burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Čalovská ulica

Čalovská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa predošlého názvu obce Veľký Meder.
Je rovnobežná s Nížinnou a Rákosovou, križuje Komárňanskú. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Prašná ulica (Bratislava)

Prašná ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je kolmá na Jastrabiu ulicu.
Fortuna liga 2016/2017

Fortuna liga 2016/17 bol 24. ročník najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. Nováčikom bol víťaz 2. ligy 2015/16 1. FC Tatran Prešov, ktorý zaujal miesto po zostupujúcom MFK Skalica. Zostupujúcim bol tím TJ Spartak Myjava, ktorý odstúpil v priebehu súťaže. Postupujúcim sa stalo družstvo FC Nitra.
Thrasónides z Élidy

Thrasónides alebo Thrasónidés ("Thrasónides," iný prepis: "Thrasónidés") bol olympijský víťaz v jazdeckých pretekoch na žrebcoch v roku 216 pred Kr. 
Thrasónides, syn Paianodóra z Élidy, si na 141. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v jazdeckých pretekoch na žrebcoch. Kelés na žrebcoch sa stal olympijskou disciplínou v roku 256 pred Kr. Na olympijských hrách býval jazdec v pretekoch zväčša anonymný a olympijský veniec si vždy odniesol len majiteľ víťazného koňa.
Socha olympionika Thrasónida stála kedysi v posvätnom okrsku Olympie. Podstavec tejto sochy i s nápisom ("IvO 182", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený severozápadne od olympijského Prytaneia.
Čierny les (ulica)

Čierny les je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa lokality Čierny les, v ktorej sa nachádza.
Vlčie hrdlo (ulica)

Vlčie hrdlo je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v rovnomennej lokalite Vlčie hrdlo. Na ulici stojí podnik Slovnaft.
Mickiewiczova ulica

Mickiewiczova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Adama Mickiewicza (17981855), poľského spisovateľa.
Tiahne sa od Obchodnej ulice po Špitálsku ulicu. Na ulici sa nachádza najstaršia nemocnica v Bratislave Nemocnica Staré Mesto (súčasť Univerzitnej nemocnice Bratislava) – v minulosti mala názvy "Krajinská nemocnica" a "Fakultná nemocnica".
Mikulášska ulica (Bratislava)

Mikulášska ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. 
Tiahne sa od Židovskej po Beblavého. Na ulici sa nachádza ranobarokový pravoslávny Chrám svätého Mikuláša.
Mišíkova ulica (Bratislava)

Mišíkova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. 
Tiahne sa od Timravinej po Havlíčkovu. Ulicu tvorí zástavba rodinných domov. Na Mišíkovej 19 sa nachádza vila, ktorá je národnou kultúrnou pamiatkou.
Hradčanské rybníky

Hradčanské rybníky sú od roku 1933 chránenou oblasťou, v roku 1967 boli vyhlásené prírodnou rezerváciou. Ochrana sa týka štyroch rybníkov prepojených Hradčanským potokom, mokradí, lúk a lesov v ich okolí. Územie sa nachádza vo východnej časti okresu Česká Lípa približne 7 km južne od mesta Mimoň. 
Popis lokality.
Zahŕňa štyri lesné rybníky - Černý, Vavrouškův, Strážovský, Držník a menšiu časť Hradčanského rybníka. Prepojené sú Hradčanským potokom, ktorý je ľavým prítokom Ploučnice. Ďalej do nej patra priľahlé mokrade, zamokrené lúky a lesný porast v nadmorskej výške 270 až 286 metrov, plocha rezervácie je teraz 144,65 ha. Od severu k nej prilieha Letisko Hradčany, z juhozápadu skalnaté Hradčanské stěny, celé územie je zalesnené prevažne ihličnanmi (hlavne borovica lesná a smrek obyčajný) a bolo dlhodobo súčasťou vojenského priestoru. Vojaci (hlavne Sovieti) tu zničili svojimi tankami hrádze troch rybníkov a svoj podiel na poškodení rezervácie mal lesný požiar v roku 1990.
Chránená flóra a fauna.
V rezervácii rastie vyše 200 druhov vyšších rastlín, ohrozené sú napr. odemka vodná a vstavačovec škvrnitý , či diablik močiarny. Z chránených stavovcov tu žijú bocian čierny, škovránik stromový, lelek lesný a ďalšie. Podrobným prieskumom v rokoch 1989 - 1993 bolo zaevidovaných 37 druhov mäkkýšov a 698 druhov motýľov, niektoré z nich iba tu. 
Ochrana pamiatky.
V širšom meradle bola lokalita chránená od roku 1933. Štátna prírodnou rezerváciou (SPR) boli Hradčanské rybníky vyhlásené 26. septembra 1967 na katastroch obcí Hradčany a Strážov. Stalo sa tak výnosom MKI č. 11.034 / 67. O 20 rokov neskôr 21. decembra 1987 bola SPR Hradčanské rybníky potvrdená výnosom MK ČSR č. 17.094 / 87. Teraz sa ochrana riadi podľa zákona 114/1992 zb. O ochrane prírody a krajiny. Nad rezerváciou má dohľad CHKO Kokořínsko, územie vojenského priestoru je v správe štátneho podniku Vojenské lesy a statky ČR rezervácia je v správe Ministerstva životného prostredia prostredníctvom AOPK ČR - Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Rezervácia bola zahrnutá v roku 2004 do rozľahlého chráneného územia Európy programu Natura 2000 s názvom Ptačí oblast Českolipsko - Dokeské pískovce a mokřady. Táto oblasť zahŕňa aj Máchovo jezero, Novozámecký rybník a rad rezervácií a prírodných pamiatok južnej časti okresu Česká Lípa.
Prístup.
Priamo k rybníkom okrem nechránené západnej časti Hradčanského verejné cesty, ani cyklotrasy nevedú. Najbližšia významná cesta č.268 vedie z Mimone na Mladú Boleslav necelý 1 km po SV strane, cez Hradčany vedie cesta 270 z Doksov do Mimone. Najbližšia železničná zastávka je v 6 km vzdialenej Mimoni na trati 086 z Liberca do Českej Lípy. Do obce Hradčany vedie zeleno značená turistická cesta od Provodína do Doksov.
Jílovka (prírodná rezervácia)

