burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Vratný termodynamický proces

Vratný termodynamický proces (iné názvy: vratný termodynamický dej, vratný proces, vratný dej) je taký termodynamický proces, ktorý prebieha kvázirovnovážne a za stálej termodynamickej rovnováhy. Vratný proces je najvyšším stupňom idealizácie reálnych procesov. V prírode sa vratné procesy nevyskytujú a ani v technických zariadeniach sa nedajú realizovať.
Vratné procesy sa nazývajú aj reverzibilné, pretože vykonaním procesu v opačnom smere je možné sledovaný systém a zároveň aj jeho okolie (tento fakt sa často zabúda uviesť) vrátiť do pôvodného stavu.
Podmienka kvázirovnovážnosti.
Kvázirovnovážnosť, alebo aj kvázistatickosť procesu znamená, že proces prebieha dostatočne pomaly a systém zostáva infinitezimálne (nekonečne) blízko svojmu rovnovážnemu stavu. Vlastnosti látky v systéme možno za týchto podmienok považovať za rovnaké a rýchlosť šírenia zmien za rovnakú v každom smere.
Podmienka termodynamickej rovnováhy.
Termodynamická rovnováha znamená, že teplotný rozdiel medzi systémom a okolím nikdy nepresiahne diferenciálnu veľkosť formula_1, preto možno proces prestupu tepla považovať za vratný.
Vratný termodynamický cyklus

Vratný termodynamický cyklus (iné názvy: vratný termodynamický obeh, vratný cyklus, vratný obeh) je taký tepelný obeh, ktorý je zložený zo série iba vratných termodynamických procesov zoradených tak, že látka v systéme sa vráti do svojho pôvodného stavu. Vratný proces je najvyšším stupňom idealizácie reálnych cyklov a v technických zariadeniach sa nedá realizovať. Najznámejší prípadom vratného cyklu je Carnotov vratný cyklus.
Význam vratných cyklov.
Napriek tomu, že sú vratné termodynamické cykly svojou maximálnou idealizáciou vzdialené reálnym cyklom, umožňujú ich teoretické štúdium a porozumenie základným princípom. Carnotov vratný cyklus dosahuje vždy najvyššiu termodynamickú účinnosť medzi všetkými existujúcimi cyklami, ktoré je možné zostrojiť medzi dvoma zásobníkmi tepla. Preto je jeho účinnosť použitá ako základ pre definíciu termodynamickej účinnosti podľa II. termodynamického zákona resp. exergetickej účinnosti.
École des jeunes de langues

École des jeunes de langues ( „Škola pre tlmočníkov“) bola francúzska jazyková škola, ktorá bola založená z iniciatívy Jeana-Baptista Colberta, výnosom z 18. novembra 1669 vo štvrti Péra v Konštantínopole na vzdelávanie tlmočníkov (zvaných dragomani) v jazykoch Levanty, tzn. v osmanskej turečtine, perzštine a arabčine. Ďalšie školy boli založené v Smyrne a Paríži (1721). Škola prešla niekoľkými organizačnými zmenami a premenovaniami až kým sa v roku 1873 zlúčila s "École spéciale des langues orientales".
The Witcher (seriál z roku 2019)

The Witcher je americký fantasy dramatický seriál založený na rovnomennej knižnej sérii od Andrzeja Sapkowskeho. Prvá séria, ktorá má osem častí a bola vydaná 20. decembra 2019 na Netflixe, je založená na zbierke poviedok "Posledné želanie" a "Meč osudu", čo sú poviedky, ktoré predchádzajú ságe "Zaklínač". Ešte pred vydaním prvej série bola potvrdená druhá séria, ktorá má vyjsť v roku 2021. Tretia séria vide cez leto roku 2023. V štvrtej sérií nahradí Henryho Cavilla Liam Hemsworth v hlavnej roli .
Obložnosť

Obložnosť je ukazovateľ vyjadrujúci percentuálne využitie dostupnej lôžkovej kapacity nemocnice (resp. oddelenia, nemocníc v regióne a pod.) za určité časové obdobie (spravidla jeden kalendárny rok).
Obložnosť sa vypočíta ako podiel počtu obsadených lôžok a počtu dostupných lôžok vynásobený stomi. Napr. pri nemocnici, v ktorej je z 200 dostupných lôžok obsadených 175 lôžok obložnosť činí 87,5 %, keďže formula_1.
Mateja Pintarová

Mateja Pintarová (; * 16. júl 1985, Kranj) je slovinská reprezentantka v stolnom tenise. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2004 v Aténach, Letných paralympijských hier 2004 v Aténach, Letných paralympijských hier 2008 v Sydney a Letných paralympijských hier 2012 v Londýne. Získala na nich jednu zlatú a jednu bronzovú medailu v stolnom tenise jednotlivcov.
Športová činnosť.
Jej prvý medzinárodný turnaj bol v roku 2002 v Bibione a o rok neskôr získala v Záhrebe zlato v súťaži družstiev a bronz u jednotlivcov. V roku 2005 sa stala športovcom roka.
V rokoch 2005 a 2009 sa stala európskou šampiónkou v súťaži jednotlivcov a v rokoch 2003 a 2007 v súťaži družstiev.
Paraolympijské hry.
Na Letných paralympijských hrách 2004 v Aténach získala zlatú medailu v súťaži jednotlivcov. V súťaži družstiev dostiahla skupinovú časť. Na Letných paralympijských hrách 2008 v Sydney získala bronzovú medailu v súťaži jednotlivcov a zúčastnila sa štvrťfinále súťaže družstiev. Na Letných paralympijských hier 2012 v Londýne sa dostala do štvrťfinále súťaže jednotlivcov aj družstiev.
Ján Kuboš

Mons. ThDr. ICLic. Ján Kuboš, PhD. (* 28. február 1966, Trstená) je rímskokatolícky pomocný biskup Spišskej diecézy a titulárny biskup sídla Quiza.
Životopis.
Študoval na Základnej škole v Nižnej na Orave, ďalej pokračoval v štúdiu na Gymnáziu v Trstenej. Po skončení stredoškolského štúdia sa rozhodol pokračovať vo vysokoškolskom štúdiu katolíckej teológie a seminárskej formácií v Kňazskom seminári sv. Cyrila a Metoda v Bratislave a na Rímskokatolíckej Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.
Diakonskú vysviacku prijal 8. decembra 1988 a kňazskú vysviacku prijal 18. júna 1989 v Dóme sv. Martina v Bratislave vkladaním rúk apoštolského administrátora Trnavskej arcidiecézy biskupa Mons. Jána Sokola pre službu v Spišskej diecéze.
Biskup.
Dňa 25. marca 2020 ho pápež František na Slávnosť Zvestovania Pána vymenoval za spišského pomocného biskupa a titulárneho biskupa Quizi. Spišský diecézny biskup Mons. Štefan Sečka ho s platnosťou od 12. júna 2020 menoval za generálneho vikára Spišskej diecézy.
Biskupskú konsekráciu prijal na Slávnosť Narodenia sv. Jána Krstiteľa 24. júna 2020 v Katedrále sv. Martina v Spišskej Kapitule. Hlavným svätiteľom bol spišský diecézny biskup Mons. Štefan Sečka a spolusvätiteľmi boli apoštolský nuncius na Slovensku arcibiskup Mons. Giacomo Guido Ottonello a emeritný pomocný biskup Spišskej diecézy Mons. Andrej Imrich. 
Jeho biskupské heslo znie: "Dobrota – Spravodlivosť – Pravda".
Dňa 29. októbra 2020 bol členmi Kolégia konzultorov Spišskej diecézy zvolený za diecézneho administrátora sede vacante po smrti spišského diecézneho biskupa Mons. Štefana Sečku. Úlohou diecézneho administrátora je dočasne spravovať diecézu až do momentu inaugurácie nového spišského diecézneho biskupa. Nový diecézny biskup Mons. Prof. ThDr. PaedDr. SSLic. František Trstenský, PhD. bol vysvätený 21. októbra 2023, od toho momentu už Mons. Ján Kuboš nie je diecézny administrátor, ale zostal vo funkcii spišského pomocného biskupa. František Trstenský ho dňa 6.11.2023 vymenoval za spišského generálneho vikára.
Zora Staršia

