Ondrej (apoštol)

Svätý Ondrej (Andrej) (gr. "Ἀνδρέας", "Andreas", t.j. mužný) bol jedným z apoštolov Ježiša Krista a bratom apoštola Petra. Keďže bol ako prvý spomedzi apoštolov povolaný Ježišom, východné cirkvi ho zvyknú nazývať svätý Andrej Prvopovolaný. Spolu s Petrom, Jánom a Jakubom Starším patrí do štvorice najobľúbenejších Kristových učeníkov.
Svätý Ondrej v Biblii.
Podobne ako jeho brat Peter, aj Ondrej sa narodil v meste Betsaida a rovnako bol rybárom. Spočiatku patril k učeníkom Jána Krstiteľa a bol prvým, ktorý spoznal Ježiša Krista. Bol tiež tým, kto k Ježišovi priviedol svojho brata Petra:
Neskôr sa oženil a spolu s manželkou a bratom Petrom sa usadil v meste Kafarnaum na brehu Genezaretského jazera.
Správy o jeho účinkovaní nachádzame u všetkých štyroch evanjelistov. Prvý raz sa o ňom zmieňuje evanjelista Marek v súvislosti s povolaním Petra a Ondreja Ježišom:
Podobnými slovami udalosť opisuje aj evanjelista Matúš:
V zozname apoštolov je Ondrej u Matúša (Mt 10, 2) a Lukáša (Lk 6, 14-16) uvedený na druhom mieste, ale v Markovom evanjeliu (Mk 3, 16) až na štvrtom.
Ondrej sa tiež spomína pri jednej z najznámejších biblických udalostí - zázračnom rozmnožení chleba a nasýtení zástupu päťtisíc ľudí:
Inokedy sa Ondrejovo meno uvádza v Skutkoch apoštolov, keď sa Ondrej spolu s ďalšími Kristovými učeníkmi a ženami zdržiavali v jednom z jeruzalemských domov po Ježišovom vzkriesení:
Apoštolská činnosť svätého Ondreja.
Po Ježišovom nanebovstúpení sa vydal na apoštolskú cestu. Jeho zastávkami bolo viacero miest: pôsobil medzi Skýtmi na severnom pobreží Čierneho mora a v Achájsku. Podľa cirkevného historika Eusébia (asi 275 - 339) Ondrej pôsobil ako kazateľ v Malej Ázii. Ondrej bol údajne prvým biskupom v Byzancii. Jeho životná púť sa skončila v Grécku, ktoré sa mu stalo osudným. Podľa jednej z legiend tu z ťažkej choroby vyliečil Maximilliu, manželku rímskeho miestodržiteľa Aegea, ktorá z vďaky prestúpila na kresťanskú vieru. Podľa inej z legiend tu odmietol obetovať pohanským božstvám. Nech je skutočnosť akákoľvek, Aegeas ho dal uväzniť. Odsúdili ho na smrť ukrižovaním. Stalo sa to v meste Patras priviazaním na kríž v tvare písmena „X“. Ondrej na kríži trpel údajne dva dni a potom ho obklopil nebeský jas a zomrel. V Patrase bol aj pochovaný.
V roku 357 jeho ostatky však preniesli do Konštantínopolu (podľa inej verzie sa dostali do škótskeho mesta St. Andrews, kde loď stroskotala a námorníci z lode priniesli do Škótska evanjelium) a v roku 1208 do juhotalianskeho mesta Amalfi. Tu dodnes odpočívajú pod oltárom v krypte Baziliky Sant'Andrea, postavenej v arabsko-normandskom štýle. V roku 1462 preniesli relikviár so svätcovou hlavou do Ríma. Pápež Pavol VI. ho v roku 1964 daroval späť do Patrasu. Relikvie Ondrejovho kríža uchovávali v jednom z kláštorov neďaleko francúzskeho Marseille.
Apokryfné knihy uvádzajä dva spisy nesúce Ondrejovo meno - "Skutky Ondrejove" ("Acta Andreae") a "Skutky Ondrejove a Matúšove" ("Acta Andeae et Matthiae").
Ondrejské legendy.
