Etruská mytológia

Etruskovia bol národ neznámeho pôvodu žijúci na severe Talianska, ktorý bol nakoniec včlenený do rímskej kultúry a politicky sa stal súčasťou Rímskej republiky. Etruskovia mali náboženstvo aj podpornú mytológiu. Oboje absorbovali časti z predchádzajúcich domorodých a gréckych náboženstiev. Ovplyvnení boli najmä Grékmi. Veľa etruských zvykov, názorov a duchovna sa stalo súčasťou rímskej kultúry, vrátane rímskeho panteónu.
Polyteistický systém viery.
Etruský systém viery bol polyteistický. Všetky viditeľné javy boli považované za prejav božej sily a tá sila sa delila na božstvá, ktoré neustále pôsobili v ľudskom svete. Evidentné sú tri odnože rozsiahlych etruských umeleckých motívov. Jeden sa javí ako božstvá prírody: Catha a Usil (Slnko), Tivr (Mesiac), Selvans, Turan (bohyňa lásky), Laran (boh vojny), Leinth (bohyňa smrti), Maris, Thalna, Turms a slávny Fufluns, ktorého meno sa vzťahuje (neznámo ako) na mesto Populonia a na "populus Romanus" (ľud rímsky). Pravdepodobne bol bohom ľudí.
Nad týmto spoločenstvom nižších božstiev vládol vyšší, zrejme prebratý indo-európsky systém: Tin alebo Tinia (nebesia), jeho manželka Uni (Juno), a Cel (bohyňa zeme). Do etruského systému boli pridaní grécki bohovia: Aritimi (Artemis), Menrva (Minerva), Pacha (Bacchus). Grécki hrdinovia prevzatí od Homéra sú tiež rozšírení v umeleckých motívoch.
Náboženské praktiky.
Etruskovia verili na blízky, osobný kontakt s bohmi. Nerobili nič bez konzultácie s bohmi a bez ich znamení. Tieto praktiky boli úplne prevzaté Rimanmi. Boh sa nazýval "ais" (neskôr "eis", plurál je "aisar"). Miesto, kde sa nachádzali sa volalo "fanu" alebo "luth", posvätné miesto, rovnako ako "favi", hrob alebo chrám. Tam sa robila "fler" (plurál "flerchva") "obeta, obetný dar".
Okolo "mun" alebo "muni", hrobiek, boli "man" alebo "mani" (Latin "Manes"), duchovia predkov. Zosnulý cestoval do podsvetia nazývaného "Aita" "Hádes" a teda môže byť nazývaný "hinthial" (doslova "(ten kto je) dole, naspodku"). Špeciálny sudca, "cechase", dozeral na "cecha", alebo "rath", sväté veci. Každý človek mal náboženské povinnosti. Vedeli čítať z pečene ovce, ktorú obetovali. Máme k dispozícií model pečene vyrobenej z bronzu, ktorej náboženská hodnota je stále vecou debaty. Veštenie pomocou haruspicie; Haruspik (latinsky "haruspex)" bolo označenie pre pôvodne etruského kňaza, ktorý sa venoval predpovedaniu budúcnosti z vnútorností obetovaných zvierat. Tento spôsob veštenia je tradícia pochádzajúca z krajiny úrodneho polmesiaca.
Posmrtný život.
Tak ako Egypťania aj Etruskovia verili na večný život, ale posmrtný blahobyt bol spojený so spôsobom pochovania. Hrobky boli vo viacerých prípadoch lepšie zariadené ako domy, mali rozsiahle priestory, na stenách boli fresky a nechýbal tam ani nábytok. Väčšina etruských hrobiek bolo vyplienených. V hrobke, obzvlášť na sarkofágu, bola znázornená osoba, pravdepodobne tak, ako by chcela vyzerať v posmrtnom živote. Niektoré sochy sú veľmi realistické. Etruskovia nemali žiadny problém s vizualizáciou vystupovania. Chceli, aby boli videní ako usmievaví ľudia, ktorí majú blízko k svojej rodine a priateľom.
Mytológia.
Náboženstvo.
Hlavná (svätá) trojica Tinia, Uni a Menrva.
Zoznam etruských mytologických postáv.
Mená boli prevzaté hlavne z etruských dvojjazyčných tabuliek, čo sú popisy umeleckých obrazov zobrazujúce mytologické scény alebo motívy. Dvojité mená (Achle, Achile) sú spôsobené rozdielmi v jazyku v rôznych lokalitách a čase.