Anton Molnár

Prof. MUDr. Anton Molnár, DrSc. (* 6. september 1930, Komjatice† 12. október 2005, Bratislava) bol slovenský lekár, vedec a pedagóg. Pôsobil ako dekan lekárskej fakulty UK v Bratislave, minister zdravotníctva, sociálnych vecí a rodiny SSR, a ako člen-korešpondent ČSAV a SAV.
Životopis.
Narodil sa 6. septembra 1930 v Komjaticiach ako prvé zo štyroch detí v rodine. Otec Anton Molnár a matka Mária Molnárová, rod. Belanová, súrodenci Ľudovít, Štefan a sestra Marta. 
V roku 1950 začal študovať v Bratislave na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v odbore všeobecného lekárstva. Po dokončení štúdia 12. marca 1955 sa stal promovaným lekárom s titulom MUDr., zostal v Bratislave, nakoľko mal záujem vedecky pracovať a zdokonaľovať sa v odbore. Prijali ho v Ústave lekárskej anatómie, kde sa začali formovať aj jeho prvé vedecké pokusy v odbore otorinolaryngológie, ktorá sa stala jeho celoživotným záujmom.
Po piatich rokoch pôsobenia v ústave prešiel pracovať na katedru ORL ako odborný asistent, neskôr ako docent a profesor Katedry otorinolaryngológie.
V rokoch 1972 – 1976 pôsobil na Karlovej univerzite v Prahe, kde získal titul CSc.
Postupne získal dve špecializácie a druhostupňové atestácie. Na odborných fórach doma i v zahraničí absolvoval vyše sedemdesiat prednášok z tohto odboru, po ktorých nasledovali zahraničné stáže a pobyty.
Bol autorom viacerých publikácií, dvoch vysokoškolských učebníc a monografie "Rekonštrukčné chirurgické výkony, v strednom uchu", kde sa venoval dovtedy nespracovanej téme v krajinách RVHP.
Za vedecko-výskumnú činnosť dostal v roku 1982 "Cenu ministra zdravotníctva SSR", v roku 1984 získal hodnosť profesora a v roku 1987 štátne vyznamenanie "Za zásluhy o výstavbu". Obdržal tiež plakety Lekárskej fakulty Univerzity Komenského a fakúlt či univerzít v Brne, Prahe, Halle-Saale a Budapešti.
Ťažiskovými problémami, ktoré profesor Molnár riešil, sú výskum metastáz rakoviny hrtana do lymfatických uzlín krku a problematika rekonštrukčných chirurgických výkonov v strednom uchu. V týchto oblastiach sa stal popredným česko-slovenským odborníkom. Komplexnosť ich riešenia prispela k rozvoju odboru otorinolaryngológie v Česko-Slovensku. Stal sa členom korešpondentom Slovenskej akadémie vied a neskor ho zvolili aj za člena-korešpondenta ČSAV a stal sa členom kolégia lekársko-biologických vied pri oboch týchto najvyšších vedeckých ustanovizniach.
V rokoch 1986 – 1990 bol prednostom Otolaryngologickej kliniky v Bratislave.
V rokoch 1985 - 1988 bol dekanom lekárskej fakulty na Univerzite Komenského v Bratislave.
Medicíne sa venoval aj ako minister zdravotníctva, sociálnych vecí a rodiny SSR.
Každý rok sa pravidelne aktívne zúčastňoval na vedeckých podujatiach, kongresoch a sympóziách doma ako aj v zahraničí (NDR, Maďarsko, Poľsko, Španielsko, Bulharsko, SRN, Švajčiarsko, Dánsko a USA), z toho na dvoch svetových kongresoch.
Zomrel 12. októbra 2005 v Nemocnici v Podunajských Biskupiciach na oddelení pľúcnej chirurgie.
1. mája 2014 mu odhalili v Komjaticiach bustu, ktorej autorkou bola jeho dcéra, akademická sochárka Margaréta Horáková.
Popularizačná činnosť.
Anton Molnár mal niekoľko prednášok v rozhlase a v televízii, publikoval v tlači, jeho témami boli Chirurgická liečba karcinómu hrtana, Imunologické reakcie na homotransplantáty v strednom uchu, alkoholizmus a toxikománia.
Zoznam vedeckých, odborných prác.
Bol spoluautorom troch skrípt pre výučbu študentov medicíny v otolaryngológii. Jeho vedecká práca zahrňuje celú šírku problematiky otolaryngológie. Najdôležitejšie výsledky aplikoval v lekárskej praxi nielen na klinike, ale aj v celom Česko-Slovensku a na zahraničných pracoviskách. Ide najmä o výsledky týchto prác: