Aero L-39 Albatros

Aero L-39 Albatros je prúdové podzvukové cvičné lietadlo vyvinuté v 60. rokoch v Česko-Slovensku.
Ide o prvý typ cvičného prúdového lietadla druhej generácie a jeden z prvých typov s dvojprúdovým motorom. L-39 sa stal jednotným cvičným lietadlom armád Varšavskej zmluvy (s výnimkou Poľska), v 70. a 80. rokoch bol v počte približne 2 800 kusov súčasťou leteckého parku letectiev troch desiatok štátov a zostáva najpoužívanejším prúdovým cvičným lietadlom na svete.
L-39 Albatros je všestranné lietadlo určené pre základný, pokročilý aj bojový letecký výcvik, vo verziách, ktoré umožňujú inštaláciu výzbroje. Môže byť použitý aj ako ľahké bojové lietadlo, obmedzene môže pôsobiť aj proti vzdušným cieľom. Vďaka skvelým letovým vlastnostiam a ľahkej ovládateľnosti je vhodný aj pre leteckú akrobaciu, ktorú s týmto typom predvádzala i slovenská akrobatická skupina Biele Albatrosy (1991 – 2004). Medzi ďalšie prednosti Albatrosu patrí jeho vysoká spoľahlivosť, jednoduchosť a nenáročnosť na obsluhu. Lietadlo je navrhnuté tak, aby mohlo pôsobiť bez problémov aj z nespevnených plôch (vstupy vzduchu vysoko nad zemou, kryté pred nečistotami krídlom, zakryté podvozkové šachty).
Lietadlo bolo navrhnuté ako súčasť komplexného výcvikového systému, kam patrí aj pilotný trenažér TL-39, trenažér katapultáže NKTL-39, pozemné kontrolné zariadenie KL-39 a cvičný terč KT-04.
Vznik a vývoj.
Vznikol prirodzeným pokračovaním vývoja typu Aero L-29 Delfín. Jeho vývoj prebiehal od roku 1964 v konštrukčnej dielni Ing. Jána Vlčka. Základnou pohonnou jednotkou L-39 sa stal dvojprúdový motor Al-25, ktorý bol pôvodne vyvíjaný motorárskym závodom Progress v Záporoží pre lietadlo Jak-40. Lietadlo L-39 Albatros prvýkrát vzlietlo 4. novembra 1968, pilotované skúšobným pilotom Ing. Rudolfom Duchoňom. Ďalšie letové skúšky, avšak už s novým motorom Al-25TL, s ťahom 16, 87 kN, prebiehali koncom roka 1971. Výroba sa začala v roku 1972 a 28. marca 1972 bolo vzdušnými silami Československej ľudovej armády prebrané prvé lietadlo L-39 Albatros. Typickými znakmi konštrukcie je dolnoplošná koncepcia a charakteristické mierne ubiehajúce krídla, so zužujúcim sa pôdorysom a charakteristickými 100 litrovými palivovými nádržami na ich koncoch. Na zadnej hrane krídel sa nachádza dvojica pristávacích klapiek ležiacich vnútri priečneho kormidla a klapky sú oddelené od priečneho kormidla malou krídlovou medzerou. Oproti L-29 má kabína značne zmodernizované prístrojové a navigačné vybavenie, účinnejšiu klimatizáciu, vystreľovaciu sedačku "VS-BR1" s možnosťou záchrany od nulovej výšky, pri rýchlosti aspoň 130 km/h. L-39 je charakteristický ľahkým vyberaním sa z vývrtky. Spoľahlivosť celého stroja je posilnená inštaláciou navigačného systému "RSBN" a "PRMG".
Základný cvičný model nie je vyzbrojený, má len 2 závesníky (2 x UB-16 alebo 2 x R3S, bomby 2 x 100 kg a cvičné zbrane). Ľahké útočné verzie majú 4 závesníky pre výzbroj rôzneho druhu. Verzia L-39ZA má tiež inštalovaný dvojhlavňový 23 mm kanón GŠ-23.
Postupné zdokonaľovanie základného L-39C viedlo k výrobe ďalších verzií: L-39V určeného na ťahanie cvičných terčov, cvičného ozbrojeného L-39ZO, L-39ZA určeného na útoky proti pozemným cieľom a prieskum. Existuje aj verzia L-139, vybavená západnou avionikou a pohonnou jednotkou, avšak tá si doteraz nenašla odberateľa. Zlepšovanie letových charakteristík videlo koncom 80. rokov 20. storočia k výrobe verzie L-39MS, známej aj ako L-59, ktorej prvým odberateľom sa stal v januári 1993 Egypt. Najväčším zahraničným odberateľom Albatrosu sa stal ZSSR, ktorý odobral 2 080 ks. 
Nástupcom stroja L-39 boli neskôr jeho zdokonalené verzie L-59 a jeho najnovší variant L-159 Alca.
Operačné nasadenie.
