burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Príroda (časopis)

Príroda bol časopis, ktorý vydávala Matica slovenská v Martine v rokoch 1946 až 1950. Vychádzal vo formáte A4. V časopise boli publikované články, ktoré boli antropologického, botanického, entomologického, mykologického, poľovníckeho, ale aj iného zamerania. V niektorých číslach boli i biografické údaje o prírodovedcoch. Publikovali tu amatérski, ale i vysoko erudovaní profesionálni prírodovedci zo Slovenska i iných krajín. Časopis bol doplnený mnohými čierno-bielymi obrázkami. V období rokov po druhej svetovej vojne vyplnil v tom čase na Slovensku medzeru v prírodovedne zameraných časopisoch. 
Svoje články tu uvádzali takí odborníci, ako napr.: Prof. Dr. Dimitrij Andrusov, Prof. Dr. Jozef Augusta, Ján Martin Novacký, Prof. MUDr. Jozef Florián Babor, Anton Emil Smutný, Vojtech Drexler, Jozef Staněk, MUDr. Ján Ilavský, RNDr. Ján Gulička, Prof. Dr. Rudolf Lukáč, Prof. Dr. Oskár Ferianc, František Jozef Turček, prof. Andrej Reiprich, JUDr. Valerián Depta, Dr. Karol Domin, Milan Šimák, Ladislav Korbel a mnohí iní. 
Časopis redigovali RNDr. Ivan Zmoray, RNDr. Ján Futák, RNDr. Rudolf Lukáč a RNDr. Ján Martin Novacký. 
Prvý ročník vyšiel v roku 1946, druhý ročník v roku 1947, tretí ročník v roku 1948, štvrtý ročník v rokoch 1948-1949 a piaty ročník v rokoch 1949-1950.
Boudica

Boudicca alebo Boadicea bola manželka icenského kráľa Prasutaga.
Po jeho smrti (59 alebo 60) prevzala vládu nad etnikami v oblasti dnešného Suffolku a Norfolku a podnietila časť keltských kmeňov v Anglicku (Icenov, Trenovantov a ďalších) k povstaniu proti Nerovmu Rímu. Dôvodom bolo, že Rím nerešpektoval závet zosnulého kráľa, ktorý vládu odkázal svojim dcéram. Rímski vojaci na rozkaz guvernéra vydrancovali kráľovský dvor, jeho dcéry znásilnili a manželku zbičovali. Krátko predtým vyplienili posvätný ostrov Mona (Anglesey), vyrúbali posvätné duby a povraždili miestne kňažky a druidov.
Povstanie po začiatočných úspechoch – dobytie mesta Camulodunum (Colchester) a zničenie 9. légie, ktorá sa mu pokúšala pomôcť – rozdrvil rímsky miestodržiteľ Gaius Suetonius Paulinus v roku 61. Po porážke sa jej stopa stratila, pravdepodobne spáchala samovraždu.
Hlavným prameňom informácii o vzbure v Anglicku je Tacitus a Cassius Dio.
Gaskonsko

Gaskonsko () je historická oblasť v juhozápadnom Francúzsku. Do Francúzskej revolúcie bolo aj jednou z jeho provincií. Na území Gaskonska sa rozkladajú dnešné regióny: Akvitánsko a Midi-Pyrénées.
Eton College

Eton College je chlapčenská internátna škola v Etone, mestečku pri Windsore, od ktorého ho oddeľuje len rieka Temža. Školu založil v 15. storočí kráľ Henrich VI.
Etonská škola je jedna z najelitnejších vo Spojenom kráľovstve, o čom svedčí aj to, že Británii dala – okrem iných osobností verejného života – 19 premiérov, vrátane nedávneho premiéra Davida Camerona. Študovali na nej tiež princovia William a Harry z britskej kráľovskej rodiny.
Školné.
Ročné školné v školskom roku 2009 – 2010 bolo 28 851 anglických libier (podľa kurzu z januára 2010 to je približne 47 000 amerických dolárov alebo 33 300 eur). Je to o štvrtinu viac ako sú ročné životné náklady na Harvarde.
FK Šachtar Doneck

FK Šachtar Doneck () je ukrajinský futbalový klub so sídlom v meste Doneck. Domáce zápasy hráva na štadióne Arena Lviv s kapacitou 34 915 miest (kvôli problémom na východe Ukrajiny hrajú 600míľ od svojho mesta). Klub vznikol v roku 1936. Šachtar spolu s klubom FK Dynamo Kyjev patrí medzi najpopulárnejšie futbalové kluby na Ukrajine. Od roku 2014 klub v dôsledku vojny na východnej Ukrajine pôsobí v meste Ľvov.
Jules Léon Austaut

Jules Léon Austaut (* 1844 - † 1929) bol francúzsky entomológ a taxonóm, ktorý sa špecializoval prevažne na palearktické motýle (Lepidoptera). Zaoberal sa tiež rodom Parnassius, ale i nočnými druhmi motýľov. 
Entomologickej verejnosti je známa hlavne jeho práca "Les Parnassiens De La Faune Palearctique" z roku 1889, ktorá vyšla vo francúzskom jazyku v Lipsku v nakladateľstve E. Heyne. Počas svojho života opísal viacero druhov, poddruhov a foriem palearktických motýľov.
Viroid

Viroid je druh subvírusových častíc (a teda aj nebunkovcov). S vírusmi má spoločné to, že je tvorený molekulou RNA (ribonukleovou kyselinou), ale na rozdiel od vírusov táto molekula nie je obklopená bielkovinovým kapsidom. Viroid spôsobuje infekčné ochorenia podobné virózam a obeťami sú rastliny, zväčša divo rastúce a tropické. Ako pri všetkých nebunkovcoch je aj pri viroidoch sporné, či ich možno považovať za organizmy a za živé.
Prvý objavený patogénny viroid je PSTVd (z angl. "potato spindle tuber viroid"), ktorý napáda zemiaky a spôsobuje ich vretenovitý tvar. Kompletný genóm viroidu PSTVd je zložený z 359 nukleotidov, cyklické RNA-molekuly iných viroidov obsahujú od 250 do 400 nukleotidov. Množenie viroidov prebieha v jadrách alebo chloroplastoch napadnutých buniek hostiteľa.
Viola da gamba

Viola da gamba alebo gamba (odvodené z tal. "gamba" – noha; nožná viola) je historický hudobný nástroj. Patrí medzi sláčikové nástroje. Na rozdiel od violy da braccio má gamba 6 až 7 strún a pražce na hmatníku. Tento nástroj sa pri hre drží medzi nohami (nemá bodec ako napr. violončelo). Existuje viacej druhov violy da gamba – diskantová, altová, tenorová, basová a kontabasová (subbasová), ktorá je jedným z predchodcov moderného kontrabasu.
Stavba.
Tento nástroj je klenutý, ale výrazne menej než husle. Je vyrobená zo smreku a spodná doska a luby z javora, rovnako ako väčšina sláčikových hudobných nástrojov. Viola da gamba má tiež pod najvyššou strunou dušu a pod najhlbšou basový trámec.
Gamby sú ladené po kvartách a medzi prostrednými dvoma strunami je tercia. Podobné ladenie má aj lutna.
História.
Viola da gamba prežívala svoj zlatý vek v období renesancie a baroka. V tej dobe vznikalo pre tento nástroj aj veľa diel (napr. Bachov "6. Branderburský koncert"). Veľmi obľubené boli komorné zoskupenia gamb. Od neskorého baroka boli gamby vytláčané modernejšími nástrojmi ako viola alebo violončelo. Dnes violu da gambu používajú súbory hrajúce na historické nástroje.
Najznámejším gambistom je Jordi Savall.
Peter Struhár (1984)

