burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Mikoláš Aleš

Mikoláš Aleš (* 18. november 1852, Mirotice – † 10. júl 1913, Praha) bol český maliar, kresliar, dekoratér a ilustrátor, jedna z najvýznamnejších osobností takzvanej generácie Národního divadla, klasik českého umenia 19. storočia. V skorom ranom období tvoril v neskoro romantickom štýle, pričom vychádzal z odkazu Josefa Mánesa, neskôr smeroval skôr k secesii.
Životopis.
Otcom Mikoláša Aleša bol František Aleš, pisár a neskôr mestský tajomník, člen významnej a zámožnej Mirotickej rodiny, matkou Veronika Alšová, rodená Famfulová. Kvôli finančným problémom sa celá rodina niekoľkokrát presťahovala. V roku 1856 najprv do Písku a potom do Prahy. Ani tam sa však nepodarilo situáciu zlepšiť a tak sa rodina vo februári 1859 vrátila späť do Mirotic.
Mikoláš Aleš začal kresliť už ako štvorročný. V roku 1862, podobne ako jeho dvaja bratia František a Jan, nastúpil na školu v Písku a v roku 1865 na gymnázium, ktoré však kvôli nezhodám s jedným z profesorov musel opustiť. Začal sa teda učiť za maliara a neskôr, roku 1867 vstúpil do druhej triedy Píseckej reálky, kde študoval až do roku 1869, kedy odišiel do Prahy na Akadémiu umení. Počas štúdia si privyrábal vyučovaním kreslenia a drobnými ilustráciami. Jeho profesormi boli Josef Matyáš Trenkwald a J. Sweerts. V roku 1876 sa zúčastnil demonštrácie proti profesorovi A. Woltmannovi, ktorý poprel existenciu českého umenia, za čo bol Aleš potrestaný väzením a vylúčený z akadémie.
Po tom, ako predčasne zomreli obaja jeho bratia (1865 František, 1867 Jan), zomrela v roku 1869 aj jeho matka. Otec sa v roku 1874 znovu oženil, ale v tom istom roku aj zomrel, takže Mikoláš zostal ako dvadsaťdva ročný celkom sám.
V roku 1879 spoločne s Františkom Ženíškom zvíťazil s cyklom „Vlast“ v konkurze na výzdobu foyeru Národního divadla. 29. apríla v tom istom roku sa oženil so svojou detskou láskou Marinou Kailovou a spoločne začali bývať na Malej Strane v Prahe. Následne odišiel na študijnú cestu do Talianska a po návrate, v rokoch 1880–1881 pracoval na štrnástich veľkých lunetách pre Národní divadlo a ilustráciách pre Arbesov časopis Šotek. V roku 1889 vytvoril cyklus ilustrácií národných piesní „Osiřelo dítě“ a nasledovali ďalšie cykly. Jeho posledným dielom bol akvarel „Svätý Václav“, ktorý namaľoval na jar roku 1913.
Mikoláš Aleš bol uznávaný už počas svojho života, aj keď skôr len ako kresliar a dekoratér, jeho olejomaľba bola docenená až neskôr, v 20. storočí. Na Národopisnej výstave v roku 1895 bolo vystavených mnoho jeho sgrafít. V roku 1896 vydal spolok Mánes prvú samostatnú publikáciu o jeho diele a k šesťdesiatym narodeninám ho vymenovali za pražského mešťana a dostal titul inšpektor kreslenia na meštianskych školách a radca v umeleckých dielach.
Zoznam predstaviteľov štátov v roku 1033

Zoznam predstaviteľov štátov v roku 1033 obsahuje zoznam hláv štátov (monarchovia) jednotlivých štátov sveta v roku 1033.
Gejza Boros

Gejza Boros (* 29. november 1941) je slovenský bridžista, športový vedúci Košického bridžového klubu, organizátor školení pre začínajúcich bridžistov.
Gejza Boros je iniciátorom a pôvodným autorom slovenského systému majstrovských bodov.
Zúfalé manželky

Zúfalé manželky () je americký komediálny seriál pôvodne vysielaný v televízii American Broadcasting Company. Pilotná časť seriálu bola odvysielaná 3. októbra 2004. Seriál sa odohráva na ulici "Wisteria Lane", na predmestí fiktívneho amerického mesta "Fairview" v Eagle State. Prináša čierno-komediálny pohľad na predmestie, kde intímne časti životov žien v domácnosti nie sú vždy také, ako sa zdá.
Postavy.
Réžiu slovenského znenia v štúdiu TworK mala Štefánia Gorduličová.
Theora

Theora je formát pre kompresiu videa, vyvíjaný nadáciou Xiph.org ako časť ich projektu ogg. Libtheora je softvérová referenčná implementácia (kodek) formátu Theora. Theora je založená na kodeku VP3 od On2 Technologies.
Technické detaily.
Theora je stratová video kompresia odvodená od VP3. Komprimované video môže byť uložené v každom podporovanom kontajnerovom formáte. Najčastejšie sa používa kontajner ogg a zvuk vo formáte Vorbis. 
Korektná prípona súboru používajúceho Theora kodek v kontajneri OGG je .ogv (OGG Video).
Vlajka Maďarska

Vlajka Maďarska s vodorovnými pruhmi červeným, bielym a zeleným sa prvý raz použila začiatkom 19. storočia (1801), oficiálne sa definuje spolu s farbami vlajky Rakúska až v roku 1806. Jej tri farby sa však používali ako farby Uhorska ako ozdoba (ako prívesok znaku a podobne) už od 15. storočia. Tieto farby boli v roku 1806, oficiálne až 1849, prevzaté aj do uhorského (neskôr maďarského) znaku (presnejšie iba zelená pre tri vŕšky, pretože ostatné dve farby boli v znaku už predtým). 
Od roku 1848 sa používala ako vlajka národná. Znak na maďarskej vlajke od roku 1957 nie je.
Vlajka Rakúska

Vlajka Rakúska – tvoria ju tri vodorovné pruhy, červený, biely a červený. Jej vzor aj farby odpovedajú historickému štítu zo štátneho znaku.
Vlajka patrí k najstarším na svete a podľa legendy, ktorá popravde vznikla až v neskorom stredoveku, bojoval babenberský vojvoda Leopold V. v križiackom ťažení roku 1191 pri Akko vo Svätej zemi tak udatne, že po boji bolo jeho biele bojové oblečenie úplne od krvi. Keď si však zložil opasok, odev pod ním nebol krvou dotknutý. Jedinečný pohľad, ktorý sa mu naskytol, prijal za svoju symboliku, ako farby, tak aj rozloženie.
V roku 1786 sa stala červeno-bielo-červená vlajka rakúskou vojnovou, štátnou a do roku 1869 obchodnou vlajkou (bola ešte doplnená štítom s korunou), v rakúsko-uhorskej monarchii bola rakúskou národnou vlajkou.
Od roku 1918 je rakúskou národnou vlajkou; keď je doplnená štátnym znakom v bielom pruhu ide o vlajku štátnu.
Vlajka Nepálu

