burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Kašgar (mesto)

Kašgar (- slovenský názov; ujg. قەشقەر /Qeshqer/K̡ǝxk̡ǝr/Қәшқәр, čínsky 喀什市 – pchin-jin: Kāshí Shì – slov. prepis kcha-š' š', alebo 喀什噶爾 – pchin-jin: Kāshí gá ěr – slov. prepis: kcha-š' ka er; pchin-jinom aj oficiálne "Kaxgar") alebo Šu-le (pchin-jin: Shū lè – slov. prepis: šu-le) je najväčšie mesto západnej časti čínskej autonómnej oblasti Sin-ťiang (新疆). Žije tu približne 350 000 obyvateľov. Mesto leží na západnom okraji púšte Taklamakan a z histórie je známe ako jedna zo zastávok (oáz) na Hodvábnej ceste.
Mesto je významným centrom moslimského obyvateľstva západnej Číny. Tunajšia mešita, Id Kah (po ujgursky ھېيتگاھ مەسچىتى/H̡eytgah̡ mǝsqiti/Һейтгаһ мәсчити, po čínsky 艾提尕尔清真寺 – pchin-jin: "Yìtí Gǎ'ěr Qīngzhēnsì" – slovenský prepis "I-tchi ka-er čching-čen-s')" z 15. storočia dokáže pojať 10 až 20 tisíc veriacich, čo z nej robí najväčšiu mešitu v Číne.
Doprava.
Letecká doprava.
Kašgarské letisko má pravidelné lety do Urumči a Islamabadu v Pakistane.
Železničná doprava.
Kašgar má najzápadnejšiu železničnú stanicu v Číne. So zvyšnou čínskou železničnou sieťou je prepojená cez Južnú Sin-ťiangskú železnicu, ktorá bola postavená v decembri 1999. V decembri 2010 bola pre nákladnú dopravu otvorená 488 kilometrov dlhá železnica Kašgar-Hotan. Spája Kašgar s mestami z južnej časti Tarimskej panvy, vrátane Šache, Yečeng a Hotanu. Osobná doprava na tejto trati začala premávať v júni 2011.
Investície na ďalšom predĺžení železnice do Pakistanu už začali. V novembri 2009 podpísali Pakistan a Čína zmluvu o spoločnom podniku na vykonanie štúdie o pripravovanej železnici cez Khundžerábsky priesmyk.
Návrhy o železničné spojenie s mestom Oš v Kirgizsku sa tiež prediskutovávali na rôznych úrovniach už od roku 1996, no zatiaľ neúspešne.
Cestná doprava.
Známa Karakoramská diaľnica (KKH) spája pakistanský Islamabad s Kašgarom cez Kundžerábsky priesmyk. Existojú autobusové linky pre osobnú dopravu na juh do Pakistanu. Kirgizsko je z Kašgaru takisto dosiahnuteľné, cez Torugartský priesmyk a Irkeštamský priesmyk; podľa stavu z leta 2007 boli medzi Kašgarom a Biškekským západným autubusovým terminálom denné spojenia. Kašgar sa taktiež nachádza na zozname miest, ktorými prechádzajú Čínske národné diaľnice, a to konkrétne G314 and G315.
Believe

„Believe“ je skladba britskej elektronickej dvojice The Chemical Brothers vydaná ako druhý singel z ich albumu "Push the Button". Bol vydaný v máji 2005 a dosiahol 18. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Skladba obsahuje vokály britského speváka Kele Okereke.
Letisko Kašgar

Letisko Kašgar alebo Letisko Kcha-š' (), (IATA: KHG, ICAO: ZWSH) je letisko slúžiace pre mesto Kašgar v ujgurskom autonómnom regióne Sin-ťiang v Číne.
Letisko bolo vybudované v roku 1953 a je po letisku Diwopu v Urumči druhým najväčším letiskom v Sin-ťiangu. Letisko sa nachádza vo výške . Má jednu dráhu 08/26 s betónovým povrchom s rozmermi 3 200 × 41 metrov.
USS Barry (DDG-52)

USS "Barry" (DDG-52) je americký torpédoborec triedy Arleigh Burke, ktorý je v prevádzke od roku 1992. "Barry" je v poradí štvrtou loďou United States Navy, ktorá je pomenovaná po "Otcovi amerického námorníctva" Johnovi Barrymu (1745–1803). Počas svojej služby bol okrem iného nasadený na Haiti, v Bosne a Hercegovine, v Perzskom zálive a prednedávnom pri vojenskej intervencii v Líbyi.
Kašgar

Kašgar (- slovenský názov; ujg. قەشقەر /Qeshqer/K̡ǝxk̡ǝr/Қәшқәр, čínsky 喀什 – pchin-jin: Kāshí  – slov. prepis kcha-š', alebo 喀什噶爾 – pchin-jin: Kāshí gá ěr – slov. prepis: kcha-š' ka er; pchin-jinom aj oficiálne "Kaxgar") môže byť v Číne:
Daniel Silva

Daniel Silva (* 19. december 1960) je americký spisovateľ špionážnych románov. 
Dielo.
Hlavný hrdina Michael Osbourne:
Hlavný hrdina Gabriel Allon:
Melchiti

Melchiti je označenie pre príslušníkov chalcedónskeho vyznania v Sýrii a Egypte (väčšina obyvateľstva týchto území bola monofyziti). Väčšinou šlo o grécke obyvateľstvo miest (kde ale nemuselo tvoriť väčšinu). V období, keď Arabi obsadili tieto pôvodne byzantské územia mali melchiti určité výsady a ich komunity boli považované za byzantské enklávy. Melchiti prestali dosť skoro používať gréčtinu a osvojili si arabčinu, prestali sa tiež považovať za Grékov, na rozdiel od jazykovo poturčených Karamanlidov.
Slovo melchiti doslova znamená "cisárovi", "cisárski" (prívrženci), keďže sa pridŕžali vierovyznania chalkedónskeho snemu, teda boli tej istej viery ako byzantský cisár. (Koreň "m-l-k" v semitských jazykoch znamená kráľ, cisár.) Dnes sa označenie melchiti používa pre gréckokatolíkov na Blízkom Východe.
3OH!3

3OH!3 (znamená "three oh three") je americká elektronická hudobná dvojica, pochádzajúca z Boulderu v Colorade a skladá sa z Seana Foremana a Nathaniela Motteho. Je najviac známa singlom „Don't Trust Me“ z ich albumu "Want", ktorý dosiahol 7. miesto v rebríčku Billboard Hot 100. Ich druhý singel „Starstrukk“ s Katy Perry takisto z albumu "Want" bol Top 10 hitom v Spojenom kráľovstve, Írsku, Fínsku, Poľsku a Austrálii. Dvojica neskôr získala úspech so singlom „My First Kiss“ v spolupráci so speváčkou Keshou, ktorý bol vydaný z albumu "Streets of Gold".
Starstrukk

„Starstrukk“ je skladba americkej elektronickej rockovej skupiny 3OH!3. Bola vydaná ako druhý singel z ich albumu "Want". Rádiová a deluxe album verzia obsahuje spev Katy Perry. Singel mal značný úspech v Austrálii, Belgicku, Fínsku, Írsku, Poľsku a v Spojenom kráľovstve. V každej z týchto krajín sa dostal do Top 5.
Šu-le

