burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Yorktown (trieda lodí)

Yorktown bola trieda amerických lietadlových lodí, ktorá bola navrhnutá ešte pred začiatkom druhej svetovej vojny v súlade s Washingtonskou námornou zmluvou. Považuje sa za prvú modernú triedu amerických lietadlových lodí a tiež prvú pri ktorej návrhu sa využili bojové skúsenosti. V rámci triedy boli postavené tri lode: USS Yorktown (CV-5), USS Enterprise (CV-6) a USS Hornet (CV-8). Všetky sa zapojili do prvých námorných bitiek v roku 1942 Pacifiku s japonským námorníctvom. 
Konštrukcia.
Konštrukcia vychádzala zo skúseností z neúspešného konceptu triedy Ranger. Bola pridaná ochrana proti torpédam 102 mm hrubým pancierovým pásom na boku. Hangárová (druhá) paluba mala nad strojovňami 40 mm pancier. Letová paluba pancierovaná nebola. Boky hangárovej paluby boli na viacerých miestach otvárateľné, čo umožňovalo zahrievanie motorov lietadiel aj na tejto palube. Loď mala relatívne veľký ostrov.
Pohon zabezpečovalo deväť kotlov a štyri turbíny. Kotolne však boli umiestnené tesne pred strojovňami, čo zvyšovalo riziko vyradenia lode jedným zásahom. Zmena tejto koncepcie sa realizovala až pri modernejšej triede Essex.
Výzbroj tvorili viacúčelové delá kalibru 127 mm, štyri štvorhlavňové kanóny kalibru 28 mm a 24 guľometov kalibru 12,7 mm na delovej palube. Do júna 1942 dostali všetky tri lode kanóny 20 mm. Na lode sa od roku 1940 postupne namontoval radar CXAM.
Palubné lietadlá.
Štandardnými palubnými lietadlami v roku 1942 boli Grumman F4F Wildcat (stíhacie), Douglas SBD Dauntless (strmhlavý bombardovací), Douglas TBD Devastator (torpédový) a Grumman TBF Avenger (torpédový).
Lamachos z Tauromenia

Lamachos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.
Lamachos zo sicílskeho mesta Tauromenion si na 181. olympijských hrách v roku 56 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Lamacha ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 181. olympiádu nazvali jeho menom. Na olympijských hrách totiž beh na vzdialenosť jedného stadia považovali za hlavné preteky a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala.
Olympijské víťazstvo Lamacha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Sokol (rod)

Sokol (lat. "Falco") je rod z čeľade sokolovité.
Charakteristika.
Veľkosť siaha od 23 cm (pustovky) po 60 cm (rárohy). Samičky sú väčšie než samce. Zobák je krátky, ale silný, s ostrým háčikom na špici a hlavne s vyčnievajúcim zúbkom na oboch bokoch horného zobáka (tento zúbok je spoľahlivý identifikačný znak rodu sokol). Na rozdiel od iných dravých vtákov útočia strmhlav zvislo nadol. V sfarbení dominujú prevažne hrdzavé, sivohnedé a čierno-sivé tóny; na bokoch hlavy sú tmavé „fúziky“. Krídla sú dlhé, jasne špicaté. Nohy sú silné, prsty dlhé, pazúry ostré. Hlava je veľká, guľatá. Vydávajú rezký trhaný dlho trvajúci zvuk „ki-ki-ki…“.
Žijú po celom svete. Uprednostňujú otvorené plochy, niekedy v kombinácii s lesom; ak ich ľudia nerušia, žijú aj v ľudských sídlach. Niektoré uprednostňujú skaly. Hniezda si sokoly nerobia, zvyknú si privlastniť hniezda iných vtákov alebo žijú v prírodných priehlbinách či výklenkoch. Jedia najmä hlodavce, vtáky, jašterice a väčší hmyz.
Systematika.
Systematika podľa Kovalik et al. 2016:
Niekedy sa vyššie uvedené druhy sokola zoskupujú do skupín; sú to buď len neformálne skupiny alebo sa hodnotia ako klady, podrody a pod. V minulosti boli (všetky alebo časť z nich) niekedy klasifikované ako samostatné rody. V súčasnosti sa (ako klady) rozlišuje nasledujúcich 5 skupín (pričom niekoľko druhov nepatrí ani do jednej z týchto skupín a presné zaradenie niektorých druhov do týchto skupín je neisté) :
Pozri aj články o týchto skupinách.
Pustovka (podrod)

Pustovka (neodborne alebo zastarano aj "poštolka", v dávnej slovenčine aj "postolka, pastovka"; lat. "Cerchneis" alebo" Tinnunculus") je (neformálne) zoskupenie alebo (formálny) podrod resp. zastarano samostatný rod, zahŕňajúci/-ce časť druhov z dnešného rodu sokol (Falco). Vzájomná príbuznosť niektorých z týchto druhov je z dnešného pohľadu sporná (porov. napr. Wink 1998). 
Staršie toto označenie niektorí autori použili aj ako slovenské rodové meno spomínanej časti druhov z rodu sokol (v češtine sa dodnes takto používa v podobe „poštolka“). Konkrétne je použitie ako slovenské rodové meno doložené pre tieto druhy: 
Pozri aj článok sokol (rod).
Rároh

Rároh alebo rároha môže byť:
Rároh (podrod)

Rároh (v dávnej slovenčine aj: "rároha"; lat. "Hierofalco") je (neformálne) zoskupenie alebo (formálny) podrod alebo (formálny) naddruh, resp. zastarano samostatný rod či druh (ako druh mal názov Falco hierofalco alebo Falco rusticolus [v širšom zmysle]), ktoré/-ý zahŕňa časť druhov z dnešného rodu sokol (Falco). Z dnešného pohľadu zahŕňa toto zoskupenie druhy: sokol rároh (Falco cherrug; vrátane sokola altajského – Falco altaicus), sokol laner (Falco biarmicus), sokol lagar (Falco jugger), sokol poľovnícky (Falco rusticolus) a asi aj sokol tmavý (Falco subniger); v minulosti sa sem (chybne) zaraďoval aj napr. sokol prériový (Falco mexicanus).. V českom názvosloví sa okrem vyššie uvedených piatich druhov ako „raroh“ označuje aj sokol pustovkovitý (Falco berigora) a sokol popolavý (Falco hypoleucos).
Označenie rároh staršie niektorí autori použili aj ako slovenské rodové meno spomínanej časti druhov z rodu sokol (v češtine sa – ako už bolo naznačené - dodnes takto používa v podobe „raroh“). Konkrétne je použitie ako slovenské rodové meno doložené pre tieto druhy : 
Pozri aj článok sokol (rod).
Lastovičiar (podrod)

Lastovičiar (lat. "Hypotriorchis") je (neformálne) zoskupenie alebo (formálny) podrod resp. zastarano samostatný rod, zahŕňajúci/-ce časť druhov z dnešného rodu sokol (Falco). Z dnešného pohľadu sem patria druhy sokol lastovičiar (Falco subbuteo), sokol bridlicový (Falco concolor) a sokol ostrovný (Falco eleonorae), pravdepodobne aj druhy sokol hrdzavobruchý (Falco cuvierii), sokol čiernochrbtý (Falco severus) a sokol dlhokrídly (Falco longipennis) a možno aj niektoré ďalšie druhy. 
Označenie lastovičiar staršie niektorí autori použili aj ako slovenské rodové meno spomínanej časti druhov z rodu sokol (v češtine sa dodnes takto používa v podobe „ostříž“). Konkrétne je použitie ako slovenské rodové meno doložené pre tieto druhy :
Malice

