burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Priestorový uhol

Priestorový uhol je časť priestoru vymedzená rotačnou kužeľovou plochou. Každá taká plocha delí priestor na práve dve časti – priestorové uhly. Priestorový uhol sa určuje tak, že sa uvažuje guľová plocha so stredom vo vrchole "V" a s ľubovoľným polomerom "r", ktorej prienik s priestorovým uhlom je vrchlík na guľovej ploche s obsahom "A". Veľkosť priestorového uhla potom určuje pomer medzi "A" a "r2", pričom nezávisí na uvažovanej guľovej ploche.
Alternatívnou definíciou priestorového úhlu je zjednotenie všetkých polopriamok formula_1 so spoločným začiatkom V, kde bod X leží na guľovom vrchlíku so stredom v bode V.
Špecifickým prípadom priestorového uhla je polpriestor, tj. časť priestoru rozdeleného rovinou.
Výpočet.
Priestorový uhol objektu pozorovaného z určitého bodu je rovný ploche, ktorú zaberá obraz tohto objektu v bodovej projekcii (so stredom v danom bode) na jednotkovú guľu, ktorá má stred v danom bode.
Plný priestorový uhol má hodnotu formula_3, priamy uhol polovičnú.
Element priestorového uhla.
Ak pozorujeme z určitého bodu s polohovým vektorom formula_4 element plochy formula_5, ktorého polohový vektor je formula_6, potom pre element priestorového uhla platí
kde formula_8, formula_9 je veľkosť tohto vektoru a formula_10, pričom formula_11 je normála plochy v bode formula_6.
Bohdanivka (Tuľčynský rajón)

Bohdanivka () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1023 obyvateľov.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014

Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 2014, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 5. júna22. septembra 2013 a zúčastnilo sa jej 28 družstiev, ktoré súťažili o 4 postupové miesta na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnia v Poľsku. 
Nasadenie družstiev a systém kvalifikácie.
AVC nasadila družstvá do troch kvalifikačných kôl: subzonálneho, zonálneho a finálového kola podľa rebríčka FIVB a podľa zemepisnej polohy krajín. Zo subzonálneho kola, ktoré sa konalo iba v západnej zóne AVC, postúpilo z 9-tich účastníkov (desiaty Jemen sa zo súťaže odhlásil) v 3 skupinách 6 družstiev do zonálneho kola. Z 19-tich účastníkov rozdelených do 6 skupín zonálneho kola postúpilo 10 družstiev do finálového kola. Vo finálovom kole bolo priamo nasadených 5 družstiev s tým, že Nový Zéland ako jediný zástupca oceánskeho zonálneho kola bol priamo nasadený do finálového kola. To pozostávalo z 16 účastníkov rozdelených do 4 skupín, ktorých víťazi sa kvalifikovali na MS. 
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 23. januáru 2013. 
Subzonálne kolo.
Západná zóna 1.
 Bejrút 
&lt;br&gt;
Západná zóna 2.
 Kuvajt City 
&lt;br&gt;
Západná zóna 3.
 Dauha 
&lt;br&gt;
Zonálne kolo.
Centrálna zóna 1.
 Pavlodar 
&lt;br&gt;
Centrálna zóna 2.
 Colombo 
&lt;br&gt;
Východná zóna.
 Tchaj-pej 
&lt;br&gt;
Juhovýchodná zóna.
 Nakhon Pathom 
&lt;br&gt;
Západná zóna 4.
 Dubaj
&lt;br&gt;
Západná zóna 5.
 Manáma
&lt;br&gt;
Finálové kolo.
Skupina A.
 Canberra
&lt;br&gt;
Skupina B.
 Teherán
&lt;br&gt;
Skupina C.
 Čchen-čou
&lt;br&gt;
Skupina D.
 Komaki
&lt;br&gt;
Kali Linux

Kali Linux je linuxová distribúcia odvodená od Debianu, navrhnutá pre digitálnu forenznú analýzu a penetračné testy. Predstavuje modifikovaný BackTrack, je plne kompatibilný s vývojovou platformou Debianu, čomu okrem iného zodpovedá aj plná synchronizácia s príslušnými Debian aktualizačnými repozitármi. Distribúcia je určená pre potrebu bezpečnostných testov v prostredí organizácií.
Kali Linux je možné nainštalovať na pevný disk počítača alebo spustiť bez inštalácie vďaka Live CD. Je distribuovaný v 32 aj 64-bitovej verzii, rovnako ako aj pre procesory ARM, ktoré sa používajú v mikropočítačoch Raspberry Pi. Ako operačný systém Kali Linux obsahuje mnoho vybraných programov určených na penetračné testovanie.
Na Kali Linux nadväzujú komerčné aktivity ako je tréningový kurz pre ofenzívnu bezpečnosť ( Offensive Security).
Samodeštrukcia.
Kali Linux prináša novú ochrannú vlastnosť - núdzovú samodeštrukciu pre “Linux Unified Key Setup” (LUKS), ktorá prebehne po zadaní takzvaného “nuke” hesla, čo má za následok zničenie všetkých dát na šifrovaných diskoch a LVM oddieloch.
Peiréné (nymfa)

Peiréné alebo Peiréna () je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Asópa, alebo podľa inej vezie riečneho boha Achelóa. 
Peiréné a boh Poseidón boli rodičia synov Lecha a Kenchria. Keď bohyňa Artemis svojim šípom neúmyselne zabila Kenchria, žiaľ Peirény bol taký veľký, že sa z jej sĺz pred bránou Korintu vytvorila studnička. Táto studnička bola potom zasvätená Múzam a k nej podľa niektorých antických písomných zdrojov pravidelne prilietal okrídlený kôň Pégasos, aby sa z nej napil. Hrdina Bellerofontes ho neskôr pri studničke chytil, hodil na neho zlatú uzdu, ktorú mu dala bohyňa Aténa, skrotil ho a následne na ňom odletel.
Anton Gavel

Anton Gavel (* 24. október 1984, Košice) je bývalý slovenský basketbalista, reprezentant Slovenska a Nemecka, v súčasnosti basketbalový tréner. Je štvornásobným držiteľom ocenenia Basketbalista roka a šesťnásobným víťazom nemeckej extraligy, päťkrát ako hráč a raz ako tréner.
Kariéra.
189 cm vysoký a 87 kg vážiaci basketbalista hral vo svojej mladosti pre BK Chemosvit. V roku 2000 prestúpil do nemeckého BG Karlsruhe. V Karlsruhe absolvoval v roku 2004 aj svoju maturitu. Získal ocenenie Rookie of the year nemeckej basketbalovej ligy v sezóne 2005/2006. 
Po krátkom pôsobení v Španielsku a Grécku získal krátkodobý kontrakt ako náhrada za Johna Goldsberryho v Bambergu. S týmto klubom získal svoje najväčšie úspechyv rokoch 2010, 2011 a 2012 vyhral trikrát po sebe národný double (výhra domácej ligy a národného pohára). V nemeckej lige BBL v sezóne 2011/2012 bol vyznamenaný ako najlepší obranca. V nasledujúcej sezóne získal toto ocenenie opäť a bol zvolený do prvého teamu All-BBL. V roku 2014 prestúpil ku konkurenčnému tímu FC Bayern München, s ktorým opätovne získal titul v nemeckej lige v sezóne 2017/18.
Od roku 2019 začal v Nemecku pôsobiť ako basketbalový tréner, v rokoch 20192022 trénoval OrangeAcademy, farmu bundesligového Ulmu, v sezóne 20222023 potom klub Ratiopharm Ulm, s ktorým prekvapujúco získal ligový titul.
Peiréné (dcéra Danaa)

