Cirkevné prikázania

Pätoro cirkevných prikázaní je súhrn piatich prikázaní, ktorými Katolícka cirkev zaviazala svojich členov. Prestúpenie cirkevného príkazu pri plnom vedomí a plnej dobrovoľnosti je zvyčajne ťažkým hriechom. Keďže cirkevné prikázania sú cirkevného charakteru, týkajú sa len členov Cirkvi (teda len pokrstených), platia len na základe určitých kritérií (napr. vek) a sú dišpenzovateľné.
Cirkev môže svojich veriacich zaviazať dodržiavaním týchto príkazov na základe Kristových slov, ktoré adresoval prvému pápežovi - sv. apoštolovi Petrovi: „"Čo zviažeš na zemi, bude zviazané aj v nebi a čo rozviažeš na zemi, bude rozviazané aj v nebi."“ (Mt 16, 19)
Prikázania.
V nedeľu a v prikázaný sviatok zúčastniť sa na celej svätej omši.
Týmto prikázaním Cirkev zaväzuje, pod ťažkým hriechom, zúčastniť sa omše v nedeľu, alebo v prikázaný sviatok. Omša je totiž najsilnejšia a najväčšia modlitba Cirkvi, ktorej sa žiadna iná modlitba nevyrovná. Toto prikázanie platí pre veriacich od 7. roku života. Spravodlivá príčina však od tohto zákona oslobodzuje (zlý zdravotný stav, nemožnosť docestovať do chrámu, starostlivosť o malé deti a pod.).
Dodržiavať skutky kajúcnosti každý piatok a popolcovú stredu.
Týmto prikázaním sa Cirkev snaží veriacich zjednotiť s trpiacim Kristom. Na Slovensku máme nasledovnú pôstnú disciplínu:
Pod pojmom prísny pôst sa myslí len raz do dňa sa najesť dosýta, inak možno jesť ešte dvakrát do dňa, lež menej ako inokedy. Tento príkaz sa týka ľudí vo veku od 18 do 60 rokov života. Chorí, zotavujúci sa, tehotné ženy, diabetici a ostatní, ktorým zdravotný stav nedovoľuje dodržiavať pôst, sú však z pod tohto príkazu oslobodený. Nedodržať prísny pôst je vždy ťažkým hriechom.
Pod pojmom mäsitý pokrm sa myslí mäso a výrobky z mäsa teplokrvných zvierat (čiže vtákov a cicavcov). Nemyslí sa však ich tuk. Studenokrvné živočíchy (plazy, obojžívelníky, ryby a bezstavovce) sa za mäsitý pokrm z pohľadu cirkvi nepokladajú a možno ich konzumovať bez obmedzenia. Zákon o zdržiavaní sa mäsitého pokrmu platí pre ľudí starších ako 14 rokov až do smrti.
Aspoň raz v roku sa vyspovedať a vo Veľkonočnom období prijať Sviatosť oltárnu.
V začiatkoch Cirkvi bolo samozrejme, že sa ľudia hojne zúčastňovali na „lámaní chleba“, kedy prijímali Eucharistiu. Postupom času však táto prax upadala, preto sa Cirkev rozhodla zaviazať svojich veriacich aspoň týmto nutným minimom - raz do roka sa vyspovedať a prijať Eucharistiu.
Uzatvárať manželstvo pred tvárou Cirkvi.
Týmto prikázaním Cirkev káže svojim veriacim uzatvárať manželstvo pred tvárou Cirkvi, teda cirkevným obradom za účasti kňaza a dvoch svedkov. Ide o zabránenie toho, aby katolík uzatváral manželstvo „občianskym“ spôsobom (na úrade), prípadne v iných nekatolíckych denomináciách, pretože takéto manželstvo je pre katolíka neplatné.
Podporovať Cirkevné ustanovizne.
Cirkev si žiada, aby každý jej veriaci mal živú účasť na spoločenstve, ktorého je členom, a aby podporoval cirkev a jej potreby ako je možné.
Podporovať cirkevné ustanovizne možno duchovne i fyzicky. Duchovne najmä modlitbou, sebazáporom, obetou, ale tiež fyzicky (upratovanie kostola, výzdoba kostola, príprava Božieho hrobu, Betlehemu, bahniatok a pod. alebo aj finančne).