Albatros sa do konca 80. rokov stal jedným z najrozšírenejších cvičných prúdových lietadiel na svete. Používaný bol najmä v krajinách Varšavskej zmluvy, okrem Poľska, ktoré používalo vlastný typ PZL TS-11 Iskra. Do polovice 90. rokov bol spolu s L-29 hlavným cvičným lietadlom pre pokračovací letecký výcvik aj v ZSSR. 
Napriek tomu, že sú Albatrosy postupne nahrádzané modernejšími typmi, tisícky týchto strojov zostáva dodnes v aktívnej službe ako cvičné lietadlá. Rovnako veľa týchto lietadiel vlastnia súkromní vlastníci po celom svete. V Spojených štátoch, kde sa ich cena pohybuje v rozmedzí 200 000 až 300 000 USD, si Albatrosy obľúbili letci hľadajúci rýchle a agilné lietadlo. Ich popularita viedla k zaradeniu tohto lietadla do pretekov Reno Air Race v kategórii strojov s prúdovým motorom. V polovici marca 2006 bolo vo federálnom registri lietadiel USA zaregistrovaných 257 Albatrosov.
V súčasnosti využíva vynikajúce letové vlastnosti strojov L-39 niekoľko akrobatických skupín:
L-39 na Slovensku.
Pri delení majetku ČSFR v roku 1993 získala SR 8 ks L-39C (evidenčné čísla:"0101, 0102, 0111, 0112, 0442, 0443, 4355, 4357"), 9 ks L-39ZA (evidenčné čísla: "4701, 4703, 4705, 4707, 4711, 1701, 1725, 1730, 3905") a 2 ks L-39V (evidenčné čísla:"0730" a "0745"). Stroje L-39C boli od 1.januára 1993 zaradené k 1. letke 5. školského leteckého pluku na letisku v Košiciach, z ktorého bolo v roku 1995 sformované Výcvikové stredisko letectva.
Počas reorganizácie v roku 2001 bolo Výcvikové stredisko letectva v Košiciach zrušené a šesť strojov "L-39C" bolo preradených k "Vojenskej leteckej akadémii gen. M.R. Štefánika" v Košiciach a boli označované ako výcviková letka. Letisko Sliač a jeho 1. stíhací letecký pluk získal 1.januára 1993 päť strojov "L-39ZA" (evidenčné čísla: "4701, 4703, 4705, 4707, 4711"), jeden stroj "L-39ZA"("1701") získal 2. zmiešaný letecký pluk na letisku Trenčín. Zostávajúce tri stroje (evidenčné čísla:"1725, 1730, 3905") boli zaradené k 3. stíhaciemu bombardovaciemu leteckému pluku na letisku Kuchyňa. V marci 1993 boli odsunuté do Trenčína, odkiaľ požičali jeden "L-39ZA" (ev.č. "3905") na základňu Sliač. Trojica strojov "L-39ZA" bola v druhej polovici roka 1994 presunutá k 33. stíhaciemu bombardovaciemu krídlu na letisku Kuchyňa. Rok 1995 znamenal pre všetky "L-39ZA" zaradenie k 31. stíhaciemu krídlu z letiska Sliač. Koncom roka 2001 boli zaradené k Výcvikovej letke. Stroje "L-39V" boli 1. januára 1993 priradené k 5.leteckému školskému pluku v Košiciach a v roku 1995 k Výcvikovému stredisku letectva. Počas reorganizácie boli v roku 2001 presunuté na leteckú základňu Sliač, kde v roku 2006 boli vyradené z dôvodu ukončenia technického života. Výcviková letka má súčasnosti k dispozícii 9 lietadiel L-39 Albatros. Na základe vyhlásenia vtedajšieho ministra obrany Ľubomíra Galka sa šesť strojov podrobí generálnym opravám, čím bude zabezpečená ich ďalšia letová činnosť.
Modernizácie.
