burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Drienok (vrch vo Veľkej Fatre)

Drienok (staršie aj Drieňok) () je vápencovo-dolomitový vrch v juhozápadnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne východne od Turčianskych Teplíc.
Poloha.
Nachádza sa v juhozápadnej časti Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Bralná Fatra. Leží na pomedzí okresov Martin a Turčianske Teplice a zasahuje do katastrálneho územia obcí Blatnica a Mošovce. Ide o najvyšší vrchol hrebeňa, ktorý sa tiahne od Blatnice juhovýchodným smerom a tvorí južný okraj Blatnickej doliny. Je súčasťou Národného parku Veľká Fatra. 
Popis.
Drienok je mohutný vrch, ktorý dominuje oblasti pohoria južne od Blatnickej doliny. Je viditeľný z veľkej časti horného Turca. Severnými susedmi sú vrchy Ostrá () a Chládkové úplazy (), východne leží Haľamova kopa () a juhovýchodne Veľký () a Malý Rakytov (). Severné svahy masívu odvodňujú prítoky Blatnického potoka, južné potok Rakša do rieky Turiec.
Výhľady.
Sčasti skalnatý vrchol s menšími horskými lúkami, značná nadmorská výška a poloha vrchu na okraji pohoria umožňujú z vhodných lokalít výborný výhľad. Viditeľná je veľká časť Veľkej Fatry, južným smerom vidieť časť Kremnických vrchov, nasleduje pohorie Žiar, Vtáčnik, Strážovské vrchy a Malá Fatra. Vidieť tiež veľkú časť Turca a pri vhodných podmienkach možno pozorovať i vzdialenú Kubínsku hoľu, Veľký Choč či Poľanu.
Mača (dolina)

Mača je dolina v južnej časti Veľkej Fatry. 
Preteká ňou potok Rakša. Vedie ňou modro-značkovaný chodník z obce Rakša, resp. Mošovce na vrch Drieňok ().
Mača

Mača môže byť:
Hrboltová

Hrboltová je mestská časť Ružomberka, do roku 1980 samostatná obec. K roku 2019 v obci žije 124 obyvateľov.
Polohopis.
Hrboltová sa nachádza v severozápadnej časti mesta, na pravom brehu rieky Váh. Nachádza sa tu čistička odpadových vôd a železničná zastávka. Je tu osem ulíc s názvami: Potočná, Priehrada (bývalá ulica Zamadlenovce), Prúty, Príjazdová, Mlynská, Sadová, Ostrá a Záskalie. Každá ulica sa podľa niečoho nazýva. Napr. Potočná ulica – popri ulici tečie potok, ktorý nemá názov. Poslankyňou mestského zastupiteľstva za mestskú časť Ružomberok-Hrboltová je už dlhé roky Anna Šanobová (KDH).
Sídlisko SNP (Ružomberok)

Sídlisko SNP alebo Roveň je obytné sídlisko v Ružomberku. Nachádza sa vo východnej časti mesta. Nachádza sa tu Vojenská Nemocnica SNP aj Základná škola Bystrická Cesta. 
Neďaleko stredu sídliska sa nachádza Socha Partizánska Matka. Nachádza sa tam časť trate 870 RužomberokKorytnica (zrušená). S rozlohou vyše 4 km2 je najväčšie sídlisko v meste Ružomberok. Smerom na sever sa ťahá ku Mondi SCP. Smerom na Juh sa ťahá až ku Bielemu Potoku. Smerom na západ sa ťahá ku rieke Revúca a smerom na východ na hranice Ružomberka a Ludrovej. Počet obyvateľov je okolo 2000 - 3 500
Ulice: Bystrická Cesta, Poľná,Štiavnická Námestie SNP, Za dráhou, Svätej Anny, Generála Miloša Vesela, Jána Jančeka a Zarevúca.
Námestia: Námestie SNP
Obchody: Kaufland, OC Stop Shop, OC City Market, Lidl, CBA Verex
Susedí so sídliskom Baničné a s časťami Biely Potok a Staré Mesto.
Tiger Woods

Eldrick „Tiger“ Woods (* 30. december 1975, Cypress, Kalifornia, USA) je americký golfista. Woods bol v roku 2005 a 2006 najlepšie plateným športovcom. V rebríčku PGA je v súčasnosti na 26. mieste. Vyhral 14 turnajov major (Masters (4), U.S. Open (2), British Open (3), PGA (4)).
Rybárpole

