burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Katedrála Panny Márie a svätého Štefana (Speyer)

Katedrála Panny Marie a svätého Štefana v nemeckom meste Speyer, v tesnej blízkosti Rýna, je najväčšia zachovaná románska stavba., od roku 1981 je na listine svetového dedičstva UNESCO. Katedrála bola miestom korunovácií stredovekých nemeckých cisárov aj ich posledného odpočinku.
Dejiny.
Základný kameň monumentálnej katedrály bol položený v roku 1027., kedy sa stal rímskonemeckým cisárom Konrád II. Sálsky zo sálskej dynastie, ktorý pochádzal z okolia Speyeru. Stavba bola zahájená v roku 1030, v roku 1039 bol Konrád pochovaný v jej krypte a bola vysvätená za vlády jeho vnuka Henricha IV. Sálskeho v roku 1061. Stavba, ktorá sa odborne nazýva „Speyer I“, bola trojloďová bazilika s priečnou loďou, západným chórom ("Westwerk") a plochým dreveným stropom.
Blízkosť rieky spôsobovala problémy s nestabilným podložím a Henrich IV. dal časť katedrály krátko po vysvätení strhnúť a založil ju v ešte väčších rozmeroch (Speyer II.). Celkom prestaval východný chór, hlavná loď bola zvýšená o 5 metrov a zaklenutá krížovou klenbou, zostala len krypta, časť priečnej lode (transeptu) a spodnej časti východných veží. V roku 1106, keď Henrich IV. zomrel, bola stavba dokončená. Celá katedrála je postavená z červeného pieskovca a svojou dĺžkou 143 m a šírkou 43 m je po demolícií kláštora v Cluny začiatkom 19. storočia najväčším románskym kostolom na svete. 
Keď vojsko francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV. v roku 1689 dobylo a vypálilo Speyer, bola i katedrála značne poškodená a v troskách zostala až do konca 18. storočia, kedy ju začal renovovať Ignác Michael Neumann. V roku 1794 bola znovu poškodená miestnym davom a hrozila jej demolícia, zachránil ju zásah mainzského arcibiskupa.
Po Napoleonovom páde pripadol Speyer Bavorsku a kráľ Ľudovít I. Bavorský zabezpečil jej rekonštrukciu, ktorej sa ujal architekt Heinrich Hübsch a v rokoch 1854 - 1858 novo postavil celé západné priečelie v historizujúcom slohu. Pri rekonštrukcii v 60. rokoch 20. storočia bola odstránená vnútorná baroková omietka i fresky z 19. storočia a chrám dostal nové dvere. Od roku 1996 sa opäť rekonštruuje, dokončenie je plánované na rok 2015.
Opis.
Katedrála je trojloďová románska bazilika so štyrmi vežami a barokovou kupolou nad krížením. Všetky lode sú zaklenuté krížovými klenbami a vnútro pôsobí vznosným dojmom. Pod východným chórom je pôvodná krypta z roku 1040. Stavba je 444 rímskych stôp, čiže 134 m dlhá, a 111 stôp, čiže 43 m široká. Hlavná loď je 14 m široká a výška klenby je 33 m. Východné veže sú 71,2 m vysoké, západné veže v priečelí 65,6 m.
Vnútorné zariadenie je moderné, v hlavnej lodi bol organ z rokov 1961 - 1977 v roku 2011 nahradený organom značky "Seifert" s 87 registrami.. 
V chóre je organ z roku 2008 a v barokovej kupole nad krížením je deväť zvonov, jeden je z roku 1822, ostatné z roku 1963.
Zoznam pochovaných kráľov a cisárov Rímskonemeckej ríše.
Katedrála počas storočí fungovala ako cisárske pohrebisko, v krypte sú pochovaní:
Pompeius

Pompeius môže byť:
Činenie

Činenie môže byť:
Speyer

Speyer je historicky a kultúrne významné mesto v juhozápadnom Nemecku, v spolkovej krajine Porýnie-Falcko (Rheinland-Pfalz) na ľavom (západnom) brehu Rýna asi 20 km južne od Mannheimu. Má cez 50 tisíc obyvateľov a najznámejšou stavbou je románska katedrála Panny Márie a sv. Štefana, kde je pochovaná rada stredovekých cisárov a panovníkov.
Tematika

Tematika môže byť:
Würzburská rezidencia

Würzburská rezidencia je rozľahlý palác v bavorskom meste Würzburg, na ktorého výstavbe sa podieľali prední barokoví architekti ako Johann Lukas von Hildebrandt, Maximilian von Welsch a Robert de Cotte. Výstavba paláca prebiehala v 1. polovici 18. storočia a po jej dokončení mal palác tri krídla s nádvorím uprostred a niekoľko sto izieb. 
V súčasnosti patrí k najvýznamnejším pamiatkam Nemecka, od roku 1981 je súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Fresková výmaľba.
Interiéry kniežacej rezidencie vynikajú impozantnou freskovou výmaľbou. Jedným z významných umelcov, podieľajúcich sa na jej realizácii, bol popredný predstaviteľ talianskeho neskorobarokového maliarstva Giovanni Battista Tiepolo. Od apríla 1751 do októbra 1753 tu spolu so svojimi synmi Giovannim Domenicom a Lorenzom Baldisserom pracoval v službách kniežaťa-biskupa Karola Filipa von Greiffenklau. Výsledkom sú monumentálne alegorické fresky na strope a stenách Cisárskej sály: "Apolón privádza Barbarossovi nevestu Beatrice Bourbonskú", "Investitúra biskupa Harolda", "Barbarossova svadba",
a na strope hlavného schodiska: "Apoteóza kniežaťa-biskupa Karola Filipa von Greiffenklau", "Olymp" a alegórie štyroch svetadielov (Európy, Afriky, Ameriky a Ázie).
Teória rovnováhy

Teória rovnováhy môže byť:
Tymopatia

Tymopatia môže byť:
Takt

Takt môže byť:
Tibor Varga

Tibor Varga môže byť:
Samuel Roth

Samuel Roth môže byť:
Port Royal

Port Royal môže byť:
Port-Royal môže byť:
Boys &amp; Girls

Boys &amp; Girls môže byť pieseň:
Peter Brock

Peter Brock môže byť:
Hans Winkler

Hans Winckler môže byť:
Reis

Reis môže byť:
Heinrich Roth

Heinrich Roth môže byť:
Medard

Medard môže byť:
Pausanias (kráľ Sparty)