MUDr. Zora Staršia-Haluzická (* 30. júl 1940, Bratislava) je bývalá česko-slovenská basketbalistka, členka Siene slávy slovenského basketbalu. Dlhé roky pôsobila na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Bola manželkou hokejového trénera Jána Staršieho.
Je držiteľkou trojice medailí z Majstrovstiev Európy v basketbale žien; v roku 1962 vo Francúzsku a v roku 1966 v Rumunsku získala striebornú medailu, v roku 1960 v Bulharsku bronz.
Andreea Acatrineiová

Andreea Acatrineiová (; * 7. apríl 1992, Brašov, Rumunsko) je rumunská športová gymnastka, na Letných paralympijských hrách 2008 v Pekingu získala bronz v súťaži družstiev.
Sumach pálkový

Sumach pálkový (zastarano: "škumpa octová"; lat. "Rhus typhina") je drevina z čeľade obličkovcovité.
Je to opadavý ker, alebo strom, často výšky 2 až 8 m. Má hustú korunu a výrazné črty: veľké zložené listy na rovnej kostrnke, výrazne ochlpené mladé vetvy a veľké červenohnedé zhluky plodov (kôstkovice). Malé a zelené kvety sú jednopohlavné. Borka je hladká a tmavohnedá. Listy sú dlhé do 60 cm a lístky majú vrúbkovaný okraj. Na jeseň sa listy sfarbujú do výraznej žltej alebo červenej.
Je pôvodom z východného pobrežia Severnej Ameriky. Pestuje sa ako okrasná rastlina v miernom pásme, nové výhony vytvára z koreňového systému a dokáže tvoriť husté porasty. Ide o invázny druh na území Slovenska.
Eva Kurnik

Eva Kurnik (* 11. jún 1997, Maribor) je slovinská spisovateľka.
Vyštudovala strednú ekonomickú školu v Maribore. V roku 2016 napísala svoj prvý román "Njena pot" (Jej cesta). Dnes je študentkou na univerzite v Maribore. V roku 2019 vydala svoj druhý román "Toskanski spev" (Toskánsky spev).
Chrám svätého Spasiteľa

Chrám svätého Spasiteľa môže byť:
Freddie Highmore

Alfred Thomas Highmore (* 14. február 1992, Camden Town, Londýn, Spojené kráľovstvo), známy ako Freddie Highmore, je anglický herec, producent, scenárista a režisér. Preslavil sa rolami vo filmoch ako "Charlie a továreň na čokoládu", "Kronika rodu Spiderwickovcov, Arthur a Minimojovia, Cesta do New Yorku, Umenie zapadnúť" a "Toast". Od roku 2013 do roku 2017 hral hlavnú rolu Normana Batesa v dramatickom seriáli "Bates Motel". Za rolu získal cenu People’s Choice Awards. V roku 2017 začal hrať rolu doktora Shauna Murphyho v seriáli stanice ABC "Dobrý doktor".
Kariéra.
Jeho prvná filmová rola prišla keď mu bolo sedem rokov vo filme "Råzoone" po boku Heleny Bonham Carterovej, kde si zahral postavu malého Sama, ktorý žije so svojou slobodnou matkou. Potom prišli ešte ďalšie tri menej významné filmové roly.
Jeho prvá veľká filmová kariéra prišla v rodinnom filme "Dva bratři". Film vypráví o dvoch tygroch, který se natáčel v Kambodži. Daleko větší filmová role přišla ve filmu "Hľadanie Krajiny - Nekrajiny", kde sa po prvýkrát stretol s Johnnym Deppom a Kate Winsletovou. Za tento film bol štyrikrát nominovaný za najlepšieho mladého herca alebo na najlepší herecký výkon vo vedľajšej roli (například na Filmovú cenu MTV a Screen Actors Guild Awards) a získal päť ocenenia. Ďalšia veľká filmová rola prišla opäť po boku Johnnyho Deppa alias Willyho Wonky vo filme "Charlie a továreň na čokoládu" a tiež zažiaril vo filme "Five Children and It", film bol opäť inšpirovaný knižným vydaním E. Nesbitt.
O rok neskôr nasledovali najmä veľké úspechy. Zahral si vo filme "Dobrý ročník" po boku Russella Crowea alebo hlavnú rolu v "Arthur a Minimojové", kde opäť hral s ľuďmi ako Madonna, Robert De Niro alebo David Bowie. Film získal dalšie ocenenia.
V roku 2008 nasledovali filmy "Cesta do New Yorku" a "Kronika rodu Spiderwickovcov" (hrá tu dvojčatá).
Počas rokov 2013–2017 hral hlavnú rolu Normana Batesa v dramatickom seriáli stanice A&amp;E "Bates Motel," po boku herečky Very Farmigy. Za svoj výkon získal cenu People’s Choice Awards v roku 2016 a nominácie na ceny Saturn, Satellite Award a Critics' Choice Television Award. Pre seriál zrežíroval časť „The Body“ a napísal scénár k častiam „Unfaithful“ a „Inseparable“. V roku 2017 získal rolu v seriáli stanice ABC "Dobrý doktor", v ktorom hrá hlavnú rolu doktora Shauna Murphyho, začínajúceho chirurga diagnostikovaného autizmom a syndrómom učenca.
Škumpa

Škumpa môže byť v botanike:
Poznámka.
Pozor na zámenu s češtinou, kde je škumpa (v súčasnosti aj v minulosti) názov rodu "Rhus", zatiaľ čo rod "Cotinus" sa po česky volá ruj.
Ural (región)

 
Ural () je geografická oblasť ležiaca okolo pohoria Ural, medzi východoeurópskou a západosibírskou nížinou. Považuje sa za súčasť euroázijského stepa, ktorý siaha približne od severu k juhu. Od Severného ľadového oceánu až po koniec rieky Ural neďaleko mesta Orsk. Hranica medzi Európou a Áziou vedie pozdĺž východnej strany pohoria Ural. Ural väčšmi leží v Rusku, ale zahŕňa aj malú časť severozápadného Kazachstanu. V minulosti boli časti súčasného Uralského regiónu považované za vstupnú bránu do Sibíra alebo dokonca už za samotnú Sibír. Dnes existujú dva oficiálne celky, menovite; Uralský federálny okruh a Uralský ekonomický rajón. Kým druhý z nich sleduje historické hranice, prvý je politickým produktom; okres vynecháva Západný Ural a namiesto toho zahŕňa Západný Sibír. 
Etymológia.
Od 11. storočia bol región Ural, Rusmi nazývaný "Kamyen" ("Камень" – "„kameň“"). Zo začiatku 17. storočia sa južné časti oblasti stali známymi pod menom Ural, ktoré sa neskôr rozšírilo až na označenie celej oblasti. Názov pravdepodobne pochádza z turkického "„aralu“". Toto slovo doslova znamená „ostrov“ a používalo sa pre akékoľvek územie odlišné od okolitého terénu. V Baškirsku však existuje legenda z 13. storočia o hrdinovi menom Ural. Obetoval svoj život kvôli svojmu ľudu a na jeho hrob naliali kamennú hromadu, ktorá sa neskôr zmenila na pohorie Ural.
Líce

