burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Druhá šanca (seriál z roku 2022)

Druhá šanca je slovenský rodinný seriál TV Markíza. Ide o adaptáciu talianskeho seriálu "DOC – Nelle tue mani" z roku 2020 vysielanej v televízii Rai 1. Obe série sú inšpirované skutočným príbehom talianskeho medika Pierdanteho Piccioniho, bývalého šéfa pohotovostného oddelenia Lodi a Codogna, ktorý po dopravnej nehode na obchvate Pavia zabudol na posledných 12 rokov svojho života. Seriál mal premiéru 10. januára 2022 Hlavnú postavu stvárňuje Ján Koleník.
V marci 2022 boli oznámené prípravy druhej série, ktorá mala mať opäť 16 častí
3. apríla 2024 sa začala natáčať 3.séria, ktorá by mala mať opäť 16 častí.
Ibanez

 je japonská značka gitár, ktorú vlastní spoločnosť Hoshino Gakki. Hoshino Gakki, so sídlom v Nagoji v japonskej prefektúre Aiči, boli jednou z prvých japonských spoločností zaoberajúcich sa hudobnými nástrojmi, ktoré sa významne umiestnili v predaji gitár v Spojených štátoch a Európe. Tiež boli prvou značkou gitár, ktorá sériovo vyrábala sedemstrunové gitary a osemstrunové gitary. Ibanez vyrába efekty, príslušenstvo, zosilňovače a nástroje v Japonsku, Číne, Indonézii a v Spojených štátoch (v zákazkovej predajni v Los Angeles). K roku 2017 predali takmer 165 modelov basgitár, 130 akustických gitár a viac ako 300 elektrických gitár. Po Gibson a Fender je Ibanez považovaná za tretiu najväčšiu značku gitár.
C-koniec

C-koniec alebo karboxylový koniec je koniec aminokyselinového reťazca (polypeptidu alebo proteínu), ktorý je ukončený karboxylovou skupinou (-COOH). Keď sú proteíny tvorené podľa mRNA, syntetizujú sa od N-konca po C-koniec (pri translácii sa peptidový reťazec z mRNA tvorí v smere od N-konca ku C-koncu, pretože aminokyseliny sú pridávané na karboxylový koniec). Vzorce peptidov sa zapisujú v smere od N-konca po C-koniec zľava doprava, takže C-koniec polypeptidu je na pravej strane. 
Chemické vlastnosti.
Každá aminokyselina má amino skupinu a karboxylovú skupinu. Aminokyseliny sú spojené peptidovou väzbou, ktorá vzniká dehydratačnou reakciou karboxylovej skupiny jednej aminokyseliny a amino skupiny druhej aminokyseliny. Po vzniku väzby vzniká polypeptid, ktorý má voľný N-koniec (voľnú amino skupinu) a C-koniec (voľnú karboxylovú skupinu). Keď sa bielkovina prekladá z mRNA, vzniká od N-konca po C-koniec.
Funkcia.
C-terminálne retenčné signály.
Zatiaľ čo N-koniec proteínu zvyčajne obsahuje smerovacie signálne sekvencie, C-koniec môže obsahovať retenčné signály pre triedenie proteínov. Bežný ER retenčný signál (signál označujúci proteíny, ktoré ostávajú v endoplazmatickom retikule) je aminokyseliná sekvencia -KDEL (Lys-Asp-Glu-Leu) or -HDEL (His-Asp-Glu-Leu) na C-konci. Vďaka tomu proteíny ostávajú v endoplazmatickom retikule a nevstupujú do sekréčnej dráhy.
C-terminálne modifikácie.
C-koniec proteínov môže byť posttranslačne upravený, typicky prídavkom lipidovej kotvy na C-koniec, ktorý umožňuje uchytiť proteíny do membrány bez toho, aby mali transmembránovú doménu.
Prenylácia.
Jedna z možných úprav C-konca je prenylácia. Pri prenylácii sa na cysteinové reziduum na konci C-koncia naviaže farnezylová alebo geranylgeranylová izoprenoidová membránová kotva. Malé proteíny viazané na membránoy sú takto upravované, napríklad G-proteíny.
GPI kotvy.
Ďalším spôsobom modifikácie C-konca je adícia fosfoglykánu, glykozylfosfatidylinozitolu (GPI), ako membránovej kotvy. GPI kotva sa viaže na C-koniec po proteolytickom štiepení C-koncového propeptidu. Najbežnejším príkladom tejto modifikácie sú prióny.
C-terminálna doména.
C-terminálna doména niektorých proteínov má špecializované funkcie. U ľudí pozostáva C-terminálna doména RNA polymerázy II z až 52 opakovaní sekvencie Tyr-Ser-Pro-Thr-Ser-Pro-Ser. Vďaka tomu sa môžu iné proteíny viazať na túto C-koncovú doménu RNA polymerázy a tým zvýšiť jej polymerázovú aktivitu. Tieto domény sa potom účastnia iniciácie transkripcie DNA, naviazania čiapočky na RNA transkript a naviazanie na spliceozóm na RNA zostrih.
Prosný vŕštek

Prosný vŕštek () je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad obcou Obyce, približne severovýchodne od mesta Zlaté Moravce.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec. Vrchol leží v Nitrianskom kraji, na území okresu Zlaté Moravce a v katastrálnom území obce Machulince. Južne prechádza Rudná magistrála zo Zlatých Moraviec na Veľký Inovec, z ktorej je možný prístup na vrchol.
Opis.
Prosný vŕštek sa nachádza v západnej časti hrebeňa, ktorý tvorí najvyššiu časť Pohronského Inovca. Sedlo "Machulinský škripec" oddeľuje juhozápadne ležiaci Benát () a južne susediacu Krivú (), juhovýchodne sa nachádza Kapitulská hora (), východne Drienka () a Malý Inovec () a severne je údolím Hlboká oddelený vrch Hrádok (). Vrch patrí do povodia Žitavy, kam ústí Kopanický jarok odvodňujúci západné svahy i Machulinský potok, odvádzajúci vodu z východných i severných svahov. Najbližšími sídlami sú na západe ležiace Obyce, Machulince a Žitavany a južne situované Čaradice. 
Výhľady.
Nevýrazný Prosný vŕštek pokrýva súvislý lesný porast, preto rozhľad je možný len z mála miest s riedkou vegetáciou. Vidieť najmä okolité vrchy pohoria, ktoré zároveň obmedzujú výhľad na vzdialenejšie pohoria. Ojedinele sú viditeľné vrcholy pohoria Vtáčnik, Strážovské vrchy, Považský Inovec a Tribeč.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, prístup je však možný z rázcestí v blízkych sedlách "Machulinský škripec", "Škripec pod Hrádkom" a "Obycké lúky", kde sa križujú viaceré značené trasy:
Tele 5 (Nemecko)

Tele 5 (štylizovaná ako TELE 5) je nemecká súkromná free-to-air televízna stanica so sídlom v Grünwalde pri Mníchove a licencovaná "Bayerische Landeszentrale für neue Medien" (BLM). 
Stanica je vlastnená spoločnosťou Discovery Inc. vysiela klasické americké filmy a japonské anime. Príjem je stále možný cez satelit Astra, asi v 90 % všetkých káblových domácností, a cez DVB-T2 vo väčšine oblastí u súkromných vysielateľov. Výsledkom je technický dosah 36,4 milióna domácností (stav k decembru 2010). Vysielateľ ponúka aj službu teletextu.
Šťastní vs Šťastní

