burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vodný tok

Vodný tok alebo tok je vodný útvar (vrátane jeho prirodzeného [vrátane upraveného] alebo umelého koryta a vrátane splavenín a plavenín), pre ktorý je charakteristické trvalé alebo občasné tečenie vody (presnejšie: pohyb vody v smere celkového sklonu koryta, t.j. vlastným spádom), a ktorý je napájaný z vlastného povodia alebo z iného vodného útvaru. 
Niektoré (staršie) zdroje z definície vylučujú umelé vodné toky, slovenský vodný zákon z definície vylučuje čisto podzemné vodné toky (do roku 2002 vylučoval aj občasné povrchové vody) a iné zdroje z definície vylučujú napájanie z iného vodného útvaru .
Prirodzený vodný tok je vodný tok, ktorého koryto vzniklo pôsobením tečúcej vody a ďalších prírodných faktorov (napr. potok, rieka...). Umelý vodný tok je vodný tok, ktorého koryto bolo vytvorené umelo (napr. kanál, náhon...).
Definícia podľa slovenského vodného zákona.
Súčasný vodný zákon uvádza nasledujúcu definíciu: "Vodným tokom je vodný útvar trvalo alebo občasne tečúcich povrchových vôd po zemskom povrchu v prirodzenom koryte alebo v umelom koryte, ktoré je jeho súčasťou, a ktorý je napájaný z vlastného povodia alebo z iného vodného útvaru. Vodným tokom sú aj vody v slepých ramenách, mŕtvych ramenách a odstavených ramenách, ak sú ovplyvňované hydrologickým režimom vodného toku, ako aj vody umelo vzduté v koryte. Vodným tokom zostávajú aj povrchové vody, ktorých časť tečie pod zemským povrchom alebo zakrytými úsekmi...Prirodzeným korytom je pozdĺžne ohraničený zemský povrch, ktorý vznikol pôsobením tečúcej vody a ďalších prírodných faktorov. Za prirodzené koryto sa považuje aj koryto upraveného vodného toku. Umelým korytom je koryto, ktorého dno a brehy sú umelo vytvorené a do ktorého je voda odvedená, najmä vodný kanál, vodný náhon a prieplav...Riečny materiál v koryte je súčasťou vodného toku." 
Od 70. rokov 20. stor. do roku 2002 platila nasledujúca definícia: "Vodné toky sú vody trvalo tečúce po zemskom povrchu medzi brehmi buď v prirodzenom (prípadne upravenom) koryte, ako bystriny, potoky, rieky, alebo v umelom koryte, ako prieplavy, vodné kanále, nádrže a pod., alebo vody nachádzajúce sa v slepých ramenách vodných tokov, včítane ich korýt." 
Delenie.
Delenie vodných tokov nie je ustálené. Nasledujú príklady:
Vodné toky.
Delenie 1 :
Delenie 2 (z hľadiska významu; len povrchové toky) :
Delenie 3 (z hľadiska využitia; len povrchové toky) :
Prirodzené vodné toky.
Delenie 1 (podľa stálosti toku) :
Delenie 2 (podľa veľkosti, konkrétne podľa plochy povodia alebo podľa prietoku alebo podľa šírky koryta) :
Delenie 3 :
Delenie 4 (podľa spádu) :
Delenie 5 (ČSN/STN 736530 [norma už neplatí]) :
Delenie 6 :
Umelý systém

Umelý systém je systém vytvorený človekom: človek navrhuje jeho štruktúru, určuje princípy jeho správania a činnosti s cieľom ovládnuť prirodné sily, zlepšiť životné podmienky a vytvoriť nástroj poznania objektívnej reality. Umelé systémy sa využívajú na riadenie, na analýzu vlastností prirodzených systémov a pod.
Cirkev Satanova

Cirkev Satanova (angl. "Church of Satan") je satanistická náboženská organizácia, ktorú v Kalifornii v roku 1966 založil Anton Szandor LaVey, podľa princípov ktoré zverejnil v knihe Satanská biblia.
Svojbytnosť

Svojbytnosť je určitá individualita, imanentná identita, ktorá sa zachováva pri všetkých zmenách okolitého prostredia.
Teória sociálneho konania

Teória sociálneho konania je teória Maxa Webera, podľa ktorej je sociálne konanie ľudské správanie, pri ktorom konajúci jednotlivec vkladá doň subjektívny zmysel a orientuje sa pritom na správanie iných jednotlivcov. Preto napr. inštinktívna reakcia nie je sociálnym konaním.
Žiarivý tok

Žiarivý tok je výkon prenášaný žiarením.
Teória záujmu

Teória záujmu je smer axiológie a etiky, ktorý vznikol v 20. rokoch 20. storočia v rámci naturalizmu a je blízky pragmatizmu. Význam (hodnotu) predmetov a javov určuje pre človeka jeho subjektívny vzťah k nim, jeho záujem, chápaný čisto psychologicky, ako želanie, rozpoloženie, náklonnosť, sympatia, láska, odpor, antipatia, nenávisť atď.
Prívrženci teórie záujmu: Ralph Barton Perry, D. Parker (USA), F. Tennant (Spojené kráľovstvo) a i.
Močopohlavná sústava

Močopohlavná sústava je podsystém organizmu tvorený funkčne a vývojovo súvisiacimi močovými ústrojmi a pohlavnými ústrojmi.
Teória konvergencie (socializmus)

Teória konvergencie bola najmä v 50. a 60. rokoch 20. storočia koncepcia, podľa ktorej ekonomické, politické a ideologické rozdiely medzi kapitalizmom a socializmom sa postupne stierajú a obidva systémy majú tendenciu v budúcnosti splynúť. Autormi tejto teórie sú: John Kenneth Galbraith, Pitirim Alexandrovič Sorokin, Jan Tinbergen, Raymond Aron a i.
Astrálne telo

Astrálne telo je silueta hmotného tela človeka, útvar, vznikajúci fosforescenciou hmotného tela podmienenou pôsobením ďalších substancií a esencií prítomných v hmotnom tele. Jeho forma je vytváraná pojmami, s ktorými pracuje myseľ a vedomie človeka.
Astrálne telo sa prejavuje v dvojakej forme: ako pasívny duchovný jav, samovoľné vyžarovanie bytosti zaťažené nižšími zreteľmi; ako jav žiarivý a fosforeskujúci, ktorý vzniká z nazhromaždených zásluh; zo zásluh vznikajú karmické sily, ktoré sú tiež energiou podliehajúcou personifikačnému procesu.
Preto astrálne telo pokladajú za éterického dvojníka; jeho povaha je vyššia než astrálny dvojník, jeho súdržnosť je malá a podlieha teda rýchlemu rozkladu.
Keď je však človek veľmi aktívny v zle a silne bazíruje na svojom ja, vytvára nižší druh astrálneho tela s veľkými znakmi hutnosti. Tento dvojník zostáva ako plastický otlačok v neviditeľne veľmi dlho po smrti jeho tvorcu človeka. Analogicky môže byť vytvorený menej strašidelný, dokonca až priaznivo pôsobiaci jav z iných prudkých duševných alebo citových zvlnení. Astrálne telo je útvar, ktorého výraz a podoba závisia od podmienok. Jogínovia, ktorí pôsobia všetkými svojimi duševnými silami do svojho vnútra, astrálne telo vyhladzujú a keď svoje ja celkom zničia, zničia aj svoje astrálne telo.
Théraváda

