burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Babinec

Babinec ("Babaluska", "Babarét") je obec na Slovensku v Banskobystrickom kraji, nachádzajúca sa v okrese Rimavská Sobota.
Polohopis.
Obec sa nachádza v severovýchode Slovenského rudohoria na plošine medzi Rimavskou kotlinou a potokom Pápča, v nadmorskej výške 419 metrov a má rozlohu 491 hektárov. K častiam obce patrí aj Babinský mlyn a osada Klinovo. Krajina okolo Babinca nie je silne zalesnená, hlavne v severnej časti je oblasť s prevládajúcim zmiešaným dubovo-bukovým lesom.
Dejiny.
Prvé osídlenie oblasti okolia obce Babinec pochádza z neskorej doby bronzovej. Náleziská z jednej z kultúr tohoto obdobia sa nachádzajú pri susednej obci Kyjatice. Súčasné osídlenie obce Babinec vznikalo v priebehu 13. storočia. Prvá historická zmienka o súčasnej obci pochádza z roku 1407 (1407 "Babalawka", 1413 "Babaluchka", 1427 "Babafalva"). Obec v 17. storočí patrila do vlastníctva šľachtických rodov Derenčéniovcov a Séčiovcov, od 17. storočia k muránskemu panstvu. V roku 1427 bolo v obci 13 osídlencov, z ktorých po tureckom pustošení v roku 1598 zostalo iba päť domov. V roku 1828 mala obec Babinec 270 obyvateľov v 35 domoch.
Obyvatelia obce sa zaoberali poľnohospodárstvom, neskôr pestovaním ovocia (hlavne jablká, slivky a hrušky). V zimnom období sa obyvatelia obce zaoberali košíkarstvom, vyrábali drevené náradie pre poľnohospodárstvo a domácnosť, jednoduché tkáčske náradie, drevené (dubových) vyrezávané skrine, súseky (bedne na uskladňovanie obilia), tkali látky a vyrábali koberce z trhaných textílií. V súčasnosti v obci dominuje poľnohospodárstvo a ovocinárstvo.
Parakargo

Parakargo je zhadzovanie tovaru (alebo aj vozidiel) z lietadla v kontajneroch s padákom.
Používa sa tam, kde nie je letisko a treba tam niečo doručiť, napr.
Vangelis

Vangelis, vlastným menom "Evangelos Odysseas Papathanasiou (grécky: "Ευάγγελος Οδυσσέας Παπαθανασίου [evˈaɲɟelos oðiˈseas papaθanaˈsiu]; * 29. marec 1943, Volos, Grécko – † 17. máj 2022, Francúzsko) bol grécky inštrumentalista a hudobný skladateľ. Patril k priekopníkom elektronickej hudby, jeho tvorba ale zasahovala do viacerých hudobných štýlov.
Začiatkom 60. rokov bol členom gréckej hudobnej skupiny "Formynx". Roku 1968 odišiel z Grécka a v Paríži založil spolu so svojimi krajanmi Demisom Roussosom a Loukasom Siderasom skupinu "Aphrodite's Child", ktorej tvorba sa niesla v znamení progresívneho rocku. Roku 1972 sa skupina rozpadla, Vangelis však s Roussosom aj neskôr spolupracoval.
Svoju sólovú kariéru začal skladaním hudby k filmom, ktoré režíroval Frederic Rossif. Nadviazal tiež úzke kontakty so spevákom Jonom Andersonom.
Po čase odišiel do Londýna, kde založil vlastné nahrávacie štúdio nazvané "Nemo". Roku 1975 tu nahral svoj prvý známy album "Heaven and Hell". Roku 1982 získal Oscara za hudbu k filmu "Chariots of Fire".
V spolupráci s režisérom Ridley Scottom zložil v tom istom roku hudbu k slávnemu sci-fi filmu "Blade Runner". Úspešnú spoluprácu potom zopakoval roku 1992, kedy vytvoril hudbu k filmu "1492: Conquest of Paradise" ().
Roku 1995 vydal album, ktorým si uctil pamiatku maliara gréckeho pôvodu El Grecoa, v roku 2001 vyšla jeho sprievodná hudba k vesmírnym misiám americkej NASA.
Kostolecká tiesňava

Kostolecká tiesňava je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Kostolec a Záskalie v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Za prírodnú rezerváciu ju vyhlásili v roku 1970 na ploche , s ochranným pásmom . Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Na území rezervácie platí 4. a 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Tiesňava, ktorá sa geomorfologicky výrazne odlišuje od ostatných častí pohoria. Svojou atraktívnosťou umocňuje estetické a prírodné hodnoty oblasti Manínov. Má tiež význam pre vedecký výskum osobitnou formou zvetrávania skalných stien a formovania bralného reliéfu."
Tiesňava leží v pohorí Súľovské vrchy nad severným okrajom Strážovských vrchov. Je výborným učebnicovým príkladom vodnej erózie a geomorfológie vôbec. Epigenetickým zarezávaním sa Manínskeho potoka do vápencového bradla vznikla prelomová úžina lemovaná skalnými stenami. Pod nimi sa vytvorila veľká plocha trojuholníkového tvaru vyplnená suťovými kužeľmi na vrchole s veľkým skalným previsom, ktorého steny sú tvorené prevrásnenými vápencami. Tiesňava sa prerezáva naprieč antiklinálou, jej najvyšší bod je zhruba nad stredom tiesňavy, jej svahy tvoria obe ústia tiesňavy – horné aj dolné. Bralo tvoriace ľavú stranu tiesňavy sa nazýva Kavčia skala, podľa výskytu kavky tmavej (Corvus monedula). Vrchol pravého svahu tiesňavy má názov Drieňovka, dutina zvetraného jadra antiklinály je nazývaná aj Strecha Slovenska. Nadol po toku Manínskeho potoka sa o niečo ďalej nachádza Manínska tiesňava. Za tiesňavou sa na svahu nad obcou Kostolec nachádza výrazný geomorfologický útvar – vápencové bralo Bosmany.
Epigenéza (geológia)

Epigenéza (z gréčtiny) je v geomorfológii a geológii proces, pri ktorom sa rieka po prerezaní menej odolných hornín v pôvodnom smere toku zarezáva i do odolnejších hornín a vytvára prielomový úsek doliny. Extrémnym príkladom je údolie rieky Brahmaputra v Indii, tečúcej z Tibetskej planiny do Indického oceánu už pred vznikom Himalájí (asi 60 miliónov rokov). Keďže horstvo sa dvíhalo pomaly, rieka si postupným zarezávaním zachovala pôvodný smer. Tomuto druhu epigenézy sa hovorí antecedencia. Na Slovensku máme príklady prielomu Váhu pri Strečne (Domašínsky meander), alebo prielom Dunaja v Devínskej bráne.
Manínska tiesňava

Manínska tiesňava je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.
Nachádza sa neďaleko Považskej Teplej, ktorá je dnes súčasťou mesta Považská Bystrica. Bola vyhlásená v roku 1967 s rozlohou a ochranným pásmom v geomorfologickej jednotke Súľovské vrchy. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Na území rezervácie platí 4. a 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: "Úzky vápencový epigenetický kaňon medzi Veľkým a Malým Manínom s množstvom morfologických foriem a vzácnou vápnomilnou flórou i bohatou faunou. Rezervácia je využitá ako vedecko-výskumný a turisticko-rekreačný objekt."
Epigenetický prielom bol vytvorený zarezaním sa Manínskeho potoka a rozdelil Manínske bradlo na dve časti - Veľký a Malý Manín. 
Vlhká mikroklíma vysokých skalných stien a bralných útvarov umožňuje výskyt horských druhov a rastlín a živočíchov v malej nadmorskej výške. Na výslnných polohách skalných stien sa nachádzajú teplomilné vápnomilné druhy. V mieste sú horolezecké cvičné terény. Smerom nahor proti prúdu Manínskeho potoka sa o niečo ďalej nachádza Kostolecká tiesňava.
Turizmus.
Náučný chodník Manínska tiesňava.
V roku 1988 bol na priblíženie prírodných krás a zaujímavostí Národnej prírodnej rezervácie Manínska tiesňava s okolím vybudovaný náučný chodník. Jeho trasa vychádza z Považskej Teplej (miestna časť Považskej Bystrice), prechádza obcou Záskalie, PR Kostolecká tiesňava k PR Bosmany, prekračuje hrebeň Veľkého Manína (891 m.n.m.) a zostupuje serpentínami po jeho svahu okolo minerálnych železitých prameňov k východnému bodu. Dvanásť zastávok s informačnými tabuľami podáva geologickú, floristickú a zoologickú charakteristiku tejto vysoko atraktívnej oblasti. Prechod celého okruhu trvá cca 3-4 hodiny.
Jilemnického jarná 25-ka.
V bývalej škole, v údolí pod obcou Kostolec, učil v rokoch 1932 – 1936 spisovateľ Peter Jilemnický. Na pamiatku pobytu P. Jilemnického v Kostolci poriadajú turisti z Považskej Teplej každoročne v apríli turistický pochod „Jilemnického jarná 25-ka“. Tento pochod je zapísaný aj v medzinárodnom turistickom kalendári IVV.  Jilemnického jarná 25-ka patrí medzi najobľúbenejšie a najväčšie turistické podujatia na Slovensku. Už tradične ponúka tri pešie trasy (dĺžky cca 10, 15 a 25 km) a cyklo trasu (cca 60 km). V roku 2018 sa konal jej 42. ročník, vtedy padol účastnícky rekord – 4 537 registrovaných účastníkov.
Kostol a kláštor svätej Kataríny Alexandrijskej (Dechtice)

Kostol a kláštor svätej Kataríny (hovorovo tiež Katarínka) je súbor zaniknutých budov františkánskeho kláštora, pomerne zachovaných kostolných múrov a kostolnej veže zo 17. storočia, nachádzajúcich sa v pohorí Malé Karpaty pri obciach Naháč a Dechtice v Trnavskom kraji.
Poloha.
Zrúcaniny sa nachádzajú v strednej časti Malých Karpát v prírodnej rezervácii Katarína asi západne od obce Dechtice. Prístup k ním je možný značkovaným modrým chodníkom z obce Naháč asi severne. Chodník pokračuje k zrúcaninám hradu Dobrá Voda. 
Nadmorská výška kostola: 
Prístup.
Od hranice CHKO Malé Karpaty je prístup možný iba peši.
História.
Kláštor františkánskeho rádu bol založený v roku 1618 na mieste, kde sa podľa legendy zjavovala svätá Katarína Alexandrijská mladému grófovi a pustovníkovi Jánovi Apponyimu. Kláštorný komplex je postavený v ranobarokovom štýle s neskorogotickými prvkami. Jeho staviteľom bol Talian Pietro Spazzo. V 17. storočí kláštor niekoľkokrát poškodili turecké vpády či cisárske vojská, no vždy bol opätovne zrekonštruovaný. V dôsledku jozefínskych reforiem bol v júli 1786 kláštor zrušený. Mnísi museli toto miesto opustiť, inventár prevzali okolité kláštory a obce a stavba začala chátrať.
Lesná železnica Katarínka.
V tesnom susedstve kláštora, pri horárni, je vybudovaná expozícia, venovaná malokarpatskej priemyselnej a lesnej úzkorozchodnej železnici, ktorej vetva Smolenice – Dobrá Voda v rokoch 19011960 viedla neďaleko kláštora. Súčasťou expozície je aj krátke koľajisko s dobovými vozidlami a bohaté informačné panely. Koľajisko sa bude postupne rozširovať s výhľadom na napojenie na trasu pôvodnej dráhy.
Záchrana Katarínky.
S cieľom zabrániť ďalšiemu pustnutiu a rúcaniu Katarínky vznikol "projekt Katarínka", ktorý formou letných mládežníckych táborov v stredovekom duchu pracuje na zakonzervovaní a rekonštrukcii pozostatkov niekdajšieho kostola a kláštora. Prebieha komplexný archeologický, historický, pamiatkový aj geofyzikálny výskum.
Beckovské hradné bralo

Beckovské hradné bralo je bralo, ktoré je od roku 1963 vyhlásené za prírodnú pamiatku Slovenska. Vzniklo z pôvodnej druhohornej vápencovej kryhy, ktorá je troskou Chočského príkrovu, za pôsobenia erozívnej sily rieky Váh. 50 metrov vysoké bralo slúži na cvičné lezenie. Na vrchole sa nachádzajú pozostatky stredovekého hradu Beckov.
Poloha.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Výmera ochranného pásma so 4. stupňom ochrany je a má chránené územie 3. stupňa ochrany.
Geológia.
Beckovské hradné bralo je troskou hronika (chočského príkrovu). V jej podloží sa však nachádzajú horniny fatrika (krížňanský príkrov), presnejšie jeho beckovskej jednotky (ekvivalent vysockej jednotky). Oblasť hronika beckovského hradného brala tvorila prechodný celok medzi panvou Dobrej Vody a mojtínsko-harmaneckou karbonátovou plošinou. Podľa súčasných predstáv je tento sled ekvivalentný veterlínskej jednotke.
Vrstevný sled hronika na mieste hradnej skaly tvoria od spodu steinalmské vápence a nad nimi zámostské súvrstvie, reiflingské vápence a partnachské vrstvy. Nad nimi sa nachádzajú ramingské vápence bebravskej jednotky.
Brezy v Mlynskej doline

Brezy v Mlynskej doline sú dve brezy previsnuté, ktoré sa nachádzajú v Mlynskej doline v Bratislave. Sú chránené podľa "Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Bratislave, 1/1996" pre vysokú biologickú a estetickú hodnotu a ich zriedkavý výskyt.
Barca

Barca môže byť:
Andovce

Andovce (v minulosti "Andód", "Ondod", ) sú obec na Slovensku v Nitrianskom kraji, ktorá sa nachádza približne 2 km západne od mesta Nové Zámky. V roku 2008 tu žilo 1 335 obyvateľov, väčšina maďarskej národnosti.
Polohopis.
Obec sa nachádza na Podunajskej nížine, v juhozápadnej časti okresu Nové Zámky. Medzi najbližšie sídla patria Nové Zámky ležiace 2 kilometre na východ a Palárikovo, ktoré leží 5 kilometrov severozápadne.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Andovciach pochádza z roku 1424. V nasledujúcich dokumentoch sa uvádza, že Andovce patrili do správy panstva Beckovského hradu. V tureckých súpisoch (defteroch) z roku 1570 sa uvádza, že v obci v tom čase bolo predmetom zdaňovania 7 domov, v ktorých žilo 20 občanov.
V roku 1773 sa obec spomína pod názvom "Andod", od roku 1786 ako "Andód" a prechode v rokoch 1877 až 1882 opätovne bez dĺžňa v podobe "Andod". V štatistike z roku 1808 sa uvádzajú dokonca dva názvy "Andód" i "Ondod". Počnúc súpisom z roku 1888 sa Andovce uvádzajú už len s dĺžňom, teda rovnako, ako v roku 1786. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Andovciach 1 012 obyvateľov prevažne maďarskej národnosti.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal dovtedajší názov "Andód". V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no po druhej svetovej vojne bola opätovne pričlenená k ČSR. V roku 1948 došlo k poslovenčeniu pôvodného názvu obce na "Andovce". 
Obyvateľstvo.
Národnostné zloženie.
Podľa sčítania v roku 2021 bola národnosť:
slovenská 50,7%
maďarská 42,8%
česká 0,3%
nezistená 6,1%
Okres Znojmo

Okres Znojmo je okres v Juhomoravskom kraji v Česku. Jeho sídlom je mesto Znojmo. Rozloha okresu je , k 31. decembru 2010 mal 113 720 obyvateľov a hustotu zaľudnenia 71,24 ob./km². V okrese Znojmo sa nachádza 144 obcí, z toho 5 miest.
Vírus tabakovej mozaiky

Vírus tabakovej mozaiky (angl. "Tobacco Mosaic Virus" – TMV) patrí medzi RNA vírusy. Bol prvým objaveným vírusom.
Napáda rastliny, najmä tabak, a spôsobuje charakteristické odfarbené škvrny na listoch, z čoho pochádza aj jeho názov. Spôsobuje závažné škody na pestovaných kultúrach. Infikuje minimálne 125 druhov rastlín, vrátane tabaku, paradajky, papriky, uhorky a rôzne okrasné kvety.
Korintská vojna

Korintská vojna bola vojna v rokoch 395 pred Kr. až 371 pred Kr., v ktorej bojovali Argos, Atény, Téby a Korint proti Sparte.
Dôvodom bolo sklamanie Téb a Korintu, členov spartského spolku, z toho, že po skončení peloponézskej vojny neboli zohľadnené ich záujmy. K nim sa pridali Atény a Argos. Sparta bojovala aj s Perzskou ríšou o maloázijské grécke mestá, pretože Sparta neplnila zmluvu z roku 412/411 pred Kr, podľa ktorej ich mala postúpiť Perzii.
Vojna skončila námornou blokádou Atén zo strany Peržanov, ktorí sa vtedy už pridali na stranu Sparty.
Podľa „kráľovského mieru“ z roku 387 pred Kr. sa v samotnom Grécku nič nezmenilo, ale Peržania získali nadvládu nad maloázijskými gréckymi mestami.
Toto oslabenie Grécka pomohlo Macedónii ľahšie sa dostať k moci.
Robert Peary

Robert Peary (* 6. máj, 1856, Cresson, Pensylvánia – † 20. február, 1920, Washington) bol americký výskumník, pravdepodobne prvý človek, ktorý 6. apríla 1909 dosiahol geografický Severný pól. Jeho prvenstvo spochybňoval americký polárnik Frederick Albert Cook (1865-1940), ktorý vraj severný pól dosiahol už 21. apríla 1908.
Iné projekty.
Loďou Roosevelt sa členovia expedície dostali k štartovaciemu bodu, ktorým bol Ellesmerov ostrov . Základňu, z ktorej plánovali vyraziť k pólu , si zriadili na Myse Columbia, najsevernejšom cípe ostrova.
Vlky

Vlky (, ) sú obec na Slovensku v Bratislavskom kraji v okrese Senec.
Obec Vlky sa nachádza na pravom brehu Malého Dunaja a prvá písomná zmienka je už z roku 1277. Od svojho vzniku boli majetkom bratislavského prepošstva, ktorému ich daroval kráľ Belo IV. (Vojtech IV.). V písomnostiach zo stredoveku sú uvádzané pod názvom "Vek" a "Velk" a od roku 1553, keď mala obec 178 obyvateľov ako "Weők".
O niečo neskôr sa stala obec majetkom rodu Pálfiovcov. V 16. storočí sa v oblasti Vlkov rozšíril vplyv reformácie, no neskôr sa obyvateľstvo vrátilo naspäť k rímskokatolíckemu vierovyznaniu.
Povodeň v roku 1845 zničila mnohé domy v obci, ktorú neskôr postavili už na inom mieste vo väčšej vzdialenosti od Malého Dunaja.
Obyvateľstvo sa pôvodne venovalo mlynárstvu (v obci boli dva vodné mlyny), rybolovu a chovu hovädzieho dobytka.
Z dobročinnej zbierky bola v roku 1936 v obci založená ľudová škola, ktorú v roku 1979 zatvorili. V jej budove sa dnes nachádza materská škola. Známou budovou v obci je Hideghétyovská kúria postavená v eklektickom štýle.
V obci je zrekonštruované námestie a súsošie ukrižovaného Krista - pamätník obetiam prvej svetovej vojny. Neďaleko miestneho futbalového ihriska sa nachádzajú potraviny a hostinec. Na lúke pri Malom Dunaji a chátrajúcom železnom moste je obľúbené bivakovacie miesto pre vodákov.
Národnostné zloženie.
V roku 2011 mala obec 426 obyvateľov, z čoho bolo 69,2 % maďarskej a 29,3 % slovenskej národnosti.
Balog nad Ipľom

Balog nad Ipľom je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Dejiny.
Balog nad Ipľom (Bolug 1232) leží v Ipeľskej kotline na pravom brehu rieky Ipeľ. Našlo sa tu osídlenie v neolite, sídlisko s kanelovanou keramikou, sídlisko z doby rímskej, sídlisko starých Slovákov z doby veľkomoravskej a aj stopy z doby poveľkomoravskej. Uhorský kráľ Ondrej pričlenil obec k panstvu Zvolen (1232). Potom patrila šľachtickej rodine Balogovcov (15. – 19. storočie), potom rodina Husárovcov (210. stor.). V obci je románsky kostol svätého Mikuláša (1110) a potom z 13. storočia, ktorý barokovo prestavali (18. stor.) a baroková kaplnka (18. stor.). Na cintoríne sú zaujímavé kalvínske náhrobníky s barokizujúcimi hlavicami. Násilne ju pripojili k Maďarsku (1938 – 1945).
Brusník (okres Veľký Krtíš)

Brusník je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Bátorová

Bátorová je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Dolinka (okres Veľký Krtíš)

Dolinka () je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Dolná Strehová

Dolná Strehová je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Horná Strehová

Horná Strehová je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Ipeľské Predmostie

Ipeľské Predmostie je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Dejiny.
Ipeľské Predmostie (Hydweg 1252) leží v Ipeľskej kotline na pravom brehu rieky Ipeľ. Je tu doložené osídlenie z neolitu, sídlisko s kanelovanou keramikou, sídlisko maďarovskej kultúry zo staršej doby bronzovej, hallštadské, laténske sídlisko so žiarovým pohrebiskom, rímsko –barbarské sídlisko, ďalej sídlisko starých Slovákov z doby veľkomoravskej (7. – 8. storočie). Práve táto obec patrila k panstvu hradu Hont, je doložená (1252), keď ju horský kráľ Belo IV. daroval komesovi Mykovi. V Ipeľskom Predmostí sa pravidelne usporadúvali župné zhromaždenia, kongregácie šľachty z Hontu (1356 – 1399). Obec potom patrila Jurajovi Palóczimu a neskoršie arcibiskupstvu v Ostrihome (od 1438). Zničili ju Turci (1570). Po Viedenskej arbitráži ju násilne pripojili k Maďarsku (1938 – 1945). Jej súčasťou bola osada Aba (1270). V erbe Ipeľského Predmostia je svätý Vojtech.
Kiarov