Pausanias alebo Pausaniás () bol kráľ Sparty od roku 409 pred Kr. do roku 394 pred Kr. Patril do kráľovskej rodiny Agiovcov.
Otcom Pausania bol Pleistoanax z rodu Agiovcov (). Vládol spolu s Agidom II. pochádzajúceho z rodu Eurypontovcov () od roku 409 pred Kr. do roku 398 pred Kr. a potom s jeho bratom Agésilaom II. od roku 398 pred Kr. do roku 394 pred Kr.
Pausanias vládol v čase historických udalostí pre Spartu sa spočiatku vyvíjajúcich priaznivo, ale na konci jeho vlády Sparta zaznamenala mocenský úpadok. V roku 404 pred Kr. sa skončila dlhá peloponézska vojna trvajúca dvadsaťsedem rokov, keď spartský vojvodca Lysandros od mora a kráľ Pausanias na pevnine obkľúčili Atény a donútili tento mestský štát kapitulovať. Lysandros prijal aténskych poslov a oznámil im rozkaz zrovnať so zemou aténske vonkajšie opevnenie a hradby prístavu Pireus. Aténske loďstvo s výnimkou dvanástich lodí dostala Sparta a Atény museli zmeniť ústavu, aby podľa slov Sparťanov nevládol dav, ale najlepší muži. Aténčania nato zvolili tridsať vybraných občanov a tí vošli do dejín ako vláda tridsiatich tyranov. Ich útlak v Aténach vyvolal všeobecný odpor a následne povstanie, po ktorom sa opäť k moci dostali demokrati. To ale Lysandros nechcel nepripustiť a onedlho dorazil s vojskom do Atén a nanútil im svoju vôľu obnoviť vládu tyranov. Avšak podľa nariadenia eforov mal v Aténach o vlastnej vláde rozhodnúť aténsky ľud. Sparta následne aby prinútila Lysandra rešpektovať ich nariadenie, vyslala proti nemu vojsko na čele s kráľom Pausaniom. Lysadros bol preto donútený načas opustiť politickú scénu.
V roku 404 pred Kr. zomrel v Perzskej ríši Dareios II. a jeho synovia Artaxerxes a Kýros sa dostali do sporu o trón. V tomto spore sa Sparťania pridali na Kýrovu stranu. Byzantský harmastés Klearchos najal 13 000 žoldnierov, z ktorých väčšinu tvorili Sparťania. K rozhodujúcej bitke došlo v roku 401 pred Kr. pri Kúnaxách a Kýros v nej padol. Spartský zásah o perzský trón mal ďalekosiahle následky, lebo víťazný Artaxerxes II. sa zaň pomstil vojnou, ktorá trvala od roku 399 pred Kr. do roku 394 pred Kr. a skončila námornou bitkou pri Knide, kde Sparta stratila nielen svoje ľodstvo ale aj hegemóniu na Egejskom mori. Oslabenie Sparty využili Tébania a neskôr aj jej tradiční nepriatelia Megarčania a Korinťania a tak v roku 395 pred Kr. vypukla tzv. korintská vojna. Ťaženie proti Tébam viedol opäť Lysandros, ktorý v bitke pri Haliarte padol. Lysandros zaútočil svojvolne, nepočkal na posily vojska kráľa Pausania a to sa mu stalo osudným. Bitka sa teda skončila neúspechom a to bol dôvod, že sa v Sparte efori rozhodli Pausania aj napriek jeho neprítomnosti odsúdiť. Pausanias sa už domov nevrátil a svoj život dožil v exile. Útočisko našiel v Tegei a nejaký čas žil aj v Perzskej ríši. Zomrel okolo roku 380 pred Kr.
Jari Kurri

Jari Kurri (* 18. máj 1960, Helsinki, Fínsko) je bývalý fínsky hokejista a hokejový tréner.
Pri príležitosti 100. výročia NHL bol v januári 2017 vybraný ako jeden zo sto najlepších hráčov histórie ligy.
Milan Melník

Prof. RNDr. Milan Melník, DrSc. (* 9. máj 1938, Košická Nová Ves) je slovenský vedec, vysokoškolský učiteľ, chemik, kandidát na prezidenta Slovenskej republiky v roku 2009 a kandidát na prezidenta Slovenskej republiky v roku 2014.
Vedecká kariéra.
Jeho vedeckým zameraním je koordinačná a bioanorganická chémia. Publikoval takmer 300 vedeckých prác v zborníkoch domácich a medzinárodných konferencií. Prednášal na desiatkach univerzít celého sveta. Korešpondent Fínskej chemickej spoločnosti, čestný člen Americkej chemickej spoločnosti.
V roku 1964 sa stal asistentom na Katedre anorganickej a organickej chémie Farmaceutická fakulta UK. Na fakulte pracoval do roku 1971 kedy sa stal odborným asistentom Katedry anorganickej chémie Chemicko-technologickej fakulty Slovenskej vysokej školy technickej. Na tejto katedre bol vedúcim v rokoch 1994 až 2002. V rokoch 20062008 bol vedúcim Katedry chémie a biochémie na Fakulte prírodných a humanitných vied Univerzity Alexandra Dubčeka v Trenčíne.
Od februára 2008 je emeritným profesorom Slovenskej technickej univerzity.
Politická činnosť.
Prezidentské voľby 2009.
V prezidentských volieb v roku 2009 kandidoval ako občiansky kandidát s podporou ĽS – HZDS. V prvom kole získal 45 985 hlasov, alebo 2,45% platných hlasov. Skončil na 5. mieste a do druhého kola nepostúpil.
Prezidentské voľby 2014.
Svoju kandidatúru do prezidentských volieb v roku 2014 oznámil 19. júla 2013 ako 75 ročný. Kandidoval s podporou občianskych združení Panslovanská únia, Konzervatívne Slovensko a Slovenská ekonomická spoločnosť- Nezávislé združenie ekonómov Slovenska. V prvom kole voľby nakoniec získal 7 678 hlasov (0,40 % z odovzdaných hlasov) a zo 14 kandidátov skončil na 12. mieste.
Viliam Loviška

Viliam Loviška (* 12. august 1964, Bratislava) je slovenský sochár, maliar, dizajnér, pedagóg a organizátor výtvarného života.
Štúdium.
V rokoch 19781982 študoval sochu na Škole umeleckého priemyslu v Bratislave u akad. sochára Juraja Gavulu, vysokoškolské štúdia absolvoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v rokoch 19821989 v ateliéri prof. Ladislava Snopeka, doc. Teodora Baníka, neskôr v ateliéroch prof. Jána Kulicha a v rokoch 19861989 u prof. Albína Brunovského. 
Tvorba.
Výber z najdôležitejších diel:
Bullet

Bullet () je kriminálno-dramatický film z roku 1996 natočený režisérom Julienom Templom, v ktorom hrajú Mickey Rourke, Tupac Shakur, John Enos III, Ted Levine a Adrien Brody. Scenár bol napísaný Mickey Rourkom a Brucom Rubensteinom. Film bol prvýkrát odvysielaný mesiac po Tupacovej smrti.
Mickey Rourke sa taktiež podieľal na hudbe k filmu. V USA bol v kinách iba krátko a hneď potom bol vydaný na videokazetách. Film sa natáčal v New Yorku.
Dej.
Butch Stein (Mickey Rourke) je práve prepustený z väzenia, kde si odpykával osemročný trest za výtržnosti a drogy. Nápravný systém však nepriniesol v jeho prípade žiadne pozitívne výsledky, pretože ihneď po návrate domov Butch surovo napadne dílera svojho bývalého konkurenta Tanka (Tupac Shakur) a okradne jeho dvoch zákazníkov. Medzi oboma rivalmi začína súkromná vojna, ktorá speje k nevyhnuteľnému koncu.
Arado Ar 68