Životné osudy apoštola Ondreja sú bohato popretkávané legendami. Viaceré zachytáva zbierka životopisov svätých tzv. "Zlatá legenda". Kvapkami vody zachránil chlapca z horiaceho domu. V Nicei vyhnal sedem diablov v podobe psov, ale tí v inom meste zabili chlapca, ktorého vzkriesil modlitbou. Tiež potrestal diabla, prezlečeného za kurtizánu. Stolovala s istým biskupom. Ondrej prezlečený za pútnika však diabla odhalil a vyhnal ho.
Postava svätého Ondreja našla svoj odraz aj v ľudových tradíciách. Spája sa s ním viacero pranostík. Sviatkom svätého Onreja (30. november) začína obdobie adventu.
Patronát svätého Ondreja.
Svätý Ondrej je svätcom s jedným z najpočetnejších patronátov spomedzi Kristových apoštolov. Svätého Ondreja si totiž za svojho patróna zvolilo viacero krajín, miest a cirkví. Už v 7. storočí sa stal po synode vo Whitby patrónom keltskej cirkvi. Približne v polovici 10. storočia sa Ondrej stal aj hlavným patrónom Škótska. Podľa jednej legendy sa počas boja v 8. storočí zjavil na nebi mrak v tvare písmena X. Škóti boli presvedčení, že na ich strane je svätý Ondrej a dohliada na nich; po víťaznej bitke vyhlásili Ondreja za svojho patróna. Od tých čias škótski bojovníci niesli do bitiek zástavu s bielym uhlopriečnym krížom na čiernom, neskôr tmavomodrom podklade (od 9. storočia je oficiálnym národným symbolom). V deklarácii z Arbroath z roku 1320, ktorou vyhlásilo Škótsko nezávislosť od Anglicka, sa uvádza prestúpenie Škótska na kresťanstvo. Keď v roku 1707 spojením Škótska a Anglicka vznikla Veľká Británia, škótska vlajka s ondrejským krížom sa dostala do vlajky nového štátu.
Uhlopriečne položený tmavomodrý ondrejský kríž na bielom podklade je dodnes vlajkou vojenského námorníctva Ruskej federácie.
Meno svätého Ondreja nesie aj niekoľko rádov a vyznamenaní. Jedným z nich je Rád Zlatého rúna, ktorý v roku 1430 založil burgundský vojvoda Filip Dobrotivý; neskôr v roku 1540 bol založený Ondrejov rad škótskym kráľom Jakubom V. a v roku 1698 Rad svätého apoštola Andreja Prvopovolaného založený ruským cárom Petrom I.
Meno svätého Ondreja nachádzame aj v názvoch mnohých miest, obcí, farností, cirkevných spoločenstiev a pod. po celom svete - v našich končinách je veľmi známym maďarské mesto Szentendre, na Slovensku napr. Ondrejovce; svätý Ondrej je tiež patrónom napr. Košickej arcidiecézy. O popularite svätca svedčí aj nepreberné množstvo jemu zasvätených sakrálnych stavieb (len v Ríme nesú Ondrejovo patrocínium takmer dve desiatky chrámov a oratórií; k najvýznamnejším patria napr. baziliky Sant'Andrea della Valle, Sant'Andrea delle Fratte či Kostol Sant'Andrea al Quirinale). Na Slovensku k najpozoruhodnejším stavbám patria napr. Bazilika svätého Ondreja v Komárne či Kostol svätého Ondreja v Ružomberku
Overená relikvia sv. apoštola Ondreja sa nachádza aj v dedine Brehy pri Novej Bani, pod oltárom. 
Svätý Ondrej v umení.
Spolu so svätými Petrom a Pavlom je svätý Ondrej po ikonografickej stránke jedným z najlepšie rozpoznateľných svätcov; takmer vždy býva zobrazovaný so svojím najcharakteristickejším atribútom - tzv. svätoondrejským krížom (kríž tvaru písmena „X“). Okrem toho je u Ondreja ustálená predstava o jeho podobe s charakteristickými črtami tváre - väčšinou je zobrazovaný ako starý chudý muž odetý do dlhej tuniky a plášťa, s dlhou a hustou bradou.
Príbeh svätého Ondreja sa stal pomerne častým námetom diel viacerých významných výtvarných umelcov.