Peiréné alebo Peiréna () je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie.
Peiréné bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Peiréne za manžela vybrali Agaptolema, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2014

Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2014 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na MS 2014, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 14. júna1. októbra 2013 a zúčastnilo sa jej 15 družstiev, ktoré súťažili o 4 postupové miesta na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnia v Taliansku. Nováčikmi kvalifikácie, ktorá mala rekordnú účasť (dovtedy 11 družstiev), boli družstvá Mjanmarska a Vietnamu.
Nasadenie družstiev a systém kvalifikácie.
AVC nasadila družstvá do dvoch kvalifikačných kôl: zonálneho a finálového kola, podľa rebríčka FIVB a podľa zemepisnej polohy krajín. V zonálnom kole bolo 10 účastníkov (jedenásta KĽDR sa zo súťaže odhlásila) s tým, že Austrália a Nový Zéland sa ako jediní dvaja zástupcovia oceánskej zonálnej skupiny kvalifikovali bez boja priamo do finálového kola. Z 10-tich účastníkov rozdelených do 3 zonálnych skupín postúpilo 5 družstiev do finálového kola. Vo finálovom kole bolo priamo nasadených 5 družstiev. To pozostávalo z 10 účastníkov rozdelených do 2 skupín, z ktorých prvé 2 družstvá sa kvalifikovali na MS. 
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 23. januáru 2013. 
Zonálne kolo.
Juhovýchodná zóna.
 Khe Sanh 
&lt;br&gt;
Centrálna zóna.
 Nakhon Pathom 
&lt;br&gt;
Východná zóna.
 Tchaj-pej 
&lt;br&gt;
Finálové kolo.
Skupina A.
 Komaki
&lt;br&gt;
Skupina B.
 Čchen-čou
&lt;br&gt;
Siľnycia

Siľnycia () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 849 obyvateľov.
27. základná expedícia na stanici Mir

27. základná expedícia na stanici Mir bolo súčasťou štvrtého osídlenia stanice Mir.
Súčasťou 27. základnej expedície bola 17. návštevná expedícia, so Slovenskou posádkou, s vedeckým programom Štefánik.
Program Štefánik.
Program Štefánik obsahoval 6 vedeckých úloh. Štyri z oblasti medicíny a po jednom z oblasti biológie a fyziky.
Všetky úlohy pripravila Slovenská akadémia vied.
Medzi úspešné úlohy patril projekt s názvom Endotest.
Unikátnym bol experiment s japonskými prepelicami. Jeho úspechom bolo vyliahnutie 36 kuriatok na palube kozmickej stanice. Bolo to prvýkrát, čo sa niektoré zo živých tvorov narodených vo vesmíre vrátili na Zem živé.
Herbert Lom

Herbert Lom (rodné meno "Herbert Karel Angelo Kuchačevič ze Schluderpacheru", * 11. september 1917, Praha – † 27. september 2012, Londýn) bol britský herec českého pôvodu.
Životopis.
Narodil sa v schudobnelej šľachtickej rodine v Prahe. Svoju hereckú kariéru začal už v predvojnovom Česko-Slovensku na divadle (Nové Německé divadlo v Prahe) a následne aj dvoma filmami. Krátko nato, v roku 1939, emigroval do Spojeného kráľovstva. Vytvoril vyše 100 rolí po celom svete, nie vždy, ale často záporných postáv, ale slávil úspech aj ako komediálny herec. Hoci vo svete získal uznanie predovšetkým ako herec vážnych rolí ("Vojna a mier", 1956; "Spartakus", 1960; "Cid", 1961 a iné), do pamäte divákov sa najviac zapísal ako šéfinšpektor Dreyfus zo série filmov o "Ružovom Panterovi", v ktorých účinkoval v rokoch 1964 – 1993. Rolu si obľúbil i samotný Lom, na rozdiel od postavy hlavného zloducha Brinkleyho z "Pokladu na striebornom jazere". K plytkému sfilmovaniu mayovky sa dlhú dobu odmietal hlásiť. Film vzal na milosť až v neskorom veku, kedy ho tiež prvýkrát videl na medzinárodnom festivale detských filmov v Zlíne.
Hoci ho možno považovať za jedného z jednoznačne najúspešnejších svetových hercov s koreňmi v Čechách, a do Česka po roku 1990 pravidelne prichádzal, v českých médiách sa v podstate neobjavoval. Niekoľkokrát bola médiami stručne spomenutá len jeho návšteva filmového festivalu v Zlíne. Väčšina obyvateľov Česka bola s jeho českými koreňmi konfrontovaná až začiatkom roka 2006, kedy sa zúčastnil ceremoniálu odovzdávania filmových cien "Český lev".
Je tiež autorom dvoch románov: "Enter A Spy" a "Dr. Guillotin: Bádání excentrického vědce".
Frederik V. (Dánsko)

Frederik V. (* 31. marec 1723, Kodaň, Dánsko – † 13. január 1766, Kodaň) bol v rokoch 1746 – 1766 kráľ Dánska a Nórska.
Životopis.
Frederik bol syn kráľa Kristiána VI. a Žofie Magdalény Brandenburskej. Vyrastal v prísne náboženskom domove; napriek (alebo kvôli) tejto výchove bol jeho charakter neviazaný až spustnutý (hovorí sa o jeho sadizme). Frederik sa obklopoval ženami a navštevoval kodanské krčmy a nevestince a jeho hlboko nábožensky založený otec uvažoval o tom, že ho vyhlási za nespôsobilého stať sa jeho nástupcom na tróne.
Nástup na trón a vláda.
Frederik sa stal kráľom Dánska a Nórska v roku 1746 po smrti Kristiána VI.
Jeho kráľovská moc bola obmedzená. Bol poznačený svojim alkoholizmom, obklopil sa však schopnými ministrami, ktorí boli v pozadí väčšiny jeho počinov, ako napr. Adam Gottlob Moltke, Johann Hartwig Ernst von Bernstorff a H. C. Schimmelmann. Tí zabránili zatiahnutiu Dánska do vojen, bežných v Európe tej doby. Krajina si udržala neutralitu dokonca aj v Sedemročnej vojne (1756 – 1763) napriek blízkosti bojujúcich strán Švédska a Ruska. Napriek svojmu alkoholizmu a rozmarnému charakteru sa kráľ tešil u svojich poddaných veľkej obľube. Umenie i veda mali priaznivé podmienky, Frederik sa zaoberal ich reformovaním podľa hesiel osvietenstva; založil "Frederikovu nemocnicu (Frederiks Hospital)" a "Kráľovskú dánsku akadémiu umení (Det Kongelige Danske Kunstakademi)" v Kodani - jej oficiálne otvorenie sa konalo 31. marca 1754, v deň Frederikových 31. narodenín. Rozvíjalo sa divadlo, v dobe Kristiána VI. značne obmedzované, vzniklo "Kráľovské vzdelávacie stredisko" (škola remesiel). Na pamiatku tristoročného výročia nástupu rodu Oldenburgovcov na dánsky a nórsky trón vyrástla v Kodani štvrť "Frederikstaden" v centre s palácom Amalienborg; uprostred nádvoria paláca bola v roku 1771 umiestnená Frederikova jazdecká socha. 
Obchod zažíval dobu rozvoja a expanzie, vznikal priemysel. Prvou industriálnou aktivitou veľkého významu v Dánsku bola výroba strelného prachu a odlievanie diel vo Frederiksværk. Požiadavku poľnohospodárskych reforiem minister Moltke vypočul a poľnohospodári sa tak na ekonomickom rozvoji nezúčastnili.
Proces zavádzania osvietenských ideí pokračoval ďalej aj po predčasnej Frederikovej smrti.
Smrť.
Kráľ zomrel predčasne necelé tri mesiace pred svojimi 43. narodeninami po dvadsiatich rokoch vlády. Jeho posledné slová boli: "je pre mňa veľkou útechou v mojich posledných okamihoch, že som nikdy zámerne nikomu neublížil a že neľpela jediná kvapka krvi na mojich rukách."
Pochovaný je v katedrále v Roskilde, v mieste posledného odpočinku dánskych kráľov.
Manželstvo a deti.
10. novembra 1743 sa oženil v Hannoveri s princeznou Lujzou Hannoverskou (* 1724 – † 1751), dcérou britského kráľa Juraja II. a Karolíny z Ansbachu. Oficiálny obrad sa uskutočnil o mesiac neskôr 11. decembra v Hamburgu v časti Altona. Z manželstva vzišlo päť potomkov, z ktorých štyri sa dožili dospelosti; rovnaký počet detí mal Frederik aj so svojou favorizovanou milenkou Else Hansen.
8. júla 1752 sa jeho druhou manželkou stala Juliana Mária Braunschweigská (* 1729 – † 1796). Mali jediného syna:
Hviezdoslavov Kubín

Hviezdoslavov Kubín je celoštátna súťažná prehliadka v umeleckom prednese poézie a prózy, v tvorbe detských recitačných kolektívov a divadiel poézie. V roku 2014 sa v Dolnom Kubíne uskutočnil 60. ročník súťaže. Súťaž obsahuje aj kategórie pre dospelých. Odborný garant je Národné osvetové centrum, hlavný organizátor Mestské kultúrne stredisko v Dolnom Kubíne.
Dejiny.
Hviezdoslavov Kubín sa po prvýkrát konal v roku 1954. V rokoch 1954 - 1959 ho organizovalo Povereníctvo školstva a kultúry, v roku 1960 sa nekonal. Ročníky 1961-1962 organizoval Krajský národný výbor v Banskej Bystrici. Od roku 1963 opätovne Povereníctvo školstva a kultúry. Od roku 1964 vychádzala pri jeho príležitosti bibliofília. Súčasťou bývali aj semináre pre recitátorov, pedagógov a osvetových pracovníkov.
Súťaž.
Súťaž funguje vo viacerých kolách: školské, spádové, obvodné a krajské kolá. Organizujú ich školy, centrá voľného času, osvetové a kultúrne strediská. Niektoré kraje majú osobitné súťaže pre niektoré kategórie.
Jednotlivci súťažia v piatich kategóriách, kolektívne sú dve: detské recitačné kolektívy a divadlá poézie. 59. ročníka sa malo zúčastniť približne 380 súťažiaciach.
Frederik VIII. (Dánsko)

Frederik VIII. (* 3. jún 1843, Kodaň, Dánsko – † 14. máj 1912, Hamburg, Nemecko) bol dánsky kráľ od roku 1906 do 1912.
Život.
Narodil sa ako syn následníka a budúceho dánskeho kráľa Kristiána IX. a Lujzy Hesensko-kasselskej. Následníkom trónu sa stal v roku 1863, kedy jeho otec nastúpil na dánsky trón.
Jeho mladší brat Viliam nastúpil v roku 1863 na grécky trón ako kráľ Juraj I. len krátko (30. októbra) pred tým, než sa jeho otec stal kráľom a Frederik korunným princom (15. novembra).
Dňa 29. januára 1906 sa stal dánskym kráľom ako druhý z dynastie Glücksburgovcov.
Frederik VIII. bol 1065. rytier španielskeho Rádu zlatého rúna, 806. rytier britského Podväzkového rádu v roku 1896 a 152. veľkokrížovník portugalského Rádu veže a meča.
Zomrel v Hamburgu 14. mája 1912 a bol pochovaný v katedrále v Roskilde, mieste posledného odpočinku dánskej kráľovskej rodiny.
Manželstvo a deti.
Ešte ako korunný princ sa 28. júla 1869 v Štokholme oženil so švédskou princeznou Lujzou (* 1851 – † 1926), dcérou Karola XV. a Lujzy Oranžsko-nasavskej. Spolu mali 4 synov a 4 dcéry:
Eurydamas

Eurydamas ("Eurydamas") môže byť:
Suvorovske (Tuľčynský rajón)

Suvorovske () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 2506 obyvateľov.
Rudolf Kučera (politológ)

Doc. PhDr. Rudolf Kučera, CSc. (* 10. apríl 1947, Praha† 15. január 2019, Praha) bol český politológ a vysokoškolský pedagóg.
Životopis.
Vyštudoval filozofiu a dejiny a bol člen Česko-slovenskej akadémie vied. V roku 1978 bol kvôli svojej spoluúčasti na Charte 77 prepustený a potom pracoval jedenásť rokov ako stavebný robotník. V tejto dobe stál pri zrode českej sekcie "Paneurópskej únie Čechy a Morava", ktorej bol predsedom. Bol zakladateľom a šéfredaktorom časopisu "Střední Evropa", ktorý viedol až do roku 2019. V rokoch 1993 až 2003 pôsobil ako riaditeľ Inštitútu politologických štúdií na FSV UK v Prahe. Bol tiež poradcom pre obe české konzervatívne strany KDU-ČSL a US-DEU. 
Spolupracoval so sudetonemeckým krajanským spolkom a bol zástancom požiadaviek na revíziu Benešových dekrétov. Kriticky hodnotil ideu vytvorenia národných štátov v strednej Európe, Versaileský mier i spôsob, akým po prvej svetovej vojne vzniklo Česko-Slovensko. Bol členom Vedeckej rady Nadácie Centra proti vyhánění.
Zoznam námestí v Bardejove

