Chirurgická maska

Chirurgická maska, známa tiež ako chirurgické rúško, hygienická maska, alebo jednoducho ako rúško na tvár, je určená zdravotníckym pracovníkom (napr. počas chirurgického zákroku), dojčiacim matkám alebo aj širokej verejnosti, aby zabránila baktériam alebo vírusom prítomných v aerosóle, teda drobným kvapôčkam, šíriť sa z úst a nosa nositeľa.
Chirurgické masky nie sú navrhnuté tak, aby chránili používateľa pred vdychovaním vzdušných baktérií alebo vírusových častíc a sú menej účinné než respirátory, ako sú masky N95 alebo FFP (európske značenie znamenajúce Filtering facepiece respirators, napríklad respirátor FFP2 zodpovedá KN95), ktoré poskytujú lepšiu ochranu vďaka ich materiálu, tvaru a tesnosti. Avšak sú lepšie než podomácky vyrobené improvizované rúška. Látkové rúška nie sú pre zdravotnictvo doporučované. Záleží však aj na správnosti ich použitia. Napríklad nedoliehajúce rúška z dôvodu neoholenej tváre znižujú ich účinnost.
Aj keď štandardné rúška nie sú navrhnuté tak, aby dokonale blokovali vírusové častice, môžu zabrániť infikovaným ľuďom v šírení vírusu. V každom prípade je však vhodné v čase pandémie ich nosiť, keďže nikto nemá 100% istotu, že nie je infikovaný. Je tiež veľmi dôležité ich správne nasadenie, aby sa zabezpečilo, že vzduch neprenikne okolo okrajov. Odborníci upozorňujú, aby sme ich z tváre skladali opatrne tak, aby sme sa nedotkli prednej časti. Jednorazové rúška je potrebné odstrániť tak, že ich zatvoríme napríklad do mikroténového vrecka. Nikdy ich len tak voľne nehádžeme do smetného koša.
Chirurgické masky bežne používa po celý rok široká verejnosť vo východoázijských krajinách, ako napr. Čína, Japonsko alebo Južná Kórea, aby sa nimi znížila šanca šíriť choroby prenášaných vzduchom, alebo aby sa nimi zabránilo vdychovať prachové častice zo znečisteného ovzdušia. Chirurgické masky sa naviac stali módnym doplnkom, najmä v súčasnej východnej ázijskej kultúre podporenej jej popularitou v japonskej a kórejskej popovej kultúre, ktorá má veľký vplyv na východoázijskú kultúru mládeže. V poslednej dobe sa v dôsledku rastúceho problému smogu v južnej a juhovýchodnej Ázii chirurgické masky a rúška na tvár filtrujúce vzduch často používajú vo veľkých mestách Indie, Nepálu alebo Thajska, keď sa kvalita vzduchu zhoršuje na toxickú úroveň (používajú sa aj v Indonézii, Malajzii, Singapure a inde.) Masky chirurgického typu pre filtrovanie vzduchu sú v Ázii veľmi populárne, preto mnoho spoločností uviedlo na trh masky, ktoré nielen zabraňujú vdychovať prachové častice zo vzduchu, ale sú aj módne.
Popis.
Chirurgická maska na tvár je vyrobená z trojvrstvovej, nealergickej, netkanej textílie s elastickými pásikmi okolo uši. Je vybavená integrovanou plastovou výstužou pre dokonalé anatomické tvarovanie okolo nosa. Trojvrstvová maska viazaná na tvár sa skladá z dvoch vonkajších vrstiev netkanej textílie a vnútornej vrstvy filtra (filtračný papier - prevencia proti prachu) Maska má 98 % účinnosť antibakteriálnej filtrácie. Väčšina chirurgických masiek je nariasená alebo má záhyby. Používajú sa tri záhyby, ktoré umožňujú používateľovi rozšíriť masku tak, aby pokrývala oblasť od nosa po bradu. Masky možno zabezpečiť tromi rôznymi spôsobmi. Najobľúbenejšia je ušná slučka, kde je na masku pripevnený pružný materiál (gumený), ktorý sa pripevňuje za uši. Druhým je viazanie, ktoré sa skladá zo štyroch netkaných popruhov, ktoré sú priviazané za hlavou. Tretia je čelenka, elastický pásik, ktorý je pripevnený za hlavou.
O niektorých nových typoch ochranných rúšok na tvár výrobcovia uvádzajú, že sú schopné vírusy nielen zachytávať, ale vďaka použitým kovových nanočasticiam (napr. oxidu medi) ich aj zahubiť. Medzi najvhodnejšie materiály na podomácky zhotovené rúška patrí napr. kuchynská utierka alebo bavlnená zmes, tričká zo 100% bavlny, ľanové alebo hodvábne tkaniny majú nižšiu účinnosť.
Používanie.
