burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Bučany

Bučany sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Polohopis.
Obec sa nachádza v Podunajskej pahorkatine, na pomedzí geomorfologických častí Trnavská tabuľa a Dudvážska mokraď. Obcou preteká potok Horná Blava, ktorý východne od obce ústí do Horného Dudváhu. 
Severným okrajom obce vedie cesta I/61 (Trnava – Piešťany), z ktorej odbočuje cesta III/1228 a III/1337, vedúca až do Sládkovičova. Od roku 1876 vedie juhovýchodnou časťou extravilánu železničná trať Bratislava – Žilina. Trnava je vzdialená juhozápadne, Hlohovec východne a Piešťany severovýchodne. Približne severne sa nachádza atómová elektráreň Jaslovské Bohunice. 
Dejiny.
Množstvo nálezov z neolitu potvrdzujú osídlenie chotára už v 6. tisícročí pred Kr., kedy tu žili nositelia západnej lineárnej keramiky. O niečo mladšie, no početnejšie a bohatšie sú nálezy z pôsobenia roľníkov lengyelskej kultúry, ktorých osada má rozlohu 6-7 ha. Našlo sa množstvo keramiky zo staršej fázy lengyelskej kultúry, pre ktorú sú typické žlto-červeno maľované tenkostenné nádoby s jemne rytou a maľovanou výzdobou. Známymi sa stali nálezy antropomorfných a zoomorfných kultových idolov a Bučany sa preslávili najmä nálezom tzv. Bučianskej venuše, 6,5 cm vysokej soške sediacej ženy s pokrývkou hlavy. Nájdené boli 3 malé sošky žien a niekoľko plastík domácich zvierat. Jedinečný nález predstavuje kruhový objekt s možným kultovým využitím, pri ktorého výstavbe boli využité určité astronomické znalosti. Jeho vonkajší priemer bol asi 68 m, vnútorný kruh mal okolo 50 m a v jeho vnútri bola kolová ohrada s priemerom 44 metrov, vypletaná prútím s vymazanou hlinou. Rádiokarbónové datovanie potvrdilo jeho vznik v rokoch 4840-4780 pred Kr. Vo vzdialenosti 100 až 200 m boli nájdené 4 kostrové hroby, z toho dva s keramickými nálezmi. 
Najstaršia dochovaná písomná zmienka o „terra Buud Zulgaiauriensis“ pochádza z listiny z roku 1258, v roku 1262 sa spomína pod názvom Bucha a Bucsa. V roku 1307 sa objavuje názov Kis Buchan (Malé Bučany), názov Nagy Buchan (Veľké Bučany) sa v podobe Nagybuchan nachádza v listine z roku 1388. V 16. storočí sa názov obce objavuje v podobe Buczan, no až v roku 1808 bol použitý názov Dolní Bučany a Horní Bučany. K spojeniu oboch obcí došlo v roku 1913 a odvtedy sa používa názov Bučany. Obec patrila hradu Posádka.
Križovany nad Dudváhom

Križovany nad Dudváhom – kedysi Keresztúr je obec na Slovensku v okrese Trnava. Obec leží 5 km juhovýchodne od Trnavy. Písomne dokumentovaná história obce siaha do roku 1296. V súčasnosti sa obec vyznačuje bohatým kultúrnym a spoločenským životom.
V obci je rímskokatolícky kostol Povýšenia sv. kríža z roku 1937, ktorého bočnou kaplnkou je dobre zachovaná románska rotunda postavená v prvej polovici 13. storočia. V obci je zriadený aj Obecný športový klub „OŠK Križovany nad Dudváhom“ aktuálne hrajúci V. ligu.
Dejiny.
Cez obec prechádzala konská železnica, ktorá bola neskôr prestavaná na parnú prevádzku a dnes jej časť využíva železničná trať číslo 133 spájajúca Trnavu a Sereď. Išlo o vôbec prvú železnicu na území Slovenska i v celom Uhorsku.
Rotunda sv. kríža.
História.
Dátum postavenia rotundy nie je známy, niekedy v prvej polovici 13. storočia podľa všetkého prestavali, alebo opravili pravdepodobne z dielne pri kláštore v Diakovciach. Patrocínium sv. Kríž dalo meno aj celej obci (prvá písomná zmienka z roku 1296 - possesio Kerechur), ktorej slúžil ako farský kostol.
Počas Tökölyho povstania v rokoch 1678 – 1687 rotundu obsadili povstalci a premenili ju na stajňu pre kone.
V období baroka, v rokoch 1760 až 1780 bola rotunda začlenená do nového kostola ako jeho presbytérium. Išlo o jednoloďovú stavbu so západnou predstavanou vežou a dvoma postrannými kaplnkami, vytvárajúcimi transept – priečnu loď. Nová stavba bola prepojená s rotundou vybúraním muriva na západnej strane. V lodi rotundy boli vytvorené dve barokové okná a stredoveké prvky – okná a vlys – boli zamurované. Rovnako tak víťazný oblúk, keďže z pôvodnej svätyne sa stal sakristia. V tejto dobe bol aj upravené patrocínium kostola.
V roku 1937 bol barokový kostol zbúraný, aby uvoľnil miesto pre väčší. Pôvodne s ním mala byť zbúraná aj rotunda. Po vzbure miestneho občana, slovenského amatérskeho archeológa Viliama Kráľoviča na zásah Štátneho referátu na ochranu pamiatok na Slovensku k tomu nedošlo. Románsku rotundu tak začlenili do novej trojloďovej stavby ako bočnú kaplnku. Pri tej príležitosti bola aj obnovená. V roku 1967 sa začal umelecko-historický výskum, po ktorom boli odkryté pôvodné stredoveké prvky. V roku 2000 bola opravená drevená strecha.
Súčasný stav.
Kostol patrí miestnej farnosti Rímskokatolíckej cirkvi. Rotunda je v dobrom stave. V relatívnej nedávnej dobe boli okolo kostola vysadené smreky, ktoré zakryli výhľad na rotundu, predovšetkým z východnej strany. Navštívili sme ju v apríli a júli 2007.
Vlčkovce

Vlčkovce (v minulosti "Farkašín", , ) sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Polohopis.
Obec leží na východnom okraji Trnavskej tabule, podcelku Trnavskej pahorkatiny. Východnou časťou preteká Dolná Blava. Južným okrajom obce vedie rýchlostná cesta R1 z Trnavy do Nitry, na ktorú je v blízkosti obce napojená cesta III/1280, prechádzajúca centrom Vlčkoviec. Západným okrajom obce vedie cesta III/1337 z Majcichova na Zavar. Severne od obce vedie aj železničná trať Trnava – Sereď, ktorá má zastávku v susedných Križovanoch nad Dudváhom.
Okresné a krajské mesto je vzdialené severozápadne, najbližším mestom je východne situovaná Sereď, Galanta je vzdialená južne a Hlohovec severovýchodne. 
Dejiny.
V stredoveku ležala na dôležitej obchodnej ceste. Do roku 1948 sa volala Farkašín.
Voderady (okres Trnava)