Šťastní vs Šťastní je slovenský rodinný seriál TV Markíza. Ide o adaptáciu ruského seriálu "The Ivanovs vs The Ivanovs" z roku 2017 vysielanej v televízii STS. Seriál sa vysielal od 12. januára do 2. marca 2022.
Let Poland be Poland (televízny program)

Let Poland be Poland (Nech je Poľsko Poľskom) – televízny program v réžii Martyho Pasetta, ktorý vykonala United States International Communications Agency v spolupráci s ministerstvom obrany USA. Bol odvysielaný 31. januára 1982.
História.
Program sledovalo 185 miliónov divákov v 50 krajinách sveta. Zvukovú verziu Hlas Ameriky pripravil v 39 jazykových verziách. Program vysielali aj Rádio Slobodná Európa, Rádio Liberty a Radio France Internationale.
Nech je Poľsko Poľskom je relácia o udalostiach z 30. januára 1982. Tento deň bol vyhlásený za Medzinárodný deň solidarity s Poľskom.
Program moderoval Charlton Heston. Programu sa okrem iných zúčastnili: Romuald Spasowski, Zdzisław Rurarz, Adam Makowicz, Czesław Miłosz, Mstisław Rostropowicz, Kirk Douglas, Max von Sydow, James Miechner, Henry Fonda, Glenda Jackson, Benny Andersson, Agnetha Fältskog, Anni-Frid Lyngstad, Paul McCartney, Björn Ulvaeus, Orson Welles, Madeleine Albright. Pieseň „Ever Homeward” (slov. „Voľné srdcia“) zaspieval Frank Sinatra (fragment zaspieval v poľštine).
Počas programu bol naviazaný kontakt s lídrami krajín a politikmi, aby urobili svoje vyhlásenia. Boli to okrem iných: prezident Spojených štátov amerických Ronald Reagan, predsedníčka vlády Spojeného kráľovstva Margaret Thatcherová, predseda portugalskej vlády Francisco Pinto Balsemão, kancelár Nemeckej spolkovej republiky Helmut Schmidt, predseda vlády Islandu Gunnar Thoroddsen, predseda vlády Belgicka Wilfried Martens, predseda vlády Japonska Zenkō Suzuki, predseda vlády Talianska Arnaldo Forlani, predseda vlády Nórska Kåre Willoch, predseda vlády Kanady Pierre Trudeau, predseda vlády Turecka Bülent Ulusu, predseda vlády Luxemburska Pierre Werner, predseda vlády Španielska Adolfo Suárez González, prezident Francúzska François Mitterrand, predseda Snemovne reprezentantov Tip O'Neill, líder senátnej väčšiny Howard Baker, senátor, člen výboru pre zahraničné veci Senátu Clement Zablocki.
Politici sa zamerali na kritiku autoritárskych poľských úradov a úradov Sovietskeho zväzu, prejavy podpory poľskému národu, solidaritu s utláčanými a ubezpečenia o pomoci, vrátane materiálnej pomoci.
Boli tiež zobrazené aj demonštrácie pre podporu Poliakov z rôznych miest sveta: New York, Londýn, Brusel, Tokio, Lisabon, Sydney, Washington, Toronto, Chicago.
Názov programu odkazuje na pieseň Jana Pietrzaka "Żeby Polska była Polską".
V Poľsku tento program prvýkrát odvysielala TVP Historia 13. decembra 2011.
Korónový výboj

Korónový výboj je neúplný, samovoľný tlejivý výboj, vznikajúci na hrotoch a silne zakrivených elektródach (vodičoch) pri prekročení počiatočného napätia, teda v silne nehomogénnom elektrickom poli. Pri prekročení počiatočného napätia výboj začína byť samostatný a novo nabité častice sa tvoria nárazovou ionizáciou. Počiatočné napätie závisí od materiálu elektródy, hladkosti povrchu, polomeru zakrivenia vodiča, od atmosférických podmienok (teplota, tlak, vlhkosť vzduchu a pod.), okolitého žiarenia, znečistenia elektródy a pod.. Prejavuje sa počuteľným praskaním, syčaním, viditeľným výbojom a ultrafialovým žiarením. Výboj sa zväčšuje so zvyšujúcim sa napätím medzi elektródami (elektródou a zemou), až dôjde k preskoku, čím sa zapáli elektrický oblúk.
Ionizácia vzduchu nárazom, v elektrickom poli.
Vo vzduchu sa vždy nachádzajú ióny, napríklad vplyvom kozmického žiarenia. V prípade silného elektrického poľa sú ióny urýchľované a zmenšuje sa možnosť ich rekombinácie. V silnom elektrickom poli, s dostatočnou strednou voľnou dráhou, teda vo vzduchu za normálneho tlaku pri intenzite elektrického poľa asi 30 000 V/cm, sú ióny urýchlené natoľko, že pri zrážke s ďaľšou časticou ju ionizujú, dávajú sa do pohybu, ionizujú ďaľšie častice a vzniká lavínovitá ionizácia. Táto potom spôsobuje samoudržateľný korónový výboj.
Kamenný vrch (vrch v Pohronskom Inovci)

Kamenný vrch () je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad obcou Veľká Lehota, približne severozápadne od mesta Nová Baňa.
Poloha.
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lehotská planina. Vrchol leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Žarnovica a v katastrálnom území obce Veľká Lehota.
Opis.
Kamenný vrch leží v nevýraznom hrebeni, vedúcom z Brestova severovýchodným smerom k Veľkej Lehote a na Šibeničný vrch. Niektoré zdroje pod týmto názvom uvádzajú susednú, vysokú kótu na severovýchode. Severne susedí vrch Za zemami (), západne leží Cerov (), juhozápadne Brestovo (), južne Veľký Inovec (), východne Sedlová skala () a severovýchodne Kuchyňa (). Severné a západné svahy odvodňuje Osný potok do Žitavy, z východne sa zvažujúcej časti odvádza vodu Starohutský potok do rieky Hron. Najbližším sídlom je severovýchodne ležiaca Veľká Lehota, ktorej samoty siahajú až na južné svahy vrchu, severozápadne ležia Jedľové Kostoľany a juhovýchodným smerom sú štále (osady) mesta Nová Baňa. 
Výhľady.
Výškovo málo výrazný vrch pokrývajú pasienky, preto umožňuje nerušený kruhový rozhľad. Z lokality je veľmi dobre vidieť najvyššiu časť pohoria s dominantným Veľkým Inovcom, no i viaceré okolité vrchy pohoria. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Vtáčnik, Považský Inovec a Tribeč.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný z blízkych osád. Značené turistické chodníky vrch obchádzajú:
Kuchyňa (vrch v Pohronskom Inovci)