Kiarov () je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Malá Čalomija

Malá Čalomija je obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Evanjelický kostol.
Miestny evanjelický kostol je neoklasicistická sieňová stavba z roku 1884. Stojí na mieste kde stál drevený kostol z roku 1690, ktorý bol z cisárskeho nariadenia zbúraný v roku 1752. Po vydaní Tolernačného patentu si evanjelici postavili nový kostol (1787), ktorý však po čase nevyhovoval a tak došlo ku stavbe súčasnej budovy.
Vnútorný priestor kostola je zaklenutý kláštornou klenbou s fabiónom. Steny lode sú členené združenými pilastrami. Nachádza sa tu murovaná trojdielna empora a neoklasicistický oltár s obrazom L. Kubányiho Kristus medzi deťmi z roku 1896. Organ pochádza z roku 1894. Fasády sú členené pásovou bosážou s archivoltami. Veža z roku 1800 je súčasťou hmoty stavby, na nárožiach sa nachádza kvádrovanie, nad zvukovým otvorom je umiestnený ciferník. Veža je ukončená výraznou barokizujúcou cibuľovou helmicou s laternou. Pri kostole sa nachádza budova evanjelickej fary z roku 1867, jedná sa o neskoroklasicistický jednopodlažný sedemosový objekt so stĺpovou loggiou.
Majdan (Horné Orešany)

Majdan inak Majdánske je časť obce Horné Orešany v okrese Trnava.
Je to rekreačná osada na okraji Malých Karpát, v údolí riečky Parnej, 4 km západne od obce Horné Orešany.
Osada leží pri ceste zo susednej obce Lošonec do osady Rybáreň v Malých Karpatoch. Okrem viacerých súkromných chát sa tu nachádza aj ubytovňa, reštaurácia a letné kúpalisko.
Kúpalisko je mimo prevádzku od roku 2000, a ani v blízkej budúcnosti sa nechystá znovu uviesť do prevádzky.
V jej blízkosti je Vodná nádrž Horné Orešany s výbornými podmienkami na rybolov (vodná nádrž Horné Orešany) a areál bývalého podniku Chemika (bývalá súčasť závodu Chemolak Smolenice, oficiálne označovaná ako “Cech 01 Horné Orešany”).
Horné Orešany (vodná nádrž)

Horné Orešany je priehradná nádrž pri obci Horné Orešany v Trnavskom kraji. Obkolesujú ju Malé Karpaty. Pri priehrade je vybudované rekreačné stredisko Majdán.
Základné údaje.
Z - zdroj vody na závlahy ;
Rb - rybolov ;
E - využitie vodnej energie ;
O - ochrana pred veľkými vodami
Tolerancia (znášanlivosť)

Tolerancia (po lat. "tolerore" = strpieť) je: 
Termín, ktorý sa prvý raz objavil v 15. storočí (doba náboženských vojen) a chápal sa niekedy pejoratívne (ako synonymum ľahostajnosti k pravde náboženských dogiem alebo k prijímaniu kacírstva).
V dnešnej dobe (minimálne od 18. storočia, kedy sa rozšíril boj proti fanatizmu) sa termín tolerancia chápe ako duchovný postoj (individuálny alebo kolektívny), ktorý každému dáva slobodu vyjadrovať názory a postoje, odlišné od názorov druhých.
Z mravného hľadiska však pojem tolerancie zostáva dvojznačný, pretože pri tolerancii môže ísť prosto o dôsledok skepticizmu, ktorý pripúšťa, že všetky názory majú rovnakú hodnotu a že neexistuje pravda alebo hodnota, ktorá by stála za to, aby sme ju náruživo obhajovali. Tento problém jasne ilustruje dielo Johnna Lockoa "Pojednanie o tolerancii" (1687 – 1688), kde autor tvrdí, že uplatňovať toleranciu znamená dávať jej hranice.
Bret Easton Ellis

Bret Easton Ellis (* 7. marec 1964, Los Angeles) je americký spisovateľ.
Patrí do Generácie X a zaradil sa do literárneho zoskupenia "Brat Pack" (po slov. "Svorka chuligánov"). Sám seba nazýva moralistom, aj keď býva označovaný ako nihilista. Jeho postavy sú mladí ľudia, ktorí sú si vedomí svojej skazenosti, ale rozhodli sa žiť s ňou.
Život.
Vyrástol v Sherman Oaks v údolí San Fernando. Vyštudoval hudbu a hral v skupinách až do vydania svojej prvej knihy "Less Than Zero" ("Menej než nula"). V roku 1987 sa presťahoval do New Yorku.
Jeho najkontroverznejším dielom je novela "American Psycho", ktorú vydavateľstvo "Simon &amp; Schuster" odmietlo vydať a neskôr vyšla vo vydavateľstve "Vintage". Hlavným hrdinom novely je Patrick Bateman, materialistický yuppie a sériový vrah. Bret Ellis sa vyjadril, že postavu Patricka Batemana napísal podľa svojho otca Roberta Ellisa. Dielo sa neskôr stalo kultovým. 
Bret Easton Ellis bol známy svojou bisexuálnou orientáciou, až kým v auguste 2005 nepovedal v interview pre noviny "New York Times", že v januári 2004 zomrel vo veku 30 rokov jeho najlepší priateľ a milenec Michael Wade Kaplan, s ktorým žil 6 rokov. Novelu "Lunar Park" (slov. "Mesačný park") venoval Michaelovi Kaplanovi a svojmu otcovi. Píše v nej otvorene o svojom vzťahu.
Paracelsus

Paracelsus (narodený ako Theophrast von Hohenheim, plným menom Philippus Aureolus Theophrastus Bombastus von Hohenheim) (* 1493, Einsiedeln, Švajčiarsko – † 24. september 1541, Salzburg, Rakúsko) bol švajčiarsky filozof a lekár, za svojho života označovaný ako „Luther medicíny“, inými prenasledovaný (najmä počas posledných dvanástich rokov života). Jeden zo zakladateľov iatrochémie.
Zapojil chémiu do služieb zdravia ľudu a založil lekársku vedu na pokuse a pozorovaní. Svet je podľa Paracelsa založený na prahmote stvorenej Bohom a samovyvíjajúci sa. Pri výklade sveta zastával Paracelsus antropocentrizmus a panpsychizmus: všetkým vo svete preniká tajomný duch archeus. Človek (mikrokozmos) ako časť prírody (makrokozmu) je v zásade schopný poznávať prírodu. Základom všetkého vedeckého poznania sú skúsenostné poznatky. Paracelsus objavil chemickú podstatu životných funkcií.
Pobyt na území Slovenska.
Územie Slovenska navštívil za účelom skúmania drahých kovov v roku 1521 (Banská Bystrica), 1526, 1527 (Smolník) a 1537 (Bratislava), čo pripomína aj pamätná tabuľa, umiestnená na Primaciálnom paláci v Bratislave, zo strany Uršulínskej ulice s reliéfom postavy, miešajúcej nejaké prášky. Pod reliéfom je nápis „"In hac platea habitavit A.D. 1537 D. D. Paracelsus de Hohenheim"“ (Na tejto ulici býval roku Pána 1537 pán Paracelsus z Hohenheimu). Prijal ho aj richtár Michal Klee. Po dlhšom pobyte odišiel do Viedne a potom do Salzburgu, kde nečakane zomrel.
Externé odkazy.
Národný umelec (Česko-Slovensko)

