burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Thales Watchkeeper WK450

Watchkeeper je britské bezposádkové lietadlo, ktoré vyvinula firma Thales a izraelská Elbit Systems. Je postavené na základe izraelského dronu Hermes 450, ktorý prvýkrát vzlietol v roku 1998.
Vznik a vývoj.
Napriek tomu, že projekt Watchkeeper sa začal ešte v roku 2005, vývoj tohto bezpilotného lietadla napredoval veľmi pomaly a sprevádzalo ho mnoho omeškaní. Pôvodné plány hovorili o jeho zaradení do služby v septembri 2010, nakoniec však v apríli toho istého roku došlo ešte len k prvému letu prototypu.
V roku 2007 britská vláda zverejnila, že celý projekt by mal stáť 800 miliónov libier, vrátane 54 sériovo vyrobených lietadiel. Nakoniec však celkové náklady presiahli 1,2 miliardy libier.
Dňa 30. novembra 2018 dosiahli lietadlá Watchkeeper plnú operačnú spôsobilosť.
Konštrukcia.
Pohon tohto bezposádkového lietadla zabezpečuje turbovrtuľový motor Wankel s výkonom 52 koní, ktorý sa nachádza v zadnej časti trupu. Watchkeeper je hornoplošník s priamymi krídlami s rozpätím 10,5 m. Má trup v tvare cigary, ktorý je dlhý 6 m.
V spodnej časti trupu sa nachádza púzdro, ktoré je otočné o 360 stupňov a je v ňom umiestnená elektro-optická a infračervená kamera. Ďalším senzorom je rádiolokátor, schopný sledovať aj pohyblivé pozemné ciele. Watchkeeper nemá integrovanú žiadnu muníciu, čo ho predurčuje hlavne na prieskumné misie.
Operačné nasadenie.
Intervencia v Afganistane.
V septembri 2014 vyslala britská armáda do Afganistanu tri lietadlá Watchkeeper, ktoré tu boli nasadené do polovice októbra. Tieto stroje uskutočňovali v Afganistane až 8 hodinové prieskumné lety a celkovo nalietali 146 hodín.
Potočná ulica (Pezinok)

Potočná ulica je ulica v historickom centre mesta Pezinok. Je pešou zónou a je pomenovaná podľa potoka, ktorý v minulosti tiekol cez túto ulicu, ale neskôr bol odklonený mimo centra mesta okolo sídliska Starý dvor.
Na čísle 2 sa nachádza evanjelický farský úrad.
Na čísle 2/A sa nachádza vinohradnícky dom, v ktorom dnes sídli turecká reštaurácia s predajom kebabu.
Na čísle 5 sa nachádza Galéria Prokop, ktorá je múzeom diel akademického sochára Štefana Prokopa.
Na súpisnom čísle 194 sa nachádza evanjelický kostol augsburského vyznania.
Pisa (provincia)

Pisa () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Pisa.
Arezzo (provincia)

Arezzo () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Arezzo.
Grosseto (provincia)

Grosseto () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Grosseto.
Livorno (provincia)

Arezzo () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Livorno.
Lucca (provincia)

Lucca () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Lucca.
Massa-Carrara (provincia)

Arezzo () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Massa.
Limbašská cesta

Limbašská cesta je ulica v Pezinku v historickej mestskej časti Grinava. Je pomenovaná podľa svojho smeru do obce Limbach.
Na čísle 2 sa nachádza Vinohradnícko-vinárske družstvo podielníkov.
Na čísle 3 sa nachádza Smylovsko-pálfiovská kúria s priľahlými budovami. Budovy a areál sú opustené a podliehajú vandalizmu.
Na čísle 7 sa nachádzajú bývalé sklady civilnej ochrany, ktoré sú v súčasnosti opustené a zničené vandalizmom.
Na čísle 9 sa nachádza Strapákov mlyn a v jeho blízkosti sa nachádza chránený strom S 499 – 36,9 metrov vysoký topoľ čierny s názvom „Grinavský topoľ“.
Medzi obytnou lokalitou Za panskou záhradou a Strapakovým mlynom sa v súčasnosti buduje obytný komplex Zelené Nivy Pezinok.
Pistoia (provincia)

Pistoia () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Pistoia.
Prato (provincia)

Prato () je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Hlavným mestom je Prato.
Monza e Brianza (provincia)

Monza e Brianza je provincia v talianskom regióne Lombardsko. Hlavným mestom je Monza.
Lysistratos zo Sikyónu

Lysistratos ("Lysistratos") bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr. 
Lysistratos, brat sochárskeho majstra Lysippa zo Sikyónu, bol činný v 4. storočí pred Kr. Rímsky spisovateľ Plínius jeho tvorbu datuje do obdobia 113. olympiády (t. j. do rokov 328 až 324 pred Kr.) a uvádza tiež, že bol prvý sochár, ktorý odlieval sadrové sochy (táto technika slúžila najmä k rozširovaniu obľúbených sochárskych diel): „"Avšak podobu ľudskú sadrovým odtlačkom samotnej tváre vytvoril prvý zo všetkých a začal ju upravovať pomocou vosku, ktorý vlial do sadrovej formy, sikyonský Lysistratos, brat Lysippa. Tiež vynašiel aj výrobu odliatkov sôch..."“
Ďumbierska ulica (Banská Bystrica)

Ďumbierska ulica je ulica v Banskej Bystrici, mestskej časti Rudlová. Spája sa s ulicami Rudlovská cesta, Sásovská cesta, Beskydská, Gerlachovská, Pod cintorínom, Chalabenecká, Dedinská a Rudohorská. Ulica bola pomenovaná po vrchu Ďumbier. Nachádzajú sa tu 3 autobusové zastávky: Ďumbierska ZŠ, Ďumbierska SZŠ a Ďumbierska, ku ktorým premávajú autobusy banskobystrickej MHD číslo 20,21,22,23,29,80. K zastávkam Ďumbierska a Ďumbierska ZŠ premáva aj autobus č. 100.
Aktuality.sk

Aktuality.sk je slovenský spravodajský portál, ktorý sa venuje aktuálnym témam, investigatívnej žurnalistike, politike, ekonomike a lifestyle témam. 
Aktuality.sk  sú od augusta 2023 najnavštevovanejším spravodajským webom na Slovensku, ktoré vlastní švajčiarska mediálna spoločnosť Ringier. Redakcia sídli v Bratislave.
Súčasťou webu sú aj subdomény pre značky Šport.sk, Diva.sk, Najmama.sk, Živé.sk, Herná zóna, Recepty.sk, Dobrúchuť.sk a Slovník.sk.
História.
Aktuality.sk založil v roku 2005 v Žiline Milan Dubec. V roku 2008 sa šéfredaktorom stal Peter Bárdy. V roku 2010 sa stali súčasťou spoločného podniku Ringier Axel Springer Media AG.
V roku 2015 Aktuality.sk založili tím investigatívnych novinárov. Jeho súčasťou boli viacnásobne ocenený novinár Marek Vagovič a Ján Kuciak
Ján a jeho snúbenica Martina Kušnírová boli zavraždení 21. februára 2018 vo svojom dome vo Veľkej Mači. Išlo o prvú takúto cielenú vraždu novinára v slovenskej histórii. Motívom vraždy bolo jeho vyšetrovanie daňových podvodov na Slovensku.
28. februára 2018 Aktuality.sk uverejnili posledný neúplný Kuciakov článok, ktorý sa týkal spolupráce tajomníka Národnej rady SR Viliama Jasaňa a bývalej modelky a osobnej asistentky premiéra Roberta Fica Márie Troškovej s talianskou mafiou. Za tieto investigatívy získali Aktuality.sk 39. ročník medzinárodnej novinárskej ceny Ischia.
Po vražde Aktuality.sk rozšírili svoju pôsobnosť v oblasti investigatívnej žurnalistiky a politických komentárov. Na počesť pamiatky nebohého novinára Jána Kuciaka a jeho snúbenice Martiny odkazuje na #AllForJan.
V roku 2021 Ringier opätovne získal všetky podiely Axel Springer v slovenských spoločnostiach, vrátane Aktuality.sk. Ringier teraz prevádzkuje Aktuality.sk prostredníctvom svojej miestnej dcérskej spoločnosti Ringier Slovakia Media, ktorej konateľmi sú Peter Hollý a Marek Václavík.
V septembri 2022 Aktuality.sk spustili službu „Aktuality Navyše", v rámci ktorej si čitatelia môžu zaplatiť predplatné a dostávať exkluzívny obsah. Väčšina obsahu však zostáva naďalej voľne dostupná.
Online médiá.
Aktuality.sk sú podľa Similarwebu najnavštevovanejším spravodajským webom na Slovensku.
V roku 2017 značka spustila mobilné aplikácie pre iOS aj Android s audio prehrávačom pre články.
Aktuality.sk sa podieľajú aj na tvorbe viacerých podcastov. 
Ocenenie.
Aktuality.sk a ich novinári získali množstvo ocenení vrátane:
Šéfredaktori.
Šéfredaktor: Peter Bárdy 2008 – súčasnosť
91st Academy Awards

