burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Záchrana dát

V počítačovej terminológii záchrana dát znamená proces obnovy dát z poškodeného pamäťového média, keď dáta nemôžu byť prečítané normálnym spôsobom. Dáta sa zachraňujú väčšinou z interných alebo externých pevných diskov (HDD, SSD diskov, USB kľúčov, CD, DVD, magnetických pások, RAID polí, ale aj iných elektronických zariadení. Záchrana dát je potrebná v prípade, že médium bolo poškodené fyzicky (pád na zem, opotrebovanie materiálu) alebo logicky (systém kvôli chybe súborového systému zabraňuje operačnému systému pristúpiť na HDD).
Medzi typické situácie straty dát patrí zlyhanie operačného systému, poškodenie na pamäťovom médiu, omylom vymazané súbory. Cieľom záchrany dát je všetky údaje skopírovať na iné médium.
Fyzické poškodenie.
Existuje veľké množstvo fyzických poškodení pamäťového média, počnúc ľudskou chybou a končiac prírodnými pohromami. Pri CD médiách môže byť poškriabaná kovová vrstva, pri HDD môže byť poškodený povrch (zlé sektory), poškodené hlavy, motor disku. Fyzické poškodenie spôsobuje stratu dát, no vo väčšine prípadov je poškodená aj logická štruktúra súborového systému. Pred tým aby boli dostupné súbory aj adresáre, na pamäťovom médiu musí byť vyriešené aj logické poškodenie.
Spôsob záchrany dát.
Záchrana dát z fyzicky poškodených médií môže byť vykonaná rôznymi spôsobmi. Niektoré poškodenia môžu byť vyriešené výmenou komponentu disku. Po tejto operácii môže byť disk fyzicky funkčný, no často treba vyriešiť ešte logické poškodenie.
Logické poškodenie.
Logické poškodenie sa týka hlavne situácií, keď pamäťové médium nemá hardvérové poškodenie, ale iba softvérové. Problém sa dá vyriešiť spustením softvérového nástroja na záchranu dát.
Priebeh záchrany dát.
Úspešná záchrana dát sa skladá väčšinou zo 4 krokov. Môžu sa líšiť podľa miery poškodenia média.
1. krok: Oprava pevného disku.
Oprava pevného disku znamená, že disk dokáže čítať dáta. Ak sú zlé čítacie hlavy, treba ich vymeniť, ak je zlá doska, treba ju opraviť alebo vymeniť. 
2. krok: Klon disku na nový disk alebo do obrazu disku.
Keď zlyhá pevný disk, najväčšou prioritou je získať z neho nejaké dáta. Vytvorenie klonu obsahu disku zaistí, že v prípade testovania softvérových nástrojov nebude postihnutý pôvodný poškodený disk
3. krok: Logická záchrana dát, partície, MBR a MFT.
Ak bol poškodený disk vyklonovaný na nový disk a stále nie sú viditeľné dáta, je potrebné použiť softvérový nástroj na záchranu dát
4. krok: Opraviť poškodené súbory, ktoré boli obnovené.
Stáva sa, že aj po záchrane dát sú niektoré väčšie súbory poškodené a nutná ich oprava.
Prírodný park Doupovská pahorkatina

Prírodný park Doupovská pahorkatina je prírodný park v juhozápadnej časti okresu Chomutov. Bol vyhlásený v roku 1996 na ploche asi . Dôvodom vyhlásenia sú rozsiahle stepné a lesostepné trávnaté porasty s veľkými plochami listnatých lesov a výskytom mnohých ohrozených rastlín a živočíchov.
Poloha.
Severnú hranicu tvorí cesta z Kojetína do Radoníc, za ktorými sa hranica obracia na juh smerom k Němčanom. Na juhovýchode susedí s okresom Louny a na západe s Vojenským Újezdom ​​Hradiště v Karlovarskom kraji. Približne v strede parku stojí mesto Mašťov, ale najväčším sídlom sú Radonice. Okrem nich sa na území parku nachádzajú iba ich miestne časti s malým počtom obyvateľov.
Prírodné podmienky.
Z geomorfologického hľadiska prírodný park leží prevažne vo východnej časti celku Doupovské hory a v okrsku "Rohozecká hornatina." Približne jeden kilometer široký pás pozdĺž toku Liboc patrí celku Mostecká panva, podcelku Žatecká panva a okrsku "Pětipeská kotlina." Najväčším vodným tokom je Liboc, ktorá tečie najskôr smerom zo západu na východ, ale pred Radechovom sa stáča k severovýchodu. Jej väčšími prítokmi sú potoky Dubá a Leska, ktorá však preteká iba pozdĺž južnej hranice parku. Najvýznamnejšou vodnou plochou je rybník Sedlec (prírodná rezervácia), ďalej potom Dobřenecký rybník a rybníky pod Mašťovským vrchom.
Z chránených druhov rastlín sa vyskytujú poniklec lúčny český, žltohlav najvyšší a vtáčia prilba biela. Hniezdi tu slávik obyčajný, strakoš obyčajný, kúdeľníčka lužná a bol zaznamenaný výskyt bociana čierneho, haje červenej a orliaka morského.
Ochrana prírody.
Pri západnej hranici leží prírodná rezervácia Sedlec vyhlásená na ochranu mokraďových spoločenstiev okolo rovnomenného rybníka.
Pamiatky.
Okrem niekoľkých menších, predovšetkým cirkevných pamiatok sa v prírodnom parku nachádza Mašťov s historickým centrom a zámkom a námestie v Radoniciach. Tesne za hranicou prírodného parku stojí Vintířovský zámok s anglickým parkom.
Turistika.
V celom parku nie je vyznačená žiadna turisticky značená trasa. Pozdĺž severnej hranice a potom z Radonic do Mašťova a ďalej do Valča vedie cyklotrasa č.35.
Oxyrhynský papyrus 12

Oxyrhynský papyrus 12 (P. Oxy. 12) je útržkovitý grécky papyrusový rukopis, ktorý bol objavený v roku 1897 britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Datujú ho do 1. alebo 2. storočia. V súčasnosti sa nachádza v cambridgeskej univerzitnej knižnici v meste Cambridge v Anglicku. Text papyrusu bol publikovaný Grenfellom a Huntom v roku 1898.
Oxyrhynský papyrus 12 je papyrusový útržkový zvitok s rozmermi 210 x , ktorý uvádza chronologický prehľad udalostí z gréckej, rímskej a orientálnej histórie z rokov 355 až 315 pred Kr. Text tvoria dva stĺpce a zaznamenaní sú na ňom napr. aténski archonti, alebo olympijskí víťazi v behu na jedno stadion.
Sedlec (prírodná rezervácia)