Národný umelec bol titul zriadený zákonom č.130/1948 Zb. zo 6. mája 1948 a bol udeľovaný umelcom českej alebo slovenskej národnosti (od roku 1954 československým občanom), ktorých „umelecké pôsobenie svojou zvlášť vynikajúcou úrovňou a svojim mimoriadnym významom trvalo obohatilo národnú kultúru“. Ešte pred platnosťou zákona vláda vymenovala celkovo 33 národných umelcov. Už na schôdzi vlády dňa 9. novembra 1945 v súvislosti s udelením čestného titulu maliarom Ludvíkovi Kubovi, Maxovi Švabinskému, Václavovi Špálovi a Václavovi Rabasovi vznikla požiadavka, aby bola vypracovaná norma pre riadny zákonný podklad pre udeľovanie tohto titulu. Titul udeľoval prezident republiky. Národný umelec mal právo nosiť čestný odznak.
Titul bol udeľovaný nielen za skutočné umelecké kvality, ale značný podiel na jeho udelení mala i umelcova politická konformita s vtedajším režimom. Národnému umelcovi patril tiež doživotný čestný dôchodok, ktorý sa rovnal platu vysokoškolského profesora. Toto zmenila novela zákona z roku 1954, keď doživotný dôchodok mohla a nemusela udeliť vláda. Aj vďaka tejto skutočnosti sa udeľovanie titulu stalo jedným z nástrojov politickej moci, ktorým usmerňovala umelecký život v Československu (od roku 1953 pribudol ako predstupeň k titulu národný umelec titul zaslúžilý umelec).
Dnes už sa titul neudeľuje. Bol zrušený v roku 1990 zákonom č. 404/1990 Zb.
Chicagski chlapci

Chicagski chlapci (z ) bola skupina juhoamerických (najmä čilských) neoliberálnych ekonómov prominentných okolo 70. a 80. rokov 20. storočia, z ktorých väčšina študovala na Katedre ekonómie Chicagskej univerzity pod vedením Miltona Friedmana a Arnolda Harbergera, alebo na jej partnerskej škole na oddelení ekonómie na Pápežskej katolíckej univerzite v Čile ("Pontificia Universidad Católica de Chile"). Po návrate do Latinskej Ameriky prijali pozície v mnohých juhoamerických vládach vrátane vojenskej diktatúry v Čile (19731990). Mnohí z nich ako ekonomickí poradcovia dosiahli vysoké pozície v rámci týchto vlád. Kým Heritage Foundation, známy pravicový think-tank, im pripisuje zásluhy za premenu Čile na najvýkonnejšiu ekonomiku Latinskej Ameriky s jednou s najpriateľskejších krajín k podnikaniu na svete, kritici poukazujú na drastický nárast nezamestnanosti, ktorý možno pripísať protiinflačnej politike implementovanej počas ich pôsobenia.
Členovia.
Nasledujúci zoznam obsahuje niektorých členov skupiny nazývanej Chicagski chlapci.
Severín Zrubec

JUDr. Severín Zrubec (* 5. november 1921, Vajka na Žitavou, dnes Lúčnica nad Žitavou - † 11. marec 2011 Bratislava) bol slovenský filatelista a básnik katolíckej moderny.
Život.
V rokoch 1942-1948 študoval právnickú fakultu UK v Bratislave. Svoje básne publikoval v študentských a literárnych časopisoch. Od roku 1968 bol pracovník ministerstva poľnohospodárstva a výživy SSR.
V rokoch 1969 – 1979 bol predsedom Zväzu slovenských filatelistov. Filatelistike sa venoval aj odborne, na túto tematiku napísal množstvo článkov. Jeho kolekcie získali na medzinárodných výstavách množstvo ocenení. Po Nežnej revolúcii sa vrátil k poézii. V rokoch 2003-2009 vydal viacero básnických zbierok menšieho rozsahu najmä pre priateľov a známych.
Avast Antivirus

Avast je antivírusový program k dispozícii zadarmo od spoločnosti AVAST Software, spoločnosti so sídlom v Česku, ktorý bol prvý raz uvedený na trh v roku 1988. 
Program je k dispozícii vo viac ako 20 jazykoch a je jedným z najpopulárnejších „freeware“ antivírusových aplikácií. Program pred rokmi vyvolal rozruch, keď hneď pri vstupe do porovnávacieho testu Virus Bulletin dokázal poraziť mnoho antivírov zvučných mien a onedlho potom ako prvý v histórii detegoval 100% vírusov vo všetkých kategóriách. Verzia avast! Free Edition je poskytovaná zadarmo. Avast! antivírus má na svete viac ako 400 miliónov používateľov. 
Taktiež je jediný antivírus, ktorý vo svojej free verzii obsahuje aj Webový-štít (teda kontrolu webových stránok v reálnom čase). Medzi ďalšie funkcie patrí napríklad : WebRep (panel nainštalovaný v prehliadači, ktorý zobrazí reputáciu stránky, na ktorej sa nachádzate), Sandbox (pri podozrivých súboroch sa opýta na spustenie v sandboxe - čiže v nejakej "bubline" mimo ukladania na disk). Tento antivírus vyhráva mnohé antivírové testy a umiestňuje sa na pozícii ADVANCED + , ADVANCED v testoch AV COMPARATIVES. Pred nedávnom spustil novinku - bezpečný prehliadač Avast SafeZone Browser.
McAfee VirusScan

McAfee VirusScan je antivírusový systém. V dobe MS-DOSu bolo možné nájsť tento antivírus na veľkom množstve PC v nepredstaviteľne veľkom množstve verzií. Príchod polymorfného vírusu One_Half v roku 1994 odhalil veľkú slabinu tohto systému a tým bola práve detekcia polymorfných vírusov. Tento a ďalšie problémy, vrátane miernej technickej zaostalosti za konkurenciou, vyriešilo až odkúpenie vtedy najuznávanejšieho antivírového systému Dr.Solomon AVTK.
Vianočný ostrov (Indický oceán)

Teritórium Vianočného ostrova, skrátene Vianočný ostrov () je ostrov v Indickom oceáne južne od Jávy. Politicky je to tzv. vonkajšie teritórium Austrálie. Je to nesamosprávne teritórium. Administratívne stredisko je Flying Fish Cove.
Je zaujímavý najmä pre biológov a botanikov (dažďový les a podobne), 65 % jeho rozlohy je národný park. Ťažia sa tu fosfáty.
Heardov ostrov (teritórium)

Heardov ostrov (), dlhý tvar Teritórium Heardovho ostrova a Macdonaldových ostrovov (), sú neobývané pusté ostrovy ležiace v južnej časti Indického oceána. Majú 2. Politicky je to tzv. vonkajšie teritórium Austrálie.
Teritórium pozostáva z území:
Puškin

