Obišovce

Obišovce (v minulosti "Obyšovce", ) sú obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Dejiny.
V dobe bronzovej v katastri obce stálo hradisko na hrebeni Stráže nad sútokom riek Hornád a Svinka. Dnes sú v lokalite Zámčisko viditeľné ruiny hradu z 13. storočia.
Významným v histórii obce sa stal rok 1867, keď sa v obci objavili prví zememerači a inžinieri a vytýčili trasu novej železničnej trate, vedúcej cez Obišovce. Prevádzka na tomto úseku vedúcemu z Košíc cez Kysak do Prešova sa začala 1. septembra 1870. Súčasťou úseku bol aj unikátny železničný viadukt v Obišovciach, ktorý preklenoval koryto rieky Svinka a mal pokračovanie v podobe železničného nadjazdu nad cestou na Ruské Pekľany. Najskôr bola zriadená spoločná železničná zastávka Kysak-Obišovce (v tom čase Obyšovce), po druhej svetovej vojne došlo ku zriadeniu železnižnej zastávky za obcou na Putnoku, no dostala názov Lemešany. V obci bola železničná zastávka zriadená až v roku 2009.
Do dejín obce sa zapísali aj roky 1918 a 1919. Kráto po vyhlásení vzniku Česko-slovenska v októbri 1918 bola situácia na Slovensku neprehľadná. V neďalekých Lemešanoch vznikla okresná národná rada, paradoxne ako reakcia na výzvu maďarských orgánov, ktoré vyzývali na presne opačné reakcie. Za predsedu rady bol zvolený evanjelický farár z Obišoviec Ján Hyska. Zhromaždenie zvolených zástupcov za veľkej účasti ľudu vyjadrilo požiadavku pripojenia sa k novému štátu Česko-slovensko. Dňa 8. decembra 1918 sa v Liptovskom Mikuláši, konalo národného zhromaždenie proti tzv. Východoslovenskej republike, čo bol samozvaný útvar, ktorý chcel zachovať vernosť Budapešti. Na zhromaždení sa zúčastnilo asi 15 000 ľudí a vystúpil na ňom aj delegát z Obišoviec Ondrej Marcin, ktorý vo svojej reči predniesol, že národ slovenský je len jeden a východniari sú takí istí Slováci ako západniari.
Na Štedrý deň 24. decembra 1918 sa v oblasti objavilo Česko-slovenské vojsko. Podľa spomienok publicistu Antona Prídavku ho ľudia z Obišoviec očakávali s veľkou radosťou a usporiadali aj manifestačné zhromaždenie, na ktorom prevolávali na slávu Česko-slovenskej republike. V Obišovciach česko-slovenské vojsko pobudlo do jari 1919.
Na začiatku leta 1919 prenikli na Slovensko jednotky Maďarskej republiky rad. Obišovce a Kysak sa v júni 1919 stali miestom bitky medzi maďarskými a československými vojakmi.
Po Viedenskej arbitráži pripadlo Maďarsku južné Slovensko a aj mesto Košice utakali Česi a Slováci a niektorí sa na čas zdržali aj v Obišovciach. Do Kysaku a Obišoviec sa presunul aj peší prápor z košíc.
Vojnové útrapy sa Obišovciam nevyhli ani na začiatku Slovenského národného povstania. V skorých ranných hodinách 1. septembra 1944 sa Obišovciach objavili partizáni zväzku Čapajev podporovaní piatimi ľahkými tankami. Došlo k bitke s Nemcami a nemeckým pancierovým vlakom, pri ktorom zahynulo 14 vojakov a partizánov. Sú pochovaní na starom cintoríne v Obišovciach a Kysaku. 
Dňa 19. januára 1945 a skoro ráno 20. januára 1945 tesne pred svojim ústupom Nemci okrem deštrukcie stanice v Kysaku strhli aj všetky tri železničné mosty v Obišovciach, vrátane viaduktu a nadjazdu. Obec bola oslobodená prakticky bez boja, nakoľko jednotky Červenej armády do nej prenikli krátko po nemeckom odchode. Osloboditelia spoločne s miestnymi obyvateľmi začali nutné opravy komunkácií, no prišlo aj sklamanie, nakoľko mali voči miestnym obyvateľom hrubé spôsoby a došlo aj na rabovanie a k vlámaniu sa do kostola.