Sedlec je prírodná rezervácia ev. č. 1848 západne od mesta Mašťov v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie pôvodným stanovištiam blízkych mokraďových spoločenstiev s výskytom mnohých chránených druhov rastlín a živočíchov. Tieto stanovištia sú tvorené vodnou plochou rovnomenného rybníka, zaplavenými a zaplavovanými pobrežnými spoločenstvami vysokých ostríc a podmáčanými lúčnymi porastami. Územie je cenné z hľadiska zachovania miznúcich stanovíšť.
Voda z rybníka slúži na zásobovanie závlahového systému v okolí Račetíc. Na severnom brehu stojí rybárska bašta, ktorú vybudovalo račetické "JZD Nástup" v roku 1987.
Skryté pliesko

Skryté pliesko () je väčšie z dvoch drobných plies v dolnej časti Suchej doliny vo Vysokých Tatrách. Pleso je zaradené do komplexu Važeckej doliny.
Rozmery.
Nadmorská výška asi Rozmery 10x6 m. Má oválny tvar.
Názov.
Suchá dolina je chudobná na vodu a nemá väčšie i menšie plesá. Skryté pliesko sa stráca medzi skalami, ktoré lemujú jeho brehy. Staršia sprievodcovská literatúra Skryté pliesko ani Stratené pliesko nespomína.
Turistika.
Dolina i pliesko nie sú turisticky prístupné.
Africká kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2016

Africká kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2016 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Konala sa v Yaoundé, v Kamerune v dňoch od 12.16. februára 2016, za účasti 7 tímov. Pôvodne bolo prihlásených až 17 družstiev. Zápasy sa odohrali v aréne Palais des sports de Yaoundé. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stal domáci . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Účastníci.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v rebríčku FIVB k 6. októbru 2015. 
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Malé pliesko

Malé pliesko (iné názvy: Malé krivánske pliesko, Malé važecké pliesko; ) je nepatrné pleso vo Važeckej doline na juhozápad od Krivánskeho Zeleného plesa. Leží v nadmorskej výške Asi 50 metrov od neho je Krivánske Zelené pleso.
Názov.
Objavuje sa len v najnovšej sprievodcovskej a turistickej literatúre, náročnej na presnosť orientácie. Pleso má nepatrné rozmery. Nebolo zmerané.
Turistika.
Pre turistov je pliesko neprístupné. Je v prísne chránenej prírodnej rezervácii.
Dovidenia, stará mama

Dovidenia, stará mama je slovenský sitkom, ktorý sa začal vysielať 16. februára 2016 na TV JOJ. Tento seriál je ďalším sitkomom z produkcie Andyho Krausa. Seriál sa odohráva v dome váženého tureckého rodu Gülemiházyiovcov, ktorého korene siahajú až do Osmanskej ríše, pričom hlavou domu je majetná vdova Paulína Gülemiházyi (Božidara Turzonovová).
Produkcia.
Pôvodný názov seriálu bol "Deň za dňom" alebo aj "Na plné gule", televízia JOJ sa však 29. januára rozhodla tento názov nepoužiť.
Kleomantis z Kleitoru

Kleomantis ("Kleomantis") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 336 pred Kr.
Kleomantis z Kleitoru bol na 111. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Kleomantida je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympijské víťazstvo Kleomantida uvádza aj Oxyrhynský papyrus 12 objavený v roku 1897 britskými archeológmi B. Grenfellom a A. Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu a historik Diodoros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v antickom Grécku.
Markušovské steny

Markušovské steny je národná prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v katastrálnom území obcí Markušovce a Odorín v okrese Spišská Nová Ves.
Polohopis.
Markušovské steny sa vypínajú približne 700 až 1700 m východne a severovýchodne od železničnej zastávky v Markušovciach v Hornádskej kotline. Pamiatka je prístupná značkou z Markušoviec alebo Matejoviec nad Hornádom.
Národná prírodná pamiatka Markušovské steny.
Rozloha rezervácie je 134 400 m², ochranné pásmo nie je stanovené. Ochranný stupeň je číslo 4. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1976 Okresným národným výborom v Spišskej Novej Vsi. V súčasnosti ju spravuje Štátna ochrana prírody Správa Národného parku Slovenský raj. Účelom je ochrana „"výrazných geomorfologických útvarov v paleogénnych vrstvách Hornádskej kotliny, dôležitých z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska. Výsledkom nerovnomerného zvetrávania vrstiev sú esteticky významné skalné útvary"“.
V NPP sa nachádza Markušovský skalný hríb, vysoký 8 metrov. Báza hríbu je tvorená zlepencami. Vytvorilo ho zvetrávanie ako aj riečna erózia Hornádu. Ku skalnému hríbu vedie náučný chodník.
MMXV

MMXV je tretí štúdiový album slovenskej hip-hopovej skupiny DMS. Album bol vydaný dňa 14. decembra 2015. Album bol nazvaný podľa svojho roku vydania, MMXV je v rímskych čísliciach 2015. Ako prvý bol z albumu predstavený singel „Intro“ 1. decembra 2015. V jeho videoklipe sa objavilo viac známych osobností ako Sajfa, Tina alebo Majster N.
O albume.
Na albume sa objavili viacerí známi raperi, ako Strapo, Pil C, Vladimir 518, Tina, skupina L.U.Z.A. a Minimo, čo sa neskôr ukázalo, že bola Tina. Na hudobnej produkcii albumu sa okrem Smarta a Dameho, ktorí patria do skupiny DMS podieľali aj Homiebeats, Deryck, Kaapo, Specialbeats, Hajtkovič a DJ Wich.
Videoklip bol zatiaľ natočený iba k skladbe „Intro“.
Album obsahuje aj dva avizované skryté tracky, ktoré sa nachádzajú v skladbách „Chlap vs chlapec“ („Musíš sám“) a „Nechaj ma“ („Slnko stoj“).
Nižné rakytovské pliesko

Nižné rakytovské pliesko () leží poniže ústia Furkotskej doliny, nad "Tatranskou cestou mládeže", na východ od Furkotského potoka a na severozápad od Rakytovca, v juhozápadnej časti "Smrekovice" (asi 2 km od Štrbského Plesa). Na niektorých turistických mapách sú plieska označované ako "Vyšné Smrekovické pliesko" a "Nižné Smrekovické pliesko".
Názov.
Nazvané je podľa polohy pod lesnatým Rakytovcom ("Rakytovom", "Rakytovským vrchom"). Rastie tu vŕba rakyta ("Salix caprea" L.). Dávnejšie bola v tejto oblasti viac rozšírená. Obe plieska Nižné i Vyšné rakytovské pliesko pomaly zmenšuje rašelina, neskôr budú odsúdené na zánik.
Turistika.
Po víchrici v roku 2004 vyváľaný les otvoril pohľad na obe plieska. Vidieť ich z chodníka vedúceho po zo Štrbského Plesa popod Predné Solisko na Kriváň. K Rakytovským plieskam vedie náučný chodník.
Kratér

Kratér alebo krátér je staroveká nádoba. Mala veľký objem, nízky podstavec, dve uchá a široké hrdlo alebo kalich. Bola vyrábaná z keramiky alebo z kovu. Bola bohato zdobená maľbami alebo reliéfmi. Používala sa na miešanie, najmä na riedenie vína s vodou v starovekom Grécku a neskôr v Ríme. Gréci si zvyčajne víno riedili s vodou, len na začiatku symposia si pripili čistým vínom na Dionýzovu počesť.
Kleitor