Puškin () môže byť:
Číselná sústava

Číselná sústava je spôsob, akým sú zapisované čísla pomocou znakov (nazývaných cifry).
Podľa spôsobu určenia hodnoty čísla z daného zápisu rozlišujeme dva hlavné druhy číselných sústav: pozičné číselné sústavy a nepozičné číselné sústavy. V minulosti sa však tiež používali spôsoby zápisu, ktoré boli kombináciou oboch typov. Dnes sa používajú väčšinou pozičné sústavy.
Dejiny.
Prirodzenou pomôckou na vyjadrenie počtu boli odjakživa prsty na rukách a na nohách človeka. Bohužiaľ nestačili na vyjadrenie väčšieho počtu ako 20. Preto sa osvedčili zárezy do stien jaskýň starovekých lovcov, neskôr do hlinených doštičiek. Tu sa ale objavil ďalší problém: ak bolo čiar veľmi veľa, boli veľmi ťažko spočítateľné. Preto sa zaviedli špeciálne symboly pre označenie určitého počtu menších značiek (napr. Mayovia používali na označenie jednotiek bodku, na označenie pätíc – prsty jednej ruky – vodorovnú čiaru, na označovanie počtu 20 – prsty na celom tele – zvislú čiaru.
Potom napr. číslo 52 zapísali ako .
Egypťania neskôr zaviedli znaky pre oveľa väčšie čísla (100, 1 000 ...) ako aj pre zlomky (1/3, 1/10 ...). 
Snahu Rimanov o skrátený zápis čísel poznajú aj dnešné generácie: 
napr. číslo 4 – IV, číslo 10 – X, číslo 49 – XLIX, číslo 100 – C, 500 – D, 1000 – M, ale matematické operácie s takto zapísanými číslami boli ťažko vykonateľné. 
Ukázalo sa, že je výhodnejšie zapisovať cifry od 1 po 9 špeciálnymi znakmi a ich pozíciou vo výslednom zápise čísla vyjadriť desiatky, stovky, tisícky ... 
To dalo základ vzniku pozičných číselných sústav. Bol to objav starovekých Indov koncom 7. storočia, ktorí zaviedli aj zápis pre číslo nula, cifier bolo teda 10, a tak dali základ desiatkovej číselnej sústave.
Zápis cifier, ako ich poznáme dnes, zaviedli Arabi, ktorí len poopravili Indskú myšlienku.
Zaujímavosti.
Dvanástková sústava Sumerov je dávaná do súvislosti s šesťprstou ľudskou rasou, ktorá sa vyskytuje v mýtoch rôznych národov. Druhým možným dôvodom existencie tejto sústavy môže byť jednoduchšie delenie čísel na tretiny oproti desiatkovej sústave. Tretím možným vysvetlením je počet článkov na štyroch prstoch jednej ruky, pričom palec stužil len ako pomôcka pre odčítanie jednotlivých článkov pri počítaní.
Správa (žurnalistika)

Správa je základným žánrom spravodajstva. Správa je aktuálna, vecná, presná, úplná, spoľahlivá, včasná a citovo neutrálna informácia o udalosti alebo jave, ktorý prináša aspoň jeden doteraz neznámy fakt (alebo známy, ale vystupujúci v nových súvislostiach), pričom daný jav sa stal alebo nestal, stane alebo nestane. Správa môže byť krátka alebo rozvinutá. Má odpovedať na základné otázky „kto?, čo?, kedy?, kde?, ako? a prečo?“.
Faktograficky informačným postupom zaznamenáva v jazykovej a aj mimojazykovej podobe istý časopriestorový výsek skutočnosti. Ideálne obsahuje v minime textu maximum informácií.
Kompozícia.
Kompozičná štruktúra odpovedí na tieto otázky závisí od komunikačného zámeru; odpovede sa zoskupia podľa ich objektívnej dôležitosti, pričom sa uprednostní odpoveď, ktorá je pre udalosť najviac závažná alebo typická, resp. tá ktorú chce zdôrazniť autor správy.
Dvojdobý motor

Dvojdobý motor (iné názvy: dvojdobý spaľovací motor, dvojtaktný motor, dvojtaktný spaľovací motor, ľudovo: dvojtakt) je piestový spaľovací motor pracujúci s dvojdobým pracovným obehom. 
Zníženie počtu dôb na polovicu oproti štvordobému motoru sa dosahuje tým, že na výmene náplne sa podieľa aj priestor pod piestom (kľuková skriňa) a využívajú sa dynamické javy prúdenia vzdušnín. V dvojdobom motore vždy prebiehajú dva rôzne pracovné cykly (pod piestom bez spaľovania a nad piestom so spaľovaním) navzájom fázovo posunuté.
Dvojdobý motor môže byť konštruovaný ako zážihový alebo ako vznetový.
Vyplachovanie.
Vyplachovanie je fáza, ktorá sa u štvordobých motorov nevyskytuje. Pre dvojdobé motory je veľmi dôležitá a jej priebeh výrazne ovplyvňuje vlastnosti motora. Pretože v pracovnom cykle nie je priestor na vytlačenie spalín pohybom piesta k hornej úvrati, vyprázdnenie valca musia zabezpečiť:
Vyplachovanie je teda časovo ohraničené otvorením prepúšťacieho a uzavretím výfukového kanála (ventilu) a je charakterizované priamym stykom čerstvej náplne so spalinami. Vplyvom dynamických javov pri rôznych režimoch práce motora môže dôjsť k
Hodnotenie vyplachovania.
Kvalitu plniaceho a vyplachovacieho procesu pomáhajú hodnotiť a porovnávať technické parametre:
typické hodnoty účinností podľa priebehu prúdenia počas vyplachovania sú uvedené v tabuľke:
Výhody dvojdobého motora (klasického).
Popísaný cyklus sa dá veľmi jednoducho realizovať otvormi a kanálmi vo valci, ktoré sú striedavo odkrývané a zakrývané hranou pohybujúceho sa piesta ( "pozri: kanálový rozvod" ). Preto dvojdobý motor nepotrebuje zložitý rozvodový mechanizmus, je jednoduchý, spoľahlivý a lacnejší.
Z použitého pracovného cyklu vyplývajú ďalšie výhody: vyšší objemový výkon, menšia výkonová hmotnosť, rovnomernejší priebeh krútiaceho momentu.
Nevýhody dvojdobého motora (klasického).
Zásadnou nevýhodou dvojdobého motora je jeho neekologickosť. Pri vyplachovaní dochádza k premiešaniu spalín a čerstvej zmesi, čo má za následok únik časti nespálenej zmesi priamo do výfuku. Pri motoroch s nasávaním pripravenej zmesi sa vplyvom spaľovania oleja prejavuje dymenie a zvyšuje sa podiel nespálených uhľovodíkov. Ďalšími nevýhodami sú: vyššia spotreba mazacieho oleja, nepravidelný chod pri nižších otáčkach, väčší hluk výfuku a nasávania.
Hospodárnosť.
Pre posudzovanie hospodárnosti treba vziať do úvahy spôsob prípravy zmesi:
Naftový motor

Naftový motor v širšom zmysle je piestový spaľovací motor poháňaný ťažkými kvapalnými palivami, teda motorovou naftou a inými produktami z ropy (napr. vznetový naftový motor, žiarový naftový motor). V užšom zmysle len vznetový naftový motor (iné názvy: Dieselov motor, dieselový motor, diesel)
Okrem bývalých žiarových naftových motorov je spoločným znakom naftových motorov vysoké stlačenie vzduchu vo valci, čím sa vzduch zahreje na vysokú teplotu spôsobujúcu vznietenie paliva.
Správa

Správa môže byť:
Heardov ostrov

Heardov ostrov môže byť:
Výkon

Výkon môže byť:
Xzibit

Alvin Nathaniel Joiner (* 18. september 1974, Detroit, Michigan, USA), viac známy pod umeleckým menom Xzibit (vyslovované ako "exhibit"), je americký raper, herec a televízny účinkujúci. Je známy ako moderátor relácie "Pimp My Ride" v televízii MTV, ktorá mu dopomohla k popularite. Predtým ako začal moderovať túto reláciu, bol rapperom West Coast hip-hopovej scény. Počas svojej kariéry spolupracoval s interpretmi ako Eminem, Cypress Hill, Snoop Dogg, Ice Cube, Dr. Dre, Knoc-turn'al, Timbaland, Limp Bizkit, Alice Cooper, Game a 50 Cent a tiež s interpretmi zo zámoria ako ruskí interpret Timati, Raptile z Nemecka, Bliss N Eso z Austrálie a Adil Omar z Pakistanu.
Termodynamická účinnosť

Termodynamická účinnosť je parameter, ktorý kvantitatívne vyjadruje, ako účinne sa približuje skutočný proces v zariadení k idealizovanému procesu v tomto zariadení. Táto definícia sa vzťahuje na termodynamický proces, t.j. na jeden komponent obehu, napr. len turbíny, alebo na otvorené systémy, napr. systémy stacionárneho prúdenia. Je to bezrozmerné číslo a označuje sa symbolom ηT.
V definícii termodynamickej účinnosti nie je určené, aký je idealizovaný proces pre konkrétne zariadenie, ani čo je cieľom daného procesu - zariadenia. Preto pojem termodynamická účinnosť zahŕňa viacero rôzne definovaných a pomenovaných účinností.
Termodynamická účinnosť tepelných motorov.
Pre oblasť tepelných motorov t.j. uzavretých termodynamických cyklov je pojem termodynamická účinnosť synonymum pre termickú účinnosť = tepelnú účinnosť. 
Termodynamická účinnosť zariadení stacionárneho prúdenia.
Pre oblasť otvorených systémov pojem termodynamická účinnosť môže zahŕňať napríklad:
Steve Biko

Steve Biko, vlastným menom Stephen Bantu Biko (* 18. december 1946, King William's Town, vtedy Juhoafrická únia† 12. september 1977, Pretoria) bol juhoafrický bojovník za ľudské práva pôvodného obyvateľstva Afriky. 
Základné a stredoškolské vzdelanie nadobudol počas trvania silného apartheidu. Po ukončení rímskokatolíckeho gymnázia začal študovať medicínu na "University of Natal", štúdium však nedokončil. 
V roku 1968 založil "South African Students' Organisation" (SASO) a bol zvolený za jej prvého predsedu. Definoval dve úrovne apartheidu. Vonkajšia podrobovala pôvodné obyvateľstvo sociálnej a ekonomickej nespravodlivosti a vnútorná, ktorá spôsobovala pocit menejcennosti čiernych, následkom čoho sa tak aj začali správať. V marci 1973 siedmim aktivistom organizácie a Bikovi zakázali činnosť. Mali znemožnený verejný prejav, publikovanie, nemohli cestovať a stretávať sa s viac ako jedným človekom, ktorý nebol členom ich rodiny. 
Aj napriek zákazu bol Biko naďalej aktívny, niekoľkokrát ho zatkli, ale nebol odsúdený. V roku 1976 ho zatvorili na 101 dní a potom prepustili. 
Znova sa dostal do väzenia 18. augusta 1977. 10. septembra bol na policajnom výsluchu a 11. septembra našli Bika zbitého, nahého, bez dokladov pri nemocnici v Pretórii, viac ako tisíc kilometrov od väzenia. Zomrel nasledujúci deň na silné krvácanie do mozgu.
Oficiálne stanovisko polície znelo, že Biko zomrel na následky hladovky, ale súd nariadil vyšetrovanie a v novembri 1977 bolo oznámené, že príčinou jeho smrti bolo ťažké poranenie hlavy, ktoré utrpel na poslednom výsluchu. K obžalobe z vraždy alebo zabitiu napriek tomu nikdy nedošlo.
Dvadsať rokov po Bikovej smrti sa piati bývalí dôstojníci polície priznali, že ho zavraždili.
Biko v umení.
Novinár Donald Woods opísal Bikov životný príbeh vo svojej knihe: "Steve Biko - hlas humánnosti", ktorá upriamila pozornosť sveta na rasistickú politiku v Južnej Afrike. 
Režisér Richard Attenborough natočil v roku 1987 podľa knihy film "Volanie slobody" ("Cry Freedom") v hlavnej úlohe s Denzelom Washingtonom a spevák Peter Gabriel zložil pieseň „Biko“.
Elizabeth Barrettová Browningová

 
Elizabeth Barrettová-Browningová (Moultonová) (* 6. marec 1806, Durham, Spojené kráľovstvo – † 29. jún 1861, Florencia Taliansko) bola anglická poetka.
Životopis.
Elizabeth bola najstaršia z trinástich detí Edwarda Moultona Barretta, ktorého rodina nadobudla obrovské bohatstvo z rozsiahlych plantáží, patriacich rodine na Jamajke.
Od detstva bola nadaná a pozorná, spolu s bratom chodila na hodiny súkromného vyučovania, na ktorých sa pripravoval na univerzitné štúdium. Učila sa po latinsky, nemecky, francúzsky, grécky, taliansky a vzdelávala sa v histórii a filozofii. Keď mala 15 rokov, začali sa u nej prejavovať vážne následky zranenia chrbtice, ktoré utrpela po páde z koňa. Zdravotné problémy ju trápili po celý život, obmedzovali ju a vďaka nim prežila takmer celý život vo svojej izbe, kde viedla samotársky, duchovný život. Ten prehĺbila aj tragická smrť jej milovaného brata Edwarda, ktorý sa ešte ako mladý utopil. Svoj život prežila striedavo v Devone a v Londýne, citovo závislá na svojom dominantnom otcovi.
V jednej zo svojich básnických zbierok priaznivo spomenula dielo anglického básnika Roberta Browninga, čo viedlo k tomu, že sa v roku 1845 stretli a toto stretnutie vyústilo do hlbokého a trvalého vzťahu, ktorý v roku 1846 spečatili tajnou svadbou. S manželom hneď po svadbe odcestovala proti otcovej vôli do Talianska, kde napriek svojim zdravotným problémom prežila - s výnimkou niekoľkých ciest po Európe - zvyšok života. Pobyt v Taliansku jej zdraviu napokon len prospel a v roku 1849 sa jej tu narodil syn Robert. V roku 1856 zomrel jej otec, ktorý svojej dcére nikdy odchod z Anglicka neodpustil, ale so svojou rodinou sa už nikdy nezmierila. Jej životné príbehy a osobité zvyky sa stali preslávenými už počas jej života a poslúžili ako námet na rôzne literárne spracovania.
Tvorba.
Už vo veľmi mladom veku začala publikovať svoje básne a preklady, ktoré uverejňovala ako v časopisoch, tak i knižne. Tvorbou sa zaradila medzi romantických básnikov, prichádzajúcich v období po Veľkej francúzskej revolúcii. Venovala sa milostnej a ľúbostnej lyrike, ale tiež veľmi pokrokovým myšlienkam emancipácie, boja proti otrokárstvu a taktiež sociálnym a politickým otázkam (ostro vystupovala za slobodu Talianska a proti otrokárstvu). Svoje básne stavala na spontánnosti, voľne tryskajúcich emóciách, a vďaka tomuto všetkému sa stala veľmi obľúbenou, známou a čítanou spisovateľkou už počas svojho života, dokonca dosiahla väčšie úspechy, než jej manžel.
Vianočný ostrov

Vianočný ostrov môže byť:
Pansofia

Pansofia alebo vševeda je pojem od J. A. Komenského znamenajúci univerzálnu vedu, sústavu všetkého poznania - učenie o všejednote sveta. 
J. A. Komenský považoval jej vybudovanie za jednu z najdôležitejších úloh. V reforme ľudského vedenia a vytvorení jednotného systému poznatkov o prírode, človeku a Bohu videl predpoklady pre reformu celej spoločnosti, jej všenápravy. 
Dejiny v čase J. A. Komenského mali celistvý a jediný význam, ktorý určovala a spravovala božia prozreteľná vôľa. Človek bol jej dejinným nástrojom. Ľudskému rozumu ostávala iba možnosť rekonštruovať univerzálny najvyšší poriadok (ordo ordinum). Pansofia predstavovala práve túto rekonštrukciu vo forme úplného, uceleného a encyklopedického systému ľudského poznania, vedenia a vied, ktoré zahŕňali vedy o neživej prírode, živej prírode, človeku, duchu i duši a Duchu. Bola teda teocentrická a teologická. 
Pansofia bola Komenského nová filozofia, ktorá spočiatku vychádzala z dobových potrieb zjednotiť množstvo poznatkov, ktoré vyplynuli z úspechov renesančnej vedy, a umožniť lepšie jazykové i vecné vzdelanie v školách bez akéhokoľvek formalizmu. Nebola nikdy len vševedou, ktorá by zhromažďovala poznatky, ale všemúdrosťou, ktorej cieľom bolo nájsť vo vedení to podstatné, čo slúži i morálnej a sociálnej náprave ľudí, čo vedie k životnej múdrosti. Pansofiu uplatňoval Komenský najprv didakticky, potom širšie vychovateľsky, neskôr však nadobúda aj široko sociálny význam. Stával sa filozofiou nového ľudstva, individuálneho i sociálneho. Týmto širokým záberom, v ktorom dominovala náprava človeka, a neskôr celej spoločnosti, mala v 17. storočí netypické postavenie.
Majdan

Majdan môže byť:
Majdán / mejdán (-v arabčine alebo perzštine; tvar mejdán je podľa niektorých lokálnych výslovností, najmä perzských) resp. maidán (-v hindčine) môže byť:
Majdán môže byť:
Kingston

Kingston je meno viacerých lokalít:
Rimania

Rimania môžu byť:
Túlavce

Túlavce (iné názvy: plazivky, blúdivce, plávajúce mnohoštetinavce; lat. Errantia) je rad mnohoštetinavcov. 
Zástupcovia radu majú homonómnu segmentáciu, na každom somite (okrem hlavy a pygidia) je 1 pár primárne dvojvetvových parapódií so štetinami a žiabrovými príveskami. Sú to dravce, majú vyliačiteľný hltan a často chitinózne čeľuste. Zmysly sú dobre vyvinuté – niektoré majú aj komorové oči ("Nereis", "Alciopa"). Rozmnožujú sa často epitókiou a majú veľkú regeneračnú schopnosť – napr. druh "Ctenodrilus monostylos" sa dokáže zregenerovať z jediného somitu. 
Patria sem iba morské, nanajvýš brakické druhy. Niektoré žijú pelagicky, napr. polopriehľadná Alciopa cantrainii s komorovými očami, sfarbenými do červena. Niektoré druhy sú bentické, ale ich epitókne časti plávajú pri hladine, kde kopulujú. Do tejto skupiny patrí známy palolo zelený ("Eunice viridis"). Tento druh oddeľuje epitókne časti hromadne na jeseň pri splne Mesiaca, domorodci ich lovia a konzumujú. V Stredozemnom mori žije príbuzný červenkastý druh "Eunice torquata". Pomerne veľká nereidka dravá ("Nereis pelagica") je napriek svojmu vedeckému názvu skôr bentickým druhom. Výlučne benticky žije napr. afrodita štetinatá ("Aphrodite aculeata") z pobrežia Európy, ktorá pripomína zavalitú húsenicu.
Sedavce

Sedavce (iné názvy: sedavky, prisadnuté mnohoštetinavce, prisadnuté; lat. "Sedentaria") je rad mnohoštetinavých obrúčkavcov. Ich telo je rozlíšené na viac častí s odlišne formovanými parapódiami (na niektorých častiach tela môžu chýbať). Hltan je bez čeľustí a nie je vyliačiteľný. 
Patria sem detritofágne až saprofágne druhy morského dna, kde žijú v chodbách alebo v rúrkovitých schránkach, ktoré sú produktom epidermu. Na pobreží európskych morí je bežná "Serpula vermicularis". Je dlhá asi 5 cm, žije v nepravidelne stočených rúrkach na skalách a ulitách, inkrustovaných CaCO3. Veľmi hojný druh "Lanice conchilega" je dlhý 30 – 40 cm a žije v rúrkach, zlepených z piesku. Podobne žije aj asi 10 cm dlhá "Owenia filiformis" v Stredozemnom mori. Veľkým druhom je až 60 cm dlhá "Arenicola marina" olivovozelenej farby. K nápadným druhom patrí "Spirographis spallanzanii", na hlave má veniec farebných tentakúl. Dokáže sa bleskurýchle vtiahnuť do rovnej rúrky z pseudochitinózneho sekrétu. Často ho chovajú v morských akváriách.
Praobrúčkavce

Praobrúčkavce (lat. "Archiannelida") je rad mnohoštetinavcov. 
Sú to drobné červy s druhotne potlačenou segmentáciou a s čiastočne redukovanými parapódiami i štetinami. Nervová sústava je v epiderme, neklesá do svaloviny. Drobné druhy na pohyb používajú obrvený epitel. Žijú v mori, výnimočne v sladkých vodách. Napr. "Nerilla mediterranea" má 2 – 3 mm, je hojná na pobreží Stredozemného mora. V podzemných, najmä krasových vodách žije "Troglochaetus beranecki". Má len 0,6 mm a bol zistený aj v podzemných vodách pri Bratislave.
Podľa niektorých teórií boli "Archiannelida" v minulosti považované za najjednoduchšie obrúčkavce, a teda za fylogeneticky východiskovú skupinu. Tento názor už moderná zoológia nepripúšťa. Sú to druhotne zjednodušené neotenické formy, ktoré „zastali“ vo vývoji na úrovni málo diferencovanej metatrochofóry.
Systematika.
rad praobrúčkavce (Archiannelida):
Olejovky

Olejovky (lat. Aphanoneura alebo Aeolosomatida) je v niektorých deleniach taxón (trieda a/alebo rad) obrúčkavcov. V rámci obrúčkavcov sa zaraďuje presnejšie buď ako samostatný taxón obrúčkavcov alebo ako súčasť mnohoštetinavcov alebo staršie ako súčasť máloštetinavcov.
V. Franc (pozri nižšie) do tohto taxónu zaraďuje aj niektoré rody ("Chaetogaster" a "Stylaria"), ktoré sa u iných autorov obyčajne zaraďujú (v rámci čeľade Naididae) do taxónu tubifexy (Tubificina).
Charakteristika (vrátane rodov Stylaria, Chaetogaster a pod.).
Sú to primitívne vodné červy s belavým, málo pigmentovaným drobným telom, dlhým najviac 10 mm. Na hlave je často 1 pár plochých alebo primitívnych jamkových očí. Ich segmentácia je sčasti potlačená, intersegmentálne disepimenty chýbajú. Nevýrazné clitellum je viditeľné len v dobe pohlavného rozmnožovania. Majú len 1 pár gonád a množia sa často nepohlavne paratómiou. Len 3 – 4 mm dlhá "Aeolosoma hemprichi" má priesvitné tielko s tukovými kvapôčkami a na hlave obrvený epitel. V sladkých vodách žije aj "Stylaria lacustris", dlhá 5 – 6 mm. Rovnako drobný "Chaetogaster limnei" žije na povrchu tela a v plášťovej dutine vodniakov. Nie je však parazit, skôr komenzál.