burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Katalánčina

Katalánčina "(català)" je románsky jazyk. Vyvinula sa približne v 10. storočí z ľudovej latinčiny katalánskych Pyrenejí. Jazykovo je najbližšia juhofrancúzskej okcitánčine, má však silné väzby aj na španielčinu a portugalčinu, preto býva často označovaná za jazyk premosťujúci galsko-románske a iberorománske jazyky. Používa sa hlavne v Katalánsku, na Baleárskych ostrovoch (Mallorca, Menorca, Ibiza, Formentera), vo Valencii, v časti Aragónska v Španielsku, je úradným jazykom v Andorre a používa sa aj v regióne Roussillon vo Francúzsku a v okolí Alghera na Sardínii.
Ukážka: Otčenáš po katalánsky.
"Pare nostre que esteu en el cel."
"Sigui santificat el vostre nom,"
"vingui a nosaltres el vostre regne,"
"faci's la vostra voluntat,"
"així a la terra com es fa en el cel."
"El nostre pa de cada dia,"
"doneu-nos senyor el dia d'avui,"
"i perdoneu les nostres culpes,"
"així com nosaltres perdonem als nostres deutors."
"I no permeteu que caiguem a la temptació"
"ans deslliureu-nos de qualsevol mal."
Polyvinylchlorid

Polyvinylchlorid, skrátene PVC je umelo vyrobený plastický polymér so širokou škálou použitia. Vyše 50 % vyrobeného polyvinylchloridu sa používa v stavebníctve (okná, kanalizácia, podlahy), kde nahrádza tradičné stavebné materiály, ako drevo, betón alebo keramika. Ďalej sa používa na výrobu obalov, káblov, infúznych setov, hračiek, gramofónových platní a pod..
Zloženie.
Polyvinylchlorid sa skladá zo zreťazených jednotiek monoméru vinylchloridu (chlóretylénu):
Výsledný polymér má vysokú tvrdosť, preto sa zmäkčuje pridávaním tzv. plastifikátorov, ktoré dodávajú PVC pružnosť a ohybnosť. Okolo 90 % zmäkčovadiel v PVC tvoria ftaláty (estery kyseliny ftalovej). Najpoužívanejšie sú di-2-ethylhexylftalát (DEHP), diisodecyl ftalát (DIDP) a diisononyl ftalát (DINP).
Zdravotné výhrady.
Robotníkom vyrábajúcim PVC môžu niektoré monoméry spôsobiť špecifický typ rakoviny pečene, tzv. angiosarkóm.
1625 The NORC

1625 The NORC je planétka s priemerom približne 114 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 1. septembra 1953.
1626 Sadeya

1626 Sadeya je planétka s priemerom približne 106 km, ktorú objavil Josep Comas i Solà 10. januára 1927.
1628 Strobel

1628 Strobel je planétka s priemerom približne 59 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. septembra 1923.
1629 Pecker

1629 Pecker je planétka s priemerom približne 11 km, ktorú objavil L. Boyer 28. februára 1952.
1630 Milet

1630 Milet je planétka s priemerom približne 23 km, ktorú objavil L. Boyer 28. februára 1952.
1631 Kopff

1631 Kopff je planétka s priemerom približne 11 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 11. októbra 1936.
1632 Siebohme

1632 Siebohme je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil K. Reinmuth 26. februára 1941.
1633 Chimay

1633 Chimay je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 3. marca 1929.
1634 Ndola

1634 Ndola je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 19. augusta 1935.
1635 Bohrmann

1635 Bohrmann je planétka s priemerom približne 22 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. marca 1924.
1636 Porter

1636 Porter je planétka s priemerom približne 12 km, ktorú objavil K. Reinmuth 23. januára 1950.
1637 Swings

1637 Swings je planétka s priemerom približne 49 km, ktorú objavil J. Hunaerts 28. augusta 1936.
1638 Ruanda

1638 Ruanda je planétka s priemerom približne 67 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 3. mája 1935.
1639 Bower

1639 Bower je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 12. septembra 1951.
1640 Nemo

1640 Nemo je planétka s priemerom približne 32 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 31. augusta 1951.
1641 Tana

1641 Tana je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 25. júla 1935.
1642 Hill

1642 Hill je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavil K. Reinmuth 4. septembra 1951.
1643 Brown

1643 Brown je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil K. Reinmuth 4. septembra 1951.
1644 Rafita

1644 Rafita je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil R. Carrasco 16. decembra 1935.
1645 Waterfield

1645 Waterfield je planétka s priemerom približne 96 km, ktorú objavil K. Reinmuth 24. júla 1933.
1646 Rosseland

1646 Rosseland je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 19. januára 1939.
1647 Menelaus

1647 Menelaus je planétka s priemerom približne 71 km, ktorú objavil S. B. Nicholson 23. júna 1957.
1648 Shajna

1648 Shajna je planétka s priemerom približne 41 km, ktorú objavil P. F. Shajn 5. septembra 1935.
1649 Fabre

1649 Fabre je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavil L. Boyer 27. februára 1951.
1650 Heckmann

1650 Heckmann je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. októbra 1937.
1651 Behrens

1651 Behrens je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 23. apríla 1936.
1652 Herge

1652 Herge je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 9. augusta 1953.
1653 Yakhontovia

1653 Yakhontovia je planétka s priemerom približne 70 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 30. augusta 1937.
Európska investičná banka

Európska investičná banka (EIB) bola zriadená v roku 1958 na základe Rímskej zmluvy. Jej úlohou je požičiavať peniaze na projekty európskeho záujmu (ako železničné a cestné spojenia, letiská, alebo programy na ochranu životného prostredia), najmä v menej bohatých regiónoch, kandidátskych krajinách a rozvojovom svete. Malým podnikom poskytuje aj úvery na investície. 
1. januára 2012 sa prezidentom EIB stal Werner Hoyer z Nemecka vystriedajúc tak Philippa Maystadta z Belgicka, ktorý tento post zastával predchádzajúcich 12 rokov.
Činnosť EIB.
EIB je nezisková organizácia a nezískava žiadne peniaze zo sporiteľských, alebo bežných účtov. Nevyužíva ani prostriedky z rozpočtu EÚ. EIB je namiesto toho financovaná z výpožičiek na finančných trhoch a akcionármi banky - členskými štátmi EÚ. Tieto spoločne upisujú jej kapitál, pričom vklad každého štátu odráža jeho ekonomickú váhu v Únii. Krytie členskými štátmi poskytuje EIB najvyšší možný úverový rating (AAA) na peňažných trhoch, kde preto môže získať veľmi veľké sumy kapitálu za veľmi dobrých podmienok oproti iným trhovým subjektom. To zasa umožňuje, aby banka investovala do projektov verejného záujmu, ktoré by inak nezískali peniaze - alebo by si museli požičať omnoho drahšie. 
Projekty, do ktorých banka investuje, sa starostlivo vyberajú podľa týchto kritérií:
EIB podporuje aj udržateľný rozvoj v štátoch stredomorskej, karibskej a tichomorskej oblasti, ako aj projekty v Latinskej Amerike a Ázii.
EIB je väčšinovým akcionárom Európskeho investičného fondu, s ktorým tvorí skupinu EIB.
Organizácia práce EIB.
EIB je nezávislá inštitúcia. Robí vlastné rozhodnutia o prijímaných a poskytovaných úveroch výlučne na základe výhodnosti každého projektu a príležitostí dostupných na finančných trhoch. Každý rok predkladá správu o všetkých svojich činnostiach. EIB spolupracuje s inštitúciami EÚ. Jej zástupcovia sa napríklad môžu zúčastňovať vo výboroch Európskeho parlamentu a prezident EIB sa môže zúčastňovať na zasadaniach Rady.
Rozhodnutia banky prijímajú tieto orgány:
Akkad (mesto)

Akkad je názov doteraz neobjaveného hlavného mesta Akkadskej ríše, ktoré okolo roku 2340 pred Kr. založil Sargon Akkadský. Akkad sa pravdepodobne nachádzal na brehu Eufratu neďaleko Sipparu, v blízkosti dnešného Bagdadu. Akkad obývali semitskí Akkadi.
V neskoršej babylonskej literatúre sa meno „Akkad“ a „Sumer“ stalo súčasťou kráľovského titulu a kráľ Babylonie bol označovaný ako „kráľ zo Sumeru a Akkadu“. Tým slovo Akkad nadobudlo nový význam - akéhosi kraja okolo mesta Akkad. Podľa literárnych pamiatok bolo mesto Akkad v 6. storočí pred Kr. už zničené, ale jeho poloha bola známa.
Mesto Akkad sa raz spomína aj v Starom zákone (Genesis 10:10).
Slovo "Akkad" je pravdepodobne odvodené zo sumerského slova „Agade“, objavuje sa napr. v Sumerskom kráľovskom zozname.
Closed source

Closed source "(zatvorený zdroj)" je výraz zavedený ako opozitum pojmu open source "(otvorený zdroj)" a označuje každý program (kus softvéru), ktorého licenčné podmienky ho nekvalifikujú ako open source. Vo všeobecnosti to znamená, že sa distribuujú iba binárne súbory počítačového programu a licencia neposkytuje žiaden prístup k zdrojovému kódu programu, čím technicky znemožňuje akékoľvek úpravy daného softvéru pre praktické účely. "Zdrojový kód" takýchto programov sa obvykle považuje za obchodné tajomstvo príslušnej spoločnosti. Prístup k zdrojovému kódu tretími stranami normálne vyžaduje podpísanie dohody o zachovaní mlčanlivosti ().
Tento výraz sa tiež môže vzťahovať na programy, ktorých zdrojový kód je dostupný, ale za podmienok, ktoré sú v rozpore s Definíciou Open Source. Iniciatíva Microsoft-u' „shared source“ (zdieľaný zdroj) je toho prominentným príkladom.
To, že nejaký program je označený ako closed source, neznamená, že nutne musí byť platený.
Medzi príklady closed source softvéru, ktorý nie je zadarmo, patrí Microsoft Windows, Microsoft Office, Total Commander, atď.
Medzi príklady closed source softvéru, ktorý je zadarmo, patrí MS Internet Explorer, Adobe Reader, ICQ Lite, atď.
1654 Bojeva

1654 Bojeva je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil P. F. Shajn 8. októbra 1931.
1655 Comas Sola

1655 Comas Sola je planétka s priemerom približne 82 km, ktorú objavil Josep Comas i Solà 28. novembra 1929.
1656 Suomi

1656 Suomi je planétka s priemerom približne 9 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 11. marca 1942.
1658 Innes

1658 Innes je planétka s priemerom približne 66 km, ktorú objavil J. A. Bruwer 13. júla 1953.
1659 Punkaharju

1659 Punkaharju je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 28. decembra 1940.
1660 Wood

1660 Wood je planétka s priemerom približne 18 km, ktorú objavil J. A. Bruwer 7. apríla 1953.
1661 Granule

1661 Granule je planétka s priemerom približne 14 km, ktorú objavil M. F. Wolf 31. marca 1916.
1662 Hoffmann

1662 Hoffmann je planétka s priemerom približne 73 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. septembra 1923.
1663 van den Bos

1663 van den Bos je planétka s priemerom približne 13 km, ktorú objavil H. E. Wood 4. augusta 1926.
1664 Felix

1664 Felix je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil E. Delporte 4. februára 1929.
1665 Gaby

1665 Gaby je planétka s priemerom približne 57 km, ktorú objavil K. Reinmuth 27. februára 1930.
1666 van Gent

1666 van Gent je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil H. van Gent 22. júla 1930.
1667 Pels

1667 Pels je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavil H. van Gent 16. septembra 1930.
1668 Hanna

1668 Hanna je planétka s priemerom približne 48 km, ktorú objavil K. Reinmuth 24. júla 1933.
1669 Dagmar

1669 Dagmar je planétka s priemerom približne 41 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. septembra 1934.
1670 Minnaert

1670 Minnaert je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavil H. van Gent 9. septembra 1934.
1671 Chaika

1671 Chaika je planétka s priemerom približne 53 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 3. októbra 1934.
1672 Gezelle

1672 Gezelle je planétka s priemerom približne 80 km, ktorú objavil E. Delporte 29. januára 1935.
1673 van Houten

1673 van Houten je planétka s priemerom približne 64 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. októbra 1937.
1674 Groeneveld

1674 Groeneveld je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. februára 1938.
1675 Simonida

1675 Simonida je planétka s priemerom približne 13 km, ktorú objavil Milorad B. Protić 20. marca 1938.
1676 Kariba

1676 Kariba je planétka s priemerom približne 12 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 15. júna 1939.
1677 Tycho Brahe

1677 Tycho Brahe je planétka s priemerom približne 55 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 6. septembra 1940.
1678 Hveen

1678 Hveen je planétka s priemerom približne 45 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 28. decembra 1940.
1679 Nevanlinna

1679 Nevanlinna je planétka s priemerom približne 101 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 18. marca 1941.
1680 Per Brahe

1680 Per Brahe je planétka s priemerom približne 16 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 12. februára 1942.
1681 Steinmetz

1681 Steinmetz je planétka s priemerom približne 22 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 23. novembra 1948.
1682 Karel