Kleitor alebo Kleitór ("Kleitor", iný prepis: "Kleitór") môže byť:
Kleitor môže byť aj:
Barbora Mišíková

Barbora Mišíková (* 25. február 1975, Bratislava) je slovenská herečka a dabérka. Je známa predovšetkým ako členka divadla GUnaGU.
Islandské národné florbalové družstvo mužov

Islandské národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Island v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Islandského florbalového výboru (FI). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2015. Do roku 2015 sa nezúčastnilo žiadnych majstrovských súťaží, preto ani nemohlo byť zaradené v medzinárodnom rebríčku IFF.
Prvým súťažným podujatím bola pre islandské družstvo kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2016, ktorá sa odohrala na Slovensku. Družstvo na nej dokázalo v jednom zápase zvíťaziť, nad , čo bolo zároveň jeho historicky prvé víťazstvo.
Běšický chochol

Běšický chochol je prírodná rezervácia ev. č. 2258, rozkladajúca sa na severozápadnom brehu vodnej nádrže Nechranice v katastrálnom území Tušimice a Březno u Chomutova v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR. Dôvodom ochrany je výskyt xerotermných trávnikov, lesostepných pastvín a svetlých dúbrav s výskytom vzácnych druhov rastlín a zvierat.
História.
Chránené územie bolo prvýkrát vyhlásené nariadením Okresného úradu Chomutov dňa 4. mája 2002 ako prírodná rezervácia "Běšický a Čachovický vrch" s rozlohou . Táto rezervácia bola nariadením Rady Úsťanského kraja k 22. februáru 2012 zrušená a súčasne nahradená prírodnou rezerváciou "Běšický chochol" o rozlohe .
Geológia a geomorfológia.
Podložie je geologicky tvorené vulkanickými horninami treťohorného obdobia (bazanit) a treťohornými ílmi. V okrajovej časti územia, na brehu Nechranickej nádrže, sa vyskytujú zvyšky hrubozrnných pyroklastík. Prevažujúcimi typmi pôd sú černozeme modálne a karbonátové zo spraše a fluvizeme modálne. Vďaka vulkanickým horninám sú tunajšie pôdy minerálno bohaté a úrodnejšie, ale aj suchšie. Tunajšie rastlinné spoločenstvá preto patria medzi teplomilné a živinovo náročnejšie.
Fauna a flóra.
Zo vzácnych alebo chránených rastlín sa tu vyskytuje napríklad horčičník konáristý, hrachor trávolistý a skorocel prímorský. Zo živočíchov tu žijú jašterica zelená, roháč veľký, pavúk "drassyllus pumilus" a motýle modráčik hnedoškvrnný alebo ostrôžkár malý. Vtáky zastupuje strnádka lúčna.
Prístup.
Chránené územie sa nachádza medzi vodnou nádržou Nechranice a areálom elektrárne Tušimice II. Od elektrárne vedie cesta k chatovej osade Tušimice, z ktorej je rezervácia ľahko prístupná (chaty v severnej časti osady susedia s jej hranicou).
Buky a javory v Gabrielce

Buky a javory v Gabrielce je prírodná rezervácia ev. č. 2103 na katastrálnom území Gabrielina Huť (ľudovo Gabrielka) východne od obce Kalek v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR. Chránené územie je súčasťou Vtáčej oblasti Novodomské rašeliniště - Kovářská.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie starých, dobre zmladzujúcich bukových porastov (vo veku 150 – 180 rokov) náhornej plošiny východného Krušnohoria s významnou prímesou mimoriadne kvalitnej populácie javora horského. Ide prevažne o javorovú bučinu s typickým zložením, obsahujúcim okrem dominantného buku lesného najmä javor horský. Rezervácia so zastúpením prírode blízkych horských lesov slúži okrem iného na ochranu genofondu pôvodných lesných drevín oblasti. Rezervácia sa rozkladá na pravej strane údolia Telčského potoka v nadmorskej výške 600 – . Skalné podložie tu tvoria proterozoické pararuly.
Výskyt chránených druhov živočíchov.
Na území rezervácie bol zaznamenaný výskyt viac než 70 druhov živočíchov, z toho nasledujúcich chránených:
Klitón z Macedónie

Klitón alebo Kritón ("Klitón, Kritón") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 328 pred Kr.
Klitón z Macedónie bol na 113. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Klitóna je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Olympijské víťazstvo Kritóna (Klitóna) uvádza aj Oxyrhynský papyrus 12 objavený v roku 1897 britskými archeológmi B. Grenfellom a A. Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu.
Damasias z Amfipolidy

Damasias ("Damasias") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 320 pred Kr.
Damasias z macedónskej Amfipolidy si na 115. olympijských hrách v roku 320 pred Kr. vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Damasia je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Olympijské víťazstvo Damasia uvádza aj Oxyrhynský papyrus 12 objavený v roku 1897 britskými archeológmi B. Grenfellom a A. Huntom v egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu.
Choirilos z Élidy

Choirilos ("Choirilos") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 316 pred Kr.
Choirilos z Élidy bol na 116. olympijských hrách v roku 316 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Olympijský program hier sa o túto disciplínu rozšíril na 41. hrách v roku 616 pred Kr.
Za olympijské víťazstvo sa Choirilovi dostalo veľkej pocty, keď mu v Olympii postavili sochu. Choirilovu sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal, že bola dielom sochárskeho majstra Sthennida z Olynthosu.
Ondrej Samuel