Arado Ar 68 bolo nemecké dvojplošné stíhacie lietadlo vyvinuté firmou Arado v 30. rokoch 20. storočia. Stroj bol vyvíjaný od roku 1932 ako možná náhrada stíhacích dvojplošníkov Heinkel He 51. Arado Ar-68 bolo posledné dvojplošné stíhacie lietadlo zaradené do prvolíniovej služby v Luftwaffe. Charakteristické smerové kormidlo, ktoré bolo následne aplikované takmer bez výnimky na všetky jednomotorové stroje Arado, bolo po prvýkrát použité práve na Arade Ar-68. 
Vznik a vývoj.
Prvý prototyp Ar 68a vzlietol v roku 1934 a to ešte s motorom BMW VId o výkone 550 k, pretože vývoj definitívneho motoru Jumo 210 ešte nebol dokončený. Druhý prototyp Ar 68b už mal motor Jumo 210 A o výkone 610 k. Tretí prototyp Ar 68c navyše niesol výzbroj dvoch guľometov kalibru . Výkony typu však neboli hodnotené príliš kladne. Prototyp Ar 68d opäť poháňal motor BMW VI, zatiaľ čo prototyp Ar 68e, ktorý sa stal vzorom konečnej sériovej verzie Ar 68E-1, poháňal motor Jumo 210 Da o výkone 680 k.
Operačné nasadenie.
Sériová verzia Ar 68E-1 bola vybavená motorom Jumo 210 Ea o výkone 750 k. Arada Ar 68 prišli k vojenským jednotkám až roku 1936. V rokoch 19371938 boli tri lietadlá testované v bojových podmienkach Španielskej občianskej vojny v nemeckej Légii Kondor, ktorá ich používala ako nočné stíhacie až do konca občianskej vojny. K dispozícii ich mala jednotka I/JG 134 'Horst Wessel'. Tu sa ukázalo, že dvojplošníky sú už zastaraným typom vojnového lietadla a tak k sériovej výrobe ďalších zlepšených verzií stroja už nedošlo. Po vypuknutí 2. svetovej vojny bola väčšina lietadiel Ar-68 používaná v úlohe pokročilej cvičnej stíhačky v leteckých stíhacích školách Jagdfliegerschulen. 
Užívatelia.
 Nemecko
Semeno (rastlina)

Semeno (niekedy nazývané aj jadro či zrno) je rozmnožovací orgán semenných rastlín, v ktorom je v osemení uložený zrelý zárodok oplodneného vajíčka ("ovum") rastliny. Vajíčka vyrastajú na placente, v semenníku. Zárodok je väčšinou obalený živným pletivom, endospermom. U niektorých vyšších rastlín sa semeno nachádza v plodoch.
Vo väčšine prípadov k vývoju semena dochádza v procese reprodukcie rastlín od opelenia samičích buniek v blizne jej kvetu (peľ=samčie bunky). K vývoju semena môže dôjsť aj nepohlavne, partenogenézou. 
Semeno slúži na rozmnožovanie rastlín, prečkanie nepriaznivých období a tiež na rozšírenie druhu na väčšie vzdialenosti.
Filmová produkcia

Filmová produkcia môže byť:
Speculum (SASA)

Speculum – študentský antropologický časopis (ISSN 1337-9461) je odborné periodikum Slovenskej asociácie sociálnych antropológov a Katedry etnológie a kultúrnej antropológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. 
Prvé číslo vytvorili študenti Katedry etnológie a kultúrnej antropológie v Bratislave v januári 2009. 
Časopis pozostáva z rubrík, ako sú zaužívané vo vedeckých a odborných periodikách: štúdie, materiály výskumu, tematické diskusie, eseje, rozhovory, recenzie a pod. Súčasťou však môže byť aj kritika, humor alebo realizácia akýchkoľvek netradičných nápadov, ktoré so sebou prináša živý a tvorivý študentský duch.
Speculum

Speculum je odborný štvrťročník, ktorý vydáva Medieval Academy of America. Je to jeden z najstarších časopisov venovaných výhradne stredoveku, vychádza od roku 1926.
Primárne sa sústreďuje na dejiny západnej Európy v rokoch 5001500.
Kreácia

Kreácia alebo kreovanie môže byť:
Kreácia môže byť:
Výroba

Výroba (vyrábanie, vyrobenie) alebo produkcia (produkovanie, vyprodukovanie) je ľuďmi organizovaný proces premeny vstupov na hmotné statky (v širšom zmysle aj služby) určené na nejaký úžitok (uspokojenie potreby), pozri výroba (proces)
Výroba alebo produkcia môže byť aj celkový výsledok tohto procesu v určitom podniku či ekonomike za istý čas.
Výroba môže byť aj:
Vyrábanie (vyrobenie) môže byť aj:
Produkcia (produkovanie, vyprodukovanie) môže byť aj ťažba (vo všetkých významoch)
Produkcia môže byť aj:
Kerplunk!

Kerplunk (alebo Kerplunk!) je druhý album americkej punk-rockovej kapely Green Day. Bol dokončený v máji 1991 a vydaný 17. januára 1992 vydavateľstvom Lookout! tento album produkovali Green Day a Andy Ernst. Album má oficiálne 12 skladieb a 4 skladby pridané ako bonus, ktoré boli vydané na EP "Sweet Children".
Kremeľ

Kremeľ môže byť:
Sitemaps

Sitemaps je súbor, ktorý má za úlohu pomôcť internetovým vyhľadávačom spoznať štruktúru webovej lokality. 
V najjednoduchšej forme býva súbor Sitemaps spravidla v XML formáte a ukladá sa do koreňového adresára. Obsahuje zoznam URL jednotlivých podstránok spolu s ich ďalšími metadátami (poslednú aktualizáciu, plánovanú frekvenciu zmien a dôležitosť adresy podstránky vo vzťahu k indexovej stránke webovej lokality). Je teda predpoklad, že podľa tohto zoznamu sa zvýši efektívnosť a radenie výsledkov práce pre vyhľadávacích robotov (webcrawlery: Googlebot, YahooSeeker, Holmes, Jyxobot...). Roboti takto dokážu lepšie triediť stránky lokality a vyčleniť stránky, ktoré k lokalite nepatria. Hoci sa odporúča využívať formát XML, moderné vyhľadávače ako Google akceptujú aj formáty RSS, mRSS, Atom 1.0 či TXT. 
Aj keď aplikácia súboru Sitemaps je súčasťou operácií spojených s optimalizáciou webovej lokality má iba podpornú funkciu, ktorá má zlepšiť prehľadnosť lokality a v žiadnom prípade nie je záväzným garantom toho, že stránky budú registrované v internetových prehliadačoch.
Mapa sídla

Mapa sídla je reprezentácia architektúry webovej lokality, buď v podobe dokumentu používaného pri webovom dizajne alebo v podobe webovej stránky obsahujúcej zoznam stránok na webovej lokalite.
Jan Daniel Preysler