Peter Struhár (* 17. január 1984, Bratislava) je bývalý slovenský futbalový obranca, od decembra 2024 tréner poľského klubu GKS Jastrzębie. Váži 87 kg a meria 191 cm. Hral za futbalové kluby ŠK Slovan Bratislava, FC Petržalka, 1. FC Slovácko, Nyíregyháza Spartacus FC, FC DAC 1904 Dunajská Streda, Kapfenberger SV, FC Nitra, Lombard-Pápa TFC, Slovan Čeľadice a svoju hráčsku kariéru ukončil v TJ Tatran Oravské Veselé. V sezónach 2021/2022 a 2022/2023 tréner MFK Ružomberok. Od konca septembra 2023 do februára 2024 pôsobil ako tréner MFK Zemplín Michalovce.
Lukáš Nachtman

Lukáš Nachtman (* 11. máj 1984, Praha) je český futbalový obranca, momentálne pôsobiaci v tíme Sokol Nespeky.
Kariéra.
Začínal v piatich rokoch v Tempe Praha. Najvyššiu žiacku súťaž hral za Junior Praha. Od štrnástich rokov patril pražskej Slavii. Do ligového kádra bol zaradený v júli 2003. Od januára 2005 do januára 2006 bol na hosťovaní v Blšanoch. V júli 2006 sa opäť dostal do ligového kádra Slavie Praha. V roku 2007 prestúpil po ťažkom zranení kolena do tímu 2. slovenskej ligy Rimavská Sobota. V roku 2008 prestúpil do Slovana Bratislava s ktorým získal titul. V roku 2009 prišlo hosťovanie v Artmedia Bratislava kde si ale opäť poranil koleno. Aktuálne hrá v tíme Sokol Nespeky a je majiteľom pokerovej aplikácia PokerList.
Mamadou Bagayoko

Mamadou Bagayoko (* 31. december 1989) je futbalový obranca Pobrežia Slonoviny, v súčasnosti hráčom klubu ŠK Slovan Bratislava. Reprezentoval na futbalovom turnaji na olympijských hrách 2008 v Pekingu. Váži 65 kg a meria 175 cm. V sezóne 2008-09 odohral sedem ligových stretnutí na hosťovaní v klube Artmedia Petržalka.
Naši noční motýli

Naši noční motýli je malá, populárno-náučná kniha o niektorých vybraných druhoch nočných motýľov. Autormi knihy sú Jozef Moucha, Jiří Zahradník a Bohumil Vančura. Kniha vyšla v roku 1975 ako 40. zväzok v edícii "OKO" v nakladateľstve pre deti a mládež "Albatros". 
Autori textu sú Jozef Moucha a Jiří Zahradník. Ilustrácie do práce nakreslil Bohumil Vančura. Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 21000 kusov, ako 1. vydanie. Vytlačila ju Severografia, národný podnik, závod 1, v Liberci. Má 369 strán textu, z čoho je 150 farebných tabuliek, kde je zobrazených na každej z tabulí jeden až 5 druhov najznámejších nočných druhov motýľov. Kresby motýľov sú vcelku veľmi vydarené a je tu zobrazených dohromady niekoľko stoviek najznámejších druhov nočných motýľov z 29. vybraných čeľadí.
Táto malá kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu v svete nočných druhov motýľov. Pri niektorých, hlavne väčších druhoch, môže slúžiť aj ako určovacia príručka.
Inak je to skôr iba "pekná a vydarená kniha" pre začiatočníkov z radov mládeže.
Naši brouci

Naši brouci je malá, populárne-naučná kniha o niektorých vybraných druhoch chrobákov. Autormi knihy sú Josef Mařan a František Procházka. Kniha vyšla v roku 1963 ako 9. zväzok v edícii "OKO" v "Státním nakladatelství dětské knihy" v Prahe. 
Autori textu sú Josef Mařan a František Procházka, ktorý prácu ilustroval. Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 30000 kusov, ako 1. vydanie. Vytlačila ju Svoboda, národný podnik, závod 1, v Prahe 1. Má 408 strán textu, z čoho je 112 farebných tabuliek, kde je zobrazených na každej z tabulí jeden až 3 druhy najznámejších chrobákov. Kresby chrobákov sú vcelku vydarené a je tu zobrazených dohromady vyše 200 najznámejších druhov z radu chrobákov.
Táto malá kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu vo svete chrobákov. Pri niektorých druhoch slúži aj ako určovacia príručka pre začiatočníkov z radov mládeže.
.cz

.cz je národná doména najvyššej úrovne používaná v Česku. Používa sa od roku 1993, po rozdelení Česko-Slovenska na dva suverénne štáty.
.yu

.yu bola národná doména najvyššej úrovne, ktorú do roku 1991 používala Juhoslávia.
Šalmaj

Šalmaj je historický dvojplátkový dychový nástroj. Je predchodcom hoboja a anglického rohu. V minulosti prevládal v mnohých kultúrach a doteraz je súčasťou ľud. hudby v Španielsku - "dulzaina, chirimía", v Katalánsku - "tenora, xirimia, dolçaina, gralla, tible", Portugalsku - "charamela" a Taliansku - "ciramella".
Anglický roh

Anglický roh je dychový drevený nástroj patriaci do rodiny hobojov ako jeho altový zástupca. Anglický roh znie o kvintu nižšie, než v notovom zápise, t. j. c1 v notovom zápise by bolo f. Používa sa väčšinou v symfonických orchestroch.
Stavba a funkcia.
Anglický roh je dlhší než hoboj, a preto znie o kvintu nižšie. Na rozdiel od hoboja je zakončený hruškovitou ozvučnicou, ktorý mu prepožičiava teplý a jemný zvuk. Hmaty sú podobné hobojovým (taktiež používa Boehmov systém), preto nie je pre hobojistov problém hrať na tento nástroj.
Etymológia.
Názov "anglický roh" neznamená, že pochádza z Anglicka. Predchodcom Anglického rohu bol zakrivený barokový "oboe da caccia", podobný Anglickému rohu, ktorý bol zahnutý, mal na konci kovový ozvučník, takže pripomínal lesný roh. V nemčine sa mu hovorilo "engellisches Horn" (anjelský roh) čo vtedy znamenalo aj "anglický roh", takže došlo k zámene.
Repertoár.
Sólového repertoáru pre anglický roh je veľmi málo, lebo mal vždy obľúbené postavenie v symfonickom orchestri na vyjadrenie melanchólie. Azda najznámejším sólom pre anglický roh je v druhej vete Dvořákovej "Symfónia č. 9 "Z Nového sveta", Op. 95".
Pabuk antarktický

Pabuk antarktický ("Nothofagus antarctica"), v španielčine známy ako "ñire" alebo "ñirre", je strom z čeľade pabukovité ("Nothofagaceae").
Vytvára prirodzené lesné porasty v Južnej Argentíne a južnom Čile až po Ohňovú zem. V domovine dosahujú obvykle výšku 1025 m, v horských polohách rastú v podobe zakrpatených porastov. Listy zo zvlnenými okrajmi sú lesklé, jednoduché, pílkovité, 24,5 cm dlhé, stredne zelené, na povrchu s lepkavou sladkasto voňajúcou voskovou vrstvou. Vetvičky sú zdobené typickými bielymi vodorovnými čiarkami.
Príroda (rozlišovacia stránka)