Vlajka Nepálu – tvarom celkom výnimočná vlajka sa skladá z dvoch nerovnako vysokých karmínových, modro lemovaných pravouhlých trojuholníkov nad sebou (pôvodne to boli dva plamene nad sebou, ktoré sa však asi pred sto rokmi spojili).
V hornom trojuholníku je štylizovaná biela silueta mesiaca, v dolnom slnko, teda symboly buddhizmu (kresba ich tvári bola vypustená roku 1962) aj večného kolobehu času. Obraz mesiaca reprezentuje kráľovskú rodinu, slnko rodinu Ránov, ktorá mala v krajine moc do roku 1951. Zubatý tvar vlajky pripomína zároveň Himaláje, v ktorých Nepál leží. Vlajka však môže vyjadrovať aj prianie, aby krajina existovala tak dlho ako mesiac a slnko.
Dnešná podoba vlajky je z roku 1962. Kombinácia karmínovej a modrej farby je typická pre nepálske náboženstvo aj svetské umenie, karmínová je národná nepálska farba.
Vlajka Japonska

Vlajka Japonska ma názov hi-no-maru (slnečný kotúč) a bola pôvodne používaná šogunmi domu Tokugawu. V roku 1854 sa stala národným symbolom a v roku 1870 bola potvrdená zákonom. 
Je to biely list s červeným kruhovým poľom, ktoré je najčastejšie uprostred vlajky (niekedy je posunuté bližšie k žrdi). Biela je japonská národná farba a vyjadruje čistotu a poctivosť a červený kotúč je symbolom slnka. Jeho farba je symbolom náruživosti, úprimnosti a nadšenia.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Saintgermainská zmluva (1919, veľká)

Saintgermainská zmluva alebo Saintgermainská mierová zmluva (celým názvom "Mierová zmluva medzi mocnosťami spojenými i združenými a Rakúskom, podpísaná v Saint-Germain-en-Laye dňa 10. septembra 1919") je mierová zmluva podpísaná 10. septembra 1919 medzi štátmi Dohody a ich spojencami (vrátane Česko-Slovenska) na jednej strane a Rakúskom na druhej strane. Deklarovala zrušenie Rakúsko-Uhorska a vytvorenie nových hraníc Rakúska. Zmluva je súčasť versaillského systému.
Rakúska republika musela uznať suverenitu Česko-Slovenska a Srbsko-chorvátsko-slovinského štátu (neskoršej veľkej Juhoslávie). Text zmluvy vymedzil hranice Rakúskej republiky v porovnaní s hranicami bývalej rakúskej časti Rakúsko-Uhorska tak, že Srbsko-chorvátsko-slovinskému štátu pripadla časť Štajerska a Korutánska, Slovinsko, Dalmácia, Bosna a Hercegovina (a Chorvátsko). Maďarsku nepripadol Burgenland, pripadol Rakúsku, ale Maďarské regentstvo si vymohlo plebiscit, ktorý značil získanie Šoprone pre maďarskú stranu. Poľsku pripadol Halič, Rumunsku Bukovina, Taliansku Južné Tirolsko, Istria, Gorica, Česko-Slovensku Čechy, Morava (a západné Slovensko a – v čl. 53 – Podkarpatská Rus). Dohoda získala rakúske obchodné loďstvo. Rakúska armáda nesmela mať viac ako 30 000 mužov. Rakúsku bolo zakázané pripojiť sa "priamo či nepriamo" k Nemecku, preto bol aj dovtedajší povojnový názov nového Rakúska „Deutschösterreich“ (Nemecké Rakúsko) zmenený na „Rakúsko“. 
Zmluva bola uverejnená v Zbierke zákonov pod č. 508/1921 Sb. Z ustanovení zmluvy vychádzala aj česko-slovenská ústava z roku 1920.
Fénix (vták)

Fénix je mýtický vták gréckej mytológie.
Podľa Herodota tento tvor nepotrebuje žiadnu potravu, ale žije iba zo vzduchu a rannej vlahy. Jeho domov leží na východe, v krajine podobnej raju, kde si stavia hniezdo. V každej dobe žije na svete práve jeden Fénix. Jeho perie má zlatisto-červenú farbu, ale po čase stráca svoj lesk ako Fénix starne. Keď uplynie 540 rokov (alebo podľa iných zdrojov 1461 rokov), Fénix si postaví z vonných korení hranicu na najvyššom strome a tú vychádzajúce slnko zapáli. Starý Fénix na hranici zhorí, ale o tri dni z popola vylezie červík, ktorý sa cez noc premení na nového krásneho vtáka. Mladý Fénix vyrobí zo zvyšku popola vajce, ktoré odnesie na oltár chrámu v egyptskom One.
Etymológia gréckeho pomenovania Fénix je spojená s troma významami - červenou farbou, Feníciou (Grékmi nazývanou Červená zem) a datľovým stromom. Herodotos však našiel predobraz pre svojho Fénixa pravdepodobne v egyptskom slnečnom vtákovi Bennu, o ktorom sa dozvedel od egyptských kňazov v meste On (Helipolis).
Fénix ako symbol.
Vták Fénix bol súčasťou vlajky počas bojov za oslobodenie Grécka proti Osmanom (Turecko) v rokoch 1828-1832, ako symbol znovuzrodenia Grécka.
Stal sa symbolom a bola po ňom pomenovaná jedna časť Harryho Pottera
ATC kód B

ATC kód B označuje lieky ovplyvňujúce krv a krvotvorné orgány.
ATC kód C

ATC kód C označuje lieky pôsobiace na kardiovaskulárny systém.
ATC kód D

ATC kód D označuje lieky určené na liečbu ochorení kože.
Obrana proti Multi

Obrana proti Multi je obrana proti umelému otvoreniu Multi (2 ). 
Je to súbor konvencií v kartovej hre bridž. Účelom obrany je eliminovať výhody otvorenia súperov a využiť jeho nevýhody. Obrana sa líši podľa toho, či ide o "štandardné Multi" aj so silným variantom alebo o Poľské multi (nazývané aj "Minimulti") iba so slabým variantom.
Ak ide o štandardné Multi, tak partner otvárajúceho by v žiadnom prípade nemal pasovať a preto možno aj so silnou rukou zvoliť "vyčkávací pas". V prípade "Poľského multi" sa teoreticky môže stať, že partner otvárajúceho môže mať šesť list kárový alebo veľmi dobrý päťlist kárový a 2 kára spasuje, preto pas so silným i stredne silným listom je diskutabilný. Štatisticky dražba nevyhasne, ale môže sa to teoreticky stať.
Štandardné Multi sľubuje:
Minimulti sľubuje iba variant 1.
Existuje niekoľko variantov obrany proti Multi.
Štandard.
Po pase 1. obrancu a hláške 2 licituje sa ako po bloku 2/
Antimulti (Killarneyova obrana).
Po pase 1. obrancu a hláške 2 :
Dánska obrana.
Po tejto hláške je 2BT relay a potom:
Po pase 1. obrancu a hláške 2/:
Kleinmanova obrana.
Ak obranca licituje až v nasledujúcom kole (pozor na možnosť, že 2 budú spasované):
ATC kód G

ATC kód G označuje pohlavné hormóny a lieky pôsobiace na vylučovaciu a rozmnožovaciu sústavu.
ATC kód H