Jan Daniel Preysler (známy aj ako Johan Daniel Preyssler, alebo Johann Daniel Preyßler) (* 1768, Praha, Česko – † 23. apríl 1839, Praha, Česko) - bol významný český prírodovedec, entomológ, prevažne koleopterológ, menej lepidopterológ a arachnológ, štátny úradník, banský merač a neskôr banský majster - zrejme česko-nemeckého pôvodu. 
Biografia.
Po skončení vzdelania nastúpil v roku 1789 ako adjunkt do c.k. Komorného správneho úradu v Prahe, kde bol v roku 1801 povýšený na administrátora a v roku 1805 získal titul radcu. V tomto roku však svoju prácu na úrade ukončuje a od roku 1807 pracuje ako člen predstavenstva sirotinca sv. Jána Křtitele v Prahe. V období rokov 1808 až 1832 nie sú o jeho živote záznamy - pravdepodobne žil mimo Prahu, alebo v cudzine. Niekoľko rokov, cca od roku 1833 pôsobil v "komorních železárnách" v Zbirohu, ako "hormistr" (bergmistr). V roku 
1838 odišiel do výslužby.
Zomrel v roku 1839 v Prahe.
Entomologické a arachnologické aktivity.
Zaoberal sa štúdiom českého hmyzu, prevažne chrobákov (Coleoptera), menej motýľmi a inými skupinami hmyzu. Venoval sa aj arachnológii. V roku 1790 vydáva prvý zoznam hmyzu vyskytujúceho sa v Čechách, ktorý bol vyznamenaný medailou Královské české společnosti nauk. V roku 1793 publikuje informácie a zoznam cca 364 druhov hmyzu zo Šumavy. V týchto prácach sa zjavujú aj prvé informácie z českej arachnológie. V Čechách je práve vďaka práce Jana Daniela Preyslera možné prieskum bezstavovcov datovať asi od roku 1788, kedy Preysler našiel v pražskej „Královské oboře“ u mravcov dosiaľ neznámeho drobného hrdzavého chrobáčika s podivnými tykadlami-prvého známeho zástupcu podčeľade Clavigeridae, ktorého ako nový rod a druh Claviger testaceus v roku 1790 popísal vo vyššie spomínanom zozname českého hmyzu: Verzeichnis der böhmischen Insecten - ktorý bol vydaný v Prahe. Popisy hmyzu Jana Daniel Preyslera vynikajú na svoju dobu nezvyklou dôkladnosťou a sú doplnené nádhernými medirytinami jednotlivých druhov. Môžeme povedať, že prácou Jana Daniela Preyslera začína moderná česká entomológia a arachnológia.
Počas svojho života popísal nasledujúce druhy hmyzu a pavúkov: "Claviger testaceus" Preysler, 1790, "Cheilosia rufipes" Preysler, 1793, "Aranea cretata" Preysler, 1791, "Aranea folium" Preysler, 1791. 
Jeho zbierka hmyzu je stratená, ale niekoľko jedincov hmyzu sa zachovala v Pražskom národnom múzeu, ako súčasť zbierok iných autorov.
Vysoká škola mezinárodních a veřejných vztahů Praha

Vysoká škola mezinárodních a veřejných vztahů Praha, o.p.s. je jedna z najstarších českých súkromných vysokých škôl, ktorá pôsobí na území Slovenska ako "Vzdelávací a konzultačný inštitút v Bratislave". 
Škola pôsobí na Slovensku na základe udelenia oprávnenia ministerstva školstva na poskytovanie vysokoškolského vzdelávania na území Slovenska zo dňa 10. novembra 2008. 
Štúdium.
Vysoká škola poskytuje vzdelávanie v študijných programoch Medzinárodné a verejné vzťahy:
Od akademického roku 2009/2010 sa uskutočňuje vysokoškolské vzdelávanie vo vyššie uvedených študijných programoch v rámci 3-ročného bakalárskeho a 2-ročného magisterského študijného programu.
Externé odkazy.
Ryan Babel

Ryan Babel celým menom Ryan Guno Babel (* 18. december 1986, Amsterdam) je holandský futbalový útočník, ktorý hrá za klub Eyüpspor
V národnom drese debutoval v kvalifikácií na Majstrovstvá sveta vo futbale 2006, ktoré sa konalo v Nemecku, proti Rumunsku a hneď pri svojom debute vstrelil gól. Babel je tak štvrtým najmladším strelcom, ktorý kedy skóroval za Holandsko, vtedy mal 18 rokov a 79 dní.
V roku 2005 získal s juniorskou reprezentáciou titul majstrov sveta a jeho dobré výkony v drese Ajaxu mu vyniesli i pozvánku na majstrovstvá sveta v seniorskej kategórii.
V júni 2007 sa zúčastnil Majstrovstiev Európy hráčov do 21 rokov, kde bol v zápase proti Srbsku zvolený hráčom zápasu.
10. júla 2007 prestúpil z Ajaxu do Liverpoolu za 13,5 milióna libier. Liverpoolu sa upísal na päť rokov. Svoj debut v ich drese si odbil hneď 17. júla v priateľskom zápase proti Werderu Brémy.
Zdroj.
Opátstvo Vézelay

Opátstvo Vézelay bolo benediktínske opátstvo vo Vézelay vo Francúzsku. Opátstvo vzniklo v stredoveku a už vtedy bolo navštevované veľkým počtom najrôznejších pútnikov. Bolo pôsobiskom svätého Bernarda, ktorý odtiaľ vyzýval k druhej križiackej výprave a je súčasťou svätojakubskej pútnickej cesty. Krypta baziliky uchováva údajné relikvie Márie Magdalény.
Pre svoju mimoriadnu historickú hodnotu boli pahorok, na ktorom leží mestečko, a Bazilika svätej Márie Magdalény (pozostatok opátstva) v roku 1979 zaradené do zoznamu svetového dedičstva UNESCO.
Dejiny.
V roku 858 bol na tomto mieste založený benediktínsky kláštor. Súčasná bazilika Sainte-Marie-Madeleine nie je prvý kostol na tomto mieste. V roku 1120 pôvodnú stavbu zničil požiar. Ihneď začala výstavba súčasnej lode, ktorá bola dokončená už v roku 1140. Až potom, 11451150, bolo dostavaný nartex.
Po ďalšom požiari boli v období 11851215 chór a transept postavené v ranogotickom slohu. Ešte neskôr (1260) nasledovala juhozápadná veža (St. Michel) s 15 m vysokou drevenou špicou a neskorogotická západná fasáda. Severná veža nebola nikdy postavená. V roku 1819 veža vyhorela.
Atmosféru interiéru ťažko opísať slovami. Kontrast medzi tmavou hlavnou loďou a o 60 rokov mladším, jasným, chórom okamžite upúta pozornosť. Vézelay je svetovo preslávené vďaka hlaviciam stĺpov, ktoré znázorňujú biblické príbehy.
Z ostatných pôvodných kláštorných budov sa po revolúcii v roku 1796 nezachovalo nič. Kostol sám zachránil Eugène Viollet-le-Duc. Bola to jeho prvá rekonštrukcia stredovekej budovy vo Francúzsku a mal vtedy len 26 rokov. Dnes je bazilika Sainte-Marie-Madeleine jednou z najvýznamnejších cirkevných románskych stavieb z 12. storočia.
Krypta.
Krypta sa nachádza pod chórom a bola vybudovaná v karolínskom období. Je pomerne veľká: 19 metrov dlhá a 9,2 metrov široká a pokrytá klenbami, ktoré stoja na dvanástich stĺpcoch nerovnakej veľkosti. Ostatky Márie Magdalény sú v sklenenom relikviári, ktorý podopierajú sošky kráľa, kráľovny, biskupa a dvoch anjelov.
Nartex.
V priestore nartexu vyniká bohaté zdobenie vstupných portálov hlavnej lode a hlavíc stĺpov. Toto miesto slúžilo pútnikom k odpočinku a prebiehali tu aj niektoré náboženské obrady.
Výjavy na hlaviciach:.
Vézelay (obec)

Vézelay je francúzska obec v departemente Yonne, región Burgundsko. 
Stojí na svätojakubskej pútnickej ceste do Compostely.
Je významná svojim opátstvom s bazilikou Svätej Márie Magdalény, ktoré je od roku 1981 súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Obyvateľstvo.
Počet obyvateľov obce je ().
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Externé odkazy.
Turistické stránky obce a okolia
Katedrála Notre-Dame (Amiens)

Katedrála Notre-Dame v Amiens, asi severne od Paríža, je katedrála s najvyššou hlavnou loďou vo Francúzsku (odhliadnuc od nedokončenej katedrály v Beauvais) – 42,30 metrov. Stavba začala v 13. storočí a celá je v gotickom slohu.
Od roku 1981 je zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Marcel Merčiak

Mgr. Marcel Merčiak (* 31. august 1975, Prešov) je slovenský športový komentátor a novinár.
Mnohými slovenskými fanúšikmi futbalu je považovaný za najlepšieho komentátora súčasnej doby.
Životopis.
Pochádza zo štvorčlennej rodiny, jeho otec sa volá Ján a mama Helena. Má jednu sestru, Karin. V rokoch 1981 až 1989 absolvoval základnú školu na Mukačevskej ulici. Od roku 1989 do 1993 študoval na gymnáziu na Ul. Tarasa Ševčenka v Prešove a v roku 1993 začal študovať žurnalistiku na Filozofickej fakulte UK V Bratislave. V roku 1997 ukončil štúdium a získal titul Mgr. Od 1. júla 1997 je zamestnancom RTVS. Komentuje športové prenosy (hlavne futbal, prípadne ľadový hokej a biatlon).
Veľkoobchod

Veľkoobchod alebo zriedkavo predaj en gros [an gro] je obchod, pri ktorom sa tovar kupuje od výrobcu alebo iného veľkoobchodníka a predáva maloobchodníkovi alebo inému veľkoobchodníkovi (nie konečnému spotrebiteľovi), prípadne aj predaj inštitucionálnym, priemyselným a podobným konečným spotrebiteľom. Osoba venujúca sa veľkoobchodu je veľkoobchodník.
Veľkoobchodník nakupuje produkty vo veľkom množstve. Veľkoobchodník získava od výrobcu množstevné zľavy. Vytvára veľké skladové zásoby, dopĺňa tovar a následne ho predáva konečnému zákazníkovi.
Romantickosť

Romantickosť môže byť:
Antiromantickosť alebo protiromantickosť je namierenosť proti romantizmu.
Sóma

Sóma môže byť:
Príslušné prídavné meno v lekárstve znie somatický, jeho opak znie antisomatický.
Endemickosť

Endemickosť môže byť:
Fantazmagória

Fantazmagória alebo fantazma môže byť:
Fantazmagória môže byť:
Letisko Senica

Letisko Senica (ICAO: LZSE) je neverejné letisko pri meste Senica. Jeho prevádzkovateľom je Záhorácky Aeroklub Senica. Letisko sa používané na súkromné lety, športové lety, výučbu pilotáže vetroňov a ďalšie typy špeciálnych letov. Má spevnenú dráhu 12L/30R s unosnosťou 15 000kg/1,2Mpa a trávnatú dráhu s unosnosťou 7 000kg/0,25Mpa.
Od začiatku mája do konca októbra na letisku prebieha intenzívna parašutistická prevádzka. Na dosiahnutie požadovanej výšky pre tandemové a športové zoskoky sa používa lietadlo Let L-410 Turbolet. Zoskoky ( tandemové aj športové) sa realizujú z výšky 4 000 m, pričom športoví parašutisti môžu vykonávať tréningové zoskoky aj z výšky 1 500 m. Letisko je tak atraktívnym miestom pre milovníkov adrenalínu a parašutistického športu.
História.
Letisko, ktoré postavili členovia klubu, bolo otvorené 8. mája 1973, ale úplne dokončené bolo však až roku 1974. Od začiatku slúžilo na športové účely, preto sa na ňom nikdy nevybudovala pravidelná linka.
Kismet

Kismet môže byť:
Líška (živočích)

Líška je slovenský názov niektorých rodov z čeľade psovité. 
Systematika.
V súčasnosti (podľa Luptáka 2003) je líška slovenský názov nasledujúcich rodov z čeľade psovité: 
("Pozri aj článok psovité a podrobnosti pozri v článkoch o jednotlivých vyššie uvedených rodoch.")&lt;br&gt;
V druhej polovici 20. storočia sa slovenským názvom líška niekedy označoval len rod "Vulpes", spravidla aj rod "Urocyon" a občas aj rod "Otocyon" (ktorý Lupták 2003 nazýva pes), zatiaľ čo rod "Dusicyon" v širšom zmysle mal na rozdiel od Luptákovho názvoslovia slovenské meno pes. Spomínaný rod "Vulpes" pritom buď zahŕňal taxón "Alopex" alebo taxón "Alopex" tvoril samostatný rod po slovensky nazývaný buď líška alebo pesec.
Vyššie uvedené rody líšok ako celok dnes (a podobne už najneskôr v druhej polovici 20. storočia) netvoria jeden prirodzený taxón, t.j. sú rozmiestnené na viacerých miestach vývojového stromu a systému psovitých. Historicky však (zhruba do polovice 20. storočia) líšky často tvorili jeden taxón, ktorý sa väčšinou volal Vulpina(e) (t.j. po slovensky líšky) a ktorý zahŕňal:
Spomínaný taxón Vulpina(e) sa v niektorých systémoch uvádzal nie ako taxón Vulpina(e), ale ako podrod Vulpes (t.j. po slovensky líška) patriaci do široko poňatého rodu "Canis" (t.j. po slovensky pes), čo okrem iného po formálnej stránke znamená, že všetky druhy, ktoré do tohto podrodu patrili, mali rodové meno "Canis", čiže napr. sa písalo "Canis vulpes" namiesto dnešného "Vulpes vulpes" a "Canis cinereoargentatus" namiesto dnešného "Urocyon cinereoargentatus". 
Charakteristika.
Presná charakteristika závisí od zvoleného rozsahu pojmu líška (pozri vyššie), ale minimálne pre rody "Vulpes" a "Urocyon" platia nasledovné hlavné spoločné znaky: Majú podlhovasté a relatívne menšie telo, krátke nohy, dlhý huňatý (výrazne chlpatý) chvost a končistý pysk. Horné trháky majú relatívne malé. Na rozdiel od psov sú bežne aktívne aj v noci. Za denného svetla majú elipsovité zreničky ako mačka. Vyhrabávajú si brlohy. Živia sa malými cicavcami a vtákmi, menej často hmyzom a plodmi.
Martin Kalafus

Martin Kalafus (* 8. december 1988) je slovenský atlét, ktorý sa venuje skoku do výšky. Jeho trénerom je Jaromír Šimonek. Je členom klubu ŠK Vital Bratislava.
Vzostup.
V januári 2009 sa stal desiatym Slovákom, ktorý skočil 220 cm a viac. O mesiac neskôr na Halových majstrovstvách Slovenska vyhral výkonom 224 cm. V tejto súťaži vyhral aj nad Petrom Horákom, ktorý bol považovaný za najlepšieho výškara na Slovensku.
Vrcholové podujatia.
Turín 2009.
Zúčastnil sa Halových majstrovstiev Európy 2009 v Turíne. V disciplíne skok do výšky nepostúpil z kvalifikácie; výkonom 217 cm skončil celkovo na 27. mieste.
Matúš Janeček

Matúš Janeček (* 14. júl 1985, Banská Bystrica) je slovenský atlét, ktorý sa venuje behu na 110 m cez prekážky a v halovej sezóne 60 m cez prekážky. Trénuje ho Kamil Nosian. Je členom klubu AK Spartak Dubnica nad Váhom.
Vrcholové podujatia.
Turín 2009.
Zúčastnil sa Halových majstrovstiev Európy 2009 v Turíne. V disciplíne beh na 60 m cez prekážky nepostúpil z rozbehu; časom 7,90 s skončil celkovo na 18. mieste.
Animalizácia

Animalizácia je tróp, ktorý prenáša vlastnosti zvierat na neživé predmety.
Jaroslav Dobrovodský

Jaroslav Dobrovodský (* 13. december 1984) je slovenský atlét a tréner ktorý sa venuje skoku do diaľky a trojskoku. Trénoval ho Alexander Beskrovny. Je členom klubu AK Slávia UK Bratislava.
S atletikou začínal na ZŠ Nábrežná v Nových Zámkoch v atletickej športovej triede pod vedením trénerky Renaty Královičovej. Následne ho trénoval v atletickom klube v Nových Zámkoch Juraj Szák a Štefan Straňovský. Po odchode z AC Nové Zámky začal trénovať u trénera Alexandra Beskrovného v Bratislave. 
Kariéra.
2009.
Zúčastnil sa Halových majstrovstiev Európy 2009 v Turíne. V disciplíne skok do diaľky výkonom 759 cm skončil celkovo na 16. mieste. V trojskoku skočil 16,37 m a skončil na 11. mieste. Na Halových majstrovstvách Európy v atletike 2011 v Paríži, v disciplíne trojskok skočil 16,55 m a skončil na 11. mieste. 
Osobný rekord v trojskoku (16,46 m) skočil 23. mája 2009 na mítingu vo francúzskom meste Thonon-les-Bains.
Aktuálny osobný rekord v trojskoku skočil na HME v Paríži 16,55 m a v skoku do diaľky na halových MSR dňa 20.2.2011 v Bratislave 780 cm - slovenský halový rekord. 
S podporou vetra nad 2,0 m/s skočil v talianskom meste Pergine 799 cm a v talianskom Donnas 802 cm.
Daniel Vanek

Daniel Vanek (* 18. január 1983, Galanta) je slovenský atlét, ktorý sa venuje vrhu guľou a hodu diskom. Je členom klubu AK Spartak Dubnica nad Váhom.
Vrcholové podujatia.
Peking 2008.
Dňa 20. júla 2008 vo vrhu guľou vrhol výkon 19,75 m, čo bolo len 5 cm za B-limitom na Letné olympijské hry. V prípade, ak by hodil o 5 cm viac, mal by sa šancu kvalifikovať na základe B-limitu.
Turín 2009.
Zúčastnil sa Halových majstrovstiev Európy 2009 v Turíne. V disciplíne vrh guľou nepostúpil z kvalifikácie; výkonom 18,78 m skončil celkovo na 17. mieste.
Vážky (rad)

Vážky ("Odonata") je rad hmyzu, ktorý sa z vývojového hľadiska pokladá za jeden z najstarších. Špecializovaná veda o vážkach sa nazýva odonatológia.
Výskyt druhov.
Vážky sa vyskytujú na celom svete s výnimkou najchladnejších miest. Počet druhov na svete sa odhaduje asi na 5 500 druhov, na území Slovenska približne 70 (najväčší druh je "Cordulegaster heros").
Vážka je stredný hmyz, ktorý žije v blízkosti chladných močiarov (vody). Dlhá môže byť max. a jej krídla merajú . Má dva páry krídel. Dva naľavo a dva napravo. Živí sa najmä menším hmyzom, rybkami, prípadne rastlinami.
Systematika vážok.
Rad pozostáva z asi tridsiatich čeľadí.
Rozoznávame dve veľké skupiny (podrady) a jeden malý podrad:
Výskyt druhov.
Vážky obľubujú teplejšie stanovištia v okolí sladkých vôd, rybníkov, močarísk, rašeliniská a lesné lúky, ako i okraje lesov a potokov. Pri love však môžu zaletieť aj ďaleko od nich.
Spôsob života.
Ako dravci lovia predovšetkým iné druhy hmyzu: (muchy, komáre a pod.). Väčšina druhov dobre lieta, na krátke vzdialenosti dokážu vyvinúť rýchlosť až okolo /h. Vážky majú mimoriadne dobré letové schopnosti. V rýchlosti letu a vytrvalosti patria medzi rekordmanov v ríši hmyzu. Dokážu dokonca ovládať každé krídlo samostatne a vedia tak lietať dozadu, zastaviť sa vo vzduchu alebo naraz zmeniť smer letu.
Motýlice a šidielka čakajú na vhodnú korisť na vegetácii, vážky a šidlá sa zdržujú vo vzduchu a svoju korisť lovia priamo za letu. Pri love sa orientujú dobre vyvinutým zrakom, lebo niektoré druhy vidia až na niekoľko metrov. Samce niektorých druhov vážok majú svoje teritóriá, ktoré bránia pred votrelcami. Ako potrava im slúži iný hmyz, larvy a lovia aj červy, perloočky a ďalšie drobné vodné živočíchy.
Iné projekty.
 – kľúč k určovaniu čeľadí vážiek v Česku na Wikibooks
Spalovač mrtvol

Spalovač mrtvol je česko-slovenský film režiséra Juraja Herza z roku 1969. V čase svojho vzniku bol film cenzúrovaný režimom a hneď po premiére zakázaný. Scenár napísal Ladislav Fuks podľa predlohy vlastného románu "Spalovač mrtvol" (1967). Film mal premiéru 14. marca 1969. 
Dej.
Film zachytáva príbeh pána Kopfrkingla, zamestnanca krematória. Kopfrkingl je milujúci otec, manžel a kultúrny človek ktorý si rád číta svoju Tibetskú knihu mŕtvych. Pomery v Čechách na konci 30. rokov a nástup nacizmu túto situáciu zmenia. Kopfrkingl začne spolupracovať s nacistami a židovské korene jeho manželky a rodiny sa pre neho stávajú nežiaducimi.
Krídlo (hmyz)

Krídlo je letový orgán pri mnohých druhoch hmyzu. 
Hmyz, ktorý má krídla označujeme ako krídlatý hmyz (Pterygota), druhou skupinou hmyzu je hmyz bezkrídly (Apterygota). U hmyzu sa vyskytujú dva páry krídel. Niektoré druhy hmyzu majú krídla rovnaké, alebo veľmi podobné (motýle, vážky, koníky). U niektorých druhov hmyzu je niektorý pár modifikovaný, napr. pri chrobákoch je premenený prvý pár krídel na tzv. krovky. U dvojkrídlovcov (Diptera) je niekedy druhý pár krídel premenený na tzv. kyvadielka.
Belušské vráta