Zoznam námestí v Bardejove je úplný zoznam námestí v Bardejove zostavený podľa oficiálneho zoznamu ulíc zverejneného Mestským úradom Bardejov.
Dale Mortensen

Dale Thomas Mortensen (* 2. február 1939, Enterprise, Oregon, USA – † 9. január 2014, Wilmette, Illinois) bol americký ekonóm.
V roku 2010 spolu s Petrom A. Diamondom a Christopherom A. Pissaridesom získal Cenu švédskej národnej banky za rozvoj ekonomickej vedy na pamiatku Alfreda Nobela za "analýzu trhov práce zaťažených náklady na vyhľadávanie". Zaoberal sa trhom práce a makroekonómiou.
Voľby do Národného zhromaždenia 1935

Voľby do Národného zhromaždenia v roku 1935 sa konali dňa 19. mája 1935. Išlo o v poradí štvrté voľby (predtým v rokoch 1920, 1925, 1929) v období prvej republiky.
Volebný systém.
Napriek snahe o zmenu volebného systému, kedy k zisku mandátu by bolo potrebné získať aspoň 300 000 hlasov, s výnimkou menšín (čo by sa dotklo najmä poľskej a židovskej), kedy malo stačiť 50 000 hlasov do poslaneckej snemovne a 60 000 do senátu sa nakoniec mandáty mali prideliť len tým stranám, ktoré buď vo volebnom kraji získali 20 000 hlasov alebo celoštátne 120 000 hlasov. Cieľom bolo hlavne pomôcť aktivistickým nemeckým politickým stranám proti SdP (BdL alebo Nemecká kresťansko-sociálna strana ľudová). Nová volebná úprava viedla k spájaniu niektorých menších politických strán do účelových volebných koalícií. Významným rozdielom voči predchádzajúcim voľbám bolo spojenie termínu volieb do dolnej a hornej komory do jedného dňa. 26. mája 1935, týždeň po parlamentných voľbách, sa tiež konali voľby do okresných a krajinských zastupiteľstiev.
Dopad volieb.
Volieb sa zúčastnilo 16 strán a koalícií, z nich mandáty získalo 14. Zvolených bolo 300 poslancov a 150 senátorov.
Celoštátnym víťazom volieb do dolnej aj hornej komory sa stala Sudetonemecká strana, ktorá do poslaneckej snemovne získala o 70 000 hlasov viac ako druhá v poradí Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárna strana). Kvôli systému skrutínií a prerozdeľovania hlasov v jednotlivých krajoch však viac mandátov získali agrárnici.
Víťazom volieb podľa jednotlivých krajín ČSR sa stali SdP (Česká krajina), Československá strana ľudová (Moravskosliezska krajina), Autonomistický blok (Slovenská krajina) a KSČ (Podkarpatskoruská krajina).
Výsledky volieb do Poslaneckej snemovne.
Výsledky volieb v Slovenskej krajine.
Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1935
Milan Buben

PhDr. Milan Michael Buben, Ph.D., (* 25. máj 1946, Praha) je český historik, heraldik, vyučujúci na Katolíckej teologickej fakulte a Filozofickej fakulte UK, magistrálny rytier Zvrchovaného vojenského maltézskeho rádu. Vyštudoval na FF UK odbor angličtina - čeština, v roku 1973 zložil rigoróznu skúšku s voliteľným predmetom všeobecné dejiny, roku 2011 úspešne zakončil doktorandské štúdium na Katolíckej teologickej fakulte UK.
Eurydamas (Argonaut)

Eurydamas ("Eurydamas") je v gréckej mytológii syn Ktimena z Dolopie, alebo podľa inej verzie syn Ira a jeho manželky Démónassy. 
Eurydamas pochádzal z Dolopie, kde býval pri jazere Xynian. Ako mnohí grécki hrdinovia, aj on sa pridal k Argonautom, ktorí sa pod velením Iasóna na lodi Argó vydali na cestu do Kolchidy, aby odtiaľ priniesli zlaté rúno.
Cestou potom s nimi prežil mnohé dobrodružstvá. Slávna výprava Argonautov nakoniec nielenže dosiahla svoj cieľ, ale bola slávna aj tým, že nikto z jej účastníkov nezahynul. Po veľkolepých obetiach sa všetci šťastne vrátili do svojich domovov.
Katedrála svätej Cecílie (Albi)

Katedrála svätej Cecilie (fr. "Cathédrale Sainte-Cécile") je katolícky katedrálny kostol vo francúzskom meste Albi, sídlo miestneho arcibiskupa. Katedrála, ktorá patrí k najväčším tehlovým kostolom na svete, je zasvätená svätej Cecílii. Má tiež štatút baziliky minor. 
Stavba je od roku 1862 chránená ako monument historique
Dejiny.
Dnešná katedrála mala viacero predchodcov. Prvý kostol, ktorý tu vznikol v 4. storočí, v roku 666 zhorel. V roku 920 bol zriadený nový kostol, ktorý bol vo 13. storočí nahradený súčasnou katedrálou.
V roku 1282 biskup Bernard z Castanetu začal stavbu katedrály v štýle tehlovej gotiky. Stavba bola z väčšej časti dokončená v roku 1383, napriek tomu boli stavebné práce definitívne ukončené až v roku 1492. Ešte pod vplyvom albigénskej križiackej výpravy bola katedrála vybudovaná ako jednoloďová stavba a pevnosť, a mohla slúžiť ako opevnený kostol. Jej steny sú až šesť metrov silné. V rokoch 1355 - 1366 bola postavená zvonica vysoká 78 metrov. Veža je v dolnej časti štvorcová so zaoblenými rohmi. Novšia osemboká horná časť pochádza z rokov 1485 - 1492. Okolo strechy sa nachádzajú chrliče z bieleho kameňa.
Interiér.
V protiklade ku strohému zovňajšku je interiér katedrály bohato umelecky vyzdobený. Talianski umelci vytvorili fresky v štýle ranej renesancie. Freska na klenbe je 97 m dlhá a 28 m široká, čo z nej robí najväčšie dielo talianskej renesancie vo Francúzsku. Bola zhotovená v rokoch 1509-1512 umelcami z Modeny a Bologne. Maľba na západnej stene lode predstavuje Posledný súd. Dielo neznámeho franko-flámskeho maliara z rokov 1474 - 1484 je jedným z najvýznamnejších umeleckých diel neskorého stredoveku. Biskup Ľudovít I. z Amboise dal na konci 15. storočia postaviť lektórium v štýle plamienkovej gotiky.
Organ vytvoril v rokoch 1734 - 1736 Christophe Moucherel a v rokoch 1977 - 1981 ho reštaurova] Bartolomeo Formentelli. Nástroj patrí k najväčším a najvýznamnejším barokovým organom vo Francúzsku.
Zdroj.
Bardejovská ulica

Bardejovská ulica je ulica:
Agaptolemos

Agaptolemos ("Agaptolemos", ) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho fenickej manželky.
Agaptolemos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Agaptolemovi potom za manželku vybrali Peirénu, dcéru Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Huncovská ulica

Huncovská ulica je ulica:
Ulica J. Záborského

Ulica J. Záborského je ulica:
Ružinov

Ružinov môže byť:
Devín

Devín môže byť:
Zlatý Amos SR

Zlatý Amos Slovenská republika je anketa o najobľúbenejšieho učiteľa, učiteľku na Slovensku. Tvárou ankety je spevák Igor Timko zo skupiny No Name.
Karlova Ves

Karlova Ves môže byť:
Syagriova ríša

Syagriova ríša alebo Syagriovo kráľovstvo bol štát, ktorý sa rozkladal medzi riekou Somma a Loira v dnešnom Francúzsku v druhej polovici 5. storočia.
Vznikla z rozpadajúcej sa Západorímskej ríše v roku 457. Spočiatku v ríši vládol Aegidius a neskôr jeho syn Syagrius. Ríša vydržala do roku 486, keď bola dobytá Franskou ríšou a rozdelila sa na dve časti. Väčšia časť patrila Franskej ríši a menšia Vizigótskej ríši, ktorá bojovala proti Syagriovej ríše popri Franskej ríše.
Majaky (Tuľčynský rajón)

Majaky () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 863 obyvateľov.
Gonzalo Pizarro

Gonzalo Pizarro (* 1510, Trujillo, Španielsko - † 1548, Cuzco, Peru) bol španielsky conquistador a najmladší z bratov Pizarrovcov. Jeho bratmi boli Francisco (nevlastný), dobyvateľ Ríše Inkov, Hernando (nevlastný) a Juan (jeho jediný vlastný brat). Bol nemanželský syn kapitána Gonzala Pizarra. Po tom ako Španielsko v roku 1542 vyhlásilo pre Nový svet nové zákony, ktoré obmedzili výsady bývalých dobyvateľov, viedol proti španielskej korune vzburu. Za účasť na tomto povstaní bol napokon popravený.
Hohenlohe (šľachtická rodina)

Hohenlohe je nemecký kniežací rod pôvodom z Franska, ktorého korene siahajú do 12. stor. Za najstaršieho zástupcu rodu je považovaný Kraft Hohenlohe. Jeho sídlom mal byť hrad Hohlach ležiaci neďaleko Uffenheimu.
Hohenlohe.
Dvaja zástupcovia rodu - Heinrich III von Hohenlohe (v rokoch 1244-1249; zomrel 1249) a Gottfried von Hohenlohe (v rokoch 1297 - 1310) veľmajstrami Rádu nemeckých rytierov. V roku 1450 boli povýšení na ríšske kniežatá. V priebehu storočí sa rod rozdelil na viaceré vetvy.
Pápežský legát

Pápežský legát (iné názvy: apoštolský legát, legát; z ) je osobný reprezentant Svätej stolice, ktorý bol poverený misiou. Má osobitné poverenie reprezentovať Svätú stolicu pri miestnej cirkvi, štáte alebo medzinárodnej organizácii, príp. má mimoriadne poslanie pri určitej príležitosti.
Historické podoby.
Rímsky pápež už od svojich počiatkov využíval vyslancov, pričom od 11. storočia získavali na dôležitosti. Postupne sa vyprofilovali tri druhy legátov:
Systém legátov bol v priebehu storočí viackrát reogranizovaný. Významná zmena nastala v 16. storočí, kedy začali vznikať nunciatúry pri svetských vládach, s ktorými Svätá stolica udržiavala diplomatické styky.
Súčasné použitie.
Súčasné kanonické i medzinárodné právo pozná nasledujúce druhy legátov:
Zaozerne (Tuľčynský rajón)

Zaozerne () je dedina ("село") na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 930 obyvateľov.
Me &amp; You

Me &amp; You alebo Me and You alebo Me &amp; U môže byť:
Arethousa (nymfa)

Arethousa (iné názvy: Arethúsa, Arethusa; "Arethousa"/iný prepis "Arethúsa/Arethusa", ) je v gréckej mytológii nymfa z Arkádie.
Krásna Arethousa pochádzala z Arkádie, kde bola spoločníčkou bohyne lovu Artemis. Keď sa raz nahá kúpala v rieke Alfeios, svojou krásou očarila boha tejto rieky Alfeia, ktorý jej začal dvoriť. Arethousa však o neho nestála a pred jeho dotieravosťou utiekla až na ďaleký ostrovček Ortygia pri Syrakúzach a požiadala bohyňu Artemis, aby ju premenila na prameň. Bohyňa jej vyhovela, ale láska boha Alfeia nepoznala hranice a prekonala aj more. Aby ju získal pretiekol pod morskou hladinou a ich vody sa spojili.
V starovekom Grécku sa verilo, že medzi nimi skutočne existuje spojenie, a že keď niekto niečo vhodil do rieky Alfeios, mohol to opäť získať z prameňa pri Syrakúzach. 
Starogrécky historik a geograf Strabón navštívil ostrovček Ortygia a napísal, že ostrovček je s pevninou spojený mostom a nachádza sa na ňom prameň Arethusa, ktorý sa vlieva do mora. V historickom centre Syrakúz dodnes vyviera prameň Arethusy, ktorý je pomenovaný po nymfe Arethouse.
Dalton Highway

Dalton Highway ("Alaska Route 11") alebo hovorovo Ice Road (ľadová cesta) je aljašská cesta, ktorá vedie z mesta Fairbanks na sever do mesta Deadhorse na pobreží Severného ľadového oceánu. Tvorí dôležitú zásobovaciu trasu a niektoré jej časti sú zjazdné len v zimnom období, kedy rieky a močariská zamrznú a stanú sa prejazdnými. Dalton Highway, známa pod názvom "ľadová cesta", sa stala legendárnou pre vodičov kamiónov, ktorých osudy zachytáva seriál "Ice Road Truckers".
Priebeh.
Významná severojužná cestná komunikácia Dalton Highway začína severne od Fairbanksu, na križovatke s Elliott Highway. Pokračuje severným smerom, až do mesta Deadhorse. Prechádza cez:
Eurydamas (syn Aigypta)

Eurydamas ("Eurydamas") je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho fenickej manželky.
Eurydamas bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Eurydamovi potom za manželku vybrali Fartidu, dcéru Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
Karel Babánek

Karel Babánek (* 15. júl 1872, Březové Hory - † 19. máj 1937, Praha) bol český básnik, spisovateľ a dramatik. Písal lyrické básne, inšpirované ľudovými piesňami. Bol autorom satirických poviedok a prác pre mládež.
Život.
Bol synom vrchného banského úradníka, ktorého rodina sa postupne sťahovala z Březových Hor do Jílového a Jáchymova. Vyštudoval pražskú právnickú fakultu, istý čas pôsobil ako notársky koncipient. Nakoniec získal stále zamestnanie ako právny úradník pražského magistrátu. V roku 1932 bol penzionovaný.
Bol dlhoročným členom básnického spolku Máj a spočiatku i Modernej revue. Miloval prírodu, inšpiráciu získaval na dlhých prechádzkach do pražských záhrad, pozdĺž Vltavy aj inam. Žil samotársky, neoženil sa, hlboké priateľstvo ho viazalo k bratovi-lekárovi.
Zomrel vo svojom vinohradskom byte po dlhej chorobe, je pochovaný v Strašnickom krematóriu.
Dielo.
Písal lyrické básne, melancholicky ladené smútkom samotára. Jeho poézia je prostá, inšpirovaná ľudovými piesňami.
K jeho básnickým zbierkam patria:
Tvoril aj prózu:
Jeho tvorba pre deti a mládež sa vyznačuje šťastnými, srdečnými, poetickými tónmi. Patria k nej:
Napísal aj divadelné hry:
Michel Quoist

Michel Quoist (* 18. jún 1918, Le Havre – † 18. december 1997, Le Havre) bol francúzsky kňaz, teológ a spisovateľ.
Padací most

Padací most je častá súčasť stredovekých hradov a pevností. Začali sa objavovať okolo roku 1300 a veľmi sa rozšírili v 14. a 15. storočí v Taliansku a Francúzsku. Jeho zmyslom bolo maximálne sťažiť prístup nepriateľa k hlavnej alebo vedľajšej bráne, ktorá aj napriek mnohým vylepšeniam a doplnkom obranného systému (nad sebou alebo vo svojom bezprostrednom okolí) často predstavovala závažnú slabinu v obrane.
Padací most predstavoval vrchol celej myšlienky a podstatné zlepšenie oproti svojim predchodcom, ktorými boli rozoberateľné či ľahko zničiteľné mosty. Tieto naďalej pretrvávali popri padacích mostoch u rozostavaných, menších či chudobnejších hradov ako lacnejšie riešenie alebo provizórium.
Hlavná výhoda padacieho mosta spočívala v tom, že ho bolo možné zdvihnúť veľmi rýchlo, a že po zdvihnutí zostával bez poškodenia pripravený k rýchlemu spusteniu, ak by bolo potrebné vykonať výpad. Ďalším plusom bolo, že zdvihnutý často úplne zakryl vstup brány a teda ešte posilnil jej obranu. Naproti tomu tu boli aj nevýhody – ak ho nepriateľ dokázal spustiť (a zároveň nezničiť), získal tým často neoceniteľnú výhodu.
Ice Road Truckers

Ice Road Truckers je kanadsko-americký dokument, popisujúci prácu vodičov kamiónov na Aljaške a severe Kanady.
Dokument má 7 sérií a celkovo 96 častí, ktoré mali premiéru v roku 2007. Na Slovensku bol vysielaný v TV Plus.
Strašilka obrovská

Strašilka obrovská ("Heteropteryx dilatata"), známa aj ako malajská džungľová nymfa, je živočích z radu Pakobylky.
Jej telo dosahuje veľkosť do , je dosť ploché a dlhé. 
Veľké samičky sú z vrchu svetlozelené, zospodu tmavozelené. Dospelý samec je oveľa menší, štíhlejší a má tmavšie sfarbenie. Hoci obe pohlavia majú krídla, samičky nelietajú. Nymfy dospelce sa živia listami rozličných rastlín vrátane durianu, guavy a manga. Dospelé samičky s vajíčkami môžu byť veľmi agresívne. Ak ich niečo vyruší, vydávajú hlasný sykot pomocou krídel a v obrannom postoji vystavujú svoje hrotité zadné končatiny. Ak ich niekto napadne, vyrazia preč. Tento druh je populárny na celom svete a chovaný v teráriách, najčastejšie sa s ním dá stretnúť v tropických pralesoch Malajzie.
Africká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014

Africká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 2014, ktorú organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Prebiehala od 3. júla 20138. marca 2014 a zúčastnilo sa jej 33 družstiev (pričom ďalších 11 sa pred jej začatím odhlásilo), ktoré súťažili o 3 postupové miesta na záverečný turnaj MS v Poľsku. 
Nasadenie družstiev a systém kvalifikácie.
Kvalifikácia pozostávala z 3 kôl: subzonálneho, zonálneho a finálového kola. CAVB nasadila družstvá podľa zemepisnej polohy krajín, a všetky už do subzonálneho kola. Z 10-tich skupín (pôvodne ich malo byť 12) postúpilo 25 družstiev do zonálneho kola. 13 družstiev zo 6-tich skupín zonálneho kola spolu s 2 družstvami subzonálneho kola postúpilo do finálového kola. Týchto 15 družstiev bolo rozlosovaných do 3 finálových skupín, ktorých víťazi sa kvalifikovali na MS.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 23. januáru 2013.
Subzonálne kolo.
Skupina A.
 Chlef 
&lt;br&gt;
Skupina B.
 Praia 
&lt;br&gt;
Skupina D.
 Ouagadougou 
&lt;br&gt;
Skupina E.
 Abuja 
&lt;br&gt;
Skupina F.
 N’Djamena 
&lt;br&gt;
Skupina H.
 Kampala 
&lt;br&gt;
Skupina I.
 Kigali 
&lt;br&gt;
Skupina J.
 Maputo 
&lt;br&gt;
Skupina K.
 Lilongwe 
&lt;br&gt;
Skupina L.
 Victoria 
&lt;br&gt;
Zonálne kolo.
Skupina M.
 Radès 
&lt;br&gt;
Skupina O.
 Niamey 
&lt;br&gt;
Skupina P.
 Brazzaville 
&lt;br&gt;
Skupina Q.
 Kigali 
&lt;br&gt;
Skupina R.
 Molepolole 
&lt;br&gt;
Skupina S.
 Vacoas-Phoenix 
&lt;br&gt;
Finálové kolo.
Skupina T.
 Yaoundé 
&lt;br&gt;
Skupina U.
 Nairobi 
&lt;br&gt;
Skupina V.
 Sfax 
&lt;br&gt;
Pavol Socháň

