Dagmar Bruckmayerová

Dagmar Bruckmayerová (rod. Bajnoková; * 20. máj 1969, Bratislava) je slovenská herečka a dabérka. 
Životopis.
Mladosť.
Narodila sa v Bratislave, jej otec pochádza z maďarskej rodiny.
Po dokončení základnej školy sa v roku 1983 prihlásila na gymnázium v Krasňanoch (časť Bratislava - Rača). Súčasne začala navštevovať, vtedy ešte amatérske divadlo Ludus, ktoré bolo svojím repertoárom a interpretáciou svetových i domácich klasikov zamerané na deti a mládež. Prvú výraznejšiu úlohu dostala v roku 1985 v básnickej hre Jána Buzássyho "Rozprávka". V súbore mala kolegov, z ktorých neskôr vyrástli známi herci ako Vladimír Hajdu, Roman Luknár, Andrej Kraus, Michal Gučík, Peter Sklár, Zuzana Vačková, Elena Podzámska, Oľga Belešová a ďalší.
Štúdium.
V roku 1987 bola na prvý pokus prijatá na Vysokú školu múzických umení (VŠMU) v Bratislave na odbor herectvo. Divadelnú fakultu absolvovala v roku 1991 spolu s ďalšími spolužiakmi ako napr. Roman Pomajbo, Peter Mankovecký, Roman Matisko, Zuzana Mauréry, Silvia Vargová (Szilvia Varga), Henrieta Mičkovicová.
Počas štúdia účinkovala v rôznych inscenáciách na javisku Slovenského národného divadla (SND), v činohre Pavla Országha Hviezdoslava (DPOH) i na Malej scéne, neskôr aj v Divadle Korzo`90 (pozri tabuľky pod textom). V roku 1988 hrala menšiu úlohu Xénie, dcéry Godunova, v hre slovenského klasika Jána Palárika "Samozvanec," inšpirovanej ruskými dejinami. Už väčšiu úlohu dostala v historickej dráme P. O. Hviezdoslava "Herodes a Herodias" v réžii Miloša Pietora, postavu Salome, v alternácii so Silviou Petőovou. Najvýraznejšími kreáciami počas jej študentského obdobia boli postavy v dvoch divadelných predstaveniach: "Mein Kampf" a absurdná dráma "Plešatá speváčka." V prvej hre, režírovanej Romanom Polákom, účinkovala niekoľko minút úplne nahá. 
Práca.
Po ukončení Divadelnej fakulty na VŠMU bola Bruckmayerová členkou Divadla Korzo`90 (teraz Divadlo Astorka Korzo´90), ale keď režiséra Juraja Vaculíka odvolali z postu umeleckého šéfa, s kolegom Rasťom Rogelom odišla z divadla, aby mohli všetci traja robiť spolu „svoje“ divadlo. Pri krátkej zastávke na jednu hru v divadle Štúdio S (teraz Štúdio L+S) spoluúčinkovala s Julom Satinským a Milanom Lasicom v komédii "Jakub a jeho pán."
Svoj talent aj pred televíznymi kamerami ukázala v rôznych rozprávkach pre najmenšie deti, kde hrala záporné postavy, až kým nedostala ponuku od režiséra Ivana Petrovického hrať krásnu princeznú v bájke "Princezná v ježovej koži" (1994). Jej partnerom bol Ján Kroner v role čeľadníka Jána. Zaujímavosťou snímky je aj to, že mladú princeznú hrala Dagmar krátko po pôrode dcérky Terezy. Kvôli rodinným povinnostiam sa na istý čas stiahla do úzadia. Pracuje aj na úpravách dialógov pre dabingové štúdiá i divadlá.
Po manželskej kríze a následnom rozvode na niekoľko rokov doplnila umelecký súbor Divadla Jána Palárika v Trnave a hrala v rôznych televíznych seriáloch. Jej najvýraznejšou postavou z tohto obdobia je Nina Hodáková, podnikateľka bez morálnych zábran, v "Klane".
V inscenáciách na trnavskom javisku sa objavila v rôznych žánrových dielach ako "Básnik a žena, Rodinné šťastie, Manželské hry, Ružičky zo srdca, Remeselníci." Na doskách Divadla West stvárnila zaujímavé postavy v komédiách "Klamárka Ketty" (po obnovenej premiére v divadle Teatro Wüstenrot pod názvom "Podfuk, s" Marekom Majeským, Andreou Kvašňovskou, Mariánom Labudom ml. a Dorotou Letenajovou, v réžii Nikitu Slováka, ktorý je zároveň aj autorom textov piesní) a "No, nie je to jednoduché," v réžii herca Ľubomíra Romana, ktorý stvárnil aj jednu z hlavných postáv.
V hraných filmoch "Tango s komármi" (2009) a "Viditeľný svet" (2011) dostala herečka takmer rovnaké úlohy osamelých žien. V prvom filme sa Tereza pokúša získať srdce Ukrajinca Bohdana (Eugen Libezňuk) u nej doma rôznymi narážkami počas inštalačných prác, v druhom chce Veronika svojho vyhliadnutého chlapa dostať za každú cenu a neodrádza ju ani dotieravé sledovanie hlavného hrdinu Olivera (Ivan Trojan). Samozrejme, ani jedna eventualita jej nevyjde a v druhej sa aj prizná: "„Mám prácu, ktorá ma baví a na ostatné akosi neostal čas... Niekedy si myslím, že šťastie už ani neexistuje.“" (citát z filmu: "Viditeľný svet")
Sú jej bližšie komediálne úlohy, ale dokáže zahrať aj dramatické scény a nebojí sa ani spevu.
Žije v rodinnom dome neďaleko Bratislavy vo Veľkom Grobe. Jej vydatá dcéra žije v Spojených štátoch amerických, kde už má dve vnúčatá, Keifer a Rosie.