Théraváda (-pálijský slovný kmeň; doslova: „cesta starších“; pálijský nominatív: théravádó, iné názvy: théravádový/théravádsky/théravádinský budhizmus, cesta starších, južný budhizmus, nekodifikované tvary: théravádový/théravádsky/théravádinský buddhizmus) je vetvou budhizmu, ktorá využíva učenia Pálijského kánonu a kolekciu najstarších dochovaných budhistických textov ako svoje základné učenie ale zahŕňa i bohaté tradície a praktiky, ktoré sa rozvinuli počas dlhého obdobia interakcií s kultúrami a spoločenstvami. Je dominantným náboženstvom v Mjanmarsko (Barme), v Thajsku, na Srí Lanke, v Kambodži a v Laose. Tiež je praktikovaná ako menšinové náboženstvo v Bangladéši, v Malajzii, v Číne, v Indii, vo Vietname a v Nepále. Prezentuje budhistické učenie ako bolo systematizované na prvom budhistickom koncile bezprostredne po smrti Siddhárthu Gautamu Buddhu.
V súčasnosti je na svete asi 150 miliónov theravádových budhistov a v posledných desaťročiach sa zakoreňuje i na Západe a vracia sa i do krajiny svojho pôvodu – do Indie.
Svorka

Svorka môže byť:
Teória kultúrnej konvergencie

Teória kultúrnej konvergencie je teória, podľa ktorej kultúrne prvky vznikli analogicky v rôznych geograficky a podnebne podobných častiach sveta, s vylúčením prenosu migráciou; opak teória kultúrnych okruhov. Teóriu kultúrnej konvergencie rozpracoval Edward Burnett Tylor.
Verzifikačný systém

Verzifikačný systém je spôsob rytmickej výstavby verša určený komplexom vnútorne spätých a hierarchizovaných prvkov, ktorých organizáciu konštituuje verš.
Swahilčina

Swahilčina alebo svahilčina je jazyk nigersko-konžskej vetvy nigersko-kordofánskych jazykov, druhý najrozšírenejší jazyk v Afrike (po arabčine) a spolu s hauštinou najrozšírenejší jazyk subsaharskej Afriky. 
Je úradným jazykom v Keni, Tanzánii a Ugande, ako aj Africkej únie, dorozumievacím vo východnej oblasti Konžskej demokratickej republiky, južnom Somálsku, Rwande, Burundi, Zambii, Malawi, severnom Mozambiku a v niektorých oblastiach na Madagaskare.
Svahilčina má gramatiku založenú na báze bantuských jazykov, ale jej slovná zásoba je zmesou bantusko-arabsko-anglickou. Je to spôsobené obdobím britskej koloniálnej nadvlády a predchádzajúcimi expanziami Arabov, menší vplyv na slovnú zásobu mali aj perzština, hindčina a niektoré iné africké jazyky. Rozoznávame tri hlavné dialekty:
Swahilčina sa pôvodne písala arabským písmom, od 19. storočia sa používa latinka. Najstaršie swahilské nápisy boli nájdené na náhrobných kameňoch zo 14. storočia. Bola v nej písaná islamská poézia.
Najznámejšími spisovateľmi 20. storočia sú Ngugi wa Thiong´o, Meja Mwangi a Shaaban Robert.
Kritická teória

Kritická teória () je označenie hlavnej náplne činnosti predstaviteľov frankfurtskej školy, pričom sa má na mysli predovšetkým súbor ich sociálnofilozofických náhľadov.
Tokugawa

Tokugawa môže byť:
Významový systém

Významový systém je rez významovým univerzom alebo časť, výber z neho vyčleňujúci usporiadanú množinu významových útvarov, medzi ktorými existujú vymedzené vzťahy.
Semiotika vyčleňuje primárne významové systémy (napr. jazyk) a sekundárne významové systémy, ktoré operujú s primárnymi významovými systémami ako s významovými prvkami (napr. literatúra je sekundárny významový systém vybudovaný na základe jazyka).
Augustin Thierry

Jacques Nicolas Augustin Thierry [tjeri] (* 10. máj 1795, Blois, Francúzsko - † 22. máj 1856, Paríž) bol francúzsky historik a esejista, zakladateľ liberálneho smeru vo francúzskej historiografii.
Rozprávačským talentom a preniknutím do psychického života postáv vytvoril z historického rozprávania literárny žáner.
Taumaturgos

Taumaturgos (z gr. "Thaumaturgos") je divotvorca alebo aj čarodejník. Týmto termínom sa v byzantskom obrade označuje kategória svätých, ktorí liečili, uzdravovali a kriesili ľudí svojou vierou a modlitbami, resp. konali veľké a viditeľné zázraky. Za taumaturga je považovaný aj Ježiš Kristus, svätý biskup Mikuláš a mnohí ďalší svätci.
Teória kultúrnych cyklov

Teória kultúrnych cyklov je učenie o nevyhnutnej opakovateľnosti v historickom kultúrnom vývoji, ktoré vyrástlo z krízy historicko-porovnávacej metódy. 
Podľa tejto teórie sa vnútorné suvislosti dejín prejavujú vo všeobecnom štýle kultúry. Historické analógie nepotrebujú zdôvodnenie, sú vierohodné samy osebe. Fundamentálnu ontologickú štruktúru dejín možno postihnúť intuitívne.
Predstavitelia: Oswald Spengler, Arnold Joseph Toynbee a i.
Hmotné telo

Hmotné telo alebo fyzické telo je v niektorých náboženstvách/parapsychológii časť tela, ktorú môžeme vnímať (štandardne vyvinutými, bežnými) zmyslami, protiklad pojmov éterické telo, mentálne telo, astrálne telo a podobne.
Joga.
Hmotné telo z pohľadu jogy je súbor substancií premietajúce sa do oblasti zmyslových skutočností iba podmienene; záleží iba na uspôsobení zmyslov, či sa hmotné telo javí ako hmotné. Jeho relatívna povaha je zrejmá z toho, že v ňom pôsobia sily, ktoré hmotu tela pretvárajú na biologický faktor. Hmotné telo nie je faktor stabilný.
Jogínska výchova, ktorá je aktívna, opierajúca sa o skúšanie, zasahuje do trvanlivosti hmotného tela, manipuluje s jeho energiou a tým dospieva k poznaniu, že telo nie je definitívne daný útvar, ale útvar, ktorý je len podmienene stabilný.
John Toland

John Toland (* 30. november 1670, Redcastle, Írsko – † 11. marec 1722, Londýn) bol anglický filozof, predstaviteľ deizmu a neskôr ateizmu. 
Popieral nesmrteľnosť duše, posmrtnú odplatu, stvorenie sveta, dokazoval prirodzený pôvod svätých kníh.
Vzdelávací systém

Vzdelávací systém alebo výchovno-vzdelávací systém, systém výchovy a vzdelávania je súbor všetkých školských a iných vzdelávacích inštitúcií, ich fungovanie a prostriedky (vrátane legislatívnych), ktoré v krajine zabezpečujú realizáciu vzdelania.
Obsah vzdelávacieho systému tvorí formálne vzdelávanie a neformálne vzdelávanie.
Štruktúru vzdelávacieho systému tvorí:
Adolphe Thiers

Louis Adolphe Thiers (* 15. apríl 1797, Bouc-Bel-Air, Francúzsko – † 3. september 1877, Saint-Germain-en-Laye) bol francúzsky historik a politik, sprvu liberálny, neskôr konzervatívny republikán. 
V rokoch 1836 bol minister zahraničných vecí, neskôr v roku 1840 ministerský predseda, za 2. cisárstva bol v opozícii a exile. V roku 1871 sa stal predsedom vlády, ktorá uzavrela mier s Pruskom a krvavo potlačila Parížsku komúnu, a v rokoch 1871 – 1873 prezident.
Filozofický štrukturalizmus