Líce môže byť:
Medzinárodné letisko Mostar

Medzinárodné letisko Mostar (; IATA: OMO, ICAO: LQMO) je medzinárodné civilné letisko, neďaleko mesta Mostar v Bosne a Hercegovine.
Dejiny.
Letisko bolo pre civilnú prevádzku otvorené v roku 1965, výlučne pre domáce lety. Počas zimnej olympiády v roku 1984 bolo alternatívnym letiskom pre letisko v Sarajeve. V roku 1990 letisko získalo 86 tisíc pasažierov, najviac v svojej histórii. V novembri 1991 však kvôli vojne prestalo prijímať civilné lety. Letisko bolo po rekonštrukcii financovanej Európskou úniou znovuotvorené 7. júla 1998. V apríli 2019 začala rekonštrukcia terminálu financovaná federálnou vládou.
Doprava.
Letisko má jednu asfaltovú runway, 15/33, s rozmermi 49 x 2400 metrov. Dôležitá časť cestujúcich letisko využíva kvôli blízkosti pútnického miesta Međugorje. Letisko malo v pláne na tomto zdroji viacej kapitalizovať.
Eurowings bol hlavným dôvodom rastu v roku 2019, v decembri spoločnosť spustila linku Mostar – Rím. Od Hercegovsko-neretvanského kantónu má spoločnosť podporu pre linky do Düsseldorfu a Stuttgartu. Kantón vyjednával koncom roka 2019 aj s Ryanairom.
Chrám Krista Spasiteľa

Chrám Krista Spasiteľa môže byť:
v Rusku:
v Bosne a Hercegovine:
na Ukrajine:
Proskripcia

Proskripcia alebo proskribovanie je verejné odsúdenie, postavenie osoby mimo zákon. Termín vznikol v starovekom Ríme, išlo o zapísanie na verejný zoznam odsúdených, nepriateľov štátu. Osoby na tomto zozname bolo možné beztrestne zabiť, niekedy bolo trestom iba vyhnanstvo. Majetok odsúdených prepadol štátu.
Sullove proskripcie.
Sulla roku 82 pred Kr. porazil Mariovho syna, dal povraždiť Samnitov (vtedy spojencov populárov), skonfiškovať majetok svojich nepriateľov a stal sa doživotným diktátorom (prvýkrát v rímskych dejinách). Zaviedol prvýkrát proskripcie, t. j. zoznamy nepohodlných ľudí (tu Mariových prívržencov), ktorých môže každý beztrestne zabiť.
Za zabitých boli vyplácané odmeny, otroci mohli za hlavu odsúdeného získať slobodu. Pomoc proskribovaným sa trestala. Mŕtvi nemali právo na pohreb a ich oplakávanie bolo zakázané. Ich telá niekedy zmrzačili a hodili do Tiberu. Deti a vnuci odsúdených stratili občianske práva.
Theofanó

Theofanó (iné prepisy: Theofano alebo Theofáno; gr. Θεοφανώ) môže byť:
Anatómia (rozlišovacia stránka)

Anatómia môže byť:
Zóé Zaoutzaina

Zóé Zaoutzaina (; † december 899 / január 900) bola byzantská cisárovná, druhá manželka cisára Leva VI.
Život.
Zóéininým otcom bol vysoký byzantský úradník arménskeho pôvodu, minister Stylianos Zaoutzes. V mladosti sa stala milenkou byzantského princa Leva VI., pre ktorého však jeho otec, cisár Bazil I., vyhliadol za manželku ženu menom Theofanó. Lev sa so Zóé schádzal aj po uzatvorení manželstva, a tak sa Zóé stala na dvore stala nepohodlnou. Na cisárov príkaz sa Zóé musela zosobášiť, pričom jej manželom sa stal Theodóros Gouniatzizes.
Vzťahy Leva a jeho prvej manželky Theofanó neboli od počiatku manželstva dobré. Po smrti Bazila I. sa stal Lev VI. cisárom a po tom, čo zomrela jeho jediná dcéra z prvého manželstva, sa začal znovu stretávať so Zóé. V roku 893 sa cisárova prvá manželka Theofanó utiahla do kláštora, kde neskôr zomrela. Niekedy v tomto období zomrel aj Zóéin manžel Theodóros (896/897). Podľa Skylitza mal byť otrávený, pričom zlé jazyky pričítali jeho smrť Zóé, ktorá bola považovaná za hriešnu. 
Lev si Zóé i napriek odporu svojho duchovného radcu, neskoršieho patriarchu Euthymia zobral za ženu. Podľa kánonického práva Pravoslávnej cirkvi je opakovaný sobáš vnímaný ako nežiaduci, pričom počet prípustných postupných sobášov nebol v tom čase ešte ustálený. Euthymios však nenamietal Levov druhý sobáš (hoci aj ten bol v religióznej Byzancii vnímaný skôr negatívne) no postavil sa proti osobe Zóé. Cisár preto nechal Euthymia poslať do vyhnanstva a sobáš vykonal palácový kňaz Sinapes. Zóé bola korunovaná za cisárovnú a jej otec Stylianos získal nový titul "basileopatór" (otec cisára).
Manželstvo Zóé a Leva netrvalo dlho, pretože Zóé o pár rokov zomrela. Cisár si následne vzal tretiu ženu Eudokiu (a neskôr aj štvrtú ženu Zóé Karbonopsinu, v dôsledku čoho vznikol tzv. spor o tetragamiu). 
Na jej náhrobku sa podľa Skylitza nachádzal epitaf s približným znením: "„dcéra Babylonu, zničená biedou“." Podľa Runcimana mohol epitaf vyjadrovať cisárovnino pokánie, hoci zo Skylitza vyplýva, že šlo o graffiti či urážku.""
Spolu s Levom VI. mala Zóé jednu dcéru Annu, ktorá sa však zjavne narodila ešte ako nelegitímne (nemanželské) dieťa, pretože okolo roku 900 už bola považovaná za osobu vhodnú pre sobáš, a bola vydaná za Ľudovíta III. Slepého.
Dan Maines

Dan Maines (* 10. marec 1971, Maryland, USA) je americký basgitarista. Je basgitaristom skupiny Clutch a vedľajšieho projektu The Bakerton Group. Maines je jedným zo zakladajúcich členov skupiny Clutch.
Medial Banana

Medial Banana je slovenská reggae skupina, ktorá vznikla v roku 2009. Jej členmi sú speváci Pokyman a Erik Šulc, gitarista Peter Zajaček, klávesista Lukáš Minařík, bubeník Jaro Žigo Jr. a basgitarista Matej Krivánek. Tvorba skupiny je ovplyvnená karibskou hudbou a tvorí v štýloch reggae a dancehall. Do svojej tvorby začleňuje aj prvky žánrov hip-hop, funk či jazz. Častou témou textov ich skladieb je sociálna nespravodlivosť, predsudky, marihuana či chudoba. Počas koncertných vystúpení sú známi svojimi energickými vystúpeniami.
Germantown (Maryland)