1682 Karel je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil K. Reinmuth 2. augusta 1949.
1683 Castafiore

1683 Castafiore je planétka s priemerom približne 64 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 19. septembra 1950.
1684 Iguassu

1684 Iguassu je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil M. Itzigsohn 23. augusta 1951.
1686 De Sitter

1686 De Sitter je planétka s priemerom približne 36 km, ktorú objavil H. van Gent 28. septembra 1935.
1687 Glarona

1687 Glarona je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil Paul Wild 19. septembra 1965.
1688 Wilkens

1688 Wilkens je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil M. Itzigsohn 3. marca 1951.
1689 Floris-Jan

1689 Floris-Jan je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil Hendrik van Gent 16. septembra 1930.
1690 Mayrhofer

1690 Mayrhofer je planétka s priemerom približne 36 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 8. novembra 1948.
1691 Oort

1691 Oort je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. septembra 1956.
1692 Subbotina

1692 Subbotina je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 16. augusta 1936.
1693 Hertzsprung

1693 Hertzsprung je planétka s priemerom približne 39 km, ktorú objavil H. van Gent 5. mája 1935.
1694 Kaiser

1694 Kaiser je planétka s priemerom približne 68 km, ktorú objavil H. van Gent 29. septembra 1934.
1695 Walbeck

1695 Walbeck je planétka s priemerom približne 21 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 15. októbra 1941.
1696 Nurmela

1696 Nurmela je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 18. marca 1939.
1697 Koskenniemi

1697 Koskenniemi je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil H. Alikoski 8. septembra 1940.
1698 Christophe

1698 Christophe je planétka s priemerom približne 76 km, ktorú objavil E. Delporte 10. februára 1934.
1699 Honkasalo

1699 Honkasalo je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. augusta 1941.
1700 Zvezdara

1700 Zvezdara je planétka s priemerom približne 23 km, ktorú objavil P. Djurkovic 26. augusta 1940.
Liisi Oterma

Liisi Oterma (IPA: /ˈliːsi ˈotermɑ/) (* 6. január 1915, Turku, Fínsko – † 4. apríl 2001, tamže) bola fínska astronómka, prvá žena, ktorá získala titul PhD. v astronómii vo Fínsku.
Objavila, alebo sa podieľala na objave niekoľkých komét, vrátane periodickej kométy 38P/Stephan-Oterma a 39P/Oterma a niekoľko planétok.
Je po nej pomenovaná planétka 1529 Oterma.
1701 Okavango

1701 Okavango je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil J. Churms 6. júla 1953.
1702 Kalahari

1702 Kalahari je planétka s priemerom približne 36 km, ktorú objavil Ejnar Hertzsprung 7. júla 1924.
1703 Barry

1703 Barry je planétka s priemerom približne 10 km, ktorú objavil M. F. Wolf 2. septembra 1930.
1704 Wachmann

1704 Wachmann je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. marca 1924.
1705 Tapio

1705 Tapio je planétka s priemerom približne 11 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 26. septembra 1941.
1706 Dieckvoss

1706 Dieckvoss je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth 5. októbra 1931.
1707 Chantal

1707 Chantal je planétka s priemerom približne 41 km, ktorú objavil E. Delporte 8. septembra 1932.
1708 Polit

1708 Polit je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavil Josep Comas i Solà 1. decembra 1929.
1709 Ukraina

1709 Ukraina je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil G. Shajn 16. augusta 1925.
1710 Gothard

1710 Gothard je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil G. Kulin 20. októbra 1941.
1711 Sandrine

1711 Sandrine je planétka s priemerom približne 84 km, ktorú objavil E. Delporte 29. januára 1935.
1712 Angola

1712 Angola je planétka s priemerom približne 66 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 28. mája 1935.
1713 Bancilhon

1713 Bancilhon je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil L. Boyer 27. septembra 1951.
1714 Sy

1714 Sy je planétka s priemerom približne 19 km, ktorú objavil L. Boyer 25. júla 1951.
1715 Salli

1715 Salli je planétka s priemerom približne 24 km, ktorú objavil H. Alikoski 9. apríla 1938.
1716 Peter

1716 Peter je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil K. Reinmuth 4. apríla 1934.
1717 Arlon

1717 Arlon je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 8. januára 1954.
1718 Namibia

1718 Namibia je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavil M. Vaisala 14. septembra 1942.
1719 Jens

1719 Jens je planétka s priemerom približne 21 km, ktorú objavil K. Reinmuth 17. februára 1950.
1720 Niels

1720 Niels je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. februára 1935.
1721 Wells

1721 Wells je planétka s priemerom približne 44 km, ktorú objavil Indiana University 3. októbra 1953.
1722 Goffin

1722 Goffin je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavil E. Delporte 23. februára 1938.
1723 Klemola

1723 Klemola je planétka s priemerom približne 35 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 18. marca 1936.
1724 Vladimir

1724 Vladimir je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil E. Delporte 28. februára 1932.
1725 CrAO

1725 CrAO je planétka s priemerom približne 88 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 20. septembra 1930.
Binárny súbor

Binárny súbor je počítačový súbor, ktorý môže obsahovať akýkoľvek typ dát, kódovaný v binárnej forme za účelmi uchovania a spracovania v počítači; napríklad, počítačové dokumentové súbory obsahujúce formátovaný text. Mnoho binárnych formátov súboru obsahuje časti, ktoré sa dajú interpretovať ako text; binárne súbory, ktoré obsahujú "iba" textové údaje - bez akýchkoľvek napríklad formátovacích informácií - sa nazývajú čisto textové súbory (angl.: plain text). Pri bežnom používaní sa typicky rozlišuje medzi čisto textovými súbormi a binárnymi, takže v tomto zmysle sú binárne súbory všetky súbory, ktoré neobsahujú iba obyčajný čistý text. 
Binárne súbory sa obvykle chápu ako sekvencia bajtov, čo znamená, že binárne číslice (bity) sú zoskupované po ôsmich. Binárne súbory typicky obsahujú bajty, ktoré sú určené na interpretovanie ako niečo iné než textové znaky. Skompilované počítačové programy sú toho typickými príkladmi; skutočne, skompilované aplikácie (objektové súbory) sa niekedy označujú, najmä programátormi, ako binárky. Ale binárne súbory môžu obsahovať aj obrázky, zvuky, komprimované verzie iných súborov, atď. — stručne, akýkoľvek typ súboru obsahujúci čokoľvek. 
Pri posielaní binárnych súborov cez určité systémy (ako napríklad e-mail), ktoré nedovoľujú všetky hodnoty dát, sa často tieto súbory preložia na čisto textovú reprezentáciu (použitím, napríklad, Base64). Toto kódovanie má nevýhodu, že zväčšuje veľkosť súboru o približne 30% počas prenosu, ako aj to, že vyžaduje preloženie naspäť do binárnej formy po obdržaní súboru. Podrobnejšie na túto tému pozrite Kódovanie binárneho na textový súbor.
Microsoft Windows umožňuje programátorovi špecifikovať parameter systémového volania indikujúci, či je súbor textový alebo binárny; Unix to nerozlišuje a narába so všetkými súbormi ako s binárnymi. Toto odráža fakt, že rozdelenie súborov na textové a binárne je do určitej miery svojvoľné.
Prezeranie binárnych súborov.
Ak otvoríte binárny súbor v textovom editore, každá skupina ôsmich bitov bude typicky preložená ako jeden znak, a vy uvidíte (pravdepodobne nelogické) zobrazenie textových znakov. Ak by ste ten istý súbor otvorili v inej aplikácii, táto aplikácia bude mať svoje vlastné použitie pre každý bajt: možno že daná aplikácia bude narábať s každým bajtom ako s číslom a pošle na výstup tok čísel v rozpätí 0 až 255 — alebo možno že bude interpretovať tieto čísla v bajtoch ako farby a zobrazí zodpovedajúci obrázok. Ak sa so samotným súborom narába ako s vykonateľným a spustiteľným, tak sa počítač pokúsi interpretovať tento súbor ako sériu inštrukcií vo svojom strojovom jazyku.
Na prezeranie hexadecimálnych (a možno aj decimálnych) hodnôt pre zodpovedajúce bajty binárneho súboru sa môže použiť hex editor. S bajtami sa potom môže narábať zmenou ich hexadecimálnej hodnoty v hex editore.
4995 Griffin