Pavol Socháň (* 6. jún 1862 Liptovský Mikuláš-Vrbica – † 26. január 1941, Bratislava) , bol slovenský etnograf, spisovateľ, publicista, maliar a významný fotograf. Používal pseudonymy: Borivoj Rehtáčka, Dobroslav Pokrievka, Matej Trúbela, P. S. Zvonický, Dušan Lipeň a iné. 
Životopis.
Narodil sa vo Vrbici, dnes mestskej časti Liptovskom Mikuláša. Otec Pavol Socháň bol sedlárskym majstrom, matka sa volala Eva Bazelová. Jeho manželkou bola Božena Anderová, mali spolu sedem detí.
V rokoch 1873 - 1878 študoval na gymnáziu Kežmarku, následne v rokoch 1879 - 1881 na učiteľskom ústave v Lučenci, potom v rokoch 1881 – 1885 na maliarskej akadémii v Prahe. Navštevoval aj prednášky z dejín umenia a národopisu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity. V tomto čase bol funkcionárom slovenského študentského spolku Detvan. V rokoch 1885 - 1886 študoval na Bavorskej maliarskej akadémii v Mníchove, kde sa tiež naučil fotografovať (v ateliéri Thomasa Menzela). V roku 1889 získal v ateliéri J. Eckerta v Prahe výučný list fotografa-živnostníka.
V rokoch 1886 – 1891 žil v Prahe, potom sa presťahoval na Slovensko, kratšiu dobu žil v Liptovskom Mikuláši, od roku 1893 do roku 1912 žil v Martine, kde si otvoril fotografický ateliér. Práve tu sa venoval etnografickým výskumom, zbieraniu ľudovej slovesnosti a umeleckých diel, vytváral národopisné fotografie. Písal aj dramatické diela a publicistické príspevky do početných periodík. Angažoval sa tiež v kultúrno-spoločenskom živote a organizačnej práci v Slovenskom spevokole a v Muzeálnej slovenskej spoločnosti, ktorú spoluzakladal. Usporiadal tiež početné výstavy slovenského ľudového umenia doma a v zahraničí (napríklad na Národopisnej výstave československej v roku 1895 v Prahe). 
V rokoch 1912 - 1914 žil opäť v Prahe kde sa venoval najmä novinárskej práci. Po vypuknutí prvej svetovej vojny odišiel do USA, v rokoch 1914 - 1917 žil v New Yorku a v rokoch 1917 - 1919 v Pittsburghu. V USA pôsobil ako učiteľ na slovenských krajanských školách, ale aj ako novinár a publicista. V roku 1919 sa vrátil do Československej republiky a pracoval v početných úradníckych funkciách v Prahe a v Bratislave. Od roku 1923 žil a pracoval ako novinár trvalo v Bratislave. 
Socháň patril k našim najvýznamnejším fotografom, venoval sa najmä dokumentárnej fotografii. V početných snímkach zachytil dobovú podobu viacerých slovenských miest a dedín, ale najmä ľudového umenia (slovenské kroje, výšivky, pracovné nástroje, vidiecke obydlia). 
Bol tiež spoluzakladateľom a redaktorom časopisu Živena. V americkom exile redigoval časopisy Slovenský hlásnik, New Yorský denník a iné. V rokoch 1924 – 1926 bol redaktorom Národného denníka. Prispieval odbornými a populárnymi článkami do početných periodík. Spracoval aj heslá o Slovensku a Slovákoch do Ottovho slovníka naučného. Napísal aj niekoľko divadelných hier, ktoré ale nemajú vysokú umeleckú hodnotu.
Kyborg

Kyborg môže byť:
Cyborg môže byť:
Cromwell

Cromwell môže byť:
Věra Bartošková

Věra Bartošková (* 27. september 1946, Praha) je česká publicistka a poetka.
Život.
Vyštudovala Filozofickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe, od roku 1974 žije v Duchcove. Pôsobila ako redaktorka Severočeského nakladateľstva, v teplickom Směru, Revue Teplice, ako šéfredaktorka Severočeskej revue a v Severočeskom denníku. Je členkou Syndikátu novinárov, Obce spisovateľov a Severočeského klubu spisovateľov. V roku 1993 založila nakladateľstvo KAPUCÍN Společnosti přátel města Duchcova, vydala v ňom a ako editor pripravila viac ako 40 kníh a publikácií prevažne severočeských autorov. Aktívne spolupôsobí v niekoľkých ekologických a občianskych mimovládnych organizáciách. Iniciovala a od roku 1996 organizuje mnohoúrovňové ekologicko-výtvarné sympózia "Vznášení nad krajinou".
Dielo.
Svoje verše publikuje v literárnych časopisoch a médiách v regióne aj v rámci Česka, napr. v prílohe Nových ústeckých přehledů Sluneční koróna, v juhočeskom Fóre, libereckom Světlíku, na internetových stránkach básnikov Česka. Vydala samizdatovú zbierku "Jezeří" (1988) a usporiadala publikáciu "Chceme čistý vzduch" (1990) o ekologických demonštráciách v Tepliciach. Podľa jej básne "Strach o moudivláčka" bola nazvaná antológia severočeských a lužickosrbských autorov (Kapucín 1996). Jej verše sú súčasťou antológie severočeských autorov "Od břehů k horám" (Votobia 2000). Vydala zbierky básní "Vrstvení v krajině" (Nakladateľstvo Kapucín, 2002) a "Zasaženi sluncem" (Nakladateľstvo Kapucín 2003). Z veršov zbierky Vrstvení v krajině skomponoval severočeský skladateľ Václav Bůžek kantátu pre soprán, barytón, zmiešaný zbor, organ a orchester "Černí čápi a bílé labutě". Svetová premiéra zaznela v roku 2004 v Tepliciach v podaní Severočeskej filharmónie a sólistov ND. Zúčastnila sa svojimi veršami antológie severočeských literátov "Sluneční koróna" (Nakladateľstvo Kapucín 2004) a bibliofílie "Poutníci slova", s prekladom do esperanta (vydal Teplický Šlauch 2000, volná výtvarná a literárně-estetická společnost, 2004). V roku 2005 boli jej verše zaradené v zborníku poézie "Vzplanutí deště" na internete (v rámci projektu nezabudnuté literatúry Taxus bohemica uviedol Prácheňský syndikát V-Art Horažďovice-Písek). V rovnakom roku vydala Severočeská vedecká knižnica v Ústí nad Labem spolu so severočeským klubom spisovateľov jej zbierku veršov "Světlo stromů". V roku 2006 prispela do antológie "Rošády", vydanej k Festivalu poézie juhočeských autorov (Balt-East, Ke Škole 1, 14900 Praha 11). Jej poézia je zastúpená na webových stránkach Obce spisovateľov Praha a nakladateľstve Žár, ostravskej pobočky Obce spisovateľov.
Zúčastňuje sa autorských čítaní v teplickom Šlauchu, v mosteckom cykle "Nebojte se poezie", vo Vedeckej knižnici v Ústí nad Labem, v Mestskej knižnici v Tepliciach, v Modrom klubu v Litoměřiciach a v Prahe. Vo svojich veršoch okrem iného vyzdvihuje jedinečnosť prírody a krajiny a dotýka sa strachu o ne, najmä o Krušné hory a České stredohorie. Hľadá skryté a vytesnené súvislosti s antickou a keltskou mytológiou. Jej najnovšia zbierka "Šupiny hlubin" vyšla v roku 2007.
Kressida

Kressida (po latinsky "Cressida") môže byť:
Kressida môže byť aj planétka, pozri 548 Kressida
Cressida môže byť aj:
Aristón z Chiosu

Aristón z Chiu ("Aristón") bol staroveký grécky filozof v 3. storočí pred Kr.
Bol žiakom Zenóna z Kitia a patril k zakladateľom stoicizmu. K jeho najdôležitejším žiakom patril Eratosthenes z Kyrény.
Conchagua