Germantown je mesto (oficiálne "census-designated place") v Montgomery County v štáte Maryland. Ku roku 2016 tu žilo 90 494 obyvateľov.
Tvár (biológia)

Tvár (lat. "facies", "regio facialis", "pars facialis") je:
Tvár človeka.
Tvárová oblasť ("regio facialis") človeka podľa "Terminologia Anatomica" má tieto topografické časti:
Vakcína

Vakcína alebo očkovacia látka je: 
Pri aktívnej vakcíne sa teda do tela vpichuje (najmä) antigén alebo niečo, čo zabezpečí vznik antigénu (pričom v reakcii na antigén v tele neskôr vzniknú okrem iného protilátky), kým pri pasívnej vakcíne sa vpichujú priamo protilátky.
Slovo vakcína pôvodne znamenalo iba očkovaciu látku proti kiahňam (porovnaj aj kapitolu Etymológia).
Podávanie vakcín sa nazýva vakcinácia alebo očkovanie. 
Nasledujúci text článku sa zaoberá iba aktívnymi vakcínami. O pasívnych vakcínach pozri článok pasívna imunizácia.
Charakteristika a význam.
Vpichované agens stimuluje imunitný systém tela, tak aby telo rozpoznalo agens ako hrozbu, zničilo ho a do budúcna rozpoznalo a zničilo všetky mikroorganizmy asociované s týmto agens. Vakcíny môžu byť profylaktické (na prevenciu alebo zmiernenie účinkov budúcej infekcie patogénom) alebo terapeutické (napr. vakcíny proti rakovine, ktoré sú vo vývoji).
Vakcinácia je najúčinnejšou metódou prevencie infekčných chorôb. Rozšírená imunita spôsobená očkovaním je do veľkej miery zodpovedná za celosvetové vyhubenie kiahní a obmedzenie chorôb, ako sú detská obrna, osýpky a tetanus vo väčšine sveta. Účinnosť očkovania bola široko skúmaná a overená, napríklad vakcíny, ktoré sa ukázali ako účinné, zahŕňajú chrípkovú vakcínu, vakcínu proti HPV, a vakcínu proti kiahňam. Svetová zdravotnícka organizácia (WHO) uvádza, že v súčasnosti sú k dispozícii licencované vakcíny na dvadsaťpäť rôznych infekcií, ktorým sa dá predísť.
Etymológia.
Pojmy vakcína a vakcinácia sú odvodené od termínu variolae vaccinae. Išlo o sérum z kráv infikovaných vírusom Vaccinia (kravské kiahne), ktoré navrhol Edward Jenner. V roku 1881, na jeho počesť, navrhol Louis Pasteur, aby sa tento názov používal aj na ostatné očkovacie látky.
Napäťový chránič

Napäťový chránič je mechanický spínací prístroj určený na zapínanie, vedenie a vypínanie prúdu pri normálnych pracovných podmienkach a na rozpojenie kontaktov, ak napätie na chránenej časti prekročí stanovenú hodnotu pri špecifikovaných podmienkach.
Podmienkami použitia napäťového chrániča sú:
Horný háj

Horný háj je územie európskeho významu v správe štátnej ochrany prírody Správa CHKO Dunajské luhy. 
Nachádza sa v katastrálnom území obce Černík v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené výnosom MŽP SR č.3/2004-5.1 v roku 2004 na rozlohe 72,98 ha, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu.
Predmetom ochrany sú biotopy:
Predmetom ochrany sú tieto druhy:
Fauna.
Na území boli zistené aj rôzne druhy obojživelníkov ako ropucha bradavičnatá, ropucha zelená, rosnička zelená a skokan štíhly (Rana dalmatina).
Z plazov tu žije jašterica krátkohlavá a slepúch lámavý. 
Bolo pozorovaných vyše 70 druhov vtákov.
Cicavce sú zastúpené viacerými druhmi netopierov, okrem cieľového druhu, ktorým je uchaňa čierna, bol zistený raniak hrdzavý, večernica hvízdavá, večernica Leachova, netopier riasnatý a netopier vodný a z čeľade lasicovitých kuna skalná, kuna lesná, hranostaj čiernochvostý a jazvec lesný..
Zoznam majstrovstiev sveta na Slovensku

Zoznam majstrovstiev sveta na území Slovenska je prehľad majstrovstiev sveta a iných významných celosvetových športových podujatí v rôznych športoch, ktoré sa konali na území Slovenska. Mnohé z nich sa konali, keď Slovensko bolo súčasťou Česko-Slovenska. 
História.
Prvý svetový šampionát na našom území sa konal už v roku 1935, keď Vysoké Tatry hostili majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní, vtedy ešte pod názvom Preteky FIS. Piešťany usporiadali o tri roky neskôr MS v šerme. S veľkým medzinárodným ohlasom a úspechom sme zorganizovali Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 1970 na Štrbskom Plese , rovnako aj MS 1973 v krasokorčuľovaní v Bratislave. V kolektívnych športoch sa na území Slovenska konali zápasy skupín, väčšinou s centrom v Prahe. Výnimkou boli MS v hádzanej žien 1978, keď sa finálová časť konala v Bratislave v športovej hale na Pasienkoch , jedna zo skupín sa hrala aj v Trnave v Športovej hale Družba. Hala na Pasienkoch bola tiež dejiskom MS v hádzanej mužov 1964 a MS 1967 v basketbale žien . Na bratislavskom zimnom štadióne Ondreja Nepelu sa hrali zápasy MS v hokeji 1959 i 1992. Aj ďalšie slovenské mestá boli dejiskami svetových šampionátov, Nitra (1966 volejbal mužov) , Žilina (1986 volejbal žien , 1990 hádzaná), Prešov (1990 hádzaná).
Z podujatí celosvetového významu možno spomenúť Zimnú univerziádu 1987 , na ktorej okrem organizačného úspechu dosiahlo Česko-Slovensko aj športový úspech. Vysoké Tatry a Jasná bývali pravidelne dejiskom pretekov Svetového pohára v lyžovaní , v roku 1974 usporiadali finále SP v zjazdovom lyžovaní, 1980 finále SP v skokoch na lyžiach a 1993 finále SP v severskom lyžovaní. Populárna motocyklová Šesťdňová sa štyrikrát uskutočnila v Považskej Bystrici a raz v Košiciach.
V ére samostatnosti naša krajina organizovala majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji v rokoch 2011 a 2019. Z olympijských športov sa konali v roku 1997 MS v biatlone v Osrblí.
Slovenské kandidatúry na usporiadanie ZOH
Slovensko sa dvakrát neúspešne snažilo o usporiadanie zimných olympijských hier, kandidatúra pod názvom Poprad–Tatry sa oficiálne uchádzala o organizáciu ZOH 2002 a ZOH 2006. V prvom prípade sa v konkurencii deviatich kandidátov nedostala do užšieho finálového výberu, o štyri roky neskôr zo šestice kandidátov vybral Medzinárodný olympijský výbor dvojicu Turín a Sion. Paradoxne, najväčšiu šancu na pridelenie zimnej olympiády malo Slovensko v období česko-slovenského štátu. Po úspechu MS 1970 v severskom lyžovaní sa uvažovalo o kandidatúre Vysokých Tatier na usporiadanie ZOH 1984. Tieto snahy však nenašli podporu vo vtedajšom vedení česko-slovenskej telovýchovy napriek kompromisu, že finálový turnaj v ľadovom hokeji sa uskutoční v Prahe. Už pripravenú oficiálnu prihlášku neschválil "Ústredný výbor Česko-slovenského zväzu telesnej výchovy" a ZOH 1984 pridelil MOV juhoslovanskému Sarajevu. 
Ďalšie významné podujatia.
Svetová zimná univerziáda
Svetový pohár v alpskom lyžovaní 
Svetový pohár v behu na lyžiach
Svetový pohár v skokoch na lyžiach
Svetový pohár v severskej kombinácii
Svetový pohár v biatlone 
Medzinárodná motocyklová šesťdňová
HOPS

Hrvatski operator prijenosnog sustava, d. o. o., vystupujúca ako HOPS, je energetická spoločnosť v Chorvátsku. Je jediným prevádzkovateľom a vlastníkom prenosovej sústavy v štáte. Prenosová sústava HOPS pozostáva z 400 kV, 220 kV a 110 kV vedení. Celková rozvinutá dĺžka vedení je . Je členskou spoločnosťou Európskej siete prevádzkovateľov prenosových sústav (ENTSO-E).
Dejiny.
Spoločnosť HEP-Operator prijenosnog sustava d.o.o. začala svoju činnosť 4. apríla 2005. Od 2. júla 2015 spoločnosť operuje pod názvom Hrvatski operator prijenosnog sustava, v skratke HOPS. 22. februára 2016 ju regulačná oranizácia Hrvatska energetska regulatorna agencija autorizovala ako nezávislého operátora.
Prenosová sústava.
V roku 2018 bola celková prenesená elektrická energia 23,83 TWh.
Vedenia a tranformačné stanice.
HOPS má tieto dĺžky vedení (rozvinuté):
Spolu má vedení. vedení je vedených v podmorskom kábli a v podzemnom kábli. V prenosovej sústave má HOPS 183 transformačných staníc.
Cezhraničné spojenia.
Spoločnosť má tieto cezhraničné spojenia:
Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová

Zuľfija Rauchatovna Gabidullinová (, , ); * 22. november 1965, Taraz, Kazachstan) je kazašská reprezentantka v plávaní. Zúčastnila sa Letných paralympijských hier 2012 v Londýne a Letných paralympijských hier 2016 v Rio de Janeiro kde získala prvé paralympijské zlato pre svoju krajinu.
Športová činnosť.
Paraplávanie začala vo veku 25 rokov. Predtým súťažila v pretekoch na vozíčkoch. Zranenia chrbtice má kvôli zrážke s motocyklom vo veku 5 rokov. Profesionálne trénuje od roku 2007.
Na IWAS World Games v roku 2013 sa zúčastnila 6 disciplín a v každej sa umiestnila na pódiu, vyhrala štyri zlaté a dve strieborné medaile.
Paralympijské hry.
Po nedobrom výsledku na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne s plávaním skoro skončila. V prvej rozplavbe sa umiestnila na 6. mieste.
Na Letných paralympijských hrách 2016 v Rio de Janeiro získala zlatú medailu v kategórii S3 vo voľnom štýle na 100 m. Zároveň vytvorila nový rekord pre kategóriu S3 na 100 m voľným štýlom s časom 1:30:07. Starý rekord zlepšila skoro o sekundu. K tomu získala ďalšie tri pozície vo finálovom kole. Získaním zlata sa vo veku 50 rokov stala prvou paralympijskou šampiónkou Kazachstanu.
Mozgovňa

Mozgovňa môže byť:
Tvárová časť lebky

Tvárová časť lebky (iné názvy: viscerokranium, tvárový skelet, staršie, podľa N. A. splanchnokranium; T. A.: , N. A.: lat. "splanchnocranium") je v anatómii človeka jeden z dvoch funkčných celkov lebky ("cranium"); druhým je mozgová časť lebky ("neurocranium"). Viscerokranium obklopuje začiatok tráviacej rúry a sú v ňom uložené aj slinné žľazy (pozri tráviaca sústava, "apparatus digestorius").
Tvoria ho tieto kosti, z ktorých niektoré sú – ako je uvedené – párové:
Jan Dobeš (fyzik)

Ing. Jan Dobeš Csc. (* 23. december 1944, Zlín) je český fyzik a vedecký pracovník, ktorý v súčasnosti pôsobí ako vedecký pracovník oddelenia teoretickej fyziky Ústavu jadrovej fyziky Akadémie vied Českej republiky. V rokoch 1998 až 2012 pôsobil na poste riaditeľa tohto ústavu.
Život.
Jan Dobeš sa narodil do rodiny doktorov MUDr. Ferdinanda Dobeša a MUDr. Růženy Dobešovej. V rokoch 19501961 navštevoval základnú školu a gymnázium v Českom Těšíne. V rokoch 19611966 študoval na jadrovej a fyzikálno inžinierskej fakulte ČVUT, kde študoval jadrovú fyziku.
V rokoch 19661971 študoval v rámci postgraduálneho štúdia v ústave jadrového výskumu v Řeži.
V rokoch 1998 až 2012 pôsobil na poste riaditeľa Ústavu jadrovej fyziky Akadémie vied Českej republiky. Od roku 2012 pôsobí ako vedecký pracovník oddelenia teoretickej fyziky tohto ústavu.
V rokoch 19912008 prednášal na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity.
V rovnakom období bol vedúcim oddelenia teoretickej fyziky v Ústave jadrovej fyziky AV ČR.
Pôsobí tiež ako člen komisie pre študijný odbor jadrová a subjadrová fyzika na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity.
Je ženatý s Juliou Dobešovou. Spolu majú syna Jana Dobeša. S manželkou bývajú v Roztokách pri Prahe.
Ocenenia.
V roku 1972 dostal od Jednoty československých matematikov a fyzikov čestné vyznamenanie pre mladých pracovníkov.
V roku 1979 obdržal cenu Československej akadémie vied za prácu na excitonovom modeli jadrových reakcií.
Frasier (lev)