Filozofický štrukturalizmus je súbor prúdov súčasnej filozofie a francúzskej filozofie špeciálne, v ktorých pri reflexii miesta človeka vo svete intervenuje ako ústredná kategória pojem štruktúry, pôvodne vygenerovaný v špeciálnych vedách
štrukturalistickej orientácie, napríklad v saussurovskej lingvistike.
Filozofický štrukturalizmus sa utvára najprv vo Francúzsku od konca 50. rokov 20. storočia, pričom mnohé názory preberá z lingvistického štrukturalizmu, najmä od Ferdinanda de Saussura; ide predovšetkým o Saussurov názor, že jazyk nie je substancia, ale forma a význam znaku je efektom diferenciálnej artikulácie. So štrukturalizmom úzko paralelne alebo nadväzne súvisí analýza diskurzu (Foucault) a dekonštruktivizmus (Derrida).
Vznik.
Filozofický štrukturalizmus vyšiel z úvah o podvedomých štruktúrach jazykovej kompetencie a odtiaľ prenesene o štruktúrach myslenia. Bol odmietavou reakciou na prehnané akcentovanie subjektu a existencie v existencializme: Sartre bol pre mnohých štrukturalistov najobľúbenejším cieľom útokov.
Teória kultúry

Teória kultúry je teoretická zložka kulturológie.
Ľudské telo

Ľudské telo alebo telo človeka () je jednotný súbor orgánov a orgánových sústav tvoriacich ľudský organizmus.
Telo človeka sa skladá z hlavy, krku, trupu a končatín. Z iného hľadiska pozostáva z anatomických sústav (oporná, tráviaca atď.)
Ľudské telo skúma predovšetkým anatómia človeka a somatológia.
Toledo

Toledo je mesto v Kastílsku (Castilla - La Mancha) v strednom Španielsku. Od 4. storočia miesto konania cirkevných koncilov Hispánie. V 5. storočí až 8. storočí a od 11. storočia sídlo arcibiskupa a hlavné mesto Kastílska, stredisko židovskej kultúry a arabskej kultúry. Do 16. storočia sídelné mesto španielskych kráľov. Po ich presídlení do Madridu Filipom II. v roku 1561 nastal úpadok mesta.
Tepanie

Tepanie je technika umeleckého spracovania mäkkých kovov za studena. Na mäkkej podložke sa kladivkami a razidlami vytepávajú z plechu žiadané tvary a vzory. Niekedy sa nazýva aj "kovotepectvo".
Zložitý systém

Zložitý systém je systém, ktorý charakterizuje existencia veľkého počtu navzájom zviazaných a medzi sebou vzájomne pôsobiacich prvkov.
Francúzsky štrukturalizmus

Francúzsky štrukturalizmus je významný smer alebo etapa vo vývine francúzskej filozofie 20. storočia po 2. svetovej vojne, ktorý vypracoval metodológiu opierajúcu sa o pojem štruktúry ako základnej danosti, z ktorej možno určiť všetky fenomény. 
Za hlavných predstaviteľov francúzkeho štrukturalizmu a vlastne i štrukturalizmu vôbec sa pokladajú: Claude Lévi-Strauss, Jacques Marie Emile Lacan, Michel Paul Foucault, Louis Althusser.
Znakový systém

Znakový systém je účelovo integrovaný súbor znakov. Znakové systémy majú slovníkový charakter, mohli by sme ich nazvať zásobárňou znakov. Osobnosť, spoločenstvo, ale aj celá kultúra disponuje množstvom znakov a podľa potreby
ich používa. Znakové systémy majú dynamický charakter, ide o fungujúce systémy, spoločensky a historicky sa menia.
Jakob Thomasius

Jakob Thomasius (* 27. august 1622, Lipsko, Nemecko – † 9. september 1684, tamže) bol nemecký filozof, profesor na Lipskej univerzite, otec Christiana Thomasia, učiteľ filozofie G. W. Leibniza.
Lingvistický štrukturalizmus

Lingvistický štrukturalizmus je súhrn lingvistických teórií a výskumných metód prvej polovice 20. stor. v Európe a v USA, vychádzajúcich okrem iného z pozitivizmu, neopozitivizmu. Rozkvet lingvistického štrukturalizmu spadá do obdobia od konca 20. rokov do polovice 50. rokov 20. storočia.
Východiskom lingvistického štrukturalizmu je dielo de Saussura "Cours de linguistique générale".
Tautológia (tradičná logika)

Tautológia je definícia, v ktorej sa v definiense jednoducho inými slovami opakuje to, čo
sa myslí v definiende.
Je to teda chyba v definícii alebo dôkaze, keď sa nejaký pojem definuje sám sebou alebo sa nejaký jav prehlasuje priamo alebo nepriamo za príčinu aj následok zároveň, takže definícia alebo dôkaz „kruhom“. „Vedecká“ teória založená na takomto reťazci príčin a následkov môže vyzerať impozantne.
Príklad tautologickej definície pojmu pridaná hodnota: Pridaná hodnota je hodnota, ktorá sa pridáva.
Sylabus

Sylabus je stručný heslovitý prehľad (myšlienkového postupu, napr. prednášky), výťah. V anglosaskej terminológii označuje tradične učebnú osnovu.
Teória literatúry

Teória literatúry je súčasť vedy o literatúre, ktorá skúma momentálny prierez štruktúrou literatúry, jej vznik a vývin a nevyhnutné externé súvislosti. Teóriu literatúry tvorí predovšetkým teória literárneho diela a teória literárneho procesu.
Delí sa na tri základné časti:
História.
Na Slovensku sa teória literatúry ako samostatný vedný odbor utvoril až po prvej svetovej vojne. V medzivojnovom období ju rozvíjali hlavne Ľudovít Šenšel, Štefan Krčméry, Milan Pišút, Mikuláš Bakoš (diela "Vývin slovenského verša" (1939) a "Problém vývinovej periodizácie slovenskej literatúry" (1944)) a ďalší.
Náboženská tolerancia

Náboženská tolerancia je povoľovanie náboženskej slobody aj iným vyznaniam než je vlastné, štátne alebo panovníkovo.
Znalostný systém

Znalostný systém je počítač vybavený istou znalosťou, t. j. taký počítač, ktorý je vybavený počítačovými programami umožňujúcimi riešiť problémy na základe poznatkov produktívnymi postupmi.
Sylogistika

Sylogistika je teória kategorického sylogizmu, deduktívny systém vytvorený Aristotelom, ktorý pozostáva z pravidiel formácie subjekt-predikátových výrokov a sylogizmov (vrátane tvorenia figúr a módov sylogizmu), pričom tiež obsahuje pravidlá (správnych) sylogizmov. Ide o historicky prvý logický systém dedukcie.
Telo (joga)

Telo z pohľadu jogy je schránka ja, ktorá sa delí na:
V tele (i v mysli) je homeostatický mechanizmus, ktorý zabezpečuje vyváženú integrálnu činnosť (samádhi) aj pri pôsobení normálnych vonkajších a vnútorných stimulov.
Christian Jürgensen Thomsen

Christian Jürgensen Thomsen (* 29. december 1788, Kodaň, Dánsko – † 21. máj 1865, Kodaň) bol dánsky archeológ, historik a numizmatik riaditeľ Staroseverského múzea. 
Považujú ho za hlavného tvorcu rozdelenia pravekých dejín do troch periód podľa materiálu, ktorý bol najpreferovanejší: 
Toto členenie anonymne uviedol v roku 1836 rámci sprievodcu po múzeu.
Od roku 1832 pôsobil ako inšpektor a od 1842 ako riaditeľ kráľovskej zbierky mincí a medailí v Kodani.
Štruktúrovanosť systému

