Štefan Patrik Kováč

Mgr. ThLic. (Th)Mgr. Štefan Patrik Kováč (* 24. február 1970, Piešťany) je slovenský spisovateľ, publicista, učiteľ a evanjelizátor. Je členom Spolku slovenských spisovateľov (SSS) od roku 2017. Je publicisticky činný, vydáva v priemere jednu knihu ročne, uskutočňuje motivačné a misijné prednášky, zúčastňuje sa besied s čitateľmi. Je duchovným poradcom.
Životopis.
Narodil sa 24. februára 1970 v Piešťanoch v rodine elektrotechnického inžiniera (vedúci oddelenia riadenia kvality, Tesla Piešťany) a pracovníčky v textilnom priemysle (riadenie výroby, Trikota Vrbové). Detstvo strávil v rodnom meste, kde v roku 1988 absolvoval štátne gymnázium, teraz Gymnázium Pierra de Coubertina. Tam sa stal členom literárneho krúžku Ivana Kraska. Píše od sedemnástich rokov. V detstve a mladosti bol vášnivý čitateľ, keď sa iné deti hrali alebo inak zabávali, on čítal knihy. Po maturite pokračoval v rokoch 1988 – 1993 v štúdiu na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V období 1993 – 1994 nastúpil na základnú vojenskú službu do Armády SR (ASR). Následne pracoval v súkromnom sektore na pozícii vedúceho internetového oddelenia v rokoch 1994 – 2000. Venoval sa aj štúdiu jazykov, ktoré zavŕšil štátnymi skúškami úrovne C1/C2 a neskôr ich vyučoval. V roku 2005 absolvoval odbor katolícka teológia so štátnicou z pedagogiky na Rímskokatolíckej cyrilo-metodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Na tej istej škole pokračoval postgraduálnym štúdiom teológie, ktoré ukončil v roku 2010 na Katedre biblických vied získaním licenciátu (ThLic.). V období 2018/19 absolvoval prednášky na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity. Kandidoval vo voľbách v roku 2020 do Národnej rady SR. V rokoch 2002 – 2012 bol šéfredaktorom kresťanského časopisu "Živý prameň".
Bloguje na platformách mojakomunita.sk a postoj.sk, publikoval články a literárne diela v časopisoch Jednota – The Union (USA), Viera a Život, Katolícke noviny, Nahlas, Posol, Slovo medzi nami, Zrno, Miriam a inde, mal príspevky v Rádiu Lúmen a Slovenskom rozhlase. Účinkoval na podujatiach ako Festival mladých rodín v Trnave, Národný týždeň manželstva, „Hosť na Katolíckej univerzite“ v Ružomberku, a inde, uskutočňuje misijné a motivačné prednášky a prezentácie, vystupuje v médiách (najmä kresťanských). Na 18. medzinárodnom teologickom kongrese ESCT (European Society for Catholic Theology) v Pécsi (Maďarsko) vystúpil 31. augusta 2023 s prednáškou "Conscience and the Law in Romans (The moral aspect of conscience and the possibility of salvation for non-Christians)".
Žije a tvorí v Piešťanoch. Manželstvo uzavrel v roku 2001 a má šesť detí: Sáru Máriu (2002), Juditu Alžbetu (2006), Jakuba Jána (†2007), Samuela Pavla (2009), Miriam Lýdiu (2011) a Dávida Petra (2013).
Tvorba a činnosť.
Ako prozaik debutoval poviedkou "List na kríži" v americkom krajanskom časopise Jednota (Middletown, Pensylvania) v roku 1994, keď predtým (od roku 1990) prispieval najmä do národne orientovanej tlače. Po prvej poviedke nasledovali v tom istom časopise ďalšie: "Svedomie" (1994), "Blázon" (1995), "Vášnivý čitateľ" (1996) a "Cesta vlakom" (1997). Poviedka "Izmael" bola po prvý raz publikovaná v roku 1998. Nasledovala poviedka "Starý dlh", ktorá vyšla v časopise Nahlas v roku 2000 a poviedky zo života bezdomovcov "Čierny blondín" (1998) a "Odpustenie", ktorú uverejnil časopis Zrno v roku 2001. V roku 2017 vyšli krátke útvary v zbierke poviedok "Život nie je ľahký". Jeho tvorba sa vyznačuje prevahou reflexívneho tónu nad vykonštruovanosťou príbehu. Orientuje sa na filozofiu života, psychológiu postáv, ich duchovné zápasy a postoje ku metafyzickým hodnotám.
V roku 2014 publikoval prvú zbierku beletrizovaných príbehov "Život v Božom požehnaní", v ktorých vychádzal z osobných životných skúseností. V roku 2019 vyšlo pokračovanie "Život v Božej moci". Väčšina príbehov má nábožensko-didaktický a motivačný charakter.
Knižne vydal rozhovory s významnými kňazmi – medzinárodnými evanjelizátormi Ernestom Sieversom (Uganda), Jamesom Mariakumarom (India); ďalej s Thomasom Gormanom (Spojené kráľovstvo, HOD) a Johnom Dawsonom (USA) a reportáže z Raveny (Taliansko, ranokresťanské umenie), Metéory (Grécko, starobylé kláštory na vysokých skalách zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO), Osvienčim (Poľsko) a Žakovce (SR, Komunita Krista Veľkňaza).
Na poli teológie sa venoval židovským koreňom kresťanskej viery, svoje výskumy v tejto oblasti publikoval v knihách "Sviatky Boha 1" (2016) a "Sviatky Pána 2" (2020). Spisovateľ v nich rozoberá korene kresťanskej kultúry. V knihe popisuje podrobnosti jednotlivých biblických sviatkov a ich zavŕšenie.
V roku 2015 podnikol 1. misijnú cestu do východnej Afriky – do Ugandy. 2. misijnú cestu absolvoval do Ázie – do moslimského Pakistanu v roku 2016. Výsledkom bolo napísanie cestopisov. Tretia misijná cesta viedla do Indie (2019), do štátu Andra Pradeš.
V rokoch 2022 a 2023 vydal rozsiahly dvojdielny spoločenský román o 1150 stranách "Zápisky nevojaka I a II" obsahujúci aj kapitoly s reflexiou slovenských i svetových dejinných udalostí (obdobie Moravskej ríše starých Slovákov a slovenská misia z učilišťa svätých Cyrila a Metoda, ktorá smerovala k ostatným Slovanom; otázka najnovších zistení okolo boľševického prevratu a Októbrovej revolúcie 1917 v Rusku a i.).
Hana Košková (1942), významná slovenská spisovateľka, poetka a prekladateľka, vo svojej recenzii "Autentické zážitky z vojenskej služby" v Literárnom týždenníku č. 21-22 (2023) napísala: „Dostojevskij rozlišoval dva druhy románopiscov: románopisca – filozofa a románopisca – beletristu. Kam zaradiť autora románovej spoločenskej epopeje Zápisky nevojaka? Jednoznačne medzi románopiscov – filozofov, pre ktorých je na prvom mieste duchovno. Dokazuje to aj doterajšou literárnou orientáciou.“
Účinkoval viackrát v relácii RTVS "Orientácie" najmä s misijnou tematikou a TV Lux ("Moja misia"). Pozývajú ho do literárnych rozhlasových relácií ("Literárna kaviareň", redaktor Ondrej Rosík). Robí prednášky osobitne pre kresťanskú verejnosť a zúčastňuje sa na besedách s čitateľmi.