91st Academy Awards, ľudovo 91. udeľovanie Oscarov, je ceremónia, na ktorej boli ocenené najlepšie filmy za rok 2018. Uskutočnila sa 24. februára 2019 v divadle Dolby Theatre v Hollywoode, Los Angeles, Kalifornia. Ceremoniál vysielala v USA stanica ABC.
Zuzana Kovačič Hanzelová

Bc. Zuzana Kovačič Hanzelová (iniciálová skratka: ZKH; * 2. júl 1988, Bratislava) je slovenská novinárka (reportérka), ktorá od októbra 2018 pôsobí v denníku "SME", kde od apríla 2019 vedie politicko-spoločenskú diskusnú reláciu "Rozhovory ZKH".
Životopis.
V rokoch 20072010 absolvovala bakalárske štúdium v odbore žurnalistika na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Pod vedením Vlasty Hochelovej sa vo svojej bakalárskej práci venovala procesu elektronizácie denníka "SME".
Po vyštudovaní pôsobila v spravodajskej televízii "TA3" (20092011/2012), následne v rokoch 20112018 pracovala ako reportérka v rámci Odboru spravodajstva, publicistiky Rozhlasu a televízie Slovenska. Zameriavala sa na slovenskú domácu politiku a témy týkajúce sa Rómov na Slovensku. V roku 2017 bola nominovaná na ocenenie Roma Spirit v kategórii Médiá za "„vysoko profesionálny žurnalistický prístup, podávanie reálneho obrazu na základe overených faktov pri spracúvaní reportáží s rómskou problematikou, špeciálne za reportáže v Žiline a Moldave nad Bodvou“".
Koncom mája 2018 spolu s jedenástimi ďalšími kolegami odišla z RTVS v reakcii na zintenzívňujúci sa spor medzi zamestnancami, ktorí 10. apríla 2018 založili Spravodajské odbory RTVS a novým vedením na čele s generálnym riaditeľom RTVS Jaroslavom Rezníkom. Podľa Hanzelovej jadro sporu spočívalo v zásahoch nového vedenia do fungovania a obsahu spravodajstva a publicistiky (napr. odvysielaním zaujatej, nekritickej reportáže o Matici slovenskej ako „kompenzácie“ za predchádzajúcu kritickú reportáž o jej finančnom hospodárení, zastavením vysielania publicistickej relácie "Reportéri", zrušením Hanzelovej pracovnej cesty do Prahy na české prezidentské voľby a i.).
V októbri 2018 začala pôsobiť ako videoreportérka v redakcii denníka "SME", kde sa venuje "„najmä politike a témam chudoby“". Od apríla 2019 tam vedie politicko-spoločenskú diskusnú reláciu "Rozhovory ZKH".
Osobný život.
Zuzana Hanzelová sa 2. júla 2017 vydala za novinára Michala Kovačiča, ktorý pôsobí ako reportér a moderátor relácie "Na telo" v "TV Markíza". Svadobnú cestu strávili dobrovoľníckou prácou s deťmi v Nikarague. Majú dcéru Milu (* 2024).
Je podporovateľkou a od roku 2020 pôsobí v správnej rade občianskeho združenia Cesta von.
Július Nemčík

Július „Julo“ Nemčík (* 12. november 1909, Lipníky – † 7. január 1986, Bratislava) bol slovenský maliar .
Vyškolený stolár sa venoval maľovaniu ako záľube. Prvé poučenie dostal od Ernesta Rákosiho a Mikuláša Jordána v Prešove. V štúdiách pokračoval na Akadémii výtvarného umenia v Prahe u prof. Loukotu v rokoch 1936–1942. V rokoch 1942-1945 žil striedavo v Prešove a v Prahe. V roku 1945 sa usadil v Košiciach, kde vyvinul čulú organizačnú činnosť. Bol jedným z iniciátorov založenia spolku Svojina. V roku 1948 študoval umenie v Paríži. Po vojne sa zoznámil so svojou neskoršou družkou a maliarkou Editou Spannerovou. V roku 1954 sa natrvalo presťahoval do Bratislavy. V roku 1942 vystavoval v galérii v Prešove, neskôr tiež v roku 1960 spolu s E. Spannerovou. V roku 1946 vystavoval spolu s Milošom Alexanderom Bazovským v Ružomberku. Ako umelec bol predstaviteľ „generácie 1909“, ktorá bola zasiahnutá udalosťami druhej svetovej vojny a SNP, sám Nemčík venoval sériu obrazov kapitánovi Jánovi Nálepkovi. Napriek tomu, že štúdium absolvoval prevažne vo figurálnom zameraní, nachádzame u neho tiahnutie ku krajinomaľbe. V jeho prácach je cítiť Majerníkov štetcový rukopis, ktorý mu bol v istom zmysle vzorom. Za svoju tvorbu získal v roku 1959 titul Zaslúžilý umelec, v roku 1970 štátne vyznamenanie a v roku 1973 mu bol udelený titul Národný umelec. V lete 2009 si mesto Prešov uctilo tohto umelca a to tak, že pomenovalo po ňom ulicu: Nemčíková ulica.
Jaroslav Melišek

Jaroslav Melišek (* 18. december 1965, Bratislava) je zakladateľom hokejbalu na Slovensku a vo svete. V roku 1985 založil asociáciu hokejbalových klubov, ktorá od roku 2012 nesie názov WBDHF - Svetová hokejbalová federácia, tá je organizátorom vrcholných svetových hokejbalových podujatí ako sú majstrovstvá sveta a kontinentálnych majstrovstiev a pohárov. Usporiadal vôbec prvé Majstrovstvá Európy v hokejbale 1995 a prvé Majstrovstvá sveta v hokejbale 1996, ktoré sa konali v Bratislave na štadióne Ondreja Nepelu. Od roku 1996-2012 bol viceprezidentom ISBHF (Medzinárodná hokejbalová federácia). Tu získal dve najvyššie ocenenia - "Award of excelent" a "Award of development". Po rozkoloch v tejto federácii sa vrátil do svojej starej federácie a spolu s Domenicom DiGironimom (Kan.) a Chrissom Housserom (USA) spustili nový projekt - World Ball &amp; Dek Hockey Federation so štartom v auguste 2012 na Niagarských vodopádoch (Spojené štáty).
Vizitka.
 |Meno = Jaroslav Melišek
 |Portrét = 
 |Popis = 
 |Štpríslušnosť = SVK
 |Dátum narodenia = 
 |Miesto narodenia = Slovensko,
Mladoboleslavská ulica