Malice bola anglická punk-rocková skupina, ktorá vznikla v Crawley, West Sussex. Pôsobila od januára do decembra 1976. Členova kapely založili v roku 1977 Easy Cure, z ktorého sa v roku 1978 stal The Cure.
Jason Cooper

Jason Toop Cooper (* 31. január 1967, Londýn) je profesionálny bubeník, člen populárnej anglickej rockovej skupiny The Cure. Je ženatý s Allison Cooper (sobáš v roku 2004). V roku 1993 založil kapelu Welt, až v roku 1995 sa stal členom skupiny The Cure, kde pôsobí dodnes.
Kariéra.
Jason pochádza z anglického Londýna, kde tiež začal svoju hudobnú kariéru. Naučil sa tu hrať na bicie nástroje a to na škole Drumtech. Ako bubeník sa prvýkrát preslávil v kapele My Life Story. Potom, čo v roku 1993 založil kapelu Welt, si podal inzerát v novinách. Na inzerát v roku 1995 zodpovedá kapela The Cure, kde Jason pôsobí dodnes. Mimo The Cure sa Jason dnes tiež venuje nahrávaním hudby pre filmy.
Andromachos

Andromachos () môže byť:
Roger O'Donnell

Roger O'Donnell (* 29. október 1955, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglický klávesista. Je člen skupiny The Cure. V minulosti pôsobil v skupinách Psychedelic Furs, Berlin a Thompson Twins.
Losos

Losos môže byť:
Lososy môže byť iný názov pre:
Hradová (národná prírodná rezervácia)

Hradová je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Muránska planina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tisovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 a naposledy novelizované v roku 1988 na rozlohe 127,4700 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: "Ochrana pestrých biocenóz s viacerými zriedkavými a chránenými druhmi rastlín a živočíchov s ekologickými predpokladmi na ich zachovanie na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele."
Andromachos z Ambrakie

Andromachos () bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v 1. stor. pred Kr.
Andromachos z epirskeho mesta Ambrakia si na 180. olympijských hrách v roku 60 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Andromacha ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 180. olympiádu nazvali jeho menom. Na olympijských hrách totiž beh na vzdialenosť jedného stadia považovali za hlavné preteky a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala.
Meno olympionika Andromacha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika (). Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Bulvárna tlač

Bulvárna tlač (iné názvy: bulvár, zriedkavo: bulvárová tlač; najmä pre tvrdú - čiže najhoršiu - bulvárnu tlač: žltá tlač) je „špecifický typ tlače, komerčne zacielený na univerzálne masové publikum, ktorý v záujme obchodného úspechu rezignuje na dôsledne spravodajské zobrazenie reality a poskytuje publiku únikové témy, nesené negatívnou sémantikou“.
Podobný je pojem senzáciechtivá tlač, čo je periodická tlač sústreďujúca sa na senzácie alebo zveličujúca udalosti do podoby senzácie.
Na Slovensku medzi umiernených predstaviteľov bulvárnej tlače patrí denník "Nový Čas".
Medzi znaky bulvárnej tlače patrí:
Diaľnica A2 (Francúzsko)

Diaľnica A2 () je diaľnica v severnom Francúzsku. 
Vedie z Combles v departmente Somme, kde križuje diaľnicu A1 a pokračuje severovýchodným smerom k belgickej hranici pri obci Saint-Aybert. Dokončená bola v roku 1972 a je súčasťou európskej cesty 19.
Diaľnica A3 (Francúzsko)

Diaľnica A3 () je diaľnica v centrálnom Francúzsku. 
Nachádza sa severozápadne od centra Paríža a vedie od Porte de Bagnolet po mestečko Gonesse, kde sa pripája na diaľnicu A1. Má iba 17 km a otvorená bola v roku 1969. Vedie po nej európska cesta 15.
Hradová

Hradová môže byť:
Saint-Martin (zámorská správna korporácia)

Saint-Martin (po francúzsky oficiálne Collectivité de Saint-Martin) je zámorská správna korporácia Francúzska ležiaca na severnej polovici ostrova Svätý Martin, patriaceho do karibského súostrovia Malé Antily. Do 22. februára 2007 bol Saint-Martin súčasťou francúzskeho zámorského departementu Guadeloupe. Hlavným mestom je Marigot.
Južná časť ostrova s názvom Sint Maarten je konštituentná krajina Holandského kráľovstva.
Philip Oakey

Philip "Phil" Oakey (* 2. október 1955) je anglický spevák, skladateľ a producent, najlepšie známy ako hlavný skladateľ, frontman a spoluzakladateľ anglickej synthpopovej kapely Human League. Okrem pôsobenia v Human League, má za sebou aj rozsiahlu sólo hudobnú kariéru, zároveň spolupracoval s mnohými inými umelcami a producentmi.
Oakey patril k vizuálne najvýraznejším hudobníkom na začiatku roku 1980. V dobe najväčšej slávy skupiny, získal tri platinové dosky za album "Dare", na ktorom sa autorsky podieľal. Zároveň naspieval singel „Don't You Want Me“, ktorý v USA a v Spojenom kráľovstve dosiahol prvé priečky. Počas Oakeyho pôsobenia sa skupine za viac ako 30 rokov podarilo predať vyše 20 miliónov nahrávok po celom svete. V nahrávaní pokračujú do súčasnosti.
Bílá skála

Bílá skála môže byť:
Bílá Skála môže byť:
Císařský ostrov

Císařský ostrov je s rozlohou cca 66 ha najväčší pražský ostrov. Leží na Vltave na pešej trase zo Stromovky do Troje, v katastrálnom území Bubeneč, na území mestských častí Praha 6 a Praha 7. V jeho západnej časti sa nachádza Ústredná čistiareň odpadových vôd pre Prahu.
História.
Ostrov bol darovaný českými stavmi do osobného majetku Rudolfovi II. Predtým patril k majetkovému príslušenstvu úradu najvyššieho kastelána pražského. Na dnešnej ploche ostrova ležala aj časť Královskej odbory (bolo to dané kľukatiacimi sa meandrami Vltavy). Vplyvom povodní sa tvárnosť riečnej nivy menila (napr. V 18. storočí rozdeľovalo ostrov naprieč ešte jedno riečne rameno.)
Riečisko Vltavy v tejto oblasti bolo v rokoch 1899-1902 významne ovplyvnené výstavbou plavebného kanála a vzdúvadla Podbaba. Kanál je dlhý 2,8 km a vo svojej hornej časti odrezal sady patriace ku Královskej obore. Prerušil pôvodné riečne rameno, tečúce k cisářskému mlynu. To bolo z veľkej časti zasypané, jeho torzom zachovaným do dneška je tzv. Malá říčka.
Pôvodná čistiaca stanica v Bubenči (dokončená v roku 1905, dnes múzeum) tu umiestnila kalojemy. Roku 1967 bola na ostrove spustená moderná Ústredná čistiareň odpadových vôd.
Popis.
Na ostrov vedú tri mosty a lávka. Najpoužívanejší most, ktorý spája Císařský ostrov s Královskou oborou, bol v roku 2006 zbúraný a nahradený širším a vyšším.
Po pravej strane Císařského ostrova sa nachádza zrejme posledný prírodný úsek koryta Vltavy v Prahe s perejami. Po povodniach v roku 2002 boli zničené Záhradkárska osada, psie cvičisko, nekryté jazdecké závodisko a veľká časť cenných vyrastených stromov. Známy pražský jazdecký areál bol po katastrofálnych povodniach v roku 2002 novo vybudovaný vrátane konských stajní a krytej i vonkajšej jazdiarne. V júni 2013 celý areál opäť ťažko poškodila katastrofálna povodeň. Dňa 9. 6. 2013 po veľkej búrke nad Prahou došlo k tomu, že si Vltava uprostred ostrova vytvorila úplne nové riečne koryto, ostrov tak rozdelila na dve časti. Voda v novom koryte ohrozovala budovu čistiarne odpadových vôd, zasahovali ženijné jednotky armády.
V blízkej budúcnosti by sa mala zmodernizovať a dostavať Ústredná čistiareň odpadových vôd, aby vyhovela normám Európskej únie na obsah dusíka vo vypúšťanej vode. Podľa informácií z roku 2007 by prírodný charakter ostrova nemal byť narušený výškovými budovami. V júli 2013 Rada hlavného mesta Prahy schválila výstavbu novej vodnej linky s nákladmi 5,8 miliardy korún bez DPH. Stavba by mala byť dokončená do konca roka 2017, inak budú Prahe hroziť pokuty (normy vyžadovali splnenie limitov pre obsah dusíkatých látok v odpadových vodách už od roku 2011, ale mesto si vyjednalo výnimku).
Mních (národná prírodná rezervácia)

Mních je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Bobrovec v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1981 na rozlohe 74,75 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Po západnom okraji chráneného územia prechádza modrá turistická značka vedúca z Bobroveckej Vápenice na sedlo Predúvratie.
Predmetom ochrany je: "Chránené územie je zriadené na ochranu komplexu prírodných hodnôt s množstvom ojedinelých a chránených rastlín a živočíchov v esteticky pôsobivom členitom prostredí Západných Tatier na vedecko-výskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele."
Majstrovstvá Ázie v hokejbale 2016

Majstrovstvá Ázie v hokejbale 2016 bol prvý turnaj majstrovstiev Ázie v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konal sa v dňoch od 9.12. novembra 2016 v Hongkongu, za účasti 6 mužských tímov. Zápasy sa odohrali v aréne YMCA King's park Centenary Centre. Víťazom sa stala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim .
The Ren &amp; Stimpy Show

The Ren &amp; Stimpy Show je americký animovaný seriál. Autorom je kanadský scenárista a animátor John Kricfalusi, seriál vysielala stanica Nickelodeon v rokoch 19911995. V roku 1994 odvysielala časť seriálu v českom znení TV Nova.
Seriál znamenal prelom v animovanej tvorbe pre deti, do ktorej vniesol čierny humor, násilie, skatológiu a absurdný dej. Hlavnými hrdinami boli Ren Hoek, astmou trpiaci, hysterický a povýšený pes rasy čivava (nahovoril ho John Kricfalusi) a Stimpson J. Cat, tučný kocúr vyznačujúci sa pomalým chápaním a vždy dobrou náladou (hlas mu prepožičal Billy West). Vedľajšími postavami boli George Liquor, Powdered Toast Man, Muddy Mudskipper, Mr. Horse, Sven Hoek a ďalšie, v úlohe pápeža sa predstavil Frank Zappa. Súčasťou programu boli tiež parodické reklamy na poleno ako ideálnu hračku. Seriál získal množstvo fanúšikov, ale drastické výjavy a karikatúrna nadsádzka viedli k početným protestom rodičov aj sponzorov, ktorým sa vedenie štúdia snažilo čeliť cenzúrnymi zásahmi a nakoniec rozviazalo zmluvu s Kricfalusim.
Na motívy seriálu vznikla rada počítačových hier "The Ren &amp; Stimpy Show: Buckaroo $!", "The Ren &amp; Stimpy Show: Veediots!" a "The Ren &amp; Stimpy Show: Fire Dogs". V roku 2003 bolo natočené pokračovanie seriálu "Ren &amp; Stimpy "Adult Party Cartoon"", určené iba dospelému publiku, ktoré uviedla Spike TV, ale po šiestich dieloch bolo vysielanie zastavené.
Robert Vaughn

Robert Francis Vaughn, Ph.D. (* 22. november 1932, New York, New York, USA† 11. november 2016, Ridgefield, Connecticut) bol americký herec, držiteľ ceny Emmy z roku 1978.
Filmovému a televíznemu herectvu sa venoval od začiatku 50. rokov 20. storočia, kedy začal vystupovať v drobných a epizódnych rolách v amerických televíznych seriáloch. Medzi americké hollywoodske hviezdy patril od roku 1959, kedy bol nominovaný na cenu Americkej filmovej akadémie Oscar za film "The Young Philadelphians". Svoje postavenie potvrdil v nasledujúcom roku 1960 účinkovaním v známom westernovom filme "Sedem statočných" kde si zahral postavu váhavého strelca menom Lee. Napriek tomu však ťažisko jeho hereckej práce spočívalo predovšetkým v práci pre televíziu.
Na konci 60. rokov sa objavil v niekoľkých známych hollywoodskych filmoch, ako bol napríklad "Most pri Remagene" (nakrúcaný tiež v Česko-Slovensku), alebo so Stevom McQueenom vo filme "Bullittov prípad" alebo vo filme "Julius Caesar" z roku 1970. Nasledovalo obdobie, kedy sa na začiatku 70. rokov objavoval v britskej televízii, v polovici 70. rokov sa vrátil späť do Spojených štátov.
Karel Hlušička

Karel Hlušička (* 25. august 1924, Praha† 10. november 2016, Praha) bol český herec, dablér a rozhlasový režisér.
V máji 1945 sa aktívne zúčastnil Pražského povstania. Po vojne vstúpil do komunistickej strany.
Po absolutóriu štúdia herectva na brnenskom konzervatóriu (neskoršia JAMU) v roku 1949 najprv 10 rokov pôsobil v divadle v Českých Budějoviciach, potom bol od roku 1959 dlhoročným členom činohry Libeňského Divadla S. K. Neumanna (dnešné Divadlo pod Palmovkou).
Išlo tiež o úspešného režiséra rozhlasových hier.
V 60. rokoch bol ženatý s Máriou Krejčovou, s ktorou mal dve deti. Neskôr žil až do svojej smrti s bývalou primabalerínou a súčasnou choreografkou Libušou Královou.
Bubenečský tunel (železničný)

Bubenečský tunel (tunel Buštěhradskej dráhy, v evidencii Českých dráh vedený pod názvom Dejvický tunel) je krátky pražský železničný tunel na jednokoľajovej Buštěhradskej železnici Praha - Kladno (Trať 120) medzi stanicami Praha-Bubny a Praha-Dejvice, neďaleko vyústenia Rudolfovej štoly na okraji Stromovky čiže Královskej obory v Bubenči. Tento úsek trate bol sprevádzkovaný roku 1868. Tunel podchádza pešiu promenádu na hornom okraji Stromovky. Od 1. septembra 1893 do 15. augusta 1900 jazdila nad tunelom tiež električka na predĺženej časti Křižíkovej elektrickej dráhy na Letnej.
Tunel má dĺžku 104 m, šírku 5,7 m, výšku 5,5 m a zatáča v polomere 332 m.
Orthocerový lůmek

Prírodná pamiatka Orthocerový lůmek je opustený vápencový lom na okraji Radotínského údolia nachádzajúci sa 250 m severovýchodne od Radotínskej cementárne, severne od križovatky cesty Lochkov-Radotín s jej odbočkou na Zadné Kopaniny. Je tvorený silúrskými usadeninami a je bohatým náleziskom skamenelín hlavonožcov.
Dôvod ochrany.
Dôvodom pre vyhlásenie prírodnej pamiatky (PP) bola ochrana základného oporného geologického profilu k medzinárodnému stratotypu hranice ludlov-přídol (vrchný silúr). V lome sa nachádza tiež bohaté nálezisko skamenelín, najmä hlavonožcov druhu Orthoceras sp. (odtiaľ názov prírodnej pamiatky).
Geológia.
Na území PP sa nachádzajú šikmo uložené silúrske vápence a bridlice kopaninského a přídolského súvrstvia.
Flóra.
Prírodná pamiatka je zarastená porastom krovín, ktorý tvoria lieska obyčajná, zob vtáčí, skalník obyčajný, brest, zanovätník černejúci. Z osobitne chránených druhov boli nájdené jagavka ľaliovitá a nevädza Triumfettova.
Fauna.
Z faunistického hľadiska je územie PP predovšetkým vzhľadom k malej veľkosti a k ​​blízkosti Radotínskej cementárne nevýznamné.
Antipatros (olympijský víťaz)

Antipatros () bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v 1. stor. pred Kr. 
Antipatros z Milétu si na 121. olympijských hrách v roku 296 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu dorastencov na jedno stadion. V Olympii sa táto atletická disciplína radí medzi najstaršie, do programu hier ju zaviedli už v roku 632 pred Kr.
Antipatrovo olympijské víťazstvo je zaznamenané na papyruse "P.Oxy XVII. 2082" z egyptského náleziska v Oxyrhynchu, editovanom britským papyrológom Arthurom Huntom v roku 1927. Tento papyrusový zvitok je rozpadnutý na niekoľko fragmentov. Jeho meno, domovskú krajinu a disciplínu (niektoré písmená na poškodenom fragmente chýbajú) uvádza fragment č. 4.
Bubenečský tunel

Bubenečský tunel môže byť:
Dejvický tunel

Dejvický tunel môže byť:
Maria Anna Mozartová

Maria Anna Walpurga Ignatia Mozartová (* 30. júl 1751, Salzburg† 29. október 1829, Salzburg) bola dcérou Leopolda Mozarta a sestrou slávneho skladateľa Wolfganga Amadea Mozarta. Prezývali ju Nannerl alebo Mariana.
Životopis.
Maria Anna Walburga Ignatia Mozartová sa narodila v Salzburgu v roku 1751 ako štvrté dieťa Leopolda Mozarta a Anny Marie Mozartovej. Už v siedmich rokoch ju otec učil hrať na klavír, a vtedy trojročný Wolfgang Amadeus ich pozoroval so zvedavosťou. So svojím mladším bratom a otcom cestovali po Európe v rôznych mestách, kde koncertovali (Paríž, Londýn, Holandsko...). Tak ako jej brat, aj ona prejavovala hudobný talent, v 18. storočí sa žena nemohla stať skladateľkou. Jej otec jej zakazoval skladať a študovať hudbu, a tak jej Leopold prikázal, aby dávala klavírne lekcie pre bohatých študentov na financovanie koncertov brata v Taliansku. V roku 1784 sa vydala za Johanna Baptista Franza von Berchtold zu Sonnenburg (1736-1801) a presťahovala sa na jeho panstvo neďaleko Salzburgu. Maria Anna sa vrátila naspäť do Salzburgu a porodila svojho prvého syna. V roku 1824 prišla o zrak a v roku 1829 zomrela vo veku 78 rokov. Bola pochovaná na cintoríne sv. Petra v Salzburgu.
New Girl

New Girl je americký sitkom, ktorý mal premiéru 20. septembra 2011 na televíznej stanici Fox. Vytvorila ho Elizabeth Meriwetherová pod pracovným názvom "Chicks &amp; Dicks." Seriál sleduje život učiteľky Jess Dayovej (Zooey Deschanelová) po tom, ako sa presťahuje do bytu v Los Angeles. V byte s ňou žijú traja spolubývajúci: Nick (Jake Johnson), Schmidt (Max Greenfield) a Winston (Lamorne Morris). V seriáli sa pravidelne objavuje aj Jessina najlepšia kamarátka Cece (Hannah Simone) a spolubývajúci-nespolubývajúci Coach (Damon Wayans Jr.). Seriál sa zaoberá životom hlavných postáv, ktorým tiahne na tridsiatku a musia sa vysporiadať so vzťahmi a kariérou.
Šiesta séria mala premiéru 20. septembra 2016. Siedma séria, ktorá je zároveň finálová mala premiéru 10. apríla 2018.
15. mája 2018 bola odvysielaná finálová epizóda seriálu. Seriál má na konte 7. sérií a 146 epizód.
Jake Johnson

Jake Johnson (rod. Mark Jake Johnson Weinberger; * 28. máj 1978, Evanston, Illinois, Spojené štáty) je americký herec, komik a režisér. 
Preslávila ho rola Nicka Millera v sitkome "New Girl", v ktorom hrá po boku Zooey Deschanelovej. Spolu s kolegami zaň získali nomináciu na Teen Choice Award. Johnson si zahral vo filme "Paper Heart" (2009) a "Vlastná zbraň podmienkou" (2012). Tiež sa objavil v "Dostaň ho tam!" (2010), "21 Jump Street" a "Jurský park 4" (2015). Jeho prvá hlavná rola v celovečernom filme bola v "Drinking Buddies" a tiež v komédii "Falošní poliši" (2014), kde si zahral po boku Damona Wayansa, Jr., hereckého kolegu zo seriálu "New Girl".
Elena Akácsová

Elena Akácsová (* 1963, Bratislava) je priekopníčka slovenskej internetovej žurnalistiky, redaktorka, autorka, vo voľnom čase folkloristka.
Narodila sa v Bratislave v roku 1963. Absolvovala gymnázium na Grösslingovej v Bratislave a v rokoch 19801985 študovala Vysokú školu ekonomickú (ekonomická štatistika). Najprv ako interpretka, neskôr ako tanečná pedagogička pôsobila vo viacerých folklórnych súboroch. Pracovala v Podniku výpočtovej techniky, po revolúcii v ÚĽUVe a v reklamných novinách Bonita. Potom v Gratexe International prešla viacerými funkciami až ako šéfka oddelenia elektronického publikovania odštartovala v roku 1999 prvý slovenský internetový magazín inZine. Po Petrovi Uličnom a Petrovi Pišťankovi bola jeho šéfredaktorkou až do jari 2004. Potom pôsobila ako šéfredaktorka v projektoch T-Station (20052008) a Inland (2009). Spolupracovala s viacerými televíziami a časopismi.
V rokoch 20102021 písala pre týždenník .týždeň. Od februára 2020 bola editorkou prílohy Víkend a magazínov denníka SME, od decembra 2021 je šéfredaktorkou magazínu TV Oko/TV Svet.
China Open (tenis)

China Open je profesionálny tenisový turnaj mužov a žien každoročne hraný v čínskom hlavnom meste Pekingu. Dejiskom konania sú od sezóny 2009 otvorené dvorce s tvrdým povrchom Národného tenisového centra.
Turnaj mužov sa koná od roku 1993. V období 19982003 sa nehral. Je začlenený do ATP Tour kategórie ATP World Tour 500. Ženský turnaj patrí do kategórie WTA Premier Mandatory a hrá sa od roku 2004.
V minulosti niesol názov "Beijing Salem Open". V roku 2006 sa stal prvým turnajom tenisového okruhu mimo Spojené štáty, kde bol v zápase použitý systém jastrabieho oka. Michael Chang a Novak Đoković ako jediní vyhrali súťaž mužskej dvojhry viac ako raz. Obaja navyše držia rekordný počet troch titulov v rade.
Stavba mládeže

Stavba mládeže bol symbolický názov pre stavbu, hlavne v rokoch 1947 až 1957, na ktorej sa podieľali brigádujúci „mládežníci“. Komunistický režim podporoval a propagoval tieto stavby, pretože mali dokazovať „budovateľské nadšenie a oddanosť mladých ľudí socializmu a zároveň poslúžili ako nástroj ich ovplyvňovania“.
Prvé stavby mládeže.
20. novembra 1946 výkonný výbor Ústredia mládeže (neskôr Československý zväz mládeže, predchodca SZM) schválil brigády mládežníkov na stavbách. Prvá stavba, ktorá začala v Čechách vo februári 1947, bola výstavba bytov v Moste a Litvínove. Prvá stavba na Slovensku začala v máji 1947, keď vo vypálenej obci Baláže mládežníci pomohli postaviť 39 nových domov.
Od roku 1948.
Rozmach stavieb mládeže nastal po komunistickom Februárovom prevrate v roku 1948. Medzi ďalšie významné stavby mládeže na Slovensku patrili:
V Česku to boli trate Vizovice – Horní Lideč, 1949 Havlíčkův Brod – Brno a Slapská priehrada. Od roku 1950 Nová huť Klementa Gottwalda v južnej časti Ostravy.
Druhá etapa.
V roku 1952 bola koncepcia stavieb mládeže kritizovaná straníckymi orgánmi a ich organizovanie sa potom (v rokoch 19531956) obmedzilo na menšie stavby, napríklad na zakladanie štátnych majetkov v pohraničných oblastiach, obrobenie ladom ležiacej pôdy a pod. Po XI. zjazde KSČ v roku 1958 sa už nepokračovalo v dlhodobých brigádach plne zabezpečovaných „mládežníkmi“ ale stavby sa budovali na základe dohody „mládežníkov“ so stavebnými firmami s prevzatím „patronátu“ a so záväzkom zabezpečiť brigádnikov. 
V tejto etape to boli tieto stavby v Česku:
Na Slovensku:
Podľa oficiálnych zdrojov ďalšími boli krajské a miestne stavby mládeže a SZM usporadúvalo každý rok tzv. letnú aktivitu študenstva. Zaujímavosťou je, že od roku 1971 mládež zo Slovenska mala brigádovať v Česku (Tušimice, Mělník, Pražský hrad). Od roku 1977 sa na panelovej výstavbe Petržalky tiež podieľali mládežníci z viacerých krajín (z Fínska, Bulharska aj ZSSR).
Veľký denný bolid z roku 1972

Veľký denný bolid z roku 1972 (označený US19720810) bol dotyčnicový meteoroid, ktorý preletel 10. augusta 1972 zemskou atmosférou nad časťou Spojených štátov amerických a Kanady a po niekoľkých sekundách vyletel späť do kozmického priestoru. Bolid bol tak jasný, že bol veľmi dobre pozorovateľný aj za denného svetla.
Do atmosféry vstúpil rýchlosťou /s vzhľadom na zemský povrch. Viditeľný začal byť vo výške nad Utahom južne od Salt Lake City o 20:29 UT. Najviac sa Zemi priblížil na vzdialenosť asi nad štátom Idaho, kedy sa jeho rýchlosť pohybovala okolo /s, pričom spomalenie dosahovalo /s². Pozorovateľný prestal byť vo výške nad kanadskou provinciou Alberta, južne od Edmontonu. Zemskú atmosféru nakoniec opustil rýchlosťou /s.
Absolútna jasnosť telesa dosiahla v maxime hodnoty −15 až −18, čo by zodpovedalo hmotnosti v perigeu 100 000 až . Pretože veľmi pravdepodobne išlo o bolid typu II (uhlíkatý chondrid), vypočítal český astronóm Zdeněk Ceplecha na základe známej hustoty tohto typu meteoroidov jeho hmotnosť v perigeu na a priemer asi 5 metrov. Tieto hodnoty by sa však mohli líšiť, ak by išlo o iný typ meteoroidu s iným zložením; do úvahy tak pripadá priemer telesa od 3 do 14 metrov. Jeho pôvodnú hmotnosť pred vstupom do atmosféry potom odhadol na dvojnásobok až trojnásobok hodnoty v perigeu. Podobne hmotnosť telesa po odlete od Zeme odhadol na polovicu až tretinu vypočítanej hmotnosti v perigeu. Priemer meteoroidu po odlete nebol väčší ako 10 metrov. Z dôvodu natavenia a následného stuhnutia svojho povrchu počas preletu atmosférou získalo teleso typickú tmavú kôru podobnú povrchu meteoritov.
Stretnutie so Zemou tiež zmenilo obežnú dráhu meteoroidu. Zdeněk Ceplecha dospel k záveru, že zatiaľ čo pôvodne patril do Amorovej skupiny telies, po odlete od Zeme sa zaradil do skupiny Apollonovej s tým, že po ďalších 14 obletoch (v auguste 1997) by sa mal opäť dostať do blízkosti Zeme. Aj v prípade, že by sa tak skutočne stalo, by však možnosti ho spozorovať boli okrem iného aj z dôvodu tmavej kôry na povrchu len veľmi obmedzené. Americký astronóm Timothy Spahr však roku 2010 vyjadril názor, podľa ktorého nie je isté, že sa meteoroid stále nachádza na dráhe krížiacej dráhu Zeme, ani že sa jej roku 1997 znova priblížil.
Dan Blackburn

Dan Blackburn (* 20. máj 1983, Montreal, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár, ktorý sa preslávil najmä v tíme New York Rangers v NHL. V roku 2000 bol vyhlásený za najlepšieho nováčika CHL, v roku 2001 za najlepšieho brankára WHL a v roku 2002 za najlepšieho nováčika v bránkovisku v NHL.
V roku 2004 utrpel zranenie ľavej ruky v oblasti nervu, čo zapríčinilo jej úplnú nehybnosť. Kariéru ukončil v roku 2005.
Klubová kariéra.
WHL.
Daniel Blackburn patril na prelome tisícročí k najväčším talentom kanadského mládežníckeho hokeja. Najviac sa zaskvel v kanadskej juniorskej súťaži Western Hockey League, keď v dvoch sezónach v drese Kootenay Ice získal ocenenie najlepšieho nováčika a následne aj najlepšieho brankára. Jeho prínos pre tím bol najmä v Play-off, keď si v 32 zápasoch vyraďovacích bojov dokázal udržať 93,7% úspešnosť zákrokov a priemer inkasovaného gólu na zápas 2,00.
V drafte v roku 2001 sa po Pascalovi Leclairovi stal druhým najvyššie zvoleným brankárom toho ročníku. Z 10. miesta si ho v 1. kole vybrali New York Rangers.
New York Rangers.
Bránkovisko Rangers zažívalo v roku 2001 krízu. Medzi sezónami 2000/01 a 2001/02 ukončili kariéru obaja náhradníci dlhoročnej brankárske jednotky tímu, Mika Richtera – Kirk McLean a Guy Hebert a v tíme tak bola potrebná nová brankárska jednotka. Práve toto miesto mal zaplniť Dan Blackburn.
Takmer bez pobytu v American Hockey League sa Blackburn prakticky okamžite premiestnil do základnej zostavy Rangers už vo svojej prvej profesionálnej sezóne. Predstavil sa v 31 zápasoch, v ktorých si pripísal 89,8% úspešnosť a 3,32 priemer inkasovaných gólov na zápas.
Už v sezóne 2002/03 bol Blackburn postavený do pozície jednotky tímu. Zvýšená záťaž však vyvolala prepad jeho výkonnosti a do tímu bol privedený skúsený Mike Dunham, ktorý oproti Blackburnovi exceloval. Sezónu tak Blackburn ukončil po 32 zápasoch, v ktorých si udržal podpriemernú 89% úspešnosť zákrokov.
V rámci tréningových kempov, ktoré prebiehali pred začiatkom sezóny 2003/04 Blackburn utrpel zranenie ľavej ruky v oblasti nervu, kvôli ktorému sa nepredstavil ani v jednom zápase. Po dvoch sezónach NHL sa tak Blackburnova kariéra rýchlejšie skončila, ako začala.
Pokus o návrat.
Počas „lockoutovej“ sezóny 2004/05 sa Blackburn pokúšal o návrat do profesionálneho hokeja v drese Victoria Salmon Kings v ECHL. Keďže zranenie mu znehybnilo ľavú ruku, namiesto konvenčného rozloženia vyrážačky a lapačky začal používať dve vyrážačky. Po 12 zápasoch, v ktorých si pripísal 89,2% úspešnosť zákrokov sa však rozhodol ukončiť profesionálnu hokejovú kariéru zo zdravotných dôvodov.
31. decembra 2011 sa zúčastnil spomienkového zápasu „Winter Classic Alumni Game“, kde sa predstavili legendy tímov New York Rangers a Philadelphia Flyers.
Gus Isidore

Augustus Lundell „Gus“ Isidore (* 16. august 1960, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, spevák, skladateľ a producent.
Životopis.
V roku 1976, keď mal 16 rokov, sa naučil hrať na gitare, skladať piesne a pripojil sa k skupine The Foundations. O rok neskôr upútal pozornosť Marca Bolana zo skupiny T. Rex, s ktorou nahral album "Dandy in the Underworld".
Medzi rokmi 1978 a 1982 spolupracoval s niekoľkými hudobníkmi pri nahrávaní albumu Eddyho Granta s názvom "Walking on Sunshine". V roku 1979 nahral album s Petrom Bardensom zo skupiny Camel a bol frontmanom jeho koncertnej skupiny. V roku 1981, po turné s Petrom Greenom z Fleetwood Mac, bol členom skupiny Asia, s ktorou odohral turné v Anglicku a Európe.
V roku 1982 spoznal Phila Lynotta, stal sa členom jeho podpornej skupiny The Soul Band, a spolupracoval s ním až do jeho smrti.
V roku 1984 ho Hugh Cornwall zo skupiny The Stranglers pozval, aby nahral gitaru pre jeho sólový album s Julesom Hollandom s názvom "Wolf".
Po presťahovaní sa do Helsínk v roku 1986 tu založil skupinu Buffalo Soldier.
V roku 1987 sa pridal k soulovému spevákovi Sealovi, s ktorým nahral jeho rané demonahrávky a debutový album. Neskôr spoluzložil Sealov druhý štúdiový album "Seal II".
V roku 1988 založil trio The Third Man, v ktorom pôsobil do roku 1990.
Medzi rokmi 2001 a 2005 spoluzložil niekoľko piesní pre rôznych interpretov, vrátane Seala, a začal pracovať na vzniku svojej skupiny Suns of Neptune, ktorá v roku 2006 vydala rovnomenné EP, t. j. jedinú svoju nahrávku.
V rokoch 2007 až 2008 robil mentora v Rock Academy School of Music.
V roku 2016 sa stal gitaristom v britskom muzikáli "Muted".
The Old Grey Whistle Test

The Old Grey Whistle Test (skrátene Whistle Test alebo OGWT) je britská hudobná televízna relácia. Bola vysielaná stanicou BBC Two v rokoch 1971 až 1988. Jej prvným moderátorom bol novinár Richard Williams, medzi neskorších moderátorov patrili napríklad Annie Nightingalová, David Hepworth a Andy Kershaw. Počas existencie programu v ňom vystupovalo množstvo hudobníkov, medzi ktorých patria napríklad Billy Joel, John Cale či skupiny Talking Heads a Lynyrd Skynyrd.
Suchá (vrch vo Veľkej Fatre; 1261 m n. m.)

Suchá () je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Liptovské Revúce, približne juhozápadne od Ružomberka.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Hôľna Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Liptovské Revúce. Najbližším sídlom sú na juhovýchode ležiace Liptovské Revúce a východne situovaná Liptovská Osada. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis.
Suchá je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha západným smerom z masívu Rakytova () v liptovskej vetve hlavného hrebeňa. Západným smerom sa nachádza Javorina () a Štefanová (), severným Tmavá () a Dvorisko (), východným Tanečnica () a Rakytov a južne Magury () a Minčol (). Masív patrí do povodia Revúcej, kde vodu odvádza z južných svahov Nižný Rakytov, zo severných Rakytov. Na vrchol nevedie značený turistický chodník. Severné úbočie zasahuje do národnej prírodnej rezervácie Skalná Alpa.
Výhľady.
Vrcholová časť je pokrytá nesúvislým lesným porastom, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité veľkofatranské vrcholy, no tiež Malú Fatru.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený turistický chodník a najbližší, žlto značený vedie sedlom úbočím Rakytova. Hlavným hrebeňom prechádza zeleno značený chodník, vedúci zo Sedla pod Čiernym kameňom do Nižného Šiprúnskeho sedla.
9K51M Tornado-G

9K51M Tornado-G je ruský salvový raketomet kalibru 122 mm na podvozku nákladného automobilu Ural-4320 (6x6). Je určený na ničenie živej sily, ľahko obrnených a obrnených vozidiel, delostreleckých a mínometných batérií alebo veliteľských stanovíšť na vzdialenosť až 40 km. 
Tornado-G je nová generácia známeho a celosvetovo rozšíreného salvového raketometu Grad. Na rozdiel od svojho predchodcu má vďaka použitiu nových projektilov zvýšený dostrel. Tento systém tiež potrebuje kratší čas na uvedenie do pohotovostného režimu.
Vznik a vývoj.
Raketomet BM-21 Grad, zavedený do služby v roku 1963, sa v Sovietskej armáde osvedčil veľmi dobre. Preto sa v 90. rokoch 20. storočia rozbehli výskumné práce zamerané na jeho modernizáciu. Zhotoviteľom raketometu sa stal Štátny výskumný a výrobný podnik Splav. Systém bol prvýkrát predstavený na testovacom polygóne v roku 1998. Ruská armáda si raketomet prvýkrát objednala v roku 2011 v počte 36 kusov. Sériová výroba sa rozbehla v roku 2013, kedy Tornado-G úspešne prešlo štátnymi skúškami. V októbri 2014 bol raketomet oficiálne zavedený do služby v ruskej armáde.
Konštrukcia.
Systém 9K51M Tornado-G pozostáva z bojového vozidla 2B17M postavenom na podvozku nákladného auta Ural-4320-10 (6x6) a rakiet kalibru 122 mm (9M538, 9M539 alebo 9M541). Raketomet dokáže vystreliť všetkých 40 rakiet počas 20 sekúnd. Maximálny dostrel výbušných rakiet je v rozmedzí 30-40 km. Existujú však správy o vytvorení nových projektilov pre Tornado-G s dostrelom až 100 km. Čas potrebný na bojové nasadenie systému na nepripravenom stanovišti je šesť minút, na pripravenom je to jedna minúta. Z bojového do cestovného režimu prejde Tornado-G za 30 sekúnd. Pohon vozidla zabezpečuje motor Kamaz-740, ktorý mu umožňuje ísť rýchlosťou až 80 km/h. Posádka vozidla sa v porovnaní s raketometom Grad zredukovala z 3 na 2 osoby.
55 (album)

55 je štúdiový album, ktorý v spolupráci s textárom Petrom Uličným a skladateľom Ondřejom Brzobohatým nahral Richard Müller. Album vydalo v roku 2016 hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Hodina medzi psom a vlkom

Hodina medzi psom a vlkom je štúdiový album, ktorý v spolupráci s textárom Petrom Uličným nahral Richard Müller. Album vydalo v roku 2020 hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Kofaktor F430

F430 je kofaktor (niekedy sa nazýva i koenzýmom) enzýmu metylkoenzým M reduktázy. Je to porfyrínový derivát, ktorý obsahuje atóm niklu. Metylkoenzým M reduktáza katalyzuje reakciu, ktorá vedie k uvoľneniu metánu v poslednom kroku metanogenézy:
Tento kofaktor sa vyskytuje len u metanogénnych archeónov a anaeróbnych metánotrofných archeónov. Vyskytuje sa v relatívne vysokých koncentráciách v archeónoch, ktoré sa účastnia reverznej metanogenézy – tieto archeóny môžu obsahovať až 7 % hm. niklového proteínu, ktorý im pomáha oxidovať metán.
Štruktúra.
Tento kofaktor bol pomenovaný triviálnym názvom kofaktor F430 v roku 1978 na základe vlastností žltej vzorky extrahovanej z "Methanobacterium thermoautotrophicum", ktorá mala spektroskopické maximum pri 430 nm. V roku 1982 bola táto látka identifikovaná ako kofaktor metylkoenzým M reduktázy a jeho štruktúra bola potvrdená pomocou röntgenovoej kryštalografie a NMR. Kofaktor F430 sa skladá z redukovaného porfyrínu v makrocyklickom systéme zvanom korfín. Okrem toho obsahuje ďalšie dva kruhy, takže na rozdiel od klasického tetrapyrolového jadra (kruhy A-D) má ešte γ-laktámový kruh E a karbocylický kruh F s ketónovou skupinou. Je to jediný prírodný tetrapyrol, ktorý obsahuje nikel, ktorý sa inak v živých systémoch vyskytuje len vzácne.
Biosyntéza.
Biosyntéza kofaktoru F430 začína u uroporfyrinogénu III, z ktorého sa syntetizujú všetky prírodne tetrapyroly vrátane chlorofylu, vitamínu B12, fykobilínov, sirohemu a hemu. Uroporfyrinogén III sa premieňa najprv na dihydrosirohydrochlorín a potom na sirohydrochlorín. Následne sa do tohto systému vkladá nikelnatý katión. Túto reakciu katalyzuje tá istá chelatáza, CbiX (tiež označovanej CfbA), ktorá katalyzuje i cheláciu kobaltu v biosyntéze kobalamínu.
Potom dochádza pomocou ATP-dependentnej Ni-sirohydrochlorín-"a,c"-diamidsyntázy (CfbB) k premene acetátových skupín "a" a "c" na acetamidy. Aminoskupiny pochádzajú z dvoch molekúl glutamínu. Poradie amidácie týchto dvoch skupín je náhodné. Dvojzložkový komplex Ni-sirohydrochlorín-a,c-diamidreduktívnej cyklázy (CfbCD) potom katalyzuje šesťelektrónovú a sedemprotónovú redukciu kruhov, čím vzniká biosyntetický intermediát. V procese dochádza k vzniku γ-laktámového kruhu E. Táto redukcia je spojená s hydrolýzou ATP a elektróny sa presúvajú pomocou dvoch 4Fe-4S centier. V poslednom kroku sa tvorí kruh F (karbocyklický s ketónovou skupinou) pôsobením ATP-dependentnej koenzým F(430) syntetázy (CfbE), čím vzniká koenzým F430. Tento posledný enzým je ligáza podobná MurF, ktorá sa účastní biosyntézy peptidoglykánu.
Negi Haruba

Negi Haruba (; * 27. júl 1991, Čita, Japonsko) je japonský mangaka.
Medzi fanatikmi mangy sa preslávil svojim dielom "Gotóbun no Hanajome", ktoré vychádzalo vo "Šúkan Šónen" magazíne od augusta roku 2017, do februára roku 2020. V máji 2019 vyhral cenu najlepšej šónen mangy na 43. každoročnej súťaži "Kódanša Manga Šó". Bola to piata najlepšie predávaná manga za rok 2019.
Phil Lynott the Last Sessions

Phil Lynott the Last Sessions je sedemskladbové EP demonahrávok Phila Lynotta a Ricka Parfitta z roku 1984. Vyšlo 27. septembra 2019 prostredníctvom iOcean Music.
Nad Uhliskami

Nad Uhliskami () je vrch vo Veľkej Fatre. Leží nad obcou Blatnica, približne východne od Turčianskych Teplíc.
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin a zasahuje na katastrálne územie obce Blatnica a Necpaly. Najbližšími sídlami sú západne ležiace obce Necpaly, Folkušová a Blatnica. Vrch patrí do Národného parku Veľká Fatra.
Opis.
Vrch leží v bočnom hrebeni, ktorý vybieha severozápadným smerom z masívu Suchého vrchu (). Juhozápadné úpätie vymedzuje Dedošová dolina, severovýchodné Necpalská dolina. Západne susedí Prostredný grúň () a Plavá (), severne sa nachádza Jastrabské () a Osičné (), východným smerom susedí Prierastlé (), Borišov (), Chyžky () a Biela skala () a južným Štrochy () a Skalná (). Vrch patrí do povodia rieky Váh, resp. jeho čiastkového povodia rieky Turiec, kde vodu odvádza z juhozápadných svahov Gaderský a zo severovýchodných Necpalský potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady.
Vrcholovú časť pokrýva súvislý, no riedky les, ktorý umožňuje veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať najmä okolité veľkofatranské vrcholy, pri priaznivých podmienkach tiež Malú Fatru a Strážovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značený chodník, preto prístup je možný odbočením z chodníkov, vedúcich blízkymi dolinami:
Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2022

Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2022 (skrátene krajské voľby v roku 2022) sa konali 29. októbra 2022 spolu s komunálnymi voľbami. Volebné miestnosti boli otvorené od 7:00 do 20:00.
Organizácia volieb.
Spojenie komunálnych a krajských volieb priniesla vláda Petra Pellegriniho. Voľbám predchádzalo mimoriadne predĺženie funkčného obdobia krajských predstaviteľov na päť rokov, nasledovné obdobia budú opäť štvorročné. Hlasovať môže 4,4 milióna voličov, občanov Slovenska a osôb s trvalým pobytom. Prvý krát hlasovať v krajských voľbách bude môcť aj približne 260 000 prvovoličov. Volebné obálky a schránky mali modrú farbu.
Voľba predsedov samosprávnych krajov.
Nitriansky kraj.
Kandidáti na post predsedu Nitrianského samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Košický kraj.
Kandidáti na post predsedu Košického samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Prešovský kraj.
Kandidáti na post predsedu Prešovského samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Trenčiansky kraj.
Kandidáti na post predsedu Trenčianskeho samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Trnavský kraj.
Kandidáti na post predsedu Trnavského samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Žilinský kraj.
Kandidáti na post predsedu Žilinského samosprávneho kraja.
Na župana kandidujú títo kandidáti:
Pumpuang Duangjan

Pumpuang Duangjan (iný prepis "Poompuang Duangchan," thaj. พุ่มพวง ดวงจันทร์), vlastným menom Rampueng Jitharn (* 4. august 1961, Suphanburi, Thajsko † 13. jún 1992, Phitsanulok, Thajsko) bola thajská popová speváčka. Pumpuang bola známa svojimi humornými videoklipmi a výkonmi na pódiu a tiež ako interpretka najpopulárnejšej formy thajskej country hudby – luk thung.
Život a kariéra.
V hudobnom priemysle sa výraznejšie presadila v roku 1975, vo veku 15 rokov. Jej debutový album bol vydaný pod vedením jej šéfa Waipota Phetsuphana.
Medzi jej slávne piesne patrí „Kaew Roe Phee“, „Nak Rong Baan Nork“, „Krasae Khao Ma Si“, „Uhhue Lor Jang“.
V roku 1987 sa vydala za speváka Kaisorna Leelamekhina. Po necelom roku sa im narodil syn Puckkawat Leelamekhin, jej prvé dieťa. Zomrela v roku 1992 na komplikácie spojené s autoimunitným ochorením lupus erytematodes.
4. augusta 2018 Google vytvoril animovaný doodle ako pripomienku jej nedožitých 57. narodenín.
Jarky (potok)

Jarky je potok v regióne Dolná Nitra na území obcí Lovce, Žikava a Topoľčianky v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji. Je pravostranným prítokom Hostianskeho potoka a má dĺžku . Je vodným tokom VI. rádu. 
Prameň.
Pramení v v severnej časti územia obce Lovce, v lesnom extraviláne v lese "Koreňová", na juhovýchodnom svahu vrchu Koreňová. Patrí do okresu Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji a nachádza sa na rozhraní geomorfologického celku Tribeč, geomorfologickom podcelku Veľký Tribeč (geomorfologický podcelok), a geomorfologického celku Podunajská pahorkatina.
Opis toku.
Od prameňa tečie južným smerom cez lesný extravilán, skrúca sa do východného smeru, v priberá ľavostranný prítok Žliabok, v sa skrúca do juhovýchodovýchodného smeru a tento smer si v podstate zachováva až do svojho ústia, v priberá bezmenný pravostranný prítok z lesa "Potôčky" a zároveň vteká na územie obce Žikava, v ľavým brehom obmýva úpätie lesa "Medzi jarkami" a pravým brehom úpätie vrchu "Hôrka" s , lesný extravilán sa postupne mieša s poľnohospodárskym extravilánom, v na svojom krátkom derivačnom kanáli vytvára vodnú nádrž s názvom "Žikava", v vteká do poľnohospodárskeho extravilánu, v vteká do intravilánu obce Žikava, v vyteká z intravilánu do extravilánu obce Žikava, v prekračuje obecnú hranicu medzi obcami Žikava a Topoľčianky, v priberá ľavostranný prítok Žikavka, od opustenia intravilánu obce Žikava až do svojho ústia má aj v súčasnosti kľukatý, meandrovitý priebeh toku, tesne pred obecnou hranicou medzi obcou Topoľčianky a mestom Zlaté Moravce v juhozápadojužnom kúte poľnohospodárskeho extravilánu obce Topoľčianky ústi v do Hostianskeho potoka ako jeho pravostranný prítok. Hostiansky potok ústi ďalej do Žitavy. Vodný tok "Jarky" má dva významnejšie prítoky Žliabok a Žikavka.
Pôvod názvu.
Vodný tok "Jarky" na území obcí Lovce, Žikava a Topoľčianky má pôvod v názve lesa "Medzi jarkami", ktorého úpätie ľavým brehom obmýva. Z apelatíva "jarok" vo význame "menší potok, výmoľ, struha, priekopa pozdĺžneho tvaru na odtekanie vody" a v gramatickom množnom čísle bolo utvorené jednoslovné hydronymum v podobe "Jarky" ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov lesa "Medzi jarkami" má pôvod v charakteristických tvaroch miestneho povrchu terénu utvorených po silných dažďoch a pripomínajúcich kľukaté meandrujúce neregulované meniace sa riečisko vodného toku, ktoré je vo veľmi suchých obdobiach roka vyschnuté. Názov vodného toku "Jarky" bol štandardizovaný v roku 1979. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum "Jarky" je jedinečným hydronymom (jún 2022).
Referencie.