Šu-le (pchin-jin: Shū lè) môže byť:
Dekoračný kameň

Dekoračný kameň je akýkoľvek druh pevných hornín, ktoré je možné ťažiť v blokoch a ich vlastnosti zároveň vyhovujú na ušľachtilú alebo hrubú kamenársku výrobu. Podstatnými vlastnosťami takýchto hornín je ich kompaktnosť a absencia puklín, vzhľadom na cieľové použitie je dôležitá farba, celkový vzhľad, leštiteľnosť a trvanlivosť. Negatívnymi javmi sú navetrávanie, druhotné premeny, tektonické porušenie alebo nežiaduce prímesy, ktoré by ovplyvňovali fyzikálno mechanické vlastnosti hornín.
Pri ťažbe blokov hornín na dekoračné účely je nutné zachovať ich minimálny objem aspoň 0,25 – ³.
Vari čiernobiely

Vari čiernobiely alebo lemur čiernobiely (lat. "Varecia variegata" v užšom zmysle) je druh primáta z rodu "Varecia" z čeľade lemurovité ("Lemuridae"). Spomínaný rod "Varecia" (po slovensky vari alebo lemur) v starších textoch (do 60./70. rokov 20. storočia) neexistoval (bol vytvorený v roku 1962) a považoval sa za súčasť rodu "Lemur" (po slovensky lemur). 
Staršie (do roku 2001) tvoril vari čiernobiely spolu s dnešným druhom vari červený ("Varecia rubra") jeden druh, ktorý sa nazýval lemur vari ("Varecia variegata" v širšom zmysle, synonymá: "Lemur variegatus", "Lemur varius", "Varecia varius") a ktorý bol (odhliadnuc od možných vyhynutých taxónov) jediným druhom rodu "Varecia". V rámci tohto širšieho druhu bol predmet tohto článku (teda nečervený vari) označovaný ako poddruh "Varecia variegata variegata" v širšom zmysle (po slovensky lemur vari čiernobiely) a dnešný vari červený bol označovaný ako poddruh "Varecia variegata rubra" (po slovensky lemur vari červený). Možné poddruhy druhu vari čiernobiely ("Varecia variegata" v užšom zmysle) sú:
Rovnako ako ostatné lemury je aj vari čiernobiely endemitom ostrova Madagaskar. Obýva pralesy severovýchodného Madagaskaru. Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (IUCN) druh hodnotí ako kriticky ohrozený (2020). Populácia podľa IUCN poklesla o ≥ 80 % za posledných 21 rokov.
Telo meria asi 60 cm, chvost je rovnako dlhý. Vari čiernobiely (a červený) žije v skupinách tvorených 4 až 10 jedincami. Živí sa ovocím, listami stromov a kôrou. Samica je gravidná 99 dní, rodí 2 až 3 mláďatá.
Pernambuco

Pernambuco je brazílsky štát na severovýchode Brazílie. Má hranice so spolkovými štátmi Paraíba, Ceará, Alagoas, Bahia a Piauí, a leží na pobreží Atlantického oceánu. Pod správu štátu Pernambuco patria aj ostrovy Fernando de Noronha. Pernambuco malo podľa sčítania v roku 2005 8 420 564 obyvateľov a má rozlohu 98 937,8 km². Hustota zaľudnenia je 86,5 obyvateľov na km². Hlavné mesto spolkového štátu je Recife.
Ekonomika.
Sektor služieb je najväčším podielnikom HDP v regióne, 73,2%, nasleduje priemysel s 21,6%. a poľnohospodárstvo s 5,2 %. Štát exportuje: cukor 35,6% vývozu, ovocie a džúsy 12,6%, ryby a crustacean 12,3%, elektrické výrobky 11,1%, chemikálie 7,1%, textil 5,6% (2002).
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Pernambuco, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Alagoas

Alagoas je jeden z 26 brazílskych štátov, nachádza sa v severovýchodnej časti krajiny na pobreží Atlantického oceánu. Jeho hlavným mestom je Maceió.
Alagoas má hranice s brazílskymi štátmi Pernambuco, Sergipe a Bahia.
Veľkou turistickou atrakciou sú 230 kilometrov dlhé biele pláže na pobreží Atlantického oceánu. 65 km pláží leží v oblasti hlavného mesta Maceió.
Pozdĺž rieky Rio São Francisco, ktorá tvorí hranicu so štátom Sergipe, ležia historické mestá z koloniálneho obdobia.
Ekonomika.
Väčšina obyvateľov Alagoas žije z turistického ruchu a z pestovania cukrovej trstiny. Polovicu územia štátu tvoria plantáže cukrovej trstiny, zvyšok sa využíva na chov hovädzieho dobytka, na chov hydiny, na pestovanie ananásov, banánov, bavlny, kokosových orechov a ryže.
Priemysel vyrába potraviny a textílie, ťaží se železná ruda, ropa a zemný plyn.
Obyvateľstvo.
Viac ako polovica obyvateľov Alagoas žije v mestách. Najväčšie mesta a počtom obyvateľov k 1. júlu 2004:
Väčšina obyvateľov je portugalského pôvodu, černosi sú potomkovia otrokov dovezených na plantáže cukrovej trstiny.
Sergipe

Sergipe je brazílsky štát na severovýchode Brazílie. Je rozlohou najmenším brazílskym štátom. Má hranice so štátmi Alagoas a Bahia, leží na pobreží Atlantického oceánu. 
Štát má meno podľa rieky Rio Sergipe, na ktorej západnom brehu leží mesto Aracaju, hlavné mesto štátu. Severnú hranicu so štátom Alagoas tvorí rieka São Francisco.
Podľa sčítania v roku 2005 mal štát 1 970 371 obyvateľov. Jeho rozloha je 22 050,3 km², hustota zaľudnenia 91,3 obyvateľov na km².
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Sergipe, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Piauí

Piauí je jeden z 27 štátov v Brazílii. Leží na severovýchode a jeho hlavným mestom je Teresina.
Geografické pomery.
Piauí susedí na západe so štátom Maranhão, na východe s Ceará, Pernambuco a Bahia. Na severe siaha k Atlantickému oceánu. Rozloha je 251 529 km² (o niečo väčšia než Spojené kráľovstvo), a počet obyvateľov 3 032 421. Povrch územia tvorí nížina a mierna pahorkatina, viac ako 50% územia leží pod 300 metrov nad morom.
Maranhão

Maranhão je brazílsky štát na severovýchode Brazílie. Má hranice so spolkovými štátmi Piauí, Tocantins a Pará, leží na pobreží Atlantického oceánu. 
Podľa sčítania v roku 2005 mal štát 6 109 684 obyvateľov, rozlohu 331 983 km². Hustota zaľudnenia je 17 obyvateľov na km². Hlavné mesto spolkového štátu je São Luís.
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Maranhão, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Pará

Pará je jeden zo štátov v Brazílii, ktorý leží na severe krajiny. Hraničí so šiestimi ďalšími brazílskymi štátmi (Amapá, Maranhão, Tocantins, Mato Grosso, Amazonas, Roraima), na severe s Guyanou a Surinamom. Je druhým najväčším brazílskym štátom po štáte Amazonas a najľudnatejším štátom regiónu Sever.
Ekonomika.
Pará produkuje kaučuk (extrahovaný z kaučukovníkov), tropické drevo ako mahagón a nerastné suroviny, napríklad železnú rudu a bauxit.
Mestá.
Hlavné mesto je Belém. Ďalšie významné mestá sú Santarém, Óbidos, Anapu.
Vodstvo.
Významné rieky sú Amazonka, Araguaia, Jari, Pará
Roraima

Roraima je brazílsky štát na severe Brazílie. Má hranice so štátmi Amazonas a Pará, na severe susedí s Venezuelou a Guyanou. Hlavné mesto spolkového štátu je Boa Vista. 
Podľa sčítania v roku 2005 mal štát 392 255 obyvateľov, jeho rozloha je 224 298,98 km². Hustota zaľudnenia je 1,8 obyvateľov na km². Väčšinu územia spolkového štátu tvorí tropický dažďový prales.
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Roraima, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Amapá

Amapá je brazílsky štát, ktorý sa nachádza na severe Brazílie. Jeho hlavné mesto má názov Macapá.
Amapá leží na severnom brazílskom pobreží Atlantického oceánu, na severe má hranicu s Francúzskou Guyanou a Surinamom, na západe a juhu hraničí s brazílskym spolkovým štátom Pará.
Len päť kilometrov na juh od hlavného mesta Macapá prechádza rovník. 
V najsevernejšej časti štátu sa na hraniciach s Francúzskou Guyanou nachádza národný park Parque Nacional Cabo Orange o rozlohe 619 000 hektárov, ktorý bol založený v roku 1980.
Atlantické pobrežie je porastené mangrovníkovými krami, zvyšok spolkového štátu tvorí tropický dažďový prales.
Doprava.
Amapa je unikátny spolkový štát, ktorý nie je napojený na žiadne cestné prepojenie s iným štátom. Existujú tu dve federálne cesty, BR-156, ktorá spája sever s juhom štátu, začína pri hraniciach Guayany a končí pri hraniciach štátu Pará. BR-210 s odvážnym názvom Perimetral Norte prepojí Macapà so štátom Roraima ale jej výstavba bola zastavená. Dnes je v prevádzke 250 km. Tie kilometre, ktoré sú asfaltované, sú vlastnené zahraničnými firmami s cieľom prepraviť obrovské množstvo mangánu, produkovaného v regióne. Na druhej strane Amapà vlastní moderný prístav, cez ktorý vyváža výrobky a suroviny do celého sveta. Nachádza sa 30 km od Macapà. Štát vlastní medzinárodné letisko, nachádzajúce sa takmer v strede mesta, ale to už je za hranicou vyťaženosti. Federálna vláda preto nariadila výstavbu nového.
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Amapá k 1. júlu 2004:
Ekonomika.
Amapá má prosperujúce hospodárstvo, ktoré sa zakladá na love krabov a ťažbe mangánu.
V Monte Dourado sa nachádzajú zvyšky nevydareného Jari projektu, nepodarený pokus amerického miliardára Daniela K. Ludwiga ,o rozlohe 1 400 000 hektárov, ktorý v pralese pri Rio Jari uskutočnil pokus založiť rýchlo rastúce eukalyptové plantáže pre výrobu celulózy.
Tocantins (štát)

Tocantins je brazílsky vnútrozemský štát na strednom severe Brazílie. Má hranice so štátmi Maranhão na severovýchode, so štátmi Piauí a Bahia na východe, so štátom Goiás na juhu, s Mato Grosso na západe a so štátom Pará na severovýchode. Tocantins mal podľa sčítania v roku 2005 1 307 818 obyvateľov a má rozlohu 278 420,7 km². Hustota zaľudnenia je 4,8 obyvateľov na km². Hlavné mesto spolkového štátu je Palmas. Najväčšou riekou je rovnomenná rieka Tocantins.
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Tocantins, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Goiás

Goiás je brazílsky štát, ktorý sa nachádza v regióne Centro-Oeste do Brasil. Jeho hlavné mesto má názov Goiânia.
Geografia.
Goiás hraničí (od západu v smere hodinových ručičiek) s brazílskymi spolkovými štátmi Mato Grosso, Tocantins, Bahia, Minas Gerais und Mato Grosso do Sul.
Hlavné mesto spolkového štátu Goiás Goiânia má približne 1,22 milióna obyvateľov. Bolo založené v roku 1933 náhradou za pôvodné hlavné mesto Goiás Velho, ktoré je dnes málo významným mestom.
Distrito Federal s hlavným mestom Brazílie Brasília je zo všetkých strán obklopený územím štátu Goiás.
Najvyšším bodom je 1 691 metrov vysoký Chapada dos Veadeiros. Najvýznamnejšie rieky sú Paranaíba, Aporé, Rio Araguaia, São Marcos, Corumbá, Claro, Paranã, Maranhão.
Mestá.
Najväčšie mestá brazílskeho štátu Goiás, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Minas Gerais

Minas Gerais je jeden z 26 brazílskych štátov. Hlavným mestom je Belo Horizonte, ležiace v podstate v samotnom stredu štátu. 
Je veľkou zásobárňou imigrantov (legálnych aj nelegálnych) do USA. Väčšina brazílskych imigrantov v oblasti Bostonu (veľmi početná komunita) pochádza z "Minas Gerais". 
Minas Gerais je druhý najľudnatejší a rozlohou štvrtý najväčší brazílsky štát.
Ekonomika.
Je hlavným producentom mlieka, kávy a ďalších poľnohospodárskych komodít. Automobilky Fiat a Mercedes-Benz tu majú svoje montážne závody. Je tiež známym výrobcom elektroniky. Nachádzajú sa tu významné náleziská vzácnych minerálov a nerastných surovín.
Rio Grande do Sul

Rio Grande do Sul je najjužnejší brazílsky štát. Hlavným a najväčším mestom štátu je Porto Alegre. V okolí miest Bento Gonçalves a Caxias do Sul sa nachádza najväčšia vinica v krajine.
Ekonomika.
Rio Grande do Sul je jedným z najviac prosperujúcich brazílskych štátov. Hlavnými vývoznými artiklami sú topánky, tabak, automobily, obilie, koža, hovädzie mäso a chemikálie. Rio Grande do Sul tvorí 10 % brazílskeho HDP, hoci tu žije len 6 % brazílskej populácie.
Separatizmus.
V Rio Grande do Sul existuje tradične silné hnutie za nezávislosť. Dôvody sú tak ekonomické (štát odvádza do federálnej pokladne viac príjmov než dostáva), ako aj etnickéobyvateľstvo je tu na rozdiel od väčšiny Brazílie prevažne biele, potomkovia talianskych, portugalských a nemeckých prisťahovalcov. Už v rokoch 18361845 tu bola vyhlásená na protest proti porušovaniu ústavy brazílskym cisárom republika Piratini s prezidentom Bentom Goncalvesem da Silvou, ktorá viedla proti centrálnej vláde tzv. vojnu otrhancov. Vlajka Piratini mala tri šikmé pruhy: zelený, červený a žltý. Aj po potlačení povstania existovali vždy silné snahy o čo najväčšiu nezávislosť od ústrednej moci, od roku 1992 existuje Hnutie za nezávislú republiku Pampas, ktorá by zahŕňala Rio Grande do Sul, Santa Catarinu a Paraná.
Rio Grande do Norte

Rio Grande do Norte je brazílsky štát v najseverovýchodnejšej časti Brazílie. Má hranice so štátmi Ceará a Paraíba a leží na pobreží Atlantického oceánu. Štát Rio Grande do Norte mal podľa sčítania v roku 2005 3 006 273 obyvateľov a má rozlohu 53306,8 km². Hustota zaľudnenia je 57,7 obyvateľov na km². Hlavné mesto štátu je Natal. V preklade do slovenčiny znamená názov štátu "Veľká rieka severu".
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Rio Grande do Norte, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Rondônia