Prírodná rezervácia Jílovka je prírodnou rezerváciou vyhlásenou s účinnosťou od januára 2011 Krajským úradom Libereckého kraja v južnej časti okresu Česká Lípa, v oblasti Holanských rybníkov. Chránená je fauna a flóra pri dvoch z rybníkov, Jílovky a Kravského.
Popis lokality.
Celá rybničná sústava v južnej časti Českolipska zahŕňala pôvodne 23 rybníkov, založených kvôli chovu rýb. V blízkosti cesty spájajúcej obec Záhradky a mestečko Holany sú dva z nich, väčší Jílovka a menší Kravský. Oba sú rybolovné a prietokové, napájané hlavne Bobřím potokom a systémom vzájomných kanálov, v nadmorskej výške 260 m. Rezervácia zahŕňa celý Kravský rybník, južný breh rybníka Jílovka a lúky a mokrade medzi nimi. Z juhovýchodnej strany chránené územie končí pri ceste. Rozloha rezervácie je 8,31 ha. Časť je na katastri Zahrádok, časť na katastri Holanov.
Predmet ochrany.
Za chránené sú považované tunajšie lúky, mokrade, zmiešaný listnatý les a nižšie porasty s výskytom cennej mykoflóry, pri Kravskom rybníku je tiež cenená makrofytná vegetácia a rozmanitá zoocenóza.
Vyhláseniu rezervácie predchádzali podrobné prieskumy územia v rokoch 2008 a 2009.
Prístup.
Okolo rybníkov vedie cesta z Holanov do Zahrádiek. Nie je tu žiadna cyklotrasa, ani turisticky značená cesta pre peších turistov.
Najbližšia železničná zastávka Zahrádky je zhruba 3 km na sever, jedná sa o Trať 087 z Lovosíc do Českej Lípy. Do obcí Zahrádky aj Holany zachádza pravidelná autobusová doprava z Českej Lípy.
Vasyľ Jaroslavovyč Slipak

Vasyľ Jaroslavovyč Slipak (; * 20. december 1974, Ľvov, Sovietsky zväz, dnes Ukrajina – † 29. jún 2016, Luhanske, Donecká oblasť, Ukrajina) bol ukrajinský operný spevák (bas-barytón) a vojenský dobrovoľník.
Pôsobil v Parížskej opere 19 rokov. Zúčastnil sa ako dobrovoľník vo vojne na Ukrajine na strane Pravého sektora. Bol zabitý po zásahu strelou v sídle Luhanske v Doneckej oblasti. 20. februára 2017 mu ukrajinský prezident Petro Porošenko udelil vyznamenanie in memoriam Hrdina Ukrajiny.
Duša (priezvisko)

Duša (o význame pozri duša) je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najviac rozšírené v mestách Nové Zámky, Topoľčany a obci Ješkova Ves (okres Partizánske). V Česku je najčastejšie v Brne.
Známi nositelia.
Pozri v článku Duša (rozlišovacia stránka).
Dušička (priezvisko)

Dušička je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najviac rozšírené v obci Valaská Belá a Ružomberku. V Česku je najčastejšie v mestách Praha, Mladá Boleslav a Česká Lípa.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dušička.
Luhanske

Luhanske () môže byť:
Duška (priezvisko)

Duška je české a slovenské priezvisko. V Česku je najčastejšie v mestách Praha a Lysá nad Labem. Na Slovensku je najviac rozšírené v obci Senné (okres Michalovce).
Známi nositelia.
Pozri v článku Duška a Dušková.
Vymenené životy

Vymenené životy ( "Paramparça") je turecký romantický seriál, v ktorom stvárnili hlavné postavy herečka Nurgül Yeşilçay a herec Erkan Petekkaya. Na Slovensku seriál vysielala TV Doma od 1. augusta 2016 do 22. mája 2017 od pondelka do štvrtka o 20:30 v dvoch častiach za sebou (okrem vianočných sviatkov a posledných mesiacov vysielania, kedy TV Doma vysielala len jednu epizódu za večer). TV Doma následne Vymenené životy reprízovala od 20. mája 2020 do 4. februára 2021.
Príbeh.
Životy dvoch rodín z rôznych prostredí sa preplietli pred pätnástimi rokmi kvôli nehode. Gülseren Gülpinarovú (Nurgül Yeşilçay), mladú a krásnu tehotnú ženu žijúcu v chudobnej štvrti v Istanbule, zrazilo auto a priviezlo ju do nemocnice, kde porodila. Medzitým Dilara (Ebru Özkan), manželka bohatého podnikateľa Cihana Gürpinara (Erkan Petekkaya) z Istanbulu, porodí dcéru v rovnakej nemocnici. Vzhľadom na podobnosť ich priezvisk ich bábätká v nemocnici omylom zamenia. Gülseren dajú dcérku Dilary a Dilare dajú dcérku Gülseren. O pätnásť rokov neskôr Gülseren žije v chudobnej štvrti v Istanbule s dcérou Hazal (Alina Boz) a s jej švagrinou Keriman (Nursel Köse). Snaží sa čo najlepšie vychovať svoju dcéru po tom, čo ju jej manžel Özkan (Tolga Tekin) opustil. Pracuje v malom obchode ako predavačka. Naopak Dilara žije s dcérou Cansu (Leyla Tanlar) a synom Ozanom (Burak Tozkoparan) vo veľkom dome pri Bospore. Aj keď Dilara žije luxusný život, jej vzťah s manželom Cihanom je v troskách.
Nur Fettahoğluová

Nur Fettahoğluová (* 12. november 1980, Duisburg, Nemecko) je turecká herečka narodená v Nemecku.
Životopis.
Nur sa narodila v roku 1980 Fatme a Sinanovi Fettahoğluovcom ako jedno z ich piatich detí. Študovala na Haliç University módne návrhárstvo.
Keplerova ulica

Keplerova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. Je pomenovaná podľa Johannesa Keplera (1571 – 1630), nemeckého astronóma.
Je rovnobežná s Jastrabou ulicou, je na ňu kolmá Prašná ulica.
Alejová ulica (Bratislava)

Alejová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Prievoz. 
Tvorí spojnicu od Prístavného mosta po Slovnaftskú, Lúčna ulica je na ňu kolmá.
Alejová ulica

Alejová ulica je ulica:
Dušek (priezvisko)

Dušek je české a slovenské priezvisko. Česká ženská prechýlená podoba je Dušková, slovenská väčšinou Dušeková. 
Česká podoba priezviska je odvodená od mužského mena Duchoslav, prvý raz sa vyskytuje v roku 1582 v podobe "Duchoslav jinak Dušek". V Česku je 64. najčastejším priezviskom, najviac je rozšírené (s výrazným odstupom) v Prahe, potom v mestách Hradec Králové, Chrudim a Lanškroun. Na Slovensku je menej časté, s najväčším výskytom v Bratislave.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dušek a Dušková.
Dušek

Dušek môže byť:
Antonín Dušek

Antonín Dušek môže byť:
František Dušek

František Dušek môže byť:
Jiří Dušek

Jiří Dušek môže byť:
Václav Dušek

Václav Dušek môže byť:
HC Červená hviezda Kunlun

HC Kunlun Red Star "(čín. 紅星崑崙") je čínsky hokejový klub, situovaný v meste Peking. Od sezóny 2016 – 2017 je účastníkom Kontinentálnej hokejovej ligy. Svoje domáce zápasy hrá na štadióne Cadillac Center s kapacitou 18 000 divákov.
História.
V marci 2016 podpísal predseda predstavenstva Ngok Len Jü spolu s prezidentom Ruskej hokejovej federácie Vladislavom Treťjakom a predsedom KHL Gennadijom Timčenkem protokol, v ktorej bol dohodnutý zámer čínskeho klubu vstúpiť v sezóne 2016/2017 do Kontinentálnej hokejovej ligy. Vstup čínskeho klubu HC Červená hviezda Kunlun do súťaže odsúhlasila rada riaditeľov KHL už 25. júna 2016. Dva dni neskôr klub ohlásil svoju prvú posilu, ktorou sa stal fínsky hokejový obranca Janne Jalasvaara.
Referencie.
&lt;br&gt;&lt;br&gt;
Mesačný tieň

