Robert van Gulik

Robert Hans van Gulik (), (* 9. august 1910 Zutphen – 24. september 1967, Haag) bol holandský odborník na orientálnu Čínu (sinológ), diplomat, hudobník (hral na citaru čchin) a spisovateľ detektívnych románov. Preslávil sa ako autor kriminálnych príbehov, ktorých hlavnou postavou bol sudca a neskôr štátnik Ti Žen-ťie, ktorého si „požičal“ z čínskeho detektívneho románu z 18-teho storočia "Slávne prípady sudcu Ti" ().
Životopis.
Robert van Gulik sa narodil v Zutphene v Holandsku v rodine lekára-dôstojníka holandskej armády vo vtedajších východoholandských Indiách, dnes známych ako Indonézia. Od troch do dvanástich rokov žil v Batávii (dnešná Jakarta), kde sa učil mandarínsku čínštinu a iné jazyky. V rokoch 1929 až 1934 študoval "Indisch Recht" (právo holandskej Indie) a "indológiu" (indonézsku kultúru) na Leidenskej univerzite a doktorát získal za dizertačnú prácu o kulte koňa v severovýchodnej Ázii. V priebehu svojej kariéry diplomata však neustále pokračoval v štúdiách.
Jeho talent lingvistu ho predurčil na prácu v holandskej zahraničnej službe. Od roku 1935 pôsobil ako holandský diplomat v Japonsku, v Číne, v Indii a v Libanone. V roku 1941 vyhlásilo Japonsko vojnu Holandsku, no van Gulik s ostatnými pracovníkmi konzulátu bol evakuovaný z Japonska až v roku 1942. Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako tajomník holandskej misie v Chongqingu. Počas tohto obdobia sa spoznal s Číňankou Shui Shi-fang, ktorú si vzal za manželku. Mali spolu štyri deti.
Po skončení vojny sa vrátil do Holandska, no vzápätí odchádza do Spojených štátov, ako člen rady holandského veľvyslanectva vo Washingtone. V roku 1949 sa vracia do Japonska, kde zostáva štyri roky. Počas pobytu v Tokiu vydáva svoje prvé dve knihy, preklad "Slávnych príbehov sudcu Ti" a súkromne publikuje knihu erotických farebných výtlačkov z dynastie Ming. Neskôr bol vysielaný na miesta diplomata po celom svete, od Kuala Lumpur cez Bejrút (počas občianskej vojny 1958) až po Haag. Od roku 1965 až do svojej predčasnej smrti na rakovinu v roku 1967 bol holandským veľvyslancom v Japonsku.
Počas života napísal približne dvadsať esejí a monografií, a to najmä o rôznych aspektoch čínskej kultúry.
Počas svojho života bol Robert van Gulik uznávaným európskym expertom na čínske cisárske právo.
Tvorba.
Tvorbu Roberta van Gulika tvoria dve skupiny detektívnych príbehov. V prvej skupine sudca Ti rieši spravidla tri prípady naraz (obyčaj tradičných čínskych detektívnych románov), v druhej skupine rieši prípad jeden. Detektívne príbehy sú charakteristické tým, že odpoveď kto ktorý zločin spáchal sa dozvedáme postupne, čo je rozdiel oproti tradičnej európskej alebo americkej detektívke, kde býva rozuzlenie vždy na konci.
Príbehy a lokality sú vymyslené, okrem lokality prvého pôsobiska sudcu Ti, ktorým bol reálny okres Peng-laj na severovýchodnom pobreží vtedajšej čínskej ríše. Niektoré motívy prevzal van Gulik zo starých čínskych prameňov, napr. kadidlové hodiny z poviedky "Päť priaznivých mesiacov" pochádzajú zo SIang-jin-tchu-kchao, zbierky z roku 1878. Z rovnakého prameňa pochádza aj opis labyrintu v románe "Čínske vraždy v bludisku". Narážka na oči mačky zo "Strašidelného kláštora" je prevzatá z anekdoty o slávnom básnikovi Ou-jang Siu (10071072), ktorý mal starý obraz mačky medzi pivóniami. Ou-jang Siu o tomto obraze vyhlásil, že musel byť namaľovaný napoludnie, pretože mačka má oči privreté a pivónia ma kvety povädnuté.
Vo van Gulikových detektívnych príbehoch prejavujú vzdelanci obdiv ku konfucianizmu a zosmiešňujú budhizmus. Úvahy o konfucianizme a taoizme, ktorými autor príbehy dokresľuje, vychádzajú z autentickej znalosti klasických čínskych textov. Okrem toho tieto príbehy oplývajú čínskymi reáliami. Van Gulik si nenechá ujsť žiadnu príležitosť, aby oboznámil čitateľa s čínskymi zvykmi a čínskym spôsobom života. Čitateľ je zábavnou formou oboznámený s najrozličnejšími detailmi čínskeho života a s čínskym myslením. Ak sa v texte vyskytnú anachronizmy, van Gulik na ne v doslovoch románov zvlášť upozorňuje.
Takmer všetky romány o sudcovi Tim van Gulik sám ilustroval, prípadne doplnil nákresmi.
Príbehy sudcu Ti.
V roku 1949 Robert van Gulik preložil do angličtiny čínsky detektívny román z 18. storočia "Slávne prípady sudcu Ti" a vydal ho v Tokiu. Hlavná postava tohto románu, sudca Ti, je založená na skutočnej historickej postavu sudcu a štátnika Ti Žen-ťie, ktorý žil v rokoch 630700 v období dynastie Tchang.
Vďaka prekladu tohto diela sa Robert van Gulik začal zaujímať o čínske detektívne romány a rozhodol sa, že skúsi jeden takýto príbeh napísať. Takto vznikol román "Čínske vraždy v bludisku" (ang. The Chinese Maze Murders), ktorý vyšiel v Japonsku v roku 1950 pod názvom "Meiro-no-satsujin". V románe sa okrem sudcu Tiho objavujú aj jeho verní pomocníci Ma Žung, Ťiao Taj a Tao Kan, ako aj sudcov dlhoročný spoločník seržant Chung. Van Gulik povzbudený veľkým čitateľským úspechom preložil román do čínštiny a kniha vyšla v Singapure v roku 1953. Kritiky boli dobré a van Gulik píše v priebehu nasledujúcich štyroch rokov ďalšie dva romány "Prípad čínskeho zvona" (ang. "The Chinese Bell Murders") a "Prípad čínskeho jazera" ("The Chinese Lake Murders"). Čoskoro nachádza vydavateľa anglických verzií románov, prvý vychádza v roku 1957. Všetky ďalšie romány, ktoré napísal vyšli najskôr v angličtine, vzápätí nasledoval čínsky a japonský preklad.
V doslove k románu "Prípad čínskeho zvona" van Gulik píše, že zámerom napísania prvého príbehu o sudcovi Ti, bolo ukázať moderným japonským a čínskym spisovateľom detektívok, koľko zdrojov poskytuje staroveká kriminálna literatúra.
Van Gulikove príbehy sudcu Ti nadväzujú na dlhoročnú tradíciu čínskej detektívky, pričom zámerne zachováva rad kľúčových prvokov tohto žánru. Napriek tomu sú van Gulikove romány lepšie prispôsobené západnému čitateľovi, pretože sa vyhýba niektorým prvokom nadprirodzena a náboženským tradíciám budhizmu a taoizmu, i keď tieto sú v románoch prítomné.
Na van Gulikove príbehy sudcu Ti nadviazali po jeho smrti francúzsky spisovateľ Frédéric Lenormand a čínsko-americký spisovateľ Ču Siao Ti. Z inšpirácie van Gulikovými detektívnymi románmi vychádza tiež Ingrid J. Parker vo svojich detektívnych príbehoch zo starého Japonska.
Bibliografia.
Sudca Ti.
Všetky romány o sudcovi Ti boli preložené do slovenčiny. V niektorých prípadoch je rozdiel v preklade názvu románu medzi jeho prvým a ďalším vydaním. V zozname je názov prvého vydania.
Vybrané odborné práce.
Van Gulik sa zaujímal aj o čínsku maľbu. Napríklad v knihe "The Gibbon in China" (1967), venuje zopár strán téme maľby gibonov v Číne a Japonsku. Analyzuje stvárnenie týchto ľudoopov v čínskej histórii a všíma si, ako realizmus malieb zhoršil populáciu gibonov takmer v celej Číne. Ako kritik umenie veľmi obdivoval stvárnenie ľudoopov renomovanými maliarmi, ako boli Ji Juan-ji a Muqi Fa-chang. V komentári k obrazu cisára Chuan De van Gulik hovorí, že obraz síce nie je ktovieakým umeleckým dielom, no je šikovne stvárnený. Domnieva sa, že cisár maľoval podľa živých predlôh, teda gibonov chovaných v palácových záhradách.