4995 Griffin, (4995) 1984 QR je planétka s priemerom približne 34 km, ktorú objavil Steven Roger Swanson 28. augusta 1984.
4984 Patrickmiller

4984 Patrickmiller je planétka s priemerom približne 14 km, ktorú objavili Eleanor Francis Helinová a S. J. Bus 7. novembra 1978.
4999 MPC

4999 MPC je planétka s priemerom približne 54 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 2. februára 1987.
Ostrakizmus

Ostrakizmus (iné názvy: ostrakismos, črepinový súd) bol postup hlasovania v starovekých Aténach, pri ktorom mohol byť aténsky občan vyhnaný z aténskeho mestského štátu až na 10 rokov.
Ostrakizmus sa zaviedol v aténskej ústave v roku 510 pred Kr. Spočíval v hlasovaní občanov pomocou hlinených črepín starogr. ὄστρακον-óstrakon, slúžiacich ako lacný a dostupný materiál na písanie. Hlasovalo sa o tom, kto je nepriateľ štátu (mesta). Každoročne v januári alebo februári rozhodovalo ľudové zhromaždenie o tom, či je potrebné usporiadať takéto hlasovanie. Ak bolo rozhodnutie kladné, o dva mesiace neskôr sa konal ostrakizmus, pri ktorom mohol každý občan napísať na hlinenú črepinu meno človeka, ktorý podľa jeho mienky predstavoval najväčšie nebezpečenstvo pre obec. Črepiny sa vhadzovali do pripravených nádob na vyčlenenom priestranstve na agore.
V prvom kole sa zrátal počet hlasovacích črepín, ktorý ak prekročil kvórum 6 000, tak bolo hlasovanie platné. V druhom kole sa spočítali hlasy pre jednotlivé mená na črepinách a ten občan, ktorého meno sa objavilo najčastejšie musel do dvoch dní opustiť Atény na 10 rokov. Vrátiť sa nesmel pod hrozbou smrti.
Ostrakizmus zaviedli ako ochranu proti tyranii a bol prostriedkom politického boja. Nebol trestom, postihnutému občanovi nezabavili ani majetok a mohol si najať prostredníka na jeho spravovanie. Po 10 rokoch sa smel bez ujmy vrátiť naspäť. 
V niektorých prípadoch bol zvláštnym výnosom ostrakizovanému povolený predčasný návrat. Napríklad v dobe hroziaceho perzského vpádu v roku 479 pred Kr. povolali z vyhnanstva vojvodcov Aristeida a Periklovho otca Xanthippa.
4953 1990 MU

4953 1990 MU je planétka s priemerom približne 20 km, ktorú objavil Robert McNaught 23. júna 1990.
1726 Hoffmeister

1726 Hoffmeister je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil K. Reinmuth 24. júla 1933.
1727 Mette

1727 Mette je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil A. D. Andrews 25. januára 1965.
1728 Goethe Link

1728 Goethe Link je planétka s priemerom približne 80 km, ktorú objavil Indiana University 12. októbra 1964.
1729 Beryl

1729 Beryl je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavil Indiana University 19. septembra 1963.
1730 Marceline

1730 Marceline je planétka s priemerom približne 67 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 17. októbra 1936.
1731 Smuts

1731 Smuts je planétka s priemerom približne 56 km, ktorú objavil E. L. Johnson 9. augusta 1948.
1732 Heike

1732 Heike je planétka s priemerom približne 24 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. marca 1943.
1733 Silke

1733 Silke je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavil A. Bohrmann 19. februára 1938.
1734 Zhongolovich

1734 Zhongolovich je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 11. októbra 1928.
1735 ITA

1735 ITA je planétka s priemerom približne 65 km, ktorú objavil P. F. Shajn 10. septembra 1948.
1736 Floirac

1736 Floirac je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil G. Soulie 6. septembra 1967.
1737 Severny

1737 Severny je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 13. októbra 1966.
1738 Oosterhoff

1738 Oosterhoff je planétka s priemerom približne 46 km, ktorú objavil H. van Gent 16. septembra 1930.
1739 Meyermann

1739 Meyermann je planétka s priemerom približne 8 km, ktorú objavil K. Reinmuth 15. augusta 1939.
1740 Paavo Nurmi

1740 Paavo Nurmi je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil fínsky astronóm a fyzik Yrjö Väisälä 18. októbra 1939. Je pomenovaná po Paavovi Nurmim, slávnom atlétovi.
1741 Giclas

1741 Giclas je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavil Indiana University 26. januára 1960.
1742 Schaifers

