Jozef Mihál

RNDr. Jozef Mihál (* 18. marec 1965, Nitra) je slovenský matematik-analytik, politik a lektor v oblasti pracovného práva, sociálneho zabezpečenia a dane z príjmu. Od októbra 2023 je poslancom Európskeho parlamentu, ako náhradník za Michala Šimečku, ktorý sa v súvislosti s návratom do slovenskej politiky vzdal mandátu.
V roku 2006 spoluzakladal stranu NÁDEJ (s Jirkom Malchárkom), neskôr pôsobil ako podpredseda pre ekonomiku strany Sloboda a Solidarita, pričom vo vláde Ivety Radičovej zastával post ministra práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky. Neskôr pôsobil ako podpredseda v strane SPOLU – občianska demokracia, ktorú spoluzakladal s Miroslavom Beblavým a ďalšími poslancami a osobnosťami mimo politiky. Zo strany SPOLU – občianska demokracia po neúspechu v parlamentných voľbách v roku 2020 odišiel a oznámil svoj návrat do strany Sloboda a Solidarita. Vovláde Igora Matoviča menej ako jeden mesiac zastával funkciu štátneho tajomníka Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR pod vedením ministra Milana Krajniaka.
Vzdelanie a kariéra.
Absolvoval gymnázium v Žiline. V rokoch 19831988 vyštudoval odbor teoretická kybernetika, matematická informatika a teória systémov na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1990 až 2006 bol spoločníkom a analytikom pre personalistické a mzdové podstystémy v AURUS s.r.o. – informačné systémy. Od roku 2007 je lektorom na témy pracovného práva, sociálneho zabezpečenia a dane z príjmu. V rokoch 2005 až 2008 pracoval ako externý poradca ministra zdravotníctva pre reformu zákona o zdravotnom poistení a systém ročného zúčtovania poistného na verejné zdravotné poistenie. Od roku 2007 (podľa webu firmy 2006) je majiteľom firmy RELIA s.r.o. Firma sa venuje „"organizovaniu konferencií, seminárov a školení na témy daní, odvodov, pracovného práva, účtovníctva a mzdového účtovníctva"“.
Politická činnosť.
Strana Nádej.
V roku 2006 bol angažovaný v politickej strane Nádej, ktorá vznikla tesne pred voľbami. Stranu mal zakladať bývalý minister za ANO, Jirko Malchárek spolu s Jozefom Špirkom, ktorý vtedy pôsobil v Pente. Mihál sa vyjadril, že ho do strany zlákal odvodový bonus a nepociťoval vplyv Penty. Strana vo voľbách nezískala ani percento.
Strana SaS.
V rokoch 2008 až 2009 bol jedným zo štyroch členov prípravného výboru, ktorý stál na začiatku strany SaS.
Vo voľbách do NR SR v júni 2010 získal mandátové tretie miesto, bol označený za odborníka na dane a odvody. Za ministra práce, sociálnych vecí a rodiny zároveň podpredsedu vlády bol prezidentom Gašparovičom vymenovaný 9. júla 2010. Spolu s ním boli vymenovaní ďalší stranícki a koaliční kolegovia z SDKÚ-DS, SaS, KDH a Most-Híd ako súčasť kabinetu Ivety Radičovej po neschopnosti víťazného SMER-u zostaviť vládu.
Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na 2. mieste kandidátky SaS, ziskom 46 312 preferenčných hlasov získal 3. miesto a poslanecký mandát. Pred voľbami kritizoval odvodový systém. Od roku 2013 živnostníci platia až približne trikrát viac na odvodoch ako zamestnanci, výška dôchodku pritom bude rovnaká.
Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidoval na 4. mieste kandidátky SaS, ziskom 71 357 preferenčných hlasov sa prekrúžkoval na 3. miesto a získal poslanecký mandát. V parlamente je podpredseda Výboru pre sociálne veci.
V roku 2016 chcel kandidovať proti Richardovi Sulíkovi vo voľbách predsedu strany. Nakoniec ostal podpredsedom.
Vo feburári 2017 oznámil po ôsmich rokoch svoj odchod zo strany. Dôvodov na odchod bolo viacero. Podľa strany šlo „"najmä [o] zdravotné dôvody, nesúlad s názormi predsedu strany Richardom Sulíkom aj veľké pracovné vyťaženie ako experta na dane a odvody"“ Na svojom profile na sociálnej sieti ako dôvod uviedol, že SaS prestáva byť liberálnou stranou pričom on sa za liberála považuje. Podľa Denníka N bol v strane považovaný „"za experta, ktorý garantuje odbornosť strany najmä v otázkach odvodov, čo je pre Slobodu a solidaritu dôležitá téma"“. V rozhovore pre Denník N potvrdil, že sa poslaneckého mandátu neplánuje vzdať: „"Zostávam v parlamente na pozícii pravicového liberála."“ Do hnutia Progresívne Slovensko sa tiež neplánuje zapojiť.
Strana SPOLU.
19. apríla 2017 Mihál oznámil, že spolu s Miroslavom Beblavým založia novú stranu, ale názov oznámia neskôr. Ďalší spoluzakladatelia sú Katarína Macháčková, Zuzana Zimenová, Simona Petrík, Viera Dubačová a Oto Žarnay. Iniciátori strany zároveň zverejnili svoju výzvu Vráťme Slovensko ľuďom. V septembri 2017 oznámili, že strana sa bude volať SPOLU – občianska demokracia. 17. novembra 2017 začali zbierať podpisy na jej založenie. SPOLU – občianska demokracia bola zaregistrovaná ministerstvom vnútra 26. januára 2018. Podporovatelia strany vyzbierali na jej založenie 18 000 podpisov za tri týždne.
Na ustanovujúcom sneme strany, ktorý sa konal 14. apríla 2018 v Poprade, bol Mihál 170 hlasmi zvolený za podpredsedu strany. V parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval na 5. mieste kandidátky koalície PS/SPOLU. Vo voľbách získal 37 543 hlasov, po zohľadnení preferenčných hlasov obhájil 5. miesto kandidátky. Kvôli výsledku koalície sa do parlamentu nedostal a 1. marca 2020, deň po parlamentných voľbách, informoval o vzdaní sa funkcie podpredsedu strany. 
Návrat do SaS.
Následne 9. marca 2020 oznámil spolu s Richardom Sulíkom návrat do strany Sloboda a solidarita. Následne 21. marca 2020 bol menovaný do funkcie štátneho tajomníka Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Z funkcie odišiel už o necelý mesiac 14. apríla, keď odišiel do Sulíkom vytvorenej ekonomickej krízovej rady.
V júni 2023 Mihál oznámil že bude spolupracovať ako nestraník so subjektami Demokrati a Jablko.
Poslanec Európskeho parlamentu.
Od 26. októbra 2023 sa stal poslancom Európskeho parlamentu ako náhradník za Michala Šimečku, ktorý sa vrátil do slovenskej politiky. Mandát si mohol uplatniť, keďže v roku 2019 kandidoval za poslanca europarlamentu za zoskupenie PS/SPOLU. Do činnosti EP sa zapojil až 8. novembra. Vstúpil do politickej frakcie európskych liberálov a centristov Obnovme Európu (RE).