Mladoboleslavská ulica (v minulosti "Sládkovičova ulica") je ulica v historickom centre mesta Pezinok. Nachádza sa tu starý bytový blokový dom postavený v druhej polovici päťdesiatych rokov, Pomník osloboditeľov s hrobom neznámeho ruského vojaka a v zámockom parku sa pred zámkom nachádza Pomník padlým hrdinom Slovenského národného povstania. Je pomenovaná po meste Mladá Boleslav, ktoré je partnerským mestom mesta Pezinok.
Dňa 23. mája 2024 bol otvorený zrekonštruovaný kruhový objazd Kupeckého–Št. Polkorába–Holubyho s tématikou včiel a medu.
Na čísle 1 sa v minulosti nachádzalo mestské kúpalisko s Atlas klubom, ale bolo zrušené, a potom sa tu plánovala výstavba administratívnej budovy, z ktorej bola postavená len kostra budovy. Neskôr sa objavil projekt postaviť na tomto mieste bytový dom, ktorý sa aj zrealizoval.
Na čísle 3 v zámockom parku sa nachádza budova Centra voľného času.
Na čísle 5 sa nachádza Pezinský zámok.
Na čísle 7 sa nachádza požiarna zbrojnica dobrovoľného hasičského zboru Pezinok-mesto.
Na čísle 9 sa v minulosti nachádzal Konečných dom, ktorý nahradil polyfunkčný objekt.
Kučišdorfská dolina

Kučišdorfská dolina je ulica, lokalita a rekreačná oblasť mesta Pezinok pri historickej mestskej časti Cajla. Nachádza sa v pohorí Malé Karpaty, v blízkosti Kučišdorfskej priehrady a je pomenovaná podľa doliny, v ktorej sa nachádza. Nachádzajú sa tu chaty. Na čísle 3 sa v minulosti nachádzal hotel a na čísle 6 sa nachádza dom seniorov.
Golianova ulica (Banská Bystrica)

Golianova ulica je ulica v banskobystrickej v mestskej časti Uhlisko, na rovnomennom sídlisku. Spája sa s ulicami Cesta k Smrečine, Bellušova, Mičinská cesta, Na uhlisku, Družstevná, Jesenského, Na Starej tehelni a 9.mája. Cez most prechádza ponad rieku Hron. Ulica nesie meno po Jánovi Golianovi, slovenskom generálovi a organizátorovi SNP.
Blízke ulice.
V blízkosti Golianovej ulice sa nachádzajú tieto ulice:
Lysistratos (sochár)

Lysistratos ("Lysistratos") bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr. 
Lysistratos, grécky sochár z Atén, tvoril v 4. storočí pred Kr. Známy je jeho autorský podpis na vápencovom podstavci (o rozmeroch 40 x 109 x 96 cm) zo sochy objavený v archeologickej lokalite "Pyri" neďaleko boiótskych Téb.
Tento podstavec bol podľa značne poškodeného nápisu, datovaného do roku 316 pred Kr., zrejme základňou sochy bohyne Atény, ktorá bola venovanou agalmou ("agalma" je výraz pre sochu, hlavne pre sochu zasvätenú božstvu) od niekoľkých významných občanov. Je umiestnený v Archeologickom múzeu v Tébach pod inventárnym číslom 249.
Signatúra Lysistrata je vytesaná aj na podstavci zo sochy Atény "Longatis" objaveného v boiótskej obci Tanagra. Lysistratos je tu ale uvedený ako sochár z Téb. Nápisy na oboch podstavcoch sú na základe epigrafického a prosopografického skúmania datované do 2. polovice 4. stor. pred Kr., preto je možné, že v oboch prípadoch tu ide o toho istého umelca (možno zmenil občianstvo), alebo o iného sochára s identickým menom (toto meno bolo dosť frekventované).
Potkanec útesový

Potkanec útesový (lat. "Melomys rubicola") bol druh potkanca, ktorý sa endemitne vyskytoval na malom ostrove Bramble Cay o rozlohe 45 ha v Torresovom prielive. 
Potkanec meral 14,8 až 16,5 cm bez chvosta, ktorý meral 14,5 až 18,5 cm. Hmotnost činila 78 až 164 g. Druh vyhynul následkom opakovaného zaplavovania ostrova stúpajúcou hladinou mora a následnom úbytku vegetácie na ostrove. Posledné pozorovanie pochádza z roku 2009, rozsiahly prieskum ostrova z rokov 2011 a 2014, pri ktorom boli využívané aj pasce a fotopasce, nepriniesol výsledky.
Vláda štátu Queensland označila druh za vyhynutý v roku 2016, 18. februára 2019 tento záver uviedla aj austrálska vláda. Potkanec útesový je považovaný za prvý druh cicavca, ktorý vyhynul následkom súčasného globálneho otepľovania.
Linalool

Linalool (taktiež: linalylalkohol, β-linalool; systematický názov: 3,7-dimetylokta-1,6-dién-3-ol) je terpénový alkohol, ktorý sa prirodzene vyskytuje v mnohých kvetoch a koreninových rastlinách. Vyskytuje sa ako dva enantioméry. Obidva z nich majú viacero využití, najmä pre ich príjemnú kvetinovú vôňu so štipkou štipľavosti.
Výskyt v prírode.
Linalool sa vyskytuje vo vyše 200 druhoch rastlín, najmä v tých z čeľade hluchavkovité ("Lamiaceae"), vavrínovité ("Lauraceae") a rutovité ("Rutaceae"), ale taktiež v brezách a tiež v niektorých iných rastlinách, ktoré sa vyskytujú od tropického až po subpolárne podnebné pásmo.
Enantioméry.
Linalool má chirálne centrum na treťom uhlíku, čo znamená, že sa vyskytuje v dvoch enantioméroch: (-)-linalool nazývaný aj likareol a (+)-linalool nazývaný aj koriandrol. Obidva z enantiomérov sa nachádzajú v prírode. Koriandrol sa nachádza napríklad v esenciálnych olejoch koriandru siateho, citronely a pomarančov. Likareol sa nachádza napríklad v levanduli, vavríne pravom a bazalke pravej.
Každý enantiomér linaloolu evokuje v ľudskom nose inú vôňu. Zatiaľ čo likareol má sladkú, kvetinovú vôňu (rozpoznateľná pri koncentrácii 7,4 ppb), koriandrol má skôr drevnatú vôňu s podobnosťou levanduli (rozpoznateľná pri koncentrácii 0,8 ppb).
Využitie.
Okrem využitia ako chemický prekurzor sa linalool používa na parfumovanie hygienických výrobkov, ako napríklad mydiel, čistiacich prostriedkov, šampónov a krémov.
Taktiež sa využíva ako insekticíd na blchy, muchy a šváby. Používa sa aj v niektorých repelentoch na komáre.
Linalool ponúka obrovský potenciál na zlepšenie leukémie krčka maternice a rakoviny krčka maternice a poskytuje nové východiskové body pre budúci výskum rakoviny.
Využíva sa tiež ako prísada niektorých náplní pre elektronické cigarety.
Zdravie a bezpečnosť.
Aj napriek tomu, že letálna dávka pre potkany je vysoká (2,79 g/kg pri ústnom podaní), považuje sa za prakticky netoxickú látku. Vdychovanie jeho pár, aerosólov alebo jeho požitie však môže spôsobiť podráždenie alebo vyvolať alergickú reakciu. Bolo zistené, že u 7 % ľudí z Európy, ktorý podstúpili test, kde im bol na kožu aplikovaný oxidovaný linalool, sa prejavila alergická reakcia. Vdychovanie jeho výparov môže taktiež spôsobiť ospalosť a závraty.
Benzylalkohol