Frasier (* 1952 - † 13. júl 1972) bol cirkusový lev, ktorý strávil väčšinu svojho života v cirkuse v mexickom meste Tijuana. Stal sa americkou senzáciou, keď na sklonku svojho života splodil vyše 35 potomkov.
Život.
Frasier sa narodil v roku 1952. Väčšiu časť svojho života prežil v Tijuane v Mexiku, kde bol cirkusovou atrakciou. Začiatkom 70. rokov sa cirkus ocitol na pokraji bankrotu a starého leva Frasiera sa rozhodol odkúpiť Lion Country Safari park v Kalifornii. V tom čase mal už Frasier okolo 18 rokov, čo predstavuje ekvivalent človeka vo veku 80 rokov. Frasier sa v tom čase nachádzal vo veľmi zlej kondícii, bol bezzubý a podvyživený lev s vyplazeným jazykom, pretože bol natoľko slabý, že ho nedokázal držať v ústach. Od Frasiera sa očakávalo, že v parku už len v pokoji dožije svoje posledné dni.
V tom čase však safari park čelil inému problému. Samice sa odmietali páriť. ZOO sa snažila nájsť vhodných samcov, no samice odmietali všetkých päť mladých zdravých statných levov, častokrát veľmi násilne. Tak trochu z recesie sa zamestnanci rozhodli, že s vyberavými samicami zoznámia Frasiera, nech si na staré kolená nájde kamarátky. Na prekvapenie všetkých si samice zamilovali starého a takmer slepého Frasiera. Pre levice bol natoľko neodolateľným, že dokonca dvanásť z nich mu predžuvalo potravu, keďže Frasier nemal zuby.
V priebehu nasledujúceho roka splodil so svojimi „ženami“ okolo 35 levíčat. Problém safari parku tak bol zažehnaný. Pre mnohých ostáva dodnes záhadou, ako si našiel Frasier cestu k samiciam. Výpovede návštevníkov naznačujú, že pozorovať Frasiera bola občas tragikomédia. Frasier mával problémy sa vôbec postaviť na nohy, prípadne jeden zamestnanec opísal, ako sa raz Frasier natiahol za potravou, ale úplne minul misku a jeho vyplazený jazyk skončil v prachu, no lev akoby to ani nevnímal a rozhodol sa miesto potravy pre spánok.
Frasier zomrel na zápal pľúc 13. júla 1972.
Vo svete.
Tričká s jeho podobizňou sa okamžite stali najpopulárnejším suvenírom safari parku. Zvlášť obľúbené boli medzi staršími mužmi, ktorí Frasiera považovali za hrdinu.
O jeho živote bola zložená pieseň „Frasier (The Sensuous Lion)“ od Sarah Vaughanovej.
V jednej z epizód seriálu The Leftovers (Pozostalí) je príbeh Frasiera opísaný.
Vojtěch Petráček

Doc. RNDr. Vojtěch Petráček, CSc. (* 17. február 1964, Praha) je český fyzik a od roku 2018 rektor pražského ČVUT.
Životopis.
V rokoch 19791982 študoval pražské gymnázium Nad Štolou. Potom študoval v rokoch 19821987 obor optoelektronika na Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Karlovej v Prahe.
Titul RNDr. dostal v roku 1987 a v roku 1995 dostal za prácu "Studium molekul Cu-ftalocyaninu metodou řádkovací tunelové mikroskopie STM" titul CSc.
Titul docenta fyziky má od roku 2007.
V rokoch 19871992 pôsobil ako interný ašpirant na Katedre elektroniky a vákuovej fyziky Univerzity Karlovej. V rokoch 19921995 pôsobil ako asistent na tejto katedre.
V rokoch 19992003 pôsobil ako vedecký pracovník na univerzite v Heidelbergu.
V roku 2017 kandidoval na funkciu rektora ČVUT. V tajnom hlasovaní tesnou väčšinou 23 zo 45 hlasov bol zvolený rektorom ČVUT.
Miloš Zeman ho do funkcie menoval vo februári roka 2018.
Do mája 2015 bol predsedom redakčnej rady časopisu "Acta Polytechnic".
Za svoj život publikoval 117 vedeckých článkov, jeho h-index je 32.
Vought VE-7

Vought VE-7 „Bluebird“ bol americký dvojplošník od firmy Lewis &amp; Vought Corporation. Bol vyvinutý pre americkú armádu ako cvičné lietadlo, ale neskôr ho začalo využívať aj americké námorníctvo ako palubnú stíhačku.
Vznik a vývoj.
V roku 1918 vytvorila firma Lewis &amp; Vought na požiadanie americkej vlády dvojmiestne cvičné lietadlo VE-7, ktoré bolo určené pre letectvo americkej armády. Prvú VE-7 prevzala US Army 11. februára 1918 a v priebehu marca ju testovala spolu ďalšími siedmymi lietadlami od ostatných výrobcov. Skúšobná rada odporučila americkej vláde, aby okamžite obstarala lietadlá VE-7, ktorými by bolo možné nahradiť niekoľko v tej dobe požívaných typov cvičných lietadiel.
VE-7 si vyslúžila pochvalu od mnohých vplyvných dôstojníkov. Podplukovník Virginius E. Clark označil VE-7 za najjemnejšie cvičné lietadlo, ktoré sa doteraz vyrobilo. Brigádny generál Billy Mitchell uviedol, že „tento stroj od Voughtu, toto cvičné lietadlo, má všetky kvality jednomiestneho lietadla a vymanévruje francúzsky SPAD, Nieuport aj anglickú SE-5.“ Po úspešnom ukončení letových skúšok si americká armáda v máji 1918 objednala prvých 14 lietadiel VE-7. Nasledovala objednávka ďalších 1000 strojov, ale s koncom 1. svetovej vojny už neboli tieto lietadlá potrebné v takom počte a US Army objednávku zrušila.
V máji 1920 dostalo jeden stroj VE-7 na odskúšanie americké námorníctvo. Testovanie preukázalo, že VE-7 vyhovuje operačným požiadavkám námorníctva, ktoré ju hneď zaviedlo ako svoje prvé stíhacie lietadlo. Čoskoro nasledovali plnohodnotné objednávky, ktoré prevyšovali výrobné možnosti spoločnosti Vought. Preto bola do produkcie lietadiel zapojená aj štátna letecká továreň Naval Aircraft Factory vo Philadelphii. Celkovo bolo postavených 128 lietadiel VE-7. Vznikla aj jednomiestna stíhacia verzia, ktorá dostala označenie VE-7S. Tá mala kryt prekrývajúci kabínu pilota. Bola vyzbrojená guľometom kalibru od firmy Vickers, ktorý dokázal synchronizovane strieľať cez dvojlistú vrtuľu. Pohon VE-7 zabezpečoval motor Hispano-Suiza HS-8A, ktorý mal pri 2 100 otáčkach za minútu výkon 180 konských síl (132 kW).
V roku 1922 vytvorilo americké námorníctvo stíhacie letky VF-1 a VF-2, ktoré vybavilo lietadlami VE-7. Letka VF-2 bola tiež známa ako „Flying Chiefs“ (lietajúci náčelníci) a operovala z paluby lietadlovej lode USS Langley (CV-1). Historicky prvý vzlet stíhačky z americkej lietadlovej lode uskutočnil 17. októbra 1922 poručík Virgil C. Griffin. Bolo to práve na lietadle VE-7 a vzlietol z paluby USS Langley.
Vonkajší zvukový otvor

Vonkajší zvukový otvor () môže byť:
Emil Øelund

Emil Øelund (* 5. február 1983, Kodaň, Dánsko) je dánsky gitarista a spevák. Je známy ako člen skupín Grumpynators a Taggy Tones a je bývalým členom skupiny Nekromantix.
Životopis.
Je jedným z detí Petra Mogensa Øelunda a Helle Øelundovej a bratom Jakoba Øelunda. Navštevoval Hanssted Skole a Veste Borgerdyd Gymnasium (dnes Københavns åbne Gymnasium) v Kodani. Neskôr v štúdiu pokračoval na Den Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole (dnes Prírodovedecká fakulta Kodanskej univerzity) vo Frederiksbergu v odbore potravinársky inžinier.
Medzi rokmi 1994 a 1995 pôsobil ako gitarista na turné v skupine Nekromantix. V roku 2003 sa pridal ku skupine Taggy Tones a v roku 2011 spolu s gitaristom Christianom Nørgaardom založili skupinu Grumpynators.
Koróna