Štruktúrovanosť systému je stupeň vnútornej zviazanosti, súdržnosti, koherencie systému.
Teória matíc

Teória matíc je matematická disciplína, ktorá skúma matice. Medzi teóriou matíc a teóriou grafov jestvuje úzka súvislosť. Niektoré vlastnosti matíc môžeme študovať pomocou grafov, teda vlastne geometrickou cestou. Ak je prvkov mnoho, stáva sa znázornenie pomocov grafov neprehľadné, alebo je dokonca nemožné. Potom je lepšie použiť namiesto grafu zápis pomocou matice. Matica, ktorá má toľko riadkov a toľko stĺpcov ako graf uzlov, sa nazýva incidenčnou maticou grafu.
Tollan

Tollan je hlavné mesto Toltékov asi 70 km severne od Mexico City v Mexiku na mieste dnešnej dediny Tula.
Začiatky Tollanu spadajú do obdobia 800-900. Za najväčšieho rozkvetu malo mesto 55 000 obyvateľov. Zánik Tollanu začína 1200.
Teória množín

Teória množín je časť matematiky, ktorá skúma všeobecné vlastnosti množín, najmä nekonečných. Teória množín skúma vzájomne jednoznačnú zhodu množín, ich usporiadanie, mohutnosť množiny, operácie, ako zjednotenie a prienik množín a iné.
Matematickú teóriu množín založil G. Cantor, ktorý množinu chápal ako "zhrnutie dobre odlíšených objektov nášho nazerania alebo myslenia - ktoré sa nazývajú 'prvkami' množiny - do jedného celku".
Edward Tolman

Edward Chace Tolman (* 14. apríl 1886, West Newton, Massachusetts, USA – † 19. november 1959, Berkeley, Kalifornia, USA) bol americký psychológ. Venoval sa experimentálnej a porovnávacej psychológii (motivácii a učenie, účelové správanie, kognitívne mapy).
Systemizácia

Systemizácia môže byť:
Teória mravného citu

Teória mravného citu je teória vysvetľujúca pôvod a povahu morálky tým, že pre ľudí je príznačný osobitný cit odobrovania a odsudzovania, ktoré v nich rozličné javy vyvolávajú.
Teórie mravného citu vznikli v Anglicku v 17. až 19. storočí (A. Smith, D. Hume, Shaftesbury, F. Hutcheson). V 20. storočí rozvíjali tieto teórie E. Westermarck (Fínsko), W. McDougall, A. Rodgers, F. Sharp (USA), A. Sutherland a A. Shand (V. Británia).
Terakota

Terakota je druh keramiky. Je to pálená pórovitá hlina tehlovej, hnedej alebo hnedožltej farby. Ide o porézny neglazovaný výrobok z pálenej hliny. Terakota je známa už od praveku (kultové alebo dekoratívne sošky z vypálenej hliny zobrazujúce človeka alebo zvieratá).
Teória násilia

Teória násilia je teória, podľa ktorej spoločenskú nerovnosť vyvoláva násilie, ktoré páchajú jedni ľudia na iných ľuďoch.
Edward Lee Thorndike

Edward Lee Thorndike (* 31. august 1874, Williamsburg, Massachusetts, USA – † 9. august 1949, Montrose, New York, USA) bol americký psychológ; teória učenia S-R, transfer výcviku, zákon efektu a cviku, učenie dospelých. 
Pričinil sa o rozšírenie experimentálnej pedagogiky najmä v oblasti pedagogickej psychológie. 
Thorndike je zakladateľom zoopsychológie.
Inteligentný systém

Inteligentný systém je systém s inteligenciou, čiže vlastnosťou, ktorá mu dovoľuje poznať a pochopiť príčiny zmien a využiť tieto poznatky na učenie. Pri opakovaných vstupoch sa učenie systému prehlbuje. Medzi inteligentné systémy sa
zaraďujú ľudia, zvieratá a "inteligentné" stroje.
Symbol

Symbol je znak, ktorý splynul so svojím významom do vnútornej jednoty. Symbol je taký objekt, obraz, písané slovo, zvuk alebo konkrétny znak, ktorý zastupuje či reprezentuje niečo iné na základe istej podobnosti, asociácie, alebo čisto len dohody.
Toltékovia

Toltékovia boli indiánsky ľud predkolumbovskej Ameriky v strednom a južnom Mexiku (8. stor. - 12. stor.), ktorých pôvod doposiaľ nie je uspokojivo vyriešený. Ich hlavné mesto bolo Tollan.
Iné projekty.
Objektová teória

Objektová teória je teória, ktorá je predmetom skúmania metateórie a ktorej pojmy a výroky sú vyjadrené v objektovom jazyku.
Finančná transakcia

Finančná transakcia alebo peňažná transakcia je vzájomne súvisiaca zmena stavu financií dvoch fyzických alebo právnických osôb, najmä rozsiahly bankový obchod alebo peňažný obchod. Príkladom je nákup alebo úver.
Robert Thorndike

Robert Ladd Thorndike (* 22. september 1910, Montrose, New York, USA – † 21. september 1990, Olympia, Washington) bol americký psychológ; venoval sa psychometrii, personalistike.
Jeho otec bol zakladateľ zoopsychológie Edward Lee Thorndike.
Terapeutika

Terapeutika môže byť:
Teória odrazu

Teória odrazu je gnozeologická teória, podľa ktorej je poznanie odrazom skutočnosti.
Štúdia

Štúdia môže byť:
Josef Tomeš

PhDr. Josef Tomeš (* 18. január 1954, Praha) je český historik, ktorý sa zameriava najmä na novodobé české dejiny.
19731978 študoval históriu a filozofiu na Filozoficej fakulte Karlovej univerzity. Medzi rokmi 1978 a 1993 bol zamestnancom Encyklopedického inštitútu ČSAV. Neskôr pracoval ako šéfredaktor encyklopedickej sekcie nakladateľstva Paseka a od roku 2001 je zamestnaný v Masarykovom ústave AV ČR. Je aj predsedom "Společnosti Viktora Dyka".
V jeho prácach prevažujú texty encyklopedického charakteru a monografie a zborníky o osobnostiach českých a česko-slovenských dejín.
Teória kultúrnych okruhov

Teória kultúrnych okruhov je teória, podľa ktorej sa kultúrne prvky objavili vždy na jednom mieste sveta, vo zvláštnej konštelácii, a odtiaľ sa migráciou preniesli do inej časti sveta; opakom je teória kultúrnej konvergencie.
Thrasymachos z Chalkedónu

Thrasymachos z Chalkedónu alebo Trasymachos z Chalkedónu (koniec 5. stor. pred Kr.) bol grécky sofista a rétor. V Aténach pôsobil ako obhajca, vyučoval aj rečníctvo. Z omrzelosti životom sa vraj obesil.
V spise "Megalé techné rétoriké" (Veľká teória rečníctva), z ktorého sa zachovali len fragmenty, učil vzbudzovanie afektov, čo Platón a Aristoteles rozhodne odmietali. Za príslušnosť k radikálnemu smeru prótagorovcov sa prihovára predovšetkým Platonová charakteristika, ktorá ukazuje Thrasymacha ako človeka, ktorý uznáva právo silnejšieho; či Thrasymachos bol naozaj taký, nie je isté.
Thrasymachos svoje reči neuverejňoval. Jeho reči politické, ktoré ako cudzinec nemohol verejne prednášať, boli mienené ako politické brožúry.
Jogová terapia