Benzylalkohol (taktiež: fenylkarbinol, benzénmetanol; systematický názov: fenylmetanol) je aromatický alkohol. Ide o bezfarebnú kvapalinu s vôňou typickou pre aromatické zlúčeniny. Vďaka svojej nízkej toxicite a nízkemu tlaku pár patrí benzylalkohol medzi často používané rozpúšťadlá.
Výroba.
Benzylalkohol sa vyrába hydrolýzou benzylchloridu hydroxidom sodným.
C6H5CH2Cl + NaOH → C6H5CH2OH + NaCl
Ďalším spôsobom výroby je Grignardova reakcia fenylmagnéziumbromidu s formaldehydom s následným okyslením.
Reakcie.
Tak ako aj ostatné alkoholy, aj benyzlaokohol reaguje s karboxylovými kyselinami za vyniku príslušného esteru. Estery benzylalkoholu sú pri organických syntézach využívané ako chrániace skupiny, pretože sa dajú odstrániť hydrogenáciou.
Reakciou s akrylonitrilom vzniká benzylakrylamid
Využitie.
Benzylalkohol sa vo všeobecnosti používa ako rozpúšťadlo atramentov, voskov, šelakových živíc, farieb a lakov, epoxidových živíc. Je východiskovou látkou na výrobu rôznych esterov používaných v parfumoch, mydlách a dochucovadlách. Benyzlalkohol je takisto používaný v náplniach do elektronických cigariet na zvýraznenie chuti náplne, a pri farbení vlny, kože a nylónu sa používa na rozpúšťanie farbív. Zriedkavo sa používa ako odpudzovač hmyzu a na vyvolávanie fotografického filmu. Benyzlalkohol má bakteriostatické účinky vďaka čomu sa používa ako konzervačná látka v rôznych kozmetických výrobkoch a liekoch.
Využitie v medicíne.
5 % roztok benzylalkoholu sa používa pri liečbe zavšivavenia u dospelých a detí starších ako 6 mesiacov. Takýto roztok ovplyvňuje dýchacie prieduchy vší, ktoré sa potom nemôžu uzatvoriť, čím sa nakoniec nečistotami upchajú a voš sa udusí.
10 % roztok sa používa na dezinfekciu poranenej kože, pričom funguje taktiež ako lokálne anestetikum.
Ostatné využitia.
Benzylalkohol má takmer taký istý index lomu ako kremeň; to znamená, že ak ponoríme objekt vyrobený z kremeňa do benzylalkoholu, stane sa takmer priehľadný. Táto skutočnosť sa používa pri nedeštruktívnom testovaní toho, či je skúmaný objekt z kremeňa. Aj biela vlna má podobný index lomu ako benyzlakohol, ktorá je po ponorení taktiež takmer priehľadná, čím je možné odhaliť zvyškové nečistoty a tmavšie vlákna.
Zdravie a bezpečnosť.
Benzylalkohol má vysokú letálnu dávku – 1,23 až 3,12 g/kg pre potkany pri ústnom podaní. U zdravých ľudí sa rozkladá na kyselinu benzoovú, ktorá sa spolu s glycínom rozkladá na kyselinu hipurovú. V toxických koncentráciách a dávkach spôsobuje rozšírenie ciev, zlyhanie pľúc, paralýzu a kŕče.
Benzylalkohol je však toxický pre novorodencov, u ktorých môže vyvolať takzvaný syndróm lapavého dychu.
Benzylalkohol je taktiež veľmi dráždivý a nebezpečný pri vniknutí do očí. Koncentrovaný benzylalkohol dokáže pri kontakte s očami spôsobiť nekrózu rohovky.
Benzylalkohol nie je považovaný za karcinogén a ani údaje nenaznačujú tomu, že by mohol byť teratogénny.
Dermatitída.
Vďaka svojim antibakteriálnym a antimikotickým účinkom sa benzylalkohol často pridáva do rôznych hygienických výrobkov a produktov, ktoré môžu vyvolať závažnú alergickú dermatitídu vo veľkej časti populácie.
Bruno Ganz

Bruno Ganz (* 22. marec 1941, Zürich, Švajčiarsko† 16. február 2019, Zürich) bol švajčiarsky herec.
Prielomom v jeho kariére bol film Wima Wendersa "Nebo nad Berlínom" ("Der Himmel über Berlin ") z roku 1987, kde hral úlohu anjela, ktorý založil jeho medzinárodnú slávu. 
Preslávil sa však predovšetkým rolou Adolfa Hitlera v historickej snímke "Pád tretej ríše" ("Der Untergang") z roku 2004, za ktorú bol nominovaný na Európsku filmovú cenu. Ním stvárnený Hitlerov záchvat v bunkri na konci vojny sa stal základom mnohých vírusových kampaní a paródii po celom svete. V neskorších rokoch hral významné úlohy vo filmoch "Předčítač" ("The Reader", 2008) alebo "Baader Meinhof Komplex" (2008). Oba boli nominované na Oscara.
Roku 2010 získal Európsku filmovú cenu za celoživotné dielo.
Edita Hanzelová-Katzová

Edita Hanzelová-Katzová, rod. Katzová (krycie meno: Elena Kováčová; * 29. august 1920, Nové Zámky† 26. september 1944, Trenčianske Jastrabie) bola slovenská komunistická partizánka židovského pôvodu, účastníčka domáceho druhého československého odboja a Slovenského národného povstania.
Život.
Narodila sa v obchodníckej rodine v Nových Zámkoch. Jej otec údajne zbankrotoval v dôsledku veľkej hospodárskej krízy a emigroval za prácou. Po absolvovaní ľudovej školy (19261931) Hanzelová študovala na gymnáziách v Trnave a v Bratislave (19311939). Počas stredoškolského štúdia sa stala členkou Komunistického zväzu mládeže Československa (1935) a Zväzu slovenskej mládeže (1936) a napokon v roku 1937 vstúpila do Komunistickej strany Československa (KSČ). Po rozpustení KSČ a vzniku Slovenského štátu sa angažovala v štruktúrach ilegálnej Komunistickej strany Slovenska (KSS).
Po zmaturovaní v lete 1939 jej ako Židovke nebolo umožnené pokračoval v štúdiu na vysokej škole. Navyše bezpečnostné orgány už v tom čase poznali jej zapojenie v bratislavskej bunke ilegálnej KSS, kde pôsobila ako inštruktorka skupiny I. obvodu. Pracovala preto ako robotníčka v záhradníctve, následne ako slúžka a neskôr ako pomocná sila v nemocnici. 24. septembra 1941 ju zatkli príslušníci Ústredne štátnej bezpečnosti za vyvíjanie protizákonnej komunistickej činnosti. Po roku strávenom vo vyšetrovacej väzbe bola Krajským súdom v Bratislave odsúdená na tri roky odňatia slobody. Internovaná bola v Bratislave a po odpykaní trestu bola 2. septembra 1943 prevezená do pracovného tábora pre Židov v Novákoch, kde nadviazala spojenie s ďalšími členmi ilegálnej KSS a začiatkom roka 1944 s ich pomocou odtiaľ ušla. S novými dokladmi na meno Elena Kováčová získala zamestnanie v odevnej spoločnosti Nehera v Trenčíne. Zapojila sa do fungovania miestnej bunky KSS, a to najmä pomocou pri vyhotovovaní falošných dokladov. Spolupracovala aj pri príprave Slovenského národného povstania (SNP) v regióne.
27. augusta 1944 z Trenčína odišla v reakcii na správe, že partizáni sa chystajú obsadiť Bánovce nad Bebravou. Po príchode do Bánoviec ju tunajší okresný výbor KSS poveril vedením miestnej pošty. Túto funkciu vykonávala do vytlačenia povstaleckých jednotiek z mesta 13. septembra 1944. Hanzelová bola následne vymenovaná za politickú komisárku 3. roty partizánskeho zväzku Ján Žižka, ktorá sa utvorila 15. septembra v pohorí Považský Inovec. 26. septembra padla v boji pri Trenčianskom Jastrabí.
Súkromný život.
Jej manželom bol Viliam Hanzel (* 1920), ktorý taktiež pôsobil v ilegálnej KSS, aj ako komisár 3. roty partizánskeho zväzku Ján Žižka.
Pamiatka.
V roku 1945 bola vyznamenaná Radom Slovenského národného povstania 1. triedy in memoriam. Na budove spoločnosti Nehera, kde pracovala (neskôr Odevné závody v Trenčíne) jej bola osadená pamätná tabuľa. Poetka Štefánia Pártošová o nej zložila báseň „Edita“.
Trnavská ulica (Pezinok)

