École des Beaux-Arts

École des Beaux-Arts (doslova "Škola výtvarných umení") je jednou z mnohých vplyvných umeleckých škôl vo Francúzsku. Je to kolíska štýlu Beaux-Arts v architektúre a mestskom plánovaní, ktorej sa vo Francúzsku a USA darilo na konci devätnásteho storočia a v prvej štvrtine dvadsiateho storočia.
Škola umenia založená v roku 1648 kardinálom Mazarinom. Zabezpečovala vrcholnú úroveň štúdia v oblasti architektúry, kresby, maľby, sochárstva, rytiny a klenotorezbe.
Škola priniesla pod kontrolou vlády Ľudovíta XIV. originálny vklad umelcov, zdobenie palácov a maľovanie kráľovskej rodiny, ale škola sa neskôr stala nezávislou za Napoleona III. v roku 1863. 
„"École"“ je kľúčom klasického umenia - Grécka a Rímska architektúra, študovanie a imitovanie starých majstrov. Akcent bol umiestnený na výkrese vopred, hociktorý zo študentov mohol postúpiť v maľovaní, ale tak sa mohlo stať len prostredníctvom splnenia prísneho postupu. Najskôr dali dokopy rytiny, tiež nazývané „kresba z plochy“. Keď to dokončili, mohli začať kresbu zo sadrového odliatku alebo tiež volaná „kresba zo zagulatenia“ alebo „antické umenie“. Potom, a len potom im bola umožnená, pre postup, aj kresba „zo života“, teda kresba nahých modelov (akty).
Keď John Singer Sargent prišiel do Paríža v roku 1874, umelecký svet sa skladal z troch veľmi odlišných orgánov, ktoré koexistovali symbolicky v trojuholníku a štvrtý orgán bol jeho centrom.
Na vrchole tohto trojuholníka bola dôstojná „"École"“, navrhnutá na to, aby antickí maliari tvorili v objavujúcom sa svete, ktorý je vzrušený novými umelcami snažiacimi sa ich nasledovať (Manet a iní). Ale „"École"“ bola vrchol uznávaného úspechu s uznávanými hodnotami skúšky tak náročnej, že bola považovaná za najlepšiu na svete. Všeobecne akceptovaná „"École"“ bola považovaná za to najlepšie; a aj keď revolúcia v umení bola uskutočnená, nemala vplyv na hlavný prúd a budúcnosť. Každý rok „"École"“ robila súťaž pre veľkú cenu Ríma. Víťaz získal plné štipendium na štúdium v Ríme.
Druhý bod v tomto trojuholníku boli nezávislé ateliéry, kde boli študenti priamo učení pod kontrolou uznávaného učiteľa, ktorý nebol súčasťou „"École"“. Študenti školení v týchto ateliéroch s nádejou prechádzajú prijímacou skúškou, ako aj v „"École"“, chcú získať uznanie ich spojením so známym „prax-učiteľom“. Majstri prevádzkovali ateliér ako nejaký symbol vyjadrujúci postavenie ich veľkosti. Úspech ich študentov mal v „"École"“ a v „ "Salóne"“ len zrkadliť, ako veľkolepí skutočne boli. Ako odplata za ich študentov boli úspechy a spoločenské postavenie.
“Úspechy plodia úspechy“. Väčší majster (učiteľ), nadanejší študenti sa chcú spojiť a vyrovnať sa so zanechanými poznatkami - oboje „"École"“ aj „ "salón"“. Súťažením medzi samostatnými ateliérmi, mienená „"École des Beaux-Arts"“ by mohla zvyšovať latku, dokonca by získavali väčšiu záruku, pretože by boli najlepší z najlepších.
Tretí bod v trojuholníku bol každoročný Parížsky salón, ukazuje že každý človek chce byť úspešný, a z ktorého verejnosť často určovala svojich obľúbených umelcov. To bolo miesto, kde sa dalo vidieť, spoznať a ukázať maľby znázornené na Parížskom salóne, ktoré tam často poslal nielen umelec, ktorý tvoril dielo, ale prišli aj diela z ateliéru, v ktorom sa učil. Parížsky salón znamenal ocenenie za práce z celého roka z „"École" aj ateliérov. Nie každý obraz bol prijatý. Museli sa podrobiť porote. Cez leto majstri, učitelia a študenti (skoro všetci) chceli opustiť mesto, cestovať a maľovať v plenéri (z fr. „"plein"“ - plný a „"air"“ - vzduch).
Uprostred týchto troch bodov bol čulý parížsky život kaviarní, do ktorých všetci prichádzali spolu diskutovať o umení. Oni doslova žili, dýchali a pili umenie - dvadsaťštyri hodín denne, sedem dní v týždni. Kaviarne boli neformálnymi predĺženiami ateliérov a „"École"“, a majstri mohli súdiť pri stole svojich nasledovníkov, hádať sa a diskutovať o teóriách a metódach – a keď Parížsky salón prebiehal – o recenziách a kritikách umeleckých diel. To boli kaviarne, v ktorých kvitol predvoj umenia a z ktorých vznikli impresionisti.
Úplne bokom od disciplíny maľby bola disciplína architektúry a bola jednou z najdôležitejších štúdií na „"École des Beaux-Arts"“. Svojou myšlienkou mala vplyv na celú akadémiu. Z Ameriky prišli niektorí z najlepších študentov, aby mohli študovať „"Beaux-arts"“, a ktorí postavili také stavby ako Boston Public Library, Boston museum of Fine Arts, Grand Central Station, The Metropolitan Museum of Art, a mnoho veľkolepých verejných budov v Amerike, z neskorých rokov 1800 až do 1930 boli postavené.
Dnes „"École"“ stále existuje, aj keď architektonická škola bola oddelená po revolúcii študentov z roku 1968. 
„Beaux-Arts“ architektúra.
Znamená vysokoškolský antický architektonický štýl vyučovaný na „"École des Beaux-Arts" v Paríži. Štýl „"Beaux-Arts"“ prevyšuje všetky kumulované produkty z dvoch a pol storočí z inštrukcie na základe právomoci, prvá Academia kráľovskej d'architecture, potom nasledujúca revolúcia, časť architektúry Academie „"Beaux-Arts". Súťaž pod vedením Ancien Régime ponúkala šancu na štúdium v Ríme po získaní hlavnej ceny Ríma v architektúre. 
„"Beaux-Arts"“ štýl ovplyvnil USA architektúru v období 1885 – 1920. Iní európski architekti z obdobia 1860 – 1914 inklinovali k vlastním národným vysokoškolským centrám. Britskí architekti z cisárskym klasicizmom riadili sa trochu viacej nezávislým školením, kvôli kultúrnej politike neskorého devätnásteho storočia. 
Charakteristika „Beaux Arts“ štýlu.
I keď „"Beaux Arts"“ štýl stelesňuje cestu k regenerovanému duchu v rámci veľkej tradície skôr než súbor umeleckých motívov. Hlavný charakteristický prvok pre „"Beaux Arts"“ architektúru môže byť súhrnný:
Pred časom tesne pred významnou udalosťou prvej svetovej vojny, sa začal nachádzať štýl hlavných konkurentov medzi architektmi z moderného spôsobu života a rodiaci sa medzinárodný štýl (architektúra). Prestíž École dal štýl „Beaux Arts“ v novom spôsobe s tradičným tréningom. Všetci architekti prešli v tréningu cez obligátne stupne, študujúci antické modely, analogické stavby, analýzy reprodukovania gréčtiny alebo Rimskych modelov.