Koróna môže byť:
Koronárny

Koronárny (z  &lt; "corona"„veniec, koruna“) môže byť v medicíne:
Koronálny

Koronálny môže byť:
Korona

Korona môže byť hovorovo:
Corona

Corona môže byť:
Slovenská legálna metrológia

Slovenská legálna metrológia, n. o. (SLM) je nezisková organizácia zriadená Úradom pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR (ÚNMS SR) k 1. januáru 1994 so sídlom v Banskej Bystrici s tromi pracoviskami umiestnenými na piatich miestach na území Slovenska. SLM je organizácia poskytujúca všeobecne prospešné služby v oblasti metrológie založená Úradom pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR na základe uznesenia vlády SR č. 1203 a jej rozhodnutia o transformácii štátnej príspevkovej organizácie Slovenská legálna metrológia.
Súčasné postavenie SLM v metrologickej infraštruktúre na Slovensku a jej hlavné úlohy vyplývajú zo štatútu neziskovej organizácie a z Rozhodnutia ÚNMS SR č. 2005/000557/00357 o organizácii určenej úradom, ktorým ÚNMS SR podľa § 2 písmeno s) zákona č. 157/2018 Z. z. o metrológii a o zmene a doplnení niektorých zákonov, určil Slovenskú legálnu metrológiu na výkon činnosti podľa tohto zákona. Rozhodnutie ÚNMS SR obsahuje najmenej rozsah činnosti v oblasti metrológie, ktorú na základe určenia vykonáva.
Zoznam slovenských majstrov Európy

Zoznam slovenských majstrov Európy je prehľad slovenských športovcov, ktorí získali zlatú medailu na majstrovstvách Európy v rôznych športových odvetviach či už ako reprezentanti bývalého Česko-Slovenska v rokoch 1918 – 1992 alebo ako reprezentanti samostatného Slovenska od roku 1993.
História.
Prvým slovenským športovcom, ktorý získal titul majstra Európy sa stal v roku 1927 zápasník Alexander Szabó, rodák z Košíc. Veľké úspechy dosiahli krasokorčuliari, Ondrej Nepela bol päťnásobným majstrom Európy, Karol Divín a Jozef Sabovčík získali po dva tituly. Prvou Slovenkou s titulom z majstrovstiev Európy sa stala atlétka Anna Chmelková v roku 1966. Chodec Jozef Pribilinec sa stal majstrom Európy na dráhe i v hale, na jeho úspechy nadviazal Pavol Blažek. Miloslav Roľko bol jediným čs. európskym šampiónom v plávaní, rovnako Dan Karabin jediným česko-slovenským voľnoštýliarom, ktorý získal titul majstra Európy. 
K triumfu čs. basketbalistov na ME 1946 prispeli aj štyria Slováci Gustáv Herrmann, Ján Hluchý, Miloš Bobocký a Jozef Křepela. Na najväčšom úspechu čs. futbalu mali mimoriadny podiel Slováci, ktorí v tom čase tvorili základ reprezentácie Česko-Slovenska. V tíme majstrov Európy 1976 ich bolo 15.
V ére samostatnosti patria dlhodobo k najúspešnejším športom rýchlostná kanoistika, vodný slalom, športová streľba, z neolympijských športov vynikajú nohejbal, kulturistika, fitnes či zjazd na divokej vode. Najúspešnejšími jednotlivcami sú plavkyňa Martina Moravcová, vodní slalomári Michal Martikán, Elena Kaliská, bratia Hochschornerovci, kanoisti na divokej vode Vladimír Vala/Jaroslav Slúčik.
Majstri Európy v olympijských športoch.
Atletika
Atletika – majstri Európy v hale
Plávanie
Cyklistika
Horská cyklistika
Kanoistika
Vodný slalom
Veslovanie
Športová streľba
Box
Zápasenie
Vzpieranie
Stolný tenis
Krasokorčuľovanie
Biatlon
Skoky na trampolíne
Družstvá, štafety.
Atletika
Veslovanie
Kanoistika
Biatlon
Športová streľba
Kolektívne športy.
Basketbal
Volejbal
Futbal
Majstri Európy v neolympijských športoch a disciplínach.
Atletika
Cyklotrial
Kanoistika
Zjazd na divokej vode
Akvatlon
Triatlon (šprint)
Kulturistika 
Klasická kulturistika
Fitness
Karate
Silový trojboj
Pretláčanie rukou
Motocyklový šport
Vodné lyžovanie 
Nohejbal
Motorizmus
Šach
Víťazi Európskych hier.
Európske hry sú kontinentálne multi-športové hry, organizované pod patronátom MOV každé štyri roky. Prvý ročník sa konal v roku 2015 v Baku, hlavnom meste Azerbajdžanu.
Zlatí medailisti zo Slovenska
Majstri Európy juniorov a do 23 rokov.
Atletika: 
Plávanie: 
Kanoistika: 
Vodný slalom: 
Cyklistika: 
Cyklokros: 
Horská cyklistika: 
Džudo: 
Vzpieranie: 
Zápasenie: 
Tenis (majstri Európy do 18 rokov): 
Stolný tenis:
Alpské lyžovanie: 
Šach: 
Futbal: 
Basketbal:
Najúspešnejší Slováci na ME.
Najviac medailí v olympijských športoch celkom
Najviac individuálnych medailí v olympiských športoch
Najviac medailí v neolympijských športoch
Zoznam majstrovstiev Európy na Slovensku

Zoznam majstrovstiev Európy na území Slovenska je prehľad majstrovstiev Európy a iných významných športových podujatí celoeurópskeho významu v rôznych športoch, ktoré sa konali na území Slovenska. Mnohé z nich usporiadali, keď bolo súčasťou Česko-Slovenska.
História.
Prvým kontinentálnym šampionátom na na našom území boli už v roku 1900 ME v rýchlokorčuľovaní. V roku 1925 sa konali na Štrbskom Plese a v Starom Smokovci 10. majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji, ktoré sa mali pôvodne hrať v Prahe. Krasokorčuliarska elita sa štyrikrát stretla v Bratislave. Bratislava bola spoluorganizátorom ME v basketbale mužov 1981 , na zimnom štadióne Ondreja Nepelu sa v zápasoch skupiny A predstavila reprezentácia Česko-Slovenska. Prievidza privítala v novej športovej hale v roku 1980 najlepších európskych zápasníkov v oboch štýloch . 
V ére samostatnosti Slovensko usporiadalo viacero európskych šampionátov, z olympijských športov v stolnom tenise, džude, vzpieraní a vo vodnom slalome.
Robert Cvek

Robert Cvek (* 6. január 1979, Krnov, Česko) je český šachový veľmajster (GM). Tento titul získal v roku 2007. Jeho súčasný rating ELO (marec 2020) je 2491. Jeho najvyšší rating ELO dosiahol hodnoty 2563, a to v máji roku 2012. Patrí medzi TOP 15 českých šachistov.
V českej šachovej extralige hrá za prestížny 1. Novoborský šachový klub. S týmto tímom opakovane extraligu vyhral a v roku 2013 s ním získal zlatú medailu v Európskom pohári klubov.
Reprezentoval Česko na šachovej olympiáde v Turíne v roku 2006.
Narodil sa v Krnove, v súčasnosti však býva v Ostrave.
Užovka fŕkaná