Príroda môže byť:
PFOS

Perfluoroktansulfonan (PFOS) je fluórovaný anión používaný ako súčasť polymérov alebo ako surfaktant. 
Vlastnosti.
PFOS je perzistentná organická látka so schopnosťou hromadiť sa v organizme, ktorá bola preukázaná v telách rýb, vtákov, cicavcov aj ľudí. Na zvieratách bolo preukázané, že môže poškodiť pečeň, narušiť rozmnožovanie alebo spôsobiť poruchu vo vývoji plodu. Podla epidemiologických štúdií môže u ľudí vyvolať rakovinu.
Regulácia.
V Európskej únii je použitie PFOS obmedzené smernicou 2006/122/ES.
V súčasnosti je PFOS preverovaný a zvažuje sa zaradenie na zoznam Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach. V máji 2009 sa bude rozhodovať o zaradení PFOS na čiernou listinu na 4. konferencii zmluvných strán Štokholmského dohovoru.
Svět na kolejích

Svět na kolejích bol magazín Českej televízie moderovaný Václavom Žmolíkom zaoberajúci sa dianím na železniciach nielen v Česku. Vysielaný bol od r. 2005 do r. 2009 na programe ČT 2. Súčasťou programu bola súťaž o Kilometrickú banku - voľný lístok na vo vlakoch Českých dráh.
Periodicita: mesačná
Dĺžka programu: priemerne 17 minút
Tempo (STV)

Tempo je magazín Slovenskej televízie, ktorý sa zaoberá prevenciou pred represiou v doprave aj v každodennej kriminalite. 
Pôvodne (do roku 2018) sa zaoberal výhradne dianím v cestnej doprave nielen na Slovensku. Vysiela sa od roku 2003 na programe STV 2, v súčasnosti ho moderuje Viliam Stankay. 
Periodicita: 4-týždenná
Dĺžka programu: priemerne 13 minút, od časti 1/2011 len 10 minút
Cesta II. triedy 525 (Slovensko)

Cesta II. triedy 525 bola v rokoch 1946 až 2009 cesta II. triedy na Slovensku.
História.
Cesta viedla v koridore časti dnešnej cesty I/51 v trase Hronská Dúbrava (I/16, križovatka v 80. rokoch preložená na ľavú stranu Hrona) - Banská Štiavnica - Hontianske Nemce (I/66). V roku 2009 bola cesta zrušená a v celej dĺžke začlenená do cesty I/51.
Monte-Carlo Rolex Masters 2009

Monte-Carlo Rolex Masters 2009 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 12. do 19. apríla 2009 na otvorených antukových dvorcoch v monackom meste Monte Carlo. Titul v dvojhre získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Srba N. Đokovića. Bol to jeho 34. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili americký pár Bob Bryan, Mike Bryan. Pre D. Nestora to bol 57. a pre N. Zimonjića 25. titul vo štvorhre na okruhu ATP. 
Víťazi.
Dvojhra mužov.
 Rafael Nadal vs. Novak Đoković 6-3 2-6 6-1
Štvorhra mužov.
 Daniel Nestor / Nenad Zimonjić vs. Bob Bryan / Mike Bryan 6-4 6-1
Mužská dvojhra na Monte-Carlo Rolex Masters 2009

Mužská dvojhra na Monte-Carlo Rolex Masters 2009 sa hrala ako súčasť Monte-Carlo Rolex Masters 2009 od 12. do 19. apríla 2009. Titul získal Španiel Rafael Nadal, ktorý vo finále porazil Srba N. Đokovića 6-3 2-6 6-1. Bol to jeho 34. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Barcelona Ladies Open 2009

Barcelona Ladies Open 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 13. do 19. apríla 2009 na otvorených antukových dvorcoch v španielskom meste Barcelona. Titul v dvojhre žien získala Talianka Roberta Vinciová, ktorá vo finále porazila Rusku M. Kirilenkovú. Bol to jej druhý titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Španielky Nuria Llagosterová Vivesová a María José Martínezová Sánchezová, ktoré vo finále porazili rumunsko-slovinský pár Sorana Cîrsteová, Andreja Klepačová. Pre N. Vivesovú to bol ôsmy a pre M. Sánchezovú tiež ôsmy titul vo štvorhre na okruhu WTA. 
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Roberta Vinciová vs. Marija Jurievna Kirilenková 6-0 6-4
Štvorhra žien.
 Nuria Llagosterová Vivesová / María José Martínezová Sánchezová vs. Sorana Cîrsteová / Andreja Klepačová 3-6 6-2 10-8
Ženská dvojhra na Barcelona Ladies Open 2009

Ženská dvojhra na Barcelona Ladies Open 2009 sa hrala ako súčasť Barcelona Ladies Open 2009 od 13. do 19. apríla 2009. Titul získala Talianka Roberta Vinciová, ktorá vo finále porazila Rusku M. Kirilenkovú 6-0 6-4. Bol to jej druhý titul v dvojhre na okruhu WTA.
Samuel Phillips Huntington

Samuel Phillips Huntington (* 18. apríl 1927, New York, New York, USA - † 24. december 2008, Martha’s Vineyard, Massachusetts) bol americký politický teoretik, ktorý sa preslávil bestsellerom "Stret civilizácií" (1996).
"Stret civilizácií" vznikol pôvodne ako esej v roku 1993, ktorá bola uverejnená v časopise Foreign Affairs. Huntington v článku svet predstavil ako protichodnú koncepciu "konca dejín" Francisa Fukuyamu, vychádzajúcu z porážky komunistických režimov demokraciou. Svet je podľa Huntigtona miestom súperiacich civilizácií, z ktorých najmä indická, konfuciánská a islamská sú na vzostupe. Okrem týchto civilizácií uvádza ďalších päť – západnú, slovansko-pravoslávnu, japonskú, latinskoamerickú a africkú.
1. hokejová liga SR 1999/2000

1. hokejová liga SR 1999/2000 bola siedmou sezónou 1. hokejovej ligy SR. Súťaž mala 12 účastníkov. Víťazom sa stalo družstvo HC Martimex ZŤS Martin a nahradilo tak družstvo HK VTJ Spišská Nová Ves v extralige. Vypadlo družstvo HKm Humenné, ktorému skončila spolupráca s HKm Zvolen. Ten presťahoval svoj B-tím do vypadavajúcej Prievidze, ktorá tým zostala v súťaži. V budúcej sezóne ho nahradí tím HK VTJ Trebišov.
1. hokejová liga SR 2000/2001

1. hokejová liga SR 2000/2001 bola ôsmou sezónou 1. hokejovej ligy SR.
Súťaž mala 11 účastníkov. Pôvodne ich malo byť 12, ale tím HC Harvard Trnava pred súťažou odstúpil čím sa stal aj vypadávajúcim tímom. Víťazom sa stalo družstvo MsHK Žilina, ktoré spolu s MHC Nitra postúpilo do extraligy rozširujúcej sa z 8 na 10 účastníkov. Po rozšírení extraligy sa musela aj 1. hokejová liga rozšíriť na 12 účastníkov. Nováčikmi sa preto do budúcej sezóny stali tímy HK 95 Považská Bystrica, MHK Olympic ŠKP Ružomberok pôsobiaci ako MsHK Žilina B a HKm Detva.
Tomáš Slovák

Tomáš Slovák (* 5. apríl 1983) je slovenský profesionálny hokejista, hrajúci v slovenskej Extralige v klube HC Košice.
Kariéra.
Slovák je odchovancom košického hokeja a v roku 2001 ho draftoval v druhom kole z celkového 42. miesta klub NHL – Nashville Predators. V zámorí obliekal dresy klubov Kelowna Rockets (juniorská WHL), Hershey Bears (AHL), Reading Royals (ECHL) a Lowell Lock Monsters (AHL). Po návrate do Európy pôsobil okrem rodných Košíc aj vo fínskych kluboch Saipa a Ilves Tampere, ako i vo švédskej More. V sezóne 2006/07 krátko obliekal dres extraligovej Žiliny a od ročníka 2007/08 hral v nemeckom klube Augsburg Panthers. Pred sezónou 2009/10 podpísal kontrakt s ruským klubom Avtomobilist Jekaterinburg. V drese Jekaterinburgu natúpil počas dvoch sezón v 71 zápasoch základnej časti (2 góly, 7 asistencií) a v 4 zápasoch play-off (0+1). V polovici decembra 2010 s ním Avtomobilist ukončil spoluprácu a sezónu dohral v českom Chomutove. Pred sezónou 2010/2011 podpísal s klubom Dinamo Minsk dvojcestnú zmluvu. Za Dinamo odohral 31 duelov so ziskom jedného gólu a asistencie. Jeden zápas odohral aj na farme Dinama v HK Gomeľ. V máji 2012 podpísal zmluvu s českým extraligovým klubom HC Plzeň. 
Reprezentácia.
V slovenskom drese odohral 21 zápasov, zatiaľ neskóroval.
Linorez

Linoryt alebo linoleoryt je grafická technika spočívajúca vo vyrytí (t.j. použije sa rydlo) negatívneho obrazu do linolea , alebo názov obrazu vytvoreného touto technikou. Veľmi podobný je linorez alebo linoleorez, čo je grafická technika spočívajúca vo vyrezaní (t.j. použije sa nôž) negatívneho obrazu do linolea , alebo názov obrazu vytvoreného touto technikou. V zahraničí sa linoryt aj linorez označuje jedným spoločným názvom (napr. angl. linocut, nem. Linolschnitt).
Linoryt a linorez sú buď umelecké techniky alebo sa používajú pri kníhtlači. Linorez a linoryt sa vyznačujú maximálnym svetelným kontrastom tmavých a svetlých plôch, jasnosťou tvarov a jednoznačnosťou výtvarnej reči. Táto technika pôsobí dynamicky a zameriava sa skôr na plochy než línie. Grafické techniky ako linoryt alebo drevorez boli významné najmä v nemeckom expresionizme.
História.
Samotné linoleum bolo vytvorené okolo roku 1800 ako podlahová krytina. Bolo oveľa lacnejšie ako drevo a nenáročné na výrobu. Povrch linolea je mäkší a ľahší na vyrývanie na rozdiel od kovu alebo dreva. Vďaka týmto vlastnostiam bolo označované ako amatérske a využívalo sa hlavne na školách. Neskôr, keď umelci ako Pablo Picasso a Henri Matisse začali linorez používať pri svojej tvorbe okolo roku 1900, jeho popularita vzrástla. V rovankom období sa v Berlíne objavila skupina expresionistov nazývaná Die Brücke, pre ktorú je charakteristický prave linorez. 
Technika.
Priamo do linolea sa pomocou rydiel vyrýva zrkadlovo obrátený odraz. Z bezpečnostných dôvodov sa ryje vždy smerom od tela do dostatočnej hĺbky, ale aby sa linoleum neprederavilo. Vyrytá plocha zostane biela a žiadne tieňovanie nie je možné. Na hotový obraz sa valčekom nanesie v tenkej rovnomernej vrstve farba. Nakoniec sa linoryt otláča na papier pomocou grafického lisu. Linoryt môže byť použitý viackrát a ak chceme mať linoryt komponovaný z viacerých farieb, každá farba musí byť samostatne vyrytá a postupne otlačená. Kompozíciou dostaneme hotový obraz.
Linoryt a linorez na Slovensku.
Predstavitelia.
Medzi hlavných predstaviteľov linorytu a linorezu na Slovensku patrí Ľudovít Fulla. Je považovaný za jedného zo zakladateľov moderného maliarstva a grafiky na Slovensku. Inšpiroval ho najmä slovenský folklór. K Jeho najznámejším kolorovaným linorytom patrí „Veterná Bratislava“ či „Vtáčia krajina“. Ďalším významným predstaviteľom je Orest Dubay (napr. jeho grafika „Na vrchole“).
Medzi súčasníkov tejto techniky sa zaraďuje Matúš Maťátko, absolvent VŠVU v ateliéri voľnej grafiky a ilustrácie v Bratislave. Jeho grafické diela boli vystavené v Slovenskej národnej galérii na výstave „Drsná škola“, v roku 2017.
Workshopy.
Jedným zo spôsobov propagácie tejto grafickej techniky medzi širokou verejnosťou, ako aj mladých umelcov, sú workshopy usporadúvané v Banskej Štiavnici. V roku 2015 sa konal workshop linorytu pre študentov VŠVU pod vedením Svätopluka Mikytu. Prvým slovenským workshopom pracujúcim s linorezom bol "ÁNO_LINO_09" v Banskej Štiavnici v roku 2009.
Ladislav Ščurko

Ladislav Ščurko (* 4. apríl 1986, Gelnica) je slovenský hokejový útočník. V októbri 2013 bol odsúdený na 6 rokov za vraždu hokejového rozhodcu Mareka Liptaja.
Klubový hokej.
V roku 2004 ho draftovala Philadelphia Flyers v šiestom kole z celkového 170. miesta. Od ročníka 2004/05 odohral tri sezóny v juniorskej WHL, prvé dve sezóny v klube Seattle Thunderbirds, tretiu v Tri-City Americans. 
V ročníku 2007/08 hral za HC Košice, pričom nastupoval aj za HK Trebišov v 1. SHL. V sezóne 2008/09 Košice vybojovali majstrovský titul. Ďalšie dva roky nehral kvôli väzbe. Po prepustení na odvolanie počas ročníka 2011/12 odohral osem zápasov za HK Slovan Gelnica (2. SHL) a desať za HK Trebišov (1. SHL). 
Sezónu 2012/13 začal v Trebišove, po sedemnástich zápasoch prestúpil HC 46 Bardejov, stal sa najlepším strelcom 1. SHL. Hráčom Bardejova je aj v ročníku 2013/14.
Klubová štatistika.
"(štatistické údaje v článku sú z 25. októbra 2013)"
Reprezentácia.
Reprezentoval na majstrovstvách sveta do 18 rokov v roku 2003, kde Slovensko vybojovalo striebornú medailu. Na rovnakom podujatí hral aj v roku 2004 (6. miesto), zúčastnil sa aj majstrovstiev sveta do 20 rokov v rokoch 2005 (7. miesto) a 2006 (8. miesto).
Obvinenie z vraždy.
V apríli 2009 sa na polícii priznal k vražde hokejového rozhodcu Mareka Liptaja z januára 2008. Priznanie zopakoval na súdnom pojednávaní v roku 2010, po zmene advokáta v júli 2010 však toto priznanie odvolal a z vraždy obvinil "tipovaciu mafiu". 16. júla 2012 bol za tento čin odsúdený na osem rokov väzenia. 
Po jeho odvolaní ho Krajský súd v Košiciach po dva a pol roku väzby dočasne prepustil. 17. októbra 2013 mu Okresný súd Košice I. trest znížil na 6 rokov. Podľa súdu konal v stave zníženej príčetnosti, prihliadol na posudok psychiatra Petra Fedorčuka, podľa ktorého bol v ťaživej životnej situácii a pociťoval ohrozenie dôležitých hodnôt. Zavraždený údajne Ščurka vydieral, že zničí vzťah s jeho priateľkou, ak mu nedovolí bývať v jeho byte. Ščurko sa odvolal aj proti tomuto rozhodnutiu súdu a trvá na svojej nevine.
Michal Sersen

Michal Sersen (* 28. december 1985, Gelnica) je slovenský hokejový obranca, momentálne pôsobiaci v slovenskom klube Slovan Bratislava.
Kariéra.
Sersen začínal s hokejom v bratislavskom Slovane, kde pôsobil v extralige dorastu i juniorov. V roku 2004 ho draftoval v piatom kole z celkového 130. miesta klub NHL – Pittsburgh Penguins. V zámorí obliekal dresy klubov Rimouski Océanic a Québec Remparts (QMJHL). Počas sezóny 2005/2006 v drese Québec Remparts zaznamenal v 63 zápasoch 79 bodov za 22 gólov a 57 asistencií. Po tom, ako mu vedenie Pittsburgh Penguins neponúklo žiadny kontrakt sa rozhodol pre návrat do Európy. Pred sezónou 2006/2007 podpísal dvojročnú zmluvu so Slovanom Bratislava. Po dvoch rokoch s lídrom extraligy Slovanom Bratislava predĺžil zmluvu o ďalšie dva roky s opciou na ďalšiu sezónu. Sezónou 2010/11 odohral v ruskom klube Avtomobilist Jekaterinburg. V drese Jekaterinburgu nastúpil v 51 zápasoch základnej časti (3 góly, 8 asistencií). Nasledujúcu sezónu 2011/2012 obliekal dres Sparty Praha. V 52 zápasoch zaznamenal 25 bodov za šesť gólov a 19 asistencií. Po MS 2012 podpísal jednoročnú zmluvu s tímom HC Lev Praha. Na konci októbra 2012 bol vymenený do ruského mužstva Avtomobilist Jekaterinburg. Za Sersena získal Lev pozíciu v budúcoročnom drafte KHL. S manažmentom Avtomobilistu Jekaterinburg sa klub Slovan Bratislava dohodol na prestupe Sersena, s ktorým podpísal zmluvu s platnosťou do 30. apríla 2015.
Reprezentácia.
 
 
 
V slovenskom drese
Juraj Mikuš

Juraj Mikuš (* 30. november 1988, Trenčín) je slovenský hokejový obranca. 
Klubový hokej.
S hokejom začínal v Dukle Trenčín. V roku 2007 ho draftovalo v 5. kole pre NHL Toronto Maple Leafs. Nasledujúce tri sezóny hrával v za farmárské mužstvo Toronta, Toronto Marlies (AHL). Pred sezónou 2012/2013 prestúpil do klubu KHL HC Lev Praha. Nosí dres s číslom 66.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral šampionát v roku 2015.
Juraj Gráčik

Juraj Gráčik (* 14. august 1986, Topoľčany) je bývalý slovenský hokejový útočník. Je odchovancom HC Topoľčany. Pôsobil v zámorí v nižších súťažiach ako aj v slovenských kluboch HK Ružinov 99 Bratislava, HC Slovan Bratislava a HK Nitra. V drese Slovanu získal v rokoch 2007 a 2008 majstrovský titul. Draftoval ho v roku 2004 tím Atlanta Thrashers v 5. kole ako 142. v poradí, v NHL sa nepresadil. Svoju aktívnu hráčsku ukončil v októbri 2013 po tom, čo si obnovil zranenie ramena.
Reprezentácia.
Zúčastnil sa majstrovstiev sveta hráčov do 18 rokov v roku 2004 a majstrovstiev sveta hráčov do 20 rokov v rokoch 2005 a 2006. V seniorskom drese neodohral žiaden zápas.
Patrik (svätec)

Svätý Patrik (írsky "Naomh Pádraig", angl. "Saint Patrick") bol staroveký kresťanský duchovný, mních a misionár pochádzajúci z rímskej Británie a pôsobiaci v druhe polovici 5. storočia v Írsku.
Vedomosti o ňom sú veľmi hmlisté, drvivú väčšinu informácii poskytujú jednak dva nedatované listy, ktorých je autorom, jednak staroveké legendy a ich súpisy. Ich najstaršie záznamy pochádzajú zo 7. storočia. Rada moderných historikov je navyše presvedčená, že časť činov, ktoré legendy sv. Patrikovi pripisujú, v skutočnosti vykonal misionár Palladius, s ktorým postava sv. Patrika v legendách postupne splynula.
Deň svätého Patrika je kultúrny a náboženský sviatok, ktorý sa oslavuje 17. marca.
Ivan Dornič (1985)

Ivan Dornič (* 12. apríl 1985, Bratislava) je slovenský hokejový útočník. V súčasnosti je hráčom rakúskeho klubu VEU Feldkirch. Je synom Ivana Dorniča staršieho.
Klubový hokej.
Dornič s hokejom začínal v rodnej Bratislave, kde pôsobil ako dorastenec a neskôr aj ako junior. V roku 2003 si ho v CHL Import Drafte z 8. miesta vybral klub Portland Winterhawks a rovnakom roku ho draftoval v šiestom kole z celkového 176. miesta klub NHL – New York Rangers. Sezónu 2003/2004 odohral v juniorskej Wester Hockey League (WHL) v klube Portland Winterhawks, kde v 59 zápasoch získal 14 kanadských bodov (6 gólov, 8 asistencií). Na Slovensku hrával v extralige za Martin, Nitru, Skalicu a Slovan Bratislava. V Česku pôsovil v tíme druhej najvyššej českej hokejovej súťaže BK Mladá Boleslav. Sezónu 2010/11 začal v prvoligovej Detve, kde dohral dva zápasy a následne v druhej polovici septembra odišiel do nemeckého klubu Königsborn Bulldogs. Začiatkom januára 2011 prestúpil do dánskeho klubu Rodovre Mighty Bulls. Ročník 2011/2012 začal v bieloruskom klube Metallurg Žlobin, ale už v polovici sezóny odišiel do dánskeho AaB Aalborg, s ktorým sa dohodol na zmluve do konca sezóny. Pred sezónou 2012/2013 sa dohodol na ročnej zmluve s rakúskym klubom FBI VEU Feldkirch.
Reprezentácia.
V slovenskej reprezentácii odohral 2 zápasy, zatiaľ neskóroval. Reprezentoval Slovensko na Majstrovstvách sveta do 18 rokov v roku 2003.
Expedícia 10