Kuchyňa () je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad obcou Veľká Lehota, približne severozápadne od mesta Nová Baňa.
Poloha.
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vojšín. Vrchol leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Žarnovica a zasahuje na katastrálne územie mesta Nová Baňa a obce Veľká Lehota. 
Opis.
Kuchyňa leží na planine v nevýraznom hrebeni, vedúcom severo-južným smerom z Vojšína na Sedlovú skalu. Severne susedí Bujakov vrch () a Vojšín (), západne leží Šibeničný vrch (), juhozápadne Brestovo (), juhovýchodne Sedlová skala () a východne Hrošov vrch (). Západné svahy odvádzajú vodu menšími prítokmi do rieky Žitavy, z východnej časti hrebeňa odvádzajú vodu prítoky Novobanského potoka do rieky Hron. Najbližším sídlom je západne ležiaca Veľká Lehota, ktorej samoty siahajú až na južné úpätie vrchu, východne ležia štále (osady) mesta Nová Baňa. 
Výhľady.
Výškovo málo výrazný vrch pokrýva vo vrcholovej časti riedky les, obmedzujúci rozhľad. Na svahoch už prevládajú pasienky, umožňujúce pozorovať hlavný hrebeň s Veľkým Inovcom, no i viaceré okolité vrchy pohoria. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Štiavnické vrchy, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Považský Inovec a Tribeč.
Prístup.
Vrchol Kuchyne traverzuje značený chodník z Veľkej Lehoty na Vojšín, z ktorého je možné odbočiť a vystúpiť na vrchol. Prístup je možný aj z blízkych osád, ktoré sa rozkladajú na južných i východných svahoch.
Termoemisia

 
Termoemisia alebo tepelná emisia je fyzikálny jav, pri ktorom je emitovaný tok nosičov náboja z povrchu materiálu pri zahriatí. K javu dôjde, ak nosiču náboja je odovzdaná tepelná energia, ktorá je nutná na prekonanie energetickej bariéry držiacej nosič náboja v pôvodnom materiáli. Dodaná energia nezvýši energiu nosiča náboja, ale je zanechaná v mieste emisie. Ak dôjde k emisii na elektróde zapojenej do elektrického obvodu, je emitovaný náboj nahradený nábojom dodaným zo zdroja elektrickej energie. Emisie náboja sa s rastúcou teplotou výrazne zvyšujú.
Klasickým príkladom je termoemisia elektrónov z povrchu rozžeravenej katódy do okolitého vákua (nazývaná aj Edisonov jav), ktorý sa využíva v žiarivkách a elektrónkach. Technicky významná emisia elektrónov z kovu do vákua nastáva pri teplote nad 1000 K, t.j. nad 730°C.
Richardsonove pravidlo.
Rôzne materiály majú rôznu emisnú konštantu, ktorá opisuje veľkosť energetickej bariéry držiacej nosič náboja v pôvodnom materiáli. Preto sa elektródy pokovujú, alebo sa na ne nanášajú vrstvy oxidov kovov, pri ktorých je menšia výstupná práca, napr. oxidy bária, stroncia a vápnika. Emisia je tiež závislá od stavu povrchu elektródy a jej čistoty. Richardson zistil, že intenzita emisie je závislá od druhej mocniny teploty elektródy.
Schottkyho emisia.
V zariadeniach na vyžarovanie elektrónov, najmä elektrónových delách, sa používa termoemisný elektrónový žiarič vychýlený vzhľadom na svoje okolie tak, aby vytváral nehomogénne elektrické pole veľkosti F na povrchu žiariča. Bez poľa má povrchová bariéra, ktorú musí prekonať unikajúci elektrón na Fermiho úrovni, veľkosť práce W rovnú lokálnej povrchovej bariére. Elektrické pole znižuje povrchovú bariéru o sumu Δ W , a zvyšuje emisný prúd. Tento jav je známy ako Schottkyho jav (pomenovaný podľa Waltera H. Schottkyho ) alebo termoemisia zosilnená poľom.
Termoemisia v pevnom materiáli.
Pojem termoemisia sa v súčasnosti používa aj na uvoľnenie nosiča náboja z jedného pevného materiálu do druhého pevného materiálu, čo sa využíva v termočlánku na výrobu elektrického prúdu z tepla, alebo ako Peltierov článok na chladenie (oba články majú vždy teplú a studenú stranu).
Tele 5

Tele 5 môže byť:
Peterborough (Ontário)

Peterborough je mesto v kanadskej provincii Ontário. Je sídlom okresu Peterborough County.
Poloha.
Mesto sa nachádza na Otonabee River, okolo 40 kilometrov na sever od Ontárijského jazera a okolo 110 kilometrov na severovýchod od Toronta. V meste sa nachádza 362 hektárov parkových plôch v 100 parkoch.
Názov.
Názov mesto dostalo v roku 1826 po Peterborough v americkom štáte New Hampshire a pre Petra Robinsona, ktorý viedol írskych usadlíkov v oblasti.
Dejiny.
Miesto sa nachádza v lokalite pôvodných obyvateľov zvanej Nogojiwanong, prechádzali tadiaľto kmene Mississauga a ich predkovia. V roku 1615 oblasť navštívil Samuel de Champlain. Mesto sa po európskom osídlení stalo administratívnym centrom. Mestský status získalo v roku 1850. V 70. rokoch 19. storočia sa stalo hlavným strediskom drevárskeho priemyslu Ontária. Americkým veľkopredajcom dodávalo viac než 236 000 m3 dreva ročne. Neskôr rozvoj vodnej elektriny a podpora od mesta prilákali priemysel. Ten je od 60. rokoch 20. storočia menej prominentným.
Demografia.
V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 z 72 700 ľudí uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 895 francúzštinu a 4 995 neoficiálne jazyky, z toho 40 jazyky pôvodných obyvateľov. 240 ľudí udalo ako etnický pôvod český a 85 slovenský.
Vzdelávanie.
V meste sa nachádzajú vysoké školy Trent University a Sir Sandford Fleming College.
Kultúra.
V meste funguje aj symfonický orchester, divadelná spoločnosť a niekoľko verejných a súkromných múzeí a galérií. V Peterborough sa nachádza mestské Peterborough Museum &amp; Archives. Sídli tu aj The Canaoe Museum of Canada/Le Musée Canadien du Canot so zbierkou viac než 600 kusov kanoe.
Ekonomika.
V meste okrem výrobného priemyslu je vzdelávanie, poisťovne, nákupné centrá a turistické atrakcie. V oblasti je tiež zmiešané poľnohospodárstvo.
Doprava.
Mesto leží na kanáli Trent-Severn Waterway, nachádza sa tu najvyššia zdvíhacia plavebná komora na svete. Železničné spojenie mesto malo od roku 1854, od 70. rokov 19. storočia po 20. roky 20. storočia bolo významnou železničnou križovatkou. Od 50. rokov klesal počet tratí a mesto už nemá fungujúcu železničnú stanicu. Prepojené je tiež na Trans-Canada Highway. Mestom prechádza provinčná cesta 7 a 115.
V meste premáva Peterborough Transit. 
Niekoľko kilomtrov juhozápadne od mesta sa nachádza Letisko Peterborough (IATA: YPQ, ICAO: CYPQ).
Šport.
Amatérske tímy z mesta získali národné prvenstvá v juniorskom hokeji, lakrose a synchronizovanom plávaní. Hostilo tiež letné Ontárijské hry v roku 1980 a 1986 a zimné Ontárijské hry v roku 1998.
Greft