ATC kód H označuje hormóny na systémové použitie, okrem pohlavných hormónov.
ATC kód J

ATC kód J označuje antiinfektíva (protiinfekčné lieky) na systémové použitie.
Vlajka Nemecka

Vlajka Nemecka pozostáva z troch vodorovných pruhov farieb čierna, červená a zlatá. Existuje od roku 1949.
História vlajok Nemecka.
V roku 1871, keď sa po vyhranej vojne s Francúzskom, spojil Severonemecký spolok s ostatnými nemeckými štátmi do jednotného Nemecka pod vládou pruskej dynastie, stala sa vlajkou tohto útvaru trikolóra používaná už od roku 1866 Severonemeckým spolkom (čierna a biela boli farby pruské, červená potom reprezentovala hanzové mesta). Po vzniku republiky sa od 11. 8. 1919 začali vztyčovať v Nemecku vlajky čierno-červeno-žlté, ktoré sa používali už od tridsiatych rokov 19. storočia. Frankfurtský snem (1848) ich dokonca vyhlásil za oficiálne. V roku 1850 ich však zakázal pruský kráľ. Adolf Hitler sa 13.3.1933 vrátil k vlajke cisárskej, spolu s ňou sa ale mohla vztyčovať vlajka NSDAP, tá sa tiež stala 15.9.1935 jedinou nemeckou vlajkou. V septembri 1949 vyhlásená NSR, rovnako tak ako o mesiac neskôr NDR sa vrátili k farbám čierno-červeno-žltej. V NDR bola však vlajka ako taká zavedená až zákonom z roku 1955 (potom čo NDR získala plnú štátnu suverenitu zmluvou zo ZSSR). Pre rozlíšenie vlajok oboch štátov, ktoré navyše patrili k znepriateleným táborom, pridala NDR v roku 1959 na svoju vlajku štátny znak. Po zjednotení Nemecka v roku 1990 vlaje prostá čierno-červeno-žltá trikolóra opäť v celom Nemecku.
Zoznam výročí

Toto je zhustený zoznam historických výročí v histórii.
Vladimir Andrejevič Baranov

Vladimir Andrejevič Baranov (* 1872 – † 1942) bol ruský astronóm, riaditeľ observatória v Kazani. Zostavil katalógy premenných hviezd, pozoroval asteroidy, kométy a dvojhviezdy.
Saintgermainská zmluva

Saintgermainská zmluva môže byť:
Saintgermainská zmluva (1919, menšia)

Tzv. Menšia saintgermainská zmluva (celým názvom "Zmluva medzi čelnými mocnosťami spojenými i združenými a Česko-Slovenskom") podpísaná v Saint-Germain-en-Laye dňa 10. septembra 1919) je zmluva medzi štátmi Dohody a jej spojencami, a Česko-Slovenskom, podpísaná v ten istý deň a na tom istom mieste ako Saintgermainská mierová zmluva. Upravuje predovšetkým postavenie národnostných menšín v Česko-Slovensku a obchodné záležitosti. Osobitne sa venuje (žiadanému) autonómnemu postaveniu Podkarpatskej Rusi. Je súčasťou versaillského systému. 
Bola uverejnená v Zbierke zákonov pod č. 508/1921. Z ustanovení zmluvy vychádzala aj česko-slovenská ústava z roku 1920.
Barlowova šošovka

Barlowova šošovka je rozptylka vložená medzi objektív a okulár. Predlžuje ohniskovú vzdialenosť objektívu
Saintgermainská mierová zmluva

Saintgermainská mierová zmluva môže byť:
Vlajka Indonézie

Vlajka Indonézie pozostáva z dvoch vodorovných pruhov, červeného a bieleho. Červeno-biela vlajka viala už v rokoch 1293 – 1475 v madjapahitskom cisárstve. Jej farby boli podmienené ľahko dosiahnuteľným materiálom – bielou bavlnenou látkou a červeným farbivom získavaným z morských mäkkýšov. Spojujú v sebe taktiež párové pojmy nebo – zem, statočnosť – čistota, sloboda – spravodlivosť.
Vlajka sa v roku 1922 stala symbolom partizánov bojujúcich proti holandskej okupácii a v roku 1945, resp. 1949, bola prehlásená za vlajku národnú. Má rovnaké farby ako vlajka Monaka.
Vlajka Čadu

Vlajka Čadu je modro-žlto-červená trikolóra vznikla podľa francúzskeho vzoru, ale v iných farbách, v ich slede bola africká zelená nahradená modrou. Tá pripomína oblohu, nádej, poľnohospodárstvo, úrodný juh štátu a jeho rieky, žltá slnko a sever zeme, ktorý je púšťou, červená pokrok, jednotu a pripravenosť ľudu obetovať sa za vlasť. Vlajka bola zavedená roku 1959.
Vlajka Rumunska

Vlajka Rumunska má tri zvislé pruhy - tmavomodrý, žltý a červený. Národné farby sa objavujú už roku 1834. Pomer súčasnej rumunskej vlajky je 2 : 3.
Symbolika.
Inokedy sa táto vlajka vykladá ako prosté prevedenie farieb znaku valašských kniežat. Po roku 1878 sa farby rumunskej zástavy vykladali tak, že modrá je symbolom šťastného neba, žltá predstavuje nerastné bohatstvo krajiny a červená statočnosť jej ľudu.
Vlajka symbolizuje tri historické provincie Rumunska:
Tvar rumunskej zástavy symbolizuje silné pro-francúzske tradície Rumunska, tzv. rumunský nacionalizmus.
História vlajky.
Súčasná rumunská vlajka vznikla v roku 1848 spojením farieb Valašska a Moldavska - provincii, ktoré v roku 1861 vytvorili Rumunsko. V roku 1867 bol na žltý pruh umiestnený rumunský štátny znak. Bol mnohokrát modifikovaný a v roku 1948 ho nahradil komunistický znak. Po páde diktátorského režimu Nicolae Ceauşesca v roku 1989 ho z vlajky odstránili. Zástava bola zavedená 29. decembra 1989.
Rumunská vlajka mala tiež najprv vodorovné pruhy, až roku 1866 sa ustálila úprava vertikálna podľa vzoru trikolóry francúzskej. Keď bola na berlínskom kongrese v roku 1878 potvrdená nezávislosť Rumunska, bola uznaná aj jeho doterajšia vlajka.
Vlajka Bulharska