Rondônia je spolkový štát v Brazílii. Leží na juhozápade jej územia, pri hranici s Bolíviou. Jeho hlavným mestom je Pôrto Velho.
Dejiny.
Rondônia je pomenovaná po Cândidovi Rondonovi, brazílskom prieskumníkovi, ktorý túto oblasť objavoval na začiatku 20. storočia. Územie sa oddelilo od Mato Grossa v roku 1943 pod názvom "Guaporé", ako súčasť plánu vtedajšieho prezidenta Brazílie, Getulia Vargasa na zlepšenie osídlenia pohraničných oblastí. V 60. a 70. rokoch nastal rozvoj ťažby dreva, zakladanie fariem a kávových plantáží. Od roku 1982 je Rondônia štátom, ktorý je zároveň z celej federácie najmladší.
Charakter štátu.
Štát hraničí na juhu s Bolíviou, na severe so štátom Amazonas, na východe so štátom Mato Grosso a na západe má ešte krátku hranicu so štátom Acre. Takmer celé jeho územie pokrývajú tropické lesy, na juhu sa nachádza náhorná plošina Chapada dos Parecis. Z nej vytekajú rieky, ktoré vtekajú do veľtoku Rio Madeira, ktorý sa neskôr vlieva do Amazonky. Obyvatelia sú Brazílčania, v pralesoch však dodnes ešte žijú domorodí indiáni. Rondônia je veľkým exportérom dreva, kávy a dobytka. Komunikácie sú zlé; železnica neexistuje a cestná sieť je extrémne riedka.
Paraíba

Paraíba je brazílsky štát na severovýchode Brazílie. Rozprestiera sa na najvýchodnejšej časti Ameriky.
Geografia.
Paraíba hraničí s brazílskymi spolkovými štátmi Rio Grande do Norte, Ceará a Pernambuco, nachádza sa na pobreží Atlantického oceánu. Dve tretiny štátu ležia v nadmorskej výške 300 až 900 metrov.
Podnebie je tropické, vo vnútrozemí sú dlhé obdobia sucha, na pobreží sú zrážky častejšie.
Mestá.
Najväčšie mestá spolkového štátu Paraíba, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Ceará

Ceará je brazílsky spolkový štát, ktorý sa nachádza na severovýchode Brazílie. Hlavné mesto má názov Fortaleza.
Geografia.
V brazílskom štáte Ceará sa nachádza najmenší brazílsky národný park Ubajara s rozlohou 563 hektárov. Od hlavného mesta Fortaleza je vzdialený 351 kilometrov. Je zeleným ostrovom v polopúšti Caatinga. Jeho najväčšou atrakciou sú kvapľové jaskyne.
Mestá.
Najväčšie mestá brazílskeho štátu Ceará, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
News of the World

News of the World bol tabloid vydávaný v Spojenom kráľovstve od roku 1843 do 2011. Vytvoril ho John Browne Bell ako leták, ktorý v 1891 kúpil Lascelles Carr a neskôr predal spoločnosti News Ltd. (dnes News International) Ruperta Murdocha. Na tabloid sa periodikum transformovalo v roku 1984. 
Periodikum sa koncentrovalo na informácie o celebritách a populistické správy. Pre svoju obľubu v sexuálnych škandáloch získalo prezývky "News of the Screws" a "Screws of the World". News of the World zverejňoval celebrity pod vplyvom drog, kriminálne a sexuálne živle, pričom využíval dôverníkov alebo prestrojených novinárov, ktorý získavali fotografie, videá a odpočúvali telefóny počas policajného vyšetrovania. V októbri 2010 sa predávalo približne 2,812 milióna výtlačkov týždenne.
Týždenník ukončil svoju činnosť 10. júla 2011 po tom ako boli Andy Coulson a Clive Goodman obvinení z odpočúvania telefonátov.
Acre (Brazília)

Acre je štát v Brazílii. Nachádza sa v najzápadnejšej časti jej územia, v Amazónii a patrí do regiónu Norte do Brasil. Jeho názov je odvodený od rovnomennej rieky, ktorá jeho územím preteká.
&lt;br&gt;O územie tohto štátu viedli spor Brazília s Bolíviou, nakoniec zmluva z Petrópolisu z roku 1903 jeho väčšiu časť prisúdila práve Brazílii.
Charakter štátu.
Acre hraničí na juhu s Peru, na severe s brazílskym štátom Amazonas a má krátku hranicu i s ďalším štátom, Rondônia.
Jeho územie tvorí pieskovcová plošina do , pokrytá rovníkovým pralesom, v ktorom ešte stále žijú domorodí obyvatelia. Na ploche o rozlohe 152 589 km2 tu žije celkom 557 526 obyvateľov.
&lt;br&gt;Hlavným mestom Acre je Rio Branco, ležiace v juhovýchodnej časti krajiny.
Acre je známe vývozom kaučuku, brazílskeho orecha a dreva. Železničná doprava tu neexistuje, cestná sieť je riedka; štátom prechádza transamazonská diaľnica.
Mestá.
Štát Acre je rozdelený do 22 obcí. Najväčšie mestá štátu s počtom obyvateľov k 1. júnu 2004:
Demografia.
V roku 2010 tu žilo 732 793 obyvateľov. Hustota osídlenia bola 4,8 obyv./km2.
Hospodárstvo.
Podiel Acre na ekonomike Brazílie je 0,2%.
Velebit

Velebit je vápencové pohorie v severnej Dalmácii v Chorvátsku, severne od mesta Zadar. Pohorie má tvar mohutnej hradby, tiahnúcej sa popri pobreží v smere severozápad - juhovýchod. Je najväčším a najdlhším pohorím Dinárskej horskej sústavy a najvyšším vrchom je vysoký Vaganski vrh.
Poloha.
Na západe pohorie ohraničuje Jadranské more, na severe oddeľuje sedlo Vratnik Velebit od pohoria Veľká Kapela, na východe nadväzuje Ličko polje a južnú hranicu tvorí kaňon rieky Zrmanja. Svojou celkovou dĺžkou 145 km a šírkou od 10 do 30 km patrí medzi jedno z najmohutnejších pohorí Chorvátska. Z celkovej rozlohy 2 247 km² sa až 41 km² nachádza nad hranicou .
Turizmus.
Turistika má vo Velebite dlhoročnú tradíciu a pre Chorvátov má pohorie symbolickú hodnotu národných hôr. Naprieč pohorím vedie viac ako 100 km dlhá trasa tzv. "Velebitski planinarski put" a turistom slúži i 10 horských chát.
Bahia (štát)

Bahia je jeden z 26 brazílskych štátov, nachádza sa v severovýchodnej časti krajiny na brehu Atlantického oceánu. Ide o štvrtý najľudnatejší brazílsky štát (po São Paulu, Minas Gerais a Rio de Janeiro) a piaty najväčší svojou rozlohou. Podľa posledného sčítania ľudu má "Bahia" 13 070 250 obyvateľov. Bahia má najväčší podiel černochov v populácii (13 %; 1 700 351) zo všetkých brazílskych štátov.
Ekonomika.
Bahia je najväčším producentom a exportérom kakaa v krajine. Ďalším významným odvetvím je turizmus. Tunajšie krásne pláže a poklady kultúrneho charakteru robia z tohto štátu jednu z hlavných brazílskych turistických destinácií.
Rio de Janeiro (štát)

Rio de Janeiro je brazílsky štát na juhovýchode Brazílie. Má hranice so štátmi São Paulo, Minas Gerais, Espírito Santo. Leží na pobreží Atlantického oceánu. 
Podľa sčítania ľudu v roku 2005 mal štát Rio de Janiero celkom 15 397 366 obyvateľov a jeho rozloha činila 43 696,1 km². Hustota zaľudnenia je 356,1 obyvateľov na km². Hlavným mestom je rovnomenné mesto Rio de Janeiro. 
Ekonomika.
Priemyselný sektor má najväčší podiel na HDP - 51,6%, sektor služieb 47,8%. Poľnohospodárstvo predstavuje 0,6% HDP (2004). Štát Rio de Janeiro exportuje ropu 44,8%, metalurgické výrobky 13%, chemikálie 3,6%, neželezné kovy 2,8%, vozidlá 2,1% (2002).
Rio de Janeiro disponuje druhou najväčšou ekonomikou v Brazílii po São Paule. Podiel na celkovej ekonomike krajiny v roku 2004 bol 15,4 %.
Mestá.
Mestá spolkového brazílskeho štátu nad 100 000 obyvateľov, stav k 1. júlu 2005:
Espírito Santo

Espírito Santo je menší brazílsky štát, ktorý sa nachádza v juhovýchodnej časti Brazílie. Jeho hlavné mesto je Vitória. V preklade do slovenčiny znamená názov štátu "Duch svätý".
Geografia.
Rozlohou 46 077 km2 patrí Espírito Santo k menším brazílskym spolkovým štátom. V Espírito Santo žilo v roku 2007 3 351 669 obyvateľov. Štát Espírito Santo hraničí s brazílskymi spolkovými štátmi Rio de Janiero, Minas Gerais a Bahia a má asi 1 140 km dlhé pobrežie Atlantického oceánu. Hlavným mestom štátu je Vitória. V metropolitnej oblasti mesta žije približne 42% obyvateľov štátu. 
Najvyšším bodom štátu je Pico da Bandeira v pohorí Serra do Caparaó s nadmorskou výškou 2889 metrov. Je to tretí najvyšší vrch Brazílie a leží na hranici so štátom Minas Gerais.
Hospodárstvo.
Espirito Santo patrí k najväčším exportérom žuly na svete a k najväčším producentom kávy v Brazílii.
Mestá.
Najväčšie mestá Espírito Santo, počet obyvateľov k 1. júlu 2004:
Maceió

Maceió je hlavné mesto brazílskeho štátu Alagoas. Leží na pobreží Atlantického oceánu a má približne 900 000 obyvateľov.
Na území dnešného Maceió existovali od 17. storočia plantáže cukrovej trstiny. V roku 1815 obdržala obec Maceió štatút mesta a v roku 1839 sa stalo hlavným mestom štátu Alagoas.
Kvôli plážam a obrazu krajiny s kokosovými orechmi a záhradami mangovníkov je Maceió dnes u turistov veľmi obľúbené.
Nové letisko Zumbi dos Palmares International Airport spája Maceió s mnohými brazílskymi mestami a operuje na niektorých medzinárodných linkách. Mesto je sídlom Federálnej univerzity Alagoas.
Rio Branco (Acre)

Rio Branco (doslova "biela rieka") je hlavné a najväčšie mesto brazílskeho štátu Acre. Je pomenované podľa rovnomennej rieky, ktorá sa tu vlieva do rieky Rio Acre.
Mesto bolo založené v roku 1882. Je najdôležitejším východiskovým bodom pre turistov, ktorí Acre navštevujú. Rieka Rio Acre ho rozdeľuje na dve polovice, prvý a druhý okres.
V roku 2006 bolo v meste prihlásených 58 531 automobilov, vychádzali tu tri denníky.
Latrodectus indistinctus

Latrodectus indistinctus je druh pavúka z rodu Latrodectus. 
Opis.
Snovačky sú malé živočíchy, ktoré však majú veľmi toxický jed spôsobujúci silné kŕče a zástavu srdca. Samičky sú väčšie než samčeky a ich meno čierna vdova vzniklo z toho, že samičky po oplodnení samčeka zväčša zabijú a zjedia. Samičky majú typické čierne telo s červeným znakom na brušku. Samčeky sú menšie a majú hnedé sfarbenie. Samičky vytvárajú siete, v ktorých majú veľké vajíčka. Majú malú hlavohruď, ale za to veľmi veľké brušká. Nohy sú štíhle, veľké a článkované. Majú malé hmatadlá, medzi ktorými sú zúbky, ktoré obsahujú jedové žľazy. 
Výskyt.
Snovačky druhu Latrodectus indistinctus žijú v južnej Afrike od juhozápadnej Namíbie, cez Kapské Mesto až po Mys dobrej nádeje. Žije pod suchou trávou a pri kameňoch.
Potrava.
Snovačka "Latrodectus indistinctus" sa živí hmyzom.
Fortaleza

Fortaleza je mesto na severovýchode Brazílie, je to hlavné mesto štátu Ceará. V celej metropolitnej oblasti žije v súčasnosti približne 3,4 miliónov obyvateľov a Fortaleza tak patrí medzi sto najväčších miest na svete. V meste sa nachádza medzinárodné letisko, jedno z najvyťaženejších v krajine. Fortaleza je sídlom univerzity, ktorá nesie názov "Universidade Federal do Ceará", a ktorá bola založená už v roku 1954. Mesto je vďaka tunajšej klíme a piesočným plážam turisticky veľmi populárnou destináciou, čomu zodpovedá aj tunajšia ubytovacia kapacita. "Fortaleza" je známa aj svojím rušným nočným životom.
Bob Hope

Leslie Townes "Bob" Hope (* 29. máj 1903, Eltham, Spojené kráľovstvo – † 27. júl 2003, Toluca Lake, Kalifornia, USA) bol americký herec, komik a spevák britského pôvodu. 
Životopis.
Jeho otec William Henry Hope bol kamenár, matka Avis Townes Hope bola koncertná speváčka.
Počas strednej školy vystriedal niekoľko povolaní. Bol amatérskym boxerom. Neskôr spolu so svojou priateľkou Mildred Rosequist začali vystupovať v estrádach. Po ukončení vzťahu s Mildred sa Bob presunul na Broadway, kde uspel v predstaveniach Roberta, Say When a Red, Hot and Blue. 
Od mája 1937 mal vlastný rozhlasový program. Neskôr podpísal zmluvu so spoločnosťou NBC na program sponzorovaný spoločnosťou Pepsodent, a ktorý sa vysielal do roku 1956. Koncepcia jeho show bola jednoduchá – založená na pásme piesní, rozhovorov a vtipného monológu a stále prinášala známe osobnosti. 
Od roku 1938 sa Hope pravidelne objavuje vo filmových komédiách. Spolu s Bingom Crosbym vytvorili komickú dvojicu, ktorá sa objavila v sérii filmov s názvom "Road to…" Jeho filmy boli väčšinou divácky úspešné, ale ani za jeden z nich nebol ocenený cenou akadémie za najlepší film. Neskôr sa objavil aj v niektorých televíznych filmoch a seriáloch.
Bob Hope podporoval vojakov USA a až do neskorého veku pravidelne uvádzal programy pre vojakov v cudzine. Aj za tieto zásluhy bol ocenený mnohými vyznamenaniami. Mal možnosť stretnúť sa s mnohými prezidentmi USA.
V oblasti voľného času sa Hope venoval popularizácii golfu.
Jonathan Demme

Robert Jonathan Demme (* 22. február 1944,Baldwin, New York, USA – † 26. apríl 2017, New York) bol americký filmový producent, režisér, scenárista a herec. Známy je najmä réžiou filmu "Mlčanie jahniat" (1991), ktorý bol počas 64. udeľovania Academy Awards ocenený piatimi najvýznamnejšími soškami Oscara - v kategóriách Najlepší film, réžia, scenár, herec v hlavnej úlohe a herečka v hlavnej úlohe.
Životopis.
Narodil sa v obci Baldwin na ostrove Long Island, New York. Keď mal 15 rokov sa jeho rodina presťahovala do Miami. Na Floridskej univerzite študoval chémiu a chcel sa stať veterinárom. Počas štúdia získal post filmového kritika v univerzitných novinách a po skončení štúdia sa vydal cestou kinematografie. V roku 1968 natočil na 16 mm film svoju prvú snímku "Good Morning, Steve".
Režíroval vyše 40 filmov, známe sú najmä snímky "Stop Making Sense" (1984), "The Silence of the Lambs" (1991) a "Philadelphia" (1993).
Vaganski vrh