Jogová terapia sú očistné procedúry, telesné cvičenia, kontrola stravovania, sociálnych postojov a osobných zvyklostí tak, aby to spôsobovalo pozitívne zmeny vo všetkých metabolických procesoch. Ide tu o integrálny prístup, ktorý človeka chápe ako celok, takže sľubuje lepšie výsledky než ktorýkoľvek iný systém, kladúci dôraz na zjavné symptómy a zanedbávajúci menej zjavné prejavy choroby, ktoré sú rovnako dôležité ako ostatné. Tejto téme sa v publikácii "Jógová terapie", (1990) venuje Kuvalayananda Swami a Vinekar.
Transavangardizmus

Transavangardizmus je úsilie zlikvidovať dedičstvo avantgárd. Ide o taliansku verziu neo-expresionizmu, ktorá sa objavila v západnej Európe v rokoch 1970 až 1980. Ako autor termínu sa označuje taliansky kritik Achille Bonito Oliva a znamená "za avantgardou". Odmieta abstraktné umenie, tvorili ho umelci ako Sandro Chia, Francesco Clemente, Enzo Cucchi, Nicola de Maria, Mimmo Paladino a Remo Salvadori.
Ladislav Szántó

Ladislav Szántó (* 30. apríl 1894, Uhrovec – † 22. apríl 1974, Bratislava) bol slovenský filozof, od r. 1953 univerzitný profesor, akademik Slovenskej akadémie vied (od r. 1955) a Československej akadémie vied (od r. 1962). Forsíroval dialekticko-materialistické a historicko-materialistické prístupy k aktuálnym otázkam. Pôsobil predovšetkým ako publicista a propagátor marxizmu-leninizmu. Ostro kritizoval objektivizmus, revizionizmus a nemarxistickú filozofiu vôbec.
Prípadová štúdia

Prípadová štúdia je v sociológii deskriptívna správa o minulej problémovej situácii: uvádza, čo sa dialo, čo robil praktik a ako sa zmenila situácia. V prípadovej štúdii sa nepodáva analýza teoretickych predpokladov a analýza rôznych udalostí, ktoré štúdia opisuje. Pre prax je dôležitá ako príklad, ktorý sa dá indukciou zovšeobecniť a zovšeobecnenie opäť dedukciou použiť pre nový prípad. Prípadová štúdia v slovenčine je hybridný žáner s vysokým stupňom analýzy. Preverí schopnosť uvádzača myslieť v súvislostiach, vyhodnocovať fakty, posudzovať javy, plánovať vývoj a navrhovať riešenie. Vytvára reálne alebo takmer reálne komunikačné situácie, v ktorých sa preveria kompetencie autora.
Telofáza

Telofáza je posledná fáza delenia bunky. Jej výsledkom je vznik dvoch dcérskych bunkových jadier a oddelenie cytoplazmy. V telofáze zaniká deliace vretienko. Chromozómy sa dešpiralizujú, rozplietajú sa a sú neviditeľné. Tým, že vznikli dcérske jadrá končí karyokinéza (delenie jadra). Vzniká jadrová membrána a jadierko. Vytvára sa priehradka v centrálnej rovine až sa bunka rozdelí- cytokinéza- cytoplazma a organely sa rovnomerne rozdelia do dcérskych buniek. V živočíšnej bunke nedochádza k zaškrteniu, v cytoplazme sa utvorí priehradka a materská bunka sa rozdelí na dve dcérske. Na konci telofázy vzniknú dve nové dcérske bunky s tým istým počtom chromozómov ako mala materská (materská diploidná= dcérska diploidná)
Peňažná teória

Peňažná teória (iné názvy: teória peňazí (a úveru), monetárna teória, monetárna ekonómia) je časť ekonómie, ktorá sa zaoberá vysvetľovaním vzniku, podstaty a funkcie peňazí. Hlavné témy sú: ponuka peňazí a tvorba peňazí, dopyt po peniazoch, úroková sadzba, inflácia a transmisné mechanizmy a v širšom zmysle aj menová politika.
Kauzálna terapia

Kauzálna terapia je terapia zameraná na zvládnutie príčiny choroby alebo chorobného stavu.
Jan Szczepański

Jan Szczepański (* 14. september 1913, Ustroń – † 16. apríl 2004) bol poľský sociológ, člen "Poľskej akadémie vied".
Transcendencia

Transcendencia je prekračovanie hraníc medzi dvoma oblasťami, z "tohto sveta" do "tamtoho" či "onoho" (do transcendentna). 
Nadskutočnosť, nadzmyselnosť; niečo, čo leží za rozumovou a zmyslovou skúsenosťou. 
Transcendencia je schopnosť uvoľniť svoju myseľ tak, že dokážete vytvoriť niečo nové. Niečo dokonalé, čo pramení priamo zo srdca.
Podľa M. Heideggera je transcendencia presahovanie jednotlivého súcna k svetu vôbec, k súcnu-v-celku, dokonca k "tomu" bytiu, i keď to, čo je bytie, zostáva neurčité.
Všeobecnovzdelávacie štúdiá

Všeobecnovzdelávacie štúdiá sú štúdiá, ktoré sa týkajú prípravy na vysokú školu alebo vysokoškolského štúdia tzv. slobodných umení a klasických náuk, resp. spoločného všeobecnovzdelávacieho základu tohto štúdia.
Dôchodková peňažná teória

Dôchodková peňažná teória je jedna z obmien kvantitatívnej peňažnej teórie, podľa ktorej pôsobenie peňazí vo sfére výmeny a výroby je vymedzené vytváraním sa a vynakladaním peňažných dôchodkov; zisťuje závislosti medzi peniazmi, cenovou úrovňou, produkciou a zamestnanosťou; tvrdí, že na zistenie týchto závislostí treba skúmať povahu a zdroje dôchodku, cesty jeho použitia, účinky každej z týchto ciest, povahu dopytu po produkte, vzťah medzi rozsahom dopytu a národným dôchodkom a pod.
Telos (filozofia)

Telos (z gr. τέλος = koniec, cieľ, dokonanie, dokončenie, hranica, hlavný účel, stav dokonalosti) je cieľ, ktorý sa usiluje dosiahnuť konajúci subjekt.
Podľa stoicizmu je "telos" posledný cieľ mravného konania.
Symptomatická terapia

Symptomatická terapia je terapia zameraná na potlačenie príznakov choroby.
Štúdium

Štúdium (z ) je zámerné, cieľavedomé a systematické získavanie vedomostí, poznatkov, schopností a zručností.
Môže prebiehať navštevovaním výchovno-vzdelávacieho zariadenia (pozri Medzinárodné štandardné členenie vzdelávania (ISCED) od ISCED 1) alebo samoštúdiom, ktoré prebieha bez priamej interakcie s vyučujúcim (učiteľom, lektorom, školiteľom, inštruktorom).
Transcendentália

Transcendentália je transcendentálne určenie, nadzmyslová vlastnosť bytia, ktorú poznávame intuitívne a pred každou skúsenosťou. Napríklad: jednotnosť, pravdivosť, dobrota. Transcendentálie sú dokonca nad tými vlastnosťami bytia, ktorých výsledkom poznania sú kategórie.
Trvanie

Trvanie môže byť:
Politická teória

Politická teória je časť politológie, systematické uvažovanie o podstate a cieľoch vlády, obyčajne zahrnujúce výklad existujúcich politických inštitúcií a názor na to, ako (ak vôbec) by sa mali meniť.
Terciári

Terciári (lat.) sú členovia tretích rádov pri niektorých katolíckych reholiach. Na rozdiel od rehoľníkov (1. rád) a rehoľníčok (2. rád) sú laikmi. Síce nežijú v kláštoroch, ale takisto ako rehoľníci prechádzajú postulátom a noviciátom až k jednoduchým a večným sľubom. Skladajú sľuby čistoty a poslušnosti. Príkladom terciárov je napr. Františkánsky svetský rád (OFS) alebo Svetský rád bosých karmelitánov (OCDS).
Tržba

Tržba je suma peňažných prostriedkov získaná za predaj tovarov, vykonané práce alebo poskytnuté služby.
Teória politiky

Teória politiky je časť politológie skúmajúca podstatu politiky.
Telytokia

Telytokia alebo thelytokia (gr.) je partenogenéza, pri ktorej vznikajú iba samičky.
Šachovnica

Šachovnica je štvorcová plocha rozdelená na 64 rovnakých štvorcových polí striedavo svetlých a tmavých. Používa sa pri šachu.
Rady sú na šachovnici označené číslicami 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8. Stĺpce sú označené písmenami a, b, c, d, e, f, g, h. Každé pole sa teda dá označiť kombináciou číslice a písmena(napr. f3). Stĺpce a-, b- a c- tvoria dámske krídlo, stĺpce f-, g- a h- tvoria kráľovské krídlo.
Ďalej máme na šachovnici diagonály. sú to polia vedľa seba v uhlopriečnom smere.
Mimoriadne dôležité z hľadiska šachu je centrum(stred) šachovnice.
Rozoznávame dva druhy centier:
Šachovnica musí byť postavená tak, aby pravé, dolné pole bolo svetlé. U hráča, ktorý hrá s bielymi kameňmi je to pole h1, u hráča, ktorý má čierne kamene, je to pole a8.
Pojem "šachovnica" sa používa aj v súťažiach družstiev, kde sú hráči družstva zoradení obvykle podľa výkonnosti. Potom sa používa spojenie "1. šachovnica, 2. šachovnica... 5. šachovnica..."
Tonéma

Tonéma je štrukturálny prvok tónu.
Terén

Terén môže byť:
Téma

Téma môže byť:
Ferdinand Tönnies

Ferdinand Tönnies (* 26. júl 1855, Oldenswort, Nemecko – † 9. apríl 1936, Kiel) bol nemecký sociológ, profesor na univerzite v Kiele, zakladateľ formálnej školy v sociológii.
Tönnies objasnil základnú terminológiu deiferenciácií pospolitosti ("Gemeinschaft") a spoločnosti ("Gesellschaft") ako dvoch základných typov ľudských skupín, ktoré na seba vývojovo nadväzujú.
Dielo.
postum
Tibeťania

Tibeťania (tibet. Bodpa) sú národnosti a kmene žijúce na území Tibetu a západnej Číny, ale aj na území Kašmíru, Nepálu, Sikkimu a Bhutánu. Tibeťania tvoria zvláštnu etnickú skupinu mongoloidov, ktorých pôvod je prinajmenšom taký starý ako pôvod Číňanov, pretože o tibetských národoch sa zmieňujú už najstaršie čínske záznamy. Tibeťanov je v súčasnej dobe približne 5,5 milióna, z toho približne 3 mil. na území Tibetu. Dnešná štruktúra obyvateľstva sa sformovala už v 1. tisícročie pred Kr., iba Tibeťania v južných čínskych provinciách, ktorí žijú usadlým poľnohospodárskym spôsobom života, sa formovali neskôr. Väčšina Tibeťanov zostala pastiermi ovcí, jakov a koní.
Jazykom Tibeťanov je tibetčina.
Tibeťania boli ovplyvnení Číňanmi a Indmi (budhizmus). Politickým a kultúrnym centrom sa stali kláštory (lamaizmus).
V 6. storočie vytvorili prvé veľké ríše s centrom južne od Lhasy. Kráľ Srong-tzan-sgam-po [sontsen gampo] (620-648) podľa legendy zaviedol v Tibete budhizmus, ku ktorého všeobecnému rozšíreniu došlo až potom, keď Tibet nadobudol nadregionálny význam v 8. storočie: vtedy si Tibeťania načas podrobili aj časť Číny a východný Turkestan.
V 9. stor. sa celá ríša rozpadla na rad malých štátov.
V 15. stor. sa sformovalo reformné hnutie Tibeťanov, pri ktorom vzrástol význam kláštorov a siekt (príslušníci starých siekt nosili červené čapice, noví lamaisti žlté).
V roku 1720 zriadili Číňania nad Tibetom protektorát, v r. 1965 bola zriadená Tibetská AO v rámci ČĽR.
Filozofická téma

Filozofická téma je prvé zachytenie istého úseku skutočnosti v podobe globálneho filozofického významového útvaru, v úvahách o ktorom a rozvíjaním ktorého sa tvoria filozofické významové útvary vyjadrované vo filozofickom texte. Filozofická téma púta pozornosť filozofa počas celej jeho ďalšej práce, číže počas filozofovania.
Šakal

Šakal v zoológii môže byť jedna z týchto možností:
a) jednoslovný slovenský názov druhu "Canis aureus" (iné slovenské názvy: šakal zlatý, šakal obyčajný alebo vlk šakal)
b) slovenské rodové meno a/alebo súhrnné označenie druhov: 
c) to isté ako bod b plus druh "Canis simensis" (po slovensky: vlk etiópsky, vĺčok etiópsky, líška etiópska alebo šakal etiópsky) 
d) to isté ako bod b (alebo bod c) plus ľudové označenie niektorých z týchto druhov:
Z uvedených možných významov slova šakal je najčastejší význam b), nasleduje jeho charakteristika.
Šakaly podľa definície b.
Z dnešného pohľadu tieto 4 druhy šakalov nie sú ako celok bližšie vzájomne príbuzné (netvoria monofyletický taxón). Vzájomne príbuzné sú z nich iba dva druhy patriace do rodu "Lupulella". 
K druhu šakal severoafrický treba poznamenať, že tento druh sa do začiatku 21. storočia často považoval za súčasť druhu šakal zlatý. Okrem toho niektorí súčasní autori nepovažujú za vhodné šakala severoafrického označovať názvom šakal, pretože je podľa nich viac príbuzný s vlkom dravým a mal by sa teda skôr označovať názvom vlk.
Šakal zlatý žije v Európe a južnej Ázii, ostatné druhy (šakal severoafrický, tmavochrbtý a šikmopásy) žijú v Afrike. Šakaly uprednostňujú život v otvorenej krajine, napr. na savane. Morfologicky tvoria šakaly prechod medzi líškami a vlkmi dravými, ale viac sa podobajú líškam. Na rozdiel od líšok, ktoré majú pozdĺžne zrenice, majú šakaly okrúhle zrenice. Šakaly sú menšie než vlky dravé. Nohy majú pomerne dlhé. Mávajú rôzne farby. Jedia článkonožce, stavovce (hlodavce, vtáky, domáci dobytok), zdochliny a rôzne plody. Cez deň sa väčšinou skrývajú a teda väčšinou vychádzajú až na noc (šakal šikmopásy vychádza vždy až na noc). Žijú v malý svorkách alebo jednotlivo. Ľudia ich niekedy chovajú. Známe sú nočným zavíjaním; zavíjanie je príznačné najmä pre šakala tmavochrbtého. Šakaly sú často bezočivé, dotieravé a zbabelé tvory. 
Ďalšie podrobnosti pozri v článkoch o jednotlivých druhoch.
Etymológia.
Slovo šakal je prevzaté z nemeckého slova Schakal, ktoré pochádza z francúzskeho slova chacal, ktoré pochádza z tureckého slova çakal, ktoré pochádza z perzského slova šaġal, ktoré pochádza zo sanskritského slova śr̥galá. Všetky tu uvedené slová majú význam "šakal".
Topika