Trnavská ulica je ulica v Pezinku. Je pomenovaná podľa mesta Trnava a tiahne sa až po koniec sídliska Muškát.
Na čísle 1 v minulosti sídlila Základná umelecká škola Eugena Suchoňa, ale bola presťahovaná na ulicu M. R. Štefánika číslo 9 a dnes v budove sídlia iné organizácie.
Na čísle 10 sa v minulosti nachádzala hospodárska škola, ale dnes tam sídli Mestský podnik služieb.
Na čísle 16, na budove bývalého autoservisu zosnulého mafiána Petra Steinhübela, sa nachádza model Sochy slobody, ktorý dal postaviť v deväťdesiatych rokoch.
Skafion

Skafion ("skafion") je typ starogréckej keramickej nádoby.
Ženy v starovekom Grécku vykonávali svoju potrebu (v súkromí svojej izby alebo v komore) do nádoby zvanej skafion (i v malej búdke na nenápadnom mieste na dvore, v ktorej bola lavička).).
Skafion (väčšinou keramický ale i z kovu) mal zrejme tvar člna alebo omáčnika (používal sa od 5. stor. pred Kr.), podobne ako "bordaloue", ktorý dostal svoje meno po francúzskom jezuitovi Louisovi Bourdaloueovi zo 17. storočia. Ten sa preslávil veľmi dlhými kázňami. Aby jeho poslucháčky nemuseli odchádzať na toaletu, začali používať keramický nočník, do ktorého mohli vykonať potrebu i postojačky pod sukňou (sukňami). Grécke ženy boli odeté do dlhého chitónu a špongia (morská huba) im slúžila ako toaletný papier (po použití sa umyla).
Kotes

Kotes (ženský variant: Kotesová) je priezvisko slovanského alebo nemeckého pôvodu so zaznamenaným rozšírením na Slovensku aj v Česku. Pochádza buď zo staroslovienského slova "kota" (slov. „klietka“ alebo „pero“), praslovanského slova "kot" (slov. „mačka“), alebo nemeckého slova "Gottes" (slov. „Boží“).
Na Slovensku sa v roku 1995 nachádzalo 224-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Pezinok, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (30);
Jablonové, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (25); Kuchyňa, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (18); Čataj, okres Bratislava-vidiek (od r. 1996 Senec) (13); Petržalka (obec Bratislava), okres Bratislava V (12); Trnava, okres Trnava (12); Malacky, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (10); Rohožník, okres Senica (od roku 1996 Malacky) (7);
Trenčianska Teplá, okres Trenčín (7); Partizánske, okres Topoľčany (od r. 1996 Partizánske) (6); Staré Mesto (obec Bratislava), okres Bratislava I (5);
Rača (obec Bratislava), okres Bratislava III (4) a Modra, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Pezinok) (3).
V roku 2016 sa v Česku nachádzalo 26-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Sokolov (10), Jeseník (5), Karlovy Vary (3), Příbram (2), Stod (2), Brno (2), Kraslice (1) a Tábor (1).
Čierny potok (prítok Dunaja)

Čierny potok, hovorovo Suchá Vydrica (kedysi nazývaný "Siccum Weydrich" (1330), "Karlsdorfer Bach" (1875-1884), "Hidegkuti patak" (1898), "Suchá Vydrica" (1950), "Karloveský potok" (1984)) pretekal dolinou Líščieho údolia v Karlovej Vsi. Dnes tečie takmer cez celú trasu v zakrytom koryte okrem ústia do Karloveského ramena.
Hlavný prameň sa nachádza v blízkosti Kaplnky svätej Rozálie v Lamači. Má pravostranný prítok Doktorov jarok. Pri ústí potoka sa nachádzal mlyn U Čierneho zemana ("An der Schwarzedlische Mühl").
Kavický

Kavický (ženský variant: Kavická) je slovenské a české priezvisko so zaznamenaným rozšírením na Slovensku aj v Česku.
Na Slovensku sa v roku 1995 nachádzalo 385-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Stupava, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (42);
Skalica, okres Senica (od roku 1996 Skalica) (22); Petržalka (obec Bratislava), okres Bratislava V (20); Vysoká pri Morave, okres Bratislava-vidiek (od roku 1996 Malacky) (19); Brestovec, okres Senica (od roku 1996 Myjava) (18); Vrbovce, okres Senica (od roku 1996 Myjava) (17); Myjava, okres Senica (od roku 1996 Myjava) (16); Kopčany, okres Senica (od roku 1996 Skalica) (16); Trnava, okres Trnava (7); Brezová pod Bradlom, okres Senica (od roku 1996 Myjava) (6); 
Stará Turá, okres Trenčín (od roku 1996 Nové Mesto nad Váhom) (6) a Malacky, okres Bratislava-vidiek (od r. 1996 Malacky) (6).
V roku 2016 sa v Česku nachádzalo 152-krát. Najčastejšie sa vyskytovalo v lokalitách ako Kroměříž (14), Hodonín (13), Karviná (11), Říčany (9), Praha (8), Český Těšín (8), Most (8), Krnov (5), Prachatice (5), Kladno (4), Frýdlant (4), Pohořelice (4), Ostrava (4), Židlochovice (4), Bučovice (3), Česká Třebová (3), Bystřice pod Hostýnem (3), Světlá nad Sázavou (3), Blansko (2), Frýdek-Místek (2), Hořovice (2), Jeseník (2), Karlovy Vary (2), Moravské Budějovice (2), Plzeň (2), Přeštice (2), Veselí nad Moravou (2), Kutná Hora (1), Liberec (1), Náměšť nad Oslavou (1), Přelouč (1), Slaný (1), Strakonice (1), Vodňany (1) a Žamberk (1).
Koprodukcia

Koprodukcia je inštitucionalizovaná a právne podložená produkcia filmového diela, na ktorej sa podieľajú dvaja alebo viacerí producenti (produkčné spoločnosti, produkčné organizácie), príp. národné kinematografie. Predstavuje teda spoločnú, združenú produkciu filmového diela, ktorá môže mať medzinárodný aj vnútroštátny charakter a je založená na finančnej alebo tiež na tvorivej spoluúčasti. Takto vyprodukované filmové dielo sa označuje ako koprodukčný film.
Konkrétnu podobu vzťahov medzi produkčnými partnermi upravuje zmluva, ktorá obsahuje ustanovenia o ich (finančnom, pracovnom, tvorivom, technickom, technologickom ap.) podiele na realizácii diela, rozsahu práv, ktoré sa majú získať, podielov z distribúcie atď.
Hoci sa koprodukcia vyskytuje predovšetkým v kinematografii, takýto model produkcie sa môže týkať aj divadelného, rozhlasového ap. diela.
Rozálka

Rozálka (hovorovo "Kejda") je ulica a lokalita mesta Pezinok. Je pomenovaná podľa Kaplnky svätej Rozálie, ktorá sa tu nachádza. Názov "Kejda" jej v minulosti vymysleli obyvatelia, pretože sa do tunajšej vodnej nádrže vyvážal kravský hnoj.
Nachádza sa tu aj veľká lúka, ktorá v minulosti, spolu s miestom, kde sa nachádza jazdecký areál, slúžila ako pristávacia plocha pre menšie lietadlá.
Na čísle 7 sa od roku 2018 nachádza zimný štadión s názvom Aréna Pezinok.
Na čísle 9 sa nachádza Areál zdravia Rozálka s jazdeckým areálom, kde sa konajú rôzne jazdecké súťaže.
Smrteľná dávka

Smrteľná dávka alebo taktiež často aj letálna dávka je pojem používaný v toxikológii, ktorý vyjadruje aké množstvo danej látky bude mať pri podaní smrteľné účinky. Zisťuje sa experimentálne pomocou testov na laboratórnych zvieratách (najčastejšie potkany a myši). Často sa zapisuje ako LDx, kde x je percento z testovaného súboru na ktoré bude mať daná látka smrtiace účinky.
Najčastejšie ide o "LD50 – stredná smrteľná dávka", čo je dávka pri ktorej umiera 50 % z testovaného súboru.
Vzácnejšie sa môžeme stretnúť aj s údajmi, kde x nie je číslo ako napríklad "LDLo – najnižšia smrteľná dávka", ktorá označuje najnižšiu zaznamenanú dávku danej látky, ktorá je schopná v kontrolovaných podmienkach usmrtiť jedinca z daného testovaného druhu.
Letálna dávka sa väčšinou udáva v miligramoch látky na 1 kg telesnej hmotnosti – mg/kg, niekedy sa používajú aj iné jednotky, ako napríklad g/kg pri málo toxických látkach alebo μg/kg pri extrémne toxických látkach. Okrem samotnej smrteľnej sa obvykle udávajú aj iné údaje, ako napríklad zviera na ktorom bola látka testovaná a spôsob vstupu látky do organizmu.
Príklad výpočtu: LD50 kuchynskej soli je pri ústnom podaní pre potkana 3 g/kg, to znamená že za predpokladu, že táto hodnota je u človeka podobná bude stredná toxická dávka pre osobu bude 210 g. Túto hodnotu dostaneme vynásobením LD50 hmotnosťou vystavenej osoby v tomto prípade 3 * 70 = 210 g.
Spôsoby vstupu látky do tela.
Je takisto podstatné rozlíšiť akým spôsobom sa látka do tela dostala, čo sa často uvádza aj pri samotných hodnotách LDx. Najbežnejšie spôsoby vniku do tela sú:
Smrteľné dávky tej istej látky pre ten istý druh zvieraťa sa môžu značne líšiť pri rôznych spôsoboch podania.
Presnosť.
Smrteľná dávka nie je vždy úplne presná a spoľahlivá a preto sa zväčša používa len ako orientačná hodnota. Smrteľné dávky tej istej látky, pre ten istý druh sa často líšia podľa toho, kto vykonával testovanie, pretože ju ovplyvňujú rôzne faktory, ako napr. genetická charakteristika zvierat na ktorých bola látka testovaná, druh testovaných zvierat a rôzne iné faktory a podmienky prostredia kde prebiehalo testovanie.
Ďalšia vec, ktorú je potrebnú zvážiť je, že človek kvôli svojej odlišnej fyziológii nemusí reagovať na danú látku rovnako ako laboratórne zvieratá. Príkladom sú napríklad niektoré hady, ktorých jed je prispôsobený na lov myší a človek naň môže preto reagovať inak.
Stupnica jedu.
Logaritmické hodnoty smrteľnej dávky zjednodušujú porovnanie
Eupalinos

Eupalinos ("Eupalinos") môže byť:
Chemoterapia

Chemoterapia je v pôvodnom význame liečebná metóda liečby onkologických a parazitárnych ochorení pri ktorých liek cielene zasahuje len rakovinové bunky alebo bunky parazita.
História.
Zakladateľom chemoterapie je nemecký chemik a imunológ Paul Ehrlich, ktorý koncom 19. storočia objavil zlúčeninu arzénu – salvarzán. Salvarzán sa skoro polstoročie používal na liečenie syfilisu. Po objavení antibiotík bol nahradený penicilínom.
Súčasnosť.
Pod pojmom chemoterapia sa označuje akákoľvek liečebná terapia založená na užívaní chemického lieku pacientom. Z praktického hľadiska sa pod pojmom chemoterapia myslí protinádorová terapia, t. j. liečba onkologického ochorenia klasickými cytostatikami. V takomto prípade chemoterapia sa môže aplikovať ako primárna liečba, alebo pred, po alebo súčasne s rádioterapiou či chirurgiou.
Katy Talan

Katarína Talánová (* 25. máj 1991, Ilava, Slovensko) je slovenská speváčka, textárka, producentka a modelka.
Život.
Narodila sa v Ilave a vyrastala v Dubnici nad Váhom. Dcéra Ladislava Talána, podnikatela s firmou so strechami na Slovensku a Andrei Talánovej, zdravotnej opatrovateľke v Rakúsku. Má staršiu sestru Luciu a nevlastného brata Ladislava, tanečníka s ktorým spolupracuje. Rodičia sa rozviedli keď mala Katy 2 roky. Chodila na základnú športovú školu Pavla Demitru v Dubnici nad Váhom.
V detstve ako 8 ročná sa zúčastnila prvej speváckej súťaže počas rodinnej dovolenky v Taliansku, ktorú aj vyhrala. Motivovaná úspechom a prirodzenou sebadôverou sa zapojila do niekoľkých speváckych a tanečných súťaží. Popri speve sa venovala aj tancovaniu. Chodila 5 rokov na tanečnú školu.
V roku 2006 ako 15 ročná sa zúčastnila tretej série speváckej súťaže Slovensko hľadá Superstar kde sa prebojovala do semifinále 11 najlepších speváčok.
V roku 2009 ako 19 ročná odišla spievať na španielsky ostrov Tenerife. Mala svoju show kde ju sprevádzali ruská tanečníčka a kubánsky tanečník. Ich vystúpenia boli odvysielané aj v kanárskej TV. Taktiež spievala v úspešných kluboch a cestovala po ostrovoch. Na Kanárskych ostrovoch zostala 2 roky.
Katy navštevuje hudobnú akadémiu spevu v Bratislave
Hudobná kariéra.
V roku 2014 finalistka X Factoru kde ju porota spojila do dievčenskej skupiny s názvom Joy$. Dostali sa až do úplného finále. Boli veľmi úspešné ale v roku 2015 sa skupina Joy$ rozpadla a Katy pokračovala v sólo kariére. 
V roku 2015 odišla do USA na slnečné Miami kde natočila videoklip a vydala svoju prvú skladbu Shining Star. 
V roku 2016 si išla vyskúšať modeling do Indie kde si opäť hudba našla Katy a nahrala s Indickým producentom skladbu Dream World ku ktorej natočila aj videoklip. Katy svojou krásou okúzlila riaditeľa Slovenskej Miss Jozefa Oklamčáka a ten ju poslal do Kórey na svetovú súťaž modeliek Miss Model Of The World 2016 a Miss Global Beauty Queen 2016 kde vyhrala aj zlato za spev. V roku 2016 Katy bola Kalifornii na súťaži talentov celého sveta WCOPA kde  reprezentovala Slovenskú republiku a vyhrala striebro.
V roku 2018 sa stala víťazkou súťaže Queen &amp; Beauty Universe 2018. Zo súťaže Queen &amp; Beauty Universe bola Katy delegovaná opäť reprezentovať Slovensko vo svete a odletela na celosvetovú súťaž Queen Beauty Universe na Miami kde sa dostala do top 10. 
Katy na Slovensku spolupracuje a je tvárou rôznych kampaní napr. Royal Look, Svadobný salón Mirabella, Alcatraz Burger, Fitfabrik, Kovová Slamka, módna návrhárka Gabriella Giotto
HD 9298

HD 9298 je hviezda v súhvezdí Trojuholník. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6,39. Nachádza sa na hranici súhvezdia so súhvezdím Androméda. Hviezda je od centra galaxie vzdialená 24 638,38 ly.
HD 9298 patrí medzi ortuťovo-mangánové hviezdy.
P6

P6 môže byť:
KL

KL alebo kl môže byť:
ZZ

ZZ alebo zz môže byť:
Rafléziovité

Rafléziovité "(Rafflesiaceae)" je čeľaď vyšších dvojklíčnolistových rastlín z radu malpígiotvaré "(Malpighiales)". Sú to parazitické nezelené byliny, rozšírené v Ázii. Raflézia Arnoldova je známa najväčším kvetom v rastlinnej ríši.
Opis.
Zástupcovia čeľade rafléziovité sú bezlisté a bezkorenné byliny, parazitujúce na koreňoch a kmeňoch lián rodu "Tetrastigma" z čeľade viničovité. Rastliny sú dvojdomé (raflézia a "Sapria") alebo aj jednodomé (rod "Rhizanthes" má samčie, samičie i obojpohlavné kvety). Korene sú premenené vo vlákna prenikajúce do cievnych zväzkov hostiteľskej rastliny a pripomínajúce podhubie. Listy úplne chýbajú alebo sú prítomné len ako listene na báze kvetu. Kvety sú veľké, dužinaté, vyvíjajú sa jednotlivo priamo z kmeňa alebo koreňov hostiteľskej liany. Okvetie je zložené z 5 (raflézia), 10 "(Sapria)" alebo až 16 "(Rhizanthes)" plátkov, na báze zrastajúcich sa v rúrku. Cípy okvetia rodu "Rhizanthes" majú dlhé prívesky. Rody "Sapria" a raflézia majú v strednej časti kvetu vyvinutú manžeta a v jej strede je otvor nazývaný diafragma. V spodnej časti vnútra kvetu sú u týchto rodov vyvinuté zvláštne, často vetvené alebo kyjovité chlpy, ktoré majú funkciu nektárii , z ktorých sa šíri zápach lákajúci opeľovače. Tyčinky u rodu raflézia vyrastajú v počte 5 a viac v spodnej časti okvetia, nachádzajúceho sa v strede kvetu. Rod "Rhizanthes" tvorí množstvo tyčiniek kruh okolo spodného okraja šupku v strednej časti kvetu. Semenník je spodný, zrastený so 4 až 8 plodolistov s mnohými vajíčkami. Rod "Rhizanthes" má jedinú komôrku, rod raflézia sa tvorí množstvo druhotných komôrok so sieťovitou štruktúrou. Čnelka je kožovitá a na vrchole rozšírená v „terč“. Plodom je nepukavá alebo nepravidelne pukajúca bobuľa.
Rozšírenie.
Čeľaď zahŕňa 20 druhov v 3 rodoch. Je rozšírená v Ázii od južnej Číny po indonézske ostrovy. Najväčším rodom je raflézia (16 druhov).
Ekologické interakcia.
Kvety rafléziovitých sú opeľované muchami, ktoré sú lákané zápachom kvetov k nakladeniu vajíčok. Plody raflézie jedia veverice rodu "Callosciurus" a stromové tany z rodu "Tupaia", ktorí pravdepodobne tiež šíria semená. Spôsob šírenia semien u ostatných dvoch rodov nie je známy.
Taxonómia.
V minulosti bola čeľaď rafléziovité často zaraďovaná do blízkosti čeľade vlkovcovité "(Aristolochiaceae)".
Čeľaď v skoršom poňatí zahŕňala celkovo 9 rodov parazitických rastlín. V priebehu aktualizácií systému APG bola väčšina týchto rodov preradená do 3 iných čeľadí a dokonca aj do iných poriadkov: rody ozorina "(Cytinus)" a "Bdallophytum" do čeľade ozorinovité "(Cytinaceae)", v rade slezotvaré "(Malvales)", rod "Mitrastema" do čeľade mitričkovité "(Mitrastemonaceae)", v rade vresovcotvaré "(Ericales)" a rody "Apodanthes", "Berlinianche" a "Pilostyles" do čeľade podkôrovníkovité "(Apodanthaceae)", zatiaľ nejasného taxonomického zaradenia.
Podľa kladogramov APG je sesterskou skupinou čeľade "Rafflesiaceae" čeľaď prýštecovité "(Euphorbiaceae)".
Význam.
Kvety raflézií sú známe ako najväčšie kvety v rastlinnej ríši. U raflézie Arnoldovej "(Rafflesia arnoldii)" môžu mať v priemere až 1 meter a vážiť až 7 kg.
RIMM

RIMM alebo Rimm môže byť:
D21

D21 môže byť:
R13

R13 alebo R-13 môže byť:
Čistý film

Čistý film (absolútny film, abstraktný film, nevhodne/nesprávne experimentálny film) je rod filmu a filmové dielo, v ktorom dominuje snaha o čistú filmovosť, oslobodenú od vplyvu literatúry, divadla a od vecného obsahu. Filmové dielo ju dosahuje najmä prostredníctvom pohybovej hry rôznych hmôt, materiálov, línií, kresieb, svetiel, tieňov a vo farebnom filme aj farieb, ktoré na diváka pôsobia rytmom pohybov, zmenou tvarou a proporcií a vo zvukovom filme aj sprievodnou zvukovou (spravidla hudobnou) zložkou.
Vznikol v 20. rokoch 20. storočia pod vplyvom abstraktného výtvarného umenia a hudobnosti. Za prvého predstaviteľa čistého filmu je považovaný švédsky výtvarník Viking Eggeling. V 20. rokoch čistý film rozvíjali výtvarní umelci experimentujúci s filmovou tvorbou, najmä Hans Richter, Walter Ruttmann, Fernand Léger, Germaine Dulacová a Man Ray. S nástupom zvukového filmu sa tvorcovia čistého filmu pokúšali spojiť obrazové efekty so zvukovou zložkou, vytvárať pôsobivé „vizuálne symfónie“. Ďalší rozvoj nastal v 60. rokoch pod vplyvom op-artu a iných foriem abstraktného prejavu, prejavujúce sa najmä v snahách filmom ilustrovať hudbu. Hoci tvorba čistého filmu pokračuje naďalej, tento rod filmu nedosiahol väčší význam.
Sídlisko Juh (Pezinok)

Sídlisko Juh je druhé najväčšie sídlisko mesta Pezinok. Nachádza sa v južnej časti mesta v blízkosti sídliska Starý dvor, ktoré sa nachádza severozápadne a lokality Sahara, ktorá sa nachádza západne od sídliska.
Na Bystrickej ulici sa nachádza materská škola a obchodný dom Kocka. Ďalej sa na tomto sídlisku nachádza opatrovateľské centrum pre dôchodcov, spojená škola, krytá plaváreň, Športová hala SOŠ a bývalá stredná odborná škola (predtým stredné odborné učilište), v ktorej sa dnes nachádza Cirkevná základná škola Narnia na Komenského ulici.
História.
Sídlisko začalo písať svoju históriu v sedemdesiatych rokoch. Príprava sídliska Juh pre sústredenú podnikovú výstavbu bola jednou z hlavných úloh volebneho programu päťročnice 1971 – 1975. Podrobný územný plán novej dominantnej štvrti Pezinka bol vypracovaný už v roku 1972 a podľa neho malo byť postavených 485 bytových jednotiek, obchody, služby, reštaurácia, trafostanica, vymenníková stanica, jedenásť ihrísk pre deti a materská škola pre 90 detí. Prvé bytovky postavili v tejto časti Pezinka koncom roka 1974 Pozemné stavby Trnava, závod Pezinok.
Štátny znak Spojeného kráľovstva

Štátny znak Spojeného kráľovstva ("The Royal Coat of Arms of the United Kingdom") je oficiálny znak britského monarchu - v súčasnosti Karola III., ktorá je zároveň hlavným predstaviteľom krajiny. Znak s rôznymi obmenami je používaný aj vládou Spojeného kráľovstva a členmi kráľovskej rodiny. Tento znak vychádza z historickej tradície a nadväzuje na znaky používané anglickými kráľmi už v stredoveku a to ešte v dobe, keď Anglicko, Škótsko, Wales a Severné Írsko neboli zjednotené v jednom štátnom útvare. Štátny znak má dve verzie, jeden na používanie v Anglicku, Walese, Severnom Írsku a druhý na používanie v Škótsku.
Opis štátneho znaku.
Štátny znak používaný v Anglicku, Walese a Severnom Írsku.
Štátny znak je štvrtený štít – v prvom a štrvtom poli je obsiahnutý znak Anglicka – tri zlaté káračajúce levy (presnejšie leopardy) na červenom poli, v druhom poli je umiestnený znak Škótska – červený lev v skoku na zlatom, červenou orámovanom poli, na treťom poli je znak Severného Írska - zlatá harfa na modrom poli. Znak Walesu nie je v štátnom znaku obsiahnutý nakoľko sa Wales z právneho hľadiska považuje len za kniežatstvo v rámci Anglicka, nie za samostatné kráľovstvo. Na štíte je prilba s kráľovskou korunou Anglicka, zlaté a hermelínové prikrývadlá. Štít je obtočený modrým podväzkom so zlatým heslom Podväzkového rádu: ""HONI SOIT QUI MAL Y PENSE", čo znamená: Hanba tomu, kto v zlom to myslí. Celý znak drží z (herladicky) pravej strany zlatý korunovaný lev hľadiaci k pozorovateľovi a z ľavej strany bájny jednorožec. Menší zlatý korunovaný lev hľadiaci k pozorovateľovi stojí tiež na korune. Obaja štítonosi sú posadení na heraldickej stuhe s nápisom vo francúzštine, ktorý znie "DIEU ET MON DROIT" - Boh a moje právo.
Štátny znak používaný v Škótsku.
Štátny znak používaný v Škótsku je taktiež štvrtný štít – v prvom a štvrtom poli je umiestnený znak Škótska, v druhom poli je znak Anglicka a v treťom poli je obsiahnutý znak Severného Írska. Štítonosi, lev a jednorožec, sú v opačnom poradí ako na znaku používanom v Anglicku, Walese a Severnom Írsku a obaja sú korunovaní. Jednorožec drží vlajku Škótska a lev vlajku Anglicka. Na štíte je prilba s kráľovskou korunou Škótska. Červený korunovaný lev hľadiaci k pozorovateľovi sedí na korune a drží meč a žezlo. Nad týmto levom sa vynie nápis "IN DEFENS", toto motto je škótskou heralidckou tradíciou. Je to skrátené heslo "In My Defens God Me Defend", ktoré v preklade znamená: "V mojej obrane Boh ma ochraňuj". Okolo štítu je namiesto modrého podväzku obtočený škótsky Rad bodliaka. Na modrej heralidckej stuhe je heslo Radu bodliaka v latinčine: "NEMO ME IMPUNE LACESSITI"" – Nikto ma nebude dráždiť beztrestne.
Sídlisko Sever (Pezinok)

Sídlisko Sever je najväčšie sídlisko mesta Pezinok. Nachádza sa v severnej časti mesta pri lokalite Rozálka a historickej mestskej časti Cajla. Od centra mesta je vzdialené dva kilometre.
Sídlisko stojí na mieste historickej lokality "Rosalien" () z 18. storočia. Prvá etapa výstavby pôvodného sídliska Sever prebiehala v 80. rokoch 20. storočia, kedy boli vybudované vojenské bytové domy, a v 90. rokoch 20. storočia boli dobudované ďalšie (panelové) bytové domy. Podľa údajov z roku 1999 sa rozprestieralo na ploche 5,5 hektára a nachádzalo sa tu 1756 bytov, v ktorých žilo 5600 obyvateľov.
V roku 2007 vznikla ulica Dona Sandtnera, kde sa od roku 2008 budoval obytný súbor Sever II. Na jeseň 2019 sa začalo s výstavbou obytnej zóny Sever III – Rozália s novou ulicou Sasinkova a od októbra 2020 do roku 2023 prebiehala na ulici Dona Sandtnera výstavba bytových domov Severky.
Vybavenosť.
Pre obyvateľov sídliska sú k dispozícii dve predajne potravín, predajňa čerstvých pekárskych výrobkov Bageta, pizzeria Obel-liks, dve krčmy, predajňa s novinami a tabakovými výrobkami. Je tu tiež pošta, lekáreň Sever a letné kúpalisko. Špecializované predajne sú sústredené v lukratívnejších miestach, v centre mesta, kde sa pohybuje najviac ľudí a viac sa nakupuje.
XX Trianguli

XX Trianguli je premenná hviezda typu RS Canum Venaticorum v súhvezdí Trojuholník. Nacházda sa na kraji súhvezdia. Jej priemerná zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,337 - 8,700. Jej vzdialenosť od centra Galaxie je 24 485,08 ly.
Za hradbami

Za hradbami je ulica a sídlisko neďaleko historického centra mesta Pezinok.
Je pomenovaná podľa svojej polohy „za hradbami“, čiže historickým mestským opevnením. Za hradbami sa v minulosti spolu so sídliskom 1. mája nazývalo sídlisko Stred II.
V roku 2021 bolo zrekonštruované detské ihrisko s bývalým hokejbalovým ihriskom v Aktívnom parku Za hradbami.
Na čísle 1 sa nachádza materská škola založená 1. septembra 1976.
HAT-P-38

HAT-P-38 je hviezda, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta.
Zdroj.
Universe Guide - HAT-P-38
Magnóliotvaré

Magnóliotvaré "(Magnoliales)" je rad jednoklíčnolistových rastlín. 
Charakteristika.
Zástupcovia radu sú dreviny so striedavými listami so sperenou žilnatinou. Väčšinou sú to aromatické rastliny produkujúce silicu. Prevládajú aj kvety s vrchným semenníkom.
Systematika.
magnóliotvaré (Magnoliales):