Vlajka Bulharska je obdĺžnik tvorený tromi vodorovnými pruhmi – bielym, zeleným a červeným, – ktorých pomer je 3:5. Zástava bola zavedená 22. novembra 1990.
Symbolika farieb.
Hoci sú farby na vlajke založené na panslavistickej tradícii, hovorí sa, že:
História vlajky.
Pod tureckou nadvládou Bulharsko nemalo štátnu zástavu. Počas národnooslobodzovacích bojov koncom 19. storočia sa začali používať vlajky s rôznymi variáciami farieb. Vlajka pôvodne niesla panslovanské farby (biela, modrá, červená). Prostredný pruh bol modrý a vlajka bola podobná vlajke Ruska. V tom čase bolo navrhnuté horizontálne zoradenie trikolóry práve na jej základe. Po získaní nezávislosti Bulharska v roku 1878 bol prostredný pruh nahradený zeleným vzhľadom na poľnohospodársky charakter Bulharska.
V roku 1990 bol kvôli komunistickým symbolom z horného rohu odstránený znak leva obklopeného vencom obilných klasov a červenou hviezdou nad hlavou s ozubeným kolieskom. Päťramenná hviezda mala predstavovalo komunizmus a ozubené koliesko bolo symbolom industrializácie. Obilné klasy predstavovali poľnohospodárske zameranie krajiny. Pod týmto znakom bola stuha s rokmi 681, kedy bol založený prvý bulharský štát a 1944, kedy sa k moci dostala komunistická strana.
Vlajka Holandska

Vlajka Holandska má tri vodorovné pruhy vo farbách červenej, bielej a modrej. Pochádza z doby povstania holandských protestantských provincií proti španielskej nadvláde pod vedením princa Viliama Oranžského. O jeho vlajke – niekedy iba oranžová, ale väčšinou oranžová, biela a modrá – sa prvýkrát hovorí roku 1572. Po oslobodení siedmich severných provincií zo španielskeho obkľúčenia a vytvorení Republiky spojeného Holandska (1581) sa tzv. „princova vlajka“ v livrejových farbách oranžského domu používala ako symbol generálnych stavov spoločne s vlajkou so znakom Slobodného Holandska, od roku 1597 bola zavedená ako jediná holandská vlajka. Okolo roku 1630 a hlavne po roku 1648, kedy Španielsko uznalo holandskú nezávislosť, bol pre lepšiu viditeľnosť na mori (hlavne však z politických dôvodov) oranžový pruh nahradený červeným (v roku 1796 bolo používanie oranžovej farby výslovne zakázané).
Holandská vlajka ako prvá republikánska trikolóra na svete a ako symbol slobody bola vzorom všetkých ďalších trikolór, teda aj francúzskej, a bola podľa nej vytvorená aj ruská vlajka. Keď sa totiž ruský cár Peter Veľký vrátil zo svojho pobytu v Holandsku, použil tu nadobudnuté skúsenosti pri budovaní vlastného námorného loďstva a podľa holandského vzoru navrhol aj ruskú obchodnú vlajku, zmenil akurát poradie farieb vodorovných pruhov na trikolóru bielo-modro-červenú. Tá sa potom stala aj ruskou štátnou a národnou vlajkou. V panslavistickej ére minulého storočia si podľa nej tvorili dosiaľ neslobodné slovanské národy vlastné vlajky, niekedy bez zmien, inokedy s úpravami. Prví boli v roku 1835 Srbi, potom nasledovali Čiernohorci(1992 – 2004), Chorváti, Slovinci, Slováci a Bulhari (tu bol modrý pruh nahradený zeleným). Tak holandská vlajka nepriamo ovplyvnila aj vlajky niektorých slovanských národov.
Baran

Baran môže byť:
Vlajka Estónska

Vlajka Estónska je horizontálna trikolóra troch farieb, modrej, čiernej a bielej. Pomer strán vlajky je 7:11.
Symbolika farieb.
Symbolika farieb estónskej zástavy sa interpretuje rôzne:
História vlajky.
Trikolóru zaviedli študenti v roku 1881 počas povstaní proti okupačným cárskym vojskám.
Po vyhlásení nezávislosti Estónska v roku 1918 bola zavedená modro-čierno-biela vlajka. Po obsadení krajiny vojskami Sovietskeho zväzu 21. júna 1940 bola vlajka nahradená červenou vlajkou s nápisom "ENSV". Tá bola vystriedaná 6. februára 1953 novou vlajkou. Opätovné používanie vlajky z roku 1918 bolo povolené 23. júna 1988, charakter štátnej vlajky však mala aj naďalej vlajka "ESSR". Až 8. mája 1990, tesne pred vyhlásením samostatnosti, sa modro-čierno-biela trikolóra opäť stala štátnou vlajkou Estónska.
Galéria.
&lt;/div align="center"&gt;
Vlajka Gabonu

Vlajka Gabonu je trikolóra s vodorovnými pruhmi vo farbe zelenej, žltej a modrej, symbolizujúca rovník prechádzajúci medzi zelenými tropickými lesmi a modrými vodami mora; žltá však predstavuje i slnko. Vlajka sa užíva od roku 1959, do vyhlásenia nezávislosti v roku 1960 mala však v ľavom hornom rohu francúzsku trikolóru a pruhy boli v pomere 2:1:2.
Zlatá

Zlatá je žlto-oranžová farba, ktorá reprezentuje farbu zlata.
Konzervatívne rozšírenie

Teória formula_1 je konzervatívnym rozšírením teórie formula_2 ak sú splnené nasledujúce tri podmienky:
Voľne povedané, konzervatívne rozšírenie teórie je také jej rozšírenie ktoré ju neobohatí o žiadnu novú teorému sformulovateľnú v jej jazyku.
Vzťah k bezospornosti.
Pojem konzervatívneho rozšírenia hrá v logike doležitú úlohu hlavne kvôli platnosti nasledujúceho tvrdenia:
Veta: Konzervatívne rozšírenia bezosporných teórií sú bezosporné.
Keďže konzervatívnymi rozšíreniami nemožno vniesť do teórií nové spory, možno pomocou nich konštruovať rozsiahle bezosporné teórie: z preukázateľne bezospornej teórie formula_10 sa konzervatívnym rozšírením konštruuje bezosporná teória formula_2 z nej formula_1 atď.
Vlajka Arménska

Vlajka Arménska má podobu troch rovnako širokých vodorovných pruhov: červeného, modrého a oranžového. Podobu vlajky prijala Najvyššia rada Arménska v zákone o štátnej vlajke Arménskej republiky z 24. augusta 1990. Jej farby sú identické s prvou arménskou vlajkou používanou v rokoch 1918 – 1920, odlišuje sa akurát pomerom strán.
Červená farba symbolizuje krv Arménov padlých v boji za nezávislosť a kresťanstvo, modrá farba je farbou neba a oranžová symbolizuje prírodné bohatstvo a blahobyt. Existuje i mnoho iných interpretácií významu farieb, väčšina z nich však nemá reálny základ. Táto vlajka slúžila najprv ako národný symbol počas krátkeho obdobia nezávislosti po prvej svetovej vojne. Po vzniku Arménskej SSR bola vlajka nahradená vlajkou štandardného sovietskeho vzoru. Trikolóra bola znovu navrátená po rozpade Sovietskeho zväzu v roku 1991.
Historické vlajky Arménska.
&lt;/div align="center"&gt;
Trikolóra

Trikolóra je vlajka pozostávajúca z troch farieb, obyčajne usporiadaných do rovnako širokých pruhov horizontálne alebo vertikálne. Medzi prvé trikolóry, ktoré sa dodnes používajú, patrí vlajka Holandska, medzi prvé vertikálne trikolóry patrí vlajka Francúzska.
Vlajka Francúzska