1742 Schaifers je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil K. Reinmuth 7. septembra 1934.
1743 Schmidt

1743 Schmidt je planétka s priemerom približne 20 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
1744 Harriet

1744 Harriet je planétka s priemerom približne 14 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
1745 Ferguson

1745 Ferguson je planétka s priemerom približne 53 km, ktorú objavil J. Willis 17. septembra 1941.
1746 Brouwer

1746 Brouwer je planétka s priemerom približne 136 km, ktorú objavil Indiana University 14. septembra 1963.
1747 Wright

1747 Wright je planétka s priemerom približne 8 km, ktorú objavil C. A. Wirtanen 14. júla 1947.
1748 Mauderli

1748 Mauderli je planétka s priemerom približne 98 km, ktorú objavil Paul Wild 7. septembra 1966.
1749 Telamon

1749 Telamon je planétka s priemerom približne 115 km, ktorú objavil K. Reinmuth 23. septembra 1949.
1750 Eckert

1750 Eckert je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil K. Reinmuth 15. júla 1950.
Ostrakón

Ostrakón alebo ostrakon (, pl. ; ) je keramický alebo kamenný úlomok vázy alebo inej nádoby. V archeológii sa týmto termínom označujú historické úlomky, ktoré môžu obsahovať vyryté nápisy alebo iné značky, ktoré môžu naznačovať vek alebo pôvod nádoby.
V starovekých Aténach sa ostraka s napísanými menami používali pri hlasovaní zvanom ostrakizmus. V egyptológii sa pod pojmom ostrakón rozumie aj akýkoľvek úlomok skaly s písaným textom alebo kresbou.
1751 Herget

1751 Herget je planétka s priemerom približne 14 km, ktorú objavil Indiana University 27. júla 1955.
1752 van Herk

1752 van Herk je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil H. van Gent 22. júla 1930.
1753 Mieke

1753 Mieke je planétka s priemerom približne 80 km, ktorú objavil H. van Gent 10. mája 1934.
1754 Cunningham

1754 Cunningham je planétka s priemerom približne 82 km, ktorú objavil E. Delporte 29. marca 1935.
1755 Lorbach

1755 Lorbach je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavila francúzska astronómka Marguerite Laugierová 8. novembra 1936.
1756 Giacobini

1756 Giacobini je planétka s priemerom približne 48 km, ktorú objavil A. Patry 24. decembra 1937.
1757 Porvoo

1757 Porvoo je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 17. marca 1939.
1758 Naantali

1758 Naantali je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavila fínska astronómka Liisi Oterma 18. februára 1942.
1759 Kienle

1759 Kienle je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth 11. septembra 1942.
1760 Sandra

1760 Sandra je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil E. L. Johnson 10. apríla 1950.
1761 Edmondson

1761 Edmondson je planétka s priemerom približne 70 km, ktorú objavil Indiana University 30. marca 1952.
1762 Russell

1762 Russell je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavil Indiana University 8. októbra 1953.
1763 Williams

1763 Williams je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil Indiana University 13. októbra 1953.
1764 Cogshall

1764 Cogshall je planétka s priemerom približne 30 km, ktorú objavil Indiana University 7. novembra 1953.
1765 Wrubel

1765 Wrubel je planétka s priemerom približne 45 km, ktorú objavil Indiana University 15. decembra 1957.
1766 Slipher

1766 Slipher je planétka s priemerom približne 24 km, ktorú objavil Indiana University 7. septembra 1962.
1767 Lampland

1767 Lampland je planétka s priemerom približne 48 km, ktorú objavil Indiana University 7. septembra 1962.
1768 Appenzella

1768 Appenzella je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil Paul Wild 23. septembra 1965.
1769 Carlostorres

1769 Carlostorres je planétka s priemerom približne 24 km, ktorú objavil Z. Pereyra 25. augusta 1966.
1770 Schlesinger

1770 Schlesinger je planétka s priemerom približne 48 km, ktorú objavil C. U. Cesco, A. R. Klemola 10. mája 1967.
1771 Makover

1771 Makover je planétka s priemerom približne 58 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 24. januára 1968.
1772 Gagarin

1772 Gagarin je planétka s priemerom približne 36 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 6. februára 1968.
1773 Rumpelstilz

1773 Rumpelstilz je planétka s priemerom približne 55 km, ktorú objavil Paul Wild 17. apríla 1968.
1774 Kulikov

1774 Kulikov je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavila Tamara Michajlovna Smirnovová 22. októbra 1968.
1775 Zimmerwald

1775 Zimmerwald je planétka s priemerom približne 50 km, ktorú objavil Paul Wild 13. mája 1969.
1776 Kuiper

1776 Kuiper je planétka s priemerom približne 39 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
1777 Gehrels

1777 Gehrels je planétka s priemerom približne 80 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
1778 Alfven

1778 Alfven je planétka s priemerom približne 64 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 26. septembra 1960.
1779 Parana

1779 Parana je planétka s priemerom približne 19 km, ktorú objavil M. Itzigsohn 15. júna 1950.
1780 Kippes

1780 Kippes je planétka s priemerom približne 31 km, ktorú objavil August Kopff 12. septembra 1906.
1781 Van Biesbroeck

1781 Van Biesbroeck je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil August Kopff 17. októbra 1906.
1782 Schneller

1782 Schneller je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavil K. Reinmuth 6. októbra 1931.
1783 Albitskij

1783 Albitskij je planétka s priemerom približne 26 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 24. marca 1935.
1784 Benguella

1784 Benguella je planétka s priemerom približne 15 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 30. júna 1935.
1785 Wurm

1785 Wurm je planétka s priemerom približne 38 km, ktorú objavil K. Reinmuth 15. februára 1941.
1786 Raahe

1786 Raahe je planétka s priemerom približne 23 km, ktorú objavil H. Alikoski 9. októbra 1948.
1787 Chiny

1787 Chiny je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 19. septembra 1950.
1788 Kiess

1788 Kiess je planétka s priemerom približne 55 km, ktorú objavil Indiana University 25. júla 1952.
1789 Dobrovolsky

1789 Dobrovolsky je planétka s priemerom približne 33 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 19. augusta 1966.
1790 Volkov

1790 Volkov je planétka s priemerom približne 42 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 9. marca 1967.
1791 Patsayev

1791 Patsayev je planétka s priemerom približne 29 km, ktorú objavila Tamara Michajlovna Smirnovová 4. septembra 1967.
1792 Reni

1792 Reni je planétka s priemerom približne 52 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 24. januára 1968.
1793 Zoya

1793 Zoya je planétka s priemerom približne 18 km, ktorú objavila Tamara Michajlovna Smirnovová 28. februára 1968.
1794 Finsen

1794 Finsen je planétka s priemerom približne 43 km, ktorú objavil J. A. Bruwer 7. apríla 1970.
1795 Woltjer

1795 Woltjer je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
1796 Riga

1796 Riga je planétka s priemerom približne 76 km, ktorú objavil N. S. Černych 16. mája 1966.
1797 Schaumasse

1797 Schaumasse je planétka s priemerom približne 46 km, ktorú objavil A. Patry 15. novembra 1936.
1798 Watts

1798 Watts je planétka s priemerom približne 37 km, ktorú objavil Indiana University 4. apríla 1949.
1799 Koussevitzky

1799 Koussevitzky je planétka s priemerom približne 28 km, ktorú objavil Indiana University 25. júla 1950.
1800 Aguilar

1800 Aguilar je planétka s priemerom približne 40 km, ktorú objavil M. Itzigsohn 12. septembra 1950.
Sumer

Sumer môže byť:
Anunna

Anunna po sumersky alebo Anunnak(k)ú/Annunaki/Enunaki (po akkadsky) alebo Igigú/Igigi je pojem z najmä sumerskej a akkadskej mytológie, ktorý spravidla označoval skupinu najvýznamnejších bohov.
Anunna.
Najstaršie predstavy o týchto bohoch sú úplne neznáme, pretože sa tento výraz v textoch vyskytuje až oveľa neskôr než individuálne mená bohov. U Sumerov išlo zrejme o nejakú skupinu bohov považovaných za „vyšších“, čo by naznačoval fakt, že najčastejším epitetom slova Anunnaki je „veľkí bohovia“. Zdá sa, že všetci patrili len k štyrom generáciám reprezentovaným bohmi An, Enlil, Nanna a Utu. V iných textoch išlo o skupiny lokálnych bohov: Z čias Uru III a krátko pred ním (teda do 2000 pred Kr.) texty spomínajú „lokálne“ obmedzené skupiny Anunna, napr. „50 Anunna z Eridu“ (a-nun-na-eridu ninnu-bi), „Anunna krajiny Lagaš“ (a-nun-na-ki-lagaš). Z kontextov vyplýva, že sa ako anunna označujú určití miestni bohovia a číslo 50 sa nemyslí doslova. Text Gudeovej stély dokazuje, že sa na Anunna ako celok ľudia obracali aj v modlitbách. 
V textoch sa vždy spomínajú ako skupina bohov. Ich úplný zoznam nie je uvedený nikde, vie sa len, že to boli bohovia aj bohyne. Zdá, že ako skupina nemali špecifickú funkciu inú než všeobecné božské funkcie typu rozhodovať o osude a podobne. V minulosti sa myslelo, že to boli bohovia podsvetia (prípadne, že niektorí z nich boli sudcami podsvetia), toto tvrdenie však nemožno dokázať (naznačoval by to len sporný preklad jedného textu: „...Annuna, 7 sudcov spomedzi nich...“).
Igigú a Annunakú.
Výraz Igigú sa prvý raz vyskytuje v starobabylonských textoch. Annunakú a Igigú označovali pôvodne to isté a používajú sa aj potom často synonymne. Išlo o skupinu nejakých významných bohov. V Epose o Atrachasísovi (18. stor. pred Kr.) sa pojmy rozlišujú: Igigú sa spomínajú ako „služobní bohovia“, ktorí pracovali pre bohov Annunakú a nakoniec sa proti Annunakú vzbúrili; spálili svoje nástroje a boh Enki v tejto súvislosti vraj navrhol vytvoriť novú bytosť – človeka – aby prebral prácu Igigú. Aj v iných textoch sú náznaky, že Annunakú sú skôr nebeskí a Igigú chtonickí bohovia, ale toto rozlišovanie nie je konzistentné. Aj Annunakú aj Igigú označovali často aj všetkých bohov.
Asi od druhej polovice 2. tisícročia pred Kr. Annunakú označovali (naopak) predovšetkým bohov podsvetia, kým Igigú nebeských bohov. V Enúma Eliš (13. storočie ) sa napríklad spomína, že Marduk bohov rozdelil na 300 „podsveťových“ Annunnakú (teda bohov podsvetia) a 300 „nebeských“ Annunnakú (teda bohov nebies; v niektorých častiach textu sa nazývajú Igigú).
Paleoastronautika.
Niektorí autori, predovšetkým Zecharia Sitchin, Laurence Gardner a David Icke, považujú Anunnaki za mimozemšťanov, ktorí stvorili/geneticky pozmenili prvých ľudí. Tieto názory nemajú najmenšiu podporu u sumerológov a asyriológov.
Las Vegas

Las Vegas je najľudnatejšie mesto v Nevade, USA a administratívne sídlo Clark County. Las Vegas je 28. najľudnejšie mesto v USA. Považuje sa za svetové centrum herní a hazardu. Las Vegas založili v púšti v roku 1905 a v roku 1911 sa z neho stalo mesto.
Morálna teológia

Morálna teológia je:
Tetracyklínové antibiotikum

Tetracyklínové antibiotikum je chemická látka, ktorá sa využívajú v medicíne ako antibiotikum. Tetracyklínové antibiotiká sú derivátmi tetracyklínu.
Mechanizmus účinku.
Hlavným mechanizmom účinku tetracyklínových antibiotík je inhibícia (zablokovanie) syntézy bielkovín mikroorganizmov. Viažu sa na 30 S podjednotku bakteriálnych ribozómov a blokujú väzbu elektricky nabitých aminoacyl-tRNA. Tým bránia začleneniu nových aminokyselín do tvoriaceho sa reťazca bielkoviny.
Účinok tetracyklínových antibiotík je obvykle "bakteriostatický", t. j. baktérie nezabíjajú, ale len spomaľujú až zastavujú ich množenie. Tým pomáhajú imunitnému systému, aby sa ľahšie vysporiadal s infekciou.
Citlivosť a odolnosť voči tetracyklínovým antibiotikám.
Tetracyklínové antibiotiká sa v bunkách cicavcov nekoncentrujú. Baktérie citlivé na tetracyklíny ich aktívne transportujú do bunky a koncentrujú v cytoplazme, pričom naopak z bunky sa dostávajú von len ťažko. Baktérie odolné voči ich účinkom majú zmenenú priepustnosť bunkového obalu, takže buď tetracyklínové antibiotiká aktívne nevstrebávajú, alebo ich rýchlo vylučujú. Odolnosť voči tetracyklínom je zväčša kódovaná na plazmidoch.
Prevalencia

Prevalencia je štatistický číselný (najčastejšie percentuálny) termín, ktorý udáva výskyt určitého javu na 100 alebo 1000 ľudí v určitom mieste a čase. Najčastejšie sa používa v súvislosti s chorobami, môže to byť však i akýkoľvek iný jav.
"Príklad": 1% prevalencia danej choroby znamená, že ňou v danom čase a mieste trpí jeden zo 100 obyvateľov/ľudí.
Trimetoprim