Vaganski vrh je najvyšším vrchom Velebitu a s výškou zároveň štvrtý najvyšší vrch Chorvátska. Nachádza sa v severnej Dalmácii, v južnej časti pohoria, v blízkosti známych kaňonov Velika a Mala Paklenica. Na vrchole sa nachádza malá kamenná pyramída, kríž a vrcholová kniha.
Prístup.
Najvhodnejším východiskovým mestom je pobrežný Stari Grad a výstup tak dosahuje prevýšenie takmer 1800 m. Náročná túra vedie zo Starigradu cez kaňon Malá Paklenica a horskú chatu Ivine vodice ().
Craspedodon

Craspedodon bol rod vtákopanvových dinosaurov, snáď patriaci k infraradu Ceratopsia. Žil vo vrchnej kriede, asi pred 85 miliónmi rokov. Na území dnešného Belgicka bolo nájdených niekoľko zubov, podobných zubom Iguanodona. Typový a jediný známy druh tohto rodu je Craspedodon lonzeensis, opísaný Louisom Dollom v roku 1883, avšak s ohľadom na malé množstvo nájdeného materiálu je považovaný za "nomen dubium." Dlho bol tiež považovaný za príslušníka skupiny Iguanodontia, ale neskôr bol preklasifikovaný do kladu Neoceratopsia, v rámci ktorého je zrejme bližšie skupine Ceratopsoidea než Protoceratopsidae. Ak je táto nová klasifikácia správna, stane sa Craspedodon prvým známym európskym neoceratopsidom.
Sokol (vrch v Žiari)

 
Sokol () je druhý najvyšší vrch v pohorí Žiar. Leží nad obcou Ondrašová, približne severozápadne od mesta Turčianske Teplice.
Poloha.
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Sokol. Vrchol leží na území Žilinského kraja, na pomedzí okresov Martin a Turčianske Teplice a zasahuje na katastrálne územia obcí Kláštor pod Znievom, Ondrašová a Abramová. Nachádza sa v hlavnom hrebeni, nevedie naň však značená trasa. 
Opis.
Vrch, ktorý dáva meno najvyššej časti pohoria, je súčasťou hlavného hrebeňa. Ten vedie zo Znieva () cez najvyššie Chlieviská () na Závozy (). Juhovýchodným susedom je vrch Žiar (), južným Čierny diel (), západným vrch Baran (), severným Dutá skala () a severovýchodným Chlieviská. Celý masív vrátane vrchu Sokol patrí do povodia rieky Turiec; severozápadnú časť odvodňuje rieka Vríca, juhovýchodná odvádza vodu prítokmi potoka Polerieka. Najbližším sídlom je na východnom úpätí ležiaca Abramová, južne leží Brieštie a severozápadným smerom obec Vrícko. 
Výhľady.
Husto zalesnený hrebeň poskytuje minimálny rozhľad. Z lokalít s riedkym porastom sú pozorovateľné okolité vrchy pohoria a blízka Malá Fatra, miestami sa však na horizonte ukáže i Veľká Fatra, Kremnické vrchy, Vtáčnik a Strážovské vrchy.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup na hrebeň je lesnými cestami a chodníkmi z blízkeho okolia. Najbližšie značené trasy vedú:
Protest

Protest sa vníma ako prejavenie nesúhlasu, pričom sa používajú ústne, alebo písomné prostriedky.
Ústny protest.
Ústne protesty sa považujú za najčastejšie používané formy protestu. Protestujúci dav používa na vyjadrenie nesúhlasu transparenty, pokriky a skandovanie.
Písomný protest.
Písomný protest môže vydať aj jedna osoba (napr.: petícia, sťažnosť). Takáto forma protestu sa používa väčšinou menšími organizáciami alebo jednotlivcami.
Nové Zlatovce

Nové Zlatovce sú súčasť trenčianskej mestskej časti Západ (Trenčín). Rozkladajú sa v priestore ohraničenom Bratislavskou ulicou, riekou Váh a Brnianskou ulicou.
Charakter mestskej časti.
Nové Zlatovce tvoria najmä priemyselné areály a prevádzky. V bytovej otázke prevláda individuálna rodinná zástavba, jediným sídliskom je Kvetná na severovýchodnom okraji mestskej časti. Na juhu je mestská časť ohraničená Váhom, popri ktorom vedie ochranná hrádza často využívaná na šport (súčasťou je aj bežecká trať) a dopravu pre peších a cyklistov do iných častí mesta.
Politika.
Keďže Trenčín nemá miestne úrady, ako Košice a Bratislava, spadá mestská časť pod Výbor mestskej časti Západ, ktorá má v mestskom zastupiteľstve 4 poslancov.
Školstvo.
V Nových Zlatovciach sídlia nasledovné školy a školské zariadenia:
Priemysel.
V mestskej časti sídli mnoho podnikov a závodov, ktoré sú umiestnené v bývalých podnikoch ako napríklad OZETA, KARA a pod.
Depo má na Zlatovskej ulici SAD Trenčín, ktorá zabezpečuje MHD v Trenčíne a Novom Meste nad Váhom a taktiež prímestskú a diaľkovú dopravu v Trenčianskom kraji.
Doprava.
Dopravu v mestskej časti zabezpečuje prieťah štátnej cesty I/61, diaľničný privádzač z D1, ktorý pokračuje po západnom okraji mestskej časti ako juhovýchodný obchvat mesta Trenčín a miestne komunikácie. Sieť liniek MHD je pomerne rozvinutá, časť obsahujú linky 5, 6, 7, 13, 17, 27 a 31.
Občianska vybavenosť.
V Nových Zlatovciach je dobrá občianska vybavenosť, nachádza sa tu obchodné stredisko ("Úspech"), zdravotné strediská, pobočky bánk, predajne odevov, obuvi, kvetinárstva, potravinové predajne, zelovoc, cukráreň a mnohé iné služby. Sídlo tu má aj OO PZ a Kriminálna polícia Trenčín.
Vitória (Brazília)

Vitória je mesto a obec (município) vo východnej Brazílii a je hlavným mestom štátu Espírito Santo. Obec mala v roku 2010 približne 330 000 obyvateľov, z toho dve tretiny žijú v centrálnej časti a jedna tretina v severnej časti Goiabeiras, kde sa nachádza aj najväčšie letisko štátu. Aglomerácia mesta má zhruba 1,7 milióna obyvateľov.
Vitória bola založená v roku 1551 a odvtedy fungovala ako hlavné mesto štátu Espírito Santo. Mesto je položené na ostrove v bezprostrednej blízkosti Atlantického oceánu. S pevninou ho spája šesť mostov. 
Zaujímavosti.
Štúdia OSN z roku 1998 zaradila Vitóriu na štvrté miesto medzi brazílskymi mestami v úrovni vzdelávania, zdravotníctva a sociálneho zabezpečenia.
Sexshop

Sexshop alebo erotický obchod je označenie obchodu s erotickými pomôckami, pornografiou, erotickou bielizňou, erotickou literatúrou, antikoncepčnými pomôckami ( prezervatív) atď. Eufemisticky sú označované ako "obchody pre dospelých". Vo väčšine štátov je prevádzka sexshopov upravená zákonom, ktorý zakazuje prístup maloletým osobám. Niektoré štáty regulujú tovar, ktorý sexshopy predávajú. Ide predovšetkým o moslimské krajiny a niektoré federálne štáty USA.
Prvý sexshop na svete otvorila v roku 1962 spoločnosť Beate Uhse v meste Flensburg v Nemecku pod názvom "Špeciálna predajňa pre manželskú hygienu".
Erotické pomôcky je možné zakúpiť aj v online sexshopoch na internete, čo poskytuje určitú mieru anonymity bez priameho kontaktu s predavačmi.
Tomáš Ďubek

Tomáš Ďubek (* 22. január 1987, Zvolen) je profesionálny slovenský futbalista, hrajúci za slovenský klub FC ViOn Zlaté Moravce.
Klubová kariéra.
Svoju futbalovú kariéru začal v MFK Lokomotíva Zvolen. V roku 2002 prestúpil ešte ako dorastenec do MFK Ružomberok, kde sa prepracoval až do prvého mužstva a neskôr prevzal kapitánsku pásku. V sezóne 2012/13 bol vyhlásený najlepším hráčom 1. slovenskej ligy. V lete 2014 v tíme predčasne skončil.
8. júla 2014 prestúpil po dlhších rokovaniach do FC Slovan Liberec. Prvý súťažný zápas absolvoval 17. júla v 2. predkole Európskej ligy UEFA 2014/2015 proti MFK Košice (výhra 1:0). Po faule na neho bol nariadený v 83. minúte pokutový kop, ktorý premenil Marek Jarolím. V domácej odvete 24. júla sa premiérovo zapísal do streleckej listiny, Liberec zvíťazil 3:0 a postúpil do 3. predkola proti FC Astra Giurgiu, kde bol vyradený.
V Liberci strávil len jednu sezónu a v júni 2015 sa vrátil do MFK Ružomberok.
Po dvojročnom pôsobení v Ružomberku prestúpil do maďarského tímu Zalaegerszegi TE, odkiaľ o rok neskôr odišiel do Zlatých Moraviec.
Reprezentačná kariéra.
V marci 2013 figuroval v širšej nominácii slovenského národného tímu pre kvalifikačný zápas s Litvou (22. marca) a priateľský zápas so Švédskom (26. marca, oba zápasy mali dejiska v Žiline na štadióne Pod Dubňom). Do žiadneho zápasu však nezasiahol. Svoj debut v reprezentačnom A-mužstve absolvoval 7. júna 2013 proti Lichtenštajnsku, išlo o kvalifikačný zápas na MS 2014 (remíza 1:1).
Hank Snow

Hank Snow, vlastným menom Clarence Eugene Snow, (* 9. máj 1914, Brooklyn, Nové Škótsko, Kanada – † 20. december 1999, Madison, Tennessee, USA) bol jeden z najznámejších amerických country spevákov.
Životopis.
Snow mal pohnuté detstvo. Rodičia sa mu rozviedli keď mal 8 rokov, u starých rodičov dlho nevydržal a v 12-tich utiekol z domova od matky kvôli nevlastnému otcovi. Namiesto školy sa potom živil ako plavčík. V 16 rokoch mal už svoju prvú gitaru, s ktorou vystupoval. Výrazne ho vtedy ovplyvnil štýl prvej veľkej country hviezdy Jimmieho Rodgersa, po ktorom neskôr pomenoval aj svojho prvého syna.
V roku 1933 mal už Snow každý týždeň vyhradenú štvrťhodinu na rozhlasovej stanici v Halifaxe. O tri roky neskôr podpísal zmluvu pre vydavateľskú firmu RCA-Victor, u ktorej vydržal rekordných 47 rokov a nahral viac ako 100 albumov. V 30. a 40. rokoch často vystupoval pod rôznymi menami (Hank The Yodelling Ranger, Clarance Snow and His Guitar, The Singing Ranger), kým prešiel k jednoduchému Hank Snow.
Do USA prišiel Snow koncertovať po prvýkrát v roku 1945 v rámci Whiling Jamboree v Západnej Virgínii. Vydavateľská firma sa však zdráhala jeho album v USA vydať, kým tu nedosiahne väčší úspech koncertovaním. Výrazný krok týmto smerom urobil, keď ho Ernest Tubbsa pozval na vystúpenie do Grand Ole Opry, kde Snow neskôr vystupoval 46 rokov. Prvýkrát sa tak stalo v roku 1950, keď bol Snow už 21 týždňov na čele country hitparády s piesňou "Im Moving On". Pieseň mala základy u prvých hviezd country hudby, ale zároveň sa v nej zreteľne prejavovala invencia Hanka Snowa.
Uvedenou piesňou začalo približne päťročné obdobie, počas ktorého mal Snow v prvej desiatke americkej country hitparády postupne 24 rôznych piesní. V roku 1954 mal výraznú zásluhu na tom, že v Grand Ole Opry vystúpil začínajúci Elvis Presley, ale bol sklamaný, že u country nezostal natrvalo. Snow so svojou hudbou prenikol aj mimo americký kontinent do Európy, Ázie i Austrálie, čo sa predtým žiadnemu country spevákovi v takej miere nepodarilo.
V roku 1958 Snow získal americké občianstvo a naďalej bol veľmi aktívny v koncertnej i nahrávacej činnosti. Naposledy dosiahol na vrchol hitparády s piesňou "Hello Love" z rovnomenného albumu v roku 1974. So začiatkom ďalšieho desaťročia sa ho zbavila nahrávacia spoločnosť, ale Snow naďalej koncertoval aj cez zdravotné problémy, ktoré prišli v rokoch deväťdesiatych. Veľa času tiež venoval nadácii, ktorú založil pre týrané deti.
Posmrtne bola 20. septembra 2000 odhalená v Ryman auditóriu v Nashville bronzová socha Hanka Snowa v nadživotnej veľkosti od Billa Rainsa.
Suchy Grunt (Malopoľské vojvodstvo)

Suchy Grunt je dedina v Poľsku. Nachádza sa v Malopoľskom vojvodstve, v powiecie dąbrowskim.
V rokoch 1975 - 1998 patrila k vojvodstvu tarnowskiemu.
Teresina

Teresina je mesto a obec (municípia) v severovýchodnej Brazílii a je hlavným mestom štátu Piauí. Leží pri rieke Parnaíba a je jediným hlavným mestom severovýchodného regiónu, ktorý leží vo vnútrozemí. Mesto bolo založené v roku 1852 ako Vila Nova do Poti, podľa Poti, prítoku rieky Parnaíba. Na druhej strane rieky Parnaíba leží Timon, tretie najväčšie mesto štátu Maranhão.
Infraštruktúra.
Letisko.
V meste sa nachádza letisko "Teresina/Senador Petrônio Portella". Otvorené bolo 30. septembra 1967 a od roku 1975 bolo prevádzkované firmou Infraero. Leží približne 4 km od mesta. 
Metro.
Metro bolo otvorené 15. augusta 1989 a je to jedno z najkrajších a najmodernejších v krajine. Priemerná vyťaženosť je 30 tisíc ľudí denne. Každý vagón je vybavený klimatizáciou. Metro má zatiaľ deväť staníc, ďalšie sa postupne stavajú.
Dziecinów

Dziecinów môže byť:
Trzciano

Trzciano môže byť:
Pozri aj:
Fort McMurray

Fort McMurray je mesto v Kanade v provincii Alberta v regióne Northern Alberta. Štatút mesta získalo v roku 1980 a od roku 1995 je súčasťou konurbácie Wood Buffalo. Nachádza sa v blízkosti ústia rieky Clearwater do rieky Athabaska. V 2006 roku tu žilo 47 705 obyvateľov..
Ekonomika mesta sa v značnej miere opiera o ťažbu živíc a na jej základe rozvinutom petrochemickom priemysle. Súčasťou mesta je aj civilné letisko Fort McMurray.
Torpédomet

Torpédomet je zariadenie pre vypúšťanie torpéd v horizontálnom smere. Spravidla má podobu dutého valca, do ktorého sa umiestni torpédo. Torpédomet je umiestnený na bojovom plavidle. Podľa spôsobu montáže môžeme rozlíšiť nadhladinový a podhladinový torpédomet. Zvláštnym prípadom umiestnenia (dnes už nepoužívaným) je torpédomet umiestnený v pobrežnej torpédovej batérii.
Plavidlo si môže viezť náhradné torpéda a po výstrele torpédomet znovu nabiť alebo je odkázané na stretnutie so zásobovacím plavidlom, resp. sa vrátiť do prístavu.
Podhladinový torpédomet.
Podhladinový torpédomet je určený na vypustenie torpéda pod hladinou. Pred vypustením torpéda musí byť torpédomet zaplavený a musí sa tak vyrovnať tlak v torpédomete s tlakom vody v danej hĺbke. V súčasnosti sa toto riešenie používa hlavne na ponorkách, ale ešte počas prvej svetovej vojny boli podhladinovými torpédometmi vybavené aj veľké bojové lode. Nemecké bojové krížniky mali štyri 50 cm torpédomety: po jednom na prove a korme a na bokoch pod čiarou ponoru. Podhladinový torpédomet je pevne uchytený a zameriavanie sa uskutočňuje celým plavidlom.
Podhladinové torpédomety ponoriek môžu okrem rôznych druhov torpéd (neriadené, samonavádzacie, diaľkovo riadené) vypúšťať aj míny a protilodné či protipozemné riadené strely. Napríklad BGM-109 "Tomahawk" (pri použití vypúšťacej kapsle), SM-39 "Exocet", alebo UGM-84 "Harpoon".
Na ponorkách bývali torpédomety umiestnené na prove a niekedy i na korme. Pri moderných ponorkách sa torpédomety montujú šikmo na bokoch a predná časť je vyhradená sonaru.
Nadhladinový torpédomet.
Nadhladinový torpédomet býva umiestnený na palube bojovej lode a torpédo sa z neho vystreľuje stlačeným vzduchom. Torpédomet môže byť pevne uchytený a mierenie sa musí uskutočniť celým plavidlom (napr. nemecké "S-booty"), alebo môže byť montovaný ako otočný (buď jedno- či viachlavňový).
Do 2. svetovej vojny boli torpédomety umiestnené aj na bojových lodiach i keď zvyšujúci sa dostrel diel hlavného kalibru spravil nasadenie torpéd z bojových lodí nepravdepodobným. Dokonca pri ľahších jednotkách boli torpédomety demontované, aby uvoľnili miesto napríklad silnejšej protilietadlovej výzbroji. Oba japonské torpédové krížniky "Kitakami" a "Ói" (prestavané z ľahkých krížnikov v roku 1941) – každý niesol 40 torpédometov (10xIV) kalibru 533 mm – boli v roku 1942 prestavané na rýchle transportéry a torpédová výzbroj zredukovaná na 24 hlavní (6xIV).
Niekedy je ale zvolený aj iný spôsob vypúšťania torpéda, než použitím torpédometu. Napríklad talianske torpédové člny "MAS" niesli torpéda na palube a pred použitím ich jednoducho zhodili do vody vedľa člnu. Sovietske torpédové člny "G-5" zase torpéda vypúšťali tak, že ich spustili z kĺzačky na zadnej časti člnu do brázdy za loďou. Ani lietadlá nepoužívajú torpédomety, ale torpéda priamo zhadzujú.
João Pessoa

João Pessoa je mesto a obec (município) v severovýchodnej Brazílii a je hlavným mestom štátu Paraíba. Počet obyvateľov je zhruba 720 000, ale približne 1,2 milióna v celej aglomerácii mesta. Mesto založili Portugalčania 5. augusta 1585 pod názvom Filipéia de Nossa Senhora das Neves, a bolo niekoľko období tak v španielskych, ako aj v holandských rukách. João Pessoa dostalo svoj názov v roku 1930.
Ponta dos Seixas, mys a najvýchodnejšia pevninská časť južnej Ameriky, leží v hraniciach obce. João Pessoa je vďaka existencii dažďového pralesa v strede mesta s rozlohou 7 štvorcových kilometrov jedným z najzelenších miest na svete.
Čičidžima

Čičidžima alebo Čiči-džima ( 父島, doslova „Otcov ostrov“) je najväčší ostrov v japonskom súostroví Boninské ostrovy.
Počas druhej svetovej vojny boli na ostrove umiestnené dve rádiové stanice a Čičidžima sa tak stala častým cieľom amerických leteckých útokov. Pri jednom z týchto útokov bol zostrelený mladý George H. W. Bush. Japonské jednotky a ďalšie zdroje z Čičidžimy boli použité na posilnenie obrany ostrova Iwó-džima pred strategicky dôležitou bitkou o Iwó-džimu. Ostrov slúžil aj ako dôležitý uzol japonskej rádiovej komunikácie a ako základňa pre prieskumné operácie vo veľkej časti Tichého oceánu.
Ostrov nebol nikdy dobytý a kapituloval až spoločne s celou Japonskou ríšou. Po vojne boli niektorí z miestnych vysokých dôstojníkov súdení za vojnové zločiny triedy B.
Boa Vista (Roraima)

Boa Vista je mesto a obec (município) vo východnej Brazílii a je hlavným mestom štátu Roraima. Leží na západnom brehu rieky Rio Branco, 220 km (136 míľ) od hraníc s Venezuelou. Je to jediné brazílske mesto, ktoré leží nad rovníkom. Bolo založené v roku 1890.
Boa Vista je najľudnatejším okresom v štáte Roraima, približne polovica obyvateľov štátu žije tu. Obchodné a partnerské vzťahy má s mestom Lethem, v Guayane a Santa Elena de Uairén vo Venezuele. Tieto mestá sú väčšie mestá, spojené cestným prepojením s mestom, hoci menšie obce sú po asfaltovej ceste tiež dosiahnuteľné. Letecká doprava je ale jediným prostriedkom dopravy s ostatnými regiónmi krajiny. 
Federálna vláda spustila projekt, ktorý spojí Manaus a Boa Vista cestným prepojením, a to asfaltovaním existujúcej BR 319, ako aj vybudovaním niekoľkých mostov cez Amazonský prales.
Toto moderné mesto sa líši od ostatných miest na severe Brazílie ako plánované mesto. Architektom bol Darci Aleixo Derenusson, ktorý navrhol mesto s obdobným pôdorysom, ako má Paríž. Hlavné ulice sa stretávajú v Civic Center Plaza.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2011

Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2011 alebo Eurobasket 2011 boli 37. majstrovstvá Európy v basketbale mužov. Bolo to najvyššie kontinentálne podujatie Európskej basketbalovej federácie (FIBA Europe) v basketbale v roku 2011, ktoré sa prvýkrát konalo za účasti až 24 tímov. Konalo sa od 31. augusta18. septembra 2011 v šiestich litovských mestách: Kaunas, Vilnius, Šiauliai, Panevežys, Alytus a Klaipėda. Litva, ako prvá hostiteľská krajina ME, mala oficiálnu pieseň k ME. Jej názov je "Celebrate" a existuje v dvoch jazykových mutáciách, anglickej a litovskej. 
Litva bola vybrana za organizátora tohto turnaja 19. januára 2005 na zasadnutí predstavenstva FIBA Europe.
Finalisti si zapezpečili účasť na LOH 2012 a tímy na 3. až 6. mieste účasť na svetovej kvalifikácii na LOH 2012.
Nasadenie do výkonnostných košov.
FIBA Europe nasadila družstvá pred žrebovaním skupín, ktoré sa konalo 30. januára 2011, do nasledujúcich výkonnostných košov podľa ich výsledkov v predchádzajúcej edícii ME: