Slovenská koruna

Slovenská koruna (skratka je Sk, kód ISO 4217 je SKK) bola oficiálna mena, menová jednotka a zákonné platidlo Slovenska pred zavedením eura.
Bola zavedená 8. februára roku 1993, keď nahradila korunu česko-slovenskú. Ako mena zanikla 1. januára 2009 po zavedení eura ako novej meny na Slovensku, ako zákonné platidlo pri hotovostných peňažných platbách zanikla až 17. januára 2009 (po skončení tzv. duálneho obehu).
Koruna sa delila na 100 halierov (nemá oficiálnu skratku). Bankovky boli v nominálnych hodnotách 20 Sk, 50 Sk, 100 Sk, 200 Sk, 500 Sk, 1000 Sk a 5000 Sk. Mince existovali pre hodnoty 10 halierov, 20 halierov, 50 halierov, 1 koruna, 2 koruny, 5 korún a 10 korún. 31. decembra 2003 boli z obehu stiahnuté mince hodnoty 10 halierov a 20 halierov.
Dejiny.
Národná banka Slovenska (NBS) začala zverejňovať denný kurzový lístok od roku 1993 so vznikom samostatnej meny - slovenskej koruny. Prvý denný kurzový lístok zverejnila ku dňu 4. januára 1993. Začiatok existencie samostatnej slovenskej koruny sa datuje na 8. februára 1993, kedy NBS prevzala po zániku Česko-Slovenska systém určovania kurzu slovenskej koruny k voľne vymeniteľným menám, ktorý sa používal v bývalej Štátnej banke československej. Znamená to, že bol zachovaný päťzložkový menový kôš (USD, DEM, ATS, GBP, FRF) a systém denného fixovania kurzu SKK. Kurz slovenskej koruny bol centrálnou bankou určený ako pevný (fixovaný). 
Od 14. júla 1994 do 2. októbra 1998 bola koruna napojená na menový kôš už len dvoch mien, v ktorom 60% tvorila nemecká marka a 40% americký dolár, čo percentuálne odrážalo menovú štruktúru realizovaného zahraničného obchodu SR.
Fluktuačné pásmo, teda priestor, v rámci ktorého sa mohol kurz SKK pohybovať bez administratívneho zásahu centrálnej banky, bol spočiatku stanovený na +/- 0,5 % a postupne sa rozširoval na +/- 7 % od centrálnej parity. Zmena kurzu bola navyše brzdená ďalším významným obmedzením, jeho denná zmena nemohla presiahnuť 0,1 %. 
2. októbra 1998 bolo zrušené fluktuačného pásma a tiež naviazanie na menový kôš a bol zavedený voľne plávajúci kurz koruny (až do 25. novembra 2005), ktorý sa určuje na základe ponuky a dopytu na medzibankovom devízovom trhu.
Prechod na euro.
Koruna po siedmich rokoch 25. novembra 2005 ukončila režim plávajúceho kurzu a vstúpila do pásma ERM II, kde zotrvala dva roky, čím splnila jedno zo štyroch Maastrichtských kritérií na zavedenie eura. Bývalý slovenský minister financií Ivan Mikloš spolu s guvernérom Národnej banky Ivanom Šramkom dohodli podmienky vstupu s Európskou centrálnou bankou a ministrami financií ostatných štátov únie 24. novembra 2005. Vláda aj Národná banka pôvodne za termín vstupu do ERM II verejne označovali polovicu roka 2006, najmä kvôli možným špekuláciám sa obe strany snažili zachovať diskrétnosť, čo prikazujú aj pravidlá Európskej menovej únie. Od pondelka 28. novembra 2006 bol kurz koruny zafixovaný na hodnote 38,455 koruny za euro. Podľa dohody bola koruna na euro naviazaná pomerne voľne, oproti tejto centrálnej parite mohol oslabiť alebo spevnieť až o 15%, teda kurz mohol kolísať v rozmedzí od 32,69 do 44,22 SKK/EUR.
S účinnosťou od pondelka 19. marca 2007 na základe žiadosti slovenských úradov schválila Európska centrálna banka úpravu stredového kurzu slovenskej koruny voči euru v mechanizme výmenných kurzov (ERM II) na úroveň 35,4424 SKK/EUR, čo bolo 8,5 % pod úrovňou vtedajšej centrálnej parity. Slovenskej mene sa tak v rámci fluktuačného pásma otvoril nový priestor pre posilňovanie, keď novým rozmedzím bola úroveň od 30,126 do 40,758 SKK/EUR.
28. mája 2008 bola centrálna parita opäť posunutá, tentoraz o 15 percent, na 30,126 SKK/EUR, čo bola dovtedy spodná hranica fluktuačného pásma. Novým rozmedzím sa stala úroveň od 25,6071 do 34,6449 SKK/EUR.
3. júna 2008 ministri financií členských krajín Európskej únie na zasadnutí Rady EÚ pre ekonomické a finančné otázky (ECOFIN) v Luxemburgu bez diskusie schválili vstup Slovenska do eurozóny 1. januára 2009.
8. júla 2008 ministri financií krajín Európskej únie rozhodli, že definitívny výmenný kurz slovenskej koruny k euru je 30,126 korún za euro, čo bola súčasná hodnota centrálnej parity a v tomto kurze sa budú meniť všetky ceny po prechode na euro.
1. januára 2009 bolo na Slovensku zavedené euro. Duálny obeh koruny a eura sa skončil dňa 16. januára 2009.
Makroekonomické ukazovatele.
Inflácia.
Inflácia krátko po osamostatnení SR dosahovala hodnoty okolo 25% pri ročnej báze . V priebehu rokov 1994 a 1995 klesala na prijateľnejšiu úroveň pod 10 percent. V ďalších rokoch sa stabilne pohybovala v okolí 7 percent, aj keď za cenu odkladu deregulácie niektorých cien, napríklad plynu, tepla, elektrickej energie atď. Ekonomické reformy prvej vlády Mikuláša Dzurindu, napríklad deregulácia niektorých cien spôsobili v roku 1999 jej rast na úroveň opäť presahujúcu 10%. V polovici roku 2000 sa pri medziročnej báze opäť vrátila na hodnoty pod 10%. Blížiace sa voľby v roku 2002 vládnymi rozhodnutiami spomalili dereguláciu a rovnako aj rast cien. Počas väčšej časti tohto roku sa inflácia pohybovala v okolí 3%.
Voľby umožnili pokračovanie v reformách a počas roku 2003 sa inflácia vyhupla takmer na 10%. V roku 2004 sa ceny stabilizovali a v roku 2005 Slovensko zažilo rok s rekordne nízkou infláciou. Nič na tom nezmenili ani rekordne vysoké ceny ropy (v priemere bola ropa v roku 2005 o dve pätiny drahšia ako v roku 2004), ktoré sa postupne prenášali do cien pohonných látok a energií.
Priemerná ročná inflácia bola podľa Štatistického úradu bola v roku 2005 2,7 percenta. Bolo to najmenej v histórii Slovenska, pre porovnanie v roku 2004 rástli ceny takmer trojnásobne rýchlejšie.
Výmenný kurz voči iným menám.
Výmenný kurz voči iným menám bol do 25. novembra 2005 úplne voľný, aj keď jeho prudkým výkyvom sa snažila zabrániť NBS. Od tohto dátumu bol naviazaný na euro, aj keď pomerne voľne (presné údaje sú opísané v časti „Prechod na Euro“).
Slovenská koruna voči referenčným menám, na ktoré bola úzko naviazaná (napríklad euro) z dlhodobého hľadiska posilňovala. Podľa názoru ekonómov a centrálnej banky to bolo dané tromi faktormi: 
Slovenská koruna bola silne závislá aj od ostatných mien v regióne – poľského zlotého, českej koruny a maďarského forintu. Centrálna banka očakávala po vstupe do ERM II odtrhnutie od týchto mien, no tieto očakávania sa nepotvrdili. Politické zmeny alebo významné ekonomické udalosti v susedných krajinách silno ovplyvňovali kurz slovenskej koruny voči euru. Spôsobené to bolo najmä tým, že veľká časť zahraničných investorov nakupovala slovenskú menu v jednom balíku spoločne s menami z regiónu, pričom nemali záujem detailnejšie sledovať ekonomickú situáciu na Slovensku a preferovali pohľad na celý región.
Platidlá.
Mince.
Mincová sústava Slovenskej republiky pozostávala z mincí piatich hodnôt: 10 korún, 5 korún, 2 koruny, 1 koruna, 50 halierov, 20 halierov a 10 halierov. Ku dňu 31. december 2003 prestali platiť mince v hodnote 10 halierov vzoru 1993 a mince v nominálnej hodnote 20 halierov vzoru 1993. Pre nominálnu hodnotu 50 halierov existovali dve rôzne verzie:
Autorom výtvarných návrhov všetkých mincí bol Drahomír Zobek. Námet lícnych strán všetkých mincí je rovnaký. Obsahuje štátny znak Slovenskej republiky, pod ním je v dvoch riadkoch uvedený názov štátu. Ešte pod ním sa nachádza rok razby. Značka Mincovne Kremnica „MK“, ktorá mince vyrobila, je pod rokom razby. Pri spodnom okraji mince sa nachádza iniciálka priezviska autora návrhov všetkých mincí: „Z“.
Rubové strany mincí obsahujú okrem nominálnych hodnôt rôzne námety zo života na území Slovenska.
Bankovky.
Prechod na Slovenskú korunu bol riešený dočasným používaním starých okolkovaných česko-slovenských bankoviek kolkom so slovenským znakom. 29. augusta 1993 bol daný do obehu prvý druh bankoviek – nominálnej hodnoty 50 Sk. V priebehu roka 1993 postupne nasledovala emisia ďalších štyroch druhov. Emisia bola ukončená v roku 1995 vydaním 5 000 Sk a 200 Sk bankoviek. V rokoch 1995 sa realizovala dotlač bankoviek hodnoty 20 Sk, 50 Sk a 1 000 Sk. Zároveň boli uskutočnené niektoré drobné úpravy výzoru a farieb bankoviek. Cieľom bolo dosiahnuť lepšie rozlíšenie v peňažnom obehu. V roku 1996 nasledovala emisia bankoviek v hodnotách 100 Sk a 500 Sk, rovnako s mierne zmeneným výzorom, ktorá sledovala rovnaký cieľ.
Ďalšia emisia bankoviek sa uskutočnila v rokoch 1999 a 2000, keď bola zvýšená ochrana bankoviek doplnením nových ochranných prvkov. Okrem vodoznaku bol pridaný ďalší vysokosvetlý vodoznak, na rubovej strane bol papier potiahnutý irizujúcim povlakom potlačeným linkami vytvárajúcimi štylizovaný obraz. Špeciálnu ochranu mala najmä bankovka v hodnote 5 000 Sk, kde nad metalickou fóliou pribudol prvok v tvare polmesiaca. Na lícnej strane 1 000 Sk bankovky bola do papiera vlisovaná vysokoreflexná fólia zlatej farby.
V decembri 1999 boli pri príležitosti príchodu roku 2000 vydané špeciálne pamätné bankovky v limitovanom množstve (v spodnej časti majú aplikovanú metalizovanú striebornú alebo zlatú fóliu so symbolom a textom pripomínajúcim rok 2000).
V peňažnom obehu bolo v koncovom období sedem druhov bankoviek v nominálnych hodnotách 5 000 Sk, 1 000 Sk, 500 Sk, 200 Sk, 100 Sk, 50 Sk a 20 Sk. Autorom výtvarných návrhov všetkých bankoviek bol Jozef Bubák.
Zberateľské pamätné mince.
Zoznam pamätných mincí vydávaných v Kremnickej mincovni od vzniku samostatnej Slovenskej republiky do prijatia eura na Slovensku.
10 000 korunové pamätné mince.
Nasledujúce pamätné eurové mince sa nachádzajú v príslušnej sekcii o Slovenských euro minciach.