Osvienčim

Osvienčim (mužský rod, poľ. "Oświęcim" [ ], [aušvic], róm. "Aušvica", "Osvěnčim") je poľské štyridsaťtisícové okresné mesto v Malopoľskom vojvodstve ležiace pri ústí rieky Soly do Visly. Prvé písomné zmienky pochádzajú z roku 1179. Mesto je dnes významnou turistickou destináciou, čo sa odráža na jeho priemysle, ktorý sa zameriava prevažne na poskytovanie ubytovacích a pohostinských kapacít. V meste sa nachádza železnica a v okolí niekoľko výrobných závodov, ktoré tu zostali ako smutný pozostatok po 2. svetovej vojne. 
Počet obyvateľov: 41 683 (2004).
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto pričlenené k Nemeckej ríši a bol tu vybudovaný najprv koncentračný tábor Auschwitz I v areáli bývalých kasární a neskôr na druhej strane mesta rozsiahly vyhladzovací tábor Auschwitz II – Birkenau (Brzezinka).
Geografia a doprava.
Osvienčim leží na križovatke medzi hlavnou cestou 44 a miestnymi cestami 933 a 948. Historická časť mesta sa nachádza východne od rieky Soly, s hlavným námestím v centre. Železničná stanica prechádza cez rieku v severozápadnej časti mesta, s hlavným múzeom nachádajúcim sa v západnej časti mesta. Štátne múzeum Auschwitz-Birkenau sa nachádza v dedine Brzezinka, západne od železničnej stanice.
Chemické závody sa nachádzajú vo východnej časti mesta.
Hlavná autobusová stanica leží vo východnej časti mesta a lokálne autobusové služby sú riadené PKS Osvienčim. Železničné služby PKP sú dostupné v Krakove, Katowiciach a v Czechoviciach-Dzedziciach, taktiež medzinárodne v Prahe a Viedni. Najbližšie letisko sa nachádza ďaleko, v Krakov Balice. Rozloha Osvienčimu (rok 2002) je , z toho 1% tvoria lesy.
Názov mesta.
Názov mesta je slovanského pôvodu, pravdepodobne je odvodený z mena majiteľa slovanského stredovekého sídla. Počas stáročí mal názov mesta veľa podôb v rôznych jazykoch (poľský, český, nemecký, latinský): Ospenchin (1217), Osvencin (1280), Hospencin (1283), Osswetem (1293), Uspencin (1297), Oswentim (1302), Wswencim (1304), Auswintzen (1312), Oświecim (1314), Oswencin (1327), Auswieczin (1372), Awswiczin (1372), Uswiczin (1400). V latinskom jazyku, Osvienčim mal podobu Ossviencimen, alebo Osviencimensis. Vzhľadom na to, že Osvienčim bolo významným mestom z dôb neskorého stredoveku, nemecky hovoriaci kupci ho nazývali Auswintz (14te storočie), v 15.storočí sa tento názov zmenil na Auschwitz. od roku 1772 – 1918, keď Osvienčim patril rakúskej provincii Halič, používali sa obidva názvy – nemecký aj poľský. Počas 2. svetovej vojny, keď bolo mesto pripojené k Tretej ríši, bol používaný názov Auschwitz, ktorý bol nahradený 27. januára 1945 názvom Osvienčim, keď bol Wehrmacht vyhnaný Červenou armádou.
História.
Prvá písomná zmienka o Osvienčime pochádza z roku 1179. Vtedy bol Osvienčim hradiskom. Názov hradiska a osady v starej poľštine znamenal "miesto patriace Osvienčimovi", čo je staroslovenské meno pravdepodobného zakladateľa. V dobe vzniku osady prebiehal v poľsku proces feudálneho rozdeľovania. Hlavné poľské knieža Kazimír II. Spravodlivý daroval Osvienčim a okolie svojmu bratrancovi a vazalovi Mieszkovi, kniežaťu opolskému. V roku 1272 opolské knieža Vladislav I. dal Osvienčimu mestské práva. Feudálne rozdrobenie Poľska sa rozširovalo, takže v roku 1290 došlo k rozpadu opolského kniežatstva a mesto Osvienčim sa stalo súčasťou Tešínskeho kniežatstva.
V roku 1315 došlo k ďalšiemu deleniu a vzniklo Osvienčimské kniežatstvo, v rámci ktorého Osvienčim bolo sídlom miestneho kniežacieho rodu, jednej z vetví Piastovcov. V roku 1327 sa knieža Ján I. stal vazalom českého kráľa Jána Luxemburského a Osvienčimské kniežatstvo územím Českého kráľovstva. v roku 1454 knieža Ján IV. zložil vazalskú prísahu poľskému kráľovi Kazimírovi IV. o 3 roky neskôr Ján predal kniežatstvo Poľskej korune. Až do roku 1564 malo Osvienčimské kniežatstvo v rámci Poľska autonómny status, potom ako sliezsky okres bolo súčasťou Malopoľského vojvodstva. Počas švédskej invázie (1655 – 1660) bolo mesto nájazdníkmi zničené. V roku 1772, počas prvého delenia Poľska, Osvienčim zabrala Habsburská monarchia.
Po 1. svetovej vojne sa Osvienčim stal opäť súčasťou obnoveného Poľska. v rokoch 1929 – 1931 bol Osvienčim okresným mestom. Po nemeckej invázii do Poľska v roku 1939 bolo mesto bezprostredne pripojené okupantami k Tretej ríši. V tom istom roku nemeckí nacisti vybudovali v Osvienčime neslávne známy koncentračný tábor (nem. Auschwitz) so satelitmi, v ktorom počas vojny zavraždili viac ako milión ľudí (hlavne Židov, ale taktiež Poliakov, Čechov, Rusov, Rómov a iných). Pri stavbe tábora Nemci násilne vysídlili okolité poľské obyvateľstvo v okruhu (taktiež z osvienčimskej štvrte Zasole, ktorá sa nachádzala za riekou Sola). Po porážke Nemecka (Osvienčim bol oslobodený sovietskymi vojakmi) sa tu obnovila poľská správa. Sovietsky zväz, ktorý z územia Poľska vytlačil Nemcov, dosadil k moci komunistov. Na území Poľska boli sovietskou políciou NKVD zriadené internačné tábory pre nemeckých zajatcov. Poľská komunistická tajná polícia na území tábora zriadila väznicu pre podozrivých zo spolupráce s nacistami a taktiež pre odporcov komunistického režimu. V roku 1946 boli všetky tábory vyľudnené a bývalý nemecký koncentračný tábor sa v roku 1947 stal múzeom.
Mesto Osvienčim bolo opäť v rokoch 1952 – 1975 okresným mestom. V súčasnosti tu žije okolo 40 000 obyvateľov.