Voderady (, ) sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Ondreja apoštola z roku 1692. Na fasáde veže kostola sa nachádza pamätná tabuľa na Tomáša Baranyaia s jeho erbom (hore nohami - čo vyjadruje vymretie rodu) a textom: "EXTRVCTAS AEDES THO // MAS BARANIAI RELIQVI // ATQVE SVAE FINIF POSTE // RITATIS OBIT // 1674 // DIE 14 MART". Na chronostikone je uvedený rok 1689. Jeho epitaf sa nachádza v krypte františkánskeho kostola v Trnave. 
V 18. storočí sa stal zemepánom Voderád František Ziči. Dominantou obce je až dodnes sídlo tejto rodiny - kaštieľ s parkom. Na atike kaštieľa sa nachádzajú erby rodu Zichy a Keglewich. 
Občania môžu v obci navštíviť lekára, zubnú lekárku, kaderníctvo, posilňovňu, lekáreň a akcie športových a záujmových organizácií.
Externé odkazy.
História obce:https://voderady-info.webnode.sk
Malženice

Malženice sú obec na Slovensku v okrese Trnava, v blízkosti Jaslovských Bohuníc. 
Polohopis.
Obec leží v Trnavskej pahorkatine, na potoku Horná Blava. Od Trnavy je vzdialená severovýchodne, rovnako vzdialený je východne situovaný Hlohovec a najbližším mestom je vzdialený Leopoldov. Malženicami prechádza cesta II/504, ktorá umožňuje dopravné spojenie s Trnavou a Piešťanmi. V blízkosti obce bola v rokoch 2008 až 2010 vybudovaná Paroplynová elektráreň Malženice.
Dejiny.
Najstaršie nálezy dokazujú osídlenie územia v okolí obce sú datované do paleolitu – staršej doby kamennej. Osídlenie obce Malženice je doložené v Zoborskej listine z roku 1113. Z listín vyplýva skutočnosť, že v obci bol benediktínsky kláštor, ktorý bol zrejme zničený počas Mongolského vpádu do Uhorska v roku 1241. Kráľ Belo IV. obec „Maniga“ v roku 1268 daroval synom trnavského richtára Conch -Kunza, o polstoročie neskôr (1332) je doložená aj existencia samostatnej farnosti s kostolom. 
Malženice mali v 14. – 16. storočí mestské výsady s právom zriadenia a vyberania mýta a usporadúvať pravidelné trhy. Kópia listiny, povyšujúcej Malženice na poddanské mestečko je uložená na miestnej fare. 
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky románsky kostol Panny Márie Nanebovzatej z 13. storočia. Postavil ho Rád nemeckých rytierov a pôvodne išlo o dvojvežovú stavbu. Obe veže však boli v 17. storočí zbúrané a nahradila ich nová v osi kostola.
Dechtice

Dechtice (, , ) sú obec na Slovensku v okrese Trnava. 
Polohopis.
Leží na pomedzí Brezovských Karpát a Podmalokarpatskej pahorkatiny. Z Dobrovodskej kotliny priteká údolím Malých Karpát riečka Horná Blava. 
Obcou prechádza cesta II/502 z Trstína do Vrbového, ktorú v centre križuje II/560 do Trnavy. Krajské a okresné mesto Trnava leží južne, Piešťany východne a Hlohovec juhovýchodne.
Pamiatky.
V obci je rímskokatolícky kostol svätej Kataríny Alexandrijskej z roku 1652 a na cintoríne románsky kostolík Všetkých Svätých datovaný do roku 1172. Ten má podobu na Slovensku unikátnej rotundy s takmer kruhovým pôdorysom vnútorného priestoru lode, ktorá má však v exteriéri obdĺžnikový tvar. Na juhovýchodnej stene lode sa zachovala neskororománska freska zobrazujúca život Krista. V centre obce je kaplnka z roku 1743 zasvätená Panne Márii Karmelskej. V katastrálnom území obce sa nachádzajú ruiny kláštora a kostola svätej Kataríny Alexandrijskej z roku 1618 a Mudrochov mlyn.
Zjavenia Panny Márie.
V Dechticiach sa od roku 1994 niekoľkým vizionárom údajne zjavila opakovane Panna Mária. Pri Bratislavsko-trnavskej arcidiecéze bola 28. októbra 1998 zriadená Komisia pre skúmanie zjavení Panny Márie v Dechticiach. Do Dechtíc sa konajú púte každú prvú Nedeľu po prvom piatku.
Pavlice (okres Trnava)

Pavlice sú obec na Slovensku v okrese Trnava. 
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša z roku 1692.
Radošovce (okres Trnava)

Radošovce sú obec na Slovensku v okrese Trnava.
Obec je doložená z roku 1216 ako Radichov, neskôr ako Wradichov (1229), Radossowcze (1773); po maďarsky Radosóc, Alsórados.
Obec sa spomína v roku 1216 v listine kráľa Ondreja II., ktorou daroval Sebesovi Veľké Kostoľany. V roku 1586 patrila panstvu Dobrá Voda. Zemepánmi boli Erdődyovci, od roku 1855 tu mali majetky Pálffyovci. V roku 1715 mala vinice, 19 poddanských a 13 želiarskych domácností, v roku 1752 mala 43 rodín, v roku 1787 mala 64 domov a 381 obyvateľov.
Zaoberali sa poľnohospodárstvom. Poľnohospodársky charakter si obec zachovala aj po roku 1918. JRD bolo založené v roku 1957. Väčšina obyvateľov pracovala v poľnohospodárstve. Časť v priemyselných podnikoch v Trnave.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Anny z roku 1762.
Dolné Orešany

Dolné Orešany sú obec na Slovensku v okrese Trnava. V katastrálnom území obce sa nachádza prírodná pamiatka Bolehlav.
Hospodárstvo a infraštruktúra.
Školstvo.
základná a materská škola
Vinohrady nad Váhom

Vinohrady nad Váhom sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Obec sa celým svojím územím rozprestiera na ploche 1070 ha. Leží v Podunajskej nížine neďaleko Serede, na západnom okraji Nitrianskej pahorkatiny.
Dejiny.
Zoborská listina spomína obec už v roku 1113. Jej svahy s juhozápadným sklonom sú vysadené viničom. Minulosť obce je pomerne skromná. Mnohé jej osudy sú úzko späté s neďalekou Šintavou. Historickým faktom však zostáva, že obec vznikla až v roku 1958. Až do roku 1958 patrila do katastrálneho územia Šintava a mala názov Šintavské Vinohrady. Pôvodná najstaršia časť pod menom Svätá Chrasť sa spomína už v zoborskej listine z 11. storočia.
Kultúra a zaujímavosti.
Zaujímavosti.
V chotári obce Vinohrady nad Váhom sa nachádza národná prírodná rezervácia – pôvodný dubový les Dubník – ktorá je chránená od roku 1954, kde sa nachádza hniezdisko výrika obyčajného. Les má výmeru 165 ha.
Okolie láka návštevníkov výbornými podmienkami pre turistiku a vodné športy.
Školstvo.
V strede stojí pekne vybavená budova základnej školy.
Vozokany (okres Galanta)

Vozokany sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Zemianske Sady

Zemianske Sady sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Zemianske Sady patria do Trnavského kraja, nachádzajú sa v severnej časti okresu Galanta. Poloha obce je 15 km od Serede asi 14 km od Hlohovca. Približne rovnakú vzdialenosť má do Galanty, Trnavy aj Nitry ( 25 - 30 km ).
Veľké Úľany

Veľké Úľany (do 1948 "Veľký Fedymeš", Maďarsky "Nagyfödémes") sú obec na Slovensku v okrese Galanta. 
V roku 2021 zo 4 665 obyvateľov bolo 1 940 (41,6%) slovenskej, 2 503 (53,7%) maďarskej a 169 (3,6%) nezistenej národnosti. V roku 2011 zo "4 330" obyvateľov bolo "2 757" maďarskej národnosti a "1 468" slovenskej národnosti.
Polohopis.
Od mesta Galanta je vzdialené 12 kilometrov a leží medzi Malým Dunajom a Čiernou Vodou.
Dejiny.
Prvýkrát sa spomína pod názvom "Fudemus" v roku 1221 ako majetok Bratislavského hradu. Meno obce pochádza zo starého maďarského jazyka "födém" (= úľ), pravdepodobne to bolo sídlo známych včelárov. Neskôr sa v spisoch vyskytuje ako "Wyfedenes" a "Fedemus". V rokoch 1490 a 1505 armády cisára Maximiliána I. rabovali v tejto oblasti.
V 16. storočí sa skladala z dvoch obcí "Németfödémes" a "Ófödémes". V roku 1828 tu bol postavený prvý cukrovar v strednej Európe. V roku 1947 v rámci výmeny obyvateľstva príchod veľkého počtu slovenských evanjelikov z Maďarska, o rok bola obec premenovaná na Veľké Úľany.
Občianska vybavenosť.
V obci sa okrem rímskokatolíckeho kostola nachádza evanjelický kostol z roku 1958. Postavili ho presídlení Slováci z Dolnej zeme. Vznikol úpravou hospodárskej budovy Pálfiho majera.
Gáň

Gáň je obec na Slovensku v okrese Galanta. 
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci Gáň sa zachovala v zoborskej listine z roku 1113. Obec bola majetkom zoborského opátstva. 
Dôležitým medzníkom pre vývoj obce bol 1. november 1881, keď bola zahájená železničná premávka na trati Galanta - Sereď. Železnica poskytla v nasledujúcich desaťročiach mnohým obyvateľom Gáne živobytie. Obce Gáň a Brakoň sa v roku 1957 zlúčili a vytvorili spoločnú obec Brakoňská Gáň. Od roku 1960 sa však používa pre obec názov Gáň.
V roku 1947 bol v obci postavený prvý kultúrny dom v okrese Galanta. V nasledujúcich rokoch bol vybudovaný športový areál, materská škola, dom smútku, budova obecného úradu a ďalšie novostavby.
Obyvateľstvo.
Podľa sčítania v roku 2021 prevažná väčšina obyvateľov obce je slovenskej národnosti (93%), maďarskej sú 4%.
Hospodárstvo.
Nachádza sa tu Logistické centrum - DHL Tesco, DHL Samsung a ďalšie.
Šport.
V obci Gáň sa už veľa rokov hráva futbal pod názvom TJ Slovan Gáň.
Čierny Brod

Čierny Brod je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Interiér je plochostropý. Fasády z priznaného tehlového muriva sú tvorené polostĺpmi tvoriacimi pod korunnou rímsou oblúčkový vlys. Nad ním je v ploche muriva vyskladaný ďalší dekoratívny vlys zo strieškovo kladených tehál. Na južnej a západnej stene lode sú románske ústupkové portály. Pri kostole stojí otvorená drevená zvonica.
Šoporňa

Šoporňa je obec na Slovensku v okrese Galanta. 
Polohopis.
Obec leží na ľavom brehu Váhu, na rozhraní Podunajskej roviny (západná a juhozápadná časť intravilánu) a Podunajskej pahorkatiny (podcelok Nitrianska pahorkatina, časť Nitrianska tabuľa). Západne od obce sa nachádza Vodné dielo Kráľová a niekoľko mŕtvych ramien. 
Severným okrajom obce vedie rýchlostná cesta R1 z Trnavy do Nitry, v trase ktorej prechádza európska cesta 58 a 571. V križovatke v blízkosti obce končí cesta I/62 (smer Sereď) i II/573 (Šoporňa – Šaľa). Najbližším mestom je severozápadne ležiaca Sereď, južne je Šaľa a okresné mesto je vzdialené juhozápadne. Do krajského mesta to je severozápadným smerom .
Dejiny.
Najstaršia písomná zmienka o obci pochádza z roku 1251 pod názvom SUPURNI. V roku 1411 už v dokumentoch nesie názov SOPORNY a v roku 1420 SOPORNOK. V roku 1787 sa spomína ako mestečko s 295 domami a takmer 2 000 obyvateľmi. Vznik vlastnej administratívnej činnosti obce a jej samosprávneho postavenia je zo 17. storočia, zachovaním pečate obce. V pečati je zachovaný symbol — postava Panny Márie s dieťaťom v náručí, žezlom v ľavej ruke a nápisom ŠOPORNA. Heraldicky spracované symboly obce z histórie — erb, vlajku a pečať, obec slávnostne uviedla do užívania 21. septembra 1996.
Tomášikovo

Tomášikovo () je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Symboly obce.
Erb obce je zaregistrovaný v Heraldickom registri SR pod signatúrou T-47/6 v tejto podobe: v zelenom štíte na striebornej zvlnenej vodnej hladine zlatý polmesiacovitý člnok, za ním šikmé zlaté veslo prekrížené strieborným hákom na zlatej rukoväti, nad prekrížením porísk z červeného srdca vyrastajúca strieborná zlatostredá ruža na zlatej listnatej stopke, v pravom a ľavom bočnom mieste po jednej rovnakej privrátenej ruži, v horných rohoch štítu po jednom, nad člnkom vpravo dva a vľavo jeden malý strieborný rondel.
Topoľnica

Topoľnica (maďarsky "Tósnyárasd", v minulosti "Jazerný Ňáražd") je obec na Slovensku v okrese Galanta. Podľa sčítania v roku 2021 malo slovenskú národnosť 54,9%, maďarskú 42,8%, českú 0,5% a nezistenú 1,1%.
Polohopis.
Obec Topoľnica sa nachádza v Trnavskej rovine v okrese Galanta. Cez obec vedie hlavná železničná trať 130 Bratislava-Štúrovo.
Infraštruktúra.
V obci je vybudovaný vodovod, plynovod a elektrická sieť.
Veľká Mača

Veľká Mača (po maďarsky "Nagymácséd") je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Dejiny.
V listine z 10. augusta 1326 sa obec Veľká Mača spomína pod názvom "Mached". O bohatej histórii svedčia nálezy z mezolitu, z doby hallštattskej a staromaďarské kostrové pohrebisko zo začiatku 10. storočia. V minulosti bola obec súčasťou šintavského hradu a patrila k majetku rodiny Rozgoňovcov, Bátoriovcov, Turzovcov a od roku 1642 Esterháziovcov. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, v 19. storočí nastal aj rozvoj remesiel. Svoje dielne tu mali obuvníci, čižmári, krajčíri, tkáči a obyvatelia pracovali aj v miestnej tehelni. V novodobej histórii obce bola vybudovaná moderná základná a materská škola, telocvičňa, nákupné stredisko, kúpalisko a ďalšie novostavby. Históriu Veľkej Mače predstavuje návštevníkom stála expozícia regionálneho múzea. Tvoria ju archeologické nálezy z tzv. máčadských vŕškov, poľnohospodárske náradia zo 17. až 19. storočia a cenné obecné dokumenty.
Vo februári 2018 tu zastrelili investigatívneho novinára Jána Kuciaka a jeho priateľku Martinu Kušnírovú.
Obyvateľstvo
Podľa sčítania v roku 2021 žilo v obci 2 614 obyvateľov, z toho malo slovenskú národnosť 28,7%, maďarskú 66,5% a nezistenú 4,4% obyvateľov.
Veľký Grob

Veľký Grob (, ) je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Obec sa nachádza na hranici severného výbežku Podunajskej roviny najjužnejšej časti Trnavskej pahorkatiny, východne sa nachádza časť Podunajskej roviny zvaná pre množstvo vodných tokov Úľanská mokraď. Južne od obce pokračuje pomerne jednotvárna Podunajská rovina. Severozápadne od obce sa tiahnu Malé Karpaty, ktoré sú zväčša dobre viditeľné aj z obce (vidno napr. Kamzík, Veľký Javorník, Somár, Veľkú Homoľu, hrad Červený Kameň) Za veľmi dobrej viditeľnosti je možno vidieť Zobor a Veľký Tribeč v pohorí Tribeč pri Nitre ako aj Považský Inovec.
Dejiny.
Oblasť Veľkého Grobu bola osídlená ľuďmi už v neolite – sídlisko volútovej, želiezovskej a lengyelskej kultúry. Taktiež sa našli pozostatky keltskej osady z 2. – 3. storočia a osady z Veľkomoravského obdobia 8. – 10. storočia.
Prvá písomná zmienka o Veľkom Grobe je datovaná do roku 1275, o osade Tarnok do roku 1301.
Koncom 16. storočia sa tu postupne začali usadzovať chorvátski a nemeckí osadníci následkom čoho sa obec začala rozrastať. Bola poddanskou dedinou Svätojurského panstva, od konca 17. storočia panstva Kráľová pri Senci.
Pôvodné obyvateľstvo sa venovalo poľnohospodárstvu, vinohradníctvu, z remesiel prosperovalo tkáčstvo a výšivkárstvo. 
Pred prvou svetovou vojnou bol Veľký Grob známym výšivkárskym strediskom. Ešte koncom 19. a začiatkom 20. storočia bolo rozšírené maľovanie stien pitvorov a okolo ohnísk pod komínmi. 
V nádherných výšivkách, svojráznom grobskom kroji, maľovaných izbách, pitvoroch i v architektúre starých domov nachádzame prvky slovenského, habánskeho, chorvátskeho i maďarského kultúrneho odkazu svojrázne pretavené do miestneho koloritu. Posledná z ľudových umelkýň, Katarína Brinzová zomrela v roku 1976, jej maľovky sa nachádzajú v múzeách v Martine, Trnave, Bratislave, Galante i v budove obecného úradu vo Veľkom Grobe. Dom, v ktorom žila a tvorila je vyhlásený za kultúrnu pamiatku. 
Občianska vybavenosť.
V nedávnej minulosti obec vybudovala materskú školu, dom smútku, obecný úrad a zdravotné stredisko. Výstavba kultúrneho domu bola ukončená v roku 1995. V katastrálnom území obce sa nachádzajú štyri rašeliniská s možnosťou rybárskeho vyžitia.
Dolný Chotár

Dolný Chotár je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Čierna Voda

Čierna Voda môže byť:
Kráľov Brod

Kráľov Brod je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Malá Mača

Malá Mača je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Podľa sčítania v roku 2021 malo 55,8% obyvateľov slovenskú, 41,6% maďarskú, 0,9% českú a 1,6% nezistenú národnosť.
Šport.
V obci pôsobí futbalové mužstvo Slavoj Malá Mača, ktoré hrá Majstrovstvá okresu Galanta.
Matúškovo

Matúškovo (predtým "Takšoň", maď. "Taksonyfalva") je obec na Slovensku v okrese Galanta. 
Podľa sčítania v roku 2021 malo slovenskú národnosť 45,6%, maďarskú 52% a nezistenú 1,8% obyvateľov. 
Dejiny.
Osídlenie človekom dokazuje cintorín s ľudskými kosťami, taktiež tu boli odkryté výrobky z bronzovej doby. Stopy po osídlení v stredoveku potvrdzujú staroslovanské popolnicové hroby a vecné nálezy pochádzajúce z 10. storočia, z čias obsadzovania regiónu stromaďarskými kmeňmi. Pohanský cintorín tiež z tejto doby považujú obyvatelia obce za pohrebné miesto panovníka obce Takšoň, po ktorom bola obec pomenovaná.Prvá písomná zmienka o obci sa nachádza v popise diakovského chotára v listine z roku 1138, v ktorej sa obec Matúškovo spomína ako pozemok bratislavského hradného ľudu „terra civilium Posoniensium de villa locsun“. Smerovali tadiaľto kurucké a cisárske oddiely počas protihabsburských povstaní. V roku 1704 sa so svojim sprievodom zdržiaval v Matúškove knieža František Rákoci, vodca povstania.
Obec bola od 1. 1. 1971 administratívne pričlenená ku Galante a až koncom roku 1990 získala späť svoju samostatnosť.
Kultúra a zaujímavosti.
Zaujímavosti.
Les.
Na okraji dediny sa rozprestiera malý les/háj, cez ktorý preteká rieka/kanál Šárd. Toto miesto by bolo vhodné na rekreáciu, prechádzky a oddych, avšak nedbalým zaobchádzaním a nezodpovednosťou niektorých obyvateľov je znečistený najmä vývozom odpadu. Je tam aj U-rampa pre motocykle
Občianska vybavenosť.
V obci je okrem rímskokatolíckeho kostola aj moderný evanjelický kostol z roku 1992. Autorom objektu je architekt Vavrinec Perleczky.
Šport.
Neďaleko lesa je futbalový štadión, na ktorom pôsobí FC Matúškovo - futbalový klub, ktorý rozvíja športovú činnosť žiakom, dorastencom a dospelým.V súčasnosti sa v areáli štadiónu nachádza aj tenisový klub TC Draci. Jeho súčasťou sú tri kurty, bar U draka s vínnou pivnicou, sprchami a možnosťou masáže.
Mostová (obec)

Mostová je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Dejiny.
Židovská menšina.
V obci kedysi žila početná židovská komunita, o čom svedčí aj židovský cintorín na konci dediny pri Čiernom Brode. V roku 1896 v obci z 1752 obyvateľov, z ktorých 128 malo židovské vierovyznanie. V druhej polovici 19. storočia postavili svoju modlitebňu. Synagóga stála vedľa dnešnej ZŠ slovenskej. Synagóga bola zbúraná v 50 rokoch 20. storočia.
Občianska vybavenosť.
Okrem rímskokatolíckeho kostola sa v obci nachádza evanjelická modlitebňa, dom č. 17, bývalá krčma a mäsiarstvo rodiny Hegedűsovcov, ktorý v 50. rokoch 20. storočia kúpili tunajší repatrianti z Maďarska a upravili pre potreby evanjelického cirkevného zboru. V súčasnosti je budova zrenovovaná a týždenne raz sa konajú v ňom evanjelické služby Božie.
Rímskokatolícka fara, stojí pri kostole, pôvodnú faru postavili v rokoch 1774-1775. Predná časť starej budovy však bola zbúraná v roku 1977. Zostala len bočná časť starej budovy a vo dvore postavili roku 1975 novú faru.
Jánovce (okres Galanta)

Jánovce sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Obec leží v západnej časti Podunajskej nížiny v nadmorskej výške 120 m, na rozhraní Úľanskej mokrade a Žitného ostrova. V blízkosti tečie Malý Dunaj a Čierna Voda. Reliéf je rovinný s minimálnym relatívnym kolísaním výšky (1 m). Kataster obce je odlesnený, pôvodné vŕbovo-topoľové lužné lesy boli odstránené a zachovali sa len v podobe lesných pásov v terénnych depresiách bývalých tokov a riečnych ramien (Ereč). Úrodné černozemné a lužné pôdy sú intenzívne poľnohospodársky využívané. Klíma je teplá s malým množstvom zrážok. V mohutných štrkopieskových vrstvách sa nachádzajú veľké zásoby podzemných vôd, dopĺňané infiltráciou z Dunaja. V blízkosti sa nachádza vodný zdroj Jelka s výdatnosťou takmer 1000 l/s, zásobujúci pitnou vodou značnú časť západného Slovenska. Celé územie obce spadá do Chránenej vodohospodárskej oblasti Žitný ostrov.
Obec Jánovce leží 32 km od Bratislavy, 10 km od Senca a 17 km od Galanty. Ide o malú obec, s počtom obyvateľov, aktuálne k marcu 2009 je v obci k trvalému pobytu nahlásených 444 obyvateľov, 203 mužov a 241 žien. Na základe administratívno-správneho členenia z roku 1996 patrí do Trnavského kraja a okresu Galanta.
Dejiny.
Čisto z hospodárskych potrieb na rodinnom majetku Pálfiovcov vzniká samostatná obec Jánovce. Stalo sa, že grófka Gabriela de Colloredo zanechala územie dnešných Jánoviec Jánovi Pálfimu ml. a pomohla tak založiť obec, ktorá dostala pomenovanie po novom majiteľovi Jánovi Pálfim "Jánovce".
Stalo sa tak v roku 1792 a už v roku 1795 bol vyhotovený katastrálny plán (overený hlavným župným zememeračom), ktorý je vlastne plánom obce Jánovce.
Symboly obce.
Poddanská dedina Jánovce dostala pri svojom vzniku aj svoj znak, ktorý používala po desaťročia ako obecnú pečať.
Znak Jánoviec predstavuje tri pšeničné klasy, previazané stuhou, upevnené kosákom. Kruhopis pečate znie Janosháza Község - čiže Matúšova zem Jánovce obec.
Občianska vybavenosť.
V obci sa nachádza materská škola a základná škola, v ktorej je umiestnená aj miestna knižnica, budova obecného úradu, kultúrny dom, futbalový štadión ako aj potraviny a miestne pohostinstvo a pekáreň s malopredajňou.
V obci je moderný rímskokatolícky kostol z roku 1935, spadajúci pod farnosť vo Veľkých Úľanoch. V rokoch 2003-2004 prešiel kompletnou rekonštrukciou, vrátane úprav okolia. V obci sú dva cintoríny, rímskokatolícky a evanjelický.
Pusté Úľany

Pusté Úľany () sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis.
Obec sa nachádza na Podunajskej rovine, v západnej časti okresu Galanta. Je vzdialená od Galanty, od Senca, od Trnavy a od Bratislavy a leží na ceste III/1334, spájajúcej Veľký Grob a Sládkovičovo. Nadmorská výška v obci sa pohybuje od  do  Tunajšie pôdy patria z hľadiska bonity medzi najlepšie a prevažná časť územia je poľnohospodársky veľmi intenzívne využívaná. Poľnohospodárska pôda tvorí 81,7% výmery katastra.
Dejiny.
Prvá známa písomná zmienka dotýkajúca sa územia obce pochádza z roku 1221. Nachádza sa v listine uhorského kráľa Ondreja II., ktorou venoval za odmenu svojmu vernému Sazlovi tri poplužia zeme Tewel, patriacej k Bratislavskému hradu. Villam Fudemus, ako sa v texte názov obce vyskytuje, slúžil na označenie tohto územia. Listina je dnes uložená v Maďarskom krajinskom archíve v Budapešti.
Kultúra a zaujímavosti.
Zaujímavosti.
25. júna 2022 bol pri obci nájdený menší kamenný meteorit. Ide o druhý nález meteoritu na Slovensku, ktorý bol lokalizovaný na základe pozorovania trajektórie bolidu zo staníc Európskej bolidovej siete.
Košúty (okres Galanta)

Košúty sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Podľa sčítania v roku 2021 malo 58,3% slovenskú, 37,4% maďarskú, 0,6% českú a 3,1% nezistenú národnosť.
Polohopis a prírodné pomery.
Chotár obce leží v Podunajskej nížine na nive Dudváhu v nadmorskej výške 118-119 m, stred obce 119 m. Chotár je odlesnená nivná rovina s lužnými, prípadne černozemnými pôdami. Rieka Dudváh rozdeľuje obec na dve časti (dedinu a za mostom). V obci sa čiastočne zachovali tri anglické parky – jeden pri kaštieli Ábrahámffyovcov, druhý za dnešným obecným úradom (pôvodne patril ku kúrii Edity Feketeovej) a tretí pri kúrii Feketeovcov je najrozsiahlejší.
Kultúra a zaujímavosti.
Pomníky.
V obci sa nachádza pomník obetiam kapitalizmu, na pamiatku udalostí z roku 1931, keď počas májovej demonštrácie poľnohospodárskych robotníkov strieľali policajné zložky ČSR do pracujúcich.
Horné Saliby

Horné Saliby sú obec na Slovensku v okrese Galanta.
Podľa sčítania v roku 2021 malo 37,4% slovenskú, 57% maďarskú, 0,3% českú a 4,2% nezistenú národnosť.
Dejiny.
Obec sa spomína v roku 1158 ako súčasť opátstva na Panónskom vrchu s názvom "Zele". V 16. storočí patrila Thurzovcom, Báthoryovcom a v 17. storočí Esterházyovcom. Viedenská arbitráž 1938 prisúdila obec Maďarsku, kam patrila do roku 1945. V roku 1947 boli do obce presídlení dolnozemskí Slováci z Maďarska. 
17. júla 1957 pricestoval do Česko-Slovenska vietnamský prezident Ho Či Min a navštívil okrem iného aj jednotné roľnícke družstvo v Horných Salibách. Pri príležitosti výročia 60 rokov od tejto udalosti bola v obci odhalená pamätná tabuľa.
Pri príležitosti 75. výročia výmeny obyvateľstva medzi Maďarskom a Československom bola osadená pamätná tabuľa na budove obecnej knižnice.
Občianska vybavenosť.
Hospodársky rast od roku 1938 umožnil vybudovanie termálneho kúpaliska a ďalších novostavieb.
Dolné Saliby

Dolné Saliby () je obec na Slovensku v okrese Galanta. Obec je známa rybolovom a v minulosti mýtom na moste cez Dudváh.
Polohopis.
Obec Dolné Saliby leží na juhozápadnom Slovensku v centrálnej časti podunajskej roviny. Po administratívnej stránke patrí do Trnavského kraja. Nachádza sa južne od okresného mesta Galanta.
Dejiny.
Obec je doložená od roku 1217 ako Zele. Počas stredoveku a novoveku patrila viacerým zemepánom (Abovcom, Szécsényiovcom, Pálfiovcom). V živote obce hralo dôležitú úlohu rybárstvo. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, chovom do­bytka a od 18. storočia povozníctvom. Svoje produkty predávali na bratislavských trhoch.
V novodobej histórii obec prežila všetky dejinné udalosti. Napr. v revolučných rokoch 18481849 sa bitka pri Tešedíkove odohrala z časti i v katastrálnom území obce pri majeri Elvíra a na obecnom cintoríne boli pochovaní padlí vojaci revolúcie.
Po skončení prvej svetovej vojny sa obec stala súčasťou prvej ČSR.
Za pričlenenie obce k Maďarsku v rokoch 19381945 v zmysle Viedenskej arbitráže zaplatilo maďarské obyvateľstvo priťažkou daňou – trojročným obdobím bezprávia, deportáciou na Sudety, a potom hromadným presídlením do južného Maďarska.
Trstice

Trstice sú obec na juhozápadnom Slovensku v Trnavskom kraji v okrese Galanta. 
Polohopis.
Obec sa nachádza na Podunajskej nížine. V niektorých etnografických materiáloch sa toto územie označuje ako Matúšova zem (Mátyusföld). Neďaleko obce tečie Malý Dunaj, ktorý v minulosti niekoľkokrát ohrozoval životy a majetky obyvateľov tejto rázovitej obce na južnom Slovensku.
Dejiny.
Prvá najznámejšia zmienka o obci Trstice (maďarsky Nádszeg) pochádza z roku 1608. Obec patrila pod rôznych majiteľov. Striedali sa roky pokojné a bohaté s rokmi nepokojnými a chudobnými (turecké vpády, obdobie svetových vojen). Podľa sčítania obyvateľov z roku 2001 žilo v obci 3795 obyvateľov.
Obyvateľstvo.
Obec Trstice patrí medzi typické obce južného Slovenska, v ktorých žijú obyvatelia slovenskej a maďarskej národnosti. Obyvateľstvo maďarskej národnosti však tvorí väčšinu obyvateľstva obce. Po náboženskej stránke sú Trstice typickou rímskokatolíckou obcou.
Etnické zloženie obyvateľstvaMaďari - 93,73 %Slováci - 4,74 %Rómovia - 0,97 %Česi - 0,37 %a iní
Náboženské zloženie obyvateľstvarímski katolíci - 95,47 %bez vyznania - 2,48 %protestanti (evanjelici, reformovaní) - 0,66 %grécki katolíci - 0,05 %
Váhovce

Váhovce (historicky , , ) je obec na Slovensku v okrese Galanta. 
Podľa sčítania v roku 2021 malo v obci 40,4% slovenskú, 53,1% maďarskú, 0,4% rómsku, 0,3% českú a 5,4% nezistenú národnosť. 
Polohopis.
Nachádza sa na pravom brehu rieky Váh, 5km od mesta Sereď.
Bánovce nad Ondavou

Bánovce nad Ondavou sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Polohopis.
Obec leží uprostred Východoslovenskej nížiny, pri sútoku Tople a Ondavy, v juhozápadnej časti Pozdišovskej pahorkatiny medzi mestami Trebišov a Michalovce. Bánovce nad Ondavou sú na vyvýšenine, nížinná časť je pokrytá sprašovými uloženinami, na pahorkatine má čiernozemné, miestami slané pôdy.
V katastrálnom území sa nachádza v nižších vrstvách zemný plyn a od 20 do 100 m n. m. sa nachádzajú zvodnené horizonty artézskej vody výbornej kvality.
Bracovce

Bracovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Občianska vybavenosť.
V obci sa nachádzajú tri novodobé kostoly, evanjelický z roku 1949, reformovaný kostol a rímskokatolícky kostol Ducha Svätého.
Bajany

Bajany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce. 
Polohopis.
Obec Bajany sa nachádza vo východnej časti Východoslovenskej nížiny. Susedí s obcami Lekárovce, Pavlovce nad Uhom, Vysoká nad Uhom a Maťovské Vojkovce.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1361 vo forme "Bayanhaza", pojem "háza" svedčí, že išlo o zemiansku osadu. Názov "Bajanháza" teda môžeme doslovne preložiť ako "Bajanov domov".
Zemplínske Kopčany

Zemplínske Kopčany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Tušice

Tušice sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Slavkovce

Slavkovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce. 
Občianska vybavenosť.
V obci sa okrem gréckokatolíckeho chrámu Zoslania sv. Ducha nachádza aj moderný reformovaný kostol z rokov 2001–2004.
Markovce

Markovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Dejiny.
Markovce vzniklu pravdepodobne v 13. storočí na základe rozhodnutia zemana Mareka. Začiatkom 14. storočia obec vlastnil šľachtic Pavol a po ňom jeho syn Štefan. Zemanania v Markovciach prebývali počas 1416. storočia. V 16. storočí časť obce patrila šľachticom z Perína, Vicmándiovcom, Sokoliovcom a iným rodom.
Podľa urbára z roku 1567 sedliaci z obce platili šľachte daň viac ako dve zlaté, dva chleby, kuru a prasce. V roku 1600 v nej bolo obývaných 17 poddanských domov, 1715 14 a 1720 11 poddanských domácností.
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 5,5, 1582 6, 1610 1 a 1635 0,375 porty.
Malé Raškovce

Malé Raškovce (maď. "Kisráska", nem. "Klein Ráska") sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Poloha.
Ležia vo východnej časti Východoslovenskej nížiny vo výške v strede obce a 99 až v chotári obce.
Východnú časť katastrálneho územia obce tvoria lesy, juhovýchodnú časť nížina so zvyškami mŕtvych ramien Laborca. Táto časť obce je často zaplavovaná pri zvýšení hladiny Laborca.
V severovýchodnej časti územia obce sa nachádza prírodné jazero Linyík, ktoré miestne obyvateľstvo i obyvatelia susedných obcí do roku 1965 využívali na máčanie konope.
Dejiny.
Územie obce bolo obývané už v dobe kamennej a paleolite. Ďalšie nálezy sú z doby bronzovej a rímskej.
Obec existovala v 13. storočí.
Počas svojej histórie prešla obec viacerými šľachtickými majiteľmi a jej populácia následkom viacerých udalostí, napr. vojen, epidémií a vysťahovalectva, značne kolísala. Počas histórie obce na jej území stálo niekoľko kaštieľov, avšak žiaden sa nezachoval.
Obec zažila obete počas prvej aj druhej svetovej vojny.
Petrikovce

Petrikovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Petrovce nad Laborcom