Mesačný tieň je jaskyňa, ktorá sa nachádza v masíve Horvátovho vrchu vo Vysokých Tatrách a bola objavená 26. júna 2004. Aktuálne je jaskyňa Mesačný tieň dlhá 32 879 metrov, čím sa zaraďuje na 2. druhé miesto v dĺžke a s hĺbkou -451 m na 3. miesto v hĺbke medzi slovenskými jaskyňami.
Každý rok speleológovia objavia a preskúmajú 2 - 3 kilometre novoobjavených priestorov a jaskyňa sa tak neustále predlžuje (a prehlbuje).
Dlhší jaskynný komplex na Slovensku predstavuje len Demänovský jaskynný systém (41 463 metrov) a hlbší je len Hipmanov jaskynný komplex (- 499 metrov).
Jaskyniari sa neustále snažia nájsť aj ďalší, alternatívny vstup do jaskynného systému, ktorý by im zjednodušil prácu v podzemí, ako aj umožnil prípadné sprístupnenie jaskyne vodcovským štýlom verejnosti.
Duško (priezvisko)

Duško je slovenské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v Považskej Bystrici, predovšetkým v jej mestskej časti Milochov. V Česku sa v neprechýlenej podobe vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Duško a Dušková.
Duško

Duško môže byť:
Dusek (priezvisko)

Dusek je priezvisko. Slovenská ženská prechýlená podoba je Duseková. 
Na Slovensku sa vyskytuje len v obci Vydrany (okres Dunajská Streda). V Česku sa v neprechýlenej podobe vôbec nevyskytuje. Vyskytuje sa v Rakúsku a USA, kde vzniklo z priezviska Dušek.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dusek.
Dusko (priezvisko)

Dusko je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v obci Poniky (okres Banská Bystrica). V Česku sa v neprechýlenej podobe vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia.
Pozri v článku Dusko.
Dusek

Dusek je priezvisko, pozri Dusek (priezvisko), napr.:
Duška

Duška môže byť:
Dusko

Dusko môže byť:
Ďuško (priezvisko)

Ďuško je slovenské priezvisko. Je veľmi zriedkavé, na Slovensku sa vyskytuje len v meste Považská Bystrica.
Známi nositelia.
Pozri v článku Ďuško.
Duska (priezvisko)

Duska je slovenské a české priezvisko. Je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v Košiciach, resp. Vítkove (okres Opava).
Známi nositelia.
Pozri v článku Duska.
Dúška (priezvisko)

Dúška je slovenské priezvisko. Je zriedkavé, s najväčším výskytom v obciach Závod (okres Malacky) a Bobrovček (okres Liptovský Mikuláš).
Známi nositelia.
Pozri v článku Dúška.
Duska

Duska môže byť:
Dúška

Dúška môže byť:
Duschek (priezvisko)

Duschek je priezvisko, ktoré vzniklo nemeckým zápisom českého priezviska Dušek. V Česku aj na Slovensku je veľmi zriedkavé, s najväčším výskytom v mestách Trutnov a Topoľčany.
Známi nositelia.
Pozri v článku Duschek.
Duschek

Duschek je priezvisko, pozri Duschek (priezvisko), napr.:
Dušička

Dušička môže byť:
Nikarchos z Élidy

Nikarchos ("Nikarchos") bol olympijský víťaz v zápasení v roku 272 pred Kr. 
Nikarchos, syn Fyssia z Élidy, bol na 127. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení. Zápasenie (palé) sa stalo olympijskou disciplínou v roku 708 pred Kr. Podobalo sa nášmu „"gréckorímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom. 
Socha olympionika Nikarcha stála kedysi v posvätnom okrsku Olympie. Podstavec tejto sochy i s nápisom ("IvO 175", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený západne od olympijského Prytaneia („"Úradovne predstavených"").
Slam poetry

Poetry slam (v slovenčine častejšie používaný názov Slam poetry; z anglického "slam"- buchnúť, plesnúť) je špecifický štýl básnického prednesu. Jeho podoba nie je presne ukotvená jasnými pravidlami, v princípe ale platí, že prednes musí byť natoľko sugestívny, dojímavý alebo zábavný, aby dosiahol čo najväčší ohlas v publiku, zhromaždenom väčšinou v bare. Vznikol v Spojených štátoch druhej polovice 80. rokov, za zakladateľa poetry slamu je považovaný chicagsky básnik, pôvodným povolaním murár, Marc Smith.
Charakteristika.
Od stand-up výstupov sa líši zapojením básnických prvkov, ako je rytmus, rýmovanie, prípadne aktívnym pohybom po javisku alebo sále. Často tak pripomína rap bez hudobného podkladu. Nepoužívajú sa žiadne rekvizity ani kostýmy. Text prednesu môže byť vopred pripravený, prípadne priamo čítaný na javisku alebo môže byť báseň tvorená na mieste, ale obsah výstupu by mal byť vždy autorský. Slameri väčšinou vystupujú jednotlivo, tak je to v Spojených štátoch, ale umelci združení do tímov podľa domovských miest súťažia o celoštátny titul. Mnoho slamerov vystupuje pod pseudonymami.
Diváci sú často vyzvaní k interakcii, napríklad, aby k téme vymysleli básne alebo slová, ktoré má vystupujúci použiť a vôbec sa od nich očakávajú reakcie na výkon účinkujúceho. Ak ten dostatočne nezaujme, môže byť z pódia vypískaný, nehľadiac na literárnu úroveň prednášaného textu. Americký slamer Bob Holman nazýva tento neortodoxný plebiscitný princíp ako "democratization of verse", demokratizácia verša.
Súťažná disciplína.
Slamové zápolenie je hodnotené samotným publikom pomocou náhodne rozdaných bodových kariet na škále od jednej do desať. Účastníci sa rozlosujú do poradia, v ktorom budú vystupovať. Zápolenie je dvojkolové, poradie vystupujúcich sa v druhom kole obráti. Ak je akcia súčasťou národných majstrovstiev, je doba výstupu obmedzená na tri minúty, za ktorého prekročenie sa strhávajú udelené body, pri exhibičných stretnutiach býva limit neobmedzený. Moderátor (často niesúťažiaci slamer) môže tiež vyzvať "čierneho koňa", odvážlivca z publika, aby sa k účinkujúcim pridal.
Pravidlá súťaženia sa môžu v jednotlivých krajinách líšiť.
Slam poetry na Slovensku.
Slam prenikol na Slovensko nedlho po príchode tohto žánru z Česka v roku 2003. O jeho zavedení sa zaslúžila predovšetkým česká promotérka a kultúrna aktivistka Lenka Zogatová. Slam poetry je už pravidelnou súčasťou hudobného festivalu Pohoda alebo bratislavských "Dní slovenskej literatúry". Medzi predstaviteľov slamu na Slovensku patrí napríklad básnik a člen hudobnej skupiny Saténové ruky Vlado Janček, performer Bruce Lee alebo Dorota Bachratá.
Nie je bez zaujímavosti, že hoci sa na Slovensku usporadúva národný šampionát, historicky prvým majstrom Česka v slame sa stal Slovák Marian Palla.
Médiá.
V roku 2008 natočila režisérka Zuzana Piussi dokument "Myslím, tedy slam" mapujúci vznik českého slamu a prvé ročníky republikových majstrovstiev v spolupráci s Lenkou Zogatovou.
Ulica Fraňa Kráľa (Bratislava)

Ulica Fraňa Kráľa je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Fraňa Kráľa (1903 – 1955), slovenského spisovateľa.
Tiahne sa od Moyzesovej po Sokolskú. Budovy s číslami 1 a 5 sú národnou kultúrnou pamiatkou. V druhej z nich sídli veľvyslanectvo Holandského kráľovstva.
Moyzesova ulica (Bratislava)

Moyzesova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Štefana Moyzesa (1797 – 1869), slovenského rímskokatolíckeho arcibiskupa, prvého predsedu Matice slovenskej.
Tiahne sa od Kuzmányho po Ulicu Fraňa Kráľa. Budovy s číslami 1, 3, 4 a 5 sú národnou kultúrnou pamiatkou.
Beaune-la-Rolande

Beaune-la-Rolande môže byť:
Malesherbes

Malesherbes môže byť:
Zoltan Zinn-Collis

Zoltan Zinn-Collis (* 1940, Vysoké Tatry† 10. december 2012, Athy, Írsko) bol ako štvorročný v roku 1944 deportovaný do koncentračného tábora Ravensbrück a následne do Bergen-Belsenu. V roku 2006 vydal v Írsku knihu s názvom „"Final witness: My Journey from the Holocaust to Ireland"“ opisujúcu jeho život.
Rodina.
Zoltán Collis bol synom židovského otca a matky protestantky maďarskej národnosti. Mal dve sestry a jedného brata Aladára. Najmladšia zo sestier neprežila transport do koncentračného tábora Ravensbrück. Brat Aladár zomrel v koncentračnom tábore Bergen-Belsen. V apríli 1945 tu zomrela aj jeho matka. Stalo sa tak v deň kedy do tábora prišiel Červený kríž, ktorý zachránil aj malého Zoltána. Jeho otec Adolf Zinn zomrel pravdepodobne v roku 1944 v koncentračnom tábore Ravensbrück. Jeho staršia sestra Edita prežila holokaust a spolu so Zoltánom prežila svoj život v Írsku.
Život v Írsku.
Zoltán Collins bol spolu so sestrou adoptovaný doktorom Bobom Collinsom, ktorý prišiel v rámci Červeného kríža pomáhať po oslobodení do koncentračného tábora Bergen-Belsen. Malý Zoltán mu tu po nemecky povedal: „"Môj otec je mŕtvy. Teraz si ty môj otec"“.
Májkova ulica

Májkova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. 
Tiahne sa od Blumentálskej po Odborárske námestie. Je pomenovaná po slovenskom učiteľovi a bojovníkovi interbrigád Jozefovi Májekovi.
Na ulici sa nachádza obytný a obchodný blok Avion.
Outarville

Outarville môže byť:
Patrik Herman

Mgr. Patrik Herman (* 13. november 1974, Trnava) je slovenský investigatívny novinár, televízny moderátor a aktivista. Bývalý hovorca mesta Trnavy, od mája 1996 pôsobil v TV Markíza. V septembri 2022 oznámila RTVS jeho príchod do Mlynskej doliny. 
Okrem iného, je spoluzakladateľom občianskeho združenia "Europacolon Slovensko" (2007) a externe vyučuje na Fakulte masmédií súkromnej PEVŠ v Bratislave i Katedre žurnalistiky FF UKF v Nitre (2015).
Lenka Čviriková Hriadelová

Lenka Čviriková Hriadelová (* júl 1973, Humenné) je slovenská televízna moderátorka športových programov. Šesťnásobná držiteľka titulu OTO (2015), je vydatá, má dvoch synov vrátane jedného z prvého manželstva a žije v Bratislave.
Osobný život.
Meno jej prvého manžela médiá neuvádzajú; v tom čase žila Hriadelová ešte na východnom Slovensku a zo zväzku pochádza i jej prvorodený syn Samuel. Po presune do Bratislavy mala pomer s hudobníkom Jozefom Engererom či futbalistom Jurajom Halenárom. V roku 2007 sa zosobášila s futbalovým obrancom Petrom Čvirikom, s ktorým má druhého syna Maxima.
Ulica Boženy Němcovej (Bratislava)

Ulica Boženy Němcovej je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Boženy Němcovej (1820 – 1862), českej spisovateľky. Tiahne sa od Urbánkovej ulice po Hlbokú cestu, Havrania ulica je na ňu kolmá.
Na ulici sa nachádza dvojvila Jiřího Grossmanna (1892 – 1957) a Aloisa Balána (1891 – 1960), českých architektov, ktorí pôsobili v Bratislave. Bola postavená rokoch 1922 – 1924 v štýle rondokubizmu. Ďalšou významnou stavbou je funkcionalistická Novotného vila od architekta Adolfa Benša, postavená v rokoch 1928 – 1929.
Ivan Kurilla

PaedDr. Ivan Kurilla (* 11. marec 1979, Gelnica) je slovenský pedagóg a basketbalový tréner.
V súčasnosti pôsobí ako riaditeľ základnej školy Lipovej 13, Spišskej Novej Vsi a člen výkonného výboru BK Spišskí Rytieri.
V minulosti pôsobil ako hlavný tréner vo viacerých extraligových tímov. Zároveň zastával pozíciu hlavného trénera slovenskej basketbalovej reprezentácie U20 a pozíciu prezidenta Združenia trénerov Slovenskej basketbalovej asociácie.
Medzi jeho najväčšie trénerské úspechy patrí postup do štvrťfinále ženskej basketbalovej súťaže FIBA Cup v roku 2012 a dvojnásobný zisk druhého miesta v najvyššej ženskej basketbalovej súťaži na Slovensku s tímom MBK Ružomberok. Ďalej je to úspech v podobe 4. miesta v najvyššej mužskej basketbalovej súťaži na Slovensku, ktoré dosiahol s tímom BK 04 Spišská Nová Ves v sezóne 2006/07. Majster slovenska v juniorskej aj kadetskej kategórii s tímom BK 04 Spišská Nová Ves. Víťazstvo v 1.lige a postup do extraligy v sezóne 2015/2016 s tímom MBK Lučenec. Tréner Kurilla pôsobil pri reprezentačných mužských výberoch Slovenska od kategórií U20, U18, U16.
V roku 2007 a 2008 bol vyhlásený za víťaza v ankete Mládežnícky tréner roka na Slovensku. 
V sezóne 2013/14 pôsobil ako športový riaditeľ vo futbalovom klube MFK Ružomberok., ktorý v tom ročníku obsadil v Corgoň lige 4. miesto.
Ivan Kurilla má najvyššiu trénerskú licenciu "V. kvalifikačný stupeň a A licenciu" a zároveň aj najvyššiu medzinárodnú trénerskú licenciu FIBA-WABC 2007017678 – 2007.
Ján Plesník

Ján Plesník môže byť:
Novosvetská ulica

Novosvetská ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. 
Tiahne sa od Nekrasovovej po Šulekovu ulicu. Budovy s číslami 5, 7, 9, 10, 11 a 12 sú národnou kultúrnou pamiatkou. Na Novosvetskej 8 sa nachádza Vila Pffeffer z roku 1935 od architekta Fridricha Weinwurma.
Cesta III. triedy 3365 (Slovensko)

Cesta III. triedy 3365 (pôvodne označená ako III/550002) je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Košice-okolie. Jej dĺžka je 4,680 km.
Priebeh.
Cesta sa začína v Moldave nad Bodvou na križovatke s II/550. Smeruje na juh tvoriac Hviezdoslavovú ulicu. Kríži sa s cestou III/3307 a o 100 m so železničnou traťou č. 168. Ďalej pokračuje juhovýchodne smerom do obce Mokrance, kde sa kríži s cestami III/3330 a III/3310. Následne pokračuje na východ a končí sa na križovatke s cestou I/16.
Cesta III. triedy 3014 (Slovensko)

Cesta III. triedy 3014 (pôvodne označená ako III/050159) je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Rožňava. Jej dĺžka je 3,940 km.
Priebeh.
Cesta sa začína v Krásnohorskom Podhradí na križovatke s I/16. Tvoriac Rožňavskú a neskôr Lipovú ulicu pokračuje do obce Pača, kde aj končí. Táto cesta sa nekríži so žiadnou cestou III. alebo vyššej triedy.
Cesta III. triedy 3359 (Slovensko)

Cesta III. triedy 3359 (pôvodne označená ako III/548003) je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Košice-okolie. Jej dĺžka je 4,950 km.
Priebeh.
Cesta sa začína v Jasove na križovatke s II/548. Pokračuje na sever do obce Poproč, kde aj končí.
Palárikova ulica (Bratislava)

Palárikova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Jána Palárika (1822 – 1870), slovenského spisovateľa a dramatika. Tiahne sa od Žabotovej ulice po Karpatskú ulicu, križuje Jeleniu ulicu, je rovnobežná so Železničiarskou ulicou.
Na ulici sa nachádza súbor desiatich tehlových domov Zehnhaus (doslova: Desať domov), niekdajšia robotnícka kólonia, postavená v roku 1902, národná kultúrna pamiatka (čísla 1 – 10)
Paulínyho ulica (Bratislava)

Paulínyho ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Tiahne sa od Rigeleho ulice po Hviezdoslavovo námestie, Lodná a Riečna sú na ňu kolmé.
Na ulici sa nachádzajú dve národné kultúrne pamiatky, budovy s číslami 8 a 12. Nájomný bytový dom na Paulínyho 8 bol postavený v rokoch 1935 – 1936. Meštiansky bytový dom na Paulínyho 12 vznikol približne v roku 1781.
Rachelle Lefevre

Rachelle Lefevre (* 1. február 1979, Montreal, Quebec, Kanada) je kanadská herečka. Zahrala si v televíznych seriáloch "Big Wolf on Campus" a vedľajšiu úlohu v seriáloch "What About Brian", "Bostonské zločiny" a "Swingtown". Získala rolu upírky Victorie v dvoch filmoch ságy Súmrak, než bola nahradená Bryce Dallas Howardovou, kvôli problémom s rozvrhom. V roku 2011 hrala v doktorskej dráme "Off the Map", nasledoval seriál "Muž s poslaním" (2011-12) a "Pod kupolou" (od 2013).
Detstvo a mladosť.
Narodila sa a vyrástla v Montreali v Kanade. Jej otec je učiteľ angličtiny a matka je psychologička. Jej rodina pochádza z Francúzska a Írska. Má tri sestry. Hovorí anglicky a francúzsky.
Navštevovala súkromnú strednú školu Contennial Academy a neskôr študovala umenie na Dawson College. Divadlo študovala na Walnut Hill School a o titul vo vzdelávaní a literatúre sa pokúšala na McGill University, ale školu nikdy nedokončila.
Kariéra.
Začiatky a sága "Súmrak".
Kým pracovala ako servírka v suši bare vo Westmounte, jej zákazníkom sa stal kanadský televízny producent, ktorý ju pozval na prvý konkurz do sitcomu "Student Bodies". Úlohu nezískala, ale zapáčila sa produkcii a tak získala rolu Stacey Hanson v kanadskom seriáli "Big Wolf on Campus".
Objavila sa vo filme "Milujte svojho zabijaka", ktorý režíroval George Clooney. Po presťahovaní do Hollywoodu sa objavila vo filme "Darček z lásky" a "Hlava v oblakoch". V roku 2004 si zahrala vo filme "Ľadová smrť". Ďalej pokračovala so seriálovými rolami, objavila sa v seriáloch: "Život medzi hotdogmi", "Pool Guys", "What About Brian", "Čarodejnice" a "Undressed".
V roku 2008 získala úlohu upírky Victorie Sutherland vo filme "Súmrak", založenom na rovnomennej novele od Stephenie Meyerovej. Objavila sa aj v sequeli filmu nazvanom '. Rolu si znovu nezahrala v pokračovaní ', kde bola nahradená herečkou Bryce Dallas Howardovou. Štúdio Summit Entertainment vyhlásilo, že zmena prebehla kvôli problémom s natáčacím rozvrhom.
Od roku 2009.
V roku 2009 sa objavila v mini-seriáli stanice CBC "Obchod so smrťou" a dokončila film "Casino Jack", po boku Kevina Spaceya. Herečku Brittany Murphy nahradila vo filme "The Caller".
V januári 2010 si zahrala v pilotnej epizóde dramatického seriálu stanice ABC "Neporaziteľní". Doktorku Ryan Clark si zahrala v seriáli "Off the Map", vytvorenom Shondou Rhimesovou. Seriál bol zrušený po 13. epizódach. V roku 2011 bola obsadená do dramatického seriálu stanice CBS "Muž s poslaním". Získala jednu z hlavných rolí seriálu "Pod kupolou", seriálu založenom na rovnomennej novele Stephena Kinga. Pripojila sa tak k Deanovi Norrisovi, Mike Vogelovi, Colinovi Fordovi a Brittovi Robertsonovi.
Súkromný život.
V júni 2009 začala chodiť s hercom Jamie Kingom. Od augusta 2013 chodí s Chrisom Crarym, súťažiacim v americkej reality-šou "Top Chef".
Cigánski diabli

Cigánski diabli, v zahraničí známy aj pod názvom "Gypsy Devils", je slovenský orchester, ktorý vznikol v roku 2007. Cigánski diabli sú predstaviteľmi najmä žánru etno a World Music.
Klasická hudba je v ich podaní obohatená o prvky ako cigánska hudba, folklórna hudba, jazz, etno, flamenco a mnoho ďalších. Využívajú vlastné virtuózne aranžmány a prvky.
Pretavenie rôznych štýlov im prinieslo úspech na koncertných pódiách v 35 krajinách sveta, na piatich kontinentoch.
Účinkovali v koncertných halách Berlínska filharmónia, Komische Oper – Berlín, Kozerthaus – Berlín, Royal Opera House v Londýne, Hans Max Saal – Mníchov, Smetanova síň – Praha, Konzert und Kongressaal – Luzern, Concert Hall – Melbourne, Goldener Saal-Musikverein – Viedeň, Is Sanat Hall – Istanbul, Palác Kultúry – Novosibirsk, EXPO 2008 Zaragoza, EXPO 2010 Shanghai.
Slovensko reprezentovali aj na olympijských hrách: zimných olympijských hrách 2010 a letných olympijských hrách 2012. Vystupovali na hudobných festivaloch BadKissinger Sommer, Beethovenfest Bonn, David Oistrach festival Pärnu, Liszt festival Raiding, Euroclassic Pirmasens, World Arts festival Jeju, „Pražské jaro“, Sziget fesztivál Budapešť, Mondial des cultures Drummondville, Khamoro Praha a Festival de Martigues a spolupracujú s mnohými poprednými symfonickými orchestrami, dirigentmi, spevákmi a inštrumentalistami z celého sveta. Gipsy Kings, Paul Gulda &amp; Viedenské sláčikové kvarteto, Komorná Filharmónia Bremen, Moravská Filharmónia Olomouc, Filharmónia B.Martinu Zlín, Symfonický orchester Slovenského rozhlasu Bratislava sú len niekoľkými z nich.
Súčasní členovia.
Aranžmá a cimbal – umelecký riaditeľ Ernest Šarközi, sólo spev a violončelo – Silvia Šarközi, 1. husle – Štefan Banyák, klarinet a tarogato – Zoltán Grunza, viola – Jozef Farkaš, kontrabas – Robert Fehér
Diskografia.
Cigánski diabli počas svojej kariéry vydali 5 albumov:
Posledný album Carmen svojou virtuozitou natoľko očaril publikum, že vyústil do spolupráce so Slovenským národným divadlom a v roku 2015 si ho už diváci mohli vychutnať aj vo forme hudobno-tanečného projektu známeho pod názvom „Carmen a’la Gypsy Devils“, v ktorom majstrovské dielo orchestra Cigánski diabli a hlavne špeciálne hudobné aranžmá umeleckého šéfa orchestra Ernesta Šarköziho, prináša úplne nový pohľad na spracovanie klasického príbehu lásky.
Basketbal na Letných olympijských hrách 2016

Basketbal na Letných olympijských hrách 2016 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2016. Konal sa v Rio de Janeiro, v Brazílii v dňoch od 6.21. augusta 2016, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo žien Srbska. Basketbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1932, a toto bolo jeho 19. vydanie. Zápasy sa odohrali v dvoch novovybudovaných arénach: Arena Carioca 1 s kapacitou 16 000 a Arena da Juventude s kapacitou 5 000 divákov.
V mužskej kategórii tretí olympijský titul v rade získalo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad olympijským nováčikom zo .
 U žien svoj šiesty titul v rade získalo , ktoré vo finále vyhralo nad .
Nasadenie do výkonnostných košov.
Nasadenie do výkonnostných košov sa uskutočnilo bez družstiev, ktoré ešte museli absolvovať svetové kvalifikačné turnaje. Neskôr sa kvalifikačným číslam prižreboval kvalifikovaný účastník.
Vyžrebovanie družstiev do skupín sa uskutočnilo 11. marca 2016.
Antigenes z Élidy

Antigenes alebo Antigenés ("Antigenes", iný prepis: "Antigenés") bol olympijský víťaz v synóride žrebcov v roku 96 pred Kr. 
Antigenes, syn Iasóna z Élidy, bol na 171. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v synóride žrebcov. Preteky vozov s dvojzáprahom žrebcov (synóris póloi) sa stali olympijskou disciplínou na 128 hrách roku 268 pred Kr. (podľa Eusebia v roku 264 pred Kr.) 
Socha olympionika Antigena stála kedysi v posvätnom okrsku Olympie. Podstavec tejto sochy i s nápisom ("IvO 197", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený v juhozápadnom rohu olympijskej "Altidy".
Démaratos (rozlišovacia stránka)

Démaratos ("Démaratos") môže byť:
Paul Reubens

Paul Reubens, vlastným menom Paul Rubenfeld (* 27. august 1952, Peekskill, New York, USA† 30. júl 2023, Los Angeles, Kalifornia), bol americký herec, scenárista, producent a komik.
Na prelome 70. a 80. rokov vymyslel postavu Pee-weeho Hermana, ktorú v priebehu ôsmeho desaťročia hral v komediálnej show "The Pee-wee Herman Show", vo filmoch "Pee-wee's Big Adventure" (celovečerný režisérsky debut Tima Burtona) a "Big Top Pee-wee" a v detskej relácii "Pee-wee's Playhouse". V roku 1980 sa objavil tiež v menšej úlohe v snímku "Bratia Bluesovci", v 90. rokoch hral napr. vo filmoch "Buffy, zabíjačka upírov", "Batman sa vracia", "Predvianočná nočná mora", "Matilda", "Dr. Dolittle", "Superhrdinovia", po roku 2000 sa objavil napríklad vo filme "Kokaín" a daboval v animovaných filmoch "Šmolkovia" a "Šmolkovia 2".
Podjavorinskej ulica (Bratislava)

Podjavorinskej ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto. Je pomenovaná podľa Ľudmily Podjavorinskej (18721951), slovenskej spisovateľky.
Tiahne sa od Kozej po Svoradovu, je rovnobežná s Palisádmi, križuje Zochovu.
Dejiny.
Do polovice 19. storočia sa na mieste ulice nachádzali záhrady.
Vznikla vo vnútornej časti mestských palisád, ktorých trase sa prispôsobila. Od roku 1872 mala názov Edlova ulica podľa predsedu I. bratislavskej poisťovne Teodora Edla, ktorý bol aj komunálnym politikom. V roku 1880 sa tu nachádzalo osem domov, neskôr vznikla piváreň, korčuliarsky klub a hostinec. 
Národné kultúrne pamiatky.
Na ulici sa nachádza viacero národných kultúrnych pamiatok – budovy s číslami 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7a, 9, 11 a 13. 
Na Podjavorinskej 1 sídli materská škola a prvý stupeň základnej školy zo Základnej školy s materskou školou Milana Hodžu. Budova bola postavená v roku 1885 v neoklasicistickom štýle. Chránenou pamiatkou je aj záhrada, ktorá slúži ako školský dvor. 
Na Podjavorinskej 2 sa nachádza dom Bernharda Schlessingera z roku 1888. Nájomný dom na Podjavorinskej 3 je z roku 1920, na Podjavorinskej 4 z roku 1874. V kubistickom štýle je postavený nájomný dom na Podjavorinskej 5, stavba bola realizovaná približne v roku 1920. Nájomný dom na Podjavorinskej 6 bol postavený okolo roku 1900. 
Na Podjavorinskej 7 žil Otto Smik (1922 – 1944), slovenský vojnový pilot. Samotná budova nie je chránenou pamiatkou, tou je pamätná tabuľa z roku 1970, jej autorom je sochár Milan Struhárik.
Na Podjavorinskej 7a, 9, 11 a 13 sa nachádzajú nájomné domy, postavené v roku 1870.
Theresa Mayová

Theresa Mayová (; * 1. október 1956, Eastbourne, Spojené kráľovstvo) je britská konzervatívna politička, bývalá premiérka Spojeného kráľovstva, ktorá slúžila dve volebné obdobia a v úrade skončila 24. júla 2019.
Theresa Mayová je členkou a bývalou predsedníčkou Konzervatívnej a unionistickej strany.
V prvej a druhej vláde Davida Camerona pôsobila od roku 2010 ako ministerka vnútra. Po Cameronovej rezignácii, vzhľadom na výsledky referenda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie ju kráľovná Alžbeta II. 13. júla 2016 vymenovala do funkcie premiérky.
Theresa Mayová oznámila v apríli 2017 predčasné parlamentné voľby v očakávaní volebného úspechu a silnejšej pozície pri vyjednávaní podmienok odchodu Británie z Európskej únie (brexit). Výsledky volieb v júni však ukázali, že i keď vyhrala a začalo sa druhé obdobie vlády od 11. júna 2017, stratila väčšinu v snemovni. Na tlačovej konferenci na Downing street 10 dňa 24. mája 2019 vyhlásila, že ku dňu 7. júna odstúpi z postu predsedníčky Konzervatívnej a unionistickej strany a neskôr aj z priemiérskej funkcie.
Polyxenos zo Zakyntu

Polyxenos ("Polyxenos") bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 4 pred Kr. 
Polyxenos, syn Apollofana zo Zakyntu, bol na 194. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v zápasení dorastencov. Zápasenie dorastencov (palé paidón) sa stalo olympijskou disciplínou v roku 632 pred Kr. Podobalo sa nášmu „"gréckorímskemu""; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom. 
Socha olympionika Polyxena stála kedysi v posvätnom okrsku Olympie. Archeológovia podstavec tejto sochy i s nápisom ("IvO 224", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) objavili v juhozápadnom rohu olympijskej "Altidy".
Mokřady horní Liběchovky

Mokřady horní Liběchovky je názov prírodnej rezervácie v CHKO Kokořínsko na území okresov Česká Lípa a Mělník, južne 2 km od mestečka Dubá, v hornej časti potoka Liběchovka vrátane jeho prítokov. Vyhlásená bola roku 1996.
Popis lokality.
Chránené územie sa nachádza v nadmorskej výške 240 až 282m. Rozloha rezervácie činí 75,11ha. Vyskytuje sa tu rad pramenísk, slatín, mokradí, potokov. Mokrade sú porastené tŕstím, ostricou, trávou. Oblasť je sčasti ohraničená cestičkami z križovatky v osade Rozprechtice južne od Dubej.
Chránená flóra a fauna.
Zo vzácnejších druhov sú tu napr. vstavačovec májový, ostrica Davallova, lykovec jedovatý, kruštík močiarny, žltohlav najvyšší, potočnica "Nasturtium sterile". 
Žije tu niekoľko druhov chránených živočíchov, napr. vrkoč bahenný, vrkoč útly, červené riasy "Batrachospemum moniliforme", oblovka veľká, salamandra škvrnitá, dulovnica menšia, z pavúkov oi. snovačka "Enoplognatha caricis".
Ochrana pamiatky.
Územie prírodných rezervácií mokradí hornej i dolnej Liběchovky bolo spoločne zapísané na zoznam svetovo dôležitých mokradí Rámsarského dohovoru pod názvom Mokřady Liběchovky a Pšovky.
Do súpisu prírodných rezervácií pod CHKO Kokořínsko boli mokrade zapísané Správou CHKO 31. marca 1996 s účinnosťou od 15. apríla 1996. Odborným pracoviskom je AOPK ČR, lokalite je pridelené číslo 1803.
Blízko tejto rezervácie je celý rad ďalších chránených území, napospol pod správou CHKO Kokořínsko.
Na niektorých lúkach v území sa vykonáva kosenie a likvidácia náletových drevín.
Prístup.
K mokradiam sa dá dobre dostať po trase Náučný chodník Dubsko - Kokořínsko z Dubej, ktorá je na niekoľkých značených turistických cestách (zelená, žltá, červená). Po okraji mokradí vedú miestne cesty, je možné prísť od Dubej či od Mělníka. Najbližšia cyklotrasa č.211 vedie do Dubej.
Česko-slovenské národné basketbalové družstvo žien

Česko-slovenské národné basketbalové družstvo žien bolo národné družstvo žien, ktoré reprezentovalo Česko-Slovensko v medzinárodných basketbalových súťažiach, turnajoch a priateľských zápasoch. Fungovalo pod záštitou Českej a Slovenskej basketbalovej federácie (ČSBF); v rokoch 1970 až 1990 niesol zväz názov "Basketbalový svaz ÚV ČSTV". V čase účinkovania bolo po a tretím najúspešnejším európskym družstvom. Po rozdelení Česko-Slovenska v roku 1993 vznikli samostatné národné družstvá Česka a Slovenska. Svoj posledný zápas odohralo 7. augusta 1992 proti na basketbalovom turnaji Letných olympijských hier 1992. 
Najviac reprezentačných štartov mala Hana Zarevúcká, v rokoch 1979 až 1990 ich bolo 298. Najviac bodov za česko-slovenské družstvo zaznamenala Dagmar Hubálková, keď v rokoch 1951 až 1964 dala 765 bodov.
Úspechy.
Česko-slovenské družstvo sa kvalifikovalo na tri olympijske hry, na ktorých skončilo vždy bez medaily. Najbližšie k nej bolo v roku 1976 v Montreale, kde obsadilo 4. miesto. Zúčastnilo sa tiež ôsmich majstrovstiev sveta, na ktorých dosiahlo 6 medailí. V rokoch 1957 až 1975 získalo zakaždým niektorú z medailí, z toho 2 strieborné v rokoch 1964 v Peru a 1971 v Brazílii. 
Na majstrovstvách Európy sa zúčastnilo 22-krát a získalo na nich 15 medailí, ale ani raz tú najcennejšiu. Prvú medailubronzovúdosiahlo hneď na druhom turnaji majstrovstiev Európy v roku 1950 v Maďarsku. O dva roky neskôr v Sovietskom zväze získalo svoju prvú striebornú medailu. V ďalších rokoch k nim pribudlo ešte 6 strieborných a 7 bronzových medailí. Poslednú medailustriebornúzískalo v roku 1989 v bulharskej Varne.
Výsledky.
Zostavy družstva.
Zostava družstva na LOH 1992:
Aristodamos z Élidy

Aristodamos ("Aristodamos") bol olympijský víťaz v roku 96 pred Kr. 
Aristodamos, syn Aleximacha z Élidy, bol na 171. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v neznámej disciplíne. Meno olympionika Aristodama uvádza značne poškodený nápis ("IvO 192", IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) podstavca jeho nezachovanej sochy, ktorá stála kedysi na posvätnej pôde Olympie. Archeológovia tento podstavec objavili v podlahe byzantského chrámu.
Byzantský chrám pochádzal z čias, keď už boli olympijské hry dávno zrušené. Tento objekt preskúmali v roku 1954 a zistili, že to bol pôvodne ateliér, kde sochársky majster Feidias vytvoril sochu Dia Olympijského, dielo, ktoré bolo divom sveta.
Eudamos z Kosu

Eudamos ("Eudamos") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 92 pred Kr..
Eudamos z Kosu bol na 172. olympijských hrách v roku 92 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia bol najstaršou olympijskou disciplínou, podľa tradície zavedenou už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. a zostal hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Menom víťaza tohto preteku sa označovala celá olympiáda.
Meno olympionika Eudama je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý ho zostavil z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Ingré

Ingré môže byť:
Ladislav Pešek

Ladislav Pešek (* 4. október 1906, Brno – 13. júl 1986, Plzeň), vlastným menom Ladislav Pech, bol významný český herec, dlhoročný člen činohry Národného divadla a divadelný pedagóg.
Životopis.
Bol synom herca Ladislava Pecha a herečky Emy Pechovej, rod. Peškovej. Jeho sestrou bola herečka Marie Waltrová.
Študoval na reálnom gymnáziu, obchodné živnostenské škole a neskôr na konzervatóriu v Brne (1922 – 1927). Počas štúdia mal možnosť krátkodobého pôsobenia ako štipendista v divadelnej škole Maxa Reinhardta v Berlíne. Po škole nastúpil v roku 1927 v Štátnom divadle v Brne. Karel Hugo Hilar ho dva razy pozval hosťovať v Národnom divadle v Prahe v rokoch 1928 a 1929. Následne sa stal členom činohry ND, ktorým zostal až do svojho odchodu do dôchodku 31. júla 1976. Na scéne ND vytvoril viac ako 300 rolí .
V rokoch 1943 až 1947 bol profesorom dramatického oddelenie konzervatória v Prahe. V období 1947 až 1950 pôsobil ako profesor na DAMU.
Počas svojho života účinkoval v niekoľkých desiatkach filmov. Pred kamerou debutoval v roku 1931 v úlohe Pepiho Kulíka v snímke "Miláček pluku", naposledy sa objavil v snímke "O sláve a tráve" (1984). Medzi jeho najvýznamnejšie roly však patrí bezpochyby Áda Čuřil v snímke "Škola základ života" (1938), Vojtěch Kulík z "Cesta do hlubin študákovy duše" (1939) či muzikant v rozprávke "Obušok, z vreca von!" z roku 1955.
Účinkoval často tiež v rozhlase a v televíznych inscenáciách. Dňa 11. decembra 2007 bola po ňom pomenovaná jedna z ulíc v brnianskej mestskej časti Královo Pole.
Je pochovaný na Vyšehradskom cintoríne v Prahe.
Jargeau

Jargeau môže byť:
Kostelecké bory

Kostelecké bory (v niektorých mapách a textoch označované chybne ako Kostelecké hory) je názov neveľkej prírodnej rezervácie vyhlásenej v roku 2003 v severnej časti CHKO Kokořínsko (v južnej časti okresu Česká Lípa) v skalných a lesných komplexoch okolo vrcholu Kostelec (), napríklad v Kravím dole. Zalesnená, skalnatá lokalita sa má stať pralesom pre študijné účely ekológov.
Opis.
Na území Ralskej pahorkatiny južne od obce Holany je zalesnené územie plné skál, v ktorom blízko seba je celý rad chránených maloplošných území - Vlhošť, Husa, Martinské stěny, Stříbrný vrch a tiež PR Kostelecké bory. Celé územie je v hornej časti CHKO Kokořínsko a nadväzuje na okres Mělník. PR Kostelecké bory sú tvorené skalnými chrbtami na katastri dedinky Tuhanec, ktorá je 2 km na juh. Rozloha rezervácie je 55,1 ha, skaly sú v nadmorskej výške 340 až Možno tu nájsť známky lámania pieskovca na výrobu mlynských kameňov.
Prírodné rezervácie a pamiatka.
Rezerváciou boli Kostelecké bory vyhlásené Správou CHKO Kokořínsko s účinnosťou od 22. apríla 2003. Ochrancovia prírody tu chcú vytvoriť prales bez akýchkoľvek zásahov ľudí, ponechaný samovoľnému vývoju a každých 10 rokov tu vykonávať monitoring krajiny. Na skalách sa tu vyskytujú rôzne druhy lišajníkov, vresu, borovica lesná nižšieho vzrastu, brusnica čučoriedková a brusnica obyčajná. Žijú tu vzácne druhy hmyzu.
Prístup.
Oblasťou prechádza niekoľko vyznačených turistických trás. Rezerváciou prechádza zelená trasa spájajúca vrch Čap s prírodnou pamiatkou Husa, po západnom okraji rezervácie, Kravím dolom, prechádza modrá od Holanov do Dubej. Najbližšia železničná trať 087 je z Českej Lípy do Lovosíc. Najbližšia zastávka je v 7 km vzdialenej obci Blíževedly. Najbližšia cesta je zhruba 2,5 km vzdialená a vedie po nej cyklotrasa 058.
Luž (prírodná rezervácia)

Prírodná rezervácia Luž bola na jeseň 2011 vyhlásená na vrcholovej časti hory Luž, jednej z dominánt Lužických hôr. Nemecká časť hory bola klasifikovaná ako rezervácia už v roku 1967.
Prieskum lokality.
Botanický prieskum v roku 1998 dokladoval v podraste výskyt náprstníka červeného, kokoríka praslenatého, chochlačky dutej, prilbice, objímavky obyčajnej, papraďovca laločnatého. Zo stavovcov sú evidovaní napr. kamzík vrchovský, plch záhradný, myška drobná, bielozúbka krpatá. Bol potvrdený výskyt radu žiab, jašteríc i plazov, z vtákov orešnica perlavá, tesár čierny alebo krkavec čierny.
V rokoch 1998 a 1999 bol vykonávaný na Luži dôkladný prieskum zameraný na entomológiu s cieľom získať podklady pre vyhlásenie ochrany územia. Na nemeckej strane je už Luž štátom chránená oi. pre nález 38 druhov ploštíc v roku 1963. Záver prieskumu: nájdených 207 druhov bezstavovcov, z osobitne chránených druhov bystruška zlatá, z ohrozených svižník poľný, dva druhy bystrušiek, tri druhy čmeliakov.
Vyhlásenie.
Zámer uverejnenia rezervácie bol formulovaný od 20. apríla 2011 oi. na webe Agentúry ochrany prírody a krajiny Českej republiky a CHKO Lužické hory. Žiadosť bola podaná na Ministerstvo životného prostredia ČR. Lokalita bola vymedzená plochou 25,83 ha s ochranným pásmom 50 metrov (ďalších 8,49 ha). Vrcholová partia hory Luž (vysoká ) je na katastri obce Horní Světlá pod Luží, ktorá je súčasťou obce Mařenice v správnom obvode mesta Nový Bor v okrese Česká lipa. Pre rezerváciu bol spracovaný predpísaný Plán starostlivosti o PR na roky 2011 až 2022 a spresnené zásady ochrany územia.
Dňa 2. septembra 2011 potom Správa CHKO Lužické hory túto rezerváciu vyhlásila s platnosťou od 1. októbra 2011.
Dôvod ochrany.
Prírodná rezervácia na ploche 25,83 ha zahŕňa vrcholovú partiu hory kvôli ochrane neovulkanického vrchu s lesnými porastmi acidofilných a klenových bučín.
Neuville-aux-Bois

Neuville-aux-Bois môže byť:
Ouzouer-sur-Loire

Ouzouer-sur-Loire môže byť: