burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vitalogy

Vitalogy je tretím štúdiovým albumom americkej rockovej skupiny Pearl Jam, ktorý 6. decembra 1994 vydalo hudobné vydavateľstvo Epic Records. Tento album je druhým najrýchlejšie predávaným albumom kapely. Do roku 2007 sa stal v USA päťkrát platinovým.
Väčšina skladieb albumu bola komponovaná počas prestávok na koncertnom turné k predošlému albumu "Vs.".
V porovnaní s predošlými dvoma albumami je album "Vitalogy" omnoho pestrejší a výstrednejší. Rozptýlené zloženie a občas bizardné texty (skladba „Bugs“) robia album neprístupným na prvé počutie. Slovné zvraty Eddieho Veddera sú zabalené do zúrivých zvukov gitarových riffov a rytmicky chaotizovaných bicích. Albumom "Vitalogy" sa začal prejavovať punkový vplyv v tvorbe kapely Pearl Jam. Eddie Vedder začal okrem spevu hrať v týchto dobách aj na rytmickú gitaru. V textoch piesní sú citeľné vplyvy tlaku popularity a straty súkromia.
Zoznam skladieb.
Autormi skladieb sú Dave Abbruzzese, Jeff Ament, Stone Gossard, Mike McCready, a Eddie Vedder, okrem uvedených výnimiek:
No Code

No Code je štvrtým štúdiovým albumom americkej rockovej skupiny Pearl Jam, ktorý augusta 1996 vydalo hudobné vydavateľstvo Epic Records. Do roku 2007 sa tento album stal v USA platinovým.
Vyšehradská brána

Vyšehradská brána (maď. "Visegrádi-Dunakanyar"; skôr neformálne aj "Dunakanyar" - slovenské ekvivalenty pozri v článku Dunakanyar) je geomorfologická časť pohoria Burda. 
Polohopis.
Je to relatívne úzke územie medzi pohorím Burda v užšom zmysle (resp. v Maďarsku Börzsöny) na severe a pohorím Dunazug na juhu. Je tvorené prielomovým úsekom Dunaja cez vulkanické pohoria na hraniciach Slovenska a Maďarska medzi obcami Kamenica nad Hronom (resp. Ostrihomom) a Kisoroszi (z toho na území na Slovenska medzi obcami Kamenica nad Hronom a Chľaba). Vyšehradská brána je vyše 20 km dlhá, z toho na Slovensku 8 km. Dunaj tu vytvára hlbokú antecendentnú dolinu s mohutným vklesnutým meandrom pri obci Nagymaros.
Voľby do Slovenskej národnej rady v roku 1990

Voľby do Slovenskej národnej rady v roku 1990 sa konali súčasne s voľbami do Federálneho zhromaždenia v dňoch 8. júna – 9. júna 1990. 
Do voličských zoznamov bolo zapísaných 3 622 000 voličov, hlasy odovzdalo vyše 3 455 000 voličov (95,39 %), z toho bolo platných 3 377 726 hlasov (97,85 %). Prepadlo 256 746 (7.60 %) platných hlasov.
Zo 16 kandidujúcich subjektov splnilo podmienky zaručujúce vstup do Slovenskej národnej rady 7 politických subjektov, pretože volebné kvórum pre tieto voľby predstavovalo 3 %. V druhom skrutíniu bolo prerozdelených až dvanásť mandátov.
Predvolebná kampaň.
Šlo o prvé slobodné voľby v krajine od roku 1946, komentátori označovali volebnú kampaň za amatérsku a nedomyslenú. Strany stavali kampaň na heslách na plagátoch a pozývali ľudí na volebné mítingy, avšak programovo si bolo mnohé strany veľmi podobné a v mesiacoch pred voľbami chýbali početnejšie predvolebné diskusie. Kandidovalo spolu 21 politických strán, no ich volebné programy boli takmer identické. Politológ Oskar Krejčí videl odlišnosti v rozsahu, jazyku a štýle avšak nie v hlavných programových tézach. Na Slovensku sa za favorita volieb považovalo KDH, za najväčší ideologický súboj sa považoval stret medzi VPN a KSS. Program smerujúci k nezávislosti Slovenska od Česko-Slovenska mala SNS.
Prognostik Miloš Zeman odhadoval, že ak by Komunistická strana Československa získala vo voľbách 30 % hlasov, viedlo by to v priebehu dvoch rokov k zániku demokracie a opätovnému nastoleniu komunistického režimu.
Priebeh volieb.
Voľby sa začali v piatok 8. mája 1990 o 14:00. Väčšina voličov prišla odvoliť už v piatok. V sobotu boli volebné miestnosti otvorené od 7:00. Prvé odhady výsledkov sa objavili v televíznom programe "Ako sme volili" v sobotu o 14:30. Pri voľbách bolo prítomných tiež 80 zahraničných pozorovateľov, najväčšia časť z nich z Kongresu USA.
V novinách sa definitívne výsledky volieb objavili 12. júna 1990.
Vedenie Slovenskej národnej rady 9. obdobia.
Na ustanovujúcej schôdzi SNR 26. júna 1990 sa zišlo 147 zo 150 zvolených poslancov (z nich 1/5 pôsobila v SNR už v predchádzajúcom období), ktorí do rúk predsedu SNR Rudolfa Schustera zložili poslanecký sľub.
Za predsedu Slovenskej národnej rady bol v tajnom hlasovaní zvolený 
Za prvého podpredsedu SNR bol taktiež na 1. schôdzi SNR zvolený
a za podpredsedov SNR zvolili poslanci SNR
Členmi Predsedníctva SNR sa stali aj zvolení predsedovia výborov SNR:
Ďalšími členmi Predsedníctva SNR boli na 1. schôdzi SNR zvolení: 
Na 2. schôdzi SNR 29. júna 1990 bol za člena Predsedníctva SNR zvolený aj 
Po voľbách do SNR 29. júna podala demisiu vláda Milana Čiča a Predsedníctvo SNR na návrh Slovenskej rady VPN poverilo zostavením novej vlády SR Vladimíra Mečiara.
VPN, KDH a DS, disponujúce v SNR 86 mandátmi, utvorili vládnu koalíciu, SNS spolu s KSS a koalíciou Spolužitie-Maďarské kresťanskodemokratické hnutie zostali v opozícii. 
Predsedníctvo SNR vymenovalo novú vládu 27. júna 1990.
Pozri aj.
Voľby do Federálneho zhromaždenia v Česko-Slovensku v roku 1990
Polyandria

Polyandria môže byť:
Monandria

Monandria môže byť:
Belianske kopce

Belianske kopce sú geomorfologickou časťou Hronskej pahorkatiny, podcelku Podunajskej pahorkatiny. Nachádzajú sa severozápadne od Štúrova.
Polohopis.
Výraznejšie vyzdvihnuté územie sa nachádza na juhu východnej polovice Podunajskej pahorkatiny a v južnej časti podcelku Hronská pahorkatina. Dvíha sa medzi Štúrovom a Gbelcami a ležia tu obce Šarkan, Ľubá, Gbelce a Belá. Severný okraj vymedzuje Paríž, ktorý odvádza do Hrona vodu zo severných svahov a je v tejto lokalite jediným významnejším vodným tokom.
Východne susedí podcelok Hronská niva, severne, západne i južne nadväzujú časti podcelku Hronská pahorkatina, konkrétne Hronská tabuľa, Strekovské terasy a Búčske terasy. Najvyšším bodom územia je Veľký vrch (), na ktorom je vysielač. Maximálna dĺžka územia je , maximálna šírka .
Flóra.
Južné svahy Belianskych kopcov sú porastené vinicami, ktoré sú súčasťou Južnoslovenskej vinohradníckej oblasti. Menšie územia listnatých lesov sú nerovnomerne roztrúsené na celej ploche, vo východnej časti tvoria dubové lesy súvislý celok.
Juhovýchodné svahy sú súčasťou PR Vŕšok. Rezervácia bola vyhlásená v roku 1965 na výmere . Je to veľmi významná botanická lokalita s množstvom vzácnych druhov rastlín. Zo zoologického hľadiska je významnou lokalitou xerotermofilných druhov živočíchov.
Doprava.
Oblasťou prechádza jediná cesta, obsluhujúca obce Ľubá a Belá, ktorá sa pripája na cestu II/509 zo Štúrova do Gbeliec. Túto cestu kopíruje aj významná železničná trať Bratislava – Štúrovo. Východne od Belianskych kopcov vedie zo Štúrova na sever aj železničná trať do Levíc a cesta I/76 do Tlmáč.
Mirror Ball (Neil Young)

