Prievoz

Prievoz je štvrť (miestna časť) Bratislavy v mestskej časti Ružinov v okrese Bratislava II. Do roku 1946 to bola samostatná obec.
Rozsah územia.
V súčasnosti Prievoz nie je oficiálne stanovená administratívna jednotka a možno sa stretnúť s nasledujúcimi vymedzeniami územia Prievozu:
Historicky bol Prievoz najprv samostatná obec (ktorá je fakticky predchodcom dnešného katastrálneho územia Ružinov) a neskôr rôzne vymedzená časť Bratislavy. Konkrétne vývoj vyzeral nasledovne:
Názvy.
Slovenský názov "Prievoz" vznikol v roku 1927. Pred rokom 1927 (ale sčasti paralelne aj potom) sa používal názov "Feryba", "Feriba" či "Feriby" (oficiálne v rokoch 1920-1927 "Feriby"), čo je skomolenina maďarského názvu.
Nemecký názov znel "Oberufer". Príklady doložených historických výskytov tohto mena sú: 1382 Obern Urfar,
1440 Oberer Urfar, 1541 Ober Urfar, 1606 Ober Urphar, 1632 Ober Urffarth/Ober Urffer, 1721 Ober-Ufer, 1773 Ober-Uffer, 1786 Oberufer, 1808 Ober-Ufer, od roku 1863 Oberufer. Z pohľadu modernej nemčiny Oberufer znamená síce horný breh, ale historicky (ako vidno aj podľa starší podôb názvu) názov znamenal horný prievoz/horný prechod cez rieku/horný brod/horné kotvisko.
Maďarský názov znel "Főrév" (doslova: horný prievoz/horné kotvisko). Historické doklady sú napr. 1441 Felrew (v Horváth 1990 chybne uvedené ako Felrév), 1753 Főrév, 1773 Feö-Rév, 1786 Réw /Fö-Rév, 1808 Förév, od roku 1863 Főrév
Z roku 1765 je doložený názov villa Csáky.
Dejiny.
Územie Prievozu bolo v stredoveku obklopené na severe tzv. Mlynským ramenom Dunaja a na juhu a východe ramenom Malý Dunaj; obe ramená sa spájali medzi Prievozom a Vrakuňou. Administratívna hranica Prievozu v novoveku aj ležala na juhovýchode a východe na Malom Dunaji, na severe ale bola s Mlynským ramenom zhodná len na malom úseku.
Prievoz mal výhodnú polohu - ležal na mieste, kde tzv. Podunajská cesta (tiahla zo západu na východ) prekračovala Dunaj resp. dunajské ramená cez brod, kde sa platilo mýto. Od tohto brodu pochádza aj jeho názov.
K Prievozu patrila aj samota Pálenisko (nem. Brenner; presnejšie: dnešné Staré Pálenisko, čiže pri Prístavnej ulici; väčšina Nového Páleniska bola naopak už tesne za hranicami Prievozu), jeho obyvatelia mali mlyny na hornom ramene Dunaja, roku 1817 dostali osobitné privilégiá. Ďalej k nemu patrilo o. i. Vlčie hrdlo (územie medzi Dunajom a dnešným Slovnaftom a západná časť dnešného Slovnaftu) a historické Ovsište na pravom brehu Dunaja. Bližie o území Prievozu pozri vyššie. 
Zdroje zvyknú uvádzať, že Ovsište k Prievozu patrilo preto, lebo v stredoveku bol ostrov Ovsište na ľavej strane Dunaja a až v druhej polovici 18. storočia po zmene koryta hlavného toku rieky sa ostrov ocitol na pravej strane Dunaja. Tomu ale (sčasti) protirečí fakt, že na mapách zo 17. storočia Ovsište zobrazené na pravej strane Dunaja.
Prvá detailnejšia správa o živote v Prievoze je z roku 1574. Vtedy mal Prievoz 16 osadníkov, z toho troch želiarov. Polovica obyvateľov bola maďarskej národnosti a ostatní nemeckej a slovenskej. Väčšinou obhospodarovali len ovocné záhrady a lúky, ohrozované častými záplavami. V období okolo roku 1600 sa tu usadila skupina protestantských exulantov z Nemecka, prenasledovaných za náboženstvo.Počet obyvateľov Prievozu sa príchodom exulantov podstatne zvýšil. V roku 1646 už žilo v Prievoze 38 rodín, väčšinou nemeckých; maďarskí obyvatelia už v obci neboli. Obec zostala prevažne nemeckou obcou až do vzniku Česko-Slovenska. Po pustošení Turkami a vojskami protihabsburských povstalcov koncom 17. a začiatkom 18. storočia bol Prievoz celkom zničený a vypálený, napriek tomu sa k roku 1712 uvádza v obci stále ešte 31 rodín. Koncom 19. a začiatkom 20. storočia sa do Prievozu prisťahovalo veľa robotníkov, zamestnaných v bratislavských priemyselných podnikoch.V roku 1786 mal vlastný Prievoz 91 domov, roku 1828 64 domov a 467 obyvateľov, roku 1855 594 obyvateľov, 1884 759 obyvateľov, roku 1919 177 domov a 1433 obyvateľov, roku 1938 vyše 1600 domov a cca 9500 obyvateľov, Pálenisko (Brenner) malo 157 domov a vyše 3000 obyvateľov, Ovsište malo 350 domov a vyše 3000 obyvateľov.
Prievoz bol zemepanská obec, ktorá patrila bratislavskému hradnému panstvu. Mala poľnohospodársky charakter s rozsiahlymi oráčinami, záhradami, lúkami, lesmi a hájmi s bohatou ťažbou dreva; obyvatelia boli aj prievozníkmi. V roku 1604 sa prvý raz spomína richtár a prísažní, 1615 sedliaci, 1618 mýtnik, 1638 obyvatelia, 1700 osliar, 1745 stolár, 1761 poddaní, 1766 mlynári, 1772 povozníctvo, 1774 povodne, pastviny pred dobytok, 1775 Pálfiho panstvo a aleja, 1778 vinohradníctvo, 1780 povozníci, záhradníci, honci, 1792 kožušník, 1796 pekári, 1823 učiteľ, 1825 čižmár, 1826 kolár. 
Roku 1801 boli obyvatelia oslobodení od platenia mýta na bratislavskom lietajúcom moste. Roku 1849 sa uvádza prechod ruského vojska, 11. augusta 1877 vyhorela takmer celá obec do základov. Roku 1891 bol postavený evanjelický kostol. V roku 1923 bol vlastný Prievoz elektrifikovaný (v roku 1936 aj Pálenisko a v roku 1937 Ovsište), Prievoz dostal mestské poľovnícke právo, stavala sa župná cesta, hrádze a vodovod. V roku 1927 bola uskutočnená adaptácia kina na účely dočasnej slovenskej štátnej ľudovej školy, konala sa výstavba cesty do Páleniska a došlo k prestavbe dreveného mosta na betónový. V obci bol aj hostinec Hercegovina. V roku 1931 sa spomína výstavba obecného domu. V roku 1932 odovzdali bývalý obecný dom evanjelickej fare. V roku 1973 v Prievoze otvorili ústrednú nákladnú železničnú stanicu ČSD, od roku 1978 aj kontajnerový terminál.
Od 1. apríla 1946 je obec pričlenená k Bratislave, väčšina ulíc sa premenovala kvôli duplicite názvov.