Ondrej Samuel (* 10. február 1931 Palárikovo – † 20. december 2002, Bratislava) bol významný slovenský mikropaleontológ a stratigraf. Vynikal najmä v paleontológii a biostratigrafii dierkavcov paleogénneho, kriedového a triasového obdobia.
Život.
Narodil sa v Palárikove v rodine robotníka. Absolvoval obchodnú akadémiu v Nových Zámkoch (1952) a následne nastúpil na štúdium geológie na Univerzite Komenského v Bratislave. V roku 1956 ukončil štúdium a získal titul promovaný geológ. Ešte ako študent pôsobil ako pomocná vedecká sila na univerzite pod vedením prof. Andrusova. Následne nastúpil na Geologický ústav Dionýza Štúra, kde pôsobil po celú svoju kariéru až do roku 1994, kedy odišiel do dôchodku. Pôsobil aj vo funkcii námestníka riaditeľa (O. Fusána) a tiež ako vedúci paleontologického odboru.
Po príchode na ústav sa venoval biostratigrafii sekvencií vnútrokarpatského paleogénu a flyšového a bradlového pásma. Jeho výsledky boli zúžitkované pri príprave geologických máp 1:200 000. Kandidátsku dizertačnú prácu obhájil v roku 1962 (CSc.). Hodnosť DrSc. získal v roku 1972 ako jeden z najtalentovanejších Slovákov už ako 41-ročný. Podieľal sa aj na výchove a príprave nových odborníkov ale aj organizácií vedeckých podujatí Karpatsko-balkánskej geologickej asociácie (1973) či Slovenskej geologickej spoločnosti. Dlhodobo odborne spolupracoval s významnými slovenskými paleontológmi a stratigrafmi J. Salajom a E. Köhlerom.
Jeho vedecká činnosť sa zameriavala prevažne na štúdium dierkavcov (foraminifer) a predovšetkým ich praktickému využitiu na účely stratigrafie. Ktoré spočiatku aplikoval v paleogénnych a kriedových a neskôr aj triasových súvrstviach. Opísal 40 nových taxónov foraminifer a ich výskyt koreloval s inými skupinami organizmov, ako boli veľké foraminifery (numulity a alveoliny), vápnitý nanoplanktón, peľové spóry. Jeho práca ako jedného z prvých v danom odbore na Slovensku položila kvalitné základy štúdia foraminifer a mala dobrý ohlas a bola akceptovaná aj v zahraničí. Podieľal sa na komisionálnom riešení stratigrafických problémov pri prospekcii v Južnej Amerike.
Od roku 1964 bol vedeckým redaktorom najstaršieho slovenského geologického vedeckého časopisu Geologické práce - Správy a neskôr aj zborníka Západné Karpaty - séria paleontológia. Okrem toho pôsobil v redakčných radách časopisov Geologický zborník - Geologica Carpathica a Mineralia Slovaca. Pôsobil aj v rozličných profesných organizáciách v rámci kolégia SAV, ČSAV, či Slovenskej geologickej spoločnosti a Karpatsko-balkánskej geologickej asociácii. Bol členom medzinárodnej stratigrafickej komisie pre paleogén.
Dielo.
Je autorom viac ako 200 vedeckých prác vo vedeckých časopisoch a početných záverečných správ vedecko-výskumných projektov. Podieľal sa na príprave hesiel Encyklopedického slovníka geologických věd a Encyklopédie Slovenska. Spolu s D. Andrusovom spracoval dosiaľ najrozsiahlejšie monografické dielo zaoberajúce sa stratigrafiou Západných Karpát – trojzväzkový Stratigrafický slovník Západných Karpát. Medzi najvýznamnejšie patria jeho monografie:
Lillebæltsbroen (1970)

Lillebæltsbroen (známy aj ako Den Nye Lillebæltsbro) je visutý most spájajúci Jutsko s ostrovom Fyn pri meste Middelfart. Po moste vedie Európska cesta 20. Je jedným z dvoch mostov, ktoré premosťujú prieliv Malý Belt.
Most bol postavený kvôli narastajúcemu objemu premávky na staršom moste cez Malý Belt Den Gamle Lillebæltsbro z roku 1935 a jeho výstavba prebiehala v rokoch 1965 – 1970. Otvorený bol 21. októbra 1970 kráľom Frederikom IX.. Celková dĺžka mosta je a hlavné rozpätie s dĺžkou je druhé najdlhšie v krajine (po moste Storebæltsbroen). Bočné rozpätia majú dĺžku a príjazdové viadukty majú 20 rozpätí (9 na jutskej strane a 11 na fynskej) dlhých . Pylóny sú vysoké. 
Mostovka má šírku . Vozovka je šesťprúdová a v zime vyhrievaná.
Baasistický Irak

Baasistický Irak, oficiálne Iracká republika je pomenovanie pre Irak medzi rokmi 1968 až 2003, počas vlády arabskej socialistickej strany Baas. Toto obdobie začalo vysokým hospodárskym rastom a stúpajúcou prosperitou, ale skončilo politickou, ekonomickou a sociálnou stagnáciou. Priemerný ročný príjem sa znížil z dôvodu niekoľkých vonkajších faktorov a niekoľkých vnútorných politík režimu.
Iracký prezident Abdul Rahman Arif a iracký premiér Tahir Jahíja bol zosadený počas štátneho prevratu 17. júla 1968 vedený Ahmed Hassan al-Bakrom zo strany Baas, ktroej bol vodcom spolu so Saddámom Husajnom. Husajn sa cez jeho post de facto šéfa spravodajskej služby strany stal de facto vodcom krajiny v polovici 70-tych rokov a de iure až v roku 1979 keď nahradil Al-Bakra. Počas de iure vlády Al-Bakra ekonomika rásila a Irak získal významné postavenie medzi arabskými krajinami. Ale vnútorné faktory ohrozovali stabilitu krajiny, medzi nimi konflikt krajiny s Iránom a frakciami šítskej moslimskej komunity. Externým problémom bol pohraničný konflikt s Iránom ktorý viedol k iránsko-irackej vojne.
Horská louka u Háje

Horská louka u Háje je prírodná rezervácia ev. č. 1681 juhovýchodne od mesta Loučná pod Klínovcem v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je dochovaná rašelinová horská lúka s výskytom vzácnych a ohrozených druhov rastlín. Ide o jeden z posledných zvyškov typických horských lúk v Krušných horách. Na ploche chráneného územia sa vyskytujú tri odlišné spoločenstvá. Asi polovicu tvoria psicové trávniky, tretinu mokrade a zvyšok horské rašelinové smrečiny v južnej časti územia. Z konkrétnych druhov sa tu vyskytuje napríklad bieloprst belavý, kropenáč trváci, vstavačovec Fuchsov a tučnica obyčajná.
Územie je tiež súčasťou vtáčej oblasti Novodomské rašeliniště - Kovářská.
Prístup.
Najľahšia cesta k rezervácii vedie z dediny Háj, kde pri kaplnke odbočuje z cesty nevýrazná poľná cesta označená šipkou "Königsmühle". Cesta prekonáva nízky hrebeň, na ktorého vrcholku stojí drevený kríž. Od neho klesá ku zvyškom zaniknutej osady Königův Mlýn (Königsmühle), ktorá stávala na severnom okraji chráneného územia. Táto cesta vedie pozdĺž historickej úvozovej cesty, ktorá je dodnes miestami viac ako hlboká.
Inou možnosťou, ako sa k rezervácii dostať je neznačená lesná a poľná cesta od rázcestníku Selský les na zelenej turistickej značke z Kovářskej do Stráže nad Ohří.
Theotimos

Theotimos ("Theotimos", ) môže byť:
Na loučkách

Na Loučkách je prírodná rezervácia ev. č. 646 severne od mesta Výsluní v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Dôvodom ochrany je zachovanie typického krušnohorského rašeliniska s významnou kvetenou a s krížencami kosodreviny.
Theotimos z Élidy