Petrovce nad Laborcom sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Polohopis.
Obec leží v centrálnej časti Zemplína, v severnej časti Východoslovenskej nížiny, približne 5 km severne od Michaloviec. Východným okrajom obce preteká rieka Laborec, západnou časťou potok Ortáš. 
Obcou prechádza cesta I/18 (StrážskeMichalovce), ako aj železničná trať Michalovce – Humenné, ktorá má v obci zastávku.
Geológia.
Veľkú časť katastra pokrývajú terasovité piesčité štrky Zbudskej terasy, formované v starších štvrtohorách. Malú časť pokrývajú fluviálne sedimenty ako piesčité štrky a hliny, sústredené prevažne pozdĺž toku Laborca.
Symboly obce.
Erb obce znázorňuje dva skrížené zlaté kľúče na červenom štíte so zelenou pažiťou v spodnej časti. Námetom sú kľúče svätého Petra, použité na pečati z druhej polovice 18. storočia s „S. P. PETROCZ“ (Pečať obce Petrovce). Vlajka obce s pomerom strán je ukončená tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu. Pozostáva z troch pozdĺžnych pruhov vo farbách žltej (3/6), červenej (2/6) a zelenej (1/6).
Dejiny.
Najstaršia písomná správa o obci pochádza z listiny kráľa Bela IV. z roku 1254. Názov pochádza zrejme od prvého majiteľa daného územia a v neskoršom období sa v písomnostiach objavujú podoby Petroch, Petrouch a Petrowch. V 30. rokoch 14. storočia boli už Petrovce v majetku šľachticov z Michaloviec, ktorí obec spravovali až do 17. storočia. 
V roku 1374 sa spomína rozostavaný kostol, no aj dva zemepánske mlyny na Laborci a 13 sedliackych domácností. Na prelome 15. a 16. storočia z dôvodu vysťahovalectva ubudlo sedliakov a v roku 1600 tu bolo obývaných len 8 poddanských domov, kostol a fara. Pokles obyvateľov nasledoval aj v 17. a začiatkom 18. storočia, no po roku 1715 sa zásluhou prisťahovalcov počet ľudí zvyšoval. Zväčša poddaní sa živili poľnohospodárstvom, zberom chmeľu, rybolovom, no tiež prevážaním soli a prácou vo viniciach. Petrovce mali v roku 1869 708 obyvateľov, v roku 1900 to bolo 718 ľudí, no v roku 1930 zaznamenali iba 594 obyvateľov. Potom nasledoval rast na 669 v roku 1948, 868 v roku 1961 a 940 v roku 1970. Počas sčítania v roku 2001 mala obec 933 obyvateľov, z toho 758 (81,3%) slovenskej, 165 (17,7%) rómskej, 5 (0,5%) rusínskej a po jednom (0,1%) maďarskej, ukrajinskej a českej národnosti. Rímskokatolíkov bolo v obci 525 (56,4%), gréckokatolíkov 388 (41,6%), pravoslávnych 5 (0,5%), evanjelici, reformovaní a starokatolíci po 3 (0,2%) a jeden obyvateľ (0,1%) bol jehovista. 
V súčasnosti sú Petrovce nad Laborcom modernou obcou s vybudovanou infraštruktúrou. Obyvateľom je k dispozícii verejný vodovod, plynovod, verejné osvetlenie, obecný rozhlas, internetová sieť s digitálnou ústredňou, buduje sa kanalizácia, realizuje separovaný zber odpadu. V prevádzke je materská škola s verejnou počítačovou učebňou.
Maťovské Vojkovce

Maťovské Vojkovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Moravany (okres Michalovce)

Moravany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Polohopis.
Obec leží na západnom okraji okresu, západne od Michaloviec. Nachádza sa na rozhraní Východoslovenskej pahorkatiny (podcelok Pozdišovský chrbát) a Východoslovenskou rovinou (podcelok Ondavská rovina). Obcou preteká Trhovištský potok, približne západne vedie tok rieky Ondava. Zo severu na juh prechádza cesta II/554 (Vranov nad Topľou – Trhovište), na ktorú sú napojené obecné ulice. Okresné mesto je vzdialené východne, Vranov nad Topľou severne, Sečovce západne, Trebišov juhozápadne a krajské mesto Košice sú vzdialené západným smerom.
Dejiny.
Najstaršie dôkazy osídlenia tejto lokality pochádzajú z obdobia mladého paleolitu (40 000 – 8 000 rokov pred Kr.), z ktorého sa našli kamenné nástroje v polohe "Ortáš". V roku 1996 bol objavený aj súbor štiepanej kamennej industrie priamo v obci a jej okolí, ktoré dokazujú prítomnosť človeka na tomto území aj v neolite a eneolite. Prvá písomná správa o obci „Morwa“ pochádza z roku 1252, kedy sa spomína v listine, potvrdzujúcej vlastníctvo dediny bratmi Čižovcami a Ďapalovcami z rodu Bogatradvan. Názov Moraviany sa objavuje v 18. storočí a bol používaný súčasne s maďarským názvom Marwa. 
Kostol v obci sa spomína od začiatku 14. storočia, o storočie neskôr tu stála aj drevená kaplnka, lokalizovaná na cintoríne. Do konca 16. storočia bolo obyvateľstvo katolícke, od začiatku 17. storočia tu pôsobili evanjelickí reformovaní kňazi. V tomto období mala obec 14 obývaných poddaných domov, jednu resp. dve kúrie, kostol, faru a tiež školu. Výraznú stagnáciu priniesli Protihabsburské stavovské povstania a nasledujúce morové epidémie, ktoré znamenali pokles osídlených usadlostí na 8 v roku 1715. Po upokojení pomerov sa postupne počet obyvateľov zvýšil a v roku 1787 už mali Moravany 89 domov a 676 obyvateľov. Domáci sa živili poľnohospodárstvom, obrábali pôdu a pestovali rôzne plodiny. V 19. storočí bola obec súčasťou majetku rodiny Andrášiovcov. Rozsiahle úpravy kostola sv. Štefana boli realizované v roku 1814, ktorý bol od roku 1761 opäť katolícky. Evanjelici si v roku 1856 postavili vlastný kostol, pričom už v roku 1830 v Moravanoch pôsobila kalvínska škola. 
V roku 1900 mala obec už 881 obyvateľov, no do pokojného života rodín zasiahla prvá svetová vojna, na ktorej frontoch zahynulo 15 miestnych obyvateľov. Od roku 1920 sa používal názov Muroviany, od roku 1927 potom Moraviany. Veľkú nezamestnanosť a biedu priniesla hospodárska kríza, kvôli ktorej odišlo za prácou množstvo obyvateľov. Časť z nich neskôr vrátila do obce, časť však zostala žiť v cudzine. Moravany boli i v tomto období poľnohospodárskou obcou. Kultúrny a spoločenský život zabezpečovala katolícka a kalvínska škola, ktoré zabezpečovali okrem pedagogickej činnosti aj iné aktivity, najmä počas dôležitých cirkevných a štátnych sviatkov. Zriadenie opravovne vojenskej techniky počas druhej svetovej vojny tu sústredil najmä v lete 1944 väčšie množstvo vojakov. To znamenalo počas prechodu frontu 30. novembra 1944 bojové akcie, sprevádzané streľbou, horiacimi domami a stodolami priamo v obci. Sovietskí vojaci zotrvali v Moravanoch do januára 1945.
Malčice

Malčice sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Dejiny.
Obec je veľkomoravského pôvodu. Prvá písomná písomná zmienka pochádza z roku 1213 sa súvisí s vyšetrovaním krádeže z ktorej bol obvinený miestny obyvateľ s menom Kračuň. Pravdepodobne v 14. storočí bol pri obci postavený hrad (písomný doklad je z roku 1470).
Kostol v obci existoval pred 14. storočím. Od začiatku 17. storočia v ňom pôsobili kalvínski kazatelia, neskôr (protireformácia) bol bez neho a istý čas bol pustý.
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 6,25, 1582 5, 1610 2,5 a 1635 0,625 porty.
Laškovce

Laškovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce. Obec má 668 obyvateľov (k 31. 12. 2015).
Šamudovce

Šamudovce je obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Polohopis.
Šamudovce ležia v severnej časti Východoslovenskej nížiny, na západnom vale Laborca, v nadmorskej výške okolo 108 m. 
Dejiny.
Priama správa o Šamudovciach je v listine kráľa Žigmunda z roku 1403 o darovaní časti panstva Pozdišovce šľachticovi Mikulášovi zo Žbiniec aj iným šľachticom. Šamudovce sa vyskytujú v písomnostiach 15. a 16. storočia pod názvom Samogh, Samogy. Nejasný pôvod názvu zahmľuje aj pôvod a čas vzniku dediny.
Krásnovce

Krásnovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Polohopis.
Krásnovce ležia v severnej časti Východoslovenskej nížiny, na západnom vale Laborca, v nadmorskej výške okolo 108 m.
Dejiny.
Kráľ Žigmund v roku 1403 daroval šľachticom zo Žbiniec časť panstva Pozdišovce, ku ktorému patrila aj dedina Krásnovce. V darovacej listine je najstaršia správa o tejto dedine. V listinách z 15. a 16. storočia sa vyskytuje pod názvom Krazna. V obci sa nachádza malá zvonica.
Obyvateľstvo.
Náboženské zloženie.
1910.
spolu obyvateľov: 513
1930.
spolu obyvateľov: 519
2011.
spolu obyvateľov: 609
Falkušovce

Falkušovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce, ležiaca uprostred Východoslovenskej roviny, na východnom agradačnom vale rieky Ondava, v nadmorskej výške okolo 104 m n. m.
Dejiny.
K obci sa viažu archeologické nálezy z paleolitu, neolitu a zo strednej doby bronzovej. V rokoch 1953 – 1954 zaregistroval Karel Andel v polohe "Pod Dričkami" kultúrne bližšie nezaradený eneolitický materiál a na základe nálezov z polohy "Hercecká moľva" zaradil obec do skupiny lokalít s prítomnosťou pamiatok zo záveru doby bronzovej až začiatku doby halštatskej. V polohe "Pri Osade" bola v profile hliniska objavená prerušená kultúrna vrstva s črepovým materiálom z doby halštatskej a doby rímskej. V roku 1961 objavil Jozef Paulík počas archeologického prieskumu v tamojšej tehelni zlomky nádob dáckeho rázu.
Prvá písomná zmienka o Falkušovciach pochádza z nedatovanej listiny Jágerskej kapituly z 13. storočia, v ktorej oznamuje kráľovi Ondrejovi III., že pozvala šľachtica Mikuláša v jeho dedine Falkušovce na riešenie sporu s iným šľachticom. V písomnostiach sa vyskytuje pod názvom "Folkus", "Falkos".
Obec patrila zemanom, neskôr viacerým zemepánom. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom. Obec sa zapojila do cholerového povstania v roku 1831. Väčšina jej obyvateľstva konfesijne prislúchala ku gréckokatolíckej cirkvi – v roku 1831 obec obývalo 468 gréckokatolíkov a len 39 rímskokatolíkov.
Názov.
Vývin názvu obce
Názov obce pochádza z osobného mena Falkuš.
Horovce (okres Michalovce)

Horovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Dejiny.
Obec pravdepodobne existovala už pred 14. storočím. Od jeho konca až po koniec 17. storočia časť obce patrila Drugetovcom (súčasť ich brekovského a neskôr humenského panstva), časť miestnym zemanom (v 16. storočí Mikovci).
Drevený kostol sa v obci nachádzal ešte na prelome 17. a 18. storočia, vtedy v ňom slúžili evanjelickí kazatelia.
V rokoch 1567 obyvatelia platili daň z 11,5 porty, 1582 boli bez dane (pravdepodobne predtým vyhoreli), 1610 2,5 a 1635 0,75 porty.
Iňačovce

Iňačovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Ižkovce

Ižkovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Čičarovce

Čičarovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Kultúra a zaujímavosti.
Pamiatky.
Zaujímavosti
Budkovce (okres Michalovce)

Budkovce (nemecky Wudigersdorf, Guthsdorf) sú obec na východnom Slovensku v Košickom kraji, v okrese Michalovce.
Polohopis.
Vodné toky.
Rieka Laborec, potok Duša.
Politika.
Na čele obce od roku 1900 stáli títo richtári:
Obyvateľstvo.
v roku 1771 mala obec 473 obyvateľov, v roku 1890 – 1136 obyvateľov, v roku 1910 – 1341 obyvateľov, v roku 1930 – 1436 obyvateľov, v roku 1940 – 1602 obyvateľov, v roku 1965 – 1560 obyvateľov, v roku 2001 – 1504 obyvateľov.
Kultúra a zaujímavosti.
Kultúra.
V rámci rozvoja a ochrany miestnej kultúry a pre zachovanie ľudových zvykov a tradícií pôsobili v našej obci folklórne skupiny. Prvý mládežnícky folklórny súbor založil v roku 1935 učiteľ Ladislav Berka zo Sobraniec, ktorý tiež zostavil a vydal Spevník východoslovenských piesní. Tento súbor sa zúčastnil v roku 1935 okresnej slávnosti piesní v Pozdišovciach. Potom vedenie súboru prevzal miestny učiteľ Arnošt Pyšný a pod.jeho vedením sa krojová skupina zúčastnila na celokrajských slávnostiach v Košiciach, ba aj v Prahe. Táto skupina v čase II. svetovej vojny zanikla. O ďalšie pokračovanie v uchovávaní ľudových tradícií sa postaral Folklórny súbor Zlatý Klas pri JRD Zlatý Klas, ktorý viedol, Milan Podžuban spolu so súborom Klások, ktorý viedla Zuzana Štofegová. V roku 1994 vznikla dedinská folklórna skupina Pacerki. Najprv to bola spevácka a neskôr aj tanečná zložka, ktorá potom postupne zanikla. DSF Pacerki vystupovala postupne na celom Slovensku, neskôr aj na Cypre, Ukrajine, Česku. K dnešnému dňu vydala táto DSF už dve MG kazety. V roku 1995 sa otvorila nová tradícia usporadúvania folklórnych slávností ako súčasť osláv obce. Od roku 1999 sa obnovilo vydávanie obecných novín Budkovčan, ktoré vychádzajú raz štvrťročne v počte 200 výtlačkov.
Spolková činnosť.
V obci pôsobí poľovnícke združenie Bažant. Vybudovaním sústavy rybníkov sa v obci rozvíja aj činnosť Slovenského rybárskeho zväzu. Aktívne v obci pracuje aj Zväz včelárov, záhradkárov a drobnochovateľov. V obci je aj Urbárska spoločnosť a Lesné spoločenstvo. Prospešnú a dobrovoľnú činnosť v obci organizujú : Klub dôchodcov, Zväz invalidov. V obci, ktorá ma charakter prevažne rímskokatolíckeho vierovyznania pracuje Ružencový spolok, ktorý často organizuje púte po domácich a zahraničných pútnických miestach. V roku 1992 obnovil svoju činnosť aj Miestny odbor Matice slovenskej.
Šport.
V obci pôsobí OŠK (Obecný športový klub) Budkovce. Svoju činnosť aktívne rozvíjajú aj iné oddiely : volejbalový, turistický, stolnotenisový a iné.
Budince

Budince () sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Veľké Raškovce

Veľké Raškovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Kapušianske Kľačany

Kapušianske Kľačany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Žbince

Žbince sú obec v okrese Michalovce na Slovensku.
Vojany

Vojany sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Hospodárstvo.
V obci sídli závod Slovenských elektrární, Elektrárne Vojany. Je to tepelná elektráreň, ktorá s dvoma blokmi a inštalovaným výkonom 880 MWe predstavuje 15% inštalovaného výkonu spoločnosti.