Vlajka Francúzska má podobu zvislej trikolóry zloženej z modrého, bieleho a červeného pruhu. Pomer strán je 2:3. Biela farba nadväzuje na tradičnú bielu kráľovskú vlajku, červená a modrá sú farby Paríža.
Dejiny.
Vlajka Francúzka – známa trikolóra so zvislými pruhmi vo farbe modrej, bielej a červenej, pochádza z revolučného roku 1789. Spája farby Paríža (modrú a červenú) s bielou farbou bourbonskej monarchie. Kráľ Ľudovít XVI. si totiž na parížskej radnici pripevnil modročervenú parížsku kokardu na svoju bielu a ľud spojenie týchto farieb s nadšením uvítal (kokardy boli vtedy dôležitejšie ako vlajky). Najprv sa menilo tak poradie pruhov, ako aj ich poloha, ale po vyhlásení republiky upravil roku 1794 maliar J. L. David trikolóru z poverenia Konventu do dnešnej podoby.
Po Napoleonovom páde sa používala až do roku 1830 znovu biela vlajka kráľovská, potom však bola trikolóra opäť zavedená (ale ešte v roku 1848 sa krátko používali farby v poradí modrá, červená, biela). Zvislé pruhy mali najprv rovnakú šírku, ale pretože pri pohľade z diaľky sa v dôsledku rôznej intenzity jednotlivých farieb ako rovnaké nejavili, boli roku 1853 v námornej vlajke opticky vyvážené tak, že modrý pruh zaberal 30 %, biely 33 % a červený 37 % plochy listu (ich šírky boli v pomere 90:99:111). Tieto proporcie sú dodnes zachované u námornej a obchodnej vlajky, zatiaľ čo pruhy národnej vlajky majú od roku 1946 zase šírku rovnakú.
Francúzska vlajka inšpirovala svojimi farbami alebo vzorom priamo aj nepriamo celý rad iných vlajok nielen skôr (Haiti, Dominikánska republika, Nórsko, Paraguaj, Kostarika, Thajsko), ale aj celkom nedávno (niektoré z bývalých francúzskych kolónii v Afrike).
Francúzska vlajka sa používa aj ako jediná oficiálna vlajka vo francúzskych závislých územiach Mayotte, Réunion, Guadeloupe, Martinik, Francúzska Guyana, Saint Pierre a Miquelon, Nová Kaledónia a Francúzske južné a antarktické územia.
Tamburello (zákruta)

Tamburello je zákruta nachádzajúca sa na okruhu Imola. Do histórie Formule 1 vstúpila potom, čo sa v nej 1. mája 1994 zabil Ayrton Senna.
Syntaktická skratka

Syntaktická skratka je symbol ktorý zastupuje nejakú zložitejšiu presne vymedzenú syntaktickú konštrukciu v jazyku logiky alebo teórie. Syntaktická skratka sama o sebe nie je súčastou jazyka ani abecedy, jej jedinou úlohou je sprehladniť komplikované zápisy a napomôcť tak ich zrozumiteľnosti.
Príklad z výrokovej logiky.
Jeden z možných prístupov k výstavbe výrokovej logiky vychádza z logických spojok implikácie formula_1 a negácie formula_2. Pri tomto prístupe sa jazyk, axiomatizácia a odvodzovacie pravidlá formulujú výhradne v reči týchto dvoch symbolov. To ale neznamená, že v tejto logike nie sú latentne prítomné koncepty konjunkcie, disjunkcie alebo ekvivalencie. Tak napríklad pre výroky formula_3 a formula_4 možno definovať ich konjunkciu ako syntaktickú skratku:
a ich dizjunkciu ako syntaktickú skratku:
S pomocou týchto dvoch skratiek možno dalej definovať ekvivalenciu ako syntaktickú skratku:
Napríklad taká jednoduchá, ľahko čitateľná a na prvý pohlad zrozumiteľná teoréma výrokovej logiky akou je komutativita konjunkcie
by sa bez použitia skratiek písala
V tomto zápise nie je vôbec vidiet myšlienku ktorú toto tvrdenie vyjadruje.
Vlajka Talianska

Vlajka Talianska - talianska trikolóra má zvislé pruhy vo farbe zelenej, bielej a červenej a bola odvodená z vlajky francúzskej, ktorej modrý pruh však bol nahradený pruhom zeleným (táto farba bola od francúzskej revolúcie považovaná za symbol slobody, rovnosti a nového politického poriadku). Stalo sa tak roku 1796, keď bola vytvorená lombardská národná garda a potom talianska dobrovoľnícka "lombardská" légia a farby vraj navrhol to sám Napoleon, ktorý mal vo zvláštnej obľube práve zelenú (podobná trikolóra sa však objavila pri študentských demonštráciách v Bologni už roku 1795). V roku 1797 sa stala vlajkou republiky Cisalpinskej a roku 1802 Talianskej (premenenej v rokoch 1805 - 1814 na Talianske kráľovstvo), ktoré Napoleon zriadil. Reštaurácie sa dočkala roku 1848, kedy ju učinil sardínsky kráľ Viktor Emanuel II. svojou vlajkou a do jej stredu pridal znak savojského domu - biely kríž na červenom, modro lemovanom štíte. V tejto podobe sa trikolóra stala roku 1861 vlajkou zjednoteného Talianska; až v roku 1946, kedy sa krajina stala republikou, bol kráľovský znak z vlajky odstránený.
Tamburello

Tamburello môže byť:
Vlajka Angoly

Vlajka Angoly má dva vodorovné pruhy, červený a čierny, uprostred vlajkového listu je žltý emblém, pozostávajúci zo segmentu ozubeného kolesa (s deviatimi zubami), mačety a päťramennej hviezdy. Červená farba je pripomienkou krvi angolčanov preliatej v dobe koloniálneho útlaku, v národne oslobodeneckom boji a v revolúcii. Čierny pruh symbolizuje africký kontinent. Ozubené koleso reprezentuje robotnícku triedu a priemyselnú výrobu, mačeta pripomína roľníctvo, poľnohospodársku výrobu i ozbrojený boj za slobodu a hviezda internacionalizmus a pokrok, ktorý je spojený s jednotou pracujúcich v priemysle a poľnohospodárstve. Päť cípov hviezdy reprezentuje jednotu, slobodu, spravodlivosť, demokraciu a pokrok. Žltá farba emblému predstavuje bohatstvo štátu.
Vlajka vychádza z vlajky národne oslobodeneckej organizácie MPLA ("Ľudové hnutie za oslobodenie Angoly") a bola zavedená roku 1975.
Vlajka Andorry

