Victoria (železničná stanica)

Železničná stanica London Victoria je jeden z najdôležitejších železničných terminálov v centrálnom Londýne. Nachádza sa v mestskej štvrti Belgravia, v obvode City of Westminster. V jej susedstve sa nachádza aj najväčšia autobusová stanica v Londýne – Victoria Coach Station. Železničnú stanicu obsluhuje stanica londýnskeho metra – Victoria.
Opis stanice.
Z pohľadu prevádzky i historického vývoja, stanica Victoria prakticky funguje ako dve oddelené stanice:
Toto rozdelenie existuje najmä kvôli tomu, že usporiadanie koľají nedovoľuje veľké zmeny – v oblasti Battersea sa nachádza iba malé množstvo spojok a za stanicou sa nachádza iba jedna spojujúca koľaj. Keďže západná strana je rušnejšia ako východná, počas výluky na trati Brighton Main Line mnohé prímestské vlaky stoja práve na východnej strane. Platí to najmä o vlaku Gatwick Express, ktorý premáva výhradne po Brighton Main Line na letisko Londýn Gatwick. 
Victoria je taktiež londýnskou konečnou stanicou pre Venice Simplon Orient Express, ktorý vychádza od najdlhšieho nástupištia na stanici, od čísla 2. 
Dejiny.
Začiatky stanice siahajú až k Veľkej svetovej výstave v roku 1851, keď vznikla železničná trať West End of London and Crystal Palace Railway, ktorej úlohou bolo zabezpečovať dopravné spojenie s výstaviskom, potom ako bolo presťahované z Hyde Parku do Sydenhamu. Táto trať mala konečnú stanicu na južnom brehu rieky v Battersea. V roku 1858, vznikla spoločnosť Victoria Station and Pimlico Railway, ktorej úlohou bolo dostať vlaky na druhú stranu rieky. 
Spoločnosť vlastnili štyria prevádzkovatelia železničných tratí: Great Western (GWR); London &amp; North Western (LNWR); London, Brighton and South Coast (LBSCR); a London, Chatham and Dover Railway (LCDR). Nová trať ponad rieku bola dlhá 2 km.
Stanicu otvorili v roku 1860: prvú – západnú časť stanice so šiestimi nástupišťami a 10 koľajami a Hotelom Grosvernor okupovala spoločnosť premávajúca do Brightonu. Chathamská spoločnosť používala východnú časť stanice, ktorú otvorili 25. augusta 1862 a ktorá mala drevenú fasádu. Východná časť mala spolu deväť koľají, ktoré používali aj vlaky Great Western Railway, ktoré príchádzali zo Southallu cez Chelsea.
Na začiatku 20. storočia obidve stanice prestavali. Obe stanice získali decentnú fasádu, avšak stále neboli spojené do jedného komplexu. Brightonská strana dostala tehlovú fasádu a taktiež zrekonštruovali Hotel Grosvernor. Stavebné práce boli dokončené v roku 1906. Chathamskú stranu prestavali v edwardosvskom štýle s barokovými prvkami, pričom novú budovu otvorili v roku 1908. 
Stanice zjednotili v roku 1924, v dôsledku čoho boli prečíslované všetky nástupištia. Počas 20. a 30. rokov prebehla postupná elektrifikácia tratí, pod vedením Sira Herberta Walkera, riaditeľa Southern Railways. 
Ďalšie rozširovanie východnej časti stanice prebehlo v 60. rokoch. V 80. rokoch bol interiér stanice prestavaný – pribudli obchody a rozličné stravovacie zariadenia. V roku 1980 bolo taktiež otvorené spojenie s letiskom Londýn Gatwick. 
18. februára 1991 vybuchla v smetnom koši bomba, ktorá zabila Davida Cornera a zranila ďalších 38 ľudí. K útoku sa prihlásila Írska republikánska armáda. Írski nacionalisti uskutočnili prvý bombový útok na stanici už v roku 1884, keď nechali v staničnej šatni vybuchnúť domácky zostrojenú bombu.