burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Árijská rasa

Árijská rasa bola podľa rasovej terminológie z obdobia sklonku 19. storočia až do polovice 20. storočia rasová skupina, ktorá zahŕňala ľudí indoeurópskeho eurázijského pôvodu. Tento koncept vychádza z presvedčenia, že pôvodné skupiny, rozprávajúce indoeurópskymi jazykmi a ich potomkovia, do dnešných dní tvoria osobitnú rasovú skupinu, resp. podskupinu kaukazskej rasy.
Árijstvo sa vyvinulo ako rasová ideológia, ktorá prisudzovala práve árijskej rase nadradenosť, prezentuje ju ako panskú rasu. Pôvodne bol celý koncept árijskej rasy len neutrálnou etnolingvistickou klasifikáciou, ale od sklonku 19. storočia bol používaný predstaviteľmi ideologicky motivovaného rasizmu a konceptu bielej nadradenosti, ako napríklad nacizmu a neonacizmu.
Spočiatku sa pod árijskou rasou rozumel podtyp europoidnej rasy známejší ako "nordická rasa". Termín zaviedol Joseph Arthur de Gobineau vo svojom diele "Úvaha o nerovnosti ľudských rás" (1855). Gobineau týmto termínom označil svetlovlasých a modrookých predstaviteľov bielej rasy, ktorých pokladal za vyšší stupeň bielej rasy, teda i celého ľudského rodu.
V odbornej literatúre sa termín prestal používať v polovici 20. storočia. Nesprávnosť termínu vyplýva zo zmiešania ligvistických a antropologických charakteristík, keďže v jazykovede sa árijskými jazykmi označujú indoiránske jazyky, ale v dobe vzniku pojmu indoeurópske jazyky vo všeobecnosti; avšak nositelia či už indoiránskych alebo indoeurópskych jazykov sa vo všeobecnosti nevyznačujú osobitými fyzickými charakteristikami a netvoria špecifickú rasu.
Tieto teórie, módne na prelome 19. a 20. storočia, neskôr tvorili základ nacistickej ideológie. Prarodinou árijcov (Indoeurópanov) je podľa nich severná Európa, kde sa uchoval "čistý árijský rasový typ", pričom obyvatelia ostatných krajín sú potomkami zmiešaných zväzkov medzi árijcami a domorodcami. Na základe toho sa odvodil záver o nadradenosti obyvateľov severnej Európy, ktorí sa javia najčistejšími a najdokonalejšími nositeľmi árijského ducha (ktorému pripisovali všetky úspechy európskej civilizácie).
Árijská rasa predstavovala protipól semitskej rase, najmä Židom, z čoho pochádza aj termín antisemitizmus. Semitskej rase boli pripisované árijskými teoretikmi nanajvýš záporné vlastnosti, čím v ich ponímaní predstavovali priamy opak árijskej rasy.
Etymológia.
Slovo árijský pochádza zo sanskritského slova árja (ktorého starší tvar bol pravdepodobne ária), ktoré znamenalo najprv pravdepodobne meno národa pozostávajúceho z uctievačov bohov brahmanov a neskôr znamenalo "ušľachtilý, z dobrej rodiny".
Malá československá encyklopedie

Malá československá encyklopedie (skr. MČSE) je tlačená všeobecná encyklopédia vydaná v rokoch 19841987.
Opis.
Obsahuje abecedne radené vybrané encyklopedické heslá zo všetkých odborov (nie je to len vlastivedná encyklopédia). Encyklopédiu vytvoril Encyklopedický institut ČSAV a vydala ju Academia. 6 zväzkov encyklopédie obsahuje asi 110 000 hesiel.
Autori.
Hlavná redakcia pracovala na encyklopédii v tomto zložení:
Predsedovia: Bohumil Kvasil pri prvých dvoch dieloch, následne Josef Říman.
Ostatní členovia redakcie: Zdeněk Bakovský, Vlastimil Baruš, Zdeněk Bažant, Oldřich Benda, Jiří Beneš, Josef Blahož, Antonín Brůžek, Ladislav Burlas, Milan Burša, Samuel Cambel, Jaroslav Cesar, Vladimír Cirbes, Stanislav Čelikovský, Zdeněk Čeřovský, Zdeněk Češka, Ján Dekan, Antonín Dolejší, Jiří Dvorský, Jiří Dvořák, Božena Filová, Jan O. Fisher, Emanuel Gramiš, Jiří Hájek, Vladimír Hajko, Eduard Hála, Miroslav Havel, František Havlíček, Slavomil Hejný, Vlastimil Herout, Hana Hrzánová, Bohuslav Chropnický, Václav Chvalovský, Jiří Klíma, †Josef Kočí, Miloslav Nikodým, Ivan Krejzlík, Vladimír Kubánek, Stanislav Kubík, Karel Kudrna, Vladimír Kunohlávek, Jaroslav Lichtenberg, Milan Lukeš, †Michal Lukniš, Emil Mazúr, Miroslav Mucha, František Mužík, Miloš Nebeský, Miroslav Nechleba, Jaroslav Němec, Josef Novák, Jaromír Obzina, Pavel Oliva, Jan Petr, Viliam Plevza, Vladimír Pokorný, Josef Poulík, Jaroslav Purš, Miroslav Richter, Antonín Robek, Karol Rosenbaum, Bohumír Rosický, Jarmila Skalková, Jan Slouka, †Zdeněk Snítil, Josef Starý, Vojtěch Sýkora, Gustav Šebor, Zdeněk Štábla, Miroslav Štěpánek, Radoslav Švec, Miloš Tomčík, Karel Vacek, František Valenta, Jozef Vladár, Miroslav Vyskot, Slavomír Wollman, Jozef Zachar, Jindřich Zelený
Výkonná redakcia pracovala na encyklopédii v tomto zložení: Miroslav Štěpánek, Václav Chrobáčik, Věra Hončíková, Václav Hubinger, Zdeněk Kos, Ladislav Krehl, Ivana Rybáková, Marcela Skuhravý, Jan Stehlík, Jana Svobodová, Jiří Vašíček, Josef Zima.
Politické vplyvy.
V článkoch súvisiacich s politikou je encyklopédia miestami badateľne poplatná svojej dobe, t.j. rozhodujúcemu vplyvu KSČ v štáte. Napr. Waldemar Matuška a Ota Šik nemajú v encyklopédii heslá a encyklopédia miestami neobsahuje informácie nezlučiteľné s ideovými názormi socializmu. Ostatné heslá sú však štandardne a kvalitne odborne spracované.
Andy McCulloch

Andrew „Andy“ McCulloch (* 19. november 1945) je bývalý britský bubeník, v súčasnosti sa venuje jachtingu. Hral s niekoľkými skupinami a interpretmi ako sú Fields, Greenslade, Manfred Mann, Anthony Phillips, The Crazy World of Arthur Brown a King Crimson.
Po bubnovaní s Manfred Mann sa v roku 1970 stal nástupcom jedného zo zakladajúcich členov King Crimson Michaela Gilesa. McCulloch so skupinou nahral džezom ovplyvnený album "Lizard", čoskoro po jeho vydaní na konci roka 1970 ale z King Crimson odišiel, lebo mu nevyhovoval štýl hudby. V rokoch 1972 až 1976 hral v skupine Greenslade. Po jej rozpade pôsobil ako štúdiový hudobník na niekoľkých ďalších albumoch. Potom odišiel z hudobného biznisu a začal sa venovať svojmu veľkému koníčku, jachtingu. V súčasnosti v tejto oblasti aj podniká na gréckych ostrovoch.
Party Over

„Party Over“ je skladba britskej speváčky Amelie Lily z jej debutového albumu "Be a Fighter". Skladbu napísali Amelia Lily, Brian Higgins, Matt Gray, Miranda Cooper, Wayne Hector, Annie Yuil a produkoval ju tím Xenomania. Skladba bola vydaná dňa 21. apríla 2013 a debutovala na 40. mieste v rebríčku UK Singles Chart.
Virus Recordings

Virus Recordings je anglické drum and bassové hudobné vydavateľstvo, ktoré sa špecializuje na techstep a neurofunk. Založili ho v roku 1998 Ed Rush a Optical, pričom je domovom pre hudobníkov ako Bad Company, Fierce, Matrix alebo Cause 4 Concern, vrátane debutového LP majiteľov vydavateľstva s názvom "Wormhole".
Futsal na Ázijských halových hrách 2013

Futsal na Ázijských halových hrách 2013 bol futsalový turnaj v rámci multi-športového podujatia Ázijských halových hier 2013. Konal sa v Inčchone, v Kórejskej republike od 26. júna6. júla 2013, za účasti 22 mužských a 9 ženských tímov. Futsalový turnaj sa uskutočnil štvrtýkrát v rámci Ázijských halových hier. Dejiskami turnaja boli 2 arény: Songdo Global Campus a Dongbu Student Gymnasium, s kapacitami 1 643, resp. 500 miest na sedenie.
Nasadenie do skupín.
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 10. júnu 2013.
Chalupka

Chalupka je priezvisko, pozri Chalupka (priezvisko), napr.:
Blahová

Blahová môže byť:
Boška

Boška je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je rozšírené predovšetkým v okrese Žiar nad Hronom, najmä v meste Žiar nad Hronom, obciach Lovča a Dolná Trnávka.
Peter Hammill

Peter Joseph Andrew Hammill (* 5. november 1948, Londýn, Anglicko) je anglický spevák, hudobný skladateľ a zakladajúci člen rockovej skupiny Van der Graaf Generator.
Hammillova skladateľská práca zahŕňa množstvo rôznych piesňových foriem: jednoduché krátke piesne založené na riffe, ale aj dlhé kusy. Väčšina jeho hudby znie veľmi energicky a drsne, žánrovo je zaraďovaná predovšetkým do progresívneho rocku, vo svojom diele sa však dotkol napríklad aj opery ("Zánik domu Usherů"), avantgardnej elektronickej hudby ("Loops and Reels" a "Unsung"), improvizácie ("Spur of the Moment") či filmovej hudby ("Sonix").
Jeho charakteristický hlas je významnou súčasťou jeho hudobného prejavu. Spieva veľmi emocionálne, dynamika sa pohybuje od tichého, pokojného tónu až k dramatickému jačaniu, ktoré je však dobre kontrolované. Poloha jeho hlasu potom kolíše od hlbokého barytónového registra po vysoký falzet. Často býva jeho spôsob spevu prirovnávaný ku gitarovej hre Jimiho Hendrixa.
Oceňovaná je tiež jeho práca v oblasti piesňových textov. Okrem bežnejších tém ako láska a medziľudské vzťahy, náboženstvo, politika, starnutie a smrť sa zaoberá tiež neobvyklými námety z oblasti fyziky a často vkladá do piesní odkazy na vedecké, literárne či historické pojmy.
Bingo Players

Bingo Players je holandská dance/electro house DJská a producentská dvojica, ktorej členmi sú Paul Bäumer a Maarten Hoogstraten. 17. Decembra, 2013, Paul Bäumer zomrel na následky rakoviny, s ktorou bojoval viac ako rok. 18. decembra, 2013, Maarten oznámil na Facebooku, že Bingo Players bude vždy plurálny. Dvojica je známa svojou skladbou „Cry (Just a Little)“. V skladbe sú použité prvky zo skladby „Piano in the Dark“ od Brendy Russell.
V roku 2011 vydali hit s názvom „Rattle“, ktorý sa umiestnil na vysokých pozíciách v Holandsku, Francúzsku, Švédsku a Dánsku. Neskôr dvojica spolupracovala s hip-hopovou skupinou Far East Movement na renovovanej verzii s názvom „Get Up (Rattle)“, ktorá sa dostala na 1. miesto v rebríčku UK Singles Chart.
Diskografia.
Remixy.
2007:
2008:
2009:
2010:
2011:
2012:
Ian Wallace

Ian Russell Wallace (* 29. september 1946 – † 22. február 2007) bol britský rockový a džezový bubeník. V rokoch 1971 a 1972 bol členom skupiny King Crimson, ďalej pôsobil ako štúdiový a koncertný hráč.
Už na škole založil Wallace vlastnú skupinu s názvom The Jaguars. Neskôr sa stal členom The Warriors, kde sa stretol s budúcim spevákom Yes Jonom Andersonom. S Yes hral Wallace v novembri 1968, kedy dočasne odišiel ich bubeník Bill Bruford. Po The Warriors pôsobil Wallace v skupine Big Sound, ktorá hrala aj v Dánsku, Nórsku a Švédsku. Na prelome 60. a 70. rokov bubnoval v Bonzo Dog Doo-Dah Band.
V prvej polovici roka 1971 sa stal členom skupiny King Crimson, s ktorou nahral štúdiový album "Islands" a koncertnú platňu "Earthbound". Gitarista Robert Fripp sa ale rozhodol úplne prestavať skupinu a Wallace spoločne so saxofonistom Melom Collinsom a basgitaristom Bozom Burrellom odišli do kapely Snape, ktorú viedol Alexis Korner.
Od 70. do 90. rokoch pôsobil Wallace ako štúdiový hudobník, podieľal sa na albumoch najrôznejších interpretov, ako sú napr Peter Frampton, Bob Dylan, Ry Cooder, Don Henley, Keith Emerson, Roy Orbison, Eric Clapton a mnoho ďalších. V roku 2003 vydal svoj jediný sólový album s názvom "Happiness with Minimal Side Effects" a stal sa aj členom skupiny 21st Century Schizoid Band, ktorú tvorili bývalí hudobníci pôsobiaci predtým v King Crimson. Roku 2005 založil vlastnú skupinu Crimson Jazz Trio.
V roku 2006 mu bola diagnostikovaná rakovina pažeráka, ktorej nasledujúceho roka vo veku 60 rokov podľahol.
Homokinetický kĺb

Homokinetický kĺb je druh kĺbu, ktorý umožňuje prenos otáčok medzi hriadeľom v rôznom uhle a pri zachovaní konštantnej uhlovej rýchlosti. Patrí medzi kĺbové vyrovnávacie spojky. Najčastejšie sa používa na hnacej prednej náprave, ale často sa používajú aj v automobiloch so zadným náhonom a nezávislým zavesením.
Tripoidné kĺby.
Tento typ kĺbu sa používa ako vnútorný kĺb polosí, kvôli jeho vlastnostiam. Má relatívne malý uhol (väčšinou do 25 stupňov) a možnosť lineárneho pohybu v osi unášača (väčšinou do ). Kĺb sa skladá z trojčapového tela s valivými kameňmi, ktoré zapadá do unášača s tromi drážkami.
Zdvojený kardanový kĺb.
Tento druh homokinetického kĺbu je vlastne kardanový hriadeľ, pri ktorom je časť medzi hriadeľmi skrátená na minimum, pričom je zaistené, aby sa obidva kardanové kĺby ohýbali v rovnakom uhle. Tieto kĺby zvládajú prenášať veľký krútiaci moment, ale ich nevýhodou je priestorová náročnosť a preto sa používajú hlavne na zadných nápravách nákladných automobilov.
Doug Yule

Doug Yule (rodným menom Douglas Alan Yule; * 25. február 1947) je americký spevák a hudobník, hrajúci na rôzne nástroje (gitara, klávesy, basgitara, bicie, husle). Do širšieho podvedomia sa dostal v roku 1968, keď nahradil Johna Calea v skupine The Velvet Underground. Časom zo skupiny odišli všetci jej pôvodní členovia a naďalej ju viedol Yule. Hral na dvoch jej albumoch z obdobia, keď skupinu viedol Lou Reed a neskôr s ňou vydal ešte jeden album, na ktorom sa však nepodieľal nikto z pôvodných členov skupiny. Čoskoro po vydaní tretieho albumu sa skupina rozpadla. Yule nejaký čas spolupracoval s Reedom a nahral dva albumy ako člen skupiny American Flyer. V roku 1978 sa prestal venovať hudbe.
V roku 1996 bola skupina vo svojej klasickej zostave uvedená do Rock and Roll Hall of Fame, Yule však uvedený nebol. V nasledujúcich rokoch sa občas začal venovať hudbe, hosťoval na koncerte Maureen Tucker a odohral vlastné turné. Neskôr sa spolu s Tucker a Reedom zúčastnil na rozhovore o skupine v New York Public Library. Od roku 2007 vystupuje so skupinou RedDog, s ktorou v rokoch 2009 a 2011 vydal dva albumy. Okrem svojho pôsobenia v tejto skupine, v ktorej hrá na husle, sa venuje výrobe huslí.
Anton Šulík ml.

Mgr. art. Anton Šulík ml. (* 12. júl 1964, Žilina) je slovenský divadelný a filmový herec a režisér. Bývalý riaditeľ žilinského Bábkového divadla i poslanec miestneho mestského zastupiteľstva, v rokoch 2012 až 2019 bol riaditeľom Mestského divadla v Žiline. Od augusta 2020 pôsobí ako programový riaditeľ RTVS.
Kariéra.
Šulík absolvoval divadelnú a rozhlasovú réžiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave pod pedagogickým vedením prof. Vladimíra Strniska a doc. Pavla Mikulíka. V štúdiu pokračoval na poľskej Akadémii dramatických umení Ludvíka Solského v Krakove u Krystiána Lupu a Jana Peszku. 
Bábkové divadlo Žilina.
Počiatočné výraznejšie uplatnenie našiel na scéne Bábkového divadla (skr. BD) v rodnej Žiline, kde sa v druhej polovici 90. rokov vyprofiloval do čela vedenia umeleckého súboru. Jeho debutom na doskách BD bolo predstavenie "Keď veľryby spievajú" (1994) z autorskej dielne Tristana Jonatána, Nikitu Slováka a samotného režiséra. Na tento inscenačný projekt čoskoro nadviazal uvedením "Podivuhodných dobrodružstiev Dona Quijota de la Mancha a jeho verného sluhu Sancha Panzu" (1994), respektíve burlesky napísanej na motívy známeho románu Miguela de Cervantesy Saavedra a divadelných dramatizácií Michaila Afanasieviča Bulgakova a Lászla Guyrka. V tom istom roku ho angažovala Činohra Slovenského národného divadla v Bratislave, a to do adaptácie Gianniho Rodariho "Jazmínko v krajine klamárov" (1994), a následne Divadlo Slovenského národného povstania (dnešné SKD) v Martine, pre ktoré so Slovákom naštudoval vlastnú úpravu hry Daria Foa "Mistero Buffo" pod názvom "Krížová cesta" (1995). Medzi jeho ostatné divadelné projekty zrealizované v prospech BD patrila rocková balada "Don Juan ´96" (1996), či tituly "O Nevedkovi" (1997) a "Kráľ komediantov" (1998); všetky v spolupráci s vtedajším dramaturgom divadla Slovákom. Za Šulíkov najúspešnejší tvorivý počin z času jeho pôsobenia v žilinskom BD zhodnotil predný historik a kritik bábkoherectva na Slovensku Vladimír Predmerský inscenáciu "Keď veľryby spievajú".
Televízia.
Od roku 2003 režíruje pre verejnoprávnu televíziu talkshow Aleny Heribanovej "Anjeli strážni".
J Majik

Jamie Spratling, viac známy ako J Majik (* 1978, Northwood, Anglicko) je anglický drum and bassový DJ, ktorým začal byť už v mladosti začiatkom 90. rokov. Svoju prvú skladbu vydal v roku 1992 (ešte ako DJ Dextrous) cez vydavateľstvo Planet Earth. V roku 1994 začal vydávať pod umeleckým menom J Majik.
Wickaman

Andy Parsons, viac známy ako Wickaman je anglický drum and bassový DJ a hudobný producent. Počas svojej kariéry spolupracoval s interpretmi ako J Majik, Adam F, DJ Hype, Hooodlum, Mavrik alebo RV. Svoj debutový album s názvom "Dubplate Killaz" vydal v novembri 2004, pričom ho mixoval DJ Hype.
V roku 2008 vytvoril spoločne z J Majikom skladbu „Crazy World“, ktoré dosiahla 37. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Takisto spoločne s J Majikom vytvoril remix skladby „I Remember“ kanadského DJa Deadmau5.
Châteaudun

Châteaudun môže byť:
La Châtre

La Châtre môže byť:
Chinon

Chinon môže byť:
Loches

Loches môže byť:
Montargis

Montargis môže byť:
Nogent-le-Rotrou

Nogent-le-Rotrou môže byť:
Pithiviers

Pithiviers môže byť:
Saint-Amand-Montrond

Saint-Amand-Montrond môže byť:
Stredozemné hry

Stredozemné hry sú transkontinentálne multišportové podujatie krajín Stredozemného mora, usporadúvané každé 4 roky. Hry sú pod dohľadom Medzinárodného výboru Stredozemných hier (CIJM). Zúčastňujú sa ich športovci 24 európskych, afrických a ázijských krajín, ktoré sú členmi CIJM. 
Dejiny.
Myšlienka vzniku transkontinentálnych hier vznikla v roku 1948, počas konania Letných olympijských hier 1948 v Londýne. Pri ich zrode stál Mohamed Taher Pacha, vtedajší prezident Egyptského olympijského výboru a viceprezident Medzinárodného olympijského výboru. Neskôr, v roku 1961 vznikol v Bejrúte aj organizačný výbor hierCIJM. Jeho prvým prezidentom sa stal Tunisan Gabriel Gemayela a Mohamed Mzali. Od roku 2003 je prezidentom Alžírčan Amar Addadi. CIJM organizuje Stredozemné hry každé 4 roky a 6 rokov pred konaním hier vymenúva mesto, ktorému zverí organizáciu. V roku 2013 mal výbor 24 členov.
Prvé hry sa konali v egyptskej Alexandrii v roku 1951. Zúčastnilo sa ich 10 krajín: Egypt, Francúzsko, Grécko, Juhoslávia, Libanon, Malta, Sýria, Španielsko, Taliansko a Turecko, ktoré súťažili v 13 športoch. 2 roky predtým sa v tureckom Istanbule konali neoficiálne hry. 4-ročný cyklus hier bol prerušený v roku 1993, kedy sa podujatie konalo iba 2 roky po 11. Stredozemných hrách. Ženy mohli na hrách súťažiť až od roku 1967.
Športy.
V celej histórii Stredozemných hier sa predstavilo 33 športov.
Mestské divadlo Žilina

Mestské divadlo Žilina je mestské divadelné teleso financované bez podpory dotácií štátu. Čoby príspevková organizácia príslušného mesta patrí do takzvanej skupiny samosprávnych divadiel zriaďovaných orgánmi samosprávy, vyššími územnými celkami alebo mestskými zastupiteľstvami. 
Ide o repertoárové divadlo so stálym umeleckým súborom. V súčasnosti svoju dramaturgiu orientuje na súčasné texty uvádzané v slovenskej premiére, nové dramatizácie, nové preklady klasických textov a pôvodnú súčasnú slovenskú drámu.
História.
Bolo založené 1. januára 1992 ako prvé neštátne repertoárové divadlo na Slovensku so sídlom v Žiline. 
V rokoch 1995 až 1996 bolo tvorené dvoma samostatnými zložkami, a to "Činohrou Mestského divadla Žilina" a scénou určenou pre deti a mládež "Divadlo MAJÁK Žilina". Po zrušení profesionálneho súboru činohernú úlohu divadla postupne prevzalo pôvodne ochotnícke zoskupenie, respektíve "MAJÁK". 
V období od roku 1999 až 2003 bola umelecká činnosť divadla pozastavená z dôvodu rozsiahlej rekonštrukcie jeho budovy. Odo dňa svojho znovuotvorenia 19. decembra 2003 pôsobí pod svojou aktuálnou identitou a pod skratkou MD Žilina.
Úspechy a ocenenia.
Ohlas na nesúťažných festivaloch.
V rámci nesúťažných divadelných prehliadok zaznamenalo divadlo na báze kritickej platformy najvyššie priemerné známky pri dvoch príležitostiach. Na 15. ročníku česko-slovenského festivalu Setkání-Stretnutie, každoročne konanom v priestoroch Městského divadla Zlín, sa v máji 2010 stretla s najväčším ohlasom freska "Tretí vek" od režiséra Doda Gombára, zatiaľ čo v júni toho istého roku bola do hlavného programu 6. ročníka martinskej prehliadky divadiel na Slovensku Dotyky a spojenia zaradená hra v réžii E.Kudláča "Žena z minulosti". Z odborného hlasovania siedmich domácich i zahraničných kritikov, ktorí hodnotili celkovo trinásť divadelných inscenácií, dostalo najlepšie hodnotenie predstavenie MD Žilina.
Anton Dekrét

Prof. RNDr. Anton Dekrét, DrSc. (* september 1932, Dobroč, ČSR, dnes Slovensko) je slovenský matematik, stredoškolský a univerzitný pedagóg. Svoj výskum zameriava na oblasť diferenciálnej geometrie.
Život.
Po absolvovaní základnej školy študoval na gymnáziu v Brezne (19431947) a Banskej Bystrici (19471951). V štúdiu pokračoval v odbore matematika – deskriptívna geometria na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (UK), kde v roku 1955 získal titul promovaný pedagóg.
Následne pôsobil šesť rokov ako učiteľ matematiky na strednej škole a rok na pedagogickej vysokej škole v Martine. V rokoch 19621973 pracoval na Vysokej škole dopravy a spojov v Žiline (od roku 1996 Žilinská univerzita v Žiline), pričom v roku 1973 získal titul doktora prírodných vied v odbore geometria a topológia na Prírodovedeckej fakulte UK v Bratislave. V roku 1974 nastúpil na novozaložený Inštitút aplikovanej matematiky Vysokej školy lesníckej a drevárskej vo Zvolene (od roku 1991 Technická univerzita vo Zvolene).
Od roku 1998 pôsobil na Katedre informatiky Fakulty prírodných vied Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. V súčasnosti (2012) externe prednáša na Katedre kvantitatívnych metód a informatiky českej vysokej školy Bankovní institut vysoká škola (Banská Bystrica). Od svojich vysokoškolských štúdií je členom Jednoty slovenských matematikov a fyzikov, v ktorej vyvíjal významnú organizačnú činnosť.
Musée de la place Royale

Musée de la place Royale je múzeum dokumentujúce historické počiatky mesta Quebec. Budova je postavená na mieste domu Hazeur z roku 1684, ktorý v roku 1990 vyhorel. Expozícia bola otvorená v roku 1999 a je pod správou Musée de la civilisation.
Protesty v Turecku v roku 2013

Protesty v Turecku v roku 2013 sú protesty v Istanbule a ďalších tureckých mestách. Konajú sa od 24. mája, zlom nastal 31. mája brutálnym zásahom polície proti demonštrantom. Zatiaľ pri protestoch zomrelo 5 ľudí a tisíce sú zranených. Protesty súvisia s kritikou vlády premiéra Recepa Tayyipa Erdoğana. Protesty vyvolal plán zrušiť park Gezi. Protestujúci používajú názov „çapulcu“, v turečtine znamenajúce vandal. Označenie bolo pôvodne použité premiérom, ale protestujúci ho prebrali a používajú ho s hrdosťou.
Dianie.
V noci z pondelka 10. júna na utorok 11. júna bol slzný plyn použitý aj v Ankare.
Po použití slzného plynu na námestí Taksim sa protestujúci v utorok 11. júna stiahli do parku Gezi. Zatiaľ nič nenasvedčovalo tomu, že aj odtiaľ budú vyhnaní. Guvernér mesta tvrdil, že polícia proti demonštrantom nezasiahne. „Niektorí z demonštrantov reagovali na útok polície hádzaním zápalných fliaš a kameňov. Iní sa pokúšali vyjednávať.“
V sobotu 15. júna polícia polícia vyhnala protestujúcich z námestia Taksim a parku Gezi. Použila pri tom vodné delá. Stany protestujúcich zbalili robotníci, po nich zrovnali buldozéry.
V polovici júna upútal pozornosť svojím tichým protestom Erdem Gündüz, zvaný stojaci muž. V pondelok 17. júna stál na Námestí Taksim 8 hodín a pozeral pritom do tváre Mustafu Kemala Atatürka. Jeho príklad nasledovali stovky ďalších ľudí.
Podpora v Turecku.
Protestujúcich v Istanbule podporili „tisíce ľudí“ v hlavnom meste Ankare.
Zahraničné reakcie.
Dňa 7. júna sa uskutočnila oficiálna návšteva slovenského premiéra Roberta Fica v Turecku, ktorý sa po rokovaniach s tureckým premiérom vyjadril, že tvrdé zásahy, boli aj v iných krajinách EÚ. Zároveň však zdôraznil, že sa na celú situáciu snaží pozerať objektívne. Podľa jeho vyjadrení Turecko chápe, že právo na slobodné zhromažďovanie a vyjadrovanie sa patria k demokracii, a ako také musia byť rešpektované. Spolu so slovenským premiérom uskutočnil v Turecku návštevu aj eurokomisár pre rozširovanie a susedskú politiku Štefan Füle, podľa ktorého treba zásahy tureckej polície „rýchlo a transparentne“ vyšetriť. 
Tureckých demonštrantov mal podporiť aj pochod v Bratislave 8. júna. Pod názvom „Za zastavenie násilia a dodržiavanie ľudských práv“ bola akcia zorganizovaná Inštitútom ľudských práv a tureckou komunitou.
Analýza.
Podľa Hugha Popea za protestmi stoja väčšinou ľudia strednej triedy bez politickej príslušnosti. Podľa denníka SME 
„Niektorým ide o park Gezi, druhým prekáža čerstvý zákon, ktorý zakazuje akúkoľvek propagáciu alkoholu či jeho nočný predaj, čo sa im zdá ako snaha o islamizovanie spoločnosti. Väčšinu však spája nechuť k prílišnej arogancii tureckého premiéra.“
Syndróm nepokojných nôh

Syndróm nepokojných nôh (tiež Ekbov syndróm) je neurologické ochorenie, ktoré sa prejavuje nepríjemnými a ťažko opísateľnými pocitmi v končatinách. Tie sa objavujú najmä večer a v noci. Zvyčajne postihuje dolné končatiny, no môže postihnúť aj horné končatiny, trup, či dokonca tvár.
Ochorenie sa vyskytuje u asi 5% populácie. Je spojené s vyššou úmrtnosťou.
Baranka

Baranka môže byť:
Bugár

Bugár je priezvisko, pozri Bugár (priezvisko), napr.:
Chudík

Chudík je priezvisko, pozri Chudík (priezvisko), napr.:
Encyklopédia archeológie

Encyklopédia archeológie je jednozväzková encyklopédia o archeológii, praveku a staroveku, ktorú vydalo Vydavateľstvo Obzor v roku 1986. 
Patrí do edície „Encyklopédie Vydavateľstva Obzor“. Kniha má 1032 strán. Za časťou s abecedne zoradenými heslami je príloha o rímskych cisároch a chronologický prehľad dejín archeológie. Ako zostavovateľ je uvedený Bohuslav Novotný, autormi je však veľmi veľký kolektív (okolo 200) prominentných slovenských, českých a zahraničných autorov.
Encyklopédia bola vytlačená v "Tlačiarňach SNP, Martin". Počet výtlačkov knihy dosiahol 30-tisíc. V knihe je vložených šesť máp.
Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2016

Majstrovstvá sveta v krasokorčuľovaní 2016 bola medzinárodná súťaž krasokorčuliarov každoročne organizovaná Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU). 
Súťaž sa konala od 28. marca do 3. apríla 2016 v americkom meste Boston. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách - muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.
Na základe výsledkov súťaže získali krajiny počty miesteniek pre svojich reprezentantov na nasledujúce majstrovstvá sveta.
Účastníci.
Právo účasti.
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci krajín, ktoré sú členmi Medzinárodnej korčuliarskej únie a ktorí 1. júla 2015 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách sveta mali jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma účastníkmi do každej disciplíny. Každý národný krasokorčuliarsky zväz si mohol nastaviť vlastné kritériá, podľa ktorých nominoval svojich účastníkov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov.
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2015/2016 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).: 
Právo nominácie viacerých súťažiacich.
Každá krajina mala právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách sveta mali nasledovné krajiny právo nominovať na Majstrovstvá sveta 2016 viac ako jedného súťažiaceho:
Zoznam účastníkov súťaže.
Do súťaže nastúpilo celkovo 172 krasokorčuliarov z 38 krajín. V kategórii mužov súťažilo 30 športovcov, v kategórii žien 38 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 22 športových dvojíc a 30 tanečných párov.
Program podujatia.
Program podujatia je uvedený v miestnom čase EDT (UTC - 4):
Finančné odmeny.
V zmysle rozhodnutia Rady Medzinárodnej korčuliarskej únie z 27. októbra 2015 boli stanovené nasledovné finančné odmeny pre súťažiacich na Majstrovstvách sveta 2016, ktorí sa kvalifikovali a súťažili vo voľných jazdách, resp. voľných tancoch, a zároveň sa umiestnili do 12. miesta pri súťažiach jednotlivcov, do 8. miesta v kategórii športových dvojíc a do 10. miesta v kategórii tanečných párov. Oproti minuloročným majstrovstvám sveta došlo k zmenšeniu počtu odmeňovaných miest (predtým 12 miest v každej kategórii):
Celkovo tak ISU vyplatila na finančných odmenách súťažiacim 686 750 USD.
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991

Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1991 boli v poradí 23. Majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Tel Aviv-Jafo, v Izraeli od 12.17. júna 1991, za účasti 8 tímov. Hráčky Sovietskeho zväzu získali 21. titul, z toho 17. titul v rade. V jeho drese sa predstavila aj úspešná hráčka a neskôr aj asistentka trénera tímu SCP RužomberokJelena Žirkovová.
Mitsubishi L200

Mitsubishi L200 je kompaktný pick-up, ktorý od roku 1978 vyrába japonská automobilka Mitsubishi Motors. Pôvodne bol v Japonsku známy ako Mitsubishi Forte, kde sa pod týmto názvom predával v rokoch 1978 až 1986, pričom vtedy len s poháňanou zadnou nápravou. O dva roky neskôr sa začala vyrábať aj verzia s pohonom všetkých štyroch kolies.
Najnovšia generácia sa vyrába vo verziách Single Cab (2-dverová, 2-miestna), Club Cab (2-dverová, 4-miestna) a Double Cab (4-dverová, 5-miestna). Ako pohonná jednotka slúži dieselový štvorvalec so vstrekovaním common-rail s objemom 2,5 litra a výkonom 100 kW/136 koní a krútiacim momentom 314 Nm. Voliteľne je v ponuke jeho silnejšia verzia s výkonom 123 kW/167 koní. Výkon je prenášaný prostredníctvom 5-rýchlostnej manuálnej alebo 4-rýchlostnej automatickej prevodovky na všetky štyri kolesá sústavou Super Select, ktorá obsahuje jazdné režimy 2H, 4H, 4HLc a 4LLc. Stály pohon všetkých kolies je možné zaradiť do rýchlosti 100 km/h, avšak iba pred zaradením redukcie 4LLc je nutné zastaviť. V režime 4H je výkon rozdeľovaný medzi prednú a zadnú nápravu podľa trakcie kolies, režimy 4HLc a 4LLc poskytujú rovnomerný pomer 50:50.
Na austrálskom a britskom trhu sa dodáva s 3,2-litrovým šesťvalcom DI-D, ktorý poskytuje výkon 118 kW/160 koní a krútiaci moment 380 Nm. Na európskom trhu existujú tri výbavy pre L200: Invite, Intense a Instyle.
Pick-up L200 má nezávislé zavesenie predných kolies s vinutými pružinami na trojuholníkových ramenách a tuhou zadnou nápravou s priečnymi listovými pružinami.
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1993

Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1993 boli v poradí 24. Majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Perugii, v Taliansku od 8.13. júna 1993, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo Slovensko a Rusko, ktoré nahradilo Sovietsky zväz. Hráčky Španielska získali titul, keď vo finále zdolali Francúzsko. Historicky prvú medailu získali bronzové Slovenky.
Josef Cibulka

Josef Cibulka môže byť:
Židovská strana Podkarpatskej Rusi

Židovská strana Podkarpatskej Rusi bola židovská politická strana na území prvorepublikového Česko-Slovenska, respektíve na Podkarpatskej Rusi, ktorá sa úspešne zúčastnila komunálnych volieb roku 1923. Ideovo v sebe spojovala sionistické, ultraortodoxné aj statkárske záujmové skupiny.
Dejiny.
V roku 1921 sa na Podkarpatskej Rusi začalo formovať politické spektrum. Sionisti tu založili formáciu Židovská občianska strana v Podkarpatskej Rusi, ortodoxných napojených na hnutie Agudat Jisrael reprezentovala Židovská konzervatívna strana a statkárske vrstvy Zväz židovských poľnohospodárov v Podkarpatskej Rusi, ktorý sa prikláňal k spolupráci s česko-slovenskými agrárnikmi. 
Kvôli pocitu vonkajšieho ohrozenia antisemitizmom aj kvôli spoločným záujmom na obhajobe židovských ekonomických záujmov ale v tom čase ešte v židovskej komunite v tejto krajine prevládal trend na spoluprácu. V marci 1923 sa spojili sionisti a ortodoxní a v auguste 1923 sa na zjazde v Berehove vytvorila pridaním Zväzu židovských poľnohospodárov v Podkarpatskej Rusi zastrešujúca kandidátna listina pod názvom Židovská strana Podkarpatskej Rusi. Jej hlavnými postavami bol za sionistov Alexander Spiegel, za ortodoxných Koloman Weiss a za agrárnikov Emanuel Guttmann. Strana podala spoločné kandidátne listiny a v komunálnych voľbách roku 1923 uspela v mnohých obciach. Získala v tejto krajine 7700 hlasov a napr. v Mukačeve obsadila 13 miest v obecnom zastupiteľstve. Strana medzitým pokročila v organizačnej stabilizácii. Okrem troch predsedov reprezentujúcich jednotlivé ideové prúdy bolo zvolené stočlenné predsedníctvo a vytvorené stranícke komisie. Aj spor medzi ortodoxnými a sionistami ohľadne používania hebrejčiny sa zdal byť prekonaný. Koloman Weiss vraj vyhlásil, že proti hebrejským školám žiadny Žid nepovie ani slovo.
Trend spolupracovať ale nevydržal. Pred doplňovacími parlamentnými voľbami na Podkarpatskej Rusi v roku 1924 začali česko-slovenskí agrárnici ovplyvňovať židovských ortodoxných a statkárov, zároveň sa obnovili ideologické spory medzi sionizmom a konzervatívnejším pojatím židovstva. V radoch samotných sionistov navyše došlo k nezhodám o obsadení kandidátnej listiny, keď miestneho Alexandra Spiegela vystriedal Ludvík Singer, sionista z Prahy. Židovská strana Podkarpatskej Rusi sa preto rozpadla. Agrárni a ortodoxní aktivisti sa osamostatnili ako Židovská demokratická strana, sionistický zvyšok sa sformoval ako Židovská ľudová strana. Vo voľbách neuspela ani jedna. Rozdelenie židovského elektorátu na Podkarpatskej Rusi potom zostalo po zvyšok Prvej republiky trvalým rysom tunajšej politickej situácie. V parlamentných voľbách v roku 1925 tu kandidovala sionistická Židovská strana a konzervatívna Židovská hospodárska strana, v krajinských voľbách v roku 1928 Židovská strana mala nesionistickú oponentúru v podobe Židovskej republikánskej strany, ktorá potom v parlamentných voľbách v roku 1929 vplynula priamo do česko-slovenskej agrárnej strany.
Cibulka (priezvisko)

Cibulka je české a slovenské priezvisko odvodené od výrazu cibuľa. Na Slovensku je najčastejšie v Hlohovci, Žiline a Pukanci.
Známi nositelia.
Pozri v článku Cibulka.
Brzdová kvapalina

Brzdová kvapalina je druh hydraulickej kvapaliny, používaný v hydraulických brzdových a spojkových systémoch vozidiel, napríklad automobilov (osobných či ľahkých úžitkových), motocyklov a bicyklov.
Účelom brzdovej kvapaliny je prenášať silu prostredníctvom tlaku. Pretože oleje poškodzujú tesnenia a hadice brzdového systému, nebývajú obvykle brzdové kvapaliny vyrábané z ropy. Väčšina dnešných brzdových kvapalín je založená na glykoléteroch, existujú však brzdové kvapaliny na základe minerálnych olejov (Citroën liquide hydraulique minéral LHM) a silikónových olejov (DOT 5). Brzdové kvapaliny musia spĺňať určité požiadavky, ktoré bývajú definované rôznymi štandardami, napríklad SAE alebo predpismi štátnych úradov.
Cibuľa (priezvisko)

Cibuľa je slovenské priezvisko odvodené od slova cibuľa. Je rozšírené najmä na strednom Slovensku, najviac v Klenovci, Hnúšti a v Krupine.
Známi nositelia.
Pozri v článku Cibuľa.
Židovská pomocná polícia

Židovská pomocná polícia (, ) bola zložka Notrim („Stráží“) zriadená v júni 1936 britskou správou mandátnej Palestíny. Celkom bolo menovaných, vyzbrojených a vybavených 22 000 mužov s cieľom brániť židovské osady pred arabskými útokmi. Táto sila „sa čoskoro stala právnou zásterkou pre Haganu a značne efektívnou obranou proti arabským výpadom.“
Britská správa postupne rozšírila rady pomocnej polície zo 6 na 14 tisíc príslušníkov. Vycvičené osoby sa stali jadrom Hagany, ktorá sa sama neskôr po vzniku Izraela stala hlavnou súčasťou Izraelských obranných sil.
Ďalšou zložkou Notrim bola elitná mobilná jednotka známa ako Židovská osadnícka polícia.
Cibula

Cibula je priezvisko, pozri Cibula (priezvisko), napr.:
Makabejské hry

Makabejské hry (), niekedy označované ako Židovská olympiáda je medzinárodná židovská atletická udalosť podobná Olympijským hrám. Makabejské hry sa usporadúvajú každé štyri roky v Izraeli, pod dohľadom Makabejskej federácie (), ktorá je súčasťou Svetovej makabejskej únie (). Hoci táto športová udalosť bola pôvodne plánovaná len pre židovských atlétov, môžu sa na nej zúčastniť aj izraelskí Arabi. Makabejské hry sú uznávané Medzinárodným olympijským výborom. Čo do účasti sú jednou z piatich najväčších svetových športových udalostí.
Od roku 1932 sa Makabejské hry usporadúvajú približne každé štyri roky. V poradí tretie Makabejské hry sa podľa plánu mali konať v roku 1938, ale kvôli vzostupu nacizmu v Európe a vypuknutí druhej svetovej vojny boli odsunuté až na rok 1950. Pravidelný kvartálny cyklus bol nastavený v roku 1957.
Je paradoxné, že hry nesú meno po Júdovi Makabejskom, ktorý sa roku 167 pred Kr. za Makabejského povstania silne staval proti atletickým hrám a súťažiam, ktoré pokladal za jasný vplyv gréckej kultúry, ktorá prišla do Jeruzalema vďaka helenizácii.
Makabejské hry sa tešia veľkej úcte, o čom svedčia aj prípady, v ktorých im svetovo uznávaní športovci dali prednosť pred súbežne prebiehajúcimi svetovými šampionátmi, ako to učinili napríklad Jason Lezak v roku 2009 či Lenny Krayzelburg v roku 2001.
Cibula (priezvisko)

Cibula je slovenské priezvisko odvodené od slova cibuľa. Najčastejšie je v Banskom Studenci (okres Banská Štiavnica), Handlovej, Topoľčanoch a Bratislave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Cibula.
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1995

Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1995 boli v poradí 25. Majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v Brne, v Česku od 8.18. júna 1995, za účasti 14 tímov. Nováčikmi turnaja, aj vzhľadom na zvýšenie počtu účastníkov o 6 družstiev, bolo až 6 družstiev: Ukrajina, Litva, Moldavsko, Chorvátsko, FR Juhoslávia a aj domáce Česko. Hráčky Ukrajiny vybojovali pri svojej prvej účasti na ME zlatú medailu. 
Tieto ME boli zároveň kvalifikáciou na Letné olympijské hry 1996 v Atlante. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Horodyšče (Piščanský rajón)

Horodyšče () je dedina ("село") na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 812 obyvateľov.
Cyprich

Cyprich je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v okrese Čadca, predovšetkým vo Svrčinovci, obci Čierne a meste Čadca.
Eduard Kudláč

Eduard Kudláč (* 28. október 1972, Žilina) je slovenský režisér, dramatik a fotograf.
Umelecký šéf MD Žilina, k februáru 2023 sa podieľal na takmer stovke divadelných inscenácií, bez ohľadu na scénu. Vyše sedemdesiat z nich režíroval, zhruba dvadsať zastrešoval už dramaturgicky. Prinajmenšom deväť hier adaptoval, zdramatizoval alebo upravoval, štyri prekladal, na desiatich participoval navyše hudobne či výtvarne.
Z popredných domácich činohier opakovane – šesťkrát hosťoval v Slovenskom národnom divadle, dvakrát v Štátnom divadle Košice, opätovne tiež v bratislavskom Štúdiu L+S. V Česku zatiaľ účinkoval v tamojšom Národnom divadle, Švandovom divadle, Divadle pod Palmovkou či Divadle Rokoko čoby javiska MDP, kým z mimopražských súborov, si jeho réžiu vyžiadalo ostravské Divadlo Petra Bezruča a brnenské HaDivadlo.
Z jeho autorských počinov, je najznámejšia zmiešaná trilógia "Nakŕm hada na svojej hrudi", sčasti uvedená jeho vlastným nezávislým združením Phenomenontheatre. Okrem iného dvojnásobný kandidát, i laureát ceny divadelných kritikov DOSKY ako taký, žije striedavo v rodnom aj hlavnom meste, a jeho manželkou je scénografka Eva Rácová, s ktorou často spolupracuje v tandeme.
Životopis.
Absolvoval divadelnú réžiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave a odbornú stáž na Letnej akadémii dramatických umení v Sofii, organizovanú Umeleckým centrom Soros a Novou bulharskou univerzitou v spolupráci s amsterdamským inštitútom Felix Meritis.
Do povedomia alternatívnej divadelnej scény prenikol ako zakladateľ svojho vlastného kočovného telesa Phenomenontheatre, sprvu známeho pod aliasom J.A.V. Theatre (2000 – 2002). Tvorivé uplatnenie však nachádzal už ako poslucháč VŠMU, respektíve hosťujúci umelec v žilinskom Mestskom i jej Bábkovom divadle. Kým v činohernom čoskoro prechodne zakotvil čoby interný režisér aj herec (1998 – 2001), vtedy ešte „Majákovskej“ scény, v druhom neskôr ako stály dramaturg i príležitostný bábkoherec (2004 – 2007), takisto prevažne produkcie pre deti a mládež. Krátko po svojom treťom návrate, už do zrekonštruovaného MD Žilina v novembri 2008, sa v marci 2009 stal jeho umeleckým šéfom, ktorým je dodnes.
Umelecká činnosť.
Fotografia.
Ako kurátor zastrešoval tri exhibície Jany Ilkovej "Diary". Prvú s podtitulom "Koncept neopakovateľného (budúcnosti). Fragment." v priestoroch Slovenského inštitútu vo Varšave (5.11. – 30.11.2021), druhú, známu tiež ako "Syntetická realita", v bratislavskom Photoporte (16.2. – 24.3.2022), či tiež "Rutinné oscilácie" už pre topoľčianske kultúrne centrum Nástupište 1-12. (3.12.2022 - 28.2.2023). Kurátoval však aj pre iných, menovite Jána Kekeliho a jeho "Plávajúcu podlahu" (19.11. – 16.12.2021), opäť vo Photoporte, "R2" Dominiky Jackuliakovej pre Flatgallery (5.11. – 1.12.2022), či "Ostrov" Andreja Balcu v zastúpení Galérie Karola Kállaya (10.11. – 9.12.2022), takisto v hlavnom meste.
Úspechy a ocenenia.
Zvláštnu cenu poroty na Novej dráme 2007 získala S.Daubnerová, táto za scénický koncept a stvárnenie "Ciel", produkovaných spoločne s Kudláčom.
Cíger

Cíger je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v okrese Martin, najmä v Turanoch, obci Valča a meste Martin.
Kaʻahumanu

Elizabeth Kaʻahumanu, známa tiež ako "Kaahumanu" (* 17. marec 1768, jaskyňa Puʻu kauiki, Hāna, ostrov Maui – † 5. jún 1832, údolie Mānoa pri Honolulu), bola politicky najvplyvnejšia kráľovná-regentka („premiérka“ – Kuhina Nui) Havajského kráľovstva. Bola dcérou Keʻeaumoku Pāpaʻiahiahi, poradcu kráľa Kamehameha I. Za kráľa Kamehameha I. bola vydatá v 13 rokoch. Medzi jeho ženami bola favoritkou a bola to práve ona, kto ho podnietil k boju za zjednotenie Havaja.
Expres (vlak)

Expres je vyššia kategória vlakov premávajúcich na území viacerých európskych štátov vrátane Slovenska. Zložené sú prevažne z rušňa a klasických vozňov.
Komfort cestovania.
Na všetkých expresoch sú väčšinou radené klimatizované moderné vozne 1. a 2. triedy, taktiež aj reštauračné, pre rodiny s deťmi, pre zdravotne ťažko postihnutých, prípadne aj vozeň na prepravu automobilov.
Spoje.
Väčšinu zo všetkých spojov vypravuje štátny dopravca ZSSK v spolupráci s ČD. Premávajú na 4 linkách:
Vlaky AEx sú od 1. 1. 2020 dočasne ZRUŠENÉ z dôvodu presunu súprav do Česka na výkon do okolia Vsetína. Ich návrat predpokladajú na začiatok leta alebo koniec jari roku 2020.
Od konca roku 2021 sú vlaky premenované na EC.
Od nového GVD 2022/2023 sú všetky rýchliky 6xx Tatran klasifikované ako Ex 6xx Tatran ako aj Expresy Šarišan.
Danko

Danko môže byť:
Daňko

Daňko je priezvisko, pozri Daňko (priezvisko), napr.:
Daňko (priezvisko)

Daňko, alebo Daňková, je slovenské priezvisko, ktoré sa vyskytuje najmä na východe Slovenska, najčastejšie je v Družstevnej pri Hornáde (okres Košice-okolie), Prešove a obci Hažlín (okres Bardejov). 
Staro slovínsky „dȃnjko“ znamená nemecky „zehentfreier Grundhold“, slovensky „od desiatkov oslobodený statkár“.
Známi nositelia.
Pozri v článku Daňko.
Daňo

Daňo môže byť:
Debnár

Debnár môže byť:
Porter Robinson

Porter Robinson (* 15. júl 1992, Chapel Hill, Severná Karolína, USA) je americký hudobný producent a DJ elektronickej tanečnej hudby. Tvorí v rôznych žánroch elektronickej hudby.
Biografia.
Robinson začal tvoriť hudbu vo veku 13 rokov s použitím programu Sony ACID Pro, emulovaním zvukov, ktoré počul vo videohre "Dance Dance Revolution". Neskôr začal produkovať eurodance pod pseudonymom Ekowraith s použitím FL Studio.
V súčasnosti žije v Chapel Hill.
Hudobná kariéra.
Jeho prvý singel „Say My Name“ dosiahol 1. miesto v rebríčku Beatport Electro House.
V lete 2011 podpísal zmluvu na jedno EP so Skrillexovým vydavateľstvom OWSLA. Cez toto vydavateľstvo vydal EP "Spitfire".
Robinson vydal dňa 10. apríl 2012 singel „Language“ cez vydavateľstvo Big Beat Records v Severnej Amerike a cez Ministry of Sound vo zvyšku sveta. Skladba sa rýchlo dostala na 1. miesta rebríčkov Beatport a iTunes Dance.
Dňa 17. decembra 2012 vydal singel „Easy“, na ktorom spolupracoval s Matom Zo.
Porter Robinson sa umiestnil na 40. mieste v zozname DJ Mag's Top 100 DJs List za rok 2012.
12. augusta 2014 vydal svoj debutový album "Worlds".
Litovská sovietska socialistická republika

Litovská sovietska socialistická republika (skrátene Litovská SSR; , ) bola jednou z pätnástich republík Sovietskeho zväzu, obývaná dominantne Litovcami. Jestvovala od roku 1940 do roku 1990. V rokoch 1941 – 1944 de facto neexistovala, keďže jej územie bolo obsadené nacistickým Nemeckom (Litva bola vtedy súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland). 
Litva bola prvou zväzovou republikou ZSSR, ktorá vyhlásila nezávislosť. Väčšina štátov uznala jej nezávislosť v roku 1991, ústredná vláda ZSSR 6. septembra 1991. Vďaka tomu, že Litva bola orientovaná skôr na poľnohospodárstvo, nebol potrebný prísun nových pracovných síl a Sovietsky zväz tak nevykonával v Litve podobnú politiku masovej imigrácie Rusov a ďalších národov ZSSR ako v Lotyšsku či Estónsku. Preto je podiel Litovcov na obyvateľstve omnoho vyšší ako v týchto dvoch pobaltských krajinách (napriek prítomnosti poľskej menšiny, najmä na juhovýchode Litvy). 
Počas druhej svetovej vojny.
Litva bola v medzivojnovom období nezávislým štátom. 16. júla 1940 územie obsadil ZSSR, ktorý si predtým v upravení paktu Molotov-Ribbentrop (september 1939) vyrokoval, aby Litva bola súčasťou jeho "sféry vplyvu" (podľa samotného paktu z 23. augusta 1939 mala Litva patriť do nemeckej sféry vplyvu, ale za sovietske územné ústupky v Poľsku sa Nemecko nároku na Litvu vzdalo). 21. júla bola zriadená Litovská SSR. Po vpáde vojsk Osi do ZSSR bolo územie Litvy obsadené a stalo sa súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland. Počas nemeckej okupácie bolo židovské obyvateľstvo Litvy Nemcami vyhladené, pričom podiel Litovcov na týchto zločinoch je predmetom diskusií. Následkom Pobaltskej ofenzívy Červenej armády (júl 1944) bola sovietska vláda nad Litvou obnovená. Po okupácii v roku 1940 a aj po oslobodení Litvy v lete 1944 Sovietskym zväzom nastali v Litve presuny obyvateľstva a masové deportácie do gulagov.
Encyklopédia jazykovedy

Encyklopédia jazykovedy je encyklopédia jazykovedy, ktorú vydalo Vydavateľstvo Obzor v roku 1993. Zostavovateľom bol Jozef Mistrík. Patrí medzi „základné kolektívne opusy novodobej slovenskej jazykovedy“.
Na diele pracovalo celkovo 68 autorov – odborníkov a lektorov. Vydané bolo v roku 1993, ale napísané bolo v rokoch 1982 až 1985 (neskôr sa robili už len drobné korektúry). Práce na encyklopédii sa ukončili v roku 1987, pre finančné problémy vyšla až v roku 1993. Obsahuje vyše 2000 hesiel z morfológie, lexikológie, fonetiky a fonológie, syntaxe, štylistiky, všeobecnej jazykovedy, rétoriky, dejín jazyka a jazykovedy; osobitné heslá sú venované aj osobnostiam (domácim i zahraničným), inštitúciám, časopisom a domácim jazykovedným dielam. Súčasťou publikácie je 700 ilustrácií.
Kniha obsahuje pred abecednou časťou rozsiahlu všeobecnú sekciu (nazvanú „úvod“), ktorá obsahuje texty "Korene jazyka a reči" od Slavomíra Ondrejoviča a Viktora Krupu, "Korene a vývin slovenčiny" od Rudolfa Krajčoviča, "Slovenčina v súčasnosti" od Jána Kačalu a "Perspektívy slovenčiny" od Jozefa Mistríka.