burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Pakobylka rožkatá

Pakobylka rožkatá ("Medauroidea extradentata", syn. "Baculum extradentatum") je pakobylka z čeľade "Phasmatidae".
Vzhľad.
Samička dorastá 911 cm, samček 7 cm. Samička má na prostrednom páre nôh malé laloky a dva tŕňovité výbežky na hlave.
Rozšírenie.
Krovinaté oblasti Vietnamu.
Rozmnožovanie.
Vajíčka pakobyliek rodu "Medauroidea" sú neobyčajne rozmanitých tvarov, často sú ploché alebo valcovité. Vajíčka "M. extradentata" sú však guľaté o veľkosti asi 3 mm. Po 26 mesiacoch sa liahnu 1 cm dlhé nymfy. Tento druh sa môže rozmnožovať aj partenogeneticky.
Gela

Gela je mesto na Sicílii. Mesto má 77 261 obyvateľov a rozlohu .
Necpalská dolina

Necpalská dolina je dolina na západnej strane Veľkej Fatry. Preteká ňou Necpalský potok. Vedie ňou modro značkovaný chodník z Necpál na Chatu pod Borišovom. Takmer celou dolinou prechádza asfaltová cesta (zákaz vjazdu; len s povolenkou) a zeleno-značená cyklotrasa. Dolina je dlhá 11 kilometrov od dediny Necpaly až po razcestie pod chodníkom smerujúcim na Borišov modrou značkou.
Belianska dolina (Veľká Fatra)

Belianska dolina leží na západnej - turčianskej strane Veľkej Fatry.
Preteká ňou Beliansky potok a takmer celou dolinou prechádza asfaltová cesta (zákaz vjazdu) a zeleno-značená cyklotrasa. 
Vedie ňou zeleno značkovaný chodník z obce Belá-Dulice na Chatu pod Borišovom. V hornej časti sa nachádza rekreačné stredisko Havranovo a v bočných dolinách množstvo súkromných chát.
Jasenská dolina (Veľká Fatra)

Jasenská dolina leží na západnej strane Veľkej Fatry.
Preteká ňou potok Vôdky. V jej dolnej časti je lyžiarske stredisko, prístupné z obce Belá-Dulice. Prechádza ňou asfaltová cesta, cyklotrasa a modro-značený chodník z Belej-Dulíc na Lysec ().
Kantorská dolina

Kantorská dolina je dolina na severnej strane Veľkej Fatry.
Preteká ňou Kantorský potok. Zo Sklabinského Podzámku ňou vedú zeleno značkovaný chodník na Jarabinú a žlto značkovaný chodník na Kľak. Prechádza ňou asfaltová cesta a zeleno-značená cyklotrasa. Nachádza sa v nej obec Sklabinský Podzámok a do Turčianskej kotliny vyúsťuje pri Turčianskej Štiavničke.
Veľká dolina (Veľká Fatra)

Veľká dolina sa nachádza vo Veľkej Fatre, v severozápadnej časti pohoria, na území okresu Martin. Preteká ňou potok Ráztoky. Jej horná časť sa nazýva "Kliačková dolina." Začína pod hlavným hrebeňom turčianskej vetvy pohoria medzi Kľakom (1 394,1 m n. m.) a Chládkovým (1 240,4 m n. m.) a do Turčianskej kotliny ústi juhovýchodne od obce Nolčovo. Prechádza ňou zeleno značkovaný chodník z Krpelian do sedla Príslop (935 m n. m.). Dolinou prechádza asfaltová cesta a zeleno-značená cyklotrasa (až po ústie dolinky Brdce), turistom slúžia dva prístrešky - jeden v ústí doliny, druhý v lokalite Pod Brdcom.
Malá Bránica (dolina)

Malá Bránica je dolina na severnej strane Malej Fatry pri obci Belá. 
Preteká ňou rovnomenný potok. Približne do polovice doliny siaha asfaltová cesta, ďalej pokračuje ako turistický chodník. Jej dolnou časťou vedie zeleno značkovaný chodník zo zastávky SAD Bránica do sedla Bublen. Nachádzajú sa tu zachovalé pastierske obydlia, ktoré sa v súčasnosti využívajú na rekreačnú turistiku. Je súčasťou Národného parku Malá Fatra.
Dolina Kúr

Dolina Kúr sa nachádza na severnej strane Malej Fatry. Preteká ňou rovnomenný potok. V hornej časti sa vetví na Kukurišovu dolinu, Prostrednú dolinu a Haviarsku dolinu. Vedie ňou modro značkovaný chodník z Krasnian do sedla Priehyb. V doline sa nachádza Kukuríšova jaskyňa.
Dolina Hoskora

Hoskora je dolina v Malej Fatre severne od Vrútok. Preteká ňou rovnomenný potok. Do údolia Váhu vyúsťuje pri osade Jánošíkovo pod časťou Sekanina. Nie je turisticky prístupná.
Na severe lemuje ústie doliny Národná prírodná rezervácia Krivé, ktorá sa rozprestiera na vrchole Krivé (). A ďalej v doline smerom k hlavnému hrebeňu pohoria leží na vrchu Hrádok () Prírodná rezervácia Hrádok. Na konci doliny začína územie Národnej prírodnej rezervácie Suchý.
Hradské

Hradské je dolina v Malej Fatre. Preteká ňou Hradský potok. Jej dolnou časťou vedú modro a červeno značkovaný chodník z Nezbudskej Lúčky na Chatu pod Suchým.
Neďaleko ústia doliny v Domašínskom meandri sa nachádza Starhrad.
Sučianska dolina

Sučianska dolina je dolina na južnej strane Krivánskej Malej Fatry. Leží na katastrálnom území obce Sučany a preteká ňou Biely potok. Nie je turisticky sprístupnená. V jej ústí sa nachádza prírodná rezervácia Pod Rígľom.
Révalovská dolina

Révalovská dolina alebo Snilovská dolina je dolina na južnej strane Krivánskej Malej Fatry. Preteká ňou Snilovský potok. Jej dolnou časťou prechádza zeleno značkovaný chodník zo Šútova, resp. Trusalovej na Chatu pod Chlebom.
Dolina Bystrička

Bystrička je dolina v Malej Fatre. Preteká ňou potok Bystrička. Vedie ňou zeleno značkovaný chodník z rázcestia Bystrička do sedla Medziholie.
Na začiatku doliny sa nachádza kameňolom. Na západných svahoch doliny sa rozprestiera Národná prírodná rezervácia Šrámková.
Chasapiko

Chasapiko (gr. "Χασάπικο"), je grécky ľudový tanec a ľudová hudba, pôvodne z Konštantinopola (Istanbul).
Názov pochádza od slova Chasapis (mäsiar), pretože tento štýl má pôvod v mäsiarstvách z byzantskej doby. Iný názov je aj „makelarikos choros“ (mäsiarsky tanec). Po obsadení Turkami sa táto hudba dostala i do tureckej ľudovej kultúry, avšak má grécky pôvod.
Chasapiko je hrané v tradičnom orientálnom rytme. Po výmene obyvateľstva medzi Gréckom a Tureckom po prvej svetovej vojne Istanbul väčšina Grékov opustila a prisťahovala sa do Grécka. Priniesla so sebou mestskú tradičnú kultúru a aj Chasapiko, ktoré sa stalo v Grécku populárne. Vďaka nemu vznikla i grécka hudba Syrtaki, všeobecne známa z filmu Grék Zorba.
&lt;br&gt;V Turecku je chasapiko známe pod menom „Kasap Havasi“. Podobnú hudbu môžeme nájsť v ostatných balkánskych krajinách a Blízkom východe, zvlášť podobná je Izraelská pieseň „Hora“, či srbské „Kasapsko“, prípadne albánska verzia, všetky verzie vychádzajú z pôvodného byzantského konštantínopolského chasapika, ktorý sa rozšíril v osmanskej dobe.
Chasapiko sa najčastejšie hrá na kanune (orientálny brnkací nástroj), klarinete, alebo husliach, mandolínach ako zurna a dzura, novšie verzie i na buzuki. 
Tanec k tejto piesni má starý byzantský grécky pôvod, tancujú ho len muži, dvaja a viacerí, ktorí sa držia za ramená a spoločne robia zložité kroky a otočky.
Tulipán

Tulipán () je trvalka, cibuľovitá rastlina s nápadnými kvetmi rodu Tulipa, patriacich do čeľade ľaliovité (). 
V prírode sa vyskytuje vo viacerých regiónoch ako sú Južná Európa, Severná Afrika a Ázia od Anatólie a Iránu po severovýchod Číny. Najväčšiu druhovú pestrosť týchto kvetov môžeme nájsť v pohoriach Pamír, Hindúkuš a na stepiach Kazachstanu.
Tulipány sú trváce cibuľové rastliny s malým počtom šedozelených priliehavých listov s voskovitým povrchom a veľkými kvetmi so šiestimi okvetnými lupeňmi, ktoré dorastajú do výšky medzi 10 – . Plodom tulipánu je suchá kapsula obsahujúca početné diskovité semená.
Skupiny.
Tulipány sa delia na 15 tzv. skupín:
Slepánik

Slepánik ("Leptotyphlops") je rod hadov z čeľade slepánikovité. Vyskytuje sa v Severnej a Južnej Amerike, Afrike a juhozápadnej Ázii.
Zhmotnená miera

Zhmotnená miera alebo materializovaná miera je merací prostriedok, ktorý počas používania trvalo reprodukuje alebo poskytuje jednu alebo viacero známych hodnôt s príslušnou presnosťou. Patrí sem napr. závažie, objemová odmerka, pravítko.
Dietenheim

Dietenheim je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto sa nachádza asi 22 km od väčšieho mesta Ulm a má 6 590 obyvateľov a rozlohu 18,76 km².
Geografia a poloha.
Mesto Dietenheim sa nachádza na ceste medzi mestami Ulm a Memmingen na ľavom brehu rieky Iller.
Dietenheim susedí na severe s obcou Illerrieden, na východe s bavorským mestom Illertissen, na juhu s obcou Balzheim a na západe s obcami Wain a Schwendi, ktoré obidve sa nachádzajú už v krajinskom okrese Biberach.
Merací prostriedok

Merací prostriedok je technický prostriedok potrebný na uskutočnenie merania. 
V praxi sa často používa pojem meracie zariadenie, alebo merací systém, ak napr. ide o technické prostriedky na meranie konkrétnej veličiny, resp. meracie vybavenie, ak ide o technické prostriedky určené na meranie určitého druhu veličín.
Ramphotyphlops

Ramphotyphlops (lat.), po slovensky slepáň, je rod hadov z čeľade slepáňovité.
Opis.
Hady sú malé (dosahujú dĺžku najviac ). Žijú pod zemou, aj na plantážach. Hlavnou potravou sú mravce a termity. Pokiaľ je známe, kladú vajíčka. Rod R. braminus je známy tým, že ako jediný druh hada na svete sa rozmnožuje partenogeneticky, čiže všetky jedince sú samice. Druhy sú málo známe a mnohé sú známe len cez jediného jedinca.
Rozšírenie.
Ramphotyphlops sú rozšírené v Južnej Amerike, južnej Ázii, Indii, v Austrálii a okolitých ostrovoch.
Ehingen

Ehingen môžu byť miesta v Nemecku:
Prietokomer

Prietokomer je merací prístroj alebo meradlo na meranie prietoku. Meria množstvo tekutiny, ktoré preteká za určitú časovú jednotku cez potrubie alebo otvorený kanál.
Delenie.
Prietok sa môže vyjadrovať v objemových alebo v hmotnostných jednotkách, preto základné delenie prietokomerov je na:
Rhinotyphlops

Rhinotyphlops (lat.), po slovensky slepáň, je rod hadov z čeľade slepáňovité. 
Opis.
Hady sú malé (dosahujú dĺžku najviac 30 cm). Žijú pod zemou, aj v suchých pôdach. Hlavnou potravou sú mravce a termity. Pokiaľ je známe, kladú vajíčka. Rod R.schlegelii je známy tým, že je najväčší slepáň na svete (dĺžka až 1 m). Druhy sú málo známe.
Rozšírenie.
Rhinotyphlops sú rozšírené v Afrike, južnej Ázii, a na Strednom východe
Systematika.
"Pozn. Všetky alebo niektoré sa často zaraďujú pod rod Typhlops"
rod Rhinotyphlops
Erbach

Erbach môžu byť mestá v Nemecku:
Typhlops

Typhlops (lat.), po slovensky slepáň, je rod hadov z čeľade slepáňovité. 
Opis.
Hady sú malé (dosahujú dĺžku najviac 20-30 cm). Žijú pod zemou. Hlavnou potravou sú mravce a termity. Pokiaľ je známe, kladú vajíčka. Rod "Typhlops grandidieri" žijúci na Madagaskare sa niekedy zaraďuje do samostatného rodu "Xenotyphlops".
Rozšírenie.
Typhlops sú rozšírené v Južnej Amerike, Afrike na Strednom východe, v Ázii. "Typhlops vernicularis" žije v juhovýchodnej Európe.
Systematika.
rod "Typhlops"
Slepáňovce

Slepáňovce (lat. "Scolecophidia" alebo "Typhlopoidea") je veľký taxón (infrarad, nadčeľaď či podobne) najprimitívnejších hadov "(Serpentes)".
Od ostatných hadov sa líšia tuhou lebkou, veľmi malými očami, niekedy prekrytými šupinami, resp niekedy s celkom chýbajúcimi očami.
Marián Andričík

Prof. PhDr. Marián Andričík, PhD. (* 13. august 1964, Humenné) je slovenský literárny vedec, prekladateľ a vysokoškolský pedagóg, prodekan pre vedeckovýskumnú činnosť a doktorandské štúdium Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Syn básnika, prekladateľa a rozhlasového redaktora Juraja Andričíka.
Vyštudoval slovenčinu a angličtinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pracoval ako redaktor časopisu Dotyky. Absolvoval jedenapolmesačnú stáž v USA na The American University vo Washingtone. V rokoch 1996 až 2007 pôsobil ako pedagóg na Prešovskej univerzite v Prešove. V roku 2003 obhájil dizertačnú prácu "K druhovým problémom prekladu", v roku 2008 sa habilitoval na docenta a 19. septembra 2018 ho prezident SR Andrej Kiska vymenoval za profesora.
Venuje sa prekladu poézie, prózy, divadelných a rozhlasových hier, esejí aj odbornej literatúry. V roku 1993 získal prémiu Slovenského literárneho fondu za preklad výberu z poézie Johna Keatsa, v roku 1996 za antológiu beatnickej poézie, v roku 2005 za výber z poézie Williama Blaka, v roku 2006 za "Anglicko-slovenský a slovensko-anglický slovník" a Krištáľové krídlo za rok 2020 v kategórii "Publicistika a literatúra" za historicky prvý slovenský preklad jedného z najvýznamnejších diel svetovej literatúry – biblického eposu Johna Miltona "Stratený raj".
Žije a pracuje v Košiciach, s manželkou Markétou majú dvoch synov.
Dotyky (časopis)