V rokoch 1996 a 1997 sa šestica strojov "L-39C" podrobilo generálnym opravám, počas ktorých im vymenili predné časti trupu a ich životnosť bola predĺžená o 5 rokov. Rozhodnutie o modernizácii lietadiel inštalovaním nových krídel a zadnej časti trupu s chvostovými plochami bolo prijaté v rokoch 2000 až 2001. Tým ich životnosť bola predĺžená o 15 rokov, s opravami naplánovanými na každých 5 rokov. Modernizovaná bola taktiež ich avionika. Projekt modernizácie bol vyhotovený leteckou akadémiou. Prvým strojom ktorý sa jej podrobil bol "L-39C" s ev. č. "0111". V septembri roku 2003 bol prevzatý Výcvikovou letkou. Jeho prelet na leteckú základňu Sliač sa uskutočnil 15. apríla 2004. V rokoch 2002 až 2005 sa tri stroje "L-39ZA" modernizáciou avioniky. Prvý modernizovaný stroj s ev. č. 1725 bol osadený prístrojmi v metrických mierach, avšak v roku 2006 bolo uložené z dôvodu nekompatibility. Zvyšná dvojica strojov "L-39ZAM" s ev. č. "1701" a "1730" boli doplnené ďalšou dvojicou "L-39ZAM" s ev. č. "4703" a "4707". Letecký park Výcvikovej letky v súčasnosti pozostáva z 5 ks modernizovaného modelu "L-39CM" (evidenčné čísla:"5252, 5253, 5254, 5301 a 5302"). Všetky sa museli v roku 2011 podrobiť generálnym opravám. Na stroji s ev. č. 5301 už oprava prebieha v leteckých opravovniach Trenčín. Stroj L-39CM ("5252") bol v oprave od apríla 2011, L-39CM (5253) od mája 2011, a L-39CM (5254) od júna 2011. Vo výzbroji letka má aj 4 ks L-39ZAM (evidenčné čísla:"1701, 1730, 4703, 4707"). Strojom s ev. č. "1701" a "1730" vyprší v roku 2012 technická životnosť a budú nahradené 2 ks uložených L-39ZA, ktoré prejdú generálnou opravou. V decembri 2011 podpísalo ministerstvo obrany kontrakt s českou firmou "Aero Trade", ktorá predĺži životnosť drakov všetkých slovenských "L-39ZAM".
Nehody v slovenskom letectve.
Počas nácviku skupinovej zlietanosti akrobatickej skupiny Biele Albatrosy, dňa 17. júla 1996, po zrážke v turbulencii havaroval L-39C s ev. č. "4357". Jeho piloti - pplk. Marián Sakáč a kpt. Róbert Rozenberg sa katapultovali. Skupina Biele Albatrosy prišla o ďalší L-39C s ev. č. "4355" na letisku Sliač dňa 3. júna 2000, počas ich vystúpenia. Pri tejto nehode zahynul pilot mjr. Ľuboš Novák. Dňa 14. septembra 2000 sa zrútil L-39ZA s ev. č. "3905" pri obci Ožďany, pričom jeho pilot kpt. Pavol Serbín sa katapultoval. Dňa 29. októbra 2002 počas výcviku pilotov maďarskej národnosti zrútilo lietadlo L-39ZA s ev. č. "4705". Nehoda sa odohrala pri obci Kalša a jeho piloti - inštruktor Jenő Vadas a žiak Gyula Molnár sa katapultovali. V oblasti medzi mestom Sliač a obcou Kováčová sa 10. októbra 2018 o 14:07 hod. zrútil kvôli zlyhaniu motora L-39ZAM Albatros (reg. č. 4711), pričom sa piloti úspešne katapultovali a z incidentu vyviazli bez zranení. K udalosti došlo pri plnení cvičných úloh – vzdušných bojov a pri príprave na pristátie na sliačskom letisku. "„Lietadlo už bolo v pristávacej konfigurácii, malo už vysunutý podvozok a klapky,“" priblížil veliteľ Vzdušných síl OS SR generálmajor Ing. Ľubomír Svoboda.
Občianska vojna v Sýrii.
V roku 2012 použila sýrska vláda lietadlá L-39ZA proti bojovníkom Sýrskej oslobodeneckej armády v regiónoch Alepo a Rastane. L-39ZA útočili na pozemné ciele bombami a neriadenými raketami S-5, čím kryli postup vládnych pozemných jednotiek. 
Prvé straty zaznamenali sýrske vzdušné sily 13. októbra 2012, keď bol zostrelený sýrsky Albatros nad dedinou Khan al-Asal. Piloti Chaysam Ismail Juneida a Mohammed Salman Mohammed sa síce stihli katapultovať, bolo to však príliš nízko na to, aby si zachránili život. O dva dni na to bolo zostrelené ďalšie lietadlo L-39ZA sýrskych vzdušných síl. Obaja piloti sa stihli katapultovať, avšak padli do zajatia. Jeden z pilotov, Moti Šaban Abbas, neskôr v zajatí zomrel. Dňa 14. novembra bolo zasiahnuté v poradí už tretie lietadlo L-39ZA, ktoré sa následne počas pristávania zrútilo a začalo horieť. Pilot haváriu prežil, neskôr však zomrel na popáleniny. K strate ďalšej L-39ZA došlo 27. novembra 2012, pričom piloti sa stihli katapultovať. Bolo to však príliš nízko, čo spôsobilo, že jeden z pilotov to neprežil a druhý vyviazol so zlomenou nohou. 
V roku 2014 obsadili bojovníci Islamského štátu letecké základne Tabqa a Kshesh, na ktorých bolo dislokovaných niekoľko strojov L-39. Na internete sa objavilo niekoľko fotografií militantov, pózujúcich s Albatrosmi a deklarujúcich vznik vzdušných síl ISIS. S odstupom času sa však ukázalo, že išlo len o propagandu, keďže sa žiadne z ukoristených lietadiel nepodarilo nasadiť do bojov proti vládnym silám.