Trimetoprim (lat. "trimethoprimum") je antibakteriálna, synteticky vytvorená chemická látka. Chemicky ide o "trimetoxybenzylpyrimidín".
Mechanizmus účinku.
Inhibuje reduktázu kyseliny dihydrolistovej (dihydrofolátreduktázu) v baktériách 50 000-krát účinnejšie ako ten istý enzým v bunkách cicavcov. Blokuje tak metabolickú dráhu syntézy DNA. Látka podaná spoločne so sulfónamidmi blokuje túto dráhu súčasne na viacerých miestach, čím sa výrazne zvyšuje jej účinok.
Bakteriálna odolnosť.
Baktérie ju získavajú mutáciou alebo prenosom plazmidov. Vyskytuje sa u koliformných baktérií, rodu "Hemophillus" a ďalších a jej výskyt stúpa.
Metabolizmus.
Stupeň absorpcie je 90-100% pri orálnom podaní. Trimetoprim sa metabolizuje v pečeni a vylučuje obličkami. Polčas jeho vylúčenia je je 8 – 10 hodín (dospelí s normálnymi obličkovými funkciami) až 20 – 50 hodín (dospelí s ťažkým poškodením obličiek).
Sulfametoxazol

Sulfametoxazol je antibiotikum zo skupiny sulfónamidov. Najčastejšie sa používa v kombinácii s trimetoprimom v pomere 5:1 pod názvom kotrimoxazol (Biseptol).
Streptomycín

Streptomycín je antibiotikum patriace do skupiny aminoglykozidov. Známy je najmä tým, že bol prvým účinným liekom proti tuberkulóze. Je produktom baktérie "Streptomyces griseus". 
Mechanizmus účinku.
Streptomycín zastavuje rast baktérií blokovaním proteosyntézy. Viaže sa na 30S podjednotku bakteriálnych ribozómov a bráni tak iniciácii syntézy bielkovinových reťazcov. Ribozómy ľudských buniek majú odlišnú štruktúru a streptomycín ich neovplyvňuje, môže však pôsobiť ototoxicky.
Spôsob užitia.
Streptomycín sa nedá užiť perorálne (vo forme tabliet), musí sa podať priamo do organizmu vo forme vnútrosvalovej injekcie.
Správa potravín a liečiv

Správa potravín a liečiv (angl. "Food and Drug Administration", "FDA" ) je vládna agentúra USA, ktorá je zodpovedná za kontrolu a reguláciu potravín (pre ľudí i zvieratá), potravinových doplnkov, liečiv (pre ľudí i zvieratá), kozmetických prípravkov, lekárskych prístrojov, biofarmaceutických a krvných produktov v tejto krajine.
Viktor Andrijovyč Juščenko

Viktor Andrijovyč Juščenko, (* 23. február 1954, Choruživka, Ukrajina) je ukrajinský politik. Od 23. januára 2005 do 25. februára 2010 bol prezidentom Ukrajiny. 
Ako líder politickej strany "Naša Ukrajina" bol hlavným opozičným kandidátom v prezidentských voľbách v októbri a novembri 2004, v ktorých porazil Viktora Janukovyča (podporovaného odchádzajúcim prezidentom Leonidom Kučmom). Masové protesty, ktoré sa odohrali v uliciach Kyjeva po vyhlásení prvých, zmanipulovaných výsledkov (v neprospech Juščenka), sú dnes známe ako Oranžová revolúcia. V prezidentských voľbách v januári a februári 2010 Viktor Janukovyč porazil Juliju Tymošenkovú a 25. februára 2010 sa stal prezidentom Ukrajiny.
Emmanuel Lévinas

Emmanuel Levinas (* 12. január 1906, Kaunas, Litva – † 25. december 1995, Paríž, Francúzsko) bol francúzsko-židovský filozof.
Významnou mierou prispel k rozšíreniu nemeckej fenomenológie (Edmund Husserl, Martin Heidegger) vo Francúzsku. Levinas odmietal chápať skutočnosť ako systematickú súvislosť, ako totalitu (ako je to najmä u Hegela). Na rozdiel od Kierkegaardovej kritiky Hegela však Levinas proti systému nestaval subjekt, ale to, čo je Iné (fr. "Autre"). Iné sa stáva zreteľným v Druhom (fr. "Autrui"). Vzťah Ja k Druhému je základom etiky: Absolútna etická kompetencia druhého vyplýva z jednoty transcendencie, času a inakosti druhého, t. j. poukazuje ako stopa na nikdy netematizovateľné mimo tváre druhého. Levinas svoju filozofiu označoval ako metafyziku.
Existencia stojí nad bytím; prvotnými danosťami sú oddelenosť a osamotenosť ľudského personálneho subjektu. Interpersonálny vzťah je vzťah dvoch personálnych jednotiek, ktoré sú samy osebe úplne postačiteľné. Takýto vzťah je možný len vďaka účastenstvu nekonečna, ktoré pôsobí za každým bytím človeka a kozmu a v ktorom je každý človek postavený mimo akéhokoľvek ontologického systému. Božské nekonečno zasahuje každú celistvosť a systém, je transsystémové a transtotalitné obklopujúcno i toho najväčšieho možného systému. Najvlastnejšou bytostnou potrebou človeka je potreba bytia, ktoré je radikálne iné. Mojím najvlastnejším bytím je ten, kto je pre mňa absolútne iný, t. j. Boh.
Horst Köhler

Horst Köhler (* 22. február 1943, Heidenstein, Generálny gouvernement, dnes Skierbieszòw, Poľsko) bol deviatym prezidentom Nemecka. Úrad zastával od 1. júla 2004 do svojej rezignácie 31. mája 2010.
Životopis.
Narodil sa ako siedme z ôsmich detí v roľníckej rodine na východe Poľska. Jeho rodičia pochádzali z Nemcami obývaných oblastí Besarábie (súčasné Moldavsko) a do Poľska (toho času Generálny gouvernement) sa presťahovali v roku 1942 v rámci programu Heim ins Reich. V roku 1944 rodina utiekla pred postupujúcou Červenou armádou do oblasti Lipska, v roku 1953 z NDR do SRN a usadila sa v oblasti Ludwigsburgu.
V rokoch 1965 - 1969 absolvoval štúdium národohospodárstva a politológie na univerzite v Tübingene. V roku 1981 vstúpil do CDU. V rokoch 1998 až 2000 bol prezidentom Európskej banky pre obnovu a rozvoj. Köhler bol zvolený za prezidenta SRN Spolkovým zhromaždením () 23. mája 2004 a bol následne inaugurovaný 1. júla 2004. Predtým ako bol zvolený za prezidenta, pôsobil Köhler na čele Medzinárodného menového fondu. Z funkcie spolkového prezidenta prekvapivo odstúpil 31. mája 2010. Úrad prezidenta následne začal dočasne podľa článku 57 nemeckej ústavy vykonávať predseda Spolkovej rady Jens Böhrnsen.
Rímsky klub

Rímsky klub je medzinárodná organizácia založená v roku 1968 talianskym podnikateľom A. Pecceim združujúca významných vedcov, spoločenských a iných činiteľov (advokátov, priemyselníkov, obchodníkov). Je hlavným centrom vypracúvania globálnych prognóz s cieľom pôsobiť na verejnú mienku a rozvíjať dialóg s politickými činiteľmi.
Cieľom činnosti Rímskeho klubu je vytvoriť predstavu o stave sveta a jeho perspektívach, modelovať dôsledky tendencií civilizačného vývoja a nachádzať v nich možné alternatívy pre ľudstvo, načrtnúť program konania pre riešenie krízových (najmä ekologických) situácií a pre prežitie ľudstva ako celku. Axiómou, z ktorej pritom Rímsky klub vychádza, je, že svetové problémy treba analyzovať systémovým spôsobom.
Ťažisko činnosti spočíva vo vydávaní správ pre Rímsky klub, ktoré majú charakter globálnych prognóz a ktorých obsah je základom vedeckej disciplíny zvanej globalistika. Rímsky klub ich spracovanie iba iniciuje.
László Sólyom

László Sólyom (* 3. január 1942, Pécs – † 8. október 2023) bol maďarský politik, právnik, univerzitný profesor, v rokoch 20052010 prezident Maďarska.
V prezidentských voľbách, ktoré sa konali 7. júna 2005 porazil kandidátku Maďarskej socialistickej strany Katalinu Sziliovú (Sólyom kandidoval ako nezávislý). Oficiálne sa ujal vlády 5. augusta 2005.
Svedberg

Svedberg je fyzikálna jednotka sedimentačného koeficientu pri ultracentrifugácii. Jej symbol je S alebo Sv. Nie je súčasťou sústavy SI. Pomenovaná je podľa švédskeho chemika Theodora Svedberga, nositeľa Nobelovej ceny.
Definícia.
Sedimentačný koeficient je definovaný ako podiel sedimentačnej rýchlosti (v m/s) a centrifugačného zrýchlenia (v m/s²), takže výsledný rozmer sedimentačného koeficientu je [s]
Aborigén

Aborigén (mn. č. "aborigéni", staršie "aborigénovia") alebo aboriginec môže byť:
Aborigén je v biológii autochtónny druh (=aborigénny druh).
Teozofická spoločnosť

Teozofická spoločnosť bola založená v New Yorku roku 1875 s cieľom naplniť rosekruciánsky program zo 17. storočia. 
Most medzi vedou a náboženstvom mal vzniknúť skúmaním síl driemajúcich v človeku. Najvyšší odborníci teozofickej teórie, nadprirodzení majstri, ktorí z hlavného stanu v Tibete riadia osud ľudstva, majú mnoho spoločného s neviditeľnými a neznámymi nadriadenými rosekruciánskej tradície.
Akkad

Akkad môže byť:
Dumuzi (boh)

Dumuzi (čiže po sumersky "pravý syn"; v hebrejsko-aramejskej tradícii Tammúz alebo Tamúz alebo Tamuz) je v sumerskom náboženstve zbožštenie rovnomenného polomýtického sumerského kráľa prvej uruckej dynastie (pozri Dumuzi). 
Dumuzi bol bohom vegetácie a plodnosti, milenec a manžel Inanny (Ištar) a brat Geštinny. Podľa mýtov zostúpil do podsvetia a vrátil sa na zem, čo má byť vysvetlenie pre striedanie ročných období. 
Ako pôvodne sumerský boh bol neskôr aj akkadským, babylonským a asýrskym bohom a aj vzorom viacerých bohov staroorientálnych národov.
Eugen Pauliny

Prof. PhDr. Eugen Pauliny, DrSc. (* 13. december 1912 Zvolen – † 19. máj 1983 Bratislava) bol slovenský jazykovedec. Bol pracovníkom Slovenskej akadémie vied a umení a stredoškolským profesorom. Od roku 1945 pôsobil na FF UK v Bratislave. Vydal základné diela slovenskej jazykovedy. Pauliny bol jeden z vedúcich osobností slovenskej jazykovedy po druhej svetovej vojne.
Eduard Goldstücker

Eduard Goldstücker (* 30. máj 1913, Podbiel – † 23. október 2000, Praha) bol slovenský literárny historik židovského pôvodu, československý diplomat, znalec diela Franza Kafku, predstaviteľ obrodného procesu v roku 1968.
Životopis.
Po detstve strávenom v Podbieli, Trstenej a Košiciach študoval germanistiku v Prahe na Karlovej univerzite. V roku 1939 ako mladý komunista emigroval do Spojeného kráľovstva, pracoval v exilovej Benešovej vláde. V roku 1950 bol prvým česko-slovenským veľvyslancom v Izraeli.
V roku 1951 bol vo vykonštruovanom procese proti protištátnemu sprisahaneckému centru na čele s Rudolfom Slánským svedecky vypočúvaný. V procese so skupinou pracovníkov ministerstva zahraničných vecí E. Godstücker a spol., ktorý sa odohral v dňoch 25. - 26. 5. 1953, bol odsúdený na doživotie. Časť väzby strávil v uránových baniach v Jáchymove. Rehabilitovaný bol v roku 1955 a začal prednášať na Karlovej univerzite. Habilitoval sa v roku 1958, profesorom dejín nemeckej literatúry bol menovaný v roku 1964 na FF UK v Praze. 
Špecializoval sa na štúdium a preklad nemeckých židovských autorov 20. storočia, najmä Franza Kafku. V 60. rokoch viedol katedru germanistiky. V júni 1963 zorganizoval medzinárodnú kafkovskú konferenciu v Libliciach.
Počas Pražskej jari sa angažoval ako predseda Česko-slovenského zväzu spisovateľov a poslanec parlamentu, po invázii vojsk Varšavskej zmluvy emigroval spolu s manželkou Martou do Spojeného kráľovstva. Po Nežnej revolúcii sa vrátili do Prahy.
Dalimilova kronika

Dalimilova kronika (asi po roku 1309) je najstaršia česká veršovaná kronika. Pochádza od anonymného autora. 
Pochádza zo začiatku 14. storočia, záznamy končia rokom 1314. Podľa svojho najdôležitejšieho zdroja býva označovaná aj ako Boleslavská kronika. Označenie prívlastkom „Dalimilova“ sa objavuje až v 17. storočí. Už v 14. a 15. storočí bolo vytvorených veľa jej opisov a prekladov. Pre svoje silno vlastenecké ladenie bola predmetom zvýšeného záujmu vždy v časoch národného útlaku.
Autor, boleslavský kanonik Dalimil Meziříčský, nie je historicky doloženou postavou (kronika sa preto niekedy označuje aj ako Kronika takzvaného Dalimila. Odborníci usudzujú, že autorom bol zrejme šľachtic, hlboko presvedčený o zodpovednosti panovníka za osud celej krajiny a národa.