Dotyky sú slovenský literárny časopis založený v roku 1986 zameraný na tvorbu mladých, resp. začínajúcich autorov. Bol založený v roku 1986 najprv ako príloha časopisu Romboid, samostatne vychádza od roku 1989. Názov "Dotyky" je odvodený od prvej zbierky básnika a ministra kultúry Miroslava Válka. Do roku 1990 vychádzal ako časopis Zväzu slovenských spisovateľov, odvtedy vychádza ako časopis Spolku slovenských spisovateľov. Šéfredaktori: Ján Zambor, Jozef Urban, Maroš Bančej a Boris Brendza.
Acutotyphlops

Acutotyphlops je rod hadov z čeľade slepáňovité. Vyskytuje sa na Papui-Novej Guinei a na Šalamúnových ostrovoch. Rod bol stanovený v roku 1995, predtým sa druhy zaraďovali pod rod Typhlops a Ramphotyphlops.
Druhy:
Sig Hansen

Sig Hansen, celým menom Sigurd Lille Hansen (* 28. apríl 1966, Seattle, Washington, USA) je kapitán americkej rybárskej lode FV Northwestern. Hansen účinkoval vo všetkých sériách dokumentárneho televízneho seriálu Nebezpečný lov (v orig. "Deadliest Catch"), ktorý sa vyrába pre televíznu stanicu Discovery Channel. Pre potreby natáčania vykonáva aj funkciu technického poradcu pre produkciu.
Hansen, jeden z mnohých ľudí zo Seattlu s nórskymi predkami, začal rybárčiť vo veku 14 rokov. Po ukončení strednej školy sa začal rybolovu venovať po celý rok, keď strávil 10 mesiacov do roka na Aljaške a v Beringovom mori. Príležitostne počas leta lovil v Nórsku makrely a tresky. Od svojich 22 rokov striedavo pôsobil na lodi FV Northwestern ako jej kapitán a vo veku 24 rokov sa ním stal na plný úväzok.
Počas rokov sa FV Northwestern stala jednou z najziskovejších rybárskych lodí v Beringovom mori, so skvelým záznamom na poli bezpečnosti práce. Posledné roky loví Sig Hansen spolu s jeho dvomi bratmi Edgarom a Normanom.
V apríli 2007 bol hosťom niekoľkých amerických talk show, kde robil promo seriálu "Nebezpečný lov". 
Sig Hansen je ženatý, má dve dcéry. Spolu so svojou rodinou býva v Seattli.
Erbach (okres Alb-Donau)

Erbach je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 13 325 obyvateľov a rozlohu .
Geografia a poloha.
Mesto Erbach leží na juhovýchode kraja Hochsträß (čo je časť pohoria Švábska Jura) medzi mestami Ulm na severovýchode a Ehingen na juhozápade. Mesto sa nachádza blízko ľavého resp. severného brehu Dunaja. 
Mesto susedí na severe a východe s mestom Ulm, na juhu s obcou Hüttisheim ako aj s obcou Achstetten, ktorá je už v krajinskom okrese Biberach, na juhozápade s obcou Oberdischingen, na západe s malou obcou Altheim a na severozápade s mestami Schelklingen a Blaubeuren.
Infraštruktúra.
Mesto Erbach leží na ceste "Bundesstraße 311" medzi mestami Ulm a Ehingen. Mesto sa taktiež nachádza na železničnej linke württemberskej južnej dráhy ("Württembergischen Südbahn") medzi mestami Ulm a Lindau. Erbach má aj malé športové letisko používané mnohými súkromnými pilotmi z mesta Ulm.
Langenau

Langenau je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 14 163 obyvateľov a rozlohu . Nachádza sa približne 14 km od väčšieho mesta Ulm.
Geografia a poloha.
Mesto Langenau susedí na severe s obcami Nerenstetten a Öllingen, na východe s obcou Rammingen, na juhu s mestom Leipheim ("Bavorsko") a obcou Elchingen ("Bavorsko"), ako aj s mestom Ulm, a na západe s obcami Beimerstetten a Bernstadt. 
Langenau pozostáva z troch mestských štvrtí (dávnejšie to boli samostatné obce):
Externé odkazy.
Oficiálna stránka mesta Langenau
Ostrá

Ostrá môže byť:
Expedícia 16

Expedícia 16 je šestnásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS).
Jej prví dvaja členovia, Jurij Malenčenko a Peggy Whitsonová, štartovali 10. októbra 2007 na palube kozmickej lode Sojuz TMA-11 spolu s prvým malajským kozmonautom Šejkom Muzapharom Šukorom.
Letový inžinier Expedície 15 Clayton Anderson sa nevrátil na Zem so Sojuzom TMA-10, ale stal sa na niekoľko týždňov do príletu STS-120 členom posádky Expedície 16. Raketoplán Discovery na misiu STS-120 odštartoval 23. októbra a Anderson bol nahradený novým letovým inžinierom Danielom Tanim. Po plánovanom štarte misie STS-122 sa k posádke ISS pripojí Léopold Eyharts, ktorý nahradí Taniho. Potom sa k posádke pridá Garrett Reisman, ktorý odštartuje na palube raketoplánu Endeavour pri misii STS-123 a vymení Eyhartsa. Reisman strávi časť svojho pobytu na ISS ako člen posádky Expedície 16 a zvyšok ako letový inžinier Expedície 17.
Výstupné zariadenie

Výstupné zariadenie alebo výstupná jednotka vo výpočtovej technike je periférne zariadenie (hardvér) počítača, ktoré umožňuje výstup dát alebo signálov z počítača vo forme zrozumiteľnej človeku ako sú napr. obrazová, textová alebo zvuková informácia alebo v inej forme za účelom ich ďalšieho spracovania alebo využitia pre riadenie ďalších k počítaču pripojených zariadení (ako je napríklad paralelný interface s obvodom Intel 8255, ktorý v starších počítačoch umožňoval napríklad ukladanie dát na magnetofón ale aj tlač). 
Počítač naopak dostáva informácie a príkazy od človeka alebo iných technických zariadení pomocou vstupných zariadení. Niektoré zariadenia sú kombinované, teda vstupno-výstupné zariadenia.
Typickým príkladom výstupných zariadení je: 
a ďalšie.
Počítačové reproduktory

Počítačové reproduktory (alebo tiež multimediálne reproduktory), sú počítačový hardvér, výstupná jednotka počítača, ktorá umožňuje reprodukovať signály z počítača vo forme zvuku (hudba, slovo, zvukové efekty a pod.)
Je to externá aktívna reproduktorová sústava, väčšinou s integrovaný zosilňovačom. Ku počítaču sa pripája štandardným audio 3.5mm (1/8 inch) stereo jack konektorom. Farebné označenie konektora (zásuvky na zvukovej karte a zástrčky) je zelená. Niektoré reproduktory používajú aj Cinch (RCA) konektory. Existujú aj reproduktory na pripojenie cez USB port.
Počítačové reproduktory sú štandardne súčasťou osobného počítača. Vyrábajú sa v širokej variete rozmerov, tvarov, kvalite, cene a druhu. Typické počítačové reproduktory sú plastové skrinky napájané sieťovým adaptérom, vybavené ovládaním hlasitosti a vypínačom, s výstupným hudobným výkonom 1 – 2 W. Drahšie reproduktory sú vybavené aj ďalšími ovládacími prvkami (basy, vyváženie a pod.). Vyrábajú sa aj reproduktorové sústavy 2.1, 4.1, 5.1 a 7.1 (údaj za bodkou znamená počet subwooferov (basových reproduktorov), údaj pred bodkou znamená počet satelitov reproduktorovej zostavy (napr. 5.1 znamená dva predné, dva zadné, stredný reproduktor a subwoofer). Záleží na umiestnení počítača a nárokov na zvuky.
Zabudovaný zosilňovač vyžaduje externé napájanie (obvykle sieťovým adaptérom). 
Niekedy sú reproduktory zabudované v tele počítača (jeho systémovej jednotke) napr. notebook, alebo sú súčasťou monitora.
Atitlán

Atitlán môže byť:
Atitlán (jazero)

Atitlán je jazero nachádzajúce sa v departemente Sololá v Guatemale považujú mnohí za najkrajšie na svete. Je známym strediskom cestovného ruchu na vysočine v juhozápadnej časti krajiny. 
Zatiaľ čo severný breh je pomerne husto osídlený a nachádza sa tu aj najväčšie mesto na pobreží Panajachel, na členitejšom južnom brehu tvoria kulisu sopky Atitlán, Tolimán a San Pedro s vrchom Santa Clara. Hladina jazera má nadmorskú výšku Dĺžka jazera v západo-východnom smere je . Má členité dno, ktoré nie je dodnes úplne zmapované. Najväčšia zistená hĺbka je viac než . Existujú dve teórie o jeho vzniku: prvá tvrdí, že ide o neaktívny kráter a druhá, že vznik okolitých sopiek prerušil tok troch riek tečúcich zo severu, ktoré tak spôsobili jeho vznik. Jazero nemá zjavný odtok. Ďalšie dôležité obce na jeho brehoch sú San Lucas Tolimán, Santiago Atitlán, San Pedro La Laguna a San Pablo La Laguna.
Atitlán (sopka)

Atitlán je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na juhozápade Guatemaly, na brehu jazera Atitlán, vedľa stratovulkánov Tolimán a San Pedro. Prevažne andezitová sopka je najmladšia z trojice stratovulkánov, vytvorených na okraji pleistocénnej kaldery.
Od 15. storočia bolo zaznamenaných niekoľko erupcií prevažne explozívneho charakteru, posledná 3. mája 1853.
Santa Clara

Santa Clara (šp. "svätá Klára") môže byť:
Zoznam prezidentov Kórejskej republiky

Toto je zoznam prezidentov Kórejskej republiky.
V súčasnosti je prezident volený na jedno 5-ročné volebné obdobie. Nemôže sa uchádzať o úrad dve volebné obdobia nasledujúce po sebe.
Santa Clara (vrch)

Santa Clara je vrch v Guatemale na juhozápadnom brehu jazera Atitlán. Je súčasťou masívu sopky San Pedro.
San Pedro (sopka v Guatemale)

San Pedro je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Guatemale, na juhozápadnom brehu jazera Atitlán. Výška sopky je 3 018 m, vek poslednej erupcie nie je známy.
Tolimán (sopka)

Tolimán je v neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Guatemale, na južnom brehu jazera Atitlán. Sopka leží, spolu so stratovulkánmi Atitlán a San Pedro na južnom okraji staršej, pleistocénnej kaldery.
Svahy prevažne andezitového vulkánu sú pokryté tenkými lávovými prúdmi, starými len niekoľko tisíc rokov. Samotná sopka nejaví žiadne známky aktivity.
Tajumulco

Tajumulco je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na západe Guatemaly. S výškou 4 220 m je to zároveň najvyššia sopka, ako aj vrch v Strednej Amerike. Sopka má dva vrcholy, jeden s 50-70 m širokým kráterom, jej masív je tvorený prevažne andezitmi a dacitmi. Priama erupcia Tajumulca nebola nikdy doložená, aj keď existujú záznamy o údajných výbuchoch v rokoch 1921, 1863 a 1993.
Panajachel

Panajachel je mesto v Guatemale, v departmente Sololá. Nachádza sa na severnom brehu jazera Atitlán. Je najväčším strediskom cestovného ruchu v celej oblasti a východiskom do iných miest na brehu tohto jazera.
San Pedro La Laguna

San Pedro La Laguna je mesto v Guatemale, v departmente Sololá. Nachádza sa na južnom brehu jazera Atitlán. Je východiskom pri výstupe na sopku San Pedro.
Amatitlán

Amatitlán je jazero nachádzajúce sa v departmente Guatemala v Guatemale, približne od hlavného mesta krajiny. Jazero predstavuje zvyšok pleistocénnej kaldery, ktorá vznikla približne pred 300 000 rokmi. Hladina jazera má nadmorskú výšku . Jazero je strediskom cestovného ruchu a využíva sa ako hydroenergetický zdroj.
Department

Department [vyslov: dipártment] (z angl. department = oddelenie) je oddelenie, odbor, sekcia štátneho úradu prípadne súdu, najmä v USA.
Department (k šp. departamento/angl. department = oddelenie) alebo (pre krajiny iné ako frankofónne zriedkavo) departement [vyslov: departmán alebo department]/departmán (z fr. département = oddelenie) je administratívna jednotka prvého alebo druhého stupňa v rôznych krajinách, pozri:
Departement [vyslov: departmán alebo department] alebo departmán (z fr. département = oddelenie) je administratívna jednotka vysokého stupňa vo frankofónnych krajinách, pozri:
Hoskora

Hoskora môže byť:
Nepriama demokracia

Nepriama demokracia (iné názvy: zastupiteľská demokracia, reprezentatívna demokracia) predstavuje účasť občanov na štátnej moci prostredníctvom zvolených zástupcov.
Zosuv svahu

Zosuv svahu alebo zosun svahu je relatívne rýchla svahová deformácia spôsobená gravitáciou, pri ktorej dochádza k pohybu horninového pokryvu po šmykových plochách. Pod termínom zosuv sa tiež rozumie geomorfologický tvar vytvorený týmto procesom.
Klasifikácia zosuvov.
Zosuvy môžeme klasifikovať podľa niekoľkých hľadísk:
Procesy vplývajúce na vznik zosuvov.
Príčinou všetkých svahových pohybov je gravitácia. Podmienkou ich vzniku je prevaha aktívnych síl, ktoré majú rovnaký smer ako gravitačná sila, nad pasívnymi silami, ktoré pôsobia proti zmyslu pohybu zosuvu. Najdôležitejšou pasívnou silou je súdržnosť zeminy. Vznik zosuvov je viazaný na prostredie s vhodnými podmienkami. Medzi najdôležitejšie procesy a javy, ktoré sa na vzniku zosuvov podieľajú patrí:
Výskyt zosuvov.
Žiadny svah nie je z dlhodobého hľadiska stabilný. Keďže zosuv svahu nemusí prebiehať jednorazovo, ale môže sa aj etapovite obnovovať, je režim svahov často cyklický.
Na Slovensku bolo do začiatku roka 2010 zaznamenaných 19 104 zosuvov a 2000 iných svahových deformácií. Dovedna ohrozujú 5,25 % územia krajiny, 98,8 km diaľnic a ciest I. triedy, 571 km ciest II. a III. triedy, 62 km železníc, 11 km nadzemných vedení, 3,5 km ropovodov, 101 km
plynovodov, 291 km vodovodov a takmer 30 000 pozemných stavieb. Na Slovensku sú zosuvy veľmi časté vo flyšových a vulkanických oblastiach. Zosuvy tiež často postihujú oblasti nespevnených alebo len slabo spevnených usadených hornín, kde sa často striedajú vrstvy s odlišným fyzikálno-mechanickými vlastnosťami. Medzi najväčšie zosuvy na Slovensku patrí handlovský zosun v rokoch 1960 až 1961, ale aj zosuvy pri Riečici a Ľubietovej. V lete 2010 po povodniach postihol silný zosuv obec Nižná Myšľa.
Následky.
V ľuďmi obývaných oblastiach majú zosuvy veľmi negatívne, až tragické následky. Poškodzujú a ničia hospodársky majetok, cestné komunikácie, znehodnocujú poľnohospodársku pôdu, poškodzujú lesy a menia hydrologické pomery postihnutej oblasti.
Medzi svetovo najznámejšie zosuvy patrí zosuv do priehrady Vajont, ktorý sa odohral 9. októbra 1963 o 22:39 miestneho času. Počas asi 45 sekúnd sa blokový skalný prúd o objeme približne 260 miliónov kubických metrov zrútil do priehrady, kde spôsobil preliatie vyše 200 m vysokej vlny do nižších častí doliny. Vlna zasiahla priľahlé obce Longarone, Pirago, Rivalta, Villanova a Faè, zahynulo vyše 2000 ľudí.
Len v USA si zosuvy vyžiadajú ročne v priemere asi 25 obetí a spôsobia škody v hodnote 1-2 miliardy dolárov.
Jan Kaplický

Jan Kaplický (* 18. apríl 1937, Praha – † 14. január 2009, Praha) bol český architekt žijúci od svojej emigrácie v roku 1968 v Spojenom kráľovstve. 
Kariéra.
Narodil sa v rodine umelcov Josefa a Jiřiny Kaplických. Najmä vďaka otcovi mal odmalička kontakt s umením. Študoval na VŠUP v Prahe. Po sklamaní z režimu emigroval do Spojeného kráľovstva. Najskôr pôsobil v rokoch 19691971 v architektonickej kancelárii "Denys Lasdun and Partners". Neskôr pracoval aj pre Renza Piana a Richarda Rogersa. S ním sa podieľal na projekte parížskeho Centre Georges Pompidou. 
V roku 1979 založil s Davidom Nixonom architektonické štúdio Future systems, v ktorom sa postupne prepracoval na architektonickú špičku. V štúdiu pracoval do svojho úmrtia. V roku 1989 sa jeho partnerkou vo Future systems stala Amanda Levete. Boli jedinou britskou spoločnosťou, ktorá pracovala pre NASA. Zrejme odtiaľ pramení ich záujem o alternatívne stavebné postupy.
Je predstaviteľom high-tech architektúry. Na konci svojej kariéry sa venoval najmä organickej architektúre, je zástancom voľných kriviek a tvarov. Do svojej architektúry neváhal vnášať stavebné postupy, materiály a technológie, ktoré nie sú v architektúre bežne používané, inšpiroval sa napríklad loďami či leteckým priemyslom.
Jan Kaplický je nositeľom viacerých ocenení. Najprestížnejšie z nich, Stirlingovu cenu, dostal v roku 1999 za stavbu Lord's Media Center v Londýne.
V poslednom období vzbudil pozornosť najmä stavbou Obchodného domu Selfridges v Birminghame, za ktorú získal mnohé významné ocenenia.
Veľké kontroverzie si vyslúžil jeho návrh Národnej knižnice v Prahe, proti ktorej sa postavil napr. prezident Václav Klaus.
Okrem architektúry sa venoval aj vyučovaniu na univerzitách v Spojenom kráľovstve, Francúzsku a Nemecku. V Česku mu vyšlo niekoľko kníh ("Album, Česká inspirace, Sketches").
Medzi posledné Kaplického návrhy patria:
Realizácia víťazného projektu "Future systems" na múzeum Maserati v Modene je plánovaná na rok 2009.
Jan Kaplický zomrel vo svojom rodnom meste. Skolaboval na ulici Československej armády neďaleko Víťazného námestia v Prahe. Záchranku privolal okoloidúci. Pokus o oživenie bol bezúspešný. V deň jeho smrti sa mu narodila dcéra.
Hunej

Hunej bol posledný faraón 3. dynastie. Presný rok začiatku jeho vlády nie je známy, skončila alebo v roku 2639 pred Kr. alebo 2589 pred Kr. Pravdepodobne bol otcom kráľovny Hetepheres I., ktorá sa stala manželkou nasledujúceho faraóna Snofrua. 
Hunej počas svojej vlády upevnil južnú hranicu ríše, keď nechal na ostrove Elefantína vybudovať pevnosť, ktorá chránila krajinu pri prvom nílskom katarakte. Dnes mu egyptológia pripisuje, s určitou mierou pravdepodobnosti, aj výstavbu siedmich tzv. Provinčných stupňovitých pyramíd, ktoré stáli v nílskom údolí, od Elefaníny pri prvom katarakte po Athribis v delte. Okrem toho existuje hypotéza, podľa ktorej Pyramídu v Mejdúme začal stavať ako stupňovitú Hunej a dokončil ju nakoniec Snofru ako pravú.
Dream team

Dream team (Tím snov) je prezývka basketbalového tímu USA. Tím USA získal na OH z 15-tich štartov 15-krát medailu (z toho 12-krát zlatú), vďaka čomu je najúspešnejšou reprezentáciou olympijskej histórie. 
Prvým Dream teamom bol výber, ktorý sa zúčastnil OH 1992 v Barcelone (so základnou päťkou Patrick Ewing, Scottie Pippen, Larry Bird, Michael Jordan a Magic Johnson). Odvtedy je prezývkou "Dream team" označovaný každý výber USA zúčastňujúci sa olympijských hier, alebo majstrovstiev sveta a tvorený najjagavejšími hviezdami NBA.
Zloženie Dream Teamu.
Tréner: Chuck Daly, New Jersey Nets
Bilancia Dream Teamu.
Počas olympijského turnaja odohral Dream Team nasledujúce zápasy:
Bakalár

Bakalár (Bc.) je v súčasnosti akademický titul, ktorý sa udeľuje absolventom prvého (bakalárskeho) stupňa vysokoškolského štúdia. Akademický titul sa píše pred menom.
Bakalársky titul získava absolvent trojročného, prípadne štvorročného štúdia na univerzite alebo vysokej škole, prípadne študent, ktorý ukončil štúdium na vyššej odbornej škole oprávnenej tento titul vysokou školou udeľovať.
História.
Titul "Baccalaureus" () označoval pôvodne na stredovekej univerzite absolventa štúdia tzv. trivia, ktoré tvorili gramatika (v dnešnom ponímaní latinčina a literatúra), dialektika (logika a filozofia) a rétorika (diplomatika, etika a právo). Potom absolvent vypomáhal s učením a následne sa venoval kvadriviu. Neskôr sa titul "Baccaleretus" získaval pri absolvovaní artistickej fakulty a umožňoval vstup na ostatné fakulty univerzity.
Amanda Levete

Amanda Levete (* 17. november 1955, Bridgend, Spojené kráľovstvo) je britská architektka.
Po štúdiu na Architectural Association v rokoch 1975 – 1952 v Londýne, pracovala v ateliéroch Alsop &amp; Lyall (1980 – 1981), YRM Architects (1982 – 1984) a Richard Rogers and Partners (1984 – 1989). 
V rokoch 1989 – 2009 pracovala s Janom Kaplickým ako partner v ateliéri Future systems. V roku si založila vlastný ateliér "Amanda Levete Architects". Od roku 1995 pôsobí ako pedagóg na Royal College of Art v Londýne. Krátko učila aj na univerzite vo Walese.
Je nositeľkou niekoľkých ocenení, okrem iného Stirlingovej ceny.
Made in Japan

