Falco (hudobník)

Falco, vlastným menom Johann Hölzel (* 19. február 1957, Viedeň, Rakúsko – † 6. február 1998, medzi Villa Montellano a Puerto Plata, Dominikánska republika), bol rakúsky populárny spevák a hudobník. Pieseň „Rock Me Amadeus“ dosiahla ako prvá a dosiaľ jediná nemecky spievaná vrchol americkej hitparády Billboard Hot 100. Dovtedy predal vyše 60 miliónov hudobných nosičov.
Mladosť a škola.
Falco ako jediný prežil z trojičiek. Jeho súrodenci zomreli už pred narodením. Už skoro sa prejavil jeho hudobný talent. Na svoje štvrté narodeniny dostal klavír, o rok neskôr gramofón, na ktorom počúval Elvisa Presleyho, Cliffa Richarda a Beatles. Vo veku päť rokov, na prehrávkach na viedenskej hudobnej akadémii dostal potvrdenie, že disponuje absolútnym sluchom.
Od roku 1963 navštevoval súkromnú katolícku školu. Od roku 1967 navštevoval Rainer-Gymnasium vo Viedni. V roku 1973 opustil jeho otec rodinu a on zase školu. Matka trvala na tom aby sa vyučil ale v roku 1974 mal len príležitostné práce. Ako 17 ročný absolvoval dobrovoľne 8 mesačnú vojenskej službu v rakúskej armáde. V roku 1974 do 1975 hral po prvý raz na basgitare. V roku 1977 študoval jeden semester na viedenskom hudobnom konzervatóriu. Hral najskôr v skupine Umspannwerk a potom napríklad vo viedenskej skupine Drahdiwaberl.
Hudobná kariera.
Umelecké meno.
V roku 1977 žil Hans Hölzel krátky čas v Západnom Berline. Tam sa rozhodol pre pseudonym Falco, podľa východonemeckého skokana na lyžiach Falka Weißpfloga – ktorého videl v televízii a spravil na neho veľký dojem.
Začiatky kariéry.
Po svojom návrate do Viedne bol Falco angažovaný do kapely Spinning Wheel a hral v Ersten Wiener Musiktheater, neskôr v Hallucination Company a v jednom avantgardnom rockovom divadle. Už tu mal úspechy, ktoré avšak boli obmedzené na viedenskú „scénu“. Ako basista a príležitostný spevák politickej punk-rockovej skupiny Drahdiwaberl v ktorej konečne ukázal Falco hudobný talent ale už tiež svoju výstrednú stránku: V „chaotickej kapele“ vystupoval s plastovým poťahom na svojom oblečení, ktoré tak chránil pred poškodením. Falcova pieseň „Ganz Wien“ (1980) bola plánovaná ako sólová prestávková výplň. Pieseň je o konzumácii drog vo viedenskej scéne, sa stala hitom rakúskeho hlavného mesta. Neskôr ju vydal na svojom prvom albume "Einzelhaft" a hrával ju pravidelne na koncertoch.
Dobýjanie hitparád – Einzelhaft a Junge Römer.
Falco získal v roku 1981 zmluvu na tri sólové platne. S viedenským producentom Robertom Pongerom produkoval singel „Der Kommissar“ (Ponger ju najskôr ponúkol Reinholdovi Bilgerimu, ten však odmietol). S týmto singlom dosiahol v roku 1982 svetový hit, ktorý uspel v mnohých európskych krajinách prvé miesto. V Kanade obdržal Falco za singel zlato. V USA to týmto titulom dotiahol až na 72. miesto. Falco bol druhý umelec (po Kraftwerk s Autobahn), ktorý s nemeckým textom v americkej hitparáde uspel. Dokonca aj v Guatemale vyhral song hitparádu. Celkom sa predalo celosvetovo „Der Kommissar“ sedem miliónov. Iba vo Francúzsku bolo predaných 750 000 singlov. 1982 vydal debutový album "Einzelhaft", na ktorom nájdeme ďalšie hity ako „Maschine brennt“. Videoklipy boli natočené s Hannesom Rossacherom a Rudim Dolezalom (DoRo), s ktorými Falco do svojej smrti úzko spolupracoval.
Druhý album "Junge Römer", taktiež produkovaný Robertom Pongerom v roku 1984. Nedosiahol taký veľký komerčný úspech. Platňa bola v Nemecku predaná v množstve 120 000 v Rakúsku obdržal Falco za dosiahnutý predajné množstvo jednu zlatú platňu. Medzinárodne bol album bez úspechu. Aby podporil predaj znovu naspieval „Kann es Liebe sein?“ (na albume ju spieva Falco sám) ako duet s Désirée Nosbusch – nepomohlo. "Junge Römer" bol prvý album kompletne sfilmovaný; natáčanie bolo v rôznych častiach USA, okrem iného v Chelsea Hotel v NY. Tam sa odohrávala scéna piesne „No Answer (Hallo Deutschland)“ s rakúskou fotomodelkou Brigittou Cimarolli.
Celkom na vrchole – Amadeus a Bolland &amp; Bolland.
1985 zamieril Falco k holandskej producentskej dvojici Bolland &amp; Bolland. S oboma bratmi produkoval album "Falco 3" s hitmi ako „Rock me Amadeus“, „Vienna Calling“ a „Jeanny“. Pieseň „Jeanny“ a najmä videoklip k nej vyvolal kontroverzie v médiách. „Jeanny“ sa v niektorých rádiách nesmela hrať, pretože nielen popisovala násilie ale ho aj velebila. Bojkot však nepomohol a vďaka efektu Streisandovej sa „Jeanny“ s predajnosťou 2,5 miliónov kusov najpredávanejším singlom v Nemecku v 1986. V marci 1986 dobyl singel „Rock Me Amadeus“ na tri týždne prvé miesto americkej Billboard-Charts. Bola to prvá (a zatiaľ aj posledná) nemecky spievaná pieseň ktorá dobyla Ameriku. Tiež 1. miesto vo Veľkej Británii a nasledovali celosvetové hitparádové úspechy. Album "Falco 3" sa držal v USA dlhý čas na popredných miestach a dosiahol 3. miesto.
Po svojom turné v lete 1986 Falco spolu s bratmi Robom a Ferdim Bolland na jeseň vydal album "Emotional". Na tomto albume nájdeme napr. single „The Sound of Musik“, „Emotional“ a „Coming Home (Jeanny Part 2 – Ein Jahr danach)“. Album "Emotional" bol venovaný jeho dcére menom Katharina-Bianca Vitkovic narodenej 13. marca 1986 vo Viedni. Po vydaní tohoto albumu išiel Falco na svetové turné. Toto turné viedlo z Rakúska cez Nemecko, Švajčiarsko až po Japonsko. Koncerty v USA, medzi januárom a marcom 1987 boli plánované, boli organizátorom koncertu odrieknuté.
Vzostup Falca v USA bol po roku na konci, pretože sa rozhodol angažovať vo svojej vlasti. Falco: „Mal som často príležitosť do Ameriky ísť. Ja som to nespravil, pretože najkrajšie na americkej zástave sú červeno-biele pruhy.“
V tomto čase si vybral za svoje druhé sídlo popri Viedni mestečko Gars am Kamp, kde kúpil starú secesnú vilu.
Medzi úspechmi.
Koncom roku 1987 Falco naspieval spoločne s Brigitte Nielsen singlel „Body Next to Body“. Singlel avšak sklamal, produkoval ho Giorgio Moroder.
Na jeseň 1988 vyšiel Falcov piaty album s názvom "Wiener Blut" na trh. Prvú časť piesní na albume opäť produkovali Bolland &amp; Bolland. Wiener Blut dosiahol v Nemecku Top 10, v Rakúsku 2. miesto; avšak nedosiahol stály komerčný úspech. Plánované európske turné bolo kvôli menšiemu záujmu odvolané.
Na jar 1989 sa rozišiel Falco so svoju ženou Isabellou Vitkovic, s ktorou sa oženil 17. júna 1988 v Las Vegas, rozvod však nasledoval už za 10 mesiacov.
1990 sa Falco pokúšal o comeback s albumom "Data de Groove", ktorý sa však nepodaril. Album produkoval Robert Ponger.
Comeback (1992-94) a zmena štýlu (1995-97).
Album "Nachtflug", vydaný na jeseň 1992, sa predával lepšie ako "Data de Groove". So singlom „Titanic“ chcel Falco dosiahnuť comeback aj v USA, čo sa mu nepodarilo. Singel zostal 18 týždňov a album 17 týždňov len v rakúskej charts. Z úspechu albumu opäť motivovaný Falco išiel v roku 1993 na Európske turné.
1993 prišla počas koncertu na Viedenskom Donauinsel prudká prehánka s búrkou. 100 000 divákov zostalo napriek tomu, že počas piesne „Nachtflug“ udrel blízko pódia blesk. Pódium bolo pod vodou, aparatúra vypadla. Koncert napriek tomu na želanie Falca nebol prerušený. Tento koncert vyšiel aj na DVD.
Na jeseň 1993 musel Falco prežiť asi najťažšiu ranu osudu svojho života. Pretože už dlho mal pochybnosti k svojmu otcovstvu Kathariny, rozhodol sa pre otcovský test, ktorý dokázal, že Falco nebol otcom, čo ho veľmi ponížilo a zranilo.
V roku 1995 vydal Falco pod pseudonymom T»MA coververziu nemeckej tradičnej piesne z rokov 1920 „Mutter, der Mann mit dem Koks ist da“. V roku 1996 sa presťahoval do Dominikánskej republiky. Zároveň vydal v tomto roku techno-singel „Naked“ pod pseudonymom „Falco feat. T»MB“, ktorý bol jeho posledným singlom vydaným za jeho života. V Rakúsku dosiahol až 4. miesto hitparády, v Nemecku bolo 50 000 predaných exemplárov neúspechom.
Na vianočnej slávnosti Lauda Air mal Falco 18. decembra 1997 vo viedenskej Sofiensäle jeden z posledných živých koncertov. Niki Lauda bol dlhoročný Falcov priateľ; 31. júla 1998 pomenoval po ňom lietadlo Boeing 737 vo svojej flotile ako spomienku na najslávnejšieho rakúskeho speváka.
Smrť.
Dňa 6. februára 1998 Falco zomrel vo svojom vozidle Mitsubishi Pajero po zrážke s autobusom medzi mestami Villa Montellano a Puerto Plata v Dominikánskej republike. V tele mal 1,5 ‰ alkoholu a značné množstvo kokaínu a THC. Neskôr bolo dokázané, že vodič autobusu išiel prirýchlo, za čo bol odsúdený na tri roky. Falcove pozostatky dopravilo domov špeciálne vypravené lietadlo spoločnosti Lauda Air. Rakúska vláda mu dala vystrojiť štátny pohreb so všetkými poctami, jeho rakvu niesli k hrobu motorkári ‚Outsidern‘ (Wiener Motorrad-Rocker) na viedenskom Centrálnom cintoríne. Outsidern účinkovali v roku 1985 vo Falcovom videoklipe „Rock Me Amadeus“. Po Falcovej smrti bol vydaný album "Out Of The Dark (Into The Light)" s veľkým komerčným úspechom. Vyhral albumovú hitparádu a na 1. mieste zostal tri mesiace. Albumu bolo len v Nemecku a Rakúsku predaných dva miliónov kusov, a singlu cez 3,5 milióna. Po Falcovej smrti bol vydaný aj album "Verdammt wir leben noch" dosiaľ neuverejnenými piesňami z predošlých rokov obsahujúci tiež pieseň „Krise“ (november 1997) posledná Falcova naspievaná pieseň.
Falco v Česko-Slovensku.
V Bratislave sa zúčastnil 20. 6. 1990 natáčania pre rakúsku hitparádu Die Großen Zehn v Dome kultúry Ružinov. Okrem hlavnej hviezdy programu vystúpil napr. aj Sir Bob Geldof, Reinhold Bilgeri, The Flying Pickets a Marika Gombitová.
V roku 1991 mal Falco koncert v Prahe, pri Křižíkovej fontáne.
Silvester a Nový rok 1998 Falco privítal koncertom v nákupnom centre Excalibur City pri Znojme.