Expedícia 10 bola desiata posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Kapitán Leroy Chiao (USA) a palubný inžinier Saližan Šaripov (Rusko) štartovali z kozmodrómu Bajkonur 14. októbra 2004 na palube Sojuzu TMA-5, so stanicou ISS sa spojili 16. októbra 2004. Na stanici prijali dva zásobovacie lode Progress a uskutočnili dva výstupy do vesmírneho priestoru. Po polročnom pobyte odovzdali stanicu Expedícii 11 a pristáli na Zemi.
Priebeh misie.
Expedícia 10 štartovala spolu s ruským kozmonautom Jurijom Šarginom v Sojuze TMA-5 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 14. októbra 2004 o 03:05 UTC. Na vesmírnej stanici pristáli 16. októbra o 4:16 UTC. Novú posádku privítali členovia Expedície 9: ruský veliteľ Gennadij Padalka a americký vedecký pracovník Michael Fincke. Počas týždňa nová posádka prevzala stanicu a 24. októbra sa Padalka, Fincke a Šargin v Sojuze TMA-4 vrátili na Zem. 
Bežnú rutinu života na stanici prerušil prílet dodávateľskej lode Progress M-51 25. decembra 2004. 
EVA 1.
Dňa 26. januára Chiao s Šaripovom vystúpili do kozmického priestoru, venovali sa údržbe a kontrole systémov ISS a obsluhe experimentov na povrchu stanice. Vychádzka trvala 5 hodín 28 minút. 
Od 2. marca 2005 kozmonauti vykladali ďalšiu zásobovaciu loď Progress M-52. 
EVA 2.
Druhý výstup podnikli kozmonauti 28. marca 2005. Chiao s Šaripovom inštalovali antény na spojenie s loďou ATV a vypustili malú (4,5 kg) družicu TNS-0. 
Ukončenie misie.
17. apríla 2005 prileteli v Sojuze TMA-6 Sergej Krikaľov a John Phillips (Expedícia 11) s talianskym kozmonautom ESA Robertom Vittorim. Chiao s Šaripovom odovzdali stanicu novej posádke a s Vittorim sa 24. apríla vrátili v Sojuz TMA-5 na Zem.
Ľudská komunikácia

Ľudská komunikácia je sprostredkovanie myšlienok, predstáv, informácii, zámerov druhým osobám.
Slovo komunikácia je latiského pôvodu - "communicare", čo znamená informovať, oznamovať.
Cieľ komunikácie je:
Rozoznávajú sa dva druhy komunikácie:
Flirtovanie

Flirtovanie alebo flirt je nezáväzné dvorenie, koketovanie, relatívne krátke a nepriame prejavenie erotickej náklonnosti (pohľadom, rozhovorom, pohybmi či konaním). Slovo flirt znamená aj nezáväzný, spravidla krátkodobý erotický vzťah či milostný vzťah bez perspektívy.
Expedícia 11

Expedícia 11 bola jedenásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Kapitán Sergej Krikaľov (Rusko) a palubný inžinier John Phillips (USA) štartovali z kozmodrómu Bajkonur 15. apríla 2005 na palube Sojuzu TMA-6, so stanicou ISS sa spojili 17. apríla 2005. Na stanici prijali dva zásobovacie lode Progress a v júli prvú návštevu raketoplánu na stanici od decembra 2002. Po polročnom pobyte odovzdali stanicu Expedícii 12 a pristáli na Zemi.
Priebeh misie.
Expedícia 11 štartovala spolu s talianskym astronautom ESA Robertom Vittorim v Sojuze TMA-6 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 15. apríla 2005 o 00:46 UTC. Na vesmírnej stanici pristáli 17. apríla o 2:20 UTC. Novú posádku privítali členovia Expedície 10: americký veliteľ Leroy Chiao a ruský palubný inžinier Saližan Šaripov. Počas týždňa nová posádka prevzala stanicu a 24. apríla sa Chiao, Šaripov a Vittori v Sojuze TMA-5 vrátili na Zem. 
Bežnú rutinu života na stanici prerušil prílet dodávateľskej lode Progress M-53 dňa 19. júna. 
STS-114.
Od 28. júla do 6. augusta sa k stanici pripojil raketoplán Discovery (let STS-114), bol to prvý let raketoplánu od havárie raketoplánu Columbia. Raketoplán priviezol európsky modul Raffaello so zásobami, posádka raketoplánu počas troch výstupov do vesmíru vyskúšala postup opravy tepelného štítu raketoplánu a pokračovala vo výstavbe stanice. 
EVA 1.
Dňa 18. augusta Krikaľov s Phillips vystúpili do kozmického priestoru, venovali sa obsluhe experimentov na povrchu stanice. Vychádzka trvala 4 hodín 58 minút. 
Od 10. septembra 2005 kozmonauti vykladali ďalšiu zásobovaciu loď Progress M-54. 
Ukončenie misie.
3. októbra 2005 prileteli v Sojuze TMA-7 William McArthur a Valerij Tokarev (Expedícia 12) s americkým vesmírnym turistom Gregorym Olsenom. Krikaľov s Phillips odovzdali stanicu novej posádke a s Olsenom sa 11. októbra vrátili v Sojuze TMA-6 na Zem.
Expedícia 12

Expedícia 12 bola dvanásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Kapitán William McArthur (USA) a palubný inžinier Valerij Tokarev (Rusko) štartovali z kozmodrómu Bajkonur 1. októbra 2005 na palube Sojuzu TMA-7, so stanicou ISS sa spojili 3. októbra 2005. Na stanici prijali zásobovacia loď Progress a uskutočnili dva výstupy do kozmického priestoru. Po polročnom pobyte odovzdali stanicu Expedícii 13 a pristáli na Zemi.
Priebeh misie.
Expedícia 12 štartovala spolu s vesmírnym turistom Gregorym Olsenom v Sojuze TMA-7 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 1. októbra 2005 o 03:55 UTC. Na vesmírnej stanici pristáli 3. októbra o 7:27 UTC. Novú posádku privítali členovia Expedície 11: ruský veliteľ Sergej Krikaľov a americký palubný inžinier John Phillips. Počas týždňa nová posádka prevzala stanicu a 11. októbra sa Krikaľov, Phillips a Olsen v Sojuze TMA-6 vrátili na Zem. 
EVA 1.
Prvý z dvoch výstupov do kozmického priestoru expedície prebehol 7. novembra, kozmonauti sa venovali výmenám niektorých dielov na povrchu stanice. Vychádzka trvala 5 hodín 22 minút. 
Koncom roka 2005 kozmonauti vykladali zásobovacia loď Progress M-55, ktorá zakotvila u stanice 23. decembra. 
EVA 2.
Druhá vesmírna vychádzka McArthura a Tokareva začala 3. februára 2006 o 22:44 UTC. Kozmonauti počas 5 hodín a 43 minút vypustili starý skafander s rádiom, obslúžili vonkajšie experimenty a prezreli vybrané časti povrchu stanice. 
Ukončenie misie.
30. marca 2006 pricestovali v Sojuze TMA-8 Pavel Vinogradov a Jeffrey Williams (Expedícia 13) s brazílskym kozmonautom Marcosom Pontesom. Dvojica McArthur, Tokarev odovzdala stanicu novej posádke a s Pontesom sa vrátili v Sojuze TMA-7 na Zem.
Expedícia 13

