily Play

„See Emily Play je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd a aj zároveň jej druhý singel. Ten bol vydaný v júni 1967 a v britskej hitparáde sa umiestnil na 6. mieste. Skladbu napísal niekdajší líder, gitarista a spevák skupiny, Syd Barrett.
Kompozícia.
Pieseň „See Emily Play“ hovorí o dievčati, ktorú údajne Syd Barrett zbadal, keď prespával v lese po požití LSD. Barrett neskôr povedal, že túto verziu si vymyslel „pre väčšiu publicitu“. Podľa knihy "Odysea zvaná Pink Floyd" od Nicholasa Schaffnera, je pieseň pomenovaná podľa Emily Youngovej, dcéry poslanca Waylanda Younga, druhého baróna z Gennetu, ktorú v klube UFO, kde Pink Floyd často hrávali, prezývali „psychadelická školáčka“ (v roku 1967 mala 16 rokov). Pravidelne sa zúčastnila aj iných psychadelických akcií London Free School či vystúpení v kostole Všetkých svätých, kde bola nazývaná „Mimoňkou“.
Nahrávanie.
V prípade piesne „See Emily Play“ videl producent Norman Smith zo skladby jasný hit a aj cez odpor Syda Barretta ju presadil ako druhý singel skupiny. Aj cez fakt, že Pink Floyd v máji už nahrávali album "The Piper at the Gates of Dawn" v EMI Studios, nahrávanie singlu „See Emily Play“ prebehlo 18. mája 1967 pravdepodobne kvôli kvalite zvuku v malom londýnskom štúdiu Sound Techniques Studios, kde vznikli ešte pred podpísaní zmluvy s EMI prvé nahrávky skupiny, vrátane singlu „Arnold Layne“.
Live a alternatívne verzie.
Skladba vznikla pre špeciálny koncert „Games for May“, ktorý sa konal 12. mája 1967 v londýnskej Queen Elizabeth Hall. Práve pod názvom „Games for May“ (text piesne obsahuje aj tento výraz) bola spočiatku uvádzaná. V koncertnom repertoári ale zostala iba niekoľko mesiacov, pravdepodobne posledné vystúpenie, kde tato skladba zaznela, sa uskutočnil 25. novembra 1967 v Blackpoolu.
Oficiálne bola „See Emily Play“ v Spojenom kráľovstve vydaná ako monofónny singel (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8214) s B stranou „Scarecrow“ dňa 16. júna 1967, v USA 24. júla 1967 (katalógové číslo Tower 356). V britskom rebríčku bola pieseň úspešná, prekonala 20. miesto predošlého singlu „Arnold Layne“ a skončila na 6. priečke. V americkej hitparáde sa umiestnila najlepšie ako 134. Skladba ďalej vyšla na americkom albume "Pink Floyd" (1967; upravená verzia albumu "The Piper at the Gates of Dawn") a na kompiláciách "The Best of the Pink Floyd" (1970), "Relics" (1971), ' (1997), ' (2001) a "" (2011), zaradená bola tiež aj na bonusový disk "The Early Singles" box setu "Shine On" (1992) a na bonusovom CD reedície albumu "The Piper at the Gates of Dawn" (2007).
Videoklip.
V dňoch 18. a 19. februára 1968 vznikol v bruselskom Parc de Laekan čiernobiely videoklip piesne „See Emily Play“ pre belgickú televíziu RTB. Miesto Syda Barretta tam už účinkuje David Gilmour, ktorý v skupine Barretta na začiatku toho roku nahradil. Na originálnej stope s Barrettovým hlasom plejbekovo spievajú David Gilmour, Roger Waters a Rick Wright.
Flaming

„Flaming“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá bola vydaná v roku 1967 na ich debutovom albume "The Piper at the Gates of Dawn" (v poradí v albume štvrtá). Ten istý rok vyšla v USA ako singel. Ide o pieseň radenú do psychadelického rocku či popu, napísal ju bývalí frontman skupiny, gitarista a spevák Syd Barrett, ktorý ju aj spieva.
Kompozícia.
Úvod skladby je charakteristický zvukom piestovej píšťaly, na ktorú hrá basgitarista skupiny Roger Waters. Text pojednáva o hre detských kamarátov, o ich oddychovaní na lúkach. Syd Barrett sa tu inšpiroval zážitkami zo svojho detstva, kedy práve takto utekal spoločne so svojou sestrou Rosemary odpočinúť si od moderného sveta na Grantchesterské lúky v okolí Cambridgu.
Live a alternatívne verzie.
Prvý doložený koncert, kde pieseň „Flaming“ zaznela, odohrala skupina 12. mája 1967 v londýnskej Queen Elizabeth Hall v rámci svojho špeciálneho vystúpenia „Games for May“. Potom, čo v prvej polovici roku 1968 odišiel zo skupiny Syd Barrett, ktorého nahradil David Gilmour, kapela túto skladbu nehrávala príliš často. Posledný zaznamenaný koncert, ktorý v setliste obsahoval túto skladbu, sa konal 27. novembra 1968 v anglickom Newcastle-under-Lyme. Live verzie dosahovali aj päť minút a uprostred obsahovali dlhšie inštrumentálne pasáže.
Originálna verzia nahraná pre album "The Piper at the Gates of Dawn" (vydaný 4. augusta 1967) mala dĺžku 2:46. Trochu odlišný mono mix skladby bol 6. novembra toho roku vydaný ako tretí singel (katalógové číslo: Tower 378) skupiny v USA a zároveň prvý, ktorý nevyšiel v Spojenom kráľovstve. Okrem box setov s celým albumom "The Piper at the Gates of Dawn" nebola skladba „Flaming“ vydaná na žiadnom kompilačnom albume.
Apples and Oranges

„Apples and Oranges“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá bola v Spojenom kráľovstve vydaná v novembri 1967 ako tretí singel skupiny. Autorom piesne je niekdajší líder, gitarista a spevák Syd Barrett. Toto bola posledná skladba, ktorú napísal Barrett pre Pink Floyd, pretože na jar roku 1968 zo skupiny odišiel. Singel sa v britskej hitparáde neumiestnil.
Kompozícia.
Text skladby „Apples and Oranges“ pojednáva o dievke, ktorú stretol rozprávač v supermarkete, podľa rozhovoru v časopise "Melody Maker" ju Barrett údajne videl prechádzať sa v Richmonde. Barrettovou inšpiráciou bola jeho vtedajšia priateľka Lynsey Kornerová, ktorú v piesni popisuje. Jedná sa o jednu z mála skladieb Pink Floyd, ktorá sa zaoberá láskou.
Nahrávanie.
Nahrávanie obi dvoch piesní zo singlu prebiehalo v EMI Studios 24., 26. a 27. októbra 1967. Podľa Nicka Masona šlo o „nevyspytateľnú kompozíciu, ktorá by sa skvelo hodila na album, ale požiadavky na song zrejme nespĺňala“. Kvôli nedostatku času ju ale skupina pre singel nahrala. Singel v hitparáde prepadol, za čo podľa Rogera Watersa mohol producent Norman Smith, pretože pieseň ako taká bola podľa neho dobrá.
Live a alternatívne verzie.
Nie je evidovaný žiadny koncert, kde by Pink Floyd hrali skladbu „Apples and Oranges“. Taktiež bubeník Nick Mason si žiadne takéto vystúpenie nepamätá.
Pieseň „Apples and Oranges“ vyšiel ako monofonný singel (na B strane skladba „Paint Box“) iba v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8410) dňa 17. novembra 1967. Ďalej vyšla na kompiláciách "The Best of the Pink Floyd" (1970; stereo mix) a "" (1997) a na bonusovom CD "The Early Singles" box setu "Shine On" (1992). Na bonusovom treťom CD reedície albumu "The Piper at the Gates of Dawn" z roku 2007 sa táto skladba objavila dvakrát, v mono a stereo verzií.
Videoklip.
Propagačný čiernobiely videoklip ku skladbe „Apples and Oranges“ bol nahraný pre belgickú televíziu RTB 18. a 19. februára 1968 v štúdiu s rekvizitami obchodu so zeleninou. Na originálnu zvukovú stopu tu plejbekovo spieva Roger Waters, Syd Barrett už bol nahradený Davidom Gilmourom.
Exainetos

Exainetos alebo Hexainetos ("Exainetos, Hexainetos") môže byť:
S&amp;M

S&amp;M môže byť:
Tomáš Raček

Tomáš Raček (* 21. december 1947, Svätý Michal nad Žitavou) je slovenský divadelný, filmový a televízny herec, žijúci v Kanade, kde od roku 1990 pôsobil ako diplomat/kultúrny atašé na Česko-Slovenskej ambasáde v Ottawe. V Kanade začal používať umelecké meno Tomáš J.M. Raček. V hereckom povolaní pokračoval prostredníctvom hereckej agentúry "A.K.A. Artists Management Ltd.," so sídlom v Ottawe a bol reprezentovaný agentom. Venoval sa tiež javiskovej réžii. V súčasnosti je nezávislým hercom a režisérom.
Ocenenia.
V roku 2023 získal cenu "Najlepší Herec" / "Best Actor" za krátky film "Milan" na Medzinárodnom filmovom festivale Srdce Európy / Heart Of Europe International Film Festival v Košiciach.
Štúdium a umelecká kariéra.
Absolvent Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Hereckú kariéru začal v činohre Divadla Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene. Pôsobil ako herec v slobodnom povolaní a hosťoval v Slovenskom národnom divadle a na Novej scéne v Bratislave.
Jelenie pliesko

Jelenie pliesko () je drobné pliesko na Jelenej lúke Kačacej doliny. Nachádza sa asi 200 metrov na severozápad od Zeleného Kačacieho plesa. Na turistických mapách ani na iných nie je zaznačené. Nevedie k nemu turistický chodník.
Neďaleko plieska stála malá koliba, ktorú v roku 1948 postavil poľský horolezec zo Zakopaného "Paweł Vogel". Dokonca boli nej aj malé kachle, aby sa v nej mohli zohriať turisti alebo horolezci. Žartom ju nazývali „Hotel Vogel“. Dnes už koliba nejestvuje.
Micheil Javachišvili

Micheil Javachišvili (* 1880, Gruzínsko – † 1937, Tbilisi) bol gruzínsky básnik, prozaik a verejný činiteľ. Pracoval ako redaktor. Okrem vlastnej tvorby i prekladal.
Majstrovstvá Afriky v netballe 2015

Majstrovstvá Afriky v netballe 2015 boli v poradí 5. majstrovstvá Afriky v netballe žien, ktoré organizuje Africká netballová konfederácia (CANA). Konali sa od 28. júna1. júla 2015 v Gaborone, v Botswane, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa mal turnaj uskutočniť v Zambii a neskôr v Namíbii, tá sa ale vzdala hostiteľských práv a prenechala ich Botswane. Pôvodne sa malo zúčastniť 9 tímov, , , a sa však účasti vzdali. Botswana bola organizátorom afrického šampionátu druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie aj v roku 2014. Titul získalo , ktoré sa umiestnilo v skupine pred a .
Účastníci.
Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k júlu 2015.
Exainetos z Akragantu

Exainetos (iné názvy: Hexainetos, Exagentus; "Exainetos, Hexainetos") bol v rokoch 416 a 412 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Exainetos z Akragantu bol na 91. a 92. olympijských hrách korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. V Olympii sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. Táto olympijská disciplína sa na hrách považovala za hlavné preteky a aj po zaradení ďalších súťažných disciplín sa menom víťaza týchto pretekov označovala celá olympiáda.
Staroveký historik Diodóros Sicílsky zaznamenal jeho prvé olympijské víťazstvo v súvislosti s datovaním neúspešnej vojenskej výpravy Atén proti Syrakúzam a druhé s datovaním zničujúceho útoku vosk Byzantia, Chalkedonu a odielov Trákov proti Bithýnii. Diodoros uvádza, že keď Axainetos dosiahol na 92. olympijských hrách svoje druhé víťazstvo v behu na jedno stadion, čakalo ho doma veľkolepé privítanie:„"Vošiel do mesta stojac na pripravenom voze so štvorzáprahom a jeho sprievod tvorilo tristo vozov popredných občanov v luxusnom oblečení zdobenom striebrom a zlatom, každý s párom bielych koní.""
It Would Be So Nice

„It Would Be So Nice“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorú napísal hráč na klávesové nastroje, Rick Wright, ktorý v nej naspieval aj hlavné vokály. Bola vydaná v apríli 1968. V poradí to už je štvrtý singel skupiny.
Skladba bola nahraná v dňoch 5., 12., 13., 21. a 23. marca 1968 v EMI Studios pod dohľadom producenta Normana Smitha. Vydaná bola ako singel s B stranou „Julia Dream“ v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8410) dňa 12. apríla 1968. V USA vyšiel tento singel (katalógové číslo: Tower 428) 3. júna 1968. V hudobných rebríčkoch sa ale neumiestnil (Nick Mason sa o skladbe neskôr vyjadril ako o „sračke“, Roger Waters ako o „biednej nahrávke“), čiastočne aj kvôli faktu, že v texte piesne sú zmienené skutočné britské noviny "Evening Standard". Rádio BBC One totiž kvôli tejto skutočnosti odmietlo skladbu hrať, urýchlene boli vylisované náhradné gramofónové disky, kde bol názov novín zmenený na fiktívne "Daily Standard", ale oneskorenie medzi vydaním a hraním v rádiách bolo príliš veľké. Ide o prvú oficiálnu nahrávku Pink Floyd, kde hrá David Gilmour, ktorý začiatkom roku 1968 nahradil v skupine Syda Barretta.
Upravená verzia s "Daily Standard" bola následne vydaná na kompilácii "The Best of the Pink Floyd" (1970) a na bonusovom CD "The Early Singles" box setu "Shine On" (1992).
Je doložený jediný koncert, kde skupina zahrala pieseň „It Would Be So Nice“; ten sa konal 11. mája 1968 v anglickom Brightone.
Let There Be More Light

„Let There Be More Light“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorej autorom je basgitarista skupiny, Roger Waters. Skladba bola po prvýkrát vydaná v júni 1968 na albume "A Saucerful of Secrets", kde bola zaradená ako prvá v poradí. Neskôr v auguste 1968 bola vydaná ako singel (iba v USA).
Kompozícia.
Skladba začína opakujúcou sa dôraznou basovou linkou, po ktorej nasleduje prvá sloha s jemnejšími vokálmi Ricka Wrighta, podporovanými šepkaním Rogera Watersa. Potom prichádza tvrdší refrén spievaný Davidom Gilmourom, pričom refrén v tomto obsadení trvá až do polovice skladby. V posledných dvoch minútach zaznie gitarové sólo Davida Gilmoura, vôbec prvé, ktoré oficiálne vyšlo na nahrávkach Pink Floyd. Je charakteristické Gilmourovou osobitou hrou jednotlivých nôt, ktorých zvuk je upravený gitarovými efektami ako skreslenie alebo echo.
Roger Waters sa pre pieseň „Let There Be More Light“ inšpiroval úmrtím Pipa Cartera, čiastočného róma z Cambridgu, ktorý pre Pink Floyd pracoval nejaký čas ako bedňák. V predposlednom refréne sa nachádza text „Was Lucy in the sky“, odkaz na skladbu „Lucy in the Sky with Diamonds“ skupiny The Beatles.
Live a alternatívne verzie.
Skladba „Let There Be More Light“ bola zaradená do koncertného repertoáru Pink Floyd v rokoch 1968 a 1969, jej prevedenie dosahovalo aj osem minút. Prvou doloženou živou verziou skladby „Let There Be More Light“ bola verzia odohraná 20. februára 1968 v parížskom štúdiu francúzskej televízie ORTF pri natáčaní pre program "Bouton Rouge", ktorý bol vysielaný o štyri dni neskôr. Naopak pravdepodobne naposledy zaznela ako prídavok na koncerte 7. novembra 1969 v Londýne.
Originálna verzia skladby s dĺžkou 5:39 bola nahraná medzi januárom a májom 1968 v EMI Studios a vyšla 28. júna 1968 ako prvá pieseň na albume "A Saucerful of Secrets". 19. augusta toho roku vyšla skrátená verzia skladby s dĺžkou presne 3 minúty taktiež v USA ako singel s B stranou „Remember a Day“ (katalógové číslo: Tower 440). Pokiaľ sa nepočítajú box sety so zaradeným celým albumom "A Saucerful of Secrets," tak pieseň „Let There Be More Light“ nevyšla na žiadnom kompilačnom albume.
Ernest Nyáry

Gróf Ernest Nyáry, O.C.D. (* 30. august 1906, Turčiansky Peter† 30. august 1987, Avon, Francúzsko) bol rímskokatolícky rehoľník, kňaz a arcibiskup v irackom Bagdade.
Životopis.
Narodil sa v rodine uhorských grófov Nyáryovcov ("de Bedegh et Berencs") v Turčianskom Petre. Gymnaziálne štúdia absolvoval v Trnave, Pécsi a Vacove. Následne vyštudoval zahraničný obchod na univerzite vo Viedni. Ako občan ČSR v rokoch 19281930 vykonával vojenskú službu v česko-slovenskej armáde.
Krátke obdobie bol zamestnaný v Paríži v jednej obchodnej firme. Začal študovať teológiu na univerzite v Innsbrucku. Podľa rady nemeckej vizionárky Terézie Neumamnovej z Konnersreuthu nevstúpil do Spoločnosti Ježišovej (jezuiti). V roku 1932 vstúpil do rehole bosých karmelitánov vo Francúzsku. 
V roku 1939 sa stal predstaveným karmelitánskeho kláštora v Avone. Tu strávil aj obdobie nemeckej okupácie počas druhej sv. vojny. V tomto období sa kláštor stal jednou zo základní francúzskeho odboja a úkrytom pre utekajúce židovské deti. 
V roku 1954 ho pápež Pius XII. vymenoval za vedúceho misie v irackom Bagdade. Pápež Pavol VI. ho v roku 1971 vymenoval za apoštolského administrátora v Bagdade a v roku 1972 za bagdadského arcibiskupa. V roku 1983 rezignoval na funkciu arcibiskupa z dôvodu dosiahnutia kánonického veku. Následne sa vrátil do materského kláštora v Avone.
V roku 1986 sa stal rytierom Čestnej légie.
Zomrel 30. augusta 1987 v Avone, kde bol aj pochovaný na kláštornom cintoríne.
Gregor Nysský

Svätý Gregor Nysský (iné názvy: Gregor z Nyssy, Gregor Nyssenský, Gregor Nysénsky; gr. Γρηγόριος Νύσσης - Grégorios Nysses, iné prepisy: Grégorios Nyssés, Gregorios Nysses; lat. "Gregorius Nyssenus"; * okolo 335† 394, Kapadócia) bol významný kresťanský teológ a filozof, biskup v meste Nyssa. Patrí medzi najvýznamnejších cirkevných otcov 4. storočia. Bol rodným bratom svätého Bazila Veľkého a svätej Makríny.
V gréckokatolíckej cirkvi sa jeho sviatok slávi 10. januára.
Jaroslav Pelikan o jeho diele "Život svätej Makríny" píše: „Vždy keď sa niekto opýta či existuje stručné alebo prenikavé vyjadrenie duchovného a intelektuálneho názoru, ktoré má aspoň nejaké z osobných a objektívnych rysov Augustínových "Vyznaní" najvhodnejšia odpoveď je asi "Život svätej Makríny" od Gregora z Nyssy.“