Greft (; v množnom čísle grefty, nárečovo aj "grecht", "krecht", "grefti", "grechty") je apelatívum a toponymum z vinohradníckej terminológie, ktoré označuje (pars pro toto najmä pomnožnomými tvarmi) vinicu starého typu s technológiou jarčenia pôdy, vysádzania a udržiavania viniča v radoch azda na rozdiel od pôvodnejšieho či súbežného typu „siatej vinice“ bez riadkovej úpravy, praktizovanej najmä nesymetrickým dolovaním. Slovo „greft“ údajne pochádza z chorvátčiny.
Anton Bernolák vo svojom "Slowári Slowenskom Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskom" (1825) slovo „greft“ označuje ako ľudový výraz. "Slovník slovenského jazyka I" (1959) slovo „krecht“ vysvetľuje ako „jamu, do ktorej sa na zimu uskladňujú zemiaky alebo zelenina“. Václav Machek vo svojom "Etymologickom slovníku jazyka českého" (1968) v hesle „krecht“ ("krechtovat" — repu, brambory) vysvetľuje juhomoravské ľudové slovo "greft" ako „dolík“ na zasadenie viniča a predpokladá, že toto slovo bolo prevzaté z dolnej nemčiny, pričom uvádza aj variant z holandčiny — slovo "grecht" vo význame priekopa.
Mikrotoponymum na Slovensku označuje buď funkčné alebo zaniknuté vinice, ovocné sady, alebo polia, prípadne les.
Priznanie

Priznanie je slovenský rodinný seriál RTVS. Seriál mal premiéru 9. januára 2022. Hlavnú postavu stvárňuje Angelika Sbouli.
Kritika.
Po odvysielaní prvej epizódy seriálu, pomocný biskup Bratislavskej arcidiecézy Jozef Haľko13. januára 2022 na Facebooku zverejnil video, v ktorom skritizoval RTVS z manipulácie diváka a z toho, že „explicitné lesbické správanie“ (bozkávanie dvoch žien) zobrazené v seriáli mohlo byť „veľmi, veľmi škodlivé až devastačné“ pre neplnoletých divákov. Biskup Haľko neskôr svoje video stiahol. RTVS odmietla obvinenia z manipulácie. Časť verejnosti odsúdila Haľkovu reakciu ako netolerantnú alebo nenávistnú voči homosexuálom.
Tranzícia

Tranzícia môže byť:
Bez servítky (relácia z roku 2021)

Bez servítky je slovenská reality šou, ktorú vysiela TV JOJ. Seriál sa vysiela od 4. januára 2021 v podvečernom slote o cca 17:50 od pondelka do piatka.
Dom snov

Dom Snov je relácia súkromnej televíznej stanice TV JOJ. Premiéru mala v septembri 2021. TV JOJ potvrdila druhú sériu, ktorá bude mať premiéru v roku 2022. Reláciu moderuje Vilo Rozboril.
Hranica (slovenský seriál)

Hranica je slovenský komediálny seriál TV JOJ, ktorý bol vysielaný v rokoch 2022 – 2023. Ide o adaptáciu chorvátskeho seriálu "Na granici" vysielaného v rokoch 2018 – 2019. Prvé dve série vychádzali z pôvodného seriálu, tretiu sériu vytvorili slovenskí scenáristi. 
Premiéra seriálu bola 10. januára 2022. Druhá séria bola oznámená 7. júna 2022 a premiéru uzrela 29. augusta 2022. Dňa 6. januára 2023 bola oznámená príprava tretej série, ktorá mala premiéru 4. septembra 2023. Finále série bolo rozdelené na dve časti, ktoré boli odvysielané 18. decembra 2023.
Synopsa.
Seriál sa odohráva na slovensko-ukrajinskej hranici v obci Krivé, kde žije niekoľko rodín pašujúcich všetko okrem zbraní, drog a ľudí. Medzi pašerákmi je aj ukrajinská rodina, ktorá vlastní obchod s potravinami v neďalekej ukrajinskej dedine. Na druhej strane stoja colníci a príslušníci hraničnej polície, ktorí sa snažia pašerákov odhaliť a prichytiť pri čine.
Podaniptér

Podaniptér (, doslova „"umývadlo na nohy"“) je typ starogréckej nádoby.
Podaniptér, nízke, trojnohé umývadlo na umývanie nôh, bola plytká okrúhla nádoba s rúčkami (v Aténach často zdobená zoomorfnými prvkami, napr. levmi), ktorá stála na nižších (často krásne prepracovaných) nôžkach. Väčšinou boli kovové (vyrobené hlavne z bronzu), ale vyrábali sa zriedkavo aj mramorové alebo keramické.
Mŕtvy bod

Mŕtvy bod alebo mŕtva poloha môže byť v technike:
Mŕtvy bod môže byť aj:
Závozy (vrch v Žiari)

 
Závozy () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Brieštie, približne severozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Sokol. Vrchol leží na pomedzí Žilinského a Trenčianskeho kraja a hranici okresov Prievidza, Martin a Turčianske Teplice. Vrch zasahuje na katastrálne územia obcí Kľačno, Vrícko a Brieštie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a prechádza ním Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie zo severnej, najvyššej časti pohoria do Vyšehradského sedla. Bočným hrebeňom zo západne ležiaceho Vríckeho sedla vedie na Závozy a hlavný hrebeň turistická magistrála. Južne susedí vrch Gaštan (), východne Čierny diel (), severovýchodne Sokol (), severozápadne Baran () a západným smerom Havraní vrch (). Západnú časť masívu odvodňujú prítoky Tmavej do rieky Nitra. Južné svahy odvodňuje Briešťanka a východné potok Sokol do rieky Turiec. Severné svahy odvodňuje Studenec do rieky Vríca. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiace Brieštie a Hadviga, západne situované Kľačno, severným smerom obec Vrícko a na východe ležiaca Abramová. 
Výhľady.
Vrcholová časť je pokrytá lesným porastom, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený výhľad. Na svahoch je vegetácia redšia, preto poskytuje výhľad na okolité vrchy pohoria a blízky hrebeň Malej Fatry. Z vhodných miest sú pozorovateľné aj Strážovské vrchy, Tribeč, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Veľká Fatra.
Záchranári (seriál)

Záchranári je slovenský dramatický komediálny seriál, ktorý vysielala TV JOJ od 6. januára 2019 do 30. augusta 2021.
Bola raz jedna škola

Bola raz jedna škola je slovenský televízny komédiálny rodinný seriál, ktorý vysielala TV JOJ Plus od 14. februára 2020 do 15. marca 2020. Seriál sa vysielal v piatok a nedeľu v poobednom slote o cca 13:00.
Gaštan (vrch v Žiari)

 
Gaštan () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Brieštie, približne severozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vyšehrad. Vrchol leží v Žilinskom kraji, na území okresu Turčianske Teplice a v katastrálnom území obce Brieštie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a prechádza ním Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Gaštan je súčasťou hlavného hrebeňa, vedúceho od Vyšehradského sedla k najvyššiemu vrchu Chlieviská (). Severozápadným smerom vedie po bočnom hrebeni turistická magistrála do Vríckeho sedla, kde začína Malá Fatra. Severne je sedlom oddelený vrch Závozy (), východne sa nachádza Čierny diel () a Tlstý vrch () a južne Vlčia. Juhozápadne susedí podobne vysoký, bezmenný vrch () a západným smerom leží vrch Vysoká (). Hrebeňom prechádza rozvodie riek Nitra a Turiec. Severozápadné svahy odvodňujú prítoky Tmavej do rieky Nitry, východné sú pramennou oblasťou potoka Briešťanka a z južných voda prúdi do potoka Lúčky. Na južnom úpätí sa nachádza osada Hadviga, z ktorej je cez rázcestie nad obcou najkratší výstup na vrchol a východným smerom leží Brieštie. 
Výhľady.
Pomerne plochá vrcholová časť je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý umožňuje dobrý výhľad. Z horských lúk je vidieť mnohé vrchy pohoria Žiar a blízky hrebeň Malej Fatry. Z vhodných miest sú pozorovateľné aj Strážovské vrchy, Tribeč, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Veľká Fatra.
Turčianska knižnica v Martine

Turčianska knižnica v Martine je regionálna knižnica so sídlom v Martine.
História.
Turčianska knižnica bola založená v Martine, k 1. januáru 1952 ako "Mestská knižnica", neskôr bola premenovaná na "Okresnú knižnicu v Martine". Ako okresná knižnica fungovala dlhé desaťročia, než sa v apríli 2002 stal zriaďovateľom Žilinský samosprávny kraj a knižnica sa premenovala, z Okresnej knižnice v Martine na súčasný názov.
Služby.
Turčianska knižnica v Martine poskytuje bežné knižnično-informačné služby, vypracovanie rešerší a umožňuje aj rezervácie knižničných dokumentov.
Ako pracovisko regionálnej bibliografie Turčianska knižnica v Martine dokumentuje okresy Martin a Turčianske Teplice.
Nemcovo

 
Nemcovo () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Malá Čausa, približne severovýchodne od mesta Prievidza.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horeňovo. Vrch leží na pomedzí Žilinského a Trenčianskeho kraja a hranici okresov Prievidza a Turčianske Teplice. Vrchol sa nachádza v katastrálnom území Dubového, no na južné úpätie zasahujú katastre obcí Malá Čausa, Lipník a Chrenovec-Brusno. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a prechádza ním Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Výškovo nevýrazný vrch sa nachádza v južnej časti pohoria a je súčasťou hlavného hrebeňa, vedúceho z Vyšehradského sedla na Bralovú skalu. Vrcholová časť je plochá a pokrytá vegetáciou. Severným susedom je vrch Podhoreň (), severozápadne leží Mačací zámok (), východne Vysoký vrch () a juhovýchodne vrch Horeňovo (). Severné a východné svahy odvodňuje potok Lúčna do rieky Turiec, zo západných svahov vodu odvádza Čausiansky potok do Handlovky v povodí Nitry. Najbližšími sídlami sú na juhozápade ležiace obce Malá Čausa, Lipník a Chrenovec-Brusno, severovýchodne sa nachádza Dubové a východne Sklené. 
Výhľady.
Plochý vrchol s lesným porastom neumožňuje súvislejší rozhľad, preto na pozorovanie sú vhodné menšie lúky a čistiny. Z nich je možné vidieť okolité vrchy pohoria Žiar, no pri vhodných podmienkach aj Malú a Veľkú Fatru, Kremnické vrchy, Vtáčnik a Strážovské vrchy.
Prístup.
Neďaleko vrcholu prechádza turistická magistrála, no prístup na vrchol je možný aj z okolitých obcí.
Róbert Martinko

Ing. Róbert Martinko (* 2. apríl 1936, Spišský Štiavnik† 28. december 2021, Bratislava) bol slovenský a česko-slovenský politik, po nežnej revolúcii česko-slovenský minister bez kresla a minister spojov.
Biografia.
Vyštudoval jedenásťročnú strednú školu v Spišskej Novej Vsi a potom roku 1960 absolvoval elektrotechnickú fakultu Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (obor oznamovacia technika). Pracoval potom v Montážnom podniku spojov v Bratislave, najprv ako majster, neskôr na poste stavbyvedúceho a vedúceho projekčného oddelenia. Od roku 1971 bol zamestnancom Ústredného riaditeľstva spojov v Bratislave. Tu zotrval až do roku 1989, ku koncu ako vedúci oddelenia rozvoja jednotnej telekomunikačnej siete. Pred rokom 1989 nebol členom žiadnej politickej strany.
Po nežnej revolúcii sa zapojil do politiky. 10. decembra 1989 bol menovaný ministrom bez kresla vo vláde Mariána Čalfu a 13. februára 1990 bol v tejto vláde povereným ministrom spojov. Portfólio si udržal do konca existencie vlády, teda do 27. júna 1990. Do roku 1992 potom pôsobil na poste riaditeľa Správy pôšt a telekomunikácií, s.p. Bratislava.
Bez servítky

Bez servítky môže byť:
Šalát siaty

Šalát siaty (iné názvy: šalát, staršie: šalát záhradný; lat. "Lactuca sativa") je druh rastliny z rodu šalát z čeľade astrovité ("Asteraceae"). 
Synonymá.
Historické synonymá sú: "Lactuca scariola hortensis", "Lactuca scariola (subsp.) sativa", "Lactuca serriola" var. "sativa", "Lactuca scariola" var. "sativa". 
Charakteristika.
Je to jednoročná až dvojročná rastlina. Významná kultúrna plodina, pestovaná ako listová zelenina pre svoje jedlé listy, stonky alebo semená. Jej hlavné využitie je v surovom stave ako súčasť šalátov.
Byľ má pevnú, listy vajcovité, Kvety sú bledožlté. Je samoopelivý. Má vyšší obsah železa, vápnika, draslíka a horčíka.
Pôvodný areál rozšírenia je od Stredozemia smerom na Sibír. Jeho najbližším divokým druhom je šalát kompasový ("Lactuca serriola"). Bol domestikovaný pravdepodobne v starovekom Egypte.
Nie je náročný na pestovanie. V roku 2020 sa vyprodukovalo 27 miliónov ton šalátu a čakanky, z toho najviac v Číne (14,3 mil. t) a v USA (4,4 mil. ton). 
Systematika.
šalát siaty/ šalát záhradný/ šalát ("Lactuca sativa"):
"Vysvetlivka: A, B...tu pomocne označujú rôzne významy toho istého názvu"
Uvedené taxóny (t.j. Skupiny, variety, provariety, poddruhy či nidusy) sa ďalej delia na rôzne kultivary.
Raz nestačí

Raz nestačí () je román pre ženy od americkej spisovateľky Jacqueline Susann.
Dej.
Príbeh mladého dievčaťa January Waynovej, ktorá je dcérou úspešného filmového producenta. Napriek jej bohatstvu a kráse je jej život poznačený nešťastnými udalosťami a sklamaním v láske, ktoré ju postupne privedie až k narkotikám.
Voš detská