Theotimos ("Theotimos") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 308 pred Kr.
Theotimos, syn Moschióna z Élidy, bol na 118. olympijských hrách v roku 308 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v boxe dorastencov. Olympijský program hier sa o túto disciplínu rozšíril na 41. hrách v roku 616 pred Kr.
Za toto víťazstvo sa Theotimovi dostalo veľkej pocty, keď mu v olympijskej "Altide" medzi sochami slávnych olympijských víťazov vztýčili sochu. Theotimovu sochu si ešte v druhom storočí mohol prezrieť cestovateľ a spisovateľ Pausanias, ktorý zaznamenal: "„V ich blízkosti stoja Éliďania, ktorí zdolali v pästnom zápase chlapcov, a to Choirilos, dielo olynthského Sthennida, a Theotimos dielo sikyónskeho Daitónda. Tento Theotimos bol syn Moschióna, účastníka ťaženia Alexandra, syna Filipovho, proti Dareiovi a Peržanom.“"
Moschión

Moschión ("Moschión") môže byť:
Thajské národné florbalové družstvo mužov

Thajské národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Thajsko v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Thajskej florbalovej asociácie (TFA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2015. V decembri 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 22. miesto.
Prvým súťažným podujatím bol pre thajské družstvo florbalový turnaj na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2015, ktoré hostil Singapur. Družstvo dvakrát dokázalo na turnaji zvíťaziť a vybojovalo striebornú medailu. O rok neskôr sa zúčastnilo kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2016, ktoré organizovalo práve Thajsko, a hneď sa mu podarilo prebojovať medzi trojicu postupujúcich tímov. V roku 2017 sa mu podarilo získať na novovytvorenom Ázijsko-oceánskom pohári organizovanom v Thajsku zlatú medailu.
Pevnosť Monoštor

Pevnosť Monoštor (, ) je pevnosť v maďarskom meste Komárom, je súčasťou fortifikačného systému mesta Komárno.
Ústav anorganickej chémie Slovenskej akadémie vied

Ústav anorganickej chémie Slovenskej akadémie vied (skr. ÚACH SAV) je jeden z ústavov 2. oddelenia (živá príroda a chemické vedy) Slovenskej akadémie vied.
Dejiny.
Ústav anorganickej chémie vznikol v novembri 1952 ako Komisia anorganickej chémie z rozhodnutia Zboru povereníkov., následne od 30. novembra 1953 bola premenovaná na Laboratórium anorganickej chémie. Laboratórium bolo od 1. januára 1955 súčasť (od roku 1957 ako Oddelenie anorganickej chémie) Ústavu chemickej technológie organických látok (Chemický ústav SAV). Rozhodnutím predsedníctva SAV vznikol k 1. januáru 1960 z oddelenia samostatný Ústav anorganickej chémie. Ten bol od 1. januára 1962 do 31. marca 1990 súčasť Vedeckého kolégia chémie SAV a Vedeckého kolégia organickej chémie a biochémie ČSAV. Od 1. apríla 1990 je ústav samostanou súčasťou SAV.
V roku 1953 mal ústav 7, 1958 36, 1965 70, 1970 100 a 1980 103 pracovníkov. K 31. decembru 2014 mal ústav 95 pracovníkov, z toho vedeckých 55.
Výskum.
Pôvodne sa „vedecká koncepcia … orientovala na potreby vtedajšieho priemyslu, predovšetkým na chemické postupy spracovania anorganických surovín, napríklad bentonitov, žiaruvzdorných materiálov a cementov“ a výskum z oblasti výroby hliníka.
Súčasné výskumné zamerania sú najmä:
Progresívnym keramickým materiálom sa venujú výskumníci pod vedením Pavla Šajgalíka, Zoltána Lenčéša a Zděnka Páneka (iniciátor výskumu). Tradičnému výskumu ílových materiálov a infračervenej spektroskopii sa venujú Peter Komadel, Jana Madejová, Juraj Bujdák a spolupracovníci na oddelení hydrosilikátov. Roztavené anorganické soli, ktoré sú dôležité pri výrobe kovov (hliník, horčík, niób, tantal), skúmajú Miroslav Boča a iní. Vladimir Malkin, Oľga Malkina a Jozef Noga sa spolu so spolupracovníkmi venujú výpočtovým metódam, ktoré slúžia na riešenie Diracovej rovnice a konkrétne na zlepšovanie pochopenia interakcií NMR spektier ťažkých prvkov. V Trenčíne bol pod vedením Dušana Galuska v rámci projektu NATO Science for Peace and Security vyvinutý transparentný pancier a pod vedením Mareka Lišku optimalizujú proces výroby skla.
Členenie.
Ústav je rozdelený na štyri oddelenia (+ jedno detašované pracovisko v Trenčíne):
Vyšné rakytovské pliesko

Vyšné rakytovské pliesko () leží blízko Nižného rakytovského plieska poniže ústia Furkotskej doliny, nad "Tatranskou cestou mládeže", na východ od Furkotského potoka a na severozápad od Rakytovca, v juhozápadnej časti "Smrekovice" (asi 2 km od Štrbského Plesa). Na niektorých turistických mapách sú plieska označované ako "Vyšné Smrekovické pliesko" a "Nižné Smrekovické pliesko".
Názov.
Nazvané je podľa polohy pod lesnatým Rakytovcom ("Rakytovom", "Rakytovským vrchom"). Rastie tu vŕba rakyta ("Salix caprea" L.). Dávnejšie bola v tejto oblasti viac rozšírená. Vysýchaním sa jazierko rozdvojilo. Pôvodne bolo väčšie. V poľských sprievodcoch sa niekedy chybne označuje ako "Smrekowicki Stawek II.". Ale skutočné "Smrekovické plieska" sú na severovýchod odtiaľ. Obe plieska Nižné i Vyšné rakytovské pliesko pomaly zmenšuje rašelina, neskôr budú odsúdené na zánik.
Turistika.
Po víchrici v roku 2004 vyváľaný les otvoril pohľad na obe plieska. Vidieť ich z chodníka vedúceho po zo Štrbského Plesa popod Predné Solisko na Kriváň. K Rakytovským plieskam vedie náučný chodník.
Paradoxografia

Paradoxografia (od "paradoxografoi") je v starogréckej literatúre opis podivuhodných udalostí a prírodných javov.
Paradoxografia je starobylý literárny žáner. Kallimachos z Kyrény, knihovník Alexandrijskej knižnice a autor prvého vedecky spracovaného katalógu kníh, do tohto liteárneho žánru zaradil "Zbierku príbehov", dielo spisovateľa Antigona z Karistosu.
Medzi iných autorov diel a fragmentov dochovaných v tomto žánri patria:
Aj v latinčine Varro Reatinus a Cicero napísali písomné diela tohto literárneho žánru s názvom "Admiranda" (zázraky), ktoré sa ale nezachovali.
Teritórium

Teritórium môže byť:
Revír

Revír môže byť:
Aratos

Aratos alebo Arátos ("Aratos", ) môže byť:
Aratus môže byť aj:
Vyšné smrekovické pliesko

Vyšné smrekovické pliesko (), leží poniže ústia Furkotskej doliny, v severovýchodnej časti "Smrekovice", na severovýchod od Nižného smrekovického plieska vo Vysokých Tatrách. Je veľmi pravdepodobné, že toto pliesko nenávratne zmizne. Často je vyschnuté alebo sú na jeho mieste malé mláky. Tesne nad ním, z južnej strany, je už celkom rašelinou vyplnené dno plesa, ktorému sa vraví "Modrý kút". Pliesko je v nadmorskej výške asi . Nevedú k nemu turistické cesty. Víchrica v roku 2004 okolo neho zdevastovala lesný porast.
Nižné smrekovické pliesko