Užovka fŕkaná (lat. "Natrix tessellata") je európsky nejedovatý had z čeľade užovkovitých, podčeľade Natricinae a rodu Natrix. Má rada vodné prostredie viac ako užovka obojková. Je veľmi plachá, v prípade nebezpečenstva rýchlo unikne do vody, pláva najmä pod hladinou. Je dlhá 70 až 100 cm. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov užovka fŕkaná patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, vo veľkej časti jej areáli rozšírenia je bežná, veľmi zriedkavá je na Cypre, početnosť klesá v Izraeli aj v Egypte.
Výskyt a stav na Slovensku.
Ekosozologický status od roku 2001 "VU" - zraniteľný.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20072012 bola 1 0005 000 jedincov pre panónsky bioregión a 100500 pre alpský bioregión. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) bol "klesajúci". Dlhodobý trend od roku 1988 (19882012) bol "neznámy". Kvalita biotopov bola vyhodnotená ako "priemerná" a "klesajúca" v krátkodobom i dlhodobom trende.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20132018 bola 1 0005 000 pre panónsky bioregón a 100500 pre alpský bioregión. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20072019) bol "klesajúci". Kvalita i plocha obývaného biotopu bola vyhodnotená ako klesajúca.
Z pohľadu výskytu v Karpatoch bol v rámci projektu Bioregio vypracovaný návrh ekosozologického statusu za celé pohorie ako "NT" - takmer ohrozený a za Slovensko "VU" - zraniteľný.
Ochrana.
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 800 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha III) a smernici o biotopoch (Príloha IV).
Vought FU

Vought FU bol americký dvojplošník, ktoré koncom 20. rokov 20. storočia používalo americké námorníctvo ako stíhacie lietadlo.
Vznik a vývoj.
V máji 1922 prešla Lewis and Vought Corporation reorganizáciou a vznikla firma Chance Vought Corporation. Prvým produktom tejto spoločnosti bolo dvojmiestne prieskumné lietadlo UO-1, ktoré dokázalo pomocou katapultu štartovať z bojových lodí. 
V roku 1926 vyvíjali firmy Boeing a Curtiss pre americké námorníctvo dve sľubné stíhačky, ktoré mohli štartovať pomocou katapultov. Išlo o stroje XF3B-1 a XF7C-1, ale ich dodávky sa mali zrealizovať až neskôr. Preto sa letecký úrad amerického námorníctva v júni 1926 rozhodol pre dočasné riešenie a objednal 20 lietadiel UO-3, čo bol jednomiestny stíhací variant UO-1. V októbri 1926 bol názov stíhačky zmenený na FU-1 a do apríla 1927 bola celá ich dodávka zrealizovaná.
V júni 1928 už tieto lietadlá slúžili na palube amerických bojových lodí ako súčasť letky VF-2B. Ich operačné nasadenie však bolo pomerne krátke, pretože už v auguste 1928 ich začalo americké námorníctvo nahrádzať modernejšími stíhacími bombardérmi Boeing F3B-1. Stíhačky FU-1 boli následne prerobené na dvojmiestne cvičné lietadlá a označené FU-2. Okrem amerického námorníctva prevádzkovalo lietadlá FU-1 námorníctvo a letectvo Peru. K definitívnemu vyradeniu tohto typu zo služby došlo v roku 1929.
Konštrukcia.
Dvojplošník bol vyrobený z dreva a oceľových rúrok, ktoré boli potiahnuté tkaninou. Dvojlistá vrtuľa bola poháňaná hviezdicovým motorom Wright J-5 (R-790) Whirlwind s výkonom 220 konských síl. V porovnaní s UO-1 sa zvýšila konštrukčná pevnosť lietadla, aby mohlo pri strmhlavom lete dosiahnuť rýchlosť až /h. Výzbroj tvorili dva guľomety kalibru synchronizované tak, aby strieľali cez rotujúce lopatky vrtule. Namiesto podvozku malo lietadlo pod trupom jeden veľký plavák a pod krídlami dva menšie plaváky. V prípade potreby prevádzkovať lietadlo z pozemných letísk, mohli byť plaváky nahradené konvenčným kolesovým podvozkom.
Viola Davisová

Viola Davis (* 11. august 1965, St. Matthews, Južná Karolína, USA) je americká herečka ktorá získala v roku 2016 Oscara za film "Fences". 
Detstvo a mladosť.
Viola sa narodila na farme svojej babky v St. Matthews a má šiestich súrodencov, z ktorých sa narodila ona ako druhá najmladšia. Krátko po jej narodení sa rodina presťahovala do Central Falls na Rhode Island. 
Študovala na Rhode Island College kde zmaturovala v roku 1988. Štyri roky navštevovala Juilliard School, kde bola členkou dramatickej skupiny "Group 22" (1989-1993).
Kariéra.
Začínala ako divadelná herečka. V roku 2001 získala cenu Tony Award a cenu Drama Desk za stvárnenie postavy menom Tonyi vo filme "King Hedley II.", kde hrala 35 ročnú matku, ktorá bojuje o to, prerušiť svoje tehotenstvo. O rok neskôr hrala po boku herca Georgea Clooneyho v sci-fi filme "Solaris" a v rovnakom roku mala jednu z vedľajších postáv vo filme "Far from Heaven", po boku herečiek Julianne Moore a Patricie Clarkson. 
V roku 2008 hrala postavu pani Muellerovej vo filmovej adaptácii na Broadwayovej hry "Doubt" s Meryl Streep a Philipom Seymourom Hoffmanom. Hoci mala Davisová vo filme iba jednu scénu, bola nominovaná na niekoľko ocenení za svoj herecký výkon, vrátane Zlatého glóbusu a ceny Akadémie za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. Dňa 30. júna 2009 bol Davisová uvedená do Akadémie filmových umení a vied. 
V roku 2011 sa pripojila k hereckému obsadeniu, ktoré tvorili Meryl Streep, Bryce Dallas Howard, Jessica Chastain a Octavia Spencer vo filme "The Help". Davisová si svojou filmovou rolu vyslúžila druhú nomináciu na Academy Awards, v kategórií Najlepšia herečka v hlavnej úlohe. Toto ocenenie si v ten rok prebrala jej herecká kolegyňa z filmu Octavia Spencer. 
Od roku 2014 do 2019 hrala v seriáli "How to Get Away with Murder", profesorku trestného práva Annalise Keating. Za svoj herecký výkon bola dva krát nominovaná (2015,2016) na Zlatý glóbus. 
Davisová pôsobila ako herečka a výkonná producentka v dráme "Lila &amp; Eve", kde sa v hlavnej úlohe predstavila Jennifer Lopez. 
V roku 2016 hrala v dráme "Suicide Squad" a tiež sa predstavila aj vo filme "Fences" po boku Denzela Washingtona. Jej herecký výkon vo filme jej vyslúžil nomináciu na Academy Awards, ktorú nakoniec vyhrala. Následne získala aj ocenenia Zlatý glóbus a BAFTA.
V roku 2018 hrala v dráme "Widows".
Súkromný život.
Davisová sa v roku 2003 vydala za herca Juliusa Tennona. V roku 2011 si Davisová spoločne s jej manželom adoptovali dcéru Genesis a tiež je nevlastnou matkou syna a dcéry Tennona z predchádzajúceho vzťahu. Davisová je silno kresťansky založená a pravidelne navštevuje bohoslužby v Oasis Church v Los Angeles.