Voš detská alebo voš hlavová ("Pediculus humanus capitis") je ľudský ektoparazit. Parazituje výhradne na ľuďoch, vo vlasoch, kde saje krv. Zdržuje sa výhradne na hlave, zatiaľ čo príbuzné druhy ako je voš lonová (filcka), cudzopasí na iných častiach tela.
Morfológia.
Má podobný vzhľad ako voš šatová ("Pediculus humanus humanus"), ale je o 20 – 25% menšia, s dĺžkou 2,5 mm (samec) a 3,3 mm (samica). Hlava a krk je krátky, sfarbenie je sivé až priesvitné. Na hlave má dve päťčlánkové tykadlá. Oči sú značne redukované. Tri páry nôh má pod telom a sú ukončené klepetami, oproti ktorým vyrastá palcovitý výrastok. Týmto spôsobom vytvárajú „kliešte“, ktorými sa voš pevne drží vlasu pri jeho koreni. Nymfy sú podobné ako dospelé jedince ale veľké asi 1 mm.
Životný cyklus.
Dospelá voš detská saje krv 4 až 5-krát denne. Samice žijú maximálne mesiac, počas ktorého nakladú až 50 vajíčok (hníd). Samci žijú o niečo kratšiu dobu. Hnidy, ktoré voš prilepí na vlasy, sú na hornej časti opatrené vajíčkom. Za 7-11 dní praskne horný koniec vajíčka s vyliahne sa larva, ktorá sa celkom 3x vyzlieka. Pred každým vyzliekaním saje krv, približne do týždňa sa z vajíčok liahnu larvy a tie do 12 dní dospievajú. Pokiaľ voš nenájde svojho hostiteľa, zhruba po 18 hodinách stráca schopnosť satia krvi a v dôsledku dehydratácie zomrie.
Rozšírenie.
Vyskytuje sa na celom svete, a to aj vo vyspelých krajinách, nie je súvislosť so zlou hygienou. Ide o bežného parazita objavujúceho sa hlavne v detských kolektívoch, ale nie je výnimkou, pokiaľ sa nakazia aj dospelí. Vši sa prenášajú dotykom, alebo používaním spoločných hlavových doplnkov a pokrývok. Ľahko sa deteguje v spánkovej oblasti. Prvým príznakom je pruritus (nepríjemné svrbenie) nútiace k neustálemu škrabaniu.
Ochorenie.
Napadnutie všou detskou je ochorenie, ktoré sa označuje ako pedikulóza. Tento ektoparazit nie je prenášačom závažných chorôb. Jeho výskyt je však nepríjemnou záležitosťou. Miesta napadnuté všou detskou (oblasť hlavy) nepríjemne svrbia a často dochádza k dermatititíde, výnimočne možno tiež pozorovať ľahké zvýšenie teploty alebo zväčšenie lymfatických uzlín. V extrémnych prípadoch dochádza k vypadaniu vlasov, poprípade k alergickým reakciám na vší trus, ktorý je votrený do drobných poranení.
Terapia.
Liečba pedikulózy je pomerne náročná. Aktuálne nie je na Slovensku registrovaný žiadny liečivý prípravok určený na ničenie vší a hníd. V minulosti sa používali liečivá obsahujúce ako účinnú zložku insekticídy, ktoré sú však už v dnešnej dobe zakázané, pretože patria medzi potencionálne karcinogénne látky. Ich účinnosť bola vysoká, avšak vši a hnidy si na ňu dokázali vytvoriť rezistenciu, čím sa postupne ich účinnosť znižovala. Predtým sa na odstránenie používali napr. petrolej, ktorý však môže spôsobiť lokálne dermatitídy až popáleniny. Mechanické a pravidelné vyčesávanie patrí k účinným metódam.
Mačací zámok (vrch v Žiari)

 
Mačací zámok, alebo staršie Misárske, () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Malá Čausa, približne severovýchodne od mesta Prievidza.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horeňovo. Vrch leží na pomedzí Žilinského a Trenčianskeho kraja a hranici okresov Prievidza a Turčianske Teplice. Vrchol sa nachádza v katastrálnom území obce Malá Čausa, no masív zasahuje aj na katastrálne územie obcí Dubové, Budiš a Nedožery-Brezany. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a severne od vrcholu prechádza Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Mačací zámok leží vo výškovo nevýraznej oblasti v južnej časti pohoria. Hrebeň vedie podobne vysokými vrchmi so zarovnanými vrcholmi, oddelenými len plytkými sedlami. Aj Mačací zámok, na niektorých mapách a staršie označovaný ako Misárske, vystupuje nad okolie len málo výrazným vrcholom. Severne leží vrch Košarisko (), severozápadne Opálený vrch () a Rovné lazy (), juhozápadne Čausianske lazy (), juhovýchodne Nemcovo () a východne susedí Podhoreň () a Širiakovo (). Severovýchodné svahy odvodňuje potok Piešť do rieky Turiec, západné svahy sú pramennou oblasťou Brezianskeho potoka v povodí Nitry a južné svahy napájajú Čausiansky potok, smerujúci do Handlovky. Najbližšími sídlami sú na juhu ležiaca Malá Čausa a severovýchodne situované Dubové a Budiš. 
Výhľady.
Pomerne plochý vrchol s nesúvislým porastom umožňuje obmedzený rozhľad na okolie. Pozorovať možno mnohé vrchy pohoria Žiar i Turčiansku a Hornonitriansku kotlinu. Pri vhodných podmienkach aj Malú a Veľkú Fatru, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Tribeč a Strážovské vrchy.
Prístup.
Severne od vrcholu prechádza turistická magistrála, no prístup na vrchol je možný aj z okolitých obcí.
Mačací zámok

Mačací zámok môže byť:
Mrož ľadový

Mrož ľadový ("Odobenus rosmarus") je veľký morský cicavec a jediný žijúci člen rodu Odobenus a čeľade Odobenidae.
Je rozšírený cirkumpolárne na pobrežiach Kanady, Grónska, Ruska a Aljašky. 
Systematika.
Pravdepodobne (podobne ako ostatné plutvonožce) sa vyvinul zo spoločného predka s modernými medveďmi.
Opis.
Samce sú ťažšie a dlhšie ako samice. Samce majú 3,6 m a váhu 0,9 až 1,6 tony. Samice majú 3 m a 0,6 až 1 tony. Dožívajú sa 40 rokov.
Najvýraznejší znak sú veľké vyčnievajúce horné očné zuby (kly), ktoré majú samce aj samice. Rypák je tupý a široký. Je pokrytý krátkymi vibrismi, ktorými deteguje korisť. Nemá ušnice. Telo je pokryté kožušinou, okrem krku a plutiev. Pod hrubou kožou je hrubá vrstva tuku.
Medzi cicavcami má najväčšiu kosť v penise (bakulum). Tá môže merať až 54 cm.
Spôsob života.
Živí sa hlavne mäkkýšmi (lastúrniky) ale žerú aj iné morské organizmy, ktoré nájdu na dne. Samice rodia hlavne na ľadovcových kryhách ale pri tenkom ľade sa s mláďatami zdržujú aj na pobreží. Samica kŕmi mliekom svoje mláďa rok až rok a pol. Mimo obdobia párenia sa samce zhromažďujú na kamenistých plážach. Sú spoločenskí.
The Dandy

The Dandy bol britský detský komiksový časopis vydávaný vydavateľstvom DC Thomson so sídlom v Dundee. Prvé vydanie bolo vytlačené v decembri 1937, čo z neho robí tretí najdlhšie vychádzajúci komiks na svete, po "Il Giornalino" (1924) a "Detective Comics" (1937). Od augusta 2007 do októbra 2010 bol premenovaný na "Dandy Xtreme".
"The Dandy" ako jeden z najpredávanejších komiksov v Spojenom kráľovstve, spolu s "The Beano", dosiahol v 50. rokoch 20. storočia predaj dvoch miliónov výtlačkov týždenne. Konečné tlačené vydanie vyšlo 4. decembra 2012, pri príležitosti 75. výročia komiksu, po tom, čo predaj klesol na 8 000 za týždeň. V ten istý deň bol "The Dandy" znovu uvedený na trh ako online komiks "The Digital Dandy", ktorý sa objavil na webových stránkach a v aplikácii Dandy. Opätovné spustenie v digitálnom prostredí nemalo úspech a komiks skončil len o šesť mesiacov neskôr.
Vysoký vrch (vrch v Žiari)

 
Vysoký vrch () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Sklené, približne juhozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Horeňovo. Vrch leží na území Žilinského kraja, v okrese Turčianske Teplice a zasahuje na katastrálne územie obcí Dubové a Sklené. Nachádza sa mimo hlavného hrebeňa a nevedie naň značená trasa. 
Opis.
Vysoký vrch je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha z hlavného hrebeňa z masívu Nemcova. Nakoľko je v susedstve podobne vysokého a homogénneho hrebeňa, pôsobí pomerne nevýrazne. Severozápadne susedí Požežská hlava (), severne Širiakovo () a Podhoreň (), západne Nemcovo () a južne Horeňovo (). Vysoký vrch patrí do povodia rieky Turiec; západné, južné a východné svahy odvodňuje Hájsky potok, severnú časť masívu odvodňuje potok Lúčna. Najbližšími sídlami sú na juhu ležiace Sklené, severne situované Dubové a juhozápadným smerom ležiace Ráztočno, Jalovec a Chrenovec-Brusno. 
Výhľady.
Nesúvislý porast Vysokého vrchu umožňuje obmedzený výhľad na okolie. Z vhodných miest je vidieť okolité vrchy pohoria Žiar, no tiež Turčiansku kotlinu, Malú a Veľkú Fatru, Kremnické vrchy, Vtáčnik a Strážovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup vedie hrebeňom z turistickej magistrály alebo z okolitých obcí.
Vlčia (vrch v Žiari)

 
Vlčia () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Slovenské Pravno, približne severozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vyšehrad. Vrch leží v Žilinskom kraji, na území okresu Turčianske Teplice a zasahuje na katastrálne územie obce Brieštie, Rudno a Slovenské Pravno. Nachádza sa mimo hlavného hrebeňa a nevedie naň značený chodník. 
Opis.
Vlčia je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha východným smerom z hlavného hrebeňa v lokalite Uhliarske, severne od Vyšehradského sedla. Južne sa nachádza vrch Šiarec () a Pálený vrch (), západne Rozložná (), severne susedí Gaštan () a severovýchodne Tlstý vrch (). Bočný hrebeň patrí do povodia rieky Turiec; voda zo severných svahov odteká do potoka Lúčky, južné svahy sú pramennou oblasťou Rudnianskeho potoka. Najbližším sídlom je na severnom úpätí ležiaca osada Hadviga, východne leží Slovenské Pravno, južným smerom Rudno a Jasenovo a juhozápadným smerom Vyšehradné. 
Výhľady.
Vrcholová časť Vlčej je pokrytá lesným porastom, ktorý znemožňuje rozhľad. Svahy však pokrýva nesúvislá vegetácia a tak obmedzený výhľad je možný z viacerých lokalít. Viditeľné sú mnohé okolité vrchy pohoria Žiar, Turčianska kotlina, Strážovské vrchy, Vtáčnik, Kremnické vrchy a Veľká Fatra.
Prístup.
Na Vlčiu nevedie značená turistická trasa a prístup je možný sedlom z hrebeňom vedúcej magistrály, prípadne lesnými chodníkmi z okolia.
Vysoká (vrch v Žiari)

 
Vysoká () je vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Kľačno, približne severozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti pohoria Žiar, v geomorfologickom podcelku Vyšehrad. Vrchol leží v Žilinskom kraji, na území okresu Turčianske Teplice a v katastrálnom území obce Brieštie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a blízkym sedlom prechádza Cesta hrdinov SNP. 
Opis.
Vysoká je súčasťou hlavného hrebeňa, vedúceho od Vyšehradského sedla k najvyššiemu vrchu Chlieviská (). Turistická magistrála z Vríckeho sedla vrchol Vysokej obchádza. Východným susedom je sedlom oddelený masív Gaštana (), juhovýchodne leží Vlčia (), južne Rozložná (), západne Vápenec () a severovýchodne vrch Závozy (). Vrch odvodňujú prítoky potoka Tmavá do rieky Nitra, malá južná časť je odvodňovaná potokom Lúčky do rieky Turiec. Najbližším sídlom je na južnom úpätí situovaná osada Hadviga, západným smerom sa nachádza Kľačno a na východe Brieštie. 
Výhľady.
Pomerne plochá vrcholová časť je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý umožňuje najmä východným smerom veľmi zaujímavý výhľad. Viditeľné sú okolité vrchy pohoria Žiar, časť Turčianskej kotliny, Veľká Fatra, Kremnické vrchy, Vtáčnik, Strážovské vrchy a časť Malej Fatry.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená trasa a dostupný je z blízkeho sedla, odbočením z turistickej magistrály:
Andrea Bučko

Andrea Bučko (* 1. máj 1989, Bratislava) je slovenská herečka, speváčka a hudobníčka.
V roku 2013 absolvovala štúdium divadelnej réžie a dramaturgie na VŠMU v Bratislave, do širšieho povedomia sa však dostala predovšetkým ako talentovaná hudobníčka, skladateľka pre divadlo a speváčka.
Hudobne spolupracuje napr. s violončelistom Romanom Harvanom, huslistom Jánom Kružliakom, harfistkou Máriou Kmeťkovou, spevákom Marošom Hečkom alebo herečkou Dominikou Kavaschovou.
Žánrovo svoju tvorbu charakterizuje ako „alternatívny pop s vplyvom džezu, vážnej hudby, rocku a folklóru“. Podľa hudobného publicistu Olivera Reháka vo svojej tvorbe kombinuje viaceré žánre – šansón, džez, soul, slovenský folklór a world music. Okrem slovenčiny spieva aj po anglicky a po francúzsky a hrá na klavír.
Je dcérou herca a moderátora Štefana Bučka a džezovej speváčky Adrieny Bartošovej. Nie až tak dávno začala v divadle Nová scéna - réžiu a dramaturgiu. V novom štúdiu Olympa vytvorila toho veľa ale najmä hudobno- poetický večer Nepovinne po víne kde hrá s Monikou Drgáňovou, Dáriusom Kočim a ďalšími.
Diskografia.
Albumy.
Bejby Bible Band - spolupráca 
Divadlo zábavka ( viac edícii CD) - spolupráca 
Piesne OJV- Ciga, Vezmi si ma( spolupráce )
Red Deer

Red Deer je kanadské mesto v provincii Alberta.
Poloha.
Mesto sa nachádza v strednej Alberte, približne na polceste medzi mestami Edmonton a Calgary. Leží na tradičných teritóriách Siksikaitsitapi (Blackfoot Confederacy), Tsuut’ina, Stoney Nakoda, Cree, Saulteaux a Métis ľudí.
Dejiny.
Európske osídlenie začalo v roku 1882. V roku 1885 kanadská milícia postavila v lokalite pevnosť Fort Normandeau. V roku 1891 sa usadlosť posunula o 7 kilometrov na dolu prúdom, k železničnej trati. V roku 1923 bola otvorená provinčná škola Provincial Training School for Mental Defectives. Bola určená deťom s problémami vývinu, ale boli v nej aj deti bez týchto problémom. Vznikol v nej eugenický program a viac než 2800 osôb bolo násilne sterilizovaných. Po druhej svetovej vojne boli v oblasti nájdené ložiská ropy a zemného plynu. V 50. rokoch bolo mesto jedným z najrýchlejšie rastúcich v provincii.
Red Deer bolo založené ako „town“ v júni 1901 a status „city“ získalo 25. marca 1913.
Demografia.
Podľa mestského sčítania obyvateľstva v roku 2019 malo mesto 101 002 obyvateľov, v roku 2016 ich bolo 99 832. Vo federálnom sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 100 418 obyvateľov. Podľa tohto sčítania bolo tretie najväčšie mesto provincie Alberta. Podľa údajov tohto sčítania 82 645 obyvateľov uvádza ako rodný jazyk angličtinu, 1 315 francúzštinu a 13 335 neoficiálne jazyky, z toho 90 jazyky pôvodných obyvateľov. 25 ľudí udalo slovenčinu ako rodný jazyk a 45 češtinu.
Kultúra.
V meste sa nachádza múzeum a galéria Red Deer Museum and Art Gallery, Kerry Wood Nature Centre, pevnosť Fort Normandeau, Sunnybrook Farm Museum, Alberta Sports Hall of Fame and Museum a Norwegian Laft Hus. Divadelné a koncertné priestory sa nachádzajú v Memorial Centre, The Scott Block, Red Deer College Arts Centre a Welikoklad Event Centre. V meste sídli aj Red Deer Symphony Orchestra.
Ekonomika.
Petrochemický priemysel má dôležité zastúpenie v ekonomike mesta. Podľa mesta sú hlavnými odvetviami: zdravotníctvo a sociálne služby, maloobchod, stavebníctvo, baníctvo, ťažiarstvo, ubytovanie, gastronómia, výroba a vzdelávanie.
Doprava.
V meste dopravu zabezpečuje mestský Red Deer Transit. The Queen Elizabeth II Highway je cesta prepájajúca mestá Edmonton a Calgary cez Red Deer. Mesto obsluhuje Red Deer Regional Airport.
Úrokový swap

Úrokový swap (, skrátene "IRS") je derivátový finančný nástroj vo forme zmluvy medzi dvoma stranami, že k určitému dátumu jedna strana zaplatí druhej strane pevný úrok za stanovenú sumu a dostane platbu vo výške úroky za pohyblivú sadzbu od druhej strany.
Zmluva o budúcej úrokovej sadzbe () je štandardizovaný úrokový swap.
Úrokové swapy sa obvykle používajú pri poistení transakcií s aktívami a pasívami pre vzájomný prevod pevných sadzieb na pohyblivé a naopak. Pozícia na úrokovom swape obsahuje úrokové a kreditné riziká pre zmluvné strany.
Použitie.
Úrokové swapy sa používajú v širokej škále investičných stratégií. Sú obľúbeným nástrojom zaistenia a finančných špekulácií.
Zaistenie.
Uzamknutie úrokovej sadzby podľa swapovej zmluvy vám umožňuje zaistiť sa proti klesajúcim úrokovým sadzbám. Na druhej strane bude mať protistrana prospech z nižších úrokových sadzieb.
Špekulácie.
Vzhľadom na nízky prah pre zadávanie odkladacej úrokovej pozície, ktoré sú obľúbené u obchodníkov, ktorí špekulujú na pohyb úrokových sadzieb. Namiesto otvorenia plnohodnotnej krátkej pozície na podkladovom aktíve, u ktorého sa očakáva pokles ceny, teda obchodníkovi stačí uzavrieť swapovú zmluvu fixujúcu úrokovú sadzbu na rovnaké obdobie.
Dvere (rozlišovacia stránka)

Dvere môžu byť:
Daniel Žulčák

Daniel Žulčák (* 31. júl 1988, Hudcovce) je slovenský televízny a divadelný herec.
Absolvoval štúdium herectva na Konzarvatóriu v Košiciach a VŠMU v Bratislave. Od roku 2013 je členom umeleckého súboru Slovenského komorného divadla v Martine. Účinkuje aj v SND, DPOH a v divadle Aréna v Bratislave. Hral vo viacerých slovenských filmoch a televíznych seriáloch.
Nádcha

Nádcha alebo rinitída je vírusové infekčné ochorenie horných dýchacích ciest, ktoré primárne postihuje respiračný epitel, nosa, hrdla, prínosových dutín a hrtana. Príznaky a symptómy sa môžu objaviť do dvoch dní po vystavení vírusu. Môže ísť o kašeľ, bolesť hrdla, výtok z nosa, kýchanie, bolesť hlavy a horúčku. Ľudia sa zvyčajne zotavia do siedmich až desiatich dní,ale niektoré príznaky môžu trvať až tri týždne. Príležitostne sa u ľudí s inými zdravotnými problémami môže vyvinúť pneumónia.
Nádchu spôsobuje viac ako 200 vírusových kmeňov, pričom najbežnejšie sú rinovírusy, koronavírusy, adenovírusy a enterovírusy. Šíria sa vzduchom pri tesnom kontakte s infikovanými ľuďmi alebo nepriamo kontaktom s predmetmi v prostredí s následným prenosom do úst alebo nosa. Medzi rizikové faktory patrí chodenie do zariadení starostlivosti o deti, zlý spánok a psychický stres. Príznaky sú väčšinou spôsobené imunitnou odpoveďou tela na infekciu a nie deštrukciou tkaniva samotnými vírusmi. Príznaky chrípky sú podobné ako pri nádche, hoci zvyčajne sú závažnejšie a menej pravdepodobné, že zahŕňajú výtok hlienov z nosa.
Proti nádche neexistuje žiadna vakcína. Primárne metódy prevencie sú umývanie rúk; nedotýkať sa očí, nosa alebo úst neumytými rukami; a vyhýbať sa chorým ľuďom. Niektoré dôkazy podporujú používanie chirurgických masiek. Tiež neexistuje žiadny liek, ale symptómy sa dajú liečiť. Zinok môže znížiť trvanie a závažnosť symptómov, ak sa začne užívať krátko po nástupe symptómov. Nesteroidné antiflogistiká (NSAID), ako je ibuprofén, môžu pomôcť pri bolestiach. Antibiotiká by sa však nemali používať, pretože nádchu spôsobujú vírusy a neexistuje žiadny dobrý dôkaz o účinnosti liekov proti kašľu.
Nádcha je najčastejším infekčným ochorením u ľudí. Za normálnych okolností priemerný dospelý dostane dve až tri nádchy ročne, zatiaľ čo priemerné dieťa môže dostať šesť až osem. Infekcie sa vyskytujú častejšie počas zimy. Tieto infekcie existovali počas celej ľudskej histórie.
Holčík

Holčík je české a slovenské priezvisko.