Nižné smrekovické pliesko (), leží poniže ústia Furkotskej doliny, v severovýchodnej časti "Smrekovice" a na juhozápad od Vyšného smrekovického plieska vo Vysokých Tatrách. Pliesko je v nadmorskej výške asi . Zarastá rašelinou a kosodrevinou. Nevedú k nemu turistické cesty. Víchrica v roku 2004 okolo neho zdevastovala lesný porast.
Nižné Wahlenbergovo pleso

Nižné Wahlenbergovo pleso (, , ), leží uprostred štvrtého stupňa Furkotskej doliny pod "Soliskovými vežami" na západ od turistického chodníka vo Vysokých Tatrách.
Názov.
Obe plesá Nižné i Vyšné Wahlenbergovo pleso dostali meno po švédskom botanikovi a lekárovi Göranovi Wahlenbergovi, ktorý v roku 1813 prebádal vegetáciu Vysokých Tatier. Na rozdiel od nižšie položených Furkotských plies, označujú staršie pramene dvojicu plies ako "Vyšné furkotské plesá".
Turistika.
Po žltej turistickej značke zo Štrbského plesa okolo Vodopád Skok na Bystré sedlo.
Mravenčák

Mravenčák je prírodná pamiatka ev. č. 1507 južne od mesta Klášterec nad Ohří v okrese Chomutov. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana.
Predmetom ochrany je skalnatý vrchol s kolmou stenou s teplomilnou stepnou kvetenou. Vrchol o nadmorskej výške 531 metrov geomorfologicky spadá do celku Doupovské hory, okrsku Jehličenská vrchovina a podokrsku Martinovská hornatina.
Soliskové pliesko

Soliskové pliesko () je v hornej časti Furkotskej doliny na sever od blízkeho Nižného Wahlenbergovho plesa. Preteká cez neho Furkotský potok, ktorý vyteká z Veľkého Wahlenbergovho plesa. Trochu ďalej na sever od neho je maličné "Soliskové oko", ktoré je v nadmorskej výške asi .
Názov.
Názov sa objavuje len v novších turistických sprievodcoch a mapách. Názov je motivovaný "Soliskovým hrebeňom".
Turistika.
Po žltej turistickej značke zo Štrbského Plesa okolo Vodopádu Skok na Bystré sedlo.
Kvalsundbrua

Kvalsundbrua je visutý most v blízkosti Kvalsundu v nórskom kraji Finnmark. Most premosťuje prieliv Kvalsundet oddeľujúci ostrov Kvaløya od Škandinávskeho polostrova. Nachádza sa západne od dediny Kvalsund a južne od mesta Hammerfest. 
Most bol otvorený v roku 1977 a jeho celková dĺžka je . Má 11 rozpätí, najväčšie rozpätie má dĺžku . V najvyššom bode sa mostovka nachádza nad hladinou prielivu, severný pylón má výšku a výška južného pylóna je . Je najsevernejším visutým mostom sveta a jeho hlavné rozpätie bolo do dokončenia zaveseného mosta Skarnsundbrua najdlhším v krajine (v súčasnosti ôsme).
Róbert Halák

Róbert Halák (* 4. september 1977, Šaľa) je slovenský divadelný a televízny herec. Od marca 2020 je poslancom Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti.
Biografia.
Narodil sa 4. septembra 1977 v Šali. Vyrastal v dedine Vlčany, kde aj navštevoval základnú školu v rokoch 1984-1992. V roku 1992 ho neprijali na Bratislavské konzervatórium, tak nastúpil na SPŠCH v Šali. V roku 1993 ho už na druhý raz prijali a tak od septembra nastúpil do prvého ročníka hudobno-dramatického odboru, kde v roku 1997 zmaturoval. Počas štúdia hosťoval v divadle Nová scéna.
Od roku 1997 je členom umeleckého súboru divadla Nová scéna v Bratislave. V roku 2008 získal cenu Literárneho Fondu za postavu Tonyho, West Side Story.
Divadlo.
Účinkovanie v nasledovných predstaveniach:
Vyšné Terianske pleso

Vyšné Terianske pleso (, , ) leží v Nefcerke, ktorá je odnožou Kôprovej doliny, vo Vysokých Tatrách. Je to štvrté najvyššie položené pleso vo Vysokých Tatrách. Po väčšinu roka je zamrznuté. Leží vo výraznom ľadovcovom kare pod Furkotským sedlom. Sú tri Terianské plesá. Vyšné, Nižné Terianske pleso a drobné Malé Terianske pleso, ktoré sa vo väčšine sprievodcoch nespomína. Z plesa vyteká Nefcerský potok, ktorý je prítokom Kôprovského potoka. Okolie plesa je v prísne chránenej prírodnej rezervácii a nevedie k nemu turistický chodník.
Rozmery.
Má rozlohu , hĺbku a nachádza sa v nadmorskej výške .
Názov.
Pomenovanie plesa je neurčitého pôvodu.
Malé Terianske pleso

Malé Terianske pleso () leží na juhozápad od Vyšného Terianskeho plesa pod Nefcerským sedlom v Nefcerke, ktorá je odnožou Kôprovej doliny, vo Vysokých Tatrách. Je to piate najvyššie položené pleso vo Vysokých Tatrách. Po väčšinu roka je zamrznuté. Sú tri "Terianské plesá". Vyšné a Nižné Terianske pleso a drobné Malé Terianske pleso, ktoré sa vo väčšine sprievodcoch nespomína. Okolie plesa je v prísne chránenej prírodnej rezervácii a nevedie k nemu turistický chodník.
Názov.
Pomenovanie plesa je neurčitého pôvodu.
Tupolev Tu-214R

Tu-214R je ruské lietadlo komplexného elektronického a optického prieskumu, ktoré bolo vyvinuté výrobným závodom KAPO v Kazani. 
Vznik a vývoj.
Zmluva na výrobu makety a dvoch lietadiel Tu-214R bola podpísaná ministerstvom obrany Ruska a závodom KAPO dňa 29. novembra 2002. I keď oba stroje mali byť hotové do 15. novembra 2008, práce na vývoji sa oneskorili a prvé lietadlo absolvovalo svoj premiérový let až 24. decembra 2009. Druhý exemplár bol dokončený až koncom roku 2014, kedy absolvoval aj svoj prvý let.
Konštrukcia.
Tu-214R konštrukčne vychádza z dvojmotorového prúdového dopravného lietadla Tupolev Tu-214. Trup lietadla za kabínou pilotov je rozdelený na tri sekcie – pracovisko operátorov, odpočinková časť a oddelenie so špeciálnou palubnou elektronikou. Stroj je dlhý a má rozpätie krídel . 
Lietadlo je vybavené elektronickými systémami od spoločnosti Vega: 
Pohon lietadla zabezpečujú dva dvojprúdové motory Aviadvigateľ PS-90A, z ktorých každý má maximálny ťah 158,2 kN. Motory umožňujú stroju letieť cestovnou rýchlosťou /h a poskytujú mu dostup . S objemom paliva má Tu-214R maximálny dolet .
Nasadenie.
Ruská intervencia v Sýrii proti odporcom režimu Bašára al-Assada.
Dňa 15. februára 2016 priletelo na leteckú základňu pri Lazikíji jedno z dvoch prieskumných lietadiel Tu-214R a až do 29. februára vykonávalo nad územím Sýrie prieskum.
Používatelia.
 Rusko
Sedielkové plieska

Sedielkové plieska sú dvojicou bezvýznamných, väčšinou nemenovaných periodických pliesok medzi Vyšným Furkotským plesom a Nižným Wahlenbergovým plesom tesne poniže miesta, kde Furkotský potok začína tiecť po povrchu. Ich názov je podľa polohy pod "Sedielkovým priechodom".
Slepé pleso

Slepé pleso tiež Slepé pliesko () je takmer vyschnuté pleso asi 100 metrov na severozápad od Štrbského plesa. Postupne ho vytláča rašelina a dnes sa objavuje už len príležitostne, keď prší a je viac vody.
SZ

SZ je digraf, ktoré sa vyskytuje v maďarčine, poľštine, nemčine a v kašubčine.
SZ môže znamenať:
Štrbské rybníky

Štrbské rybníky, () premenované na Jazierka lásky sú dvojicou bývalých umelých rybníčkov medzi cestou k lyžiarskym vlekom a potokom Mlynica. Dnes toto miesto využívajú mnohí návštevníci Štrbského Plesa na oddych. Cesta k jazierkam vedie od parkoviska oproti turistickej ubytovni.
Názov.
Umelé rybníčky založil koncom 19. storočia vtedajší majiteľ Štrbského Plesa Jozef Sentiváni. Choval v nich pstruhy pre svoje reštaurácie. Dávnejšie, keď boli využívané na chov rýb väčší sa volal "Jozefov rybník" a menší "Mikulášov rybník". Prvý z týchto názvov vytvorili kúpeľní hostia, aby sa zavďačili Jozefovi Sentivánimu. Druhý názov vytvoril, údajne, Sentiváni, ktorý chcel vzdať hold Mikulášovi Sontágovi, priekopníkovi klimatickej liečby.
Skjombrua

Skjombrua (známy aj ako "Skjomen bru") je visutý cestný most premosťujúci fjord Skjomen západne od mesta Narvik v nórskom kraji Nordland. Je súčasťou úseku Európskej cesty 6 medzi obcami Vidrek a Håkvika. 
Celková dĺžka mosta je . Najväčšie z 9 rozpätí má dĺžku , čím je spolu s mostom Kvalsundbrua na ôsmom mieste medzi najdlhšími mostnými rozpätiami v krajine. Najvyšší bod mostovky sa nachádza nad hladinou fjordu. Otvorený bol 10. novembra 1972.
Popcorn Time

Popcorn Time je multiplatformový, slobodný bittorrentový klient, ktorý má integrovaný prehrávač médií. Program a jeho forky s rovnakým názvom sú bezplatné alternatívy predplatených video streamovacích služieb ako napr. Netflix. Popcorn Time používa sekvenčné sťahovanie na prehrávanie kópií filmov, ktoré sú hostované na niekoľkých torrentových stránkach, hoci trackery je možné pridať a používať ručne.
Popcorn Time rýchlo získal mediálnu popularitu, pričom niektoré média ho prirovnávali k Netflixu jednoduchosťou používania. Po zvýšení popularity bol program náhle ukončený pôvodnými autormi 14. marca 2014 po nátlaku od MPAA. Odvtedy vzniklo niekoľko forkov tohto softvéru od rôznych iných autorov a pribudli nové funkcie. Pôvodný Popcorn Time sa hlási k forku na popcorntime.io, ktorý sa považuje za nástupcu od augusta 2015. V októbri 2015 MPAA dosiahla súdny príkaz z Kanady na zastavenie kanadských programátorov popconrtime.io, čo malo za následok vypnutie stránky.
René Théophile Hyacinthe Laënnec

René Théophile Hyacinthe Laënnec (* 17. február 1781, Quimper, Francúzsko† 13. august 1826, Ploaré) bol francúzsky lekár, vynálezca stetoskopu.
Životopis.
Študoval v Nantes a pôsobil potom od roku 1799 ako ránhojič v západnej armáde. Od roku 1800 si ďalej rozširoval vzdelanie riadnym štúdiom medicíny v Paríži v nemocnici "Charite"jeho učiteľom bol preslávený Jean-Nicolas Corvisarta v roku 1804 sa stal lekárom.
V roku 1816 nastúpil do Neckerovej nemocnice v Paríži. Tu sústavne pracoval na zvýšení možností diagnostiky, najmä chorôb pľúc a srdca. Za tým účelom vyvinul nástrojstetoskop zvyšujúci intenzitu zvukov pri počúvaní. Zásadným spôsobom tak rozšíril diagnostické hranice fyziológie a najmä patológie kardiopulmonálneho systému. Sústavné pozorovanie uložil do svojho životného diela "Traité de l'auscultation Mediate" (Paríž 1819, 2 zväzky; celkom 4 vydaniaposledné v roku 1836). V roku 1823 sa stal profesorom na Collège de France, a nasledujúcim rokom prednostom internej kliniky. Zomrel na pľúcnu tuberkulózu.
Spolu s Leopoldom von Auengruberom a Corvisartom stal sa zakladateľom klasickej fyzikálnej diagnostiky modernej medicíny. V roku 1868 bola na jeho počesť postavená socha v jeho rodnom meste.
Popri objave stetoskopu ako prvý popísal cirhózu pečene a dodnes obraz jednej chorobnej zmeny pečene nesie jeho meno (Laënnecova žltá atrofia pečene). Jedna zo 4 lekárskych fakúlt University Claude Bernarda v Lyone je po ňom pomenovaná na jeho počesť.
Mlynické plieska

Mlynické plieska () ležia na dolnej terase Mlynickej doliny v pásme kosodreviny na južnom úpätí "Kazateľne" a asi 100 metrov od žltoznačkovaného turistického chodníka do Mlynickej doliny. Sú veľmi malé. Majú rozmery asi 5x15 a 3x7 m. Pomenované sú podľa potoka Mlynica, ktorý preteká dolinou. Na väčšine máp a v turistických sprievodcoch sa neuvádzajú.
Peter Fedor

Prof. RNDr. Peter Fedor, DrSc. (* 4. jún 1976, Čadca) je slovenský ekológ, zoológ a vysokoškolský pedagóg.
Pôsobí na Katedre environmentálnej ekológie Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave. Od roku 2013 profesor. Od roku 2011 pôsobil na Prírodovedeckej fakulte ako prodekan pre doktorandské štúdium. Pod jeho vedením prebehla modernizácia a viaceré zmeny v doktorandskom štúdiu a najmä zjednodušenie a sprehľadnenie jeho administrácie. V roku 2019 sa stal dekanom fakulty.
Život.
Narodil sa v Čadci. V rokoch 19941999 absolvoval magisterské štúdium na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v odbore environmentalistika.
Svoju pozornosť sústreďuje na výskum semiautomatizovaných umelo inteligentných systémov pre promptnú detekciu inváznych druhov s patogénnym a karanténnym potenciálom na poľnohospodársku krajinu, s osobitným zreteľom na rad "Thysanoptera", ako aktuálny problém dopadu klimatickej zmeny v synergii s globalizáciou obchodu s biologickými komoditami.
Jeho pozornosť sa koncentruje aj na výskum vo viacerých „centrách endemizmu“ a „biodiversity hotspots“, v súčasnom období predovšetkým na región rovníkovej Afriky (Kamerun) a juhoamerických stolových hôr (Venezuela), v rámci ktorých sa podieľal na opise viacerých nových druhov pre vedu.
K najzaujímavejším patrí opis "Hydrolutos breweri", ktorý sa ako zástupca fylogeneticky starobylej čeľade "Anostostomatidae" sekundárne adaptoval na troglobiontný a (semi)akvatický spôsob života v jaskynnom systéme Churí-tepui (Venezuela) prostredníctvom špecificky formovaného sternálneho plastrónu. Objav vzbudil pozornosť svetovej vedy, keď bol v roku 2011 oficiálne označený ako zoologický unikát v rámci Bio-fresh Cabinet of Freshwater Curiosities.
Publikácie.
Je autorom vyše 100 vedeckých článkov, 11 vedeckých monografií, 9 vysokoškolských učebníc a učebných textov a 200 iných publikácií.
Mimo univerzitné pôsobenie.
Je členom Linnean Society in London, expertnej skupiny International Society for Pest Information a podpredsedom Slovenskej entomologickej spoločnosti.
Hysteria

Hysteria môže byť:
Baird

Baird môže byť:
George Gaynes

George Gaynes, vlastným menom "George Jongejans", (* 16. máj 1917, Helsinki, Fínsko – † 15. február 2016, North Bend, Washington, USA) bol americký herec.
Narodil sa v Helsinkách, ktoré v tom čase patrili pod ruské impérium. Jeho otec bol holandský obchodník a matka umelkyňa. Už od mladosti vynikal speváckym nadaním, a tak v Taliansku študoval operný spev a spieval na operných scénach, ako v Taliansku, tak vo Francúzsku.
Po 2. svetovej vojne sa presťahoval do USA, kde sa preslávil na Broadwayi ako muzikálový herec. Postupne sa začal objavovať aj v televízii, kde sa stretol aj s Columbom.
Časom sa začal objavovať aj vo filmoch ako vedľajšia postava. Najväčšej slávy sa dožil až vo svojich 67. rokoch, keď sa objavil v prvom diele série "Policajná akadémia" z roku 1984. Účinkoval vo všetkých 7 dielov.
Ch-25

Ch-25 (v kóde NATO: AS-10 Karen) je strela typu vzduch-zem krátkeho dosahu vyvinutá Sovietskym zväzom v konštrukčnej kancelárii Zvezda (v súčasnosti ruská spoločnosť Zvezda-Strela). Je určená na ničenie stacionárnych a mobilných pozemných cieľov.
Hoci je strela v ruskom letectve dodnes využívaná, čoskoro ju zrejme nahradí modernejšia Ch-38M vyvinutá spoločnosťou Raduga.
Vznik a vývoj.
Skúsenosti s prvými ruskými riadenými strelami "vzduch-zem" (Ch-23) neboli úplne uspokojivé. Okrem nízkej presnosti raketa Ch-23 výrazne zaťažovala pilota. Ten sa totiž musel venovať súčasne pilotovaniu lietadla, navádzaniu strely a v prípade nutnosti ešte vykonávať bojové manévre. Vedecko-technický pokrok v oblasti mikroelektroniky a optiky v prvej polovici 70. rokov 20. storočia umožnil posun taktiež vo vývoji riadených striel. 
Dňa 4. decembra 1970 bolo prijaté rozhodnutie o zvýšení takticko-technických charakteristík lietadiel Su-7BM a Su-17M, ktoré malo byť dosiahnuté novou laserom navádzanou raketou a laserovým značkovačom "Prožektor-1". O 2 roky neskôr bol zahájený vývoj strely Ch-25. Testovanie novej rakety začalo v roku 1973, kedy bolo z lietadiel Su-7BM a Su-17M vystrelených celkovo 12 exemplárov. Keďže výsledky boli z hľadiska presnosti neuspokojivé, testy ďalej pokračovali pomocou Su-17M2, ktorý mal sofistikovanejšie zameriavacie zariadenie. K ďalším odpalom došlo v priebehu roka 1974 a testovali sa strelby aj z MiG-23BK (MiG-27K). Raketa Ch-25 bola zaradená do výzbroje 3. februára 1976 a vyrábala sa do roku 1983. Dňa 13. augusta 1989 boli zavedené jej vylepšené verzie Ch-25MP, Ch-25ML a Ch-25MR, ktoré sa vyrábali až do roku 1997.
Konštrukcia a vlastnosti.
Od svojho predchodcu (Ch-23) zdedila strela Ch-25 len vonkajší vzhľad a aerodynamický dizajn. 
V prednej časti sa nachádza navádzací systém - laserový, rádiovo-povelový, pasívny/aktívny rádiolokačný, satelitný, optický TV alebo infračervený. Nasleduje riadiaci systém a za ním vysoko výbušná bojová hlavica. V zadnej časti je umiestnený raketový motor s bočnými tryskami. 
Nasadenie.
Sovietska intervencia v Afganistane.
Od apríla 1986 bombardovali sovietske Su-25 strelami Ch-25ML vchody do jaskýň, ktoré využívali afganskí mudžahedíni ako úkryty a sklady zbraní. Útoky boli vykonávané z výšky až 8 km.
Invázia Iraku do Kuvajtu.
Na začiatku invázie do Kuvajtu stratil Irak lietadlá Su-22 a MiG-23 po zásahu raketami zem-vzduch zo systému MIM-23B (I-Hawk). Na potlačenie kuvajtskej protivzdušnej obrany použilo iracké letectvo strely Ch-25MP vystrelené z lietadiel Su-22.
Ruská intervencia v Sýrii.
V októbri 2015 útočili ruské Su-24 na pozície militantov v Sýrii strelami Ch-25ML.
Používatelia.
 Rusko
Jamnícke pleso (Vysoké Tatry)

Jamnícke pleso () leží na juhovýchod od Nového Štrbského plesa v terénnej preliačine zvanej "Jamník", cez ktorú preteká "Štrbská Mlynica", ktorá napája Nové Štrbské pleso. Pleso je pomenované podľa preliačiny, v ktorej leží. Toto nepatrné pliesko zarastá rašelinou.