Jednoduché chirurgické masky chránia používateľov pred rizikami, ako sú postriekanie veľkých kvapôčok krvi alebo telových tekutín. Chirurgické masky chránia aj iných ľudí pred infekciou od osoby, ktorá nosí chirurgickú masku. Pripomínajú tiež použivateľom, aby se nedotýkali úst alebo nosa, lebo by sa na nich mohli preniesť vírusy a baktérie potom, čo sa dotkli kontaminovaného povrchu. Neexistuje žiadny jasný dôkaz o tom, že by jednorázové chirurgické masky, ktoré nosia členovia chirurgického tímu pri chirurgických zákrokoch celkom zabránili riziku infekcie rany. Dôkazy však podporujú účinnosť chirurgických masiek pri znižovaní rizika infekcie a to aj pri ostatných zdravotníckych pracovníkoch a v komunite. V komunitnom prostredí musia byť tvárové rúška spojené i s ďalšími opatreniami, ako je vyhýbanie sa úzkemu kontaktu a udržiavanie dobrej hygieny rúk, aby sa znížilo riziko nákazy (napr. chrípkou) podľa "Centers for Disease Control and Prevention" (amerického centra pre kontrolu a prevenciu chorôb, CDC), ktoré vydalo vo svojich pokynoch týkajúcich sa chrípkovej pandémie v roku 2009.
Bezpečnostné smernice pre zdravotníckych pracovníkov doporučujú tvárové respirátorové masky vyhovujúce norme Spojených štátov amerických "NIOSH N95" alebo európskej norme "EN 149 FFP3" v blízkosti pacientov s pandemickou chrípkou, aby sa znížilo vystavenie nositeľa potenciálne infekčným aerosolom (drobným kvapôčkam). CDC poskytuje informácie o výrobkoch výrobcov a dôležitosť správneho užívania týchto masiek (respirátorov). Pre tých, ktorí nie sú na použitie respirátorov navyknutí, bol v USA vydaný informačný leták. 
História.
Za prvého chirurga, ktorý počas operácie použil chirurgickú masku je považovaný francúzsky chirurg Paul Berger (počas chirurgickej operácie v Paríži v roku 1897).
V rokoch 1918 – 1920 si takzvaná španielska chrípka vyžiadala viac ako 50 miliónov obetí, čo boli v tom čase asi 4 percentá populácie. Keď sa napr. v uliciach mesta Philadelphia zhromaždilo 200 000 ľudí (aj napriek varovaniam lekárov), aby oslávili spojenecké víťazstvo v prvej svetovej vojne, bolo počas týždňa od zhromaždenia chrípkou postihnutých približne 45 000 obyvateľov mesta. Historici odhadujú, že po tejto udalosti zomrelo v meste viac ako 15 000 ľudí.
Preventívne opatrenia prijaté počas španielskej chrípky v Seattli v americkom štáte Washington už nedovolili nikomu jazdiť na ulici (cestovať) bez rúška na tvári.
Každá kríza je aj príležitosťou. Podľa WHO epidémia vyvolala zásadnú zmenu v celosvetovom systéme verejného zdravotníctva a tiež posmelila koordináciu na medzinárodnej úrovni. A keďže podľa odborníkov je najlepšou prevenciou ďalšej smrtonosnej globálnej pandémie zodpovedná príprava, španielska epidémia bola začiatkom modernej prevencie proti chrípke.
Pri rozšírení koronavírusu SARS s pôvodom v Ázii sa v roku 2003 nakazilo 8098 ľudí v 17 krajinách, pričom 774 z nich komplikáciám podľahlo. Lekári v rokoch 2003 – 2004 nedospeli k žiadnej účinnej liečbe SARS. Steroidy a antivírusové lieky sa ukázali ako neúčinné. Najlepšie preventívne opatrenia však patrili medzi najstaršie: karanténa a ochranné masky. Podľa správy z roku 2003 zdravotnícky personál, ktorý nosil chirurgické masky alebo respirátory s časticami N95, mali 13-krát menšiu pravdepodobnosť nakazenia koronavírusom SARS ako pracovníci bez masiek.
Rúška počas pandémie COVID-19.
Vláda Slovenskej republiky vyhlásila 11. marca 2020 z dôvodu ohrozenia verejného zdravia ochorením COVID-19 mimoriadnu situáciu a na ochranu obyvateľstva prijala mnoho opatrení, medzi ktorými bol aj zákaz vychádzania mimo miesta bydliska bez rúška alebo jeho náhrady. Z dôvodu nedostatku rúšok na trhu si Slováci začali vyrábať rúška vlastnoručne (aj na radu Petra Pellegriniho). Platilo totiž, že čo sa týka ochrany pred koronavírusom, je hocijaké rúško lepšie ako žiadne. Ošetrujúcemu personálu ako aj pracovníkom, ktorí prevádzali odbery vzoriek u osôb s podozrením na ochorenie Covid-19 "Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky" doporučoval: jednorazový ochranný oblek (overal), ochranné okuliare alebo štít, respirátor FFP 3, tvárovú masku, rukavice.
V Ázii sa chýbajúce rúška niektorí občania snažili nahradzovať i hygienickými vložkami alebo šupkami z ovocia. V doporučeniach, kto by mal ochranné masky nosiť, sa jednotlivé krajiny líšili. Svetová zdravotnícka organizácia (WHO) sa k noseniu rúšok ako preventívnemu opatreniu proti šíreniu vírusu do januára 2020 nezmieňovala, ani však od neho neodradzovala. Až 3. apríla WHO pripustila, že nosenie rúšok má v boji proti šíreniu nového koronavirusu význam. To potvrdili i štúdie Dr. Donalda Miltona, profesora pre odbor environmentalistiky, publikovanej v ten istý deň v časopise "Nature Medicine".