Belušské vráta (tiež Prvé vráta – prvé z troch skalných „vrát“ v Slatinskej doline), sú krátka skalnatá tiesňava vyhĺbená Slatinským potokom vo vápencoch Manínskeho príkrovu. Ľavú stranu tiesňavy tvoria Butkovské bradlá, ich posledná nápadná vyvýšenina „Kavčia skala“, prudko zbiehajúca celistvým skalnatým hrebeňom do doliny. Pravú stranu tvorí miernejší, ale nápadnejší a impozantnejší skalný hrebeň z vrchu Hradište ( n. m.), známeho z Povesti o Beluši. Zatiaľ čo ľavostranné skaly obrátené na sever sú porastené listnatým bukovo-dubovo-hrabovým lesom, skalný hrebeň Hradišťa otočený na juhozápad je porastený prevažne len krovitým porastom s prevahou drieňa; strmá stena padajúca temer kolmo zo strany od Beluše je holá. 
Za Vrátami tiesňava pokračuje hlbokou a úzkou dolinou medzi Hradišťom na jednej a Butkovom na druhej strane, tvoriac tak klasickú inverznú dolinu s citeľnou „kapsou“ chladného vzduchu pri prechode Vrátami z Belušských Slatín smerom na Mojtín. Tiesňava končí pri kameňolome, pod ktorým sa nachádza Studnička pod lomom, dolina sa tu rozširuje do kotliny Ovsiská. Udávaná šírka tiesňavy je najčastejšie 10 metrov, skutočná šírka priervy Slatinského potoka je však len asi 2 metre. Priechod, ktorým dnes vedie cesta na Mojtín, bol vytvorený umelo – vystrieľaný do skaly v dobe medzivojnovej ČSR. Predtým sa tiesňavou dalo prejsť len korytom potoka – drevený senný voz bolo nutné rozobrať, preniesť na druhú stranu tiesňavy a znovu zložiť. Pôvodnú šírku tiesňavy naznačuje ponechaný zvyšok skalného hrebeňa – skalnej ihly čnejúcej uprostred najužšieho miesta.
Za potokom sa v skale Hradišťa nachádza malá jaskyňa, po pravej strane cesty smerom od Beluše je dodnes udržiavaný pomník z 2. svetovej vojny – na pamiatku siedmich Hložanov, vezúcich proviant na salaše v Ovsiskách, ktorých tu zadržali, na mieste odsúdili a popravili nemeckí vojaci za údajnú pomoc partizánom.
Lokalita Belušské vráta je dlhodobo navrhnutá na vyhlásenie za prírodnú pamiatku.
Anton Grigorievič Rubinštejn

Anton Grigorievič Rubinštejn (; * 28. november 1829, Vychvatincy, Ruské impérium – † 20. november 1894, Petergof) bol významný ruský pianista, skladateľ a dirigent obdobia romantizmu. Ako pianista bol porovnávaný s do tej doby najvýznamnejším Franzom Lisztom a zaraďuje sa medzi najväčších klavírnych virtuózov vôbec.
Istý čas žil a pracoval aj v Bratislave. V roku 1862 založil svetoznáme Petrohradské konzervatórium, prvú školu hudby v Rusku.
Karamazovi

Karamazovi je film režiséra Petra Zelenky nakrútený v česko-poľskej koprodukcii v roku 2008. Základom filmu je predstavenie Dejvického divadla "Bratři Karamazovi" (román F. M. Dostojevskij, dramatizácia Evald Schorm), ktoré sa odohráva v poľskej oceliarni. Nakrúcanie prebiehalo v českej železiarni v Hrádku u Rokycan.
Film získal ocenenie Český lev za réžiu a pre najlepší film roku 2008. Na 43. ročníku Medzinárodného filmového festivalu v Karlových Varoch získal cenu poroty FIPRESCI.
Imam Alimsultanov

Imam Alimsultanov (čeč.: Имам Алимсултанов) (* 1957 – † 10. november 1996, Odesa) bol čečenský básnik a spevák.
Životopis.
Narodil sa v Kirgizsku rodičom, ktorých násilne deportovali roku 1944. Po ich návrate do Čečenska už strednú školu vyštudoval v Groznom.
Hudobnícku kariéru začal Alimsultanov v polovici osemdesiatych rokov. Jeho piesne ovplyvnila tvorba Musu Gešajeva, Umara Jaričeva a iných čečenských poetov. Piesne Imama Alimsultanova sú blízke tradičnej čečenskej hudbe. V decembri 1994, keď sa začala prvá čečenská vojna, Alimsultanov spočiatku vystupoval na koncertoch pre čečenských bojovníkov, neskôr na žiadosť prezidenta Džochara Dudajeva sprevádzal transporty ranených do Turecka. Svoj talent využil pri vystúpeniach v Istanbule, kde zbieral financie na podporu obetí vojny. Po návrate do Čečenska sa podieľal na vyslobodení 25 rukojemníkov – stavbárov z Odesy. Z vďaky mu primátor Odesy ponúkol tunajšie divadlo a Alimsultanov tu odohral päť úspešných koncertov. Otvorili divadlo, ktoré nesie jeho meno. Imam Alimsultanov v ňom vystupoval päťkrát.
Alimsultanov je pre čečenských bojovníkov za nezávislosť dodnes legendou, označujú ho za barda slobody. Jeho piesne sa stali hymnami hnutia odporu, povstalci sa nimi nadchýnali pred bojom. Azda preto ho roku 1996 v Odese zavraždili. Motív a okolnosti vraždy sú nejasné, ale vie sa, že do domu, kde býval, vtrhli muži v policajných uniformách.
Projekt Fórum

Projekt Fórum je nezisková organizácia, ktorá vznikla na jar 2006 v Bratislave. Občianske združenie bolo založené s cieľom podpory vzdelávania, šírenia kultúry a vytvárania priestoru pre diskusiu a polemický dialóg. 
Hlavnou aktivitou tejto organizácie je projekt Salon . Ide o internetový portál, ktorý prináša aktuálny prehľad najzaujímavejších textov, ktoré vychádzajú v najvýznamnejších printových a internetových periodikách sveta. Portál sa osobitne zameriava na strednú Európu. Doposiaľ bolo na portáli citovaných alebo preložených asi 200 autorov, ktorých profily sú k dispozícii na webovej stránke. Medzi najfrekventovanejších svetových autorov patria napríklad Jurij Andruchovyč, Timothy Garton Ash, Péter Esterházy, Slavenka Drakulić, Václav Havel, Bernard-Henri Lévy, Andrzej Stasiuk, Umberto Eco, Viktor Jerofejev, zo Slovenska napríklad Michal Hvorecký, Rudolf Chmel, alebo Martin M. Šimečka.
Projekt kladie dôraz nie na množstvo textov, ale na ich kvalitný výber. Krátke anotácie, ktoré prináša v slovenčine a na svojej anglickej stránke v angličtine, poskytujú čitateľovi zhustenú informáciu o každom z jednotlivých textov. Príslušný odkaz potom zavedie priamo do novín, či časopisu, v ktorých článok pôvodne vyšiel, takže sa, pokiaľ je prístupný na internete, okamžite dostane k jeho originálu. Niektoré vybrané texty uvádza v plnom znení v slovenčine, respektíve angličtine. Medzi odkazovanými svetovými médiami sú napríklad Newsweek, The New Yorker, The Economist, Frankfurter Rundschau, Libération a ďalšie. Zo slovenských napríklad denník SME, či týždenníky Žurnál alebo .týždeň.
Meziodens

Meziodens (lat. "mesiodens") je nadpočetný zub (niekedy aj viac ako jeden) vyvíjajúci sa v čeľusti medzi rezákmi.
Heydər Əliyev

Heydər Əliyev alebo Hejdar Alijev (* 10. máj 1923, Nachičevan, Azerbajdžan – † 12. december 2003, Cleveland, Ohio, USA) bol azerbajdžanský politik. Bol vrcholným predstaviteľom Azerbajdžanu ako zväzovej sovietskej republiky (19691982) a prezident nezávislého Azerbajdžanu (19932003).
Narodený ako Hejdar Alijev Alirza oglu (azerbajdžansky Heydər Əliyev Əlirza oğlu, rusky Гейдар Алиев). Jeho meno sa tiež píše ako Heidar Aliev, Geidar Aliev, Haydar Aliyev alebo Geydar Aliyev.
Životopis.
Údaje o mladosti Alijeva nie sú celkom jasné, informácie, ktoré oficiálne uvádzal, sa spochybňujú, čo zrejme súvisí s jeho kariérou v bezpečnostných zložkách ZSSR. Nastúpil roku 1944 ako pracovník sovietskeho ministerstva vnútra (NKVD), roku 1964 už bol riaditeľom azerbajdžanskej pobočky KGB. Roku 1967 sa za Leonida Brežneva dostal na čelo komunistickej strany v Azerbajdžane. Jeho hlavným politickým programom bol boj proti korupcii (roku 1975 bolo 5 riaditeľov kolchozov odsúdených na trest smrti za korupciu). Niektoré zdroje ho však spájajú s rôznymi mafiánskymi skupinami a obviňujú ho z obohacovania sa na úkor azerbajdžanského ľudu. Faktom je, že počas pôsobenia H. Alijeva sa podarilo zvýšiť hospodársky rast Azerbajdžanu a možno ho považovať za najúspešnejšieho spomedzi lídrov jednotlivých republík ZSSR.
Roku 1982 sa stal členom najužšieho vedenia komunistickej strany v ZSSR (Politbyra) a prvým podpredsedom federálnej vlády. Rezignoval roku 1987, keď ho Michail Gorbačov obvinil z korupcie.
Roku 1990 sa vrátil do rodného Nachičevanu, kde začal presadzovať umiernenú nacionalistickú politiku. Po páde Sovietskeho zväzu a vzniku samostatnej republiky Azerbajdžan začal riadiť Nachičevan prakticky nezávisle od vlády v Baku. Zatiaľ čo centrálna azerbajdžanská vláda sa zmietala v kríze v dôsledku vojny o Náhorný Karabach, Alijevova pozícia silnela a roku 1993 ho zvolili za prezidenta Azerbajdžanu.
Za svojho úradovania zlikvidoval zárodky akejkoľvek opozície. V prezidentských voľbách zvíťazil v roku 1993 a 1998, no medzinárodné organizácie voľby nepovažovali ani za slobodné, ani za spravodlivé. Podarilo sa mu však prilákať zahraničné investície do ropného priemyslu. Stál aj za prípravou kontroverzného projektu stavby ropovodu z Baku do Turecka cez Gruzínsko, čím by sa obišlo Rusko. Počas autokratickej vlády Alijeva získal Azerbajdžan reputáciu jednej z najskorumpovanejších krajín na svete. Alijev sa pokúsil ukončiť vojnu o Náhorný Karabach, ktorá si vyžiadala 30 000 mŕtvych a znamenala stratu 16 % územia Azerbajdžanu. V máji roku 1994 došlo k uzatvoreniu prímeria, ktoré je v platnosti dodnes. Otázka Náhorného Karabachu ostáva nevyriešená s tým, že v oblasti sa de facto neuplatňuje zvrchovanosť Azerbajdžanu.
Zomrel 12. decembra 2003 na klinike v Clevelande. Jeho syn Ilham vyhral prezidentské voľby 15. októbra 2003 a stal sa novým prezidentom, no medzinárodné organizácie tieto voľby spochybnili. Takéto prenesenie moci bolo prvým prípadom dynastického nástupníctva v postsovietskom priestore.
Sedem životov (film)

Sedem životov () je dramatický film z roku 2008, režírovaný Gabriele Muccinom. Will Smith účinkuje ako muž, ktorý sa rozhodne zmeniť životy siedmich ľudí. Zahrali si v ňom taktiež Rosario Dawsonová, Woody Harrelson a Barry Pepper. Film bol do amerických a kanadských kín uvedený 19. decembra 2008, do slovenských 5. marca 2009.
Dej.
Pred dvoma rokmi zapríčinil Tim Thomas (Will Smith) nehodu tým, že telefonoval počas jazdy a zomrelo pri nej sedem ľudí: šesť neznámych a jeho snúbenica, Sarah Jensonová (Robine Leeová).
Rok po nehode a po odchode z práce aeronautického inžiniera, Tim dá svojmu bratovi Benovi (Michael Ealy), zamestnancovi finančnej správy, pľúcny lalok. Šesť mesiacov nato dá časť jeho pečene pracovníčke oddelenia detskej starostlivosti, Holly (Judyann Elderová). Potom začne hľadať ďalších kandidátov na transplantáciu. Nájde Georgea (Bill Smirtovich), hokejového trénera dorastencov, a podaruje mu obličku a potom daruje kostnú dreň mladému chlapcovi menom Nicholas (Quintin Kelley).
Dva týždne predtým, než zomrie, kontaktuje Holly a spýta sa jej, či pozná niekoho, kto si zaslúži pomoc. Navrhne mu Connie Teposovú (Elpidia Carrilová), ktorá žije s násilným priateľom. Tim sa odsťahuje zo svojho domu do miestneho motelu a berie si so sebou medúzu do akvária. V jednu noc, po tom, čo bola Connie zbitá, kontaktuje Tima, ktorý jej dá kľúče od svojho domu pri pláži a zmluvne ho prenesie na ňu.
Ukradnúc bratove akreditácie a vydávajúc sa pod bratovým menom Ben, si nájde kandidátov na jeho posledné dva dary. Tým prvým je Ezra Turner (Woody Harrelson), slepý predavač mäsa a klavirista. Tim zavolá Ezrovi a obťažuje ho v práci, aby zistil, či sa rýchlo rozhnevá. Ezra zostal pokojný a Tim sa rozhodne, že stojí za dar.
Neskôr kontaktuje Emily Posovú (Rosario Dawsonová), živnostníčka s blahoželaniami, ktorá má vrodenú srdcovú chybu a vzácnu krvnú skupinu. Trávi s ňou veľa času, trhá jej burinu na záhrade, opraví jej ojedinelú Heidelbergovu tlačiareň. Zamiluje sa do nej a rozhodne sa podarovať jej srdce, pretože jej situácia sa zhoršuje.
Jeho brat si ho nájde v Emilynom dome. Ben požiada Tima, aby mu vrátil jeho identifikačnú kartu. Tim odíde a vráti sa do motela. Naplní vaňu ľadovými kockami, aby zachoval orgány vitálne, vlezie dovnútra a spácha samovraždu tým, že vloží extrémne jedovatú medúzu do vody. Jeho priateľ Dan (Barry Pepper) je určený za vykonávateľa, aby zaistil podarovanie jeho orgánov Emily a Ezrovi. Ezra Turner dostane jeho rohovky a Emily srdce. Po čase stretá Emily Ezru na koncerte a pustia sa do reči.
Pôvodný názov.
Slovo "pound" z originálneho názvu filmu "Seven Pounds" pochádza zo Shakespearovho diela "Kupec benátsky", kde si pomstychtivý úžerník Shylock bude nárokovať jednu "libru mäsa" ("pound of flesh") z Antoniovho tela, keď nebude schopný splatiť svoj dlh.
Tradukcia

Tradukcia môže byť:
Tradovanie

Tradovanie môže byť: