burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Solo in Soho

Solo in Soho je debutový sólový štúdiový album írskeho rockového speváka Philipa Lynotta, ktorý vyšiel ešte počas jeho pôsobenia v skupine Thin Lizzy. Na albume hosťovali vtedajší aj bývalí členovia skupiny Thin Lizzy, vrátane Scotta Gorhama, Briana Downeyho, Snowyho Whita a Garyho Moora. Brian Robertson tiež prispel k napísaniu jednej zo skladieb, „Girls“.
Zoznam skladieb.
Autorom všetkých skladieb je Philip Lynott, okrem tých, kde je napísané.
Thunder and Lightning

Thunder and Lightning je dvanásty a zároveň posledný štúdiový album írskej hard rockovej skupiny Thin Lizzy, ktorý vyšiel v roku 1983. Ide o jediný štúdiový album, na ktorom hrá gitarista John Sykes.
The Greedies

The Greedies (v roku 1978 The Greedy Bastards) bola krátkodobá ad hoc superskupina, ktorú vytvoril frontman skupiny Thin Lizzy Phil Lynott v roku 1978 počas tichého obdobia svojej hlavnej skupiny. Vzišla z Lynottovho záujmu o punk rock a jeho priateľstva s členmi skupiny Sex Pistols, The Damned a The Boomtown Rats. Občasnými členmi boli Bob Geldof a Pete Briquette. Nasledujúca zostava sa sústredila okolo Lynotta, členov Thin Lizzy Scotta Gorhama a Garyho Moora, Chrisa Speddinga, Steva Jonesa a Paula Cooka zo skupiny Sex Pistols. Vďaka tejto agregácii sa Thin Lizzy, Sex Pistols a dokonca aj Stevie Wonder objavili na štyroch vystúpeniach v Londýne a troch v Írsku.
Neskôr, po vydaní singla „A Merry Jingle“, sa členovia skupiny potichu rozišli, pretože Phil Lynott pokračoval so skupinou Thin Lizzy a Cook a Jones vytvorili skupinu The Professionals.
A Merry Jingle.
Turné skupiny Thin Lizzy po USA zabránilo ďalším aktivitám až do konca roku 1979, keď nahrávanie v zložení Lynott, Cook, Jones, Gorham a bubeník Thin Lizzy Brian Downey prinieslo vianočný singel „A Merry Jingle“ (medley piesní „Jingle Bells“ a „We Wish You a Merry Christmas“), ktorý vyšiel v decembri 1979. John Peel ho počas začiatku sviatkov niekoľkokrát odvysielal vo svojej "John Peel Show" rozhlasovej stanice BBC Radio One. Podľa Lynotta im jeho produkcia trvala tri hodiny. Pri prvom predstavení Peel uviedol: "„Je potrebné povedať, že páni Cook a Jones skutočne vedia, ako posunúť nahrávku, keď sa k nej dostanú.“" Televízne vystúpenia v "The Kenny Everett Video Show" a "Top of the Pops" nahrávku posilnili a v britských rebríčkoch sa dostala na 28. miesto. Dodnes sa ale nikdy neobjavila na žiadnom oficiálnom vydaní Thin Lizzy, singel vyšiel v USA a bol jediným vydaním skupiny The Greedies. Singel obsahuje aj B-stranu, „A Merry Jangle“, čo je vlastne A-strana hraná odzadu.
Téa Leoni

Elizabeth Téa Panteleoni (* 25. február 1966, New York, New York, USA) je americká herečka. 
Detstvo a mladosť.
Leoni sa narodila 25. februára 1966 v New Yorku, v rovnomennom štáte, v USA. Z otcovej strany, má írskych, talianskych a anglických predkov a z maminej strany poľských predkov. Jej starou mamou bola herečka a humanitárka Helenka Pantaleoni . 
Leoni vyrastala v New Jersey a v New Yorku. Navštevovala súkromné školy Brearley School a The Putney School vo Vermonte. 
Kariéra.
V roku 1988 bola obsadená ako jedna z hviezd "Angels 88", aktualizovanej verzie Charlieho anjelov. Nakoniec sa však verzia oneskorila a nakoniec show nikdy nevyšla. O rok neskôr, bola obsadená do televíznej telenovely "Santa Barbara". Leoni stvárnila postavu Lisy DiNapoli. V roku 1991 debutovala vo filme menšou rolou vo filme "Switch". 
Bola jej ponúknutá rola Rachel v televíznom sitcome "Priatelia", ktorú odmietla, kvôli seriálu "Holá pravda", kde stvárnila hlavnú postavu. V roku 1995 sa objavila v jednej epizóde televízneho seriálu "Frasier". V rovnakom roku, stvárnila hlavnú úlohu vo filme "Ničomníci", kde sa objavila po boku Willa Smitha a Martina Lawrenceho. Film sa stal kasovým trhákom a získal obrovský úspech. 
V roku 1998 sa objavila v katastrofickom filme "Drvivý dopad", po boku Roberta Duvalla, Leelee Sobieski a Elijaha Wooda. V roku 2000 si zahrala spolu s Nicolasom Cageom vo filme "Otec rodiny". Jej herecký výkon jej vyniesol ocenenie Saturn Awards. Vo filme "Jurský park II.", z roku 2001, stvárnila manželku Williama H. Macyho. O rok neskôr, si zahrala vo filme Woodyho Allena, s názvom "Hollywood Endings". 
V roku 2005 si zahrala po boku Jima Carreyho vo filme "Finty Dicka a Jane". V roku 2009 si zahrala tiež vo filme "The Smell of Success". 
V rokoch 2014 až 2019 stvárnila hlavnú rolu v politickom televíznom seriály "Madam Secretary". Jej postava sa volala Elizabeth McCord. V roku 2014 získala za svoj herecký výkon v seriály nomináciu na People's Choice Awards. 
Súkromný život.
V rokoch 1991 až 1995 bola vydatá za producenta televíznych reklám Neila Josepha Tardia ml. Ich manželstvo bolo bezdetné. V máji 1997 sa vydala za Davida Duchovneho, ktorému porodila dve deti. V roku 2008 ožili manželia oddelene, nakoľko sa Duchovny liečil od závislosti od sexu. O rok neskôr sa dali znovu dokopy, čo im vydržalo do roku 2011. Duchovny podal žiadosť o rozvod v roku 2014. V rovnakom roku bolo aj manželstvo rozvedené. 
Od decembra 2014 randila s Timom Dalym, s ktorým sa spoznala pri natáčaní televízneho seriálu "Madam Secretary".
Leoni je od roku 2001 vymenovaná za veľvyslankyňu UNICEF. Jej stará mama, Helenka Pantaleoni bola prezidentkou Amerického fondu UNICEF viac ako 25 rokov. Podľa Leoni je tiež pomenovaný asteroid 8299 Téaleoni, objavený Ericom Elstom, v roku 1993.
Rodina Nessovcov