Vlajka Andorry má tri zvislé pruhy vo farbe modrej, žltej a červenej, uprostred je umiestnený andorrský znak s korunou. Jeho štít je rozštvrtený, v prvom bielom poli je žltá mitra a barla urgelského biskupa, v druhom, žltom, tri červené pruhy zo znaku grófov z Foix, v treťom, žltom, štyri červené pruhy zo znaku Katalánska (Andorrania sú katalánci) a v štvrtom, taktiež žltom, dva červené voly zo znaku grófov z Béarn. Andorra je totiž od r.1278 pod spoločnou ochranou urgelského biskupa a francúzskych grófov z Foix (ktorých r.1290 vystriedali grófi z Beárn, potom francúzska koruna, teraz francúzsky prezident). Pod erbom je latinská devíza „VIRTVS VNITA FORTIOR“ (JEDNOTA V ODVAHE ROBÍ SILNEJŠÍMI). Symbolika tejto spoločnej správy sa objavuje aj v zložení vlajky: modrá a červená farba je odvodená z vlajky francúzskej, žltá a červená z vlajky španielskej.
Prvá andorrská vlajka z roku 1806 mala dva horizontálne pruhy, žltý a červený (farby Foixov), ku ktorým v roku 1866 pribudol pruh modrý (návrh sa pripisuje Napoleonovi III.) a súčasne sa všetky tri pruhy dostali do zvislej polohy. Príležitostne sa objavuje vlajka s pruhmi v horizontálnej polohe i dnes, doplnená ešte grófskou korunou Foixov uprostred. Táto úprava býva označovaná za španielsku verziu andorrskej vlajky. Novšie sa uvádza, že modrá pripomína vlajku francúzsku, červená španielsku a žltá vatikánsku, pretože andorrské obyvateľstvo je katolícke.
Macko Uško

Macko Uško je poľský televízny seriál a kreslený film pre deti.
Macko Uško pôvodne vznikol v roku 1957 v detskom časopise. Jeho tvorcami boli spisovateľ Czesław Janczarski a ilustrátor Zbigniew Rychlicki. 
Televízny seriál sa začal nakrúcať v roku 1975. V slovenskom znení úspešne nahovoril všetky postavy Michal Dočolomanský.
Mackova pesnička.
Dobrý večer, na dobrú noc&lt;br&gt;
Macko z plyšu spieva vám&lt;br&gt;
volajú ma Macko Uško&lt;br&gt;
lebo smiešne uško mám&lt;br&gt;
Huncút som a rád sa hrám&lt;br&gt;
s humorom je predsa fuška&lt;br&gt;
všetky deti rád ja mám&lt;br&gt;
to je heslo Macka Uška.
(Záver)&lt;br&gt;
Rýchlo do postieľok&lt;br&gt; 
veď už mesiac svieti.&lt;br&gt;
Rozlúčte sa s mackom&lt;br&gt; 
dobrú noc vám, deti.
Zoznam psích článkov/B

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 17 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ba.
BamseBandogBaset (pes)
be.
Belgický ovčiakBernský salašnícky pes
bi.
BISBišon
bí.
Bígl
bl.
Blondi
bo.
Bo (pes)BOBBorderská kóliaBorderský teriérBoseronBoxer (pes)
br.
Bradáč (pes)
bu.
Bulteriér
Zoznam psích článkov/Č

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 7 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ča.
Čau-čau
če.
Čelný stopČeskoslovenský vlčiakČeský fousekČeský teriér
či.
Čierny teriérČivava
Zoznam psích článkov/D

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 7 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
da.
Dalmatínsky pesDansk-svensk gårdshund
de.
Dejiny psa
di.
Dirofilarióza
dl.
Dlhosrstý vipet
do.
Doberman
du.
Durič
Zoznam psích článkov/F

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
fo.
Foxteriér
Zoznam psích článkov/G

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
go.
Gordonský seter
Zoznam psích článkov/CH

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
cho.
Chodský pesChorvátsky ovčiak
chr.
Chrt
Zoznam psích článkov/Í

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ír.
Írsky seterÍrsky teriérÍrsky vlkodav
Zoznam psích článkov/J

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ja.
Jazvečík
já.
Ján Magál (policajt)
je.
Jemnosrstý pšeničný teriér
jo.
Jorkšírsky teriér
Zoznam psích článkov/L

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
la.
Labradorský retríverLajkaLandseer
le.
Leonberger
Zoznam psích článkov/R

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
re.
Reserve CACReserve CACIBRetríver
ro.
Rodézsky ridžbekRotvajler
Zoznam psích článkov/Š

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ša.
Šar pej
še.
Šeltia
šp.
Športová kynológia
št.
Štefan Štefík
šv.
Švajčiarsky durič
Zoznam psích článkov/Z

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ze.
Zeus (pes)
zl.
Zlatý retríver
zo.
Zoznam psích plemien
zv.
Zväz športovej kynológie Slovenskej republiky
Zoznam psích článkov/N

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 10 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ne.
Nemecká dogaNemecký drôtosrstý stavačNemecký krátkosrstý stavačNemecký ovčiakNemecký pinčNemecký špicNemecký špic trpasličíNemecký špic veľkýNemecký špic vlčí
no.
Novofunlandský pes
Zoznam chemických článkov/2

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 8 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
2..
2. perióda2. skupina
2,.
2,6-Diaminopurín
2-.
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd2-aminomukonát-6-semialdehyd2-merkaptoetanol2-oxoglutarát2-oxoglutarátdehydrogenáza
Zoznam politických článkov/1

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto . Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
1..
1. česko-slovenská zmiešaná letecká divízia
13.
13. Demi-brigáda cudzineckej légie
Barycentrum

Barycentrum je v astronómii centrum hmoty dvoch alebo viacerých telies, ktoré sa obiehajú navzájom a je bodom, okolo ktorého tieto telesá obiehajú. Je to dôležitá koncepcia v oblastiach astronómie a astrofyziky. Vzdialenosť od stredu hmoty telesa k barycenteru sa môže vypočítať ako problém dvoch telies.
Problém dvoch telies.
Problém dvoch telies je úloha klasickej mechaniky, v ktorej je cieľom skúmať pohyb dvoch telies, ktoré navzájom interagujú. Príkladom môže byť obeh planét okolo Slnka.
V prípade dvoch telies vzdialenosť r1 od ťažiska primárneho telesa (hmotnosti m1) k barycenteru je daná:
V nasledujúcej tabuľke sú uvedené niektoré príklady telies zo slnečnej sústavy. R1 je polomer centrálneho telesa, M⊕ hmotnosť Zeme.
Problém n telies.
Ak chcete vypočítať barycentrum Slnečnej sústavy a skutočný pohyb Slnka, stačí zvážiť pohyby štyroch veľkých planét (Jupiter, Saturn, Urán, Neptún). Príspevky všetkých ostatných planét, trpasličích planét atď. sú zanedbateľné. Ak by štyri obrie planéty boli na rovnej línii na tej istej strane Slnka, centrum hmoty Slnečnej sústavy by ležalo o viac ako 810 000 km nad povrchom Slnka, teda okolo 1,17 násobku polomeru Slnka nad jeho povrchom. V prípade ak sa vplyvy planét vzájomne vykompenzujú, bude barycentrum ležať pri ťažisku Slnka.
Barycentrum sústavy Zem-Mesiac; vzhľadom na pomer hmotností obidvoch telies (81:1) leží vnútri Zeme.
Jozef Novák (kňaz)