Made in Japan je koncertný dvojalbum anglickej hardrockovej skupiny Deep Purple, ktorý bol v Európe vydaný v decembri 1972 a v máji 1973 vyšiel v USA. 
Album bol nahrávaný počas troch nočných koncertov 15. až 17 augusta 1972 v Osake a Tokiu v Japonsku). Väčšina skladieb, ktoré sú na nahrávke pochádza z albumu "Machine Head". V roku 1993 boli tieto tri koncerty vydané na trojalbumovom boxsete pod názvom "Live in Japan". Na rozdiel od väčšiny ďalších koncertných albumov nie sú do originálnej nahrávky tohto albumu dodatočne v nahrávacom štúdiu mixované stopy. 
Remastrovaná výročná reedícia albumu z roku 1998 vyšla s druhým CD, na ktorom boli prídavky nahrané na koncertnom turné v Japonsku.
Zoznam skladieb.
Autormi skladieb sú Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord a Ian Paice okrem uvedených výnimiek.
Remastrovaná edícia (2CD).
CD 2: "The Encores".
13. januára 2006 formácia Dream Theater odohrala skladby tohto albumu podľa originálneho vydania v "Kokusai Forum" v Tokyu a 15. januára v "NHK Hall" v Osake. Obidve vystúpenia boli nahraté a jedno z nich vydala skupina cez ich hudobné vydavateľstvo "Ytse Jam Records". Tento vydaný album zmixoval v nahrávacom štúdiu Roger Glover.
Bandon (rieka)

Bandon (angl. "River Bandon") je rieka v južnom Írsku, na území County Cork.
Pramení na severnom úpätí vrchu Nowen Hill () severovýchodne od mesta Bantry. Od prameňa tečie prevažne na východ, pričom preteká obcami Ballineen, Enniskean a následne mestom Bandon. Pri obci Innishannon sa stáča na juhovýchod, výrazne rozširuje svoje koryto a pri meste Kinsale ústi estuárom do zálivu Kinsale Bay v Keltskom mori.
Lee (rieka v Írsku)

Lee (angl. "River Lee", ír. "An Laoi") je rieka v južnom Írsku. Meria cca a odvodňuje územie s plochou .
Pramení na juhovýchodnom svahu vrchu Carran () v pohorí Shehy Mountains, západne od osady Guagán Barra a na okraji chráneného územia Gougane Barra Forest Park. Tečie výhradne východným smerom, najprv preteká jazerom Lough Allua, zľava priberá Toon a následne napája vodnú nádrž Taiscumar Reservoir, do ktorej ústi pri meste Macroom zľava Sullane. Na dolnom toku priberá sprava Bride, preteká okrajom mesta Ballincollig na pravom brehu a z ľavej strany priberá Shournagh. Napokon preteká cez Cork a východne od mesta sa vlieva do zálivu Cork Harbour v Keltskom mori.
Expedícia 15

Expedícia 15 bola pätnásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Dohromady boli v posádke štyria kozmonauti, ale väčšinu času na palube ISS iba traja. Počas Expedície 15 bola dvakrát rozšírená štrukturálna chrbtica (Integrated Truss Structure) stanice. Misia STS-117 mala na starosti nainštalovanie S3/S4 truss, posádka STS-118 potom S5 truss.
Letová inžinierka Sunita Williamsová bola členkou prvej časti Expedície 15. Zúčastnila sa už Expedície 14, až kým veliteľ Fiodor Jurčichin neprevzal velenie na stanici. Williamsová dorazila na ISS 11. decembra 2006 na palube raketoplánu Discovery pri lete STS-116. Jurčichin a letový inžinier Oleg Kotov prileteli dňa 9. apríla 2007 na palube Sojuz TMA-10. Dňa 26. apríla 2007 NASA oznámila, že Williamsová sa vráti na Zem s letom STS-117 na palube Atlantisu, namiesto plánovaného letu STS-118. Williamsovú nahradil Clayton Anderson, ktorý priletel s "Atlantisom" dňa 10. júna. Expedícia 15 skončila oficiálne potom, čo veliteľka Expedície 16 Peggy Whitsonová priletela na palube Sojuz TMA-11 a prevzala velenie v piatok 19. októbra 2007.
Ruda (rozlišovacia stránka)

Ruda môže byť:
Dragún

Dragún (nárečovo a v rokoch 1953-1957 aj podľa PSP: "dragúň") môže byť:
Dragún môže byť aj priezvisko, pozri Dragún (priezvisko)
Zdzisław Beksiński

Zdzisław Beksiński (* 24. február 1929, Sanok, Poľsko – † 21. február 2005, Varšava) bol poľský maliar, fotograf a grafik, symbolista, autor monumentálnych surrealistických obrazov, vedúca osobnosť poľského modernizmu.
Život a tvorba.
Narodil roku 1929 v Sanoku, vyštudoval architektúru v Krakove roku 1955, významné obdobie jeho tvorby prichádza v roku 1958.
Jeho tvorba je naplnená silnou a nezameniteľnou atmosférou, ktorá často naberá hororové prvky. Rozsiahla galéria s jeho obrazmi sa nachádza v historickom múzeu v Sanoku..
Pochovaný je v Sanoku v Poľsku.
Bridgend

Bridgend je mesto v Južnom Walese. Preteká tadeto rieka Ogmore, cez ktorú vedie most, ktorý dal mestu meno. Južnou časťou mesta preteká ešte rieka Ewenny.
Stirlingova cena

Stirlingova cena je prestížne ocenenie, ktoré každoročne udeľuje The Royal Institute of British Architects (RIBA). Je pomenovaná po architektovi Jamesovi Stirlingovi (1926-1982). Cena sa udeľujú od roku 1996 a je najprestížnejšou cenou za architektúru v Spojenom kráľovstve. Jej nositelia sú ocenení finančnou odmenou 20 000 britských libier.
Je udeľovaná "architektom, ktorých budovy sú významným prínosom do britskej architektúry za posledný rok". Architekt musí byť členom RIBA, budova však môže byť kdekoľvek v Európskej únií.
Jasiňa

Jasiňa alebo Jasina (, , ) je sídlisko mestského typu v Rachivskom rajóne Zakarpatskej oblasti na Ukrajine. Leží na sútoku Čiernej Tisy a Lazeščiny. V roku 2022 malo 8500 obyvateľov. Nadmorská výška je 650 metrov nad morom.
Polohopis.
Jasiňa leží na sútoku Čiernej Tisy a Lazeščiny na úpätí pohorí Čornohora a Svidovec. Cez Jasiňu vedie železničná trať a regionálna cesta z Rachova do Jaremče cez Jablonický priesmyk.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka o Jasine pochádza z roku 1555. V 18. storočí sa obec spomína v súvislosti s banditmi-vzbúrencami, ktorí sa tu pohybovali. 
Jasiňa patrila do Rakúsko-Uhorska, od jeho rozpadu v roku 1918 až do roku 1939 bolo súčasťou Česko-Slovenska. V prvej polovici 1919 bola Jasiňa hlavným mestom tzv. Huculskej republiky, ktorú neuznal ani jeden štát. 
V medzivojnovom období bola Jasiňa mestom s najvýchodnejšie položenou železničnou stanicou v ČSR - končili tu rýchliky z Prahy i Bratislavy (dnes na trati premávajú osobné vlaky spájajúce Rachov, Vorochtu a Ivano-Frankivsk), ako aj diaľkové vlaky do Ľvova, Kyjeva a Charkova. 
Počas druhej svetovej vojny bolo mesto pod správou Maďarska a v roku 1945 s celou Podkarpatskou Rusou pripadlo Ukrajinskej SSR.
Pamätihodnosti.
Cerkev Nanebovstúpenia Pána, drevená pravoslávna cerkev, zaradená do zoznamu svetového dedičstva UNESCO. Na severnej strane pri cerkvic stojí drevená zvonica z roku 1813. Cerkev so zvonicou je vyobrazená na československej poštovej známke, vydanej v roku 1928 k desiatemu výročiu Československa. Rovnaký motív bol použitý na československej poštovej známke vydanej v roku 1939 na voľbu Snemu Karpatskej Ukrajiny
Acatenango

Acatenango je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Guatemaly, blízko mesta Antigua Guatemala. Sopka má dva vrcholy - starší "Pico Mayor" (alebo "Pico Central") na južnej strane a mladší "Yepocapa" () na severnej strane prevažne andezitového vulkánu. Acatenango tvorí vulkanický komplex (známy ako "La Horqueta") so susednou sopkou Fuego.
Sopečná činnosť v tejto oblasti trvá už viac než 200 000 rokov. Masív Acatenanga je vybudovaný na základoch staršej vulkanickej stavby, k deštrukcii ktorej došlo pred cca 43 000 rokmi. Pri deštrukcii bola vyprodukovaná masa pyroklastík, ktorá pokrýva širokú oblsať od južných svahov sopky až po pobrežie Pacifiku. Jediné erupcie v historických dobách boli zaznamenané v rokoch 1924, 1927 a v decembri 1972.
Fuego

Fuego (šp. "oheň") je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v stredojužnej časti Guatemaly. Fuego je jeden z najaktívnejších vulkánov v Strednej Amerike. Od Pedra de Alvarada, ktorý pozoroval jeho erupciu už v roku 1524, bolo zaznamenaných viac ako 60 ďalších erupcií. Posledná sa odohrala 4.6.2018. Svahy sopky od výšky nepokrýva žiadna vegetácia, len lávové polia prevažne mafického zloženia (bazalty).
Sopka leží na troskách staršej vulkanickej štruktúry "Volcán Meseta", ktorej aktivita sa datuje na 230 000 rokov pred dneškom až do raného holocénu. Jej kolaps je pravdepdobne pôvodcom veľkého depozitu pyroklastík, uložených na ploche od úpätia sopky až po vzdialené pobrežie Pacifiku.
Conquista

Conquista [konkista] (šp. „dobytie“) je proces španielskej kolonizácie Nového sveta (najmä) v 16. storočí. Conquistador je dobyvateľ zúčastňujúci sa conquisty (prenesene je conquistador aj dobyvateľ vôbec). Conquistadorstvo je všeobecný pojem pre dobývanie.
Conquista sa začala v roku 1492 prvou plavbou Krištofa Kolumba, ktorej cieľom bolo nájdenie novej cesty do Indie.
Agua

Agua (šp. "voda") je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Guatemale v departamente Sacatepéquez. Sopka leží v blízkosti mesta Antigua Guatemala, ako aj hlavného mesta Guatemaly. Za svoj názov sopka vďačí lagúne nachádzajúcej sa v jej kráteri. Táto sa 11. septembra 1541 v dôsledku silných dažďov vyliala a bahnotoky zničili prvé hlavné mesto krajiny, ktoré bolo v lokalite dnes známej ako Ciudad Vieja.
Okrem vrchlového krátera s priemerom 280  sa na severozápadnom svahu nachádza šesť menších kráterov a na južnom svahu dva troskové kužele. Vek poslednej erupcie nie je známy, no relatívne sviežo vyzerajúce, neerodované horniny indikujú pomerne mladý vek.
Antigua Guatemala

Antigua Guatemala (známa aj ako Antigua) je mesto v strednej Guatemale, preslávené svojou zachovanou španielskou koloniálnou barokovou architektúrou a mnohými monumentálnymi ruinami kostolov. Je sídlom departamentu Sacatepéquez a sídlom univerzity San Carlos de Borromeo, založenej v roku 1676. V roku 1979 ju UNESCO zapísalo do zoznamu Svetového prírodného a kultúrneho dedičstva.
Bola tretím hlavným mestom tzv. Guatemalského kráľovstva, pod ktoré patrili Guatemala, Salvádor, Honduras, Nikaragua, Kostarika a dnešné územie mexického štátu Chiapas. V roku 1543 ju vybudovali podľa plánov Juana Bautistu Antonelliho v údolí Panchoy, kam bolo sídlo kráľovstva premiestnené po zničení druhého hlavného mesta v údolí Almolonga na úpätí sopky Agua. V dobe svojho rozkvetu bola známa ako jedno z troch najkrajších miest v španielskej časti Nového sveta. Jej rast bol zastavený v dôsledku zemetrasení 29. júla 1773. V roku 1776 sa hlavné mesto presťahovalo do lokality dnešného hlavného mesta republiky Guatemala, vzdialenej približne 40 km. 
V meste sa stále nachádzajú pamiatky zo 16. storočia a ulice centra majú pôvodnú dlažbu.
Klan Imagawa

Klan Imagawa (jap.: 今川氏, Imagawa-ši) pochádzal od Cisára Seiwa (850-880) a je vetvou klanu Minamoto cez klan Ašikaga. 
Kuniudži Ašikaga, vnuk Jošiudžia Ašikagu, vyhlásil sa v 13. storočí za vládcu Imagawe (provincia Mikava) a prijal toto meno.
Norikuni Imagawa (1295-1384) dostal od svojho bratranca šóguna Takaudžia Ašikagu provinciu Tótómi a neskoršie aj provinciu Suruga.
Po smrti Jošimota v bitke pri Okehazame v roku 1560, veľa služobníkov klanu Imagawa prešlo k iným klanom. Počas desiatich rokov klan stratil všetky svoje dŕžavy, ktoré získali klany Tokugawa a Takeda. Imagawovia sa následne stali ceremoniálmi Tokugawov.
Následnosť vodcov klanu:
Culma

Culma je jeden zo skupiny troskových kužeľov, patriacich do vulkanického poľa Cerro Santiago, nachádzajúci sa v juhovýchodnej Guatemale na východnom konci mesta Jutiapa. Jeho masív je tvorený propyltizovanými bazaltovými lávami. Dosahuje výšku , ale najbližšiu cestu prevyšuje iba o .
Tacaná

Tacaná je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hranici Guatemaly a Mexika. S výškou 4 060 m je to druhý najvyšší vrch v Guatemale a desiaty najvyšší v Mexiku. Vrchol sopky je pokrytý sériou lávových dómov, zoradených v severovýchodno-juhozápadnej línii. Vulkanizmus sa počas vývoja presúval juhozápadným smerom. Na úpätí, vo výške 1 500 až 2 100 m, sú termálne pramene s teplotami od 40 do 55 °C.
Ingrid Hrubaničová

Ingrid Hrubaničová (* 3. máj 1965, Michalovce) je slovenská spisovateľka, pedagogička, jazykovedkyňa a herečka.
Životopis.
Vyštudovala odbor slovenský jazyk a literatúra – dejepis na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove. V rokoch 19891997 a pracovala ako lexikografka v JÚĽS, od roku 2013 pracuje v tejto inštitúcii na Oddelení jazykovej kultúry a terminológie. Venuje sa popularizácii slovenčiny v médiách. Externe učí štylistiku na Divadelnej fakulte VŠMU v Bratislave. Bola jednou zo zakladajúcich osobností a herečkou divadla Stoka, v súčasnosti hrá v divadle SkRAT.
Garifuna

Garifuna môže byť:
Garifuna (etnikum)

Garifuna alebo Garifunovia sú etnikum v Strednej Amerike, ktoré tvoria potomkovia Indiánov a Afričanov. Ich počet sa odhaduje na 200 000, a bývajú najmä v Hondurase, Belize, Guatemale, Nikarague a USA.
Najznámejšia teória vzniku tohto etnika tvrdí, že v roku 1635, keď dve španielske lode viezli otrokov do Západnej Indie z oblasti dnešnej Nigérie, stroskotali na ostrove Svätý Vincent obývanom karibskými Indiánmi (etnikum Karibov), ktorí im poskytli ochranu. Deti narodené zo sobášov medzi nimi sú základom etnika Garifunov. Iná teória tvrdí, že aj Karibovia pri svojom boji proti Angličanom a Francúzom chytali otrokov, ktorí sa postupne integrovali do ich kmeňov.
Keď Angličania obsadili Svätý Vincent, bojovali proti Francúzom, ktorých podporovali aj Karibovia. Po ich porážke v roku 1796 boli Garifunovia považovaní za nepriateľov a ako takí deportovaní pôvodne na Jamajku a neskôr na ostrov Roatán patriaci Hondurasu. Zo 4000 pôvodne deportovaných sa na Roatán dostalo iba 2000. Keďže Roatán je príliš malý ostrov na to, aby vtedy bol schopný uživiť takúto populáciu, Garifunovia požiadali španielske úrady, aby sa mohli usídliť na pevnine. Výmenou za garifunských odvedencov do španielskej armády im toto bolo umožnené, v dôsledku čoho sa ich populácia rozšírila po celom stredoamerickom pobreží Karibského mora.
Garifunovia majú vlastný jazyk, ale v Guatemale a Hondurase bežne hovoria španielsky a v Belize a USA anglicky.
Známy je jedinečný hudobný prejav Garifunov, nazývaný punta.
Garifuna (jazyk)

Garifuna je jazyk ktorým hovoria príslušníci rovnomenného etnika. Patrí do skupiny indiánskych jazykov rodiny arawak, aj keď je tu výrazný vplyv afrických západobantuských jazykov, španielčiny, angličtiny, francúzštiny a jazyka indiánskeho etnika miskito, ktoré žije na karibskom pobreží Strednej Ameriky.
Čarodejníkov synovec

Čarodejníkov synovec (orig. "The Magician's Nephew") je fantasy román od C. S. Lewisa, podľa vnútornej chronológie prvý zo série Kroniky Narnie, napísaný však až ako šiesty.
Obsah.
Príbeh sa začína v Londýne okolo roku 1900, keď sa dve deti, Digory Kirke a Polly Plummerová, stretnú na záhrade susedných domov. Digory povedal Polly, že jeho matka zomiera a obe deti sa stávajú priateľmi. Keď jedného dňa skúmali spoločné podkrovie obytných domov a vracali sa nesprávnymi dvermi naspäť, prekvapili Digoryho strýka Andrewa v jeho pracovni. Strýko Andrew, čarodejník-samouk, trikom donútil Polly dotknúť sa čarovného prsteňa, čo spôsobilo jej zmiznutie. 
Andrew potom prinútil Digoryho nasadiť si iný prsteňom, pričom mu sľúbil, že bude schopný priviesť Polly naspäť s párom prsteňov iného typu. 
Prstene preniesli deti do lesa s mnohými jazierkami. Na začiatku sa zdalo, že jazierka sú len plytké mláky, ale deti objavili, že ak si nasadia správny prsteň, jazierko ich prenesie do iného sveta. Tento Les medzi svetmi bol akousi spájacou izbou medzi rôznymi svetmi. Digory presvedčil Polly, aby išli jeden taký svet preskúmať, skôr než im strýko Andrew prstene po návrate vezme.
Kečuánčina

Kečuánčina alebo kečujčina je domorodý jazyk Južnej Ameriky. Je to jazyk indiánskeho etnika Kečuánci (=Kečuovia).
Tento jazyk bol oficiálnym jazykom ríše Inkov. V súčasnosti ho používa vo viacerých dialektoch asi desať miliónov obyvateľov Južnej Ameriky, konkrétne v Peru, južnej a strednej Bolívii (v týchto dvoch štátoch je od roku 1975 resp. 1977 jedným z úradných jazykov), v južnej Kolumbii, v Ekvádore, v Argentíne a v severnej časti Čile. Tento jazyk je v súčasnosti najpoužívanejším z jazykov pôvodných obyvateľov amerického kontinentu.
Tofu

Tofu alebo tófu () je jedlo vyrábané zrážaním sójového mlieka pomocou solí (sadra), enzýmov alebo kyselín. Jednotlivé zrážadlá obohacujú za ich pomoci vyrobené tofu o špecifické látky. V niektorých publikáciách sa stretneme aj s variantmi názvu "toufu" alebo "tou-fu".
Pôvod a rozšírenie.
Tofu pochádza z Číny, kde sa začalo vyrábať už pred 2000 rokmi. V 7. storočí sa jeho znalosť rozšírila aj do Japonska. V oboch krajinách, rovnako aj vo Vietname, Kórei a Thajsku, patrí dodnes k tradičným jedlám.
V španielskom slovníku sa slovo tofu prvýkrát objavilo v roku 1603. V západných krajinách bolo tofu prakticky neznáme až do polovice 20. storočia, ale s rastúcim záujmom o vegetariánstvo a zdravú stravu sa aj tu začalo masívne rozširovať. Dnes možno tofu kúpiť nielen v obchodoch so zdravou výživou, ale aj v mnohých hypermarketoch a supermarketoch.
Výživa.
Tofu má málo kalórií, je bohatým zdrojom železa a bielkovín a neobsahuje žiadny cholesterol. Podľa použitého zrážadla môže byť bohaté aj na vápnik a horčík.
Využitie.
V ázijskej kuchyni sa tofu využíva v slaných aj sladkých jedlách a je cenené predovšetkým pre svoju schopnosť prijať chuť ostatných použitých prísad. V Európe a Amerike je tofu spojené predovšetkým s vegetariánstvom a vegánstvom, vďaka svojmu vysokému obsahu bielkovín.
Tofu sa väčšinou predáva v týchto podobách:
Tvrdší variant sa väčšinou používa v jedlách, ktoré majú mať tvar, napríklad v čínskej kuchyni alebo jedlách pripomínajúcich mäso, mäkké tofu sa používa v dezertoch, polievkach alebo omáčkach.
Tofu možno rôznymi spôsobmi "ochucovať" a pridávať do neho rozmanité prísady, napr. zeleninu, morské riasy alebo bylinky; na trhu existuje taktiež tofu údené, marinované alebo opekané. Výrobcovia zdravej výživy dodávajú ďalšie výrobky alebo polotovary odvodené z tofu alebo vyrobené podobnou technológiou, ako sú fašírky, nátierky či salámy.
Pentium D

Pentium D je označenie dvoch sérií dvojjadrových 64-bitových x86 procesorov s mikroarchitektúrou NetBurst. Každý procesor obsahuje dve jadrá v jednom module. Prvý takýto procesor s kódovým označením Smithfield, bol uvedený 25. mája 2005. O 9 mesiacov neskôr bol uvedený procesor s kódovým označením Presler.