Rodina Nessovcov (angl. "Ness family") je fiktívna rodina objavujúca sa v sérii skladieb dánskej hudobnej skupiny Volbeat. Rodinu tvorí pán Ness a jeho manželka Mary Ann, ktorých 16-ročná dcéra Lucy zúfalo miluje 28-ročného narkomana Dannyho.
Tragický príbeh rodiny začína skladbami „Fire Song“ a „Danny &amp; Lucy (11PM)“ z albumu "The Strength / The Sound / The Songs" (2005). Rodičia sa s dcérou Lucy pohádajú, ona spolu so svojím milencom Dannym ujde z domu. Počas jazdy autom pár zíde z cesty a zahynie. Dej pokračuje skladbou „Mr. &amp; Mrs. Ness“ z albumu "Rock the Rebel / Metal the Devil" (2007). Pán a pani Nessovci sa dozvedia o smrti svojej dcéry a jej milenca z úst policajta, pani Nessová to neznesie a na gauči spácha samovraždu s revolverom. Pán Ness ju nájde bez známok života, a pretože nachádza pri nej so zbraňou v ruke a krvavými rukami, je zatknutý a obvinený z jej vraždy. Pri priepustke na vychádzku navštevuje Lucy a Mary Ann, ktoré sú vedľa seba pochované na cintoríne. Celý príbeh je prerozprávaný vo videoklipe skladby „Mary Ann's Place“ z albumu "Guitar Gangsters &amp; Cadillac Blood" (2008) a zakončený skladbou „You Will Know“ z albumu "Seal the Deal &amp; Let's Boogie" (2016).
Roman Vlach

Roman Vlach môže byť:
Aliancia stredoškolákov

Aliancia stredoškolákov je organizácia študentov stredných škôl. Jej poslaním je spájať stredoškolákov v otázke ich práv a možností, ktoré majú a zastupovať ich pred orgánmi štátu. Chcú hájiť a obraňovať ich práva, riešiť problémy, ktoré ich trápia a podieľať sa na zákonoch týkajúcich sa mládeže. V súčasnosti (2024) má Aliancia stredoškolákov viac ako 70 delegátov a 20 členov. Alianciu stredoškolákov vedie prezident Ján Liam Bendo a viceprezidenti Laura Marcineková a Timotej Kunštek. 
Činnosť.
V novembri 2015 spustila petíciu za 4 požiadavky stredoškolákov, ktorú podpísalo 30 000 žiakov stredných škôl. Požiadavky petície boli - zrušenie viazanosti výučných listov na maturitnú skúšku, odpolitizovanie voľby riaditeľov, zníženie odvodov z brigádnickej dohody pre študentov a žiakov počas prázdnin a slobodný výber úrovne maturity z cudzieho jazyka. Po parlamentných voľbách na Slovensku v roku 2016 petíciu odovzdali ministrovi školstva Petrovi Plavčanovi, ktorý ju prijal. Vláda však žiadny z návrhov neschválila. V spolupráci s poslancami NR SR predložila návrh na odpolitizovanie voľby riaditeľov a zmenu zákona o Žiackej školskej rade - zákona 596/2003 Z.z. §26. V tomto zákone 16. novembra 2016 počas historicky prvej tlačovej besedy stredoškolákov v Národnej rade Slovenskej republiky, predstavila 10 návrhov k reforme školstva, ktoré žiada od ministra školstva Petra Plavčana. Na Bratislavskom kongrese Aliancie stredoškolákov, ktorý sa konal 21. novembra 2016, schválila programový dokument "Stredoškoláci na nohách", ktorý hovorí o ďalšom rozvoji Aliancie stredoškolákov v jednotlivých krajoch. Aliancia stredoškolákov aktívne viedla viacero kampaní a aktívne sa snaží o získanie politickej podpory pre zmeny v školstve.
Oldřich Nejedlý

Oldřich Nejedlý (* 26. december 1909, Žebrák† 11. jún 1990, Rakovník) bol český futbalista, reprezentant Česko-Slovenska.
V česko-slovenskej reprezentácii sa v 44 dueloch trafil 29 krát. Podstatne pomohol reprezentačnému mužstvu k účasti vo finále majstrovstiev sveta 1934. Aj vďaka hetriku do siete Nemecka sa stal celkom s piatimi strelenými gólmi najlepším strelcom majstrovstiev. Hral aj na majstrovstvách sveta 1938, kde strelil dva góly.
S futbalom začal v rodnom Žebráku a v 15 rokoch hral už v prvom tíme za mužov. V roku 1927 prestúpil do Čechoslovanu Košíře, ale čoskoro sa znovu vrátil do rodného Žebráku. Roku 1928 prestúpil do Rakovníka. V roku 1931 ho získala pražská Sparta. V rokoch 19311941 zohral za Spartu 415 zápasov, z toho 187 ligových a strelil 388 gólov, z ktorých 162 bolo ligových. So Spartou sa stal štyrikrát majstrom Česko-Slovenska (1931/32, 1935/36, 1937/38, 1938/39).
Krésilas

Krésilas (, * cca 480 pred Kr. – † cca 410 pred Kr.) bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr.
Krésilas, sochár z Kydónie na Kréte, bol aktívny v približne v rokoch 450 až 430 pred Kr. Tvoril v Aténach, a to prevažne z bronzu. Z jeho diel je známy (v rímskych kópiach) portrét aténskeho politika Perikla, socha zranenej Amazonky a niekoľko signovaných podstavcov (nezachovaných sôch). Pripisuje sa mu aj socha bohyne Atény a socha boha Dionýza, diela zachované vo viacerých rímskych kópiach (niektoré sú umiestnené i v Musée du Louvre v Paríži).
Krésilas ako väčšina sochárov 5. storočia pred Kr. venoval pri portrétoch veľkú pozornosť individuálnym črtám. V Periklovom portréte naozaj rozoznať individuálne črty, ktoré prezrádzajú jeho energickú povahu a romantickú dušu. Na hlave má prilbu, zrejme aby zakryla nápadne pretiahnutú lebku.
Rímsky spisovateľ Plínius vo svojom spise "O prírode" uvádza, že približne v roku 460 pred Kr. sa Krésilas, Feidias, Polykleitos, Kydón a Fradmón, najväčší sochári tých čias, zúčastnili súťaže o zhotovenie sochy Amazonky pre Artemidin chrám v Efeze. Porota, ktorá sa skladala práve z týchto umelcov (ak je tento príbeh pravdivý), sa zhodla na Polykleitovom diele (hneď po vlastnom). Zvíťazil teda Polykleitos.
Z týchto (v originále bronzových) sôch sa dali idetifikovať len mramorové rímske kópie diel Krésila, Feidia a Polykleita. (všetky Amazonky sú podobné, čo komplikuje otázku autorstva, Krésilova sa podobá Polykletovej). Reprodukciou Krésilovho originálu je "Kapitolská Amazonka". Je oblečená v krátkom chitóne s graciózne splývajúcou drapériou, vyniká tragickou čistotou a mladistvou krásou.
Jiří Trnka

Jiří Trnka (* 24. február 1912, Plzeň† 30. december 1969, Praha) bol český výtvarník, ilustrátor, spisovateľ, scenárista, bábkar, kostýmový výtvarník a režisér animovaných filmov, jeden zo zakladateľov českého animovaného filmu.
Život.
Jeho otec bol klampiarsky majster, matka krajčírka. 
Študoval na reálke v Plzni, kde stretol bábkara Josefa Skupu, ktorý tam vyučoval kreslenie. Skupa mu dal základy kresliarske aj ho priviedol k bábkovému divadlu, Trnka pracoval pre "Divadlo feriálních osád". Reálku Trnka nedokončil, štúdia opustil v roku 1927 a začal sa učiť cukrárom, neskôr zámočníkom, aby sa nakoniec vyučil predavačom u obchodníka s umeleckými predmetmi. V roku 1929 Skupa Trnku presvedčil, aby sa prihlásil na Umprum. Trnka potom študoval v triede Jaroslava Bendy. Začal čoskoro ilustrovať knihy, navrhovať reklamy a tiež hračky pre firmu Pospíšil (neskorší Hamiro). 
Pracoval aj pre Skupovo divadlo, v roku 1935 s ním išiel na turné po Európe (Nemecko, Poľsko, Pobaltie). V roku 1936 sa Trnka osamostatnil a v pražskom divadle Rokoko založil bábkové "Drevené divadlo". To však krachlo po prvej sezóne, čo ho prinútilo začať sa venovať viac knižným ilustráciám. V tejto oblasti sa presadil. Za život potom ilustroval viac ako sto kníh. V rokoch 19411944 spolupracoval s Národným divadlom v Prahe, navrhoval kostýmy aj scénu pre inscenácie Jiřího Frejku. Za vojny tiež začal spolupracovať s filmovým štúdiom na Barrandove. Rok 1945 mu priniesol veľké šance: bol menovaný umeleckým vedúcim nového štúdia kresleného filmu, ktoré bolo neskôr pomenované "Bratři v triku". Najprv sa štúdio zameriavalo na kreslený film ("Zasadil dědek repu"; "Zvieratká a Petrovští"). V roku 1946 štúdio začalo pracovať aj s bábkami. Práve bábkové filmy Trnku asi najviac preslávili vo svete. Medzinárodný ohlas získali najmä celovečerné filmy: "Špalíček" (1947), "Cisárov slávik" (1948), "Bajaja" (1950), "Staré povesti české" (1952), "Dobrý vojak Švejk" (1955) a "Sen noci svätojánskej" (1959). Často pritom spolupracoval so scenáristom Jiřím Brdečkom. Spolupracoval aj s hraným filmom - vytvoril kostýmy k filmom "Bol raz jeden kráľ" (1954) či k husitskej trilógii Otakara Vávru. Roku 1958 sa podieľal na československej expozícii na Expe 58 v Bruseli, neskôr aj na Expe 67 v Montreale. 
V roku 1967 sa stal profesorom na Vysokej škole umeleckopriemyselnej, až do smrti viedol ateliér ilustrácie a úžitkovej grafiky. Zasiahol aj do literatúry. Napísal len jednu detskú knihu - "Záhradu", ale tá zaznamenala medzinárodný úspech. Sám ju ilustroval, sfilmoval ju Břetislav Pojar.
Blatná hráz

Blatná hráz je prírodná rezervácia ev. č. 2201 neďaleko obce Cidlina v okrese Třebíč v nadmorskej výške 576-614 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je údolná niva okolo prirodzene meandrujúceho Šebkovického potoka so zvyškami potočných jelšín uprostred monokultúr smreka. Jedno z posledných nálezísk bledule jarnej na okrese Třebíč.
Kydón

Kydón () môže byť:
Prime95

Prime95 je freeware aplikácia, ktorú naprogramoval George Woltman. Využíva ju GIMPS, projekt venovaný nájdeniu nových Mersennových prvočísel. Konkrétnejšie, označenie Prime95 sa vzťahuje na Windows a macOS verzie tohto softvéru.
MPrime je Linux verzia príkazového riadka Prime95, ktorý beží v textovom termináli alebo emulátore terminálu ako remote shell klient. Zhoduje sa s Prime95 vo funkčnosti, okrem toho, že chýba grafické užívateľské rozhranie.
Hoci väčšina zdrojového kódu GIMPS softvéru je verejne prístupná, technicky nejde o slobodný softvér, pretože užívatelia musia dodržiavať distribučné podmienky projektu. Ak sa softvér použije na objav prvočísla s aspoň 100,000,000 ciframi a získa tak nárok na odmenu $150,000 ponúkanú EFRH, používateľ, ktorý používa Prime95 na objavenie daného prvočísla, by nemal byť schopný obdržať cenu priamo ($50,000 pôjde osobe, ktorá objavila číslo, $50 000 charitu súvisiacu s matematikou, $50,000 budú ponechané ako rezerva pre GIMPS). Freeware by podobné obmedzenia nemal.
Prime95 v súčasnosti nepodporuje grafické procesory, hoci Woltman oznámil, že verzia pre GPU sa vyvíja. Avšak existujú programy tretích strán, ako napríklad CUDALucas, ktorý využíva výpočtový výkon grafických procesorov.
Hľadanie Mersennových prvočísel distribuovaným výpočtom.
Do roku 2017 bolo nájdených 15 Mersennových prvočísel sieťou účastníkov, a nové prvočíslo bolo objavené približne každý rok až do roku 2009; posledný objav bol o štyri roky neskôr. Scott Kurowski naprogramoval Internet PrimeNet Server, ktorý podporuje Prime95/MPrime softvér na GIMPS, jeden z prvých grid computing projektov hľadajúcich mersennove prvočísla aby demonštroval Entropia-distribuovaný výpočtový softvér, spoločnosti, ktorú založil v roku 1997.
Výpočtový výkon.
Tabuľka vybraných kritérií je uvedená nižšie. Kompletný zoznam je možné nájsť na oficiálnej webovej stránke GIMPS.
Ferdinand Kattenbusch

Ferdinand Friedrich Wilhelm Kattenbusch (* 3. október 1851, Essen† 28. december 1935, Halle an der Saale) bol nemecký evanjelický teológ.
Život.
Kattenbusch študoval v roku 1869 evanjelickú teológiu v Bonne, Berlíne a od roku 1870 v Halle an der Saale u profesora Augusta Tholucka. Po skončení štúdia sa v roku 1873 stal repetítorom na univerzite v Göttingene, kde neskôr, v roku 1875, dosiahol licenciát teológie.
V roku 1876 sa habilitoval v odbore systematická teológia a v roku 1878 sa stal riadnym profesorom na univerzite v Gießene. V nasledujúcich rokoch bol istý čas aj vo funkcii dekana teologickej fakulty i rektora univerzity. Bol dlhoročným aktívnym členom akademického spolku Wingolf.
V roku 1904 sa Kattenbusch presunul naspäť do Göttingenu, kde zaujal profesorské miesto svojho učiteľa Albrechta Ritschla. V roku 1906 prijal miesto riadneho profesora teológie na univerzite v Halle, v akademickom roku 1913/14 bol aj rektorom tejto univerzity. Profesorom bol až do svojej emeritácie v roku 1921.
Kattenbusch je autorom množstva historických a konfesionálnych teologických prác.
Jeho kniha o Apoštolskom vyznaní viery "Apoštolský symbol" (Das Apostolische Symbol) býva považovaná za štandardné dielo k tejto problematike.
Kattenbusch je pokladaný za zakladateľa modernej komparatívnej konfesionalistiky.
V rokoch 1910 až 1934 bol vydavateľom časopisu "Teologické štúdie a kritiky" (Theologische Studien und Kritiken).
Ferdinand Kattenbusch zomrel 28. decembra 1935 v Halle an der Saale. Tri roky pred svojou smrťou napísal článok, v ktorom varoval pred nebezpečenstvom rozmáhajúceho sa nacizmu a, v protiklade ku všade prítomnej nenávisti, vyzýval k tolerancii a láske k blížnym.
Dukovanský mlýn

Dukovanský mlýn je prírodná rezervácia ev. č. 869 neďaleko obce Dukovany v okrese Třebíč v nadmorskej výške 288 - 382 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je komplex prudkých svahov nad riekou Jihlavou s biotopmi skalnej vegetácie s kostravou tvrdou "(Festuca pallens)", subpanónskymi stepnými trávnikmi, teplomilnými dúbravami, hadcovými bôrmi a s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov na tieto stanovištia viazaných; populácia lykovca voňavého "(Daphne cneorum)", bažanky vajcovitej "(Mercularis ovata)", slezinníku klinovolistého "(Asplenium cuneifolium)" a jašterice zelenej "(Lacerta viridis)"
Harry Belafonte

Harry Belafonte (* 1. marec 1927, New York, USA† 25. apríl 2023, New York, USA) bol americký spevák, známy v päťdesiatych rokoch ako "Kráľ Kalypso", tiež herec a producent.
Životopis.
Narodil sa v Harleme ako Harold George Bellanfanti Jr. v rodine prisťahovalcov z Karibiku. Po rozvode rodičov žil v rokoch 1932 – 1940 u starej matky na Jamajke. Počas druhej svetovej vojne odišiel zo strednej školy a vstúpil do námorníctva, po demobilizácii študoval herectvo pod vedením Erwina Piscatora (v triede s ním boli Marlon Brando a Sidney Poitier). 
Od roku 1949 je profesionálnym spevákom, nahrával vo vydavateľstve RCA Records. Ako interpret spopularizoval polyrytmický vokálny hudobný štýl kalypso pochádzajúci z karibskej oblasti, ale spieval tiež blues alebo gospel. Jeho najväčšími hitmi boli „The Banana Boat Song (Day-O)“, „Matilda“ a „Shake Shake Shake Seňora“. Hral tiež vo filmoch, napríklad "Carmen Jonesová" a "Anjel Levine". V roku 2000 obdržal Grammy Award za celoživotné dielo.
Je známy ako bojovník za práva černochov a kritik americkej zahraničnej politiky. Priatelil sa s Martinom Lutherom Kingom, Johnom F. Kennedym alebo Fidelom Castrom. V roku 2002 vyvolal škandál, keď prirovnal Colina Powella k otrokom, ktorí podliezali pánom, aby mali pohodlnejší život.
Má štyri deti, dcéra Shari je úspešná herečka a modelka. Zomrel 25. apríla 2023 na zlyhanie srdca.
U Jezera

U Jezera je prírodná rezervácia ev. č. 6024 nachádzajúca sa v katastrálnom území Mohelno, približne 1 km juhozápadne od mestečka Mohelno v okrese Třebíč. Oblasť spravuje AOPK ČR. 
Ochrana.
Predmetom ochrany je komplex prudkých svahov nad riekou Jihlavou s biotopmi skalnej vegetácie s kostravou tvrdou "(Festuca pallens)", vegetácie skál, úzkolistými suchými trávnikmi a acidofilnými stepnými trávnikmi a hercynskými dubohrabinami s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov; populácie spriadača kostihojového ("Euplagia quadripunctaria"), slezinníka klinovolistého ("Asplenium cuneifolium"), mliečnika Seguierovho ("Euphorbia seguieriana" subsp. "minor"), jašterice zelenej ("Lacerta viridis") a predmety ochrany, pre ktoré bola lokalita vyhlásená za európsky významnú lokalitu. 
Prírodná rezervácia je súčasťou európskej významnej lokality Údolí Jihlavy (kód CZ0614134). 
Geológia.
Podložie je tvorené prevažne mohelenským hadcovým masívom, ktorý je lokálne obnažený. Miestami sa nachádza pohyblivá sutina. 
Flóra.
Bylinný podrast je tvorený ometlinou štíhlou ("Koeleria macrantha"), kostravou tvrdou ("Festuca pallens") a ovčou ("Festuca ovina"), štiavičkou obyčajnou ("Rumex acetosella"), luskáčom lekárskym ("Vincetoxicum hirundinaria"), pyštekom kručinkolistým ("Linaria genistifolia"), hrdobarkou obyčajnou ("Teucrium chamaedrys"), medničkou sedmohradskou ("Melica transsilvanica"), ojedinele aj kručinkou chlpatou ("Genista pilosa"). 
Kríkové porasty sú riedke. Sú v nich zastúpené jarabina vtáčia ("Sorbus aucuparia") a vtáčí zob ("Ligustrum vulgare"). 
Z drevín je dominantne zastúpený dub zimný ("Quercus petraea") a na suchších miestach je primiešaná borovica lesná ("Pinus sylvestris"). V západnej časti prírodnej rezervácie je borovica zastúpená hojnejšie. 
Fauna.
V prírodnej rezervácii je zastúpené společenstvo rovnokrídlovcov, ktoré je druhovo pestré a odráža lesný charakter územia kombinovaný xerotermným bezlesím. Za veľmi cenný je považovaný výskyt koníka ružovokrídleho ("Calliptamus Italicus"). Bohato sú zastúpené tiež denné motýle a vretienky. Podľa oznámenia návrhu na vyhlásenie prírodnej rezervácie U Jezera ich je na 32 druhov. Vďaka otvoreným plochám a stepným fragmentom, ako sú skalné odkryvy, široké lesné cesty a ich násypy, suché paseky, sa v prírodnej rezervácii vyskytujú ohrozené druhy motýľov svetlých lesov. 
Zo zástupcov chrobákov môže návštevník uvidieť roháča veľkého "(Lucanus cervus)" alebo krasoňa borovicového "(Chalcophora mariana)". Niektoré druhy významných chrobákov boli nájdené v okolí prírodnej rezervácie. Ich výskyt preto nemožno vylúčiť ani v chránenom území. Sú to napríklad zlatoň skvostný, "Enedreytes sepicola", "Anisoxy fuscula", "Tilloidea unifasciata", "Dicronychus rubripes", "Quasimus minutissimus".
Eduard Hanslick

Eduard Hanslick (* 11. september 1825, Praha† 6. august 1904, Baden pri Viedni) bol česko-rakúsky hudobný kritik, teoretik a estetik.
Život.
Hoci vyštudoval právo, začal sa vzápätí, už v polovici 40. rokov 19. storočia v Prahe venovať hudobnej kritike a dejinám hudby. Od roku 1852 pôsobil trvale vo Viedni, kde sa stal vôbec prvým profesorom v odbore dejín hudby na tamojšej univerzite (1861). Svoje hudobné kritiky a fejtóny publikoval v najväčších viedenských listoch svojej doby, v "Wiener Zeitung", "Presse" a "Neue Freie Presse".
Svojim presadzovaním pohľadu na hudbu ako na „absolútne umenie“, ktoré nenesie konkrétne významy a jeho krása nespočíva v ničom mimo hudbu samotnú, sa postavil do priameho protikladu k názorom Richarda Wagnera, ktorý bol protagonistom tzv. programovej hudby.
Hanslick zasiahol významným spôsobom do skladateľskej dráhy Antonína Dvořáka. V roku 1877 informoval Dvořáka, že jeho dielo prilákalo pozornosť vtedy výraznej osobnosti hudobného romantizmu, skladateľa Johannesa Brahmsa ktorý ho následne odporučil berlínskemu nakladateľovi hudobných diel Fritzovi Simrockovi. Dvořák potom pre Simrocka v roku 1878 napísal prvú sériu svojich "Slovanských tancov" a získal za ňu veľmi pozitívnu kritiku, a to aj od Hanslicka samotného.
Dielo.
Najväčší ohlas mala Hanslickova habilitačná práca "O hudobnom krásnu" ("Vom Musikalisch-Schönen") z roku 1854.
Rozsiahle bádateľské úsilie stojí aj za dvojzväzkovou "Históriou koncertného života vo Viedni" ("Geschichte des Konzertwesens in Wien", 1869-70) a deväťzväzkovým dielom "Moderná opera" ("Die moderne Oper", 1875-1900). V roku 1894 vyšli v Berlíne jeho spomienky "Aus meinem Leben".
Tiež komponoval, ale jeho hudobné dielo je skromné. Obsahuje aj dve piesne na české texty "Český houslista" a "Milostná píseň pod Vyšehradem".
Josef Ressel

Josef Ludvík František Ressel (* 29. jún 1793, Chrudim† 9. október 1857, Ľubľana) bol česko-rakúsky lesník, spisovateľ a vynálezca, ktorý sa preslávil predovšetkým vynálezom lodnej skrutky.
Životopis.
Pochádzal z česko-nemeckej rodiny. Jeho otec Anton Herrmann Ressel bol český Nemec, matka Mária Anna Konvičková bola Češka. Do školy chodil v Chrudimi a v roku 1806 odišiel vyštudovať gymnázium do hornorakúskeho Linzu. Po úspešnom zakončení štúdia bol v roku 1809 prijatý na delostreleckú školu v Českých Budějoviciach, ale pre telesnú slabosť sa z neho dôstojník nestal. Potom mal študovať medicínu, ale nakoniec získal štipendium na lesníckej akadémii v Mariabrunne pri Viedni. Po absolvovaní pracoval pre rakúsky štát ako lesník na území dnešného Chorvátska a Slovinska, kde sa zaslúžil o zalesnenie krasovej oblasti. K jeho najvýznamnejším lesníckym dielam patria "Dejiny prímorských lesov".
V Kostanjevici na rieke Krka prvýkrát testoval svoj vynález lodnej skrutky. V roku 1821 bol preložený do Terstu, kde sa stal lesmajstrom a úspešne pokračoval v testoch. V roku 1827 získal patent a v roku 1829 dosiahol s upraveným parníkom v terstskom prístave rýchlosť šiestich uzlov. Potom sa parný stroj pokazil a polícia po nehode ďalšie pokusy zakázala. Ressel zomrel bez toho, aby za svoj vynález získal akékoľvek uznanie. Až v roku 1866 mu vynález lodnej skrutky oficiálne priznala americká akadémia vied vo Washingtone.
Okrem lodnej skrutky vynašiel tiež skrutkový lis na výrobu vína a oleja, guľôčkové ložisko bez mazania, zariadenie pre parné vylúhovanie farbív a trieslovín, pneumatickú potrubnú dopravu a buzolu.
Zomrel na maláriu v roku 1857, na služobnej ceste do Ľubľane, kde je tiež pochovaný.
K odkazu Josefa Ressela sa hlásia nielen Česi, ale najmä Rakúšania a tiež Slovinci. Pomník Josefa Ressela bol umiestnený už v roku 1863 pred budovu Technickej Univerzity vo Viedni, v parku, ktorý dnes nesie Resselovo meno. V roku 1924 bol odhalený Resselov pomník v jeho rodnom meste, kde sa nachádza pred budovou okresného múzea. Autorom sochy je Ladislav Šaloun. Resselovo meno nesie tiež gymnázium v jeho rodnej Chrudimi. Resselova busta, ktorej autorom je Antonín Popp (1901), bola umiestnená aj v Pantheone Národného múzea v Prahe. Portrét Josefa Ressela a loď poháňaná jeho vynálezom sú hlavným námetom bankovky 500 rakúskych šilingov vydanej v roku 1956.
Jeho osud je zachytený v knihe Zdeňka Pluhařa "Bronzová spirála" z roku 1953. Knihu zdramatizoval v rovnomennom trojdielnom televíznom filme režisér Jiří Sequens, v hlavnej úlohe s Viktorom Preissom.
Oscar Cullmann

Oscar Cullmann (* 25. február 1902, Štrasburg† 16. január 1999, Chamonix) bol francúzsky evanjelický teológ, exegéta a profesor.
Život.
Oscar Cullmann vyštudoval klasickú filológiu a evanjelickú teológiu na Štrasburskej univerzite.
V rokoch 1938 až 1972 vyučoval na Bazilejskej univerzite ranokresťanské dejiny a Nový zákon, v rokoch 1968 až 1972 bol dokonca rektorom tejto univerzity.
Od roku 1948 bol postupne hosťujúcim profesorom na parížskych univerzitách "Ecole des Hautes Etudes", "Faculté des Lettres" (Sorbonna), "Faculté libre de Théologe protestante".
Od roku 1972 bol síce formálne v penzii, no zakrátko odišiel na študijný pobyt do jeruzalemského "Tantur Ecumenical Institute".
V roku 1979 sa stal komandérom Radu čestnej légie Francúzskej republiky.
Cullmanovou prioritnou oblasťou záujmu bola novozákonná exegéza, raná cirkev a problematika "vykúpenia" (soteriológia). Veľkú pozornosť venoval ekuméne, neúnavne vyzdvihoval hlavne spoločné princípy, na ktorých stoja kresťanské denominácie.
Osobitne sa snažil o dialóg s katolíckou cirkvou, ktorá mu nakoniec tento záujem aj opätovala. Osobne sa stretol s tromi pápežmi – Piom XII., Jánom XXIII. a Pavlom VI. Je potrebné zdôrazniť, že to bolo v dobe, v ktorej ešte neboli bežné takéto oficiálne kontakty medzi konfesiami na najvyššej úrovni.
S pápežom Pavlom VI. ho neskôr spájalo aj osobné priateľstvo. Švajčiarsky teológ Karl Barth sa raz vyjadril, že:"Na pomníku pána Cullmanna bude napísané: "Priateľ troch pápežov."" Oscar Cullmann bol aktívnym členom Svetovej rady cirkví. Na osobné pozvanie "Pápežskej rady pre napomáhanie jednoty kresťanov" a jej prezidenta, kardinála Augustína Beu, sa Cullmann mohol zúčastniť ako pozorovateľ aj Druhého vatikánskeho koncilu.
Ku Cullmannovým žiakom patria medzi inými aj Rudolf Bohren, Lukas Vischer, Felix Christ alebo Antonio Ambrosiano.
Karl von Terzaghi

Karl von Terzaghi (* 2. október 1883, Praha - † 25. október 1963, Winchester) bol česko-rakúsko-americký stavebný inžinier, geológ, zakladateľ pôdnej mechaniky.
Narodil sa v Prahe, v Thunovskej ulici (č.p. 20), kde má dnes pamätnú dosku. Vyštudoval mechaniku na Technickej univerzite v Grazi, absolvoval roku 1904. Roku 1911 získal doktorát. Za prvej svetovej vojny najprv slúžil u letectva rakúskej armády, ale v roku 1916 mu bolo umožnené ísť učiť na Imperiálnu technickú školu do Istanbulu (Turecko bolo vtedy vojnovým spojencom Rakúsko-Uhorska). Roku 1918 prešiel na "Robert College", ktorá tiež sídlila v Istanbule, ale išlo o americkú inštitúciu. Na nej učil do roku 1925. V istanbulskej etape urobil svoje kľúčové výskumy zemného tlaku a stability svahov. Závery zhrnul v prelomovej práci "Erdbaumechanik" ("Úvod do mechaniky zemín") z roku 1925. Tá mu zaistila známosť. V roku 1925 odišiel do Spojených štátov, kde nastúpil na Massachusetts Institute of Technology (MIT). V Amerike tiež pomáhal s výpočtami stability podložia pre mnoho stavieb. V roku 1929 prijal vedenie novozaloženej katedry pôdnej mechaniky na Viedenskej univerzite. Do USA sa nadobro vrátil roku 1938. Stal sa profesorom stavebného inžinierstva na Harvardovej univerzite. Tento post zastával v rokoch 19461956, kedy odišiel do dôchodku. Potom sa ešte ako konzultant podieľal na výstavbe Asuánskej priehrady v Egypte.
Generálplukovník

Generálplukovník je vojenská hodnosť.
Česko-Slovensko.
V bývalej Česko-slovenskej ľudovej armáde sa používala od roku 1950. Po vzniku Armády Slovenskej republiky sa od 1. januára 1993 prevzali vojenské hodnosti, ktoré sa v Česko-slovenskej ľudovej armáde používali od roku 1961 a následne aj v Česko-slovenskej armáde v rokoch 1990 – 1992. Hodnosť generálplukovník na Slovensku pretrvala až do 31. 12. 2002. Generálplukovník bol trojhviezdičkový generál. V súčasnej dobe mu na Slovensku zodpovedá hodnosť generálporučík. Najznámejší nositeľ tejto hodnosti po vzniku samostatnej Slovenskej republiky bol minister obrany SR generálplukovník Ing. Imrich Andrejčák a náčelník Generálneho štábu Armády Slovenskej republiky generálplukovník Ing. Jozef Tuchyňa.
Kantharos zo Sikyónu

Kantharos () bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr.
Kantharos, syn Alexida zo Sikyónu, bol žiakom sochárskeho majstra Eutychida. Činný bol približne v polovici 3. stor. pred Kr. Bol evidentne významný sochár, ale zachovali sa len záznamy o dvoch jeho dielach a signatúra z podstavca sochy.
Rímsky spisovateľ Plínius sa vo svojom spise "O prírode" o ňom ako o umelcovi zmieňuje pochvalne, ale o jeho dielach nám správu nezanechal. Jedine grécky cestovateľ Pausanias uvádza, že počas návštevy Olympie videl dve jeho sochárske diela. Boli to sochy olympijských víťazov v zápasení dorastencov, a to socha Kratina z achájskej Aigeiry, víťaza na 127. hrách a Eliďana Alexinika, víťaza na 128. hrách. V boióckych Tébach bol však objavený i mramorový podstavec, nezachovanej sochy istého mladého chlapca Thoinia (venovanej od jeho rodičov, Aristoteleia a Pouthogity), ktorý bol signovaný Kantharom.
Jedlový les a údolí Rokytné

Jedlový les a údolí Rokytné (pôvodne V jedlí) je prírodná rezervácia ev. č. 1418 neďaleko obce Příštpo v okrese Třebíč v nadmorskej výške 395 - 446 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany sú lesy so spoločenstvami hercynských dubohrabín, sutinových lesov, lesných okrajov, čistín a lesných lemov s výskytom významných druhov rastlín a živočíchov; typy biotopov (dubohrabiny asociácie "Galio-Carpinetum" a extenzívne kosené lúky nížin až podhorí) a druhy, pre ktoré bolo iným právnym predpisom vyhlásené územie európskeho významu Jedlový les a údolie Rokytné a ktoré sa nachádzajú na území prírodnej rezervácie
Nelstar Entertainment

Nelstar Entertainment, Inc. (iné názvy: Nelstar Music, Nelstar) je kanadské nezávislé vydavateľstvo ktoré založila Nelly Furtado v roku 2009. Vydavateľstvo bolo založené v spolupráci s Last Gang Records a Eleven Seven Music. Nelly Furtado cez toto štúdio vydala v roku 2009 album "Mi Plan" a 31. marca 2017 je naplánované vydanie druhého albumu "The Ride".
Elektrón (rozlišovacia stránka)

Elektrón môže byť:
Metagenes

Metagenes alebo Metagenés () môže byť:
Octavia Spencerová

Octavia Lenora Spencerová (* 25. máj 1970, Montgomery, Alabama, USA) je americká herečka, nositeľka Oscara.
Kariéra.
Svoju kariéru zahájila v roku 1996 vo filme "Čas zabíjať" spolu so Sandrou Bullockovou. Neskôr si zahrala menšie úlohy vo filmoch ako príklad "Nepobozkaná" s Drew Barrymore, či druhej časti filmu Spiderman. Účinkovala aj v televíznych seriáloch ako Pohotovosť či Teória veľkého tresku.
Viac dariť sa jej začalo až v roku 2008, keď sa začala objavovať v dôležitejších filmových úlohách. Taktiež režírovala krátky film "The Capitain" z roku 2009. 
V roku 2011 bola obsadená do filmu "Farba citov", kde sa objavila ako dobrosrdečná slúžka Minny. Za túto úlohu získala ocenenia Oscar, Zlatý glóbus či BAFTA a stala sa z jednou najvyhľadávanejších herečiek Hollywoodu. 
Hrala aj v snímkoch ako "Rezistencia" (2015), "Otcovia a dcéry" (2015) či "Skryté čísla" (2016) za ktorý si vyslúžila druhú nomináciu na Oscara. Tiež prepožičala svoj hlas v animovanej rozprávke "Zootropolis" (2016).
Christian Mayer

Christian Mayer (* 20. august 1719, Modřice† 16. apríl 1783, Mannheim) bol česko-nemecký jezuita, fyzik, astronóm, geodet, kartograf a meteorológ. Preslávil sa predovšetkým objavmi a štúdiom dvojhviezd. Založil hvezdáreň.
Život.
Narodil sa na Morave. Vyštudoval teológiu v Mainzi a potom, roku 1745, vstúpil do Spoločnosti Ježišovej v Mannheime. Tu dostal učiteľské školenie a začal učiť matematiku a klasické jazyky v Aschaffenburgu. V roku 1751 bol menovaný profesorom filozofie na univerzite v Heidelbergu, v roku 1752 sa stal tamtiež profesorom experimentálnej fyziky.
Pri pobyte v Paríži, kde študoval hydrológiu, sa od tunajších astronómov, ktorými boli Nicolas Louis de Lacaille, Jérôme Lalande, César François Cassini de Thury či Pierre Bouguer, naučil využívať nové astronomické a geodetické prístroje. Po návrate do Nemecka si v palácovej záhrade vo Schwetzingene zriadil prvé observatórium a pozoroval potom návrat kométy (1759), tranzit Venuše (1761) aj čiastočné zatmenie v rokoch 1765 a 1778. Roku 1769 pozoroval ďalší prechod Venuše cez Slnko v Petrohrade, spolu s Andersom Johanom Lexellom. So svojím kolegom Johannom Metzgerom objavili vyše sto dvojhviezd. Mayer ako prvý vyslovil myšlienku, že sa dvojhviezdy točia okolo spoločného ťažiska.
Roku 1763 bol menovaný dvorným astronómom. V roku 1768 bol zvolený za člena Nemeckej akadémie vied - Leopoldina. V roku 1771 bol poverený riadením výstavby Mannheimskej hvezdárne, neskôr sa stal jej prvým riaditeľom. Roku 1773 sa stal členom britskej Kráľovskej akadémie vied ("Royal Society").
Basketbal na Panamerických hrách 1967

Basketbal na Panamerických hrách 1967 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1967. Konal sa vo Winnipegu, v Kanade v dňoch od 24. júla2. augusta 1967, za účasti 10 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo ženské družstvo Kuby. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa hrali v bývalej aréne hokejového klubu Winnipeg JetsWinnipeg Arena s kapacitou 9 500 divákov, ktorá bola demontovaná v roku 2006.
V mužskej kategórii piatykrát v rade získalo titul , ktoré sa vo finálovej skupine umiestnilo pred a . U žien získala titul , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred predchádzajúcim jediným víťazom z a domácou .
Basketbal na Panamerických hrách 1971

Basketbal na Panamerických hrách 1971 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1971. Konal sa v Cali, v Kolumbii v dňoch od 31. júla12. augusta 1971, za účasti rekordných 13 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Amerických Panenských ostrovov, Haiti a Surinamu a ženské družstvá Ekvádoru a Kolumbie. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 6. vydanie. Zápasy sa hrali v arénach Gimnasio Evangelista Mora a Gimnasio Cubierto Alberto Galindo.
V mužskej kategórii sa víťazom stala , ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred a . U žien získala titul rovnako , ktorá sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred a . 
Mužský turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Letné olympijské hry 1972, ktoré hostil Mníchov. Kvalifikovali sa ne 2 najlepšie družstvá.
Suchá hora (prírodná rezervácia)

Suchá hora je prírodná rezervácia ev. č. 1819 neďaleko obce Dešov v okrese Třebíč v nadmorskej výške 500571 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je biotop hercynských dubohrabín, kvetnaté bučiny; vzácne a ohrozené druhy rastlín a živočíchov, najmä chochlačka plná "(Corydalis solida)", potom cyklámen purpurový "(Cyclamen purpurascens)", zo živočíchov roháč veľký "(Lucanus cervus)", jasoň chochlačkový "(Parnassius mnemosyne)", sokol lastovičiar "(Falco subbuteo)", včelár lesný "(Pernis apivorus)", holub plúžik "(Columba oenas)", ďateľ prostredný "(Leiopicus medius)", raniak hrdzavý "(Nyctalus noctula)", uchaňa čierna "(Barbastella barbastellus)".
Opatovské zákopy

Opatovské zákopy je prírodná rezervácia ev. č. 1415 neďaleko obce Opatov v okrese Třebíč v nadmorskej výške 624 - 650 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených rašelinových lúk na prameniskách.
Jožinko

Jožinko môže byť:
Suché skály (prírodná rezervácia)

Suché skály je prírodná rezervácia ev. č. 1818 neďaleko obce Kostníky v okrese Třebíč v nadmorskej výške 396 - 471 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie spoločenstva prirodzených lesov s vegetáciou reliktných borín, sutín a nelesnej vegetácie skál s výskytom vzácnych a ohrozených druhov rastlín a živočíchov, najmä populácia kriticky ohrozeného klinčeka moravského ("Dianthus moravicus").
Theodor von Oppolzer

Theodor von Oppolzer (* 26. október 1841, Praha† 26. december 1886, Viedeň) bol česko-rakúsky astronóm. Vo svojom diele sa sústredil na meranie a spresňovanie merania obežných dráh komét a asteroidov. Vyvinul za tým účelom aj nové matematické metódy. Venoval sa tiež geodézii.
Životopis.
Jeho otec Johann von Oppolzer bol významný lekár, profesor pražskej, lipskej a viedenskej univerzity. 
Theodor v rokoch 18511859 vyštudoval piaristické gymnázium vo Viedni a potom, na otcovo želanie, medicínu na Viedenskej univerzite. Absolvoval roku 1865, viac ho však lákala astronómia. Zriadil si za rodinné peniaze (jeho rodina bola šľachtická) súkromné observatórium v Josefstadte, malej obci kúsok za Viedňou (dnes predmestie Viedne). Disponoval zrejme najlepším ďalekohľadom vo vtedajšom Rakúsku, takže čoskoro dosiahol významných bádateľských úspechov. Roku 1866 začal prednášať astronómiu na Viedenskej univerzite. Roku 1868 sa zúčastnil rakúskej expedície do Adenu, ktorá mala za cieľ pozorovať zatmenie Slnka, roku 1874 zorganizoval podobnú cestu do rumunskej Jasy, aby mohol za ideálnych podmienok pozorovať prechod Venuše cez Slnko. Roku 1869 bol zvolený do viedenskej akadémie vied. Roku 1870 sa stal mimoriadnym a v roku 1875 riadnym profesorom Viedenskej univerzity. V roku 1873 sa stal riaditeľom "Gradmessungs-Bureau", geodetického ústavu, ktorého činnosť veľmi oživil. Roku 1886 bol zvolený za podpredsedu Medzinárodnej geodetickej asociácie.
V roku 1865 sa oženil s Coelestine Mautner von Markhofovou, dcérou významného priemyselníka. Mali šesť detí, ich syn Egon sa stal tiež astronómom, založil observatórium v ​​Salzburgu.
Lauren Jauregui

Lauren Jauregui, vlastným menom Lauren Michelle Jauregui Morgado, (* 27. jún 1996, Miami, USA) je americká speváčka a skladateľka kubánskeho pôvodu. Je známa ako členka skupiny Fifth Harmony. Začala kariéru po tom, čo sa zúčastnila konkurzu X Factor v druhej sezóne, kde sa zišla a vytvorila skupina. Po dokončení tretej sezóny vytvorili dievčatá dva štúdiové albumy, "Reflection" (2015) a "7/27" (2016). Lauren Jauregui je dcéra Michaela a Clary Jauregui a má dvoch mladších súrodencov Taylor a Christophera.
Římskokatolická cyrilometodějská bohoslovecká fakulta v Praze se sídlem v Litoměřicích

Rímskokatolícka cyrilometodejská bohoslovecká fakulta v Prahe so sídlom v Litoměřiciach (používaná skratka CMBF Litoměřice), ktorej dnešným nástupcom je Katolícka teologická fakulta Karlovej univerzity, vychovávala bohoslovcov katolíckej cirkvi v čase, keď komunistická moc odlúčila Katolícku teologickú fakultu od Karlovej univerzity podľa § 33 a 34 zákona č. 58/1950 Zb. o vysokých školách. Na základe vládneho nariadenia zo 14. júla 1950 bola táto fakulta jediným bohosloveckým učilišťom pre prípravu duchovných Rímskokatolíckej cirkvi v českých krajinách. Podľa tohto nariadenia už dekan nebol zodpovedný cirkevným predstaviteľom, ale Štátnemu úradu pre veci cirkevné, ktorý tiež určoval osnovy a vyberal vyučujúcich. Fakulta najprv sídlila v Prahe a od roku 1953 až do roku 1990 v Litoměřiciach.
V roku 1990 bola CMBF včlenená späť do Karlovej univerzity ako Katolícka teologická fakulta UK na základe zákona č. 163/1990 Zb.
U hájenky

U hájenky je prírodná rezervácia ev. č. 1416 neďaleko obce Čáslavice v okrese Třebíč v nadmorskej výške 514 - 544 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených spoločenstiev rastlín a živočíchov v biotope mokrých lúk. 
Jediná lokalita všivca močiarneho "(Pedicularis palustris)" v okrese Třebíč.
Na podlesích

Na podlesích je prírodná rezervácia ev. č. 874 neďaleko obce Hrutov v okrese Jihlava v nadmorskej výške 566 - 572 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je prirodzený porast mokraďových lúk s výskytom vzácnych rastlinných druhov.
Peroxouhličtan sodný

Peroxouhličtan sodný (iné názvy: peruhličitan sodný, perkarbonát sodný) je chemická zlúčenina uhličitanu sodného a peroxidu vodíka, tvoriaca biele až bezfarebné kryštály rozpustné vo vode.
Peroxouhličtan sodný je oxidačným činidlom a súčasťou mnohých čistiacich prípravkov pre domácnosť a práčovne. Napriek názvu ide v skutočnosti o peroxohydrát uhličitanu. Rozpustený vo vode uvoľňuje peroxid vodíka a uhličitan sodný:
Peroxouhličtan sodný je aktívnou zložkou mnohých práškových ekologických bielidiel. Predpona "per" z peroxoboritanov a peroxouhličtanov dala názov niekoľkým saponátovým čistiacim prípravkom, napríklad výrobkom Persil.
Externý odkaz.
Organic Chemistry Portal: Sodium percarbonate
Ján Hronský

Ing. Ján Hronský (* 23. august 1965, Lučenec) je slovenský umelecký fotograf. Jeho tvorba je smerovaná na akt a erotický akt.
Životopis.
Narodil sa manželom Jánovi Hronskému (vysokoškolský pedagóg) a Márii Hronskej (učiteľka) ako druhý syn. Vyrastal od narodenia v meste Žilina, kde absolvoval Gymnázium, Hlinská 29. Vysokoškolské vzdelanie dosiahol zložením štátnych skúšok na Mendelovej unverzite v Brne, obor inžinier záhradníctva. Dodnes sa venuje podnikateľskej činnosti v obore návrhy a realizácie záhrad. Je ženatý s manželkou Janou (rod. Hříbalová) a majú dcéru Janu. Žije v meste Chomutov v Česku. Fotografovaním sa začal zaoberať v roku 2003.
Pyriatyn

Pyriatyn (; ) je mesto na Ukrajine, správne stredisko Pyriatynského rajónu v Poltavskej oblasti. Stredisko potravinárskeho priemyslu. Mesto leží asi 190 km severo-západne od Poltavy na pravom brehu rieky Udaj na diaľnici E40 a na železničnej trati z Čerkas cez Hrebinku do Pryluk. Má 16 146 obyvateľov (2011).
Ležiak (pivo)

Ležiak je druh piva, ktoré je spodne kvasené a stabilizované pri nízkych teplotách. Po procese kvasenia mesiac a dlhšie leží, od toho označenia ležiak (vo svete označované ako lager z nemeckého slova pre uskladnenie). Stupňovitosť má typicky od 8° až 17° (vyššiu stupňovitosť majú bocku). Svetlý ležiak je najviac konzumovaný a komerčne dostupný štýl piva vo svete. Český plzenský typ, alebo nemecký Bock, Dortmunder a Märzen sú všetko rôzne štýly ležiaka. Existujú tiež tmavé ležiaky, označované ako čierny ležiak, Dunkel a Schwarzbier (najtmavšie).
Ale (druh piva)

Ale [vysl. "Ejl"] je označenie značne rôznorodej skupiny typov vrchne kvaseného piva. Termín pochádza z angličtiny a pôvodne označoval pivo vyrábané bez použitia chmeľu (v protiklade k chmelenému pivu označovanému ako "beer"). Neskôr sa význam slova posunul a dnes označuje v užšom slova zmysle skupinu tradičných anglických, amerických a belgických pív, v širšom zmysle sa potom niekedy používa pre označenie všetkých vrchne kvasených pív (v protiklade k termínu ležiak označujúcemu pivá kvasené spodne). Podľa tejto širšej definície by teda termín "ale" zahŕňal aj ďalšie tradičné pivné štýly, ako je napr. porter, stout alebo nemecké pšeničné pivá.
Pivá typu ale sa vyrábajú s použitím kvasiniek vrchného kvasenia, ktoré na rozdiel od kvasiniek spodného kvasenia fermentujú pivo pri vyšších teplotách, rýchlejšie a produkujú významnejšie množstvo vedľajších kvasných produktov, ako sú estery či fenoly. Tie potom dávajú pivu typický ovocný či lúčny nádych.
Niektoré pivá typu ale (najmä americké a časť anglických) sú veľmi silne chmelené, a to často s dôrazom nielen na horkosť, ale aj na výraznú arómu niektorých odrôd chmeľu, predovšetkým pôvodom z USA, Anglicka, Austrálie a Nového Zélandu. Toto je dosiahnuté pridaním veľkých dávok chmeľu v neskorších fázach výroby piva, kedy sa do roztoku uvoľní menšie množstvo chmeľových horkých kyselín (ktoré potrebujú dlhší var, aby sa stali rozpustnými vo vode) a zostane zachované vyššie množstvo aromatických látok (ktoré sú prchavé a naopak dlhším varom vyprchávajú). Tieto postupy môžu zahŕňať pridanie chmeľu na konci chmeľovaru (angl. "Late addition") aj po jeho skončení ("flame out"), pri chladení ("hop stand") a čírení piva ("whirlpool hopping"), pri jeho stáčaní do fermentačnej nádoby (v zariadení zvanom "hopback") a v priebehu fermentácie a zrenia piva ("dry hopping", studené chmelenie). Silné chmelenie s dôrazom na chmeľovú arómu je typické najmä pre americký variant štýlu India Pale Ale (IPA). Pivá tohto typu potom majú silnú arómu, ktorá podľa použitých chmeľových odrôd najčastejšie zahŕňa tóny citrusov, tropického ovocia, borovicového ihličia či korenia.
Krajiny, kde sa pivá Ale bežne vyrábajú a konzumujú, sú predovšetkým Veľká Británia, Írsko, Belgicko, Nemecko alebo východné provincie Kanady.
Richard Labuda

Richard Labuda (* 28. august 2001, Martin) je slovenský herec, syn Mariána Labudu a vnuk Mariána Labudu. V seriáli Búrlivé víno stvárňoval postavu "Jakuba Roznera" a v seriáli Oteckovia hral postavu "Dominika" prezývaného "„GutenTag“".
Na Detskom filmovom a televíznom festivale Otu Hofmana v Ostrove získal cenu Zlatý dudok za najlepší chlapčenský výkon vo filme Rukojemník.
U Římské studánky

U Římské studánky je prírodná rezervácia ev. č. 2008 neďaleko obce Kněžice v okrese Jihlava v nadmorskej výške 620642 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je starý bukový porast na stanovišti sviežich jedľových bučín. Jedná sa o starý porast s malou vekovou i výškovou diferenciáciou, ktorý vznikol prirodzenou obnovou.
Feud

Feud je americký televízny seriál, ktorý na báze antológie pre stanicu FX vytvorili Ryan Murphy, Jaffe Cohen a Michael Zam. 
Úvodná séria s názvom "Bette and Joan" sa vysielala od 5. marca do 23. apríla 2017 a mala 8 častí. Pojednáva o legendárnej rivalite Bette Davisovej a Joan Crawfordovej počas nakrúcania ich spoločného filmu "What Ever Happened to Baby Jane?" z roku 1962. 
28. februára 2017 potvrdila stanica FX druhú sériu s názvom "Buckingham Palace", ktorá mala priblížiť vzťah medzi Princom Charlesom a Princeznou Dianou. 3. augusta 2018 však bolo oznámené, že táto séria bola zrušená a nie je jasné, či bude seriál pokračovať.