Expedícia 13 bola trinásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Kapitán Pavel Vinogradov (Rusko) a palubný inžinier Jeffrey Williams (USA) štartovali z kozmodrómu Bajkonur 30. marca 2006 o 2:30 UTC na palube Sojuzu TMA-8, so stanicou ISS sa spojili 1. apríla 2006 o 4:19 UTC. V júli 2006 sa k nim pripojil Thomas Reiter, ktorého priviezol raketoplán Discovery (let STS-121). Reiter bol prvý Európanom dlhodobo obývajúcim ISS.
Priebeh misie.
Expedícia 13 štartovala spolu s kozmonautom Brazílskej vesmírnej agentúry Marcosom Pontesom v Sojuze TMA-8 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane 30. marca 2006. Bez problémov pristáli 1. apríla na vesmírnej stanici. Novú posádku privítali členovia Expedície 12: americký veliteľ William McArthur a ruský palubný inžinier Valerij Tokarev. Počas týždňa nová posádka prevzala stanicu a 8. apríla sa Tokarev, McArthur a Pontes v Sojuze TMA-7 vrátili na Zem. Bežnú rutinu života na stanici narušil prílet dodávateľskej lode Progress M-56 dňa 26. apríla. 
EVA 1.
Prvý výstup do kozmického priestoru prebehol v noci z 1. na 2. júna, Vinogradov a Williams sa venovali výmenám vzoriek v materiálových experimentoch a inšpekcii a výmenám vybraných dielov na povrchu stanice. Vychádzka trvala 6 hodín 31 minút. 
Ďalšie zásobovacia loď Progress (M-57) priletela 26. júna 2006. 
STS-121.
Od 6. do 15. júla sa k stanici pripojil raketoplán Discovery (let STS-121). Raketoplán priviezol európsky modul Leonardo so zásobami, posádka raketoplánu počas troch výstupov do vesmíru pokračovala vo výstavbe stanice. Na Discovery tiež priletel astronaut ESA Thomas Reiter, ktorý na základe dohody Roskosmosu a ESA zostal na ISS v rámci ruskej kvóty ako tretí člen Expedícia 13 (oficiálne od 19:13 UTC 6. júla, keď bolo jeho kreslo nainštalováno v Sojuze). 
EVA 2.
Druhá vesmírna vychádzka Williamsa a Reitera prebehla 3. augusta 2006. Kozmonauti počas 5 hodín a 54 minút obslúžili vonkajšie experimenty a vykonali prípravu na budúce práce. 
STS-115.
V dňoch 11. - 17. septembra posádka stanice prijala návštevu raketoplánu Atlantis (let STS-115). Hostia počas troch výstupov do vesmíru pokračovali vo výstavbe stanice. 
Ukončenie misie.
20. septembra priletela v Sojuz TMA-9 s Expedíciou 14 (Michael Lopez-Alegria a Michail Ťurin) a Anousheh Ansariovou. Dvojica Vinogradov, Williams odovzdala stanicu novej posádke a s Ansariovou sa vrátili v Sojuz TMA-8 na Zem. Reiter zostal na stanici ako člen Expedície 14.
Jules Antoine Lissajous

Jules Antoine Lissajous (* 4. marec 1822, Versailles, Francúzsko – † 24. jún 1880, Plombières-les-Bains, Francúzsko) bol francúzsky matematik, po ktorom sú pomenované Lissajousove čísla. Vynašiel Lissajousov nástroj - zariadenie, ktoré vytvára čísla nesúce jeho meno.
Od roku 1841 študoval na École Normale Supérieure a po dokončení štúdia sa stal profesorom matematiky. Doktorát získal v roku 1850 za prácu o vibráciách v tyči použitím Chladniho obrazcov. Od roku 1874 bol rektorom na Akadémii v Chambéry a roku 1875 bol rektorom Akadémie v Besançone.
Hra s nulovým súčtom

Hra s nulovým súčtom je hra, v ktorej je súčet ziskov a strát všetkých hráčov rovný nule.
Nulový súčet v teórii hier a v ekonomickej teórii opisuje situáciu, v ktorej každý zisk alebo strata jedného účastníka je vyvážená ziskom alebo stratou iného hráča, teda, ak sa celkové zisky a straty všetkých účastníkov sčítajú, výsledok bude nula.
V "hrách s nulovým súčtom" je celkový úžitok pre všetkých zúčastnených hráčov a pre každú kombináciu stratégií rovný nule. Inak povedané, víťazný hráč získava na úkor ostatných. Príkladom pre hru s nulovým súčtom je napríklad go, šach alebo poker. V týchto hrách víťaz získa práve toľko, koľko jeho protihráči prehrajú. V realite sa väčšinou stretávame s "hrami s nenulovým súčtom" (v podnikaní alebo v politike, ale príkladom je aj známa väzňova dilema), pretože niektoré výsledky prinášajú celkový čistý úžitok väčší alebo menší než nula. Inak povedané, zisk jedného hráča nemusí pre iného hráča nutne znamenať stratu. Napríklad obchodný kontrakt za bežných okolností predpokladá kladný celkový výsledok, lebo každá zo zúčastnených strán je na tom v konečnom dôsledku lepšie, než v situácii, keby sa kontraktu nezúčastnila.
Vo všeobecnosti je jednoduchšie analyzovať hry s nulovým súčtom. Napokon každú hru možno pretransformovať na hru s nulovým súčtom tak, že pridáme dodatočného fiktívneho hráča a prostredníctvom jeho strát budeme kompenzovať výhry reálnych hráčov.
Vhodným spôsobom zobrazenia výsledkov hry je matica výnosov.
Produktová politika

Produktová politika alebo výrobková politika je analýza, plánovanie, realizácia a kontrola činností (opatrení, rozhodnutí) týkajúcich sa výrobku ako marketingového nástroja, napríklad vonkajšia podoba výrobku, zloženie výrobkového radu, politika značky a pod. Je to súčasť marketingového mixu. Úzko súvisí s politikou kvality.
Do popredia strategických úvah produktovej politiky podniku v konkurenčnom prostredí vstupujú štrukturálne a podnikové faktory, ktoré determinujú konkurenciu. Úspech podnikateľského subjektu je v súčasnosti založený na filozofii prípravy a uvádzania na trh produktov, ktoré uspokojujú potreby, želania a nároky spotrebiteľov alebo tieto potreby ešte len vytvárajú, filozofii podnikania založenej na vyhľadávaní zákazníkov k existujúcej ponuke produktov na trhu.
Strategické rozhodovanie podnikateľských subjektov v podmienkach konkurencie a globalizácie trhov vyžaduje poznanie trhov, orientáciu na kvalitu, znižovanie nákladov a inovácie. Poznanie týchto procesov vyžaduje získavať poznatky a vedieť ich tvorivo aplikovať.
Produkt a jeho tri úrovne sú základom marketingového mixu a prostriedkom dosahovania zisku z dlhodobého hľadiska. Náuku o produkte a kvalite môžeme parciálne rozdeliť na dve oblasti z hľadiska objektu skúmania:
Literatúra.
Vojtech Kollár a kolektív: "Produktová politika". 2003
Odbytové hospodárstvo

Odbytové hospodárstvo je starší ekonomický pojem, ktorý môže znamenať:
UC Sampdoria

Unione Calcio Sampdoria je futbalový klub sídliaci v Janove v Taliansku. Klub bol založený v roku 1946 zlúčením dvoch klubov Sampierdarenese a Andrea Doria.
Sampdoria v súčasnosti hrá v súťaži Serie A. Klubové farby sú modré a biele s bielo-červeno-čiernymi pásikmi. Sampdoria hrá svoje domáce zápasy na štadióne Stadio Luigi Ferraris, ktorý má kapacitu 36 536 divákov a ktorý tiež používa klub CFC Janov. Zápasy medzi týmito dvoma súpermi sa označuje ako Derby della Lanterna.
Sampdoria vyhrala "scudetto" počas svoje histórie raz a to v roku 1991. Štyrikrát klub vyhral Taliansky pohár - Coppa Italia (v rokoch 1985, 1988, 1989, a 1994). Na Európskej scéne vyhrali Pohár víťazov pohárov UEFA v roku 1990. V roku 1992 sa dostali do finále Ligy majstrov, prehrali tu s Barcelonou 1-0 v predĺžení.
Expedícia 18

Expedícia 18 bola osemnásta posádka dlhodobo obývajúca Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Prví dvaja členovia posádky, Michael Fincke a Jurij Lončakov, odštartovali 12. októbra 2008 na palube vesmírnej lode Sojuz TMA-13. K nim sa na ISS pripojil astronaut Gregory Chamitoff, ktorý už pracoval na stanici ako člen Expedície 17.
Expedícia 19

Expedícia 19 bola devätnástou základnou posádkou Medzinárodnej vesmírnej stanice. Odštartovala 26. marca 2009 o 7:49 EDT. Bola poslednou expedíciou s troma kozmonautmi, nasledujúca Expedícia 20 ich už mala 6, keď k trom členom Expedície 19 pribudli ďalší traja.
Priebeh misie.
Prílet k stanici.
Hlavná časť dlhodobej posádky odštartovala 26. marec 2009 z kozmodrómu Bajkonur v kozmickej lodi Sojuz TMA-14. Kapitán Expedície 19 ruský kozmonaut Gennadij Padalka a palubný inžinier Michael Barratt vzlietli spolu s už druhýkrát letiacim vesmírnym turistom Charlesom Simonyim. Sojuz sa pripojil k stanici k modulu Zvezda 28. marca 2009. Pre poruchu v automatickej navigácii musel pristátie ručne riadiť Gennadij Padalka. 
K novej posádke ISS sa pripojil japonský astronaut Kóiči Wakata, ktorý sa na vesmírnu stanicu dostal s raketoplánom Discovery pri misii STS-119 už 15. marec 2009 a krátko pracoval ako člen Expedície 18. 
Členovia posádky Expedície 18 a Expedícia 19 si Medzinárodnú vesmírnu stanicu odovzdali a zvyšná časť posádky Expedície 18 Jurij Lončakov a Michael Fincke spolu so Simonyim pristála 8. apríla 2009 v Sojuze TMA-13 v Kazachstane.
Progress M-66 a M-02M.
Krátko po prílete na ISS musela posádka pripraviť nákladnú zásobovacia loď Progress M-66 (ISS-32P) na odpojenie. Loď sa od ISS odpojila 6. mája 2009 a tým uvoľnila port na module Pirs pre prílet novej nákladnej lode Progress M-02M (ISS-33p). 
Tá odštartovala z kozmodrómu Bajkonur 7. mája 2009 a so stanicou sa spojila 12. mája 2009, priviezla zásob vrátane pohonných látok. 
Rozšírenie posádky ISS.
Posádka Expedície 19 pokračovala vo vedeckých experimentoch a údržbe stanice. Pripravovala vybavenie stanice na rozšírenie posádky na šesť členov, ktoré prebehlo na konci mája príletom Sojuzu TMA-15. Potom sa označenie expedície zmenilo na Expedícia 20.
Mužská štvorhra na Monte-Carlo Rolex Masters 2009

Mužská štvohra na Monte-Carlo Rolex Masters 2009 sa hrala ako súčasť Monte-Carlo Rolex Masters 2009 od 12. do 19. apríla 2009. Titul získali Kanaďan Daniel Nestor a Srb Nenad Zimonjić, ktorí vo finále porazili americký pár Bob Bryan, Mike Bryan 6-4 6-1. Pre D. Nestora to bol 57. a pre N. Zimonjića 25. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Family Circle Cup 2009

"'Family Circle Cup 2009]" bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 13. do 19. apríla 2009 na otvorených antukových dvorcoch v americkom meste Charleston. Titul v dvojhre žien získala Nemka Sabine Lisická, ktorá vo finále porazila Dánku Caroline Wozniacku. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Američanka Bethanie Matteková-Sandsová a Ruska Nadežda Viktorovna Petrovová, ktoré vo finále porazili lotyšsko-švajčiarsky pár Līga Dekmeijereová, Patty Schnyderová. Pre B. Sandsovú to bol piaty a pre N. Petrovovú 16. titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Víťazi.
Dvojhra žien.
 Sabine Lisická vs. Caroline Wozniacka 6-2 6-4
Štvorhra žien.
 Bethanie Matteková-Sandsová / Nadežda Viktorovna Petrovová vs. Līga Dekmeijereová / Patty Schnyderová 65-7 6-2 11-9
Ženská dvojhra na Family Circle Cup 2009

Ženská dvojhra na Family Circle Cup 2009 sa hrala ako súčasť Family Circle Cup 2009 od 13. do 19. apríla 2009. Titul získala Nemka Sabine Lisická, ktorá vo finále porazila Dánku Caroline Wozniacku 6-2 6-4. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA.
Naši denní motýli

Naši denní motýli je malá, populárno-náučná kniha o takmer všetkých druhoch vtedajších česko-slovenských denných motýľov. Autormi knihy sú Jozef Moucha a Vlastimil Choc, ktorý prácu ilustroval. Kniha vyšla v roku 1972 ako 35. zväzok v edícii „OKO“ v nakladateľstve pre deti a mládež „Albatros“. 
Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 35 000 kusov, ako 2. vydanie. Vytlačil ju VKÚ. Má 231 strán textu, z ktorých je 79 farebných tabuliek, kde je zobrazených na každej z tabulí jeden až 6 druhov našich denných druhov motýľov. Kresby motýľov sú tiež podobne, ako v práci „Naši noční motýli“ pomerne vydarené a sú tu zobrazené takmer všetky naše vtedy známe druhy denných motýľov.
Aj táto malá kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu v svete denných druhov motýľov. Pri niektorých, hlavne väčších druhoch, môže slúžiť aj ako určovacia príručka, hlavne pre začiatočníkov z radov mládeže.
Naše motýle

Naše motýle - malá, populárne-naučná kniha o viacerých denných i nočných motýľoch. Autormi knihy sú Iľja Okáli a Ján Švec, ktorý prácu ilustroval. Kniha vyšla v roku 1977 ako 4160. publikácia slovenského vydavateľstva kníh pre mládež "Mladé letá", n. p. Bratislava v edícii "Atlásky". 
Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 25000 kusov, ako 1. vydanie. Vytlačili ju Tlačiarne SNP, n. p. Martin. Kniha je nestránkovaná, má 107 farebných tabuliek, kde je zobrazených množstvo známych druhov denných i nočných motýľov. V texte je tiež veľa čb i farebných obrázkov. Aj táto kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu v svete denných i nočných druhov motýľov. Pri niektorých druhoch môže slúžiť aj ako určovacia príručka. Inak je to menšia kniha pre začiatočníkov, hlavne z radov mládeže.
Naše chrobáky

Naše chrobáky je malá, populárno-náučná kniha o slovenských chrobákoch. Autormi knihy sú Iľja Okáli a Ján Švec, ktorý túto prácu ilustroval. Kniha vyšla v roku 1973 ako 3196. publikácia slovenského vydavateľstva kníh pre mládež "Mladé letá", n. p. Bratislava v edícii "Atlásky". 
Kniha je v tvrdej väzbe, vyšla v počte 12000 kusov, ako 1. vydanie. Vytlačili ju Tlačiarne SNP, n. p. Martin. Kniha je nestránkovaná, má 62 farebných tabuliek, kde je zobrazených množstvo známych druhov slovenských chrobákov. V texte je tiež viacero čiernobielych i farebných obrázkov. Aj táto kniha bola vydaná pre potreby mládeže ako informačná práca, ktorá slúži všetkým záujemcom na orientáciu vo svete chrobákov. Pri niektorých druhoch môže kniha slúžiť aj ako určovacia príručka pre začiatočníkov - hlavne z radov mládeže.