Jozef Novák (* 19. január 1879, Skalica – † 4. august 1917, Čajkov) bol slovenský národný buditeľ a katolícky kňaz.
Životopis.
Za kňaza bol vysvätený v roku 1904 v Ostrihome. Pôsobil ako kaplán v Érsekvadkerte, Skalici, Podolí a Trstíne. Neskôr sa stal farárom v Šamoríne. Zaujímal sa o slovenskú kultúru, reč, folklór. V Skalici sa podieľal na tvorbe a propagácii slovenských "Katolíckych novín" vo funkcii tajomníka. 
V období maďarizácie jeho národnobuditeľské snahy vyvolali nevôľu vo vyšších cirkevných kruhoch lojálnych Rakúsko-Uhorskej monarchii. Zo Skalice bol preložený do Nádaša (Trstína), neskôr do Šamorína. Tu u neho prepukla tuberkulóza, a tak bol dočasne penzionovaný. 
V septembri 1912 ho preložili na faru do obce Čajkov v Levickom okrese. Naďalej propagoval slovenskú tlač a neprestával bojovať proti maďarizačným snahám v školstve, cirkvi a vo verejnom živote. Pochovaný je na cintoríne v Čajkove. 
Dňa 27. septembra 1936 sa v Čajkove konal druhý, pompézny pohreb Jozefa Nováka, ako národného buditeľa. Pri tej príležitosti mu bola na tamojšej fare odhalená pamätná tabuľa.
Jozef Novák

Jozef Novák môže byť
Josef Augusta (paleontológ)

Josef Augusta (* 17. marec 1903, Boskovice – † 4. február 1968, Praha) bol významný český paleontológ a autor populárno-vedeckých kníh pre mládež a pre dospelých.
Životopis.
Narodil sa v juhomoravskom meste Boskovice v rodine daňového úradníka. Po absolvovaní klasického gymnázia v rodnom meste vyštudoval v rokoch 1921 až 1925 prírodné vedy na Masarykovej univerzite v Brne (štúdium zakončil doktorátom), na ktorej zotrval až do roku 1931 v roli asistenta geologického ústavu. Od roku 1933 pôsobil na prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde pôsobil najprv ako docent, od roku 1939 ako profesor a v rokoch ako 1957 – 1959 dekan.
Vo svojej vedeckej práci sa Josef Augusta sprvu zaoberal permskou flórou a štúdiom prvohorných obojživelníkov a rýb. Čoskoro sa však stal významným popularizátorom najmä v oblasti paleontológie, ale aj stratigrafie a geológie. Medzinárodný ohlas dosiahol najmä rekonštrukciami pravekej flóry a fauny v spolupráci s akademickým maliarom Zdeňkom Burianom. Svoje vedecké dielo publikoval v mnohých českých aj zahraničných odborných časopisoch. 
Je autorom stodvadsiatich vedeckých publikácií a celej rady populárno náučných kníh pre mládež aj pre dospelých. Podieľal sa aj ako vedecký poradca na slávnom filme režiséra Karla Zemana Cesta do pravěku z roku 1955.
Zväzok kandidáta tajnej spolupráce

Zväzok kandidáta tajnej spolupráce alebo spis kandidáta tajnej spolupráce je spis, ktorý zhromažďoval údaje previerkového charakteru na osobu, ktorá mala byť získaná ku spolupráci.
Josef Augusta

Josef Augusta môže byť:
Zdeněk Burian

Zdeněk Michael František Burian (* 11. február 1905, Kopřivnice – † 1. júl 1981, Praha) bol český maliar a ilustrátor dobrodružných kníh. Do povedomia sa dostal najmä svojimi paleontologickými rekonštrukciami spoločne s profesorom Josefom Augustom. 
Život.
Jeho výtvarný talent si všimli už na základnej škole, ako štrnásťročného ho (na odporúčanie ilustrátora Jana Gotha a Maxa Švabinského) prijali na AVU v Prahe, priamo do druhého ročníka. Na škole vydržal ale len necelé dva roky a už v šestnástich rokoch sa začal živiť ako ilustrátor. Ilustroval predovšetkým dobrodružnú literatúru. Medzinárodné uznanie získa za rekonštrukcie vyhynutých zvierat a rastlín, ktorým sa venoval v spolupráci s poprednými odborníkmi. Napriek tomu bol značne v úzadí, pretože režimu sa, okrem iného, nepáčila jeho orientácia na západnú literatúru.
Dielo.
Burianovo dielo je veľmi rozsiahle, vytvoril 10 tisíc diel určených na reprodukciu (vtedy ilustrácie a obálky pre knihy a časopisy, v tomto čísle je obsiahnutá aj prevažná väčšina jeho „pravekého“ diela), navyše vytvoril ťažko zistiteľné množstvo (radovo stovky) diel v rámci takzvanej voľnej tvorby (tu možno rátať najrôznejši veci – od rozmerných olejov až po malé kresby obdivovateľom do pamätníkov či tie najjednoduchšie prípravné skice). Nebol experimentátor, zdokonaľoval iba svoju techniku, snažil sa, aby jeho dielo bolo prístupné každému. Ilustroval české vydania okolo 500 kníh (navrhol 600 knižných obálok), napríklad od autorov Foglara, Kiplinga, Londona, Maya, Štorcha alebo Verna. S paleontológom Josefom Augustom spolupracoval na mnohých paleontologických rekonštrukciách pravekých zvierat, najmä dinosaurov, a prispel tak k popularizácii tejto vednej disciplíny. Okrem toho namaľoval a ďalšie obrazy, hlavne portréty.
Dusičnan draselný

Dusičnan draselný alebo liadok draselný (KNO3) je draselná soľ kyseliny dusičnej. Je to iónová zlúčenina. Pridaný do potravín nesie označenie E252.
Výroba.
- zlúčením dusičnanu amónneho s hydroxidom draselným, alebo chloridom draselným:
- reakciou kyseliny dusičnej a hydroxidu, prípadne uhličitanu draselného. Táto reakcia je veľmi exotermická (uvoľňuje sa množstvo tepla):
Vlastnosti.
Pri teplote miestnosti má dusičnan draselný rombickú kryštálovú štruktúru, ktorá sa mení na klencovú pri 129 °C. Pri teplotách nad 560 °C sa dusičnan draselný rozkladá, pričom sa uvoľňuje kyslík:
Pri izbovej teplote je len mierne rozpustný vo vode, pričom sa roztok značne ochladzuje. Rozpustnosť však rýchlo rastie so zvyšujúcou sa teplotou. Vodný roztok je takmer neutrálny, dosahuje pH 6,2 pri 14 °C a 10% koncentrácii. Nie je veľmi hygroskopický, absorbuje okolo 0,03% vody pri 80% vlhkosti vzduchu počas viac ako 50 dní. Jeho jedovatosť, vyjadrená v LD50, je 3750 mg/kg.
Môže výbušne reagovať s redukčnými činidlami.
Pika (farba kariet)

Pika () je jedna zo štyroch farieb francúzskych hracích kariet. Pôvod slova prevzatý z francúzštiny Pique (pichľavý)
Bridžoví hráči ju zvyknú používať v mužskom rode "pik". Piková farba je v bridži počas licitácie hierarchicky najvyššou farbou. Na tom istom stupni ju prevyšuje iba beztromfový záväzok.
V hre spades je piková farba automaticky tromfovou farbou.
Kódy symbolu.
Unicode — U+2660 a U+2664:
HTML — "&amp;#9824;" a "&amp;spades;":
Artemis Fowl (film)