Conchagua môže byť:
Curacoa

Curacoa môže byť:
Piata kolóna

Piata kolóna je termín označujúci skupinu ľudí navonok vystupujúcu ako súčasť zriadenia alebo štátu, ale v skutočnosti jej aktivity zvyčajne smerujú k jeho oslabeniu alebo dokonca deštrukcii. Skupina môže mať ekonomický, politický alebo náboženský charakter. Za jeden z príkladov piatej kolóny možno považovať sudetských Nemcov za čias prvej ČSR, ktorých lojalita k hitlerovskému Nemecku výrazne pomohla k strate pohraničných území Československa v prospech nacistického Nemecka.
Călărași

Călărași môže byť:
Cupid

Cupid môže byť:
Cimișlia

Cimișlia môže byť:
Clark

Clark môže byť
Clark County

Clark County je názov niekoľkých okresov v USA:
Asmodeus

Asmodeus (hebrejsky אשמדאי ("Ašmodaj", "Ašmedaj", grécky Ἀσμοδαῖος "Asmodaios") je démon vyskytujúci sa v deuterokanonickej knihe Tóbit, Talmude a rôznych spisoch s okultnou tematikou, kde býva stotožňovaný s negatívnymi silami a zlom. Jeho meno pochádza s najväčšou pravdepodobnosťou z perzštiny, z výrazu "aēšma-daēva", t. j. démon hnevu, ktorý sa vyskytuje v Aveste. Je to diabol, ktorý rozbíja manželstvá.
Clifton

Clifton môže byť:
Clementine

Clementine môže byť:
Chřepice

Chřepice:
Dejvická

Dejvická môže byť:
Africká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2014

Africká kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale žien 2014 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na MS 2014, ktorú organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Prebieha od 3. júla 20131. marca 2014 a zúčastnilo sa jej 32 družstiev (pričom ďalších 10 sa pred jej začatím odhlásilo), ktoré súťažili o 2 postupové miesta na záverečný turnaj MS v Taliansku. Nováčikmi kvalifikácie na MS bolo až 16 družstiev: , , , , , , , , , , , , , , , .
Nasadenie družstiev a systém kvalifikácie.
Kvalifikácia pozostávala z 3 kôl: subzonálneho, zonálneho a finálového kola. CAVB nasadila družstvá podľa zemepisnej polohy krajín, a všetky už do subzonálneho kola. Z 9-tich skupín (pôvodne ich malo byť 12) postúpilo 22 družstiev do zonálneho kola. 12 družstiev zo 6-tich skupín zonálneho kola spolu s 2 družstvami subzonálneho kola postúpilo do finálového kola. Týchto 14 družstiev bolo rozlosovaných do 2 finálových skupín, ktorých víťazi sa kvalifikovali na MS. 
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 23. januáru 2013. 
Subzonálne kolo.
Skupina A.
 Sidi Bou Said 
&lt;br&gt;
Skupina B.
 Dakar 
&lt;br&gt;
Skupina D.
 Ouagadougou 
&lt;br&gt;
Skupina E.
 Abuja 
&lt;br&gt;
Skupina F.
 Libreville 
&lt;br&gt;
Skupina H.
 Nairobi 
&lt;br&gt;
Skupina J.
 Maputo 
&lt;br&gt;
Skupina K.
 Lilongwe 
&lt;br&gt;
Skupina L.
 Victoria 
&lt;br&gt;
Zonálne kolo.
Skupina N.
 Praia 
&lt;br&gt;
Skupina O.
 Abidjan 
&lt;br&gt;
Skupina P.
 Kinshasa 
&lt;br&gt;
Skupina Q.
 Kampala 
&lt;br&gt;
Skupina R.
 Lusaka 
&lt;br&gt;
Skupina S.
 Vacoas-Phoenix 
&lt;br&gt;
Finálové kolo.
Skupina T.
 Alžír 
&lt;br&gt;
Skupina U.
 Nairobi 
&lt;br&gt;
Detoxikácia

Detoxikácia môže byť:
Desdemona

Desdemona môže byť:
Josef Pokorný

Generálporučík Ing. Josef Pokorný PhD (* 19. december 1960, Moravská Třebová, Česko-Slovensko) je slovenský generál.
Od 1. januára 2021 je vojenský predstaviteľ pri Vojenskom výbore NATO a EÚ v Bruseli. Od 15. októbra 2018 bol zástupcom náčelníka Generálneho štábu. Do prvej generálskej hodnosti „brigádny generál“ bol vymenovaný 4. mája 2011 prezidentom Ivanom Gašparovičom. Od júla 2014 bol národným predstaviteľom pri Najvyššom veliteľstve spojeneckých síl v Európe v belgickom Monse.
Vzdelanie.
Josef Pokorný je absolventom (1985) Vysokej vojenskej škole technickej v Liptovskom Mikuláši (dnes Akadémia ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika. a Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.
Vojenské funkcie.
Od roku 1994 bol vedúci starší dôstojník špecialista Oddelenia analýz a informácií Odboru brannej politiky a stratégie Sekcie brannej politiky a rozvoja armády Ministerstva obrany SR. Neskôr bol náčelník Odboru požiadaviek a dlhodobého plánovania. „Od roku 2004 do roku 2008 pôsobil vo funkcii zástupcu predstaviteľa strategického veliteľa NATO pri Vojenskom výbore NATO v Monse.“ Od roku 2008 bol zástupca náčelníka Štábu strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí GŠ OS SR.
Na Štábe strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí Generálneho štábu pôsobil od 29. júna 2012. Bývalý náčelník, brig. gen. Ľubomír Svoboda sa stal náčelnikom Síl výcviku a podpory. Od 1. októbra 2011 bol zástupcom náčelníka Síl výcviku a podpory Pokorný.
Od júla 2014 bol národným predstaviteľom pri Najvyššom veliteľstve spojeneckých síl v Európe v belgickom Monse. Na tomto poste nahradil nastávajúceho náčelníka štábu štábu strategicého plánovania Generálneho štábu OS SR, Ivana Hirku. S účinnosťou od 15. októbra 2018 bol ustanovený na funkciu zástupcu náčelníka Generálneho štábu. Pred touto funkciou pôsobil v rokoch 2017 až 2018 ako generálny riaditeľ Sekcie riadenia obrany, výstavby OS a obranného plánovania Ministerstva obrany SR.
Josef Pokorný je člen redakčnej rady vojenského odborného časopisu Akadémie ozbrojených síl "Vojenské reflexie" (stav k 1. decembru 2012). 
26. apríla 2018 brigádneho generála Pokorného prezident Andrej Kiska povýšil do hodnosti generálmajor. 15. januára 2020 Pokorného prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti generálporučík.
Od 1. januára 2021 je vojenský predstaviteľ pri Vojenskom výbore NATO a EÚ v Bruseli. Nahradil genmjr. Ondřeja Novosada. 3. septembra 2024 sa s pri príležitosti ukončenia aktívnej služby s Pokorným stretol prezident Peter Pellegrini.