Mirror Ball je album kanadského hudobníka Neila Younga, ktorý nahral spoločne so skupinou Pearl Jam.
Samojedi

Samojedi alebo Samodijci môže byť:
Samojed môže byť aj:
Live on Two Legs

Live on Two Legs je album americkej grungeovej hudobnej skupiny Pearl Jam.
Yield (album)

Yield je piatym štúdiovým albumom americkej rockovej skupiny Pearl Jam, ktorý februára 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo Epic Records. Do roku 2007 sa tento album stal v USA platinovým.
Album "Yield" sa štýlom priamočiareho rocku približuje k ranej tvorbe skupiny. Okrem iného je inšpirovaný novelou "Ishmael" od Daniela Quinna, novelou "Majster a Margaréta" od Michaila Bulgakova a zápiskami Charlesa Bukowského. 
Názov albumu pochádza z jednej z myšlienok Daniela Quinna („yielding to nature“- „návrat k prírode“). Texty skladieb napísali okrem Veddera aj Stone Gossard a Jeff Ament.
Južnoslovenská vinohradnícka oblasť

Južnoslovenská vinohradnícka oblasť zaberá územie nachádzajúce sa v najjužnejšej časti Slovenska ("na mape zvýraznená červenou farbou"), severne od rieky Dunaj. Má celkovú výmeru .
Rozdeľuje sa na dve odlišné podoblasti, líšiace sa vhodnosťou prírodných podmienok na pestovanie viniča. "Západná časť", hlavne v okolí mesta Dunajská Streda, sa rozprestiera na fluviálnych sedimentoch Dunaja (štrky a štrkopiesky) a poskytuje podmienky predovšetkým vhodné na produkciu vín nižšej kvality. Naopak, "východná časť", hlavne severne, severozápadne a severovýchodne od mesta Štúrovo poskytuje vhodné podmienky na dopestovanie odrôd náročných na teplo a slnečný svit. Ide o najteplejšiu oblasť Slovenska a vinohrady sú vysadené na kvalitných sprašových pahorkatinách Podunajskej nížiny.
Sú tu jednoznačne najlepšie podmienky na dopestovanie hrozna vhodného na výrobu vysokokvalitných červených vín, ako aj napríklad odrody Cabernet Sauvignon, ktorá vyžaduje dlhšie vegetačné obdobie (v porovnaní s väčšinou u nás bežne pestovaných odrôd). V Južnoslovenskej vinohradníckej oblasti v súčasnosti nesídli žiadny významnejší slovenský výrobca vín. Jednou z výrobných činností Združenia agropodnikateľov, družstvo Dvory nad Žitavou je aj produkcia vína. Na druhej strane, všetci významní vinári, ktorí majú záujem o výrobu vysokokvalitných vín, nakupujú hrozno práve tu, prípadne tu majú svoje vinohrady. 
Táto oblasť sa ďalej rozčleňuje na "8 vinohradníckych rajónov" a "114 vinohradníckych obcí":
16 vinohradníckych obcí kategórie B3: Dolný Štál, Dunajská Streda, Dunajský Klátov, Gabčíkovo, Holice, Horná Potôň, Jahodná, Kostolné Kračany, Kráľovičove Kračany, Kútniky, Michal na Ostrove, Okoč, Orechová Potôň, Veľký Meder, Vieska, Vydrany
23 vinohradníckych obcí kategórie B3: Abrahám, Čierna Voda, Diakovce, Dlhá nad Váhom, Galanta, Horné Saliby, Jelka, Košúty, Kráľov Brod, Kráľová nad Váhom, Mostová, Neded, Pusté Úľany, Selice, Sládkovičovo, Šaľa, Tešedíkovo, Topoľnica, Trnovec nad Váhom, Trstice, Veľké Úľany, Vlčany, Žihárec
9 vinohradníckych obcí kategórie B1: Bátorove Kosihy, Dulovce, Hurbanovo, Marcelová, Modrany, Mudroňovo, Pribeta, Svätý Peter, Šrobárová
7 vinohradníckych obcí kategórie B3: Bajč, Búč, Chotín, Kravany nad Dunajom, Moča, Patince, Radvaň nad Dunajom
12 vinohradníckych obcí kategórie B3: Brestovec, Číčov, Imeľ, Kameničná, Komárno, Martovce, Nesvady, Okoličná na Ostrove, Sokolce, Tôň, Zemianska Olča, Zlatná na Ostrove
7 vinohradníckych obcí kategórie B3: Andovce, Jatov, Nové Zámky, Palárikovo, Rastislavice, Tvrdošovce, Zemné
14 vinohradníckych obcí kategórie B1: Belá, Čechy, Dubník, Dvory nad Žitavou, Gbelce, Jasová, Kolta, Ľubá, Nová Vieska, Rúbaň, Semerovo, Strekov, Svodín, Šarkan
14 vinohradníckych obcí kategórie B3: Blahová, Čenkovce, Čunovo, Dunajská Lužná, Hubice, Jarovce, Lehnice, Mierovo, Miloslavov, Podunajské Biskupice, Rovinka, Rusovce, Šamorín, Zlaté Klasy
12 vinohradníckych obcí kategórie B1: Bajtava, Bíňa, Chľaba, Kamenica nad Hronom, Kamenín, Kamenný Most, Malá nad Hronom, Mužla, Pavlová, Salka, Sikenička, Štúrovo
Binaural (album)

Binaural je album americkej hudobnej skupiny Pearl Jam.
Riot Act (album)

Riot Act je siedmy album skupiny Pearl Jam. Žánrovo je najviac ovplyvnený folkom a experimentálnou hudbou. Album vydalo 12. novembra 2002 hudobné vydavateľstvo Epic Records. Nahrávanie tohto albumu produkoval Adam Kasper. V roku 2007 dostal tento album za predaj hudobných nosičov v USA zlatý certifikát. 
"Riot Act" bol prvým albumom, na ktorom organové party nahrával Kenneth "Boom" Gaspar, ktorý najvýraznejšie ovplyvnil výslednú nahrávku piesne "Love Boat Captain". Väčšina skladieb bola nahrávaná naživo.
Zoznam skladieb.
Všetky informácie pochádzajú z AllMusic.
Výroba albumu.
Všetky informácie pochádzajú z AllMusic.
Venovanie.
Pearl Jam venoval tento album trom hráčom na basové hudobné nástroje, ktorí zomreli v roku 2002:
Pearl Jam (album)

Pearl Jam je album americkej grungeovej hudobnej skupiny Pearl Jam z roku 2006.
Ten (Pearl Jam)