Topika (z gréčtiny) je: 
Topiká (gr.) sú lieky používané zvonku v podobe obkladov, náplastí ap.
Transcendentálnosť

Transcendentálny je týkajúci sa nadzmyslovej skúsenosti, čo nie je empirický, ale apriórny predpoklad poznania, súčasť kritickej filozofie, skúmajúce nadzmyslové predpoklady poznania; zdôrazňujúci božskú dimenziu.
Šaman

Šaman je ťažko definovateľné označenie pre hlavného predstaviteľa šamanizmu, teda osobu, ktorá v (spravidla prírodných) spoločenstvách funguje ako kňaz-liečiteľ, čarodejník, expert na tranz a prorok. Možno ho definovať aj ako predestinovanú osobu skupiny, ktorá nadväzuje kontakty s nadprirodzeným svetom, aby získal jeho priazeň a pomoc v prospech skupiny/členov skupiny. 
Pojem sa pôvodne používal len pre sibírsku oblasť, dnes sa používa aj pre iné oblasti, najmä Severnú Ameriku a Austráliu. Slovo „šaman“ bolo prevzaté do ruštiny a neskôr do iných jazykov z tunguzských jazykov a znamená čarodejník, "ten kto vie" (šáman). Tunguzské slovo je buď tunguzského pôvodu (sa = vedieť) alebo pravdepodobnejšie pochádza z čínskeho ša men ("budhistický mních"), to zas z pálí "śamana", a to zas zo sanskritského "śramana" ("asketický"). Mohlo by pochádzať aj od "sambadambi", používaného u sibírskych národov, znamenajúce „tĺcť na bubon“.
Južní Evenkovia označovali slovom „šaman“ náboženských činiteľov, ktorí majú úzke spojenie s duchmi a sú schopní priviesť sa do extázy, vyvolať extázu a prevteliť sa. Turecké slovo označujúce šamana je "kam". Jakuti, Kirgizi, Uzbeci, Kazachovia a Mongoli používajú iné výrazy. Veľký šaman z doby mongolských nájazdov je "beki", z ktorého sa pravdepodobne vyvinulo turecké "beg" - „pán“.
Šaman má údajne schopnosť vstupovať do nie každodennej reality zmenených stavov vedomia, tzv. šamanská púť za pomoci monotónneho bubnovania, spievania, tancovania či pomocou halucinogénnych látok. Jeho úlohou je poznanie v nej získané prinášať späť do každodennej reality tak, aby z neho malo úžitok celé spoločenstvo. V pôvodnych prírodných spoločenstvách šaman pomáha členom svojho kmeňa liečením, duchovným vedením, prípadne objasňovaním nevysvetliteľných javov v prírode a pod. Mnohé z týchto funkcií dnes preberajú aj moderní, tzv. mestskí šamani.
Počas šamanskej púte môže šaman údajne komunikovať so zvieratmi, rastlinami, minerálmi alebo čímkoľvek. Základnou filozofiou je, že všetko má svoju duchovnú podstatu, preto je možné sa prihovárať nielen zvieratám a rastlinám, ale aj jazerám, riekam, mesiacu, hviezdam či slnku. Každý šamanský čin musí byť v súlade s duchovnou podstatou sveta, v čom mu pomáhajú šamanovi duchovní spojenci silové zviera a duchovný učiteľ. Silové zviera aj duchovný učiteľ sú duchovné bytosti, ktoré sa nachádzajú v Dolnom a Hornom svete a sú doživotní sprievodcovia v nie každodennej realite.
Učenie rgvédu

Učenie rgvédu obsahuje jednu z najstarších predstáv o praskutočnosti. Praskutočnosťou bolo „to jedno“ (tad ékam), ktoré nebolo ani bytím ani nebytím, ale imanentným, ničím neurčeným samopohybom, nazývaným Tad, ako čosi absolútne, nadčasové a nadpriestorové, zahrňujúce všeskutočno a zároveň jestvujúce mimo všeskutočna. Keďže toto jedno je v podstate každého javu, ale samo je nadjavové, nie je možné vysloviť o ňom akýkoľvek úsudok. Jeho jedinou vlastnosťou a zároveň prejavom jeho jestvovania je stotožňujúci sa s ním život. Jedno je nadjavové, nadčasové a mimopriestorové a zahrňuje v sebe hmotu, prejavujúcu sa v temnotách a v pravode. Pravoda večne sprevádza jedno a zároveň vypĺňa bezpriestorový priestor praskutočnosti. V jednej teda večne spočívajú tri súčasti materiálneho sveta: pravoda, nelokalizovaný priestor a temnoty. Všetky tri koexistujú s jednom.
Násadíja (kozmologický hymnus z mladších častí Rgvédu):
"Nebytie (asat) nebolo vtedy, ani bytie (sat) nebolo."
"Nebolo ani priestoru a neba vo výšinách -"
"Čo sa to dralo k životu? Kde? Pod ochranou koho?"
"Kde boli vody morské, priepasti hlboké?"
"Smrť nebola vtedy, ani nesmrteľnosť."
"Nebolo rozdielu medzi dňom a nocou,"
"len to Jedno bez dychu oddychovalo, samo od seba,"
"a nič iné nikde okrem neho nebolo."
"Temnota bola od počiatku temnotou prikrytá,"
"to všetko bolo morskou priepasťou beztvarou,"
"prázdnotou bol prameň bytia obklopený,"
"z nej Jedno vzniklo silou žiary."
"Z toho sa zas túžba najskôr vzniesla"
"a stala sa najprvším zárodkom ducha."
"Súvislosť bytia s nebytím odhalili mudrci,"
"silní rozumom, čo hľadali vo svojom srdci."
"Pretiahli naprieč svoju mieru,"
"čo bolo tam vo výšinách a čo bolo dolu?"
"Bolo to, čo dalo zárodky, boli zoskupenia síl,"
"dolu prirodzené schopnosti, hore snaženie."
"Ale kto to všetko vie, kto by mohol vysvetliť,"
"odkiaľ sa to všetko vzalo, odkiaľ to nové dielo?"
"Bohovia sú stvorení spolu so stvorením sveta,"
"a tak kto môže vedieť, odkiaľ sa to všetko vzalo?"
"A odkiaľ celá tá rôznorodosť vznikla v diele?"
"Ten, kto ho stvoril možno, alebo možno nestvoril,"
"ten, kto je veľkým vládcom v najvyšších nebesiach,"
"ten určite vie všetko, alebo azda tiež nevie?"
Transcendentálna topika

Transcendentálna topika () je u Kanta posudzovanie "transcendentálneho miesta" pojmu, čiže miesta, ktoré prináleží každému pojmu podľa rôznosti jeho použitia, a inštrukcia určiť toto miesto pre všetky pojmy. Má zabrániť oslepeniu rozumu pokiaľ ide o rozlišovanie pojmov.
Teriológia

Teriológia je časť zoológie, náuka o cicavcoch.
Filozofická tematika

Filozofická tematika je súbor filozofických tém. Filozofická tematika určuje podstatným spôsobom 
špecifikum toho ktorého filozofického učenia, školy, smeru.
Transcendentno

Transcendentno je to, čo sa nachádza za (napríklad to, čo sa nachádza za hranicami vedomia, poznania, životného sveta a pod.). V rámci manifestácie transcendentna vo vedomí možno vyčleniť vyrazný významový komplex označovaný ako numinózum, ktorý zakladá špecifikum náboženského alebo magického vzťahovania sa človeka k svetu.
Podľa V. Chalupu je transcendentno to, čo je spôsobom nazerania nepoznateľné. Pokiaľ je transcendentno v tomto zmysle poznateľné iným spôsobom poznania ako nazeraním, označuje sa ako relativne transcendetno; javy, ktoré ležia úplne mimo hraníc myšlienkového poznania, t. j. nepoznateľné nijakým spôsobom nazerania, sú absolútne transcendentné. O nich možno tvoriť myšlienkové konštrukcie, ktoré však ležia mimo hraníc vedy.
Šamanizmus

Šamanizmus je inštitucionálne, formálne blúznivé spojenie človeka s nadprirodzenou bytosťou v službách príslušnej sociálnej skupiny. 
Charakteristika.
Šamanizmus je vlastne súbor extatických a terapeutických metód, ktorých účelom je získať kontakt s paralelným, ale neviditeľným svetom duchov a ich podporu pri správe bežných ľudských záležitostí. V širšom zmysle možno šamanizmus chápať ako náboženstvo.
Aj keď sa objavuje v náboženstvách prakticky všetkých svetadielov a všetkých kultúrnych úrovní, najrozšírenejší je v strednej a v severnej Ázii.
Ku konštitučným prvkom šamanizmu patrí:
Učenie sa

Učenie sa je nadobúdanie vedomostí štúdiom alebo praxou, študovanie, zaúčanie sa do niečoho.
Paul Topinard

Paul Topinard (* 4. november 1830, L’Isle-Adam, Francúzsko - † 20. december 1911, Paríž) bol francúzsky antropológ a lekár, zakladateľ vývojovej antropológie na univerzite v Paríži. Bol vedeckým tajomníkom francúzskej antropologickej spoločnosti.
Topinard sa zaoberal klasifikáciou ľudských rás a typov v Európe a rozdelením antropológie na všeobecné štúdium ľudského druhu a na štúdium rôznych ľudských rás a skupín.
Tuhosť

Tuhosť je miera odolnosti telesa alebo konštrukcie voči pôsobeniu vonkajších síl.
Tibetská náhorná plošina

Tibetská náhorná plošina ( [Qing Zang Gaoyuan]) je najrozsiahlejšia a najvyššie položená náhorná plošina na Zemi dlhá , široká , priemerná výška 4 000 V Tibetskej náhornej plošine ležia horské pásma vysoké až (Transhimaláje) oddelené hlbokými dolinami s jazerami. Nachádza sa v Strednej Ázii. Táto plošina sa nachádza medzi pohoriami Himaláje, Karakoram, Hindúkuš, Pamír, Ťanšan a púšťou Gobi.
Termika

Termika alebo tepelná fyzika alebo termálna fyzika je fyzikálna oblasť, ktorá sa zaoberá štúdiom vlastností látok a ich zmien súvisiacich s teplotou. Termika sa tiež označuje ako náuka o teple, alebo tiež ako termofyzika.
Molekulový pohyb.
Makroskopicky: tepelný stav látky, ktorý je nazývaný teplota má úzku súvislosť s pohybom základných stavebných častíc látky – (molekúl, atómov a pod.). Tento pohyb sa označuje ako molekulový pohyb. Vzhľadom na to, že molekulový pohyb sa výrazne prejavuje pri zmenách teploty látky sa často označuje aj ako tepelný pohyb.
Molekulový pohyb je pokladaný za samostatný druh fyzikálneho pohybu, ktorého základnou vlastnosťou, ktorou sa líši od klasického mechanického pohybu je:
Ide o rádovo zložitejší druh pohybu, ako je mechanický pohyb. Pre popísanie tohoto pohybu sa využívajú metódy štatistickej fyziky.
Meteorológia.
V meteorológii sa pojem termika používa pre označenie stúpajúcej masy ohriateho vzduchu.
Tematizácia

Tematizácia alebo tematizovanie je premena nejakej entity alebo entít na tému úvah, reflexie,
výskumných operácií a pod., ktorých výsledok (súbor istých významových útvarov týkajúcich sa danej témy alebo obsiahnutých v nej) má byť vyjadrený v texte. Ak pri tematizácii plnia rozhodujúcu úlohu filozofické významové útvary, hovoríme o filozofickej tematizácii.
Topografia

Topografia je vedecko-technická disciplína, ktorá geografickými a geodetickými metódami skúma a opisuje tvary, rozmiestnenie a vlastnosti prírodných a socioekonomických objektov (pôdy, vodstvo, reliéf, osídlenie, komunikácie, priemyselné a poľnohospodárske stavby ap.) v krajine. Zjednodušene, študuje povrchové útvary na povrchu Zeme.
Úzko súvisí s kartografiou, špecializuje sa na problematiku detailného
všeobecnogeografického mapovania. Topografia sa zaoberá aj metodikou zhotovovania topografických máp, ich obnovovaním a klasifikáciou, zjednocuje a modernizuje topografické základy atď. Využíva pritom priame merania v teréne (triangulácia, nivelácia ap.), letecké fotografie a ich vyhodnotenia (fotogrametria) alebo kombinuje tieto postupy so staršími mapami (pôvodná mapa, odvodená mapa).
Ticho

Ticho je stav bez zvuku. Ticho má význam vo viacerých oblastiach. Napríklad v rečníckom prejave ako dramatizujúci prostriedok alebo pri smútočných obradoch, napr. „minúta ticha“. Z filozofického hľadiska ticho vzniká absenciou alebo zrušením reči.
Termín (názov)

Termín (iné názvy: terminus technicus, odborný termín, názov, odborný názov, odborný výraz, odborné pomenovanie) je slovo alebo slovné spojenie s presne vymedzeným významom, používané záväzne v určitom vednom alebo pracovnom odbore. Presnejšie jazykovedné definície sú v závislosti od danej terminologickej teórie napríklad:
Opakom termínu je netermín, ktorý na rozdiel od termínu nespĺňa najmä niektoré alebo všetky z týchto vlastností:
Z filozofického hľadiska je termín výsledkom logickej analýzy mena.
Slová názov a termín nepovažujú všetci jazykovedci za synonymá.
Filozofická tematizácia

Filozofická tematizácia je premieňanie istého úseku skutočnosti, nejakej entity alebo entít na
filozofickú tému. Filozofická tematizácia je jedna z hlavných etáp alebo operácií filozofovania, jeho prvý alebo základný krok, na ktorý nadväzujú ďalšie etapy (operácie), ako filozofická práca s témou či témami (filozofická tematická práca), analýza a syntéza, filozofická problematizácia, filozofická (syn)kritika, textácia výsledkov filozofovania (utvorenie filozofického textu).
Šan

Šan (čín., tiež "čchan, ch'an-na", jap. "zen", sans. "djána") je jedna zo škôl budhistickej mahájány, ktorá sa vyvinula v znovuzjednotenej Číne za dynastie Suej a Tchang.
Škola šan učila imanencii budu a zvláštne techniky meditácie na získanie okamžitého prebudenia. Šan sa odvoláva na Bódhidharmu.
Transcendentný

Transcendentný (lat.) je prekračujúci, napr. prekračujúci ľudský skúsenostný svet, zásvetný, nadzmyslový, jestvujúci mimo skúsenostný svet (napr. platónovské idey, Boh…).