Artemis Fowl je pripravované filmové zobrazenie prvého dielu z úspešnej série kníh z rovnakým názvom Artemis Fowl.
Hlavné fakty.
V roku 2002, v rozhovore s BBC, Colfer oznámil, že režisérom filmu bude Lawrence Guterman. Tento fakt sa neskôr ukázal ako nesprávny. Lawrence v skutočnosti film nerežíruje. V nedávnom rozhovore s AFC v roku 2007 Colfer oznámil nasledovné:
"Prerušovane som posledný rok pracoval na scenári s Jimom Sheridanom, írskym režisérom. Zachovali sme pointu knihy jedna a dva, ale ja som ešte chcel niečo filmové a veľkolepé, tak sme pridali veľký vzrušujúci záver. Žiadne nové charakteristiky, ale veľa nových prvkov. Naozaj sa mi páči príbeh a dúfame, že to vyjde už toto leto." 
Scenár.
V auguste 2006 v Sunday Times uverejnili fakt, že na scenári prvého filmu už pracuje Jim Sheridan. Jim spolupracuje s autorom knihy.
Vydanie.
Film bol pôvodne naplánovaný na 9. augusta 2019 ale vydanie bolo odsunuté na 29. mája 2020, kedy bude vydaná vo formáte 2D, 3D a IMAX. Je možné, že bude uvedený aj v 4DX.
Káro (farba)

Káro () je jedna zo štyroch farieb francúzskych hracích kariet.
V bridži je kárová farba počas licitácie hierarchicky druhá najnižšia farba.
Kódy symbolu.
Unicode — U+2662 a U+2666: 
HTML — "&amp;#9830;" a "&amp;diams;":
Srdce (farba)

Srdcia sú jednou zo štyroch farieb francúzskych kariet.
V bridži sú srdcia počas licitácie druhou najvyššou farbou.
V mariáši, ak sú tromfy srdcia, sa zdvojnásobuje výplata za splnenie alebo nesplnenie záväzku, v licitovanom mariáši majú srdcia prednosť pred ostatnými farbami.
Nemecké karty: srdcia alebo červeň (angl. "hearts") () .
Kódy symbolu.
Unicode — U+2661 a U+2665: 
HTML — "&amp;#9829;" a "&amp;hearts;":
Tref

Trefy alebo kríže sú jednou zo štyroch farieb francúzskych kariet.
V bridži počas licitácie sú trefy hierarchicky najnižšou farbou. Ponuka akejkoľvek inej farby na tom istom stupni je vyššia.
Nemecké karty: acorns () . V nemeckých kartách žaluď.
Kódy symbolu.
Unicode — U+2663 a U+2667: 
HTML — "&amp;#9827;" a "&amp;clubs;":
Červeň

Červeň môže byť:
Srdce

Srdce môže byť:
Káro

Káro môže byť:
Artemis Fowl (kniha)

Artemis Fowl je prvou knihou úspešnej série kníh Artemis Fowl, ktorej autorom je írsky spisovateľ Eoin Colfer.
Obsah.
Artemis Fowl je atypický hrdina, ktorý unáša škriatkov a kradne tajomstvá. Kapitánka škriatkov Hela Krátka a Artemis Fowl v knihe bojujú o skrytý zlatý poklad.
Ukážka z knihy.
"Proroctvá Óma, čističa pľuvadiel elfského kráľa lopúcha Somón, čistič kráľovských pľuvadiel. Ale som aj omnoho viac, lebo viem z pľuvancov veštiť budúcnosť. My škriatkovia veštíme z pľuvancov celé stáročia a ja som v tom zo všetkých najlepší. Moje vźie sa zvyčajne netýkajú dôležitých udalostí - predpovedám trollom kiahne alebo starším trpaslíkom zastavené vetry. No niekedy aj obyčajný čistič pľuvadiel vidí úžasné veci. Pred dvoma Lunami, keď som sa zahľadel do pľuvadla jeho veličenstva, mal som ďalšie videnia. Zbadal som to, keď som zohrieval pľuvadlo nad plameňom. Tie dve vízie boli oveľa živšie a zreteľnejšie ako predošlé. Pretože boli také dôležité, rozhodol som sa ich zapísať pre budúcnosť. Tak zistíte, že som mal pravdu. Videl som vek, v ktorom bahniaci zahnali národy spoločenstva pod zem. Pľuvance mi prezradili toto: Istého dňa jeden z nich prenikne medzi nás. Bude sa volať Fowl a bude to riadny špinavec. Celkom iný bahniak ako ostatní, odhalí naše tajomstvá a využije ich proti nám. Vidím ho jasne - má bledú tvár, tmavé oči a havranie vlasy. Nie je to omyl? Veď je to len obyčajný výrastok. Ako by bahniacke chlapčisko mohlo prejsť cez rozum škriatkom? Teraz však vidím, že nie je sám. Pomáha mu mocný bojovník, zocelený v nespočetných súbojoch. Jedného z našich sa Fowl zmocní a zapýta si zaňho to najvzácnejšie - zlato. Aj napriek našim čarom má nádej, že si rukojemníka udrží. Podarí sa mu totiž nájsť spôsob, ako uniknúť z časového poľa. Neviem, ako to nakoniec dopadne. Ale mal som ešte jedno videnie. Niekto spojí škriatkov a bahniakov. Dvoch najhorších z oboch druhov. Cieľom toho škriatka bude podrobiť si všetko živé na zemi. Ale kto bude ten zradca? Nie je to jasné. Ale rozpúta vojnu, akú ešte národy nezažili. Niekdajší nepriatelia sa spoja proti nemu a bahniaci prvý raz preniknú do dolného sveta. Mám stopu, ktorá ho môže odhaliť. Skrýva sa v hádanke. Goblini povstanú, nebo sa zrúti, elf bude šéfovať tej perepúti. Chcete odhaliť toho nespratníka? Prst vám ukáže, koho sa to týka. Onen zradca má tváre rovno dve, ibaže obe sú falošné. A keď vám naoko ponúkne pomoc v tej chvíli pustí sa o moc. Viem, nič vám to nehovorí, však? Ani ja tomu nerozumiem. Ale možno v budúcnosti sa všetko výjasní. Hľadajte elfa bažiaceho po moci, na ktorého v našom príbehu ukáže nejaký prst. Takže toto je Ómov odkaz. Varovanie, ktoré možno zachráni svet pred úplnou zkazou. Viem nie je to bohviečo. Informácie sú dosť kusé. Moja rada znie: Hľadajte odpoveď v hlienoch. Možno sa vám z nich tiež podarí voľačo vyveštiť. Pochoval som toto proroctvo so svojím pľuvadlom. Ak sa vám nepošťastí čistiť pľuvadlá, k pľuvancom sa dostanete vždy keď budete mať nádchu. Tu sa končí prvé Ómovo proroctvo. Pretože je také dôležité, zopakujem ho ešte raz. Ak ste dosiaľ neporozumeli textu, čítajte znova. Ak ste rozlúštili celý odkaz, blahoželám. Choďte a zachráňte svet."