Ten je debutovým štúdiovým albumom rockovej skupiny Pearl Jam. Album vydalo 27. augusta, 1991 hudobné vydavateľstvo Epic Records. V priebehu roku album v rebríčkoch Billboardu dosiahol druhú priečku a do roku 2007 sa stal v USA dvanásťkrát platinovým. Album "Ten" je teda zároveň aj najúspešnejším albumom skupiny Pearl Jam.
Riot Act

Riot Act (doslova: "Zákon o zhŕkavaní (za účelom vzbury)") je skrátený názov zákona prijatého britským parlamentom v roku 1714. Podľa tohto zákona možno zhromaždenia vo vonkajších priestoroch do hodiny vyhlásiť za nezákonné a každý, kto potom toto zhromaždenie neopustí, môže byť potrestaný smrťou.
Tento zákon platí v pozmenenej podobe aj v bývalých britských kolóniách. Naposledy ho použili pri nepokojoch v Belize 21. januára 2005.
Single Video Theory

Single Video Theory je obrazový záznam z nahravánia albumu Yield skupiny Pearl Jam.
Touring Band 2000

Touring Band 2000 je obrazový záznam zo živých vystúpení americkej skupiny Pearl Jam počas ich turné po Spojených štátoch v roku 2000.
Mirrorball

Mirror ball alebo Mirrorball môže byť:
Ultrasauros

Ultrasauros je neplatný rod obrovského bylinožravého dinosaura zo skupiny Sauropoda. Myslelo sa, že išlo o jedného z najväčších dinosaurov všetkých čias - niektoré odhady hovorili o dĺžke 33 m a hmotnosti okolo 120 ton. 
Pôvodne bol tento dinosaurus opísaný ako Ultrasaurus macinthoshi, rodové meno Ultrasaurus však už patrilo istému ázijskému sauropodovi. Po zmene rodového mena z Ultrasaurus na Ultrasauros sa však zistilo, že pozostatky údajne patriace tomuto rodu v skutočnosti patrili dvom odlišným dinosaurom - veľkému jedincovi rodu Brachiosaurus a rodu Supersaurus.
Vs

VS alebo Vs alebo vs. alebo V.S.môže znamenať:
Torosaurus

Torosaurus bol veľký a vyspelý rohatý dinosaurus, ktorý sa pred 68 až 65 miliónmi rokov vyskytoval na území dnešného západu USA. Známy je z početných neúplných pozostatkov jediného druhu - Torosaurus latus.
Dejiny.
Prvé fosílie tohto dinosaura našiel John Bell Hatcher už v roku 1891 (dva roky po pomenovaní rodu Triceratops) na juhovýchode amerického štátu Wyoming. Paleontológ Othniel Charles Marsh pre ne vytvoril názov Torosaurus a od tej doby bolo nájdených veľa ďalších exemplárov z územia Wyomingu, Montany, Južnej a Severnej Dakoty, Utahu a kanadskej provincie Saskatchewan. Fragmentárne pozostatky, ktoré by mohli patriť tomuto rodu boli nájdené aj v regióne Big Bend v štáte Texas a kotline San Juan v Novom Mexiku. Aj napriek tomu sú fosílie Torosaura menej časté ako Triceratopsa.
Torosaurus v preklade znamená „dierovaný jašter“ (z gréckeho výrazu "toreo", slovensky: „diera“), často však býva nesprávne prekladané ako „býči jašter“ (z latinského výrazu "taurus", slovensky: býk).
Klasifikácia.
Rod Torosaurus je zaradený do podčeľade Chasmosaurinae (Ceratopsinae) v rámci čeľade Ceratopsidae a podľa nedávnych štúdii je jeho najbližším príbuzným rod Triceratops. V roku 2009 dokonca niektorí americkí paleontológovia (John Scannell a Jack Horner) vystúpili s domnienkou, že Torosaurus je možno len odrasteným dospelým samcom Triceratopsa s plne vyvinutým krčným golierom. Túto domnienku potom zrejme preukázala nová štúdia z roku 2010, podľa ktorej bola lebečná kosť týchto dinosaurov veľmi plastická a morfologicky sa menila až do neskorého veku, kedy sa v nej objavili charakteristické „otvory“ „Torosaura“. Tento záver potvrdzujú aj ďalšie štúdie, hoci vedecký konsenzus zatiaľ v tejto otázke nie je.
Opis.
Sedem až osem metrov dlhý a okolo 8 ton vážiaci Torosaurus bol mohutný bylinožravec, ktorý pripomínal hojnejšieho Triceratopsa. Jeho kostený golier bol veľmi dlhý, no kvôli pevnosti vybavený menšími odľahčovacími otvormi než napríklad Chasmosaurus. Hlava Torosaura mohla mať spolu s kosteným golierom dĺžku až 2,6 m, čo je najviac zo všetkých suchozemských zvierat, ak vynecháme jedného iného rohatého dinosaura (Pentaceratops), ktorého niektoré jedince mávali hlavy ešte o niečo dlhšie. Kostený golier bol za života zvieraťa pokrytý kožou, ktorá sa samcom mohla počas obdobia párenia vplyvom hormónov pestro sfarbiť.
Heterodontosaurus

Heterodontosaurus bol dvoj- a štvornohý bylinožravý dinosaurus malých rozmerov. Ako najlepšie známy zástupca čeľade vtákopanvových dinosaurov Heterodontosauridae je známy z kompletných pozostatkov. Žil pred približne 197 miliónmi rokov na území dnešnej južnej Afriky. Jediný druh je Heterodontosaurus tucki.
Opis.
Tento len 1,2 m dlhý najmä dvojnohý(?) bylinožravec sa vzhľadom ponášal na primitívne vtákopanvové dinosaury (napr. Pisanosaurus alebo po jeho boku žijúci Lesothosaurus). Na rozdiel od nich však disponoval mohutnejšou stavbou tela a dlhšími, mocnejšími prednými končatinami so silným palcovým pazúrom, ktorými počas obdobia sucha vyhrabával korienky. Heterodontosaurus (a celá jeho čeľaď), je veľmi zaujímavý najmä vďaka chrupu s viacerými typmi zubov. V prednej časti hornej čeľuste mával rezáky (v prednej časti dolnej čeľuste ich nahrádzal rohovinový zobák), ktorými odhrýzali potravu, ostré očné zuby (resp. kly) a silné stoličky v zadnej časti čeľustí, ktorými rozomieľal potravu. Kly mali zrejme len samce, tie ich používali ako zbraň, keď medzi sebou súperili. Našli sa totiž lebky bez klov, inak úplne identické s lebkami vybavenými klami. Neskoršie vtákopanvové dinosaury už mali vždy zvyčajne len jediný typ zubov, pričom rezáky sa im neujali boli nahradené rohovinovým zobákom.
Príbuzenstvo.
Heterodontosaurus a celá čeľaď Heterodontosauridae je napriek vonkajšej podobnosti s ornitopódmi (ktorú dokonca podporili aj niektoré štúdie) spájaná s predkami hrubohlavých a rohatých dinosaurov (Pachycephalosauria, resp. Ceratopsia). Blízke príbuzenstvo s Marginocephalia potvrdzuje aj nedávny nález dosiaľ najprimitívnejšieho známeho zástupcu Ceratopsia, rodu Yinlong, ktorý okrem podobností s pachycefalosaurami disponuje aj podobnosťami s heterodontosaurovitými dinosaurami.
Hesperosaurus

Hesperosaurus bol veľký bylinožravý dinosaurus zo skupiny Stegosauria. Známy je takmer z kompletnej kostry. Žil pred približne 155 miliónmi rokov na území, ktoré dnes patrí USA. 
Podone ako iné rody skupiny Stegosauria, Hesperosaurus predstavoval štvornohého dinosaura s malou hlavou, kostenými platňami, ktoré sa mu tiahli chrbtom a chvostom s dlhými ostňami (v prípade hesperosaura boli tieto ostne štyri v dvoch pároch). Hesperosaurus sa vyskytoval na tom istom území ako slávny príbuzný Stegosaurus, avšak o niečo skôr. Na rozdiel od stegosaura mal širšiu lebku a kostené platne pomerne nízke, avšak dlhé. Podobne ako Stegosaurus, patril do čeľade Stegosauridae. Jeho najbližším príbuzným v rámci nej však bol európsky rod Dacentrurus. 
Objav a druhy.
"H. mjosi" bol opísaný v roku 2001 Kennethom Carpenterom a jeho kolegami; meno bolo zvolené podľa geografického umiestnenia nálezu. Fosílna kostra bola pomerne kompletná, rovnako tak aj lebka. Fosílie hesperosaura boli objavené v tzv. zóne 1 morrisonského súvrstvia.
V roku 2008 prišla Susannah Maidmentová a jej kolegovia s tvrdením, že hesperosaurus nie je samostatným rodom, ale len novým druhom rodu Stegosaurus. V tom prípade by sa hesperosaurus stal druhom "Stegosaurus mjosi".
Geostacionárna dráha

Geostacionárna dráha je kruhová dráha umelej družice umiestnenej nad zemským rovníkom vo výške asi . V tejto výške trvá obeh 24 hodín, takže družica obieha Zem rovnakou uhlovou rýchlosťou, akou sa otáča ktorýkoľvek bod na rovníku. V dôsledku toho je geostacionárna družica stále nad rovnakým miestom rovníka – akoby stála nad Zemou. Družice umiestnené na geostacionárnej dráhe sa používajú na telekomunikáciu, pozorovanie Zeme, navigáciu a astronomické pozorovania.
Fyzikálna interpretácia.
Hľadáme dráhu, kedy jeden obeh družice nad rovníkom, je rovný otočeniu Zeme o 360° okolo osi, teda jeden siderický deň (86 162,4 sekundy). Čím je teleso ďalej od stredu Zeme, tým menšou silou je k Zemi priťahované, postačuje mu menšia orbitálna obežná rýchlosť. Súčasne sa veľkosť dráhy obehu so zväčšujúcim sa polomerom zväčšuje, takže doba obehu stúpa. Túto skutočnosť môžeme vyjadriť aplikáciou tretieho Keplerovho zákona pre periódu obehu "T":
kde:
Z požadovanej periódy potom ľahko vypočítame veľkosť veľkej poloosi (v prípade kruhovej dráhy veľkosť polomeru), kde a = 42 164 km od stredu Zeme. Potom výška družice nad rovníkom bude o rovníkový priemer menšia, t.j 35 786 km.
Boxer (zbraň)

Boxer je typ zbrane, náčinie (spojené oceľové prstene), ktoré sa navlieka na prsty a spôsobuje väčšie zranenia, než holá päsť.
Raketa (rozlišovacia stránka)

Raketa môže byť
Tiberios III.

Tiberios III. alebo Tiberios II. (* † 705) bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 698 – 705. Jeho pôvodné meno bolo Apsimar. Z jeho príbuzných je známy predovšetkým jeho brat Hérakleios.
Na cisársky trón vyniesla vojvodcu Apsimara vzbura námorníkov vracajúcich sa z neúspešnej výpravy do severnej Afriky, kde Arabi nedávno dobyli Kartágo. Apsimar, ktorý v tom čase zastával funkciu "drungaria" loďstva, zamieril po svojej proklamácii smerom na Konštantínopol, ovládol mesto a dal cisárovi Leontiovi odrezať nos. Sám potom pod prijatým menom Tiberios prevzal vládu v ríši.
Počas vlády Tiberia III. pokračovali boje s kalifom Abdulmalikom (685 – 705), ktoré prebiehali hlavne v Malej Ázie, kam cisár vyslal svojho brata Herakleia vo funkcii "monostratega". Byzantská ofenzíva síce viedla k istým úspechom v Cilicii (704), ale už v roku 705 Tiberiovu vládu ukončili Bulhari, ktorí na trón dosadili bývalého cisára Justiniána II. a ten dal Tiberia onedlho po prevrate popraviť.
Externé odkazy.
Tiberiova biografia (po anglicky)
Palestína

Palestína môže byť:
Squash

Squash je raketový šport, ktorý sa hrá indoor - na squashovom kurte. Pôvodne sa volal „Squash Rackets“ ako odkaz na „stlačiteľnú“ () mäkkú loptičku používanú v hre (v porovnaní s tvrdšou loptičkou použitou vo svojom predchodcovi, hre Racquets alebo "Rackets").
Pravidlá.
Hru hrajú dvaja hráči (alebo zriedkavo aj štyria) so štandardnými raketami na kurte ohraničenom štyrmi stenami s malou dutou gumenou loptičkou. Na prednej stene sú dve čiary. Loptička sa pri každom údere musí odraziť od prednej steny nad úrovňou spodnej čiary. Môže sa predtým alebo aj potom odraziť aj od bočných stien alebo zadnej steny. Podania musia smerovať nad vyššiu čiaru a zasiahnuť súperovu polovicu ihriska vo vyznačenom priestore. Loptička smie na zem dopadnúť iba raz.
Loptičky.
Loptičky sa od seba odlišujú tvrdosťou a s ňou spojeným odrazom. Profesionálni hráči používajú na turnajoch loptičku s dvoma žltými bodkami, ktorej odraz je menej razantný. Po nej nasleduje loptička s jednou žltou bodkou. Ostatné loptičky sú označené červenou, modrou a bielou bodkou - a ich odraz je razantnejší. Sú určené pre začiatočníkov a rekreačných hráčov.
Bodovanie.
Squash sa hrával do 9 bodov so stratami. Nové pravidlá priniesli bodovanie do 15 bodov bez strát, ktorého cieľom je zrýchliť hru a zvýšiť jej atraktivitu pre divákov. Najnovšie pravidlá hovoria o bodovaní do 11 bez strát s rozdielom min. 2 bodov.
Po novej úprave sa hrá na 12 bodov pričom sa hrá že môžeš mať loptičku iba 3 sekundy
Palestínske autonómne územia

Palestínske autonómne územia alebo Palestínska samospráva sa nachádza na Blízkom východe medzi Stredozemným morom a riekou Jordán. V súčasnosti "de facto" pozostávajú z viacerých, židovskými osadami od seba oddelených, exkláv na Západnom brehu Jordánu, ktoré má pod kontrolou hnutie Fatah. Do roku 2007 Fatah spravoval aj Pásmo Gazy, no to je od tamojších volieb v roku 2006 pod kontrolou islamistického hnutia Hamás, ktoré tam vo voľbách zvíťazilo. 
Medzinárodné spoločenstvo plánuje vznik samostatného štátu Palestína. Ten bol síce 15. novembra 1988 Organizáciou pre oslobodenie Palestíny jednostranne vyhlásený, pričom zahŕňal okrem súčasných autonómnych územií aj takmer celý štát Izrael, medzinárodne však nebol uznaný. 29. novembra 2012 bol rozhodnutím valného zhromaždenia OSN štatút Palestíny v rámci OSN zmenený z „pridruženej entity“ na „nečlenský pozorovateľský štát“ čo je prakticky ďalší krok k palestínskej štátnosti.
Antiutópia

Antiutópia (iné názvy: prevrátená utópia, metautópia, dystópia) je myšlienka fiktívnej spoločnosti, ktorá sa vyznačuje jednak zdanlivou, pôvodne zamýšľanou rovnosťou všetkých členov, ale predovšetkým totalitnou formou vlády. Je protikladom utópie. 
Ako antiutópiu možno tiež označiť literárny žáner, ktorý sa zaoberá fiktívnou spoločnosťou takéhoto druhu. V českej literatúre písal antiutópie napr. Karel Čapek (hra R.U.R., v ktorej sa roboti vzbúria proti ľudstvu a úplne ho vyhladia). V svetovej literatúre je typickým príkladom literárnej antiutópie román "1984" Georgea Orwella.
Novindus

Novindus je kontinent v Nekonečnom mori na zemi zvanej Midkémia.
Chechtáči

Chechtáči (angl. "Mockers") sú krondorský gang zlodejov, pašerákov a žobrákov.
Organizácia.
Najvyšším šéfom Chechtáčov je tzv. "Spravodlivý muž".
Konštantín V. (Byzantská ríša)

Konštantín V. (varianty mena pozri v článku Konštantín V.;* 718 – † 14. september 775) bol byzantským cisárom v rokoch 741 až 775. Konštantín V. bol synom a nástupcom cisára Leva III.
Keď Konštantín v roku 742 na začiatku svojej vlády tiahol s armádou proti Arabom, napadol ho jeho švagor Artabasdas, dal vyhlásiť, že Konštantín padol v boji, sám nastúpil na trón v Konštantínopole a dal zrušiť edikty, ktoré zakazovali uctievanie obrazov. Zosadenému cisárovi sa však podarilo újsť do mesta Amorionu, kde zhromaždil vojská z anatolských them (vojenských dištriktov ríše) a s ich pomocou porazil Artabasda a obkľúčil Konštatínopol. V roku 743 bolo hlavné mesto znovu dobyté a Artabasdas bol so svojimi synmi oslepený. Vďačný cisár potom povolil svojim vojskám drancovať niekoľko dní Konštantínopol, čím si však jeho obyvateľov do smrti znepriatelil.
Themu Opsikion, ktorá podporovala Artabasda, dal rozdeliť a vytvoril tým v Malej Ázii novú themu Bukellarion. Potom, ako reorganizoval themy, vytvoril novú štruktúru, tzv. tagmy (žoldniermi tvorenú gardu), ktorá mala za cieľ zabrániť sprisahaniam. S reorganizovanou armádou dobyl v roku 751 späť časť Sýrie, zatiaľ čo v kalifáte prebiehala občianska vojna medzi Umájovcami a Abbásovcami. V roku 763 zvíťazil aj nad Bulharmi v bitke pri Anchiale.
Konštantín ešte viac ako jeho otec Lev III. presadzoval zákaz uctievania obrazov, pričom dal kruto prenasledovať aktívnych ikonodulov a mníchov, hoci historické pramene v tomto smere zrejme preháňajú. V roku 754 zvolal koncil do mesta Hieria (ktorý sa tiež nazýva „bezhlavý“, pretože sa na ňom nezúčastnil pápež ani konštantínopolský patriarcha) a prítomní boli len ikonoklastickí biskupi a kňazi. Bol to jeden z najmenších koncilov, počas ktorého vyhlásili uctievanie obrazov ako herézu. Tento krok síce vyriešil problém paulikiánov, väčšia časť ostatného obyvateľstva zvlášť v európskych častiach ríše ho však neprijala veľmi nadšene. V roku 766 dal zlynčovať istého ikonodulského pustovníka Stefanosa. Okrem toho označil za heretické a zakázal aj relikvie (okrem tých, ktoré pochádzali z Kristovho kríža) a modlitby k svätým.
Na obdobie jeho vlády spadá obrat pápeža k Frankom – menej asi ale z dôvodu cisárovej cirkevnej politiky, ako skôr kvôli neschopnosti Byzancie, hoci na západe ešte akokoľvek vojensky efektívnej, potom ako v roku 751 padla Ravenna do rúk Langobardov.
Konštantín zomrel počas jedného ťaženia proti Bulharom, čo ikonodulovia vysvetľovali ako boží trest. Začali potom rozširovať fámu o jeho krste a používať priezvisko „Kopronymos“. V deviatom storočí boli Konštantínove pozostatky vyzdvihnuté z hrobu, spálené a vhodené do mora.
30 prípadov majora Zemana

30 prípadov majora Zemana () je seriál, ktorý natočila Československá televízia v rokoch 19741979 pri príležitosti 30. výročia oslobodenia Česko-Slovenska Sovietskou armádou. 
V každom z tridsiatich dielov sa odohráva jeden prípad z jedného konkrétneho roku z obdobia rokov 19451973.
Ústrednou postavou celého seriálu je príslušník ZNB Jan Zeman, ktorý sa postupne vypracuje z radového čakateľa na náčelníka pražskej kriminálky v hodnosti majora. 
Po nežnej revolúcii v roku 1989 bol seriál označený ako propagandistický seriál, ktorý zachytáva prácu bezpečnosti v Česko-Slovensku v rokoch 19451975 a čierno-bielo a tendenčne zachytáva jednotlivé prípady, ktoré v drvivej väčšine majú politické pozadie. 
Prvé vysielanie seriálu po novembrovej revolúcii uskutočnila slovenská televízia Markíza začiatkom januára 1998. Krátko na to bol seriál odvysielaný aj v českých televíziách. 
Major Zeman se vrací.
V roku 2004 ohlásila spoločnosť Idefia plánované natáčanie filmu "Major Zeman se vrací". Kvôli problémom s autorskými právami film nebol realizovaný. V plánovanom scenári je penzista Zeman znovu povolaný do akcie a prizná, že už od 60. rokov pracoval tajne pre americkú CIA. Tento scenár sa stretol so značným odporom fanúšikov seriálu.
Nedostatky.
V seriáli je viacero nedostatkov týkajúcich sa predovšetkým automobilov.
Galina Čisťakovová

Galina Čisťakovová, niekedy uvádzaná aj ako Čisťjakovová, , ; * 26. júl 1962, Izmajil, Ukrajinská SSR, Sovietsky zväz) je bývalá sovietska atlétka - skokanka do diaľky i trojskokanka, ktorá na sklonku kariéry reprezentovala Slovensko.
Významné úspechy.
Je držiteľkou svetového rekordu v skoku do diaľky - 7.52 m, ktorý dosiahla ako reprezentantka ZSSR v roku 1988. V tom istom roku získala na olympijských hrách v Soule bronzovú medailu. 
V roku 1996 sa zúčastnila Olympijských hier v Atlante v disciplínach skok do diaľky a trojskok. 
V týchto disciplínach utvorila v roku 2001 dva slovenské rekordy ako športová veteránka (ženy medzi 35 a 39 rokov), v Banskej Bystrici v skoku do dialky s výkonom 613 cm a v Aténach v trojskoku s výkonom 14,02 m.
Rodina.
Je vydatá za Alexandra Beskrovného, známého trojskokana. Žijú na Slovensku.
Radomka (slovenská rieka)

Radomka je riečka na severe východného Slovenska, na území okresu Svidník. Je to ľavostranný prítok Tople s dĺžkou , je tokom VI. rádu.
Prameň.
Pramení v Ondavskej vrchovine, na južnom úpätí Čiernej hory (), v nadmorskej výške približne 
Opis toku.
Najprv tečie na juh cez obec Rovné, sprava priberá prítok spod Bukovca (), preteká obcou Mlynárovce, kde sprava priberá Vlčinec. Za obcou sa dvakrát prudko stáča, z ľavej strany priberá Račí potok a tečie cez Beňadikovce.
Sprava ďalej priberá Košiarsky potok a na krátkom úseku tečie na juhovýchod. Preteká okrajom obce Šarišský Štiavnik a opäť mení smer toku na juh, pokračuje cez Radomu, kde priberá prítok zľava spod Bane (), a Okrúhle, kde priberá pravostranný prítok z oblasti Pastviska. Za obcou ďalej priberá pravostranný Valkovský potok a následne preteká okolo obce Soboš a cez susedné Matovce.
Pri osade Francovce priberá zľava Fijašský potok a veľkým oblúkom sa stáča najprv na západ a vzápätí na juhozápad. Následne preteká mestom Giraltovce, na jeho území sa vytvára niekoľko oblúkov, a stáča sa viac-menej na juh. Za mestom sa výraznejšie horizontálne vlní, stáča sa k juhozápadu a tečie okolo obce Mičakovce. V blízkosti obce sa vlieva do Tople.
Blava

Blava je umelo upravený vodný tok na západnom Slovensku, v okrese Trnava. Je to pravostranný prítok Dudváhu s celkovou dĺžkou . Blava je nížinným typom vodného toku, napájaného krasovou vyvieračkou. V súčasnosti je názov „Blava“ neštandardizovaný, používajú sa názvy „Horná Blava“ (od prameňa po vtok do Horného Dudváhu) a „Dolná Blava“ (tok odčleňujúci sa z koryta Hornej Blavy a ústiaci do Dolného Dudváhu).
Horná Blava.
Pramení na území Malých Karpát, v neveľkej Dobrovodskej kotline, na okraji Dobrovodského krasu, prameňom Mariáš priamo na území obce Dobrá Voda, v nadmorskej výške približne Preteká spomenutou obcou, zľava priberá krátky prítok vytekajúci z vyvieračky v obci, tečie viac-menej juhovýchodným smerom a sprava priberá Hlavinu. Zľava ďalej priberá Jaseňový potok, opúšťa kotlinu a na území Malých Karpát priberá pravostrannú Planinku a tiež ľavostranný Dubnícky potok.
Potom vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, do geomorfologického podcelku Trnavská pahorkatina, preteká cez Dechtice, oblúkom obteká sústavu Dechtických rybníkov a za obcou pokračuje viac juhojuhovýchodným smerom. Z pravej strany priberá Vrbovec, z ľavej strany Dechtický kanál a preteká cez Kátlovce, pričom výraznejšie rozširuje svoje koryto. Následne pokračuje cez rovinatú Trnavskú tabuľu, rozvetvuje sa na dve ramená, ktoré pokračujú súbežne, ľavé cez Radošovce a pravé cez Paderovce. Pravé rameno sa potom prudko stáča, sprava priberá Dubovský potok a vzápätí sa obe ramená spájajú. Horná Blava ďalej preteká okrajom obce Jaslovské Bohunice, kde sa opätovne vetví na dve ramená, ktoré sa však spájajú cca po (). Pokračuje cez obec Malženice a cez susedné Bučany, ktoré preteká veľkým oblúkom, stáča sa na východ, sprava sa oddeľuje koryto Dolnej Blavy, zľava vteká Vanigovský kanál a Horná Blava sa spája s Horným Dudváhom ().
Dolná Blava.
Dolná Blava sa oddeľuje z koryta Hornej Blavy juhovýchodne od centra Bučian, odtiaľ pokračuje ďalej na juhojuhozápad v blízkosti intravilánu obcí Brestovany (postupne katastrálne územia Malé Brestovany, Veľké Brestovany, Horné Lovčice) a Dolné Lovčice, kde sprava priberá kanál Raštún a následne z tej istej strany aj Krupský potok. Potom podteká diaľnicu D1. Ďalej ešte preteká v blízkosti obce Zavar a na katastrálnom území obce Križovany nad Dudváhom ústi do Dolného Dudváhu.
Ostriežotvaré

Ostriežotvaré alebo ostrieže ("Perciformes") sú rad rýb, ktoré predstavujú veľkú skupinu sladkovodných a morských rýb. Patria do triedy lúčoplutvovce. Tento rad sa vyvinul ako posledný a teda najmodernejší rad rýb. Je to veľmi rozmanitá skupina, ktorá sa vyznačuje pozoruhodným množstvom tvarov, farieb, špecializovaných adaptácií a rozmanitého správania. Vyskytujú sa takmer vo všetkých prostrediach.
Systematika.
Toto je systém podľa "Nelson, Joseph S.: Fishes of the world 2006", doplnený o niektoré fosílne taxóny. Alternatívne a staršie kategorizácie sú tiež spomenuté.
From the Muddy Banks of the Wishkah

From The Muddy Banks Of The Wishkah je živý album od Nirvany. Bol nahraný v rokoch 1989-1994. Skladby vybral Krist Novoselic.
Monastier

Monastier (, ) je označenie pre miesto, kde žijú mnísi, v pravoslávnej aj gréckokatolíckej cirkvi a aj v iných východných cirkvách. Grécke slovo je odvodené od slova "μονάζω" (monázo) - som sám.
Najväčšie a najvýznamnejšie monastiere môžu získať titul lavry. Malé komunity, v ktorých žije len starec a jeho dvaja či traja žiaci, sa označujú slovom skít. Pravidlá spoločného života v monastieri sú zapísané v typikone. Predstaveným monastiera je igumen alebo igumena (v ženskom monastieri).
Pravoslávne monastiere.
Najvýznamnejším centrom pravoslávneho mníšstva je "Svätá hora" Athos v Grécku. Nachádza sa na nej 20 samosprávnych monastierov.
Ďalšie významné monastiere:
Gréckokatolícke monastiere.
Asi najvýznamnejším monastierom Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku je Krásnobrodský monastier, ktorý v súčasnosti patrí baziliánom, no stojí za zmienku, že tento monastier bol pred vytvorením únie pravoslávny, nakoľko bol založený niekedy v 13. - 14. storočí.
Najvýznamnejšie gréckokatolícke monastiere vo svete:
Zámčisko (geomorfologický podcelok)

Zámčisko je jeden zo štyroch geomorfologických podcelkov Chvojnickej pahorkatiny. Najvyšší bod podcelku je rovnomenný vrch Zámčisko (434,1 m n. m.).
Vymedzenie.
Podcelok leží v centrálnej časti Chvojnickej pahorkatiny a zaberá širšie okolie masívu najvyššieho vrhu. Obklopuje ho len Unínska pahorkatina.
Charakteristika.
Centrálna časť územia je porastená dubovými lesmi, ktoré tvoria súvislý porast. Stráne orientované na juh pri obciach Smrdáky, Koválov, Unín, Radimov a Radošovce sú porastené vinicami, ktoré náležia do Skalického vinohradníckeho regiónu Malokarpatskej vinohradníckej oblasti.
Územie je odvodňované riečkou Chvojnica s prítokom Pavlovský jarok, ďalej Unínskym potokom a prítokmi Myjavy. Reliéf Zámčiska je modelovaný najmä fluviálnou činnosťou vodných tokov.
Chránené územia.
Severovýchodným okrajom podcelku preteká riečka Chvojnica, v ktorej povodí sa nachádza rovnomenná prírodná pamiatka.
Turizmus.
Zo Smrdák vedie zeleno značený turistický chodník, ktorý sa na rázcestí "Okruh" rozdvojuje. Severná vetva vedie vrcholovou časťou Zámčiska k rozhľadni "Lipka", južná vetva vedie lesom južným úpätím vrchu späť k rázcestiu Okruh.
Osídlenie.
Na okraji podcelku ležia nasledujúce obce:
Požiar

Požiar je každé nežiaduce horenie, pri ktorom sú bezprostredne ohrozené životy alebo zdravie fyzických osôb alebo zvierat, majetok alebo životné prostredie, pri ktorom vznikajú škody na majetku, životnom prostredí alebo ktorého následkom je zranená alebo usmrtená fyzická osoba alebo zviera. Presné definície a ich objasnenie pozri nižšie, v kapitole Definície.
Definície.
Na Slovensku oficiálne definície požiaru upravujú právne predpisy a slovenské technické normy (STN), ktoré schvaľuje a vydáva Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky v súlade s medzinárodnými a európskymi štandardmi. Kvôli úplnosti sú nižšie uvedené doslovné citácie z príslušných dokumentov a ďalších zdrojov.
Pre praktické potreby Hasičského a záchranného zboru bol v roku 1996 zostavený "Terminologický slovník", publikovaný vo formáte MS Excel (postupne aktualizovaný), ktorý uvádza vyššie spomenutú definíciu zo zákona a definície podľa STN ISO 8421-1 (92 0002) a STN EN ISO 13943 (92 0102).
Typológia.
Triedy požiarov.
STN EN 2/A1 (92 0001) klasifikuje rôzne druhy požiarov podľa vlastností horľavých látok do štyroch kategórií (tried A, B, C, D). V európskych normách je ako samostatná trieda uvádzaná aj trieda F (požiare rastlinných alebo živočíšnych olejov a tukov používaných v kuchynských spotrebičoch).
Americké a austrálske normy definujú ako osobitnú triedu požiare elektrických zariadení (v Austrálii trieda E, v Spojených štátoch (USA) a Kanade trieda C), ktorá zahŕňa požiare látok ostatných tried pod vplyvom elektrického prúdu – v prípade takéhoto požiaru sa najskôr odstaví elektrický prúd a následne možno pokračovať v hasení podľa zásad ostatných tried, v závislosti od horľavej látky.
Klasifikácia požiarov v Spojených štátoch a Kanade sa líši od európskej a austrálskej tiež v zahrnutí požiarov kvapalín/skvapaľniteľných látok a požiarov plynov do triedy B (austrálske a európske triedy B a C) a v označení požiarov kuchynských olejov a tukov ako triedy K (austrálska a európska trieda F).
Fázy rozvoja požiaru.
Rozvoj požiaru má štyri fázy:
Julidochromis

Julidochromis je rod rýb, bežne chovaný akvaristami. Patrí do čeľade cichlidovité. Mnohí zástupcovia tohto rodu majú pruhované telo a dorastajú do 8 a viac cm. Akvárium pre tento rod by malo byť dlhé 60-80 cm. Môžeme ich kombinovať s príbuznými rodmi.
Labeotropheus

Labeotropheus, po slovensky papuľovec, je rod rýb, bežne chovaný akvaristami. Patrí do čeľade cichlidovité.
Tento rod spolu s ďalšími rodmi má domorodý názov "M´Buna". Tieto rody prejavujú určitú podobnosť v správaní. Sú to ryby aktívne, živé a bojovné, najmä v čase rozmnožovania a pri obrane teritória. Sú odolné, ale citlivé na pokles obsahu kyslíka. Samičky sú polygamné a od samčekov sa líšia sfarbením. 
Podľa spôsobu reprodukcie patria do skupiny papuľovce a tvoria tzv. materskú rodinu, kedy v hrdelnom vaku samičky prebieha vývoj oplodnených vajíčok asi 3 týždne a po uplynutí uvedenej doby sú mláďatá ako plne vyvinuté a schopné samostatného života z ústneho vaku prepustené. No i napriek uvedenej samostatnej životaschopnosti ich samička v prvé dni voľného rozplávania chráni v nočných hodinách a v prípade nebezpečenstva v ústach. Táto doba trvá rôzne dlho, je druhovo charakteristická a priamo závislá od rýchlosti rastu mláďat.
Cichlazoma

Cichlazoma () je rod rýb patriaci do čeľade cichlidovité, bežne chovaný akvaristami. 
Rod "Cichlasoma" z vedeckého hľadiska patrí medzi tzv. „zberné“ rody. Veľmi veľa druhov, ktoré boli systematicky v minulosti alebo sú v súčasnosti zaradené do tohto rodu sú veľmi obľúbené a žiadané medzi akvaristami. Vyskytujú sa v Strednej a Južnej Amerike. Cichlazomy sa pokladajú za potenciálne agresívne, najmä v čase rozmnožovania, avšak niektoré druhy bývajú pokojné. Z tohto dôvodu a s ohľadom na ich veľkosť tela a potrebu veľkosti a členitosti teritória je nutný chov týchto nádherných cichlíd vo veľkých až veľmi veľkých – minimálne 200-litrových pre menšie druhy.
Cichlazomy sú všežravé. Samička je menšia ako samec. Sú to litofilné druhy a ikry kladú na pevný podklad, ktorý je tvorený plochým kameňom. Počas nahovárania a prípravy na reprodukčný proces samček najskôr očistí substrát, ku ktorému vábi samičku. V niektorých prípadoch čistí aj viacero substrátov, než sa rozhodne na ktorý samička nakladie vajíčka, ktoré potom oplodní. Kladenie vajíčok v prvej fáze reprodukcie prebieha s pomerne dlhými prestávkami, ktoré sa skracujú a k ukončeniu trenia sa zasa predĺžujú. V prípade, ak samička kladie vajíčka, samček je v tesnej blízkosti treniska a toto stráži. Potom samička preberá stráženie a samček oplodňuje vajíčka. V niektorých prípadoch kladenie vajíčok prebieha dokonca tak, že samička kladie vajíčka a samček ich okamžite oplodňuje.
Počet vajíčok v prvej a poslednej fáze kladenia je 2 až 3, zriedkavo viac v druhej fáze je to 5 a viac, čo je druhovo charakteristické. Asi po dvoch dňoch až štyroch dňoch inkubácie (v priamej závislosti od druhu a teploty vodného prostredia) sú vyliahnuté pterigiolarvy prenesené do prirodzených priehlbín v piesku, alebo tieto jamky vyhĺbia rodičia, kde ich ukrývajú. Pterigiolarvy a neskôr aj larvy tam ostanú niekoľko dní. Larvy sú často prenášané do nových jamiek, čo však nie je pravidlom.
Napriek tomu, že starostlivosť o potomstvo preberá hlavne samička a samček stráži okolie teritória, pri tejto činnosti sa striedajú obaja rodičia. Larvy často berú do ústnej dutiny vykonajú „žuvacie“ pohyby ústami a opäť ich vypľujú do hniezda. Tento jav je často vidieť aj pri rozplávaných mláďatách, kedy ich bez zjavnej príčiny zoberú do úst, vykonajú uvedené pohyby úst a vypľujú ich späť do stáda mláďat. Týmto spôsobom ich zbavujú ektoparazitov.
Cichlidka

Cichlidka ("Apistogramma") je rod rýb z čeľade cichlidovité bežne chovaný akvaristami. 
Zástupcovia tohoto rodu pochádzajú zo severnej a strednej časti Južnej Ameriky. Nevyhovuje im tvrdá voda, najviac 10°dH. Teplota by mala byť okolo 24°C, pre odchov o niečo vyššia. Dôležité je, aby bola kyslá. Majú radi úkryty a rastliny. Samčekovia sú trochu väčší, krajšie sfarbení a majú dlhé plutvy.
Skalár (rod)

Skalár (po latinsky "Pterophyllum") je rod rýb z čeľade cichlidovité bežne chovaný akvaristami.
Je to najznámejší rod spomedzi všetkých rodov cichlíd a patrí k najznámejším akvaristickým rodom vôbec. V slovenčine sa celý rod nazýva podľa jeho najznámejšieho zástupcu, druhu "Pterophyllum scalare", skalár obyčajný. Skaláry pochádzajú z mäkkých kyslých vôd Amazonky. Potrebujú pomerne priestranné a vysoké akvárium, kde by sa mohli preháňať, ale aj rastliny, aby sa mohli schovať. Vyhovuje im teplota okolo 24 °C.
Skaláry majú medzi cichlidami jedinečný tvar tela. Je kosoštvorcový, pričom horný a dolný roh kosoštvorca prerastá do dlhej závojovej chrbtovej a brušnej plutvy. Ďalší pár úzkych brušných plutiev majú veľmi dlhý a úzky. Základné sfarbenie ryby je strieborné. Jej telo často pokrývajú tmavé škvrny vytvárajúce viac či menej úhľadné zvislé pásy. Niektoré jedince sú úplne čierne, iné môžu obsahovať aj ružové až oranžové škvrny, či bodky na pltvách a chvoste, ktoré sa pri dopade svetla sfarbia na zeleno alebo modro.
Skaláry sú pokojné s výnimkou obdobia párenia. Rodičovský pár sa vzorne stará o znášku. V akváriu samička kladie priľnavé ikry na širokolisté rastliny (rod "Echinodorus") alebo na rúrku z PVC vloženú do akvária. Nečakane môže využiť aj iné miesto, napríklad sklo akvária, alebo ohrievač. Rodičia strážia a ovievajú ikry, ktoré sa vyliahnu po jednom alebo dvoch dňoch. Ak si nesplnia úlohu, čo sa niekedy stáva pri prvom rozmnožovaní, treba ich odstrániť a víriť vodu (napr. vzduchovacím kamienkom), aby boli ikry zásobené čerstvou vodou. Plôdik nemá charakteristický tvar dospelých a niekoľko dní po narodení sa živí naupliami žiabronôžok. Bez ohľadu na to, či sa rozmnožovanie podarilo, alebo nie, rodičovský pár môže o niekoľko dní znášku zopakovať. Pohlavie skalárov sa rozoznáva ťažko a skôr podľa správania ako podľa vzhľadu.
Otvorené dvere

Technika otvorených dverí alebo asertívneho súhlasu je jedna z metód asertívneho zvládania kritiky.
Technika otvorených dverí zahŕňa v sebe súhlas s každou (aj čiastkovou, pravdepodobnou, obecnou) pravdou, ktorá je v tvrdení kritika doslovne obsiahnutá (ale naopak, odmietnutie súhlasu v prípade, ak tvrdenie ponižuje, alebo má zásadný význam). Vychádza z asertívneho práva "robiť chyby — a byť za ne zodpovedný" a z práva "byť sám sebe najdôležitejším sudcom".
Ústretový spôsob prijímania kritiky spôsobuje, že 
Kritizovaný jedinec 
Použitie súhlasu vnáša do situácie pokoj a čestné pravidlá, a bráni tiež rozvoju manipulatívnej kritiky.
Návrat (film)

Návrat je filmový debut ruského herca a divadelného režiséra Andreja Zviaginceva z roku 2003 (medzinárodne vydaný v roku 2004). Rozpráva príbeh dvoch mladých chlapcov, ktorých otec sa náhle vráti po dvanástich rokov domov a vezme ich na prázdninový výlet. Film získal množstvo ocenení. 
Príbeh.
Život dvoch bratov vyruší nečakané objavenie sa ich otca, ktorého im pripomínala už len 12 rokov stará fotografia. Otec po svojom návrate zoberie svojich synov na prázdninový výlet autom. Starší syn Andrej poslušne plní otcove autoritatívne príkazy, je šťastný že sa otec vrátil. Naopak mladší syn Ivan otcovi vzdoruje a nechce pripustiť, že nejakého otca skutočne má. Otec nechce prezradiť svojim synom, kde bol celé tie roky ani to kam práve smerujú na výlet. Snaží sa zo svojich synov vychovať mužov. 
Drsná krása severských jazier a lesov dodávajú pôsobivej ľudskej dráme veľmi zvláštnu dimenziu. Film do veľkej miery predstavuje mytologický pohľad na ľudský život.
Ocenenia.
Film získal 28 ocenení a 11 nominácii.
Študentský domov Mladosť

Študentský domov Mladosť je vysokoškolský internát v Mlynskej doline v Bratislave patriaci medzi účelové zariadenia Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.
Nachádza sa na ulici Staré grunty v blízkosti internátov Ľ. Štúra patriacich Univerzite Komenského. Je súčasťou jedného z najväčších komplexov študentských internátov v Strednej Európe, v ktorom počas školského roka býva okolo 10 000 študentov, čo je porovnateľné s populáciou menšieho slovenského mesta, napríklad Stupavy.
ŠD Mladosť pozostáva z 16 výškových blokov (označených kódmi A1 – A4, B1 – B4, C1 – C4, D1 – D4). Bloky A/B so spojovacou budovou a bloky C/D so spojovacou budovou (v ktorej sa nachádzajú aj kancelárie vedenia ŠD a jedáleň) tvoria dva nezávislé stavebné celky.
Každý blok má 8 poschodí (okrem bloku D4 s deviatimi poschodiami), na každom poschodí sú 4 bunky a jedna kuchynka. Jedna bunka pozostáva z chodby, sociálnych zariadení a dvoch izieb. Jedna je jednolôžková (po rekonštrukcií dvojlôžková), druhá trojlôžková. Existujú aj výnimky kde je namiesto trojlôžkovej izby iba dvojlôžková, hlavne na bloku kde sú bežne ubytovaní študenti doktorantského štúdia. Prevažná časť kuchyniek je nezariadená alebo iba so základným nábytkom.
V priestoroch Mladosti kedysi sídlil aj vysokoškolský klub Elam, ktorý navštevovali okrem študentov aj mladí ľudia z celej Bratislavy.
Na Mladosti v súčasnosti sídlia taktiež organizácie ako Ynet alebo jediné študentské internetové rádio (IRŠ) v Bratislave – Radio TLIS.
Približne od ŠD Mladosť sa nachádza Fakulta elektrotechniky a informatiky a Fakulta informatiky a informačných technológií STU Bratislava na ulici Ilkovičova.
Momentálne (január 2024) sú zrekonštruované celé bloky A, B, D2, D3 a D4. 
Dopravné spojenie.
Mestská hromadná doprava.
K ŠD Mladosť:
K Strojníckej fakulte, Stavebnej fakulte, Fakulte architektúry a dizajnu a FCHPT:
Do centra mesta:
K nákupnému centru Eurovea:
Na Autobusovú stanicu:
Na Hlavnú stanicu:
Automobilová doprava.
Neďaleko ŠD Mladosť sa taktiež nachádza diaľnica D2 (Bratislava – Brno). Spojenie (Bratislava – Košice) je možné diaľnicou cez most Lanfranconi.
Kula (sopka)

Kula je názov menšieho vulkanického poľa, nachádzajúceho sa juhozápadným smerom od mesta Selendi. Je to najzápadnejšie položená forma prejavu mladého vulkanizmu v Turecku. Pole zahŕňa niekoľko bazaltových troskových kužeľov a maarov, ktorých vek bol stanovený na 1,1 mil. rokov (najstaršie), až 10 000 rokov (najmladšie). Aktivita sa začala v pleistocéne produkovaním lávových prúdov z kráterov umiestnených okolo staršej kaldery. Neskôr boli produkované lávy s xenolitmi ultramafitov. Aj keď posledné erupcie pochádzajú z holocénu, presnejšie datovanie nie je známe.