Július Koller

Július Koller (* 28. máj 1939, Piešťany† 17. august 2007, Bratislava) bol slovenský výtvarný umelec, maliar, významný reprezentant silnej generácie slovenského konceptuálneho umenia a neoavantgardy.
Životopis.
V rokoch 1959 - 1965 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (prof. Ján Želibský). Založil UFO galériu Ganku (1971) a spolu s Petrom Rónaiom a Milanom Adamčiakom združenie "Nová vážnosť" (1990).
Tvorba.
Július Koller (1939 – 2007) priekopník neoavantgardy, jeden zo zakladateľskej generácie slovenského konceptuálneho umenia. Na začiatku svojej umeleckej tvorby pracoval s maľbou a obrazom. Tematicky im dominovali realistické témy mesta a industrializácie s kollerovským nadšením pre novodobu technokraciu. Formálne sa vyznačovali však výraznou redukciou priestorovosti, tvarov a farieb. štylizácia jeho vtedajšieho rukopisu, uplatňovaného sa počas štúdii na Vysokej škole výtvarných umení a boli hlavné ako program pre jeho záverečnú absolventskú prácu. „Typické prvky industrálnej krajiny sa sem-tam premieňali na bizarné snové konštrukcie. A presne týmto smerom sa uberali civilistické záujmy Júliusa Kollera. Vo vidieckej krajine tiež vyhľadával konštruktívne prvky - elektrické stožiare, mosty, trate, mechanizmy, ... premieňajúcich sa na plošné farebné útvary“. Július Koller túto zobrazujúcu tendenciu však rýchlo opustil a skúmal možnosti redukovania zobrazovaného, maľbe začalo dominovať písané písmo a názov, ktorý svojim štylizovaným tvarov pripomínal význam slova/názvu. Prvý takýto obraz z roku 19631964 sa volá "More". Vzniklo pár rokov predtým ako sa týmto tendenciám začala venovať západná (anglo-americká) umelecká scéna. „Práve v roku 1963, keď vznikli prvé Kollerove textové kresby, prebehla v Nemecku veľká výstava "Schrift und Bild", ktorá obsiahla rôzne rozmanité formy vzťahu textu a zobrazenia. Kollerovmu prístupu sa však nepodobala žiadna z nich“. Zatiaľ ešte Kollerov maliarsky program do seba nevtiahol čerstvú konceptuálnu skúsenosť. Možno aj preto ojedinelý obraz "More" (1963 - 1964) sústredil na seba takú pozornosť. Medzi rokmi 1963 - 1966 však vznikla ďalšia skupina radikálne orientovaných umeleckých diel. Tému obrazovosti, druhej strany obrazu prinášajú aj objekty, autorom datované už do roku 1963. Dva z nich tvora prázdne rámy - na jednom z nich je pripevnené čisté plátno, na druhom sú pripevnené súvislé pásiky priesvitnej umelohmotnej lepiacej pásky, ktoré vlastne vytvárajú plochu obrazu. Na treťom je zarámovaná použitá handra na čistenie topánok s čiernymi fľakmi ("Obraz D. Obraz - Pocta van Goghovi", 1963). Tieto vedľajšie produkty maľovania Koller povýšil na originálne diela, ktoré sa stali základom dlhodobého konceptuálneho antihappeningu "Odpad" neskôr "Odpadová kultúra", sústavne rozvíjaného od roku 1966.
Od roku 1965 začal používať pojem „"Antihappening"“ (koncept a manifest), v ktorom oznámil svoju kritickú pozícu voči umeniu. Zapojil význam negácie vo význame takisto v obrazovej sérii „"Anti-obrazov"“, odkazujúc na okupáciu Československa a "Pražskú jar" v roku 1968, prezentoval symbol „?“ ako univerzálneho zástupcu pochybností.
Hlavným symbolom jeho tvorby sa stal v roku 1969 znak otáznika, ktorý v prvom momente vyjadroval aj jeho postoj voči vtedajšej spoločensko-politickej situácii socialistického Československa, neskôr sa stal symbolom neustáleho spochybňovania – umenia, života, sveta. Od roku 1970 označoval všetky svoje činnosti pojmom Univerzálno-kultúrne futurologické operácie (UFO) pričom vytvoril svoje alter ego UFO-nauta.
Prvá retrospektíva jeho tvorby s názvom "Vedecko-fantastická retrospektíva" sa konala v roku 2010 v Slovenskej národnej galérii, ktorá vlastní aj veľkú časť Kollerovej tvorby. Výstava vo Viedni – "Július Koller One Man Anti Show" (MUMOK, Múzeum moderného umenia) bola dosiaľ najväčšou a najkomplexnejšou prehliadkou Kollerovej tvorby (2016 - 2017), prenesená bola do Múzea moderného umenia (MUSEION) v Bolzane v roku 2017. Predchádzala jej v roku 2015 rozsahom menšia výstava s názvom "Július Koller: ?" v Múzeu moderného umenia vo Varšave, ktorého riaditeľka Joanna Mytkowska celý výskum iniciovala.
O Júliusovi Kollerovi vzniklo množstvo kníh, najmä v anglickom a nemeckom jazyku. Jeho diela a jednotlivé etapy tvorby sa stali predmetom bádateľského záujmu, ktoré vyprovokovali zahraničné výstavné aktivity a nákupy jeho diela do verejných zbierok prestížnych inštitúcií. Jeho písomná pozostalosť, ktorá obsahovala jeho zápisky k rôznym témam: filozofia, patafyzika, psedudocivilizačné teórie, dejiny umenia, ale aj počúvanie vysielania rakúskeho rozhlasu - teda vecí banálnych, obsahovali ku koncu života veľkoobjemné množstvo archivované v množstve kartónových krabíc. Túto myšlienkovú pozostalosť dnes uchováva Slovenská národná galéria (Bratislava), Spoločnosť Júliusa Kollera (Viedeň).