Rybárpole je mestská časť Ružomberka. Leží na pravom brehu rieky Váh, pod kopcom Čebrať. Nachádza sa tu skrachovaná fabrika Texicom, ale tiež Kostol Svätej rodiny a železničná zastávka Ružomberok-Rybárpole. V jej blízkosti sa tiež nachádza Katolícka univerzita a štadión MFK Ružomberok.
Mestská časť Rybárpole bola k mestu Ružomberok katastrálne pričlenená v roku 1894, a v roku 1910 administratívne.
Doprava.
Hromadné dopravné spojenie so zvyškom Ružomberka tvorí autobusová linka č. 5. Tiež sa tu nachádza železničná zastávka Ružomberok-Rybárpole, ktorá sa nachádza na železničnom ťahu Žilina-Košice, kde stoja osobné vlaky. S Hrboltovou má cestné spojenie, so zvyškom Ružomberka tromi mostmi, jeden cestný (Textilná ul.), dva pre chodcov, z toho jeden nepoužiteľný.
Texicom

Texicom alebo BZVIL - Bavlnárske závody Vladimíra Iľjiča Lenina je skrachovaná fabrika v Ružomberku na výrobu textílií s bohatou históriou. 
História továrne.
Továreň bola postavená na konci devätnásteho storočia v severozápadnej časti mesta a na pravom brehu rieky Váh, v mestskej časti Rybárpole (k mestu pričlenená katastrálne 1894 a administratívne 1910). Výroba bola spustená v roku 1895 v 1. pradiarni na anglických strojoch značky Asa Lees a Dobson Barlow. Textilka niesla názov po priemyselníkovi Izákovi Mautnerovi. Počas veľkej hospodárskej krízy sa fabrika dostala do finančných problémov, obraz nastal až vojnovou konjunktúrou. Na konci 2. svetovej vojny podnik tradične dočasne zastavil výrobu. Počas jej najúspešnejšieho obdobia v 60. a 70. rokoch 20. storočia zamestnávala až 5 000 ľudí nielen z Ružomberka a okolia, ale aj z ostatných štátov socialistického tábora. Po roku 1989 bola ružomberská textilka sprivatizovaná spoločnosťou Technoconsulting, spol. s r. o., Bratislava, ktorá si však neplnila svoje záväzky, v roku 1997 na čas dokonca prerušila výrobu. Privatizačná zmluva bola zrušená, konateľom a neskorším posledným majiteľom továrne sa stal Vlastimil Koiš. Spoločnosť ešte hľadala potenciálnych investorov, ale ani to nezabránilo vstupu do konkurzu. Dnes sa v areáli továrne nachádzajú sklady rôznych firiem a opustené - chátrajúce budovy. Spoločnosť patrí medzi najväčších dlžníkov mesta Ružomberok a dlhuje aj Sociálnej poisťovni a Všeobecnej zdravotnej poisťovni.
Rye Water

Rye Water alebo River Rye (ír. "An Rí") je rieka vo východnom Írsku. Je to ľavostranný prítok Liffey a meria .
Pramení juhozápadne od obce Summerhill v grófstve Meath. Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom, potom tečie súbežne s korytom Royal Canal, pričom vytvára hranicu medzi administratívnymi jednotkami Meath na severe a Kildare na juhu. Následne tečie okrajom mesta Kilcock, stáča sa na východ a severne od mesta Maynooth priberá sprava Lyreen. Na dolnom toku preteká sústavou malých vodných nádrží (The Lake), mení smer toku viac na juhovýchod a preteká intravilánom mesta Leixlip. Tu sa napokon stáča na juh a na okraji mesta ústi do Liffey.
Rozvodovosť

Rozvodovosť je demografický proces, ktorý sleduje rozvody ako hromadný jav.
Medzi hlavné ukazovatele rozvodovosti patria:
Výpočet.
Zoznam demografických ukazovateľov rozvodovosti a postup pre ich výpočet:
Aphrosaurus

Aphrosaurus (v preklade "jašter z morskej peny") je vyhynutý rod dlhokrkých plesiosaurov z čeľade Elasmosauridae, ktoré sa v období neskorej kriedy (stupeň mástricht, pred približne 70 Ma) vyskytovali na území dnešnej Kalifornie. Zahŕňa jediný druh – Aphrosaurus furlongi.
Opis.
Bol to ľahšie stavaný plesiosaurus, mal odhadovanú dĺžku a polovicu z nej tvoril jeho krk vystúžený 57 stavcami. Podľa Wellesovho opisu bol Aphrosaurus „menej aktívny ako jeho príbuzný Morenosaurus, mal však dlhší krk“. Je známy z neúplných kostier bez hlavy od dospelého a mladého jedinca.
Etymológia.
Meno Aphrosaurus v preklade znamená „jašter z morskej peny“ a je zložené z gréckych slov "aphros" (slovensky: morská pena) a "sauros" (slovensky: jašter).
Kultúrny dom Andreja Hlinku

Kultúrny dom Andreja Hlinku alebo skrátene KDAH je multifunkčná budova v centre Ružomberka. Nachádza sa tu hotel, kino, kaviareň, reštaurácia, herňa, bar, telocvičňa, informačné centrum, divadelná sála, obchody, kancelárske priestory a tiež banka. Celková zastavaná plocha predstavuje 3 010 m². Budova je centrom spoločenského a kultúrneho života obyvateľov Ružomberka.
Dejiny.
Základný kameň bol položený 19. júna 1927. Dokončenú stavbu posvätil a odovzdal do užívania 30. decembra 1928 spišský biskup Ján Vojtaššák. Na financovanie stavby daroval celý svoj majetok Andrej Hlinka a finančne prispeli aj americkí Slováci. 
Skoro celá budova bola zatvorená z dôvodu rozsiahlej rekonštrukcie na konci 80. rokov. Na rekonštrukciu budovy bol zvolený Rondokubistický sloh. Z finančných dôvodov trvala rekonštrukcia viac ako dvadsať rokov. Zrenovovaná budova a jej hotelová časť boli slávnostne otvorené v januári 2003, nasledovala renovácia kultúrno-spoločenskej časti, počas ktorej bola kompletne zrenovovaná Veľká dvorana a tiež Kino Kultúra, ktoré sa tak stalo jedným z najmodernejších na Slovensku.
Ward

Ward môže byť:
Ward (rieka)

Ward (angl. "Ward River") je rieka vo východnom Írsku. Je to pravostranný prítok Broad Meadow Water a meria .
Vzniká severne od mesta Dunboyne pri osade Killester. Najprv tečie smerom na juhovýchod územím grófstva Meath a v blízkosti Priest Town sa stáča na východ. Následne podteká cestu N2, vteká na územie grófstva Fingal a sprava priberá významnejší prítok z oblasti Belgree. Na dolnom toku preteká parkom Ward River Valley Park, následne aj intravilánom mesta Swords, kde sa stáča smerom na sever, podteká ešte cestu R132 a SSV od centra mesta ústi do Broad Meadow Water.
Simple Minds

Simple Minds je škótska hudobná skupina, populárna hlavne v druhej polovici 80. rokoch. Skupina sa sformovala v roku 1977 v Glasgowe a dodnes vydala 15 štúdiových albumov a rôzne iné kompilácie.
Simple Minds vydali viacero skladieb, ktoré sa neskôr stali hitmi, najznámejším je „Don't You (Forget About Me)“ zo soundtracku k filmu "The Breakfast Club".
Zakladajúcimi členmi skupiny sú spevák Jim Kerr, gitarista Charlie Burchill a bubeník Mel Gaynor, ktorí tvoria jadro skupiny dodnes. Členom skupiny je aj hráč na klávesy Mark Taylor a basgitarista Eddie Duffy.
First-person shooter

First-person shooter (skratka FPS; v preklade z angl.: strieľačka z pohľadu prvej osoby) je žáner akčných počítačových hier odohrávajúcich sa z vlastného pohľadu hráčom ovládanej postavy, teda (najmä) protagonistu. Tento termín sa používa aj na odlíšenie od akčných hier zobrazovaných z pohľadu tretej osoby (tzv. Third-person shooter – "strieľačka z pohľadu tretej osoby").
CZ/SK komunita počítačových hráčov používa už zastaraný výraz „"doomovka"“. Označenie „"doom klon"“ potom malo celosvetový význam (obe výrazy odkazujú na legendárnu počítačovú hru Doom z roku 1993).
Herný engine

Herný engine je softvérové ​​vývojové prostredie určené pre ľudí na vytváranie videohier. Je naprogramované v programovacom jazyku. Vývojári používajú herné enginy na vytváranie hier pre konzoly, mobilné zariadenia a osobné počítače. Základná funkcionalita, ktorú zvyčajne poskytuje herný engine, obsahuje tzv. render engine (generácia videnia sveta) pre 2D alebo 3D grafiku, fyzikálny engine alebo detekciu kolízií (a kolíznu odozvu), zvukové, skriptovacie, animačné nástoje, umelú inteligenciu, možnosť hry pre viacerích hráčov, streaming, riadenie pamäte, navlečenie, lokalizácia, grafické scény a môže obsahovať aj podporu videa pre kinematiku. Vývojári taktiež často šetria proces vývoja hier opätovným použitím, úpravou veľkej časti toho istého herného enginu na výrobu rôznych hier alebo na pomoc pri prenášaní hier na viacero platforiem a snažia sa čo najviac.
Mauzóleum Andreja Hlinku

Mauzóleum Andreja Hlinku alebo Pamätník Andreja Hlinku sa nachádza v Ružomberku priamo pod kostolom sv. Ondreja. V roku 2007 prijala Národná rada Slovenskej republiky zákon o zásluhách Andreja Hlinku, podľa ktorého sa mauzóleum považuje za pietne miesto. Telo Andreja Hlinku sa v ňom nenachádza. Ako hrobka slúžilo mauzóleum len v rokoch 1939 až 1945. Dodnes sa nevie, prečo je sklo, pod ktorým bolo uložené telo Andreja Hlinku, prestrelené guľkou. Priestrel vznikol v roku 1968 v Dóme sv. Martina, kde bola dočasne umiestnená Hlinkova rakva. Osud Hlinkových pozostatkov je dosiaľ neznámy, avšak niektorí historici tvrdia že pozostatky sú uložené v krypte Dómu Sv. martina v Bratislave kvôli blížiacej sa Červenej armáde. Jeho vyobrazenie sa tiež nachádzalo na slovenskej bankovke s nominálnou hodnotou 1 000 Sk.
Dejiny mauzólea.
Andrej Hlinka bol 5.8.1938 pochovaný do krypty jezuitov v Ružomberku. Mestská rada sa rozhodla transformovať vznikajúci pamätník obetiam prvej svetovej vojny na mauzóleum, ktoré by tak pripomínalo jednu z najvýznamnejších osobností Slovenska. Napokon po viac ako roku boli Hlinkove ostatky prenesené do mauzólea 31. októbra 1939. Tam boli až do 4. februára 1945, keď ich previezli - z obáv pred poškodením prichádzajúcim sovietskym frontom - na dosiaľ neznáme miesto.
Autormi návrhu Hlinkovho mauzólea sú Gažo Olejník, Jozef Švidroň a Jozef Glončák. Pamätné miesto vybudovala firma Uhlár a Martoník z Ružomberka, spolupracovalo tiež kamenárstvo Vinduška zo Spišských Vlách a kováč Fero Milan z Ružomberka.
Mestská radnica (Ružomberok)

Mestská radnica v Ružomberku je historická neobaroková budova, ktorá vznikla v rokoch 1895-1898, a ktorá bola vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku a v ktorej dnes sídli Mestský úrad Ružomberok. Nachádza sa na historickom Námestí Andreja Hlinku. V minulosti budova slúžila ako mestský dom a fara Andreja Hlinku.
Na budove je umiestnená pamätná tabuľa na počesť britskému publicistovi R. W. Seton-Watsonovi.
Železničná stanica Ružomberok

Železničná stanica Ružomberok je hlavná železničná stanica v Ružomberku.
Nachádza sa v obci Likavka, na pravom brehu Váhu, teda mimo katastra mesta, napriek tomu v blízkosti jeho centra. Bola vybudovaná počas výstavby Košicko-bohumínskej železnice v roku 1871 a jej súčasťou je historická budova, zapísaná do zoznamu slovenských národných kultúrnych pamiatok.
Leží na trati ŽSR č. 180 (Žilina – Košice), ktorej úsek s touto stanicou (Poprad-Tatry – Žilina) bol sprevádzkovaný 8. decembra 1871, a ktorá je súčasťou paneurópskeho koridoru č. 5.
V období 5. jún 1908 – 28. september 1974 odtiaľto vychádzala aj trať Ružomberok – Korytnica-kúpele.
Rekonštrukcia.
Vo februári 2016 bola plánová troj až štvormesačná rekonštrukcia výpravnej budovy a informačného zariadenia. Podľa Denníka SME, „"Stavebné práce zahŕňajú úpravu fasády objektu stanice, úpravu nástupišťa, opravia a doplnia historické oplotenie. Ráta sa aj s opravou plechovej strechy, obnovením prístrešku na nástupišti a obnovou klampiarskych prvkov. Opravia aj vonkajšie osvetlenie a osadia plechové tabule s názvom stanice."“ Rekonštrukcia stanice by mala vyjsť na približne 100 tisíc eur. Ďalších 150 tisíc eur by malo ísť na zlepšenie informačného systému. Na stanici pribudnú digitálne tablule odchodov a príchodov.
Rekonštrukcia bola v júni 2018 pripravovaná. Podľa webu ŽSR projekty zahrňujú. „"rekonštrukciu povrchových úprav (fasáda, ozdobné drevené prvky, strecha), bleskozvod, oplotenie, kryté nástupište pri objekte, vonkajšie osvetlenie, úprava vstupov do budovy, informačné zariadenia pre cestujúcich, Wifi"“
Na stanici má byť tiež rozšírený mestský systém pripojenia na wifi.
Gymnázium sv. Andreja

Gymnázium sv. Andreja v Ružomberku je cirkevným gymnáziom, ktoré vzniklo v roku 1992. Poskytuje štvorročné a osemročné štúdium. Nachádza sa na historickom námestí Andreja Hlinku vedľa budovy mestského úradu a Kostola sv. Ondreja.
Štadión MFK Ružomberok

Štadión pod Čebraťom je domácim stánkom futbalového klubu MFK Ružomberok. Má kapacitu 4 876 miest na sedenie. Nachádzajú sa tu 2 hracie plochy: hlavný štadión a tréningové hrisko s umelou trávou.
História štadióna.
Výstavba štadióna vo Veľkom Políku sa začala v roku 1950, v nasledujúcom roku prišlo k jeho otvoreniu. Štadión tvorila oválna tribúna, pričom neskôr slúžil aj atletike a jeho súčasťou bola bežecká dráha so škvárovým podkladom a priestor aj na ďalšie atletické disciplíny. Miesta boli určené na státie, neskôr pribudla jedna krytá tribúna s miestami na sedenie, neformálna kapacita štadióna bola približne 12 000 divákov. K zbúraniu oválu a následnej aj zrušeniu športovísk pre atletiku došlo po postupe SCP Ružomberok v roku 1997 do najvyššej slovenskej súťaže. Následne bola postavená západná tribúna, ale bol zachovaný zvyšné oválne tribúny, k ich odstráneni došlo postupne po výstavbe východnej tribúny o niekoľko rokov neskôr.
Majiteľ futbalového klubu Milan Fiľo avizuje ďalšiu modernizáciu športového areálu, prístavbu tribúny na tréningovom ihrisku, vybudovanie futbalovej akadémie a aj výstavbu severnej a južnej tribúny, čím by boli tribúny zo všetkých strán okolo hracej plochy. Plánuje následne iniciovať hlasovanie o názve pre futbalový štadión a jeho pomenovanie po Andrejovi Hlinkovi, v prípade úspešného hlasovanie v meste. Súčasný názov "Pod Čebraľom" vznikol polooficiálne, ide o prvú snahu pomenovať štadión po nejakej významnej osobnosti. 
Ďalšie štadióny v Ružomberku.
V minulosti existovali v Ružomberku viaceré štadióny, niektoré aj paralelne. Najstarší ružomberský klub hrával svoje zápasy na ihrisku známom aj ako Execirák (názov vznikol kvôli svičeniu vojakov na tej istej ploche) pri bývalej Slovenskej papierni. V predvojnovom období existoval v meste aj židovský klub, ktorý hrával na ihrisku Pod Paračkou (dnes súčasť obce Likavka). Ďalším slávnym ihriskom bola "Sahara", ktorá stála v priestoroch mestskej časti Veľký Polík, vedľa budovy dnešného gymnázia.
Významné zápasy.
V minulosti priviedol na štadión československú futbalovú reprezentáciu miestny rodák, tréner Jozef Vengloš. Reprezentácia odohrala na štadióne neoficiálne prípravné zápasy. V modernej histórii sa na štadióne v roku 2006 hral zápas Ligy majstrov UEFA s CSKA Moskva. V roku 2010 bol na štadióne odohraný prípravný zápas medzi domácim klubom a anglickým Leeds United. V roku 2017 odohrala "Ruža" zápas 3. predkola Európskej ligy proti anglickému FC Everton. 
Kapacita a parametre.
Celková kapacita štadióna je 4876 divákov, všetky miesta sú určené na sedenie. Štadión sa skladá z dvoch tribún, staršej západnej (Tribúna B) a novšej východnej (Tribúna A).
Tribúna B - západná ("stará").
Celková kapacita tribúny je 2536 sedadiel, je rozdelená do 4 sektorov označených písmenami v abecednom poradí A až D. Výstavba sa začala po postupne Ružomberka do najvyššej súťaže v roku 1997, tribúna bola otvorená v nasledujúcom roku.
Tribúna A - východná ("nová").
Celková kapacita tribúny je 2340 sedadiel, je rozdelená do 7 sektorov označených písmenami v abecednom poradí A až G.
Externé odkazy.
Štadión na stránke klubu MFK Ružomberok
Roveň

Roveň môže byť:
Mahiľov

Mahiľov (, , ) je mesto vo východnom Bielorusku, približne od hraníc s ruskou Smolenskou oblasťou a asi od hraníc s ruskou Brianskou oblasťou. Má približne 360 918 obyvateľov (2011). Je centrom Mahiľovskej oblasti a tretím najväčším mestom Bieloruska. Rieka Dneper pretekajúca cez mesto ho delí na dve časti.
Počas druhej svetovej vojny v okolí mesta prebiehali ťažké boje. Najprv počas nacistického vpádu do krajiny, sa v oblasti mesta 23 dní bránili v obkľúčení jednotky sovietskeho 61. zboru až do svojho zničenia 26. júla 1941. Mesto bolo následne takmer 3 roky okupované nemeckými vojskami. Oslobodené bolo počas operácie Bagration 27. júna 1944.
Neo (Matrix)

Neo alias Thomas Anderson je fiktívna filmová postava z filmu "Matrix" a jeho pokračovaní "Matrix Reloaded", "Matrix Revolutions" a "The Matrix Resurrections". Stvárnil ho Keanu Reeves.
Alexander Duchnovič

Alexander Duchnovič (* 24. apríl 1803, Topoľa – † 30. marec 1865, Prešov) bol rusínsky národný buditeľ, spisovateľ, pedagóg, gréckokatolícky kňaz. Od roku 1990 je po ňom pomenované rusínske Divadlo Alexandra Duchnoviča v Prešove.
Zo života.
Narodil sa v rodine gréckokatolíckeho kňaza. Gymnázium vyštudoval v Užhorode. Filozofiu študoval v Košiciach a teológiu v Užhorode. V rokoch 1830-1834 bol učiteľom v Užhorode, farárom v obciach Komlóš (dnes Chmeľová), Chmeľov, Beloveža. V Beloveži žil štyri roky, od apríla 1834 do apríla 1838. Vyslal ho sem biskup Gregor Tarkovič. Duchnovič sa práve v tomto období rozhodol viac sa angažovať za dôstojný život Rusínov. Začal písať rodným jazykom (dovtedy používal maďarčinu a ruštinu). V Beloveži napísal, resp. zostavil svoju rukopisnú zbierku "„Privitatae cogitationes“", ktorá obsahuje práce 20. a 30. rokov a poskytuje celkový obraz jeho umeleckej tvorby v tomto období. V Beloveži vykonával predovšetkým cirkevné povinnosti (farár - svjaščenyk). Popritom učil deti i dospelých. Deti učil v rodnom jazyku a aj v škole venoval pozornosť poznaniu základov poľnohospodárskych prác, osobitne záhradníctva a ovocinárstva.
V rokoch 1838- 1844 bol biskupským notárom v Užhorode. Od roku 1844 bol kanonikom v Prešove; robil tiež školského inšpektora. Na prešovskom na gréckokatolíckom gymnáziu učil ruský a latinský jazyk. V roku 1847 bol ako zástupca prešovského biskupstva na poslednom uhorskom stavovskom sneme. V tom istom roku vydal šlabikár s názvom "Knyžycja čytaľnaja dla načynajuščych". V ňom uverejnil aj poviedku "Obraz žizni" (po slovensky Obraz života), ktorej autorom bol iba 12-ročný Anatolij Kralickij. V roku 1854 vydal "Liturgičeskij Katechizis, ili objasnenia sv. Liturgii i nekotorych cerkovnych obrjadov."
V roku 1862 založil (spolu s ďalšími predstaviteľmi rusínskeho národného hnutia) Obščestvo svjatoho Ioanna Krestitelja i Predteči (Spolok sv. Jána Krstiteľa) 1862-1874). Spolok pôsobil v rokoch 1862-1874; bol obnovený v roku 2003. Spolok pôvodne podporoval v štúdiu chudobných rusínskych študentov. Programom obnoveného spolku je náboženský, národný a kultúrny rozvoj Rusínov.
Medzi pokračovateľom činnosti a odkazu Alexandra Duchnoviča patrili Alexander Pavlovič, Anatolij Kralickij, Ivan Siľvaj, Eugen Fencyk, Alexander Mytrak a ďalší. Anatolij Kralickij vložil odkaz Alexandra Duchnoviča do svojej povesti "Siľskyj učyteľ" (po slovensky "Dedinský učiteľ") do postavy učiteľa Hryhorija.
ICD

ICD môže byť:
Alma mater

Alma mater (z lat. "Matka živiteľka") je pôvodne antické označenie pre Božiu Matku (častejšie označovanú ako "Magna Mater", Veľká Matka). Dnes alma mater metaforicky označuje vysokú školu alebo univerzitu, v ktorej študent získal vzdelanie. Výraz pochádza z motta najstaršej európskej univerzity v Bologni: "Alma mater studiorum".
Broad Meadow Water

Broad Meadow Water alebo Broad Meadow River (ír. "An Gabhar") je rieka vo východnom Írsku. Meria .
Pramení na východnom okraji mesta Dunshaughlin v grófstve Meath. Od prameňa tečie východným smerom cez mestá Ratoath a Ashbourne, odtiaľ pokračuje juhovýchodným smerom ku Greenoge a znovu smeruje na východ. Sprava potom priberá Dun Water, vteká na územie grófstva Fingal a na dolnom toku výraznejšie rozširuje svoje koryto. Opäť sa stáča na juhovýchod, preteká okrajom mesta Swords, podteká cestu R132 a sprava priberá Ward. Severovýchodne od centra mesta ústi výrazne rozšíreným estuárom do Írskeho mora.
Neo

Neo môže byť:
Dargle

Dargle (angl. "Dargle River", ír. "An Deargail") je rieka vo východnom Írsku. Meria , preteká výlučne územím grófstva Wicklow a ústi do prielivu sv. Juraja.
Pramení v pohorí Wicklow Mountains na južnom svahu vrchu Tonduff () v nadmorskej výške cca Na hornom toku tečie východným smerom dolinou Glensoulan, následne prepadáva cez strmé skalné prahy, pričom vytvára vodopád Powerscourt Waterfall. Ďalej sa stáča smerom na sever, výrazne meandruje a zľava priberá Glencree. Odtiaľ už pokračuje severovýchodným smerom, koryto sa viacnásobne vlní, sprava potom priberá Killough a zľava Glencullen. Na dolnom toku podteká cestu N11, preteká intravilánom mesta Bray, kde sa severovýchodne od jeho centra vlieva do prístavu Bray Harbour v Írskom mori.
Delvin

Delvin môže byť:
Delvin (Írske more)

Delvin (angl. "Delvin River", ír. "An Ailbhine") je rieka vo východnom Írsku. Meria a je hraničnou riekou medzi grófstvami Dublin a Meath.
Pramení severne od obce Garristown v grófstve Fingal. Sprvu tečie na východ a zľava priberá Bartramstown. Od Glebe East už vytvára hranicu medzi správnymi jednotkami Fingal na juhu a Meath na severe. V oblasti Tobeen sa stáča na severovýchod, preteká okrajom obce Naul a v oblasti Reynoldstownu mení smer toku na sever. Nad obcou Stamullin sa stáča na severovýchod, preteká jej okrajom, podteká diaľnicu M1 a k ústiu pokračuje meandrujúc smerom na východ. Do Írskeho mora sa vlieva východne od obce Gormanstown.
Alí Dájí

Alí Dájí, perz. (* 21. marec 1969, Teherán) je iránsky futbalista a kapitán národného mužstva. Vlastní továreň na výrobu futbalových dresov.
Múzeum školstva a pedagogiky

Múzeum školstva a pedagogiky je celoštátne špecializované múzejné pracovisko rezortu školstva, jediné svojho druhu na Slovensku. Po viacerých snahách o jeho založenie vzniklo v roku 1970. Jeho poslaním je zhromažďovať, odborne spracovávať, ochraňovať, vedecky zhodnocovať a prezentovať hmotné pamiatky dejín školstva a pedagogiky na Slovensku. Vo svojom fonde vlastní viac ako 50 000 tisíc zbierkových predmetov školskej povahy.
Múzeum sídli na Charkovskej 1 v bratislavskej Devínskej Novej Vsi, v budove bývalej obecnej a meštianskej školy postavenej v roku 1926.
Pravidelne pripravuje výstavy prezentujúce históriu slovenského školstva. Doposiaľ zrelizovalo cez 30 autorských výstav napr. Pilotná expozícia dejín školstva a pedagogiky , Pohľad do prírodovedného kabinetu a triedy 60. rokov 20. storočia, Prvé slovenské gymnázium Revúca , Slovenskí učitelia v odboji a Slovenskom národnom povstaní (1939-1945) , MŠaP 00045 . Mimoriadne úspešné sú cykly popularizačných výstav Osobnosti v školských laviciach , pripravovaných od roku 2006, v ktorých známe slovenské osobnosti zo sveta športu, divadla, literatúry či filmu spomínajú na obdobie svojich školských čias.
Pravidelne zapája sa do celoeurópskeho podujatia Noc múzeí a galérií, pripravuje odborné semináre, prednášky, školenia a spomienkové stretnutia pre odbornú verejnosť. Pre školské skupiny realizuje vzdelávacie programy, ponúka bádateľské služby a konzultácie pre študujúcich.
Serravalle

Serravalle je kastel (obec) San Marína. Má 8 700 obyvateľov (), čo je skoro dvakrát viac, ako má hlavné mesto San Marína San Marino. Sídli tu futbalový klub San Marino Calcio.
Geografia.
Serravalle susedí so sanmarinskými obcami Domagnano, Borgo Maggiore a s talianskymi obcami Verucchio, Rimini a Coriano.
Dejiny.
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 962. V tejto dobe sa obec menovala "Castrum Olnani" (Dedina brestov). Serravalle sa pripojilo k republike San Marino v roku 1463, počas poslednej zmeny územia štátu. Aktuálny názov mesta je odvodený od talianskych slov "serra" (horský hrebeň) a "valle" (údolie). V meste stojí hrad postavený rodom Malatesta z Rimini.
Davúd Sejed Abbásí

Davúd Sejed Abbásí je iránsky futbalista. Hrá v iránskom národnom družstve.
Ebráhím Mírzápúr

Ebráhím Mírzápúr (* 16. september 1978, Mamoolan) je iránsky futbalista. Jeho mesačný plat je 135 tisíc Sk. Jeho trhová cena sa odhaduje na 0,75 mil eur.
Montegiardino

Montegiardino je kastel (obec) v San Maríne. Má 813 obyvateľov , jeho katastrálne územie je 3,31 km². Mesto vzniklo v roku 1463.
Fiorentino

Fiorentino je kastel (obec) v San Maríne. Má 2 245 obyvateľov () a rozlohu katastrálneho územia 6,57 km². Mesto existovalo už za čias Rímskej ríše
Acquaviva

Acquaviva je kastel (obec) v San Maríne. Má 1 812 obyvateľov (), jeho katastrálne územie má rozlohu 4,86 km².
Borgo Maggiore

Borgo Maggiore je kastel (obec) v San Maríne. S 5 992 () obyvateľmi je druhé najväčšie mesto v krajine hneď po Dogana. Je tiež jedno z deviatich miest v San Maríne. Rozloha kastelu je 9,01 km².
Bukovská dolina

Bukovská dolina leží na južnej strane Nízkych Tatier v ich podcelku Ďumbierske Tatry. 
Preteká ňou potok Bukovec, ktorý je prítokom Hrona. Jej dolnou časťou prechádza cesta III. triedy z údolia Hrona do Pohronského Bukovca a jej hornou časťou prechádza žlto-značkovaný chodník na vrch Košarisko ().
Chiesanuova

Chiesanuova je kastel (obec) v San Maríne. Má 1 029 obyvateľov (), jeho katastrálne územie zaberá 5,46 km².
Porubská dolina

Porubská dolina sa nachádza na západnej strane Lúčanskej Malej Fatry. 
Preteká ňou Porubský potok a vedie ňou asfaltová cesta a zeleno-značkovaný chodník z Rajca cez sedlo pod Hnilickou Kýčerou do Valče. V doline sa nachádza niekoľko chát.
Čebrať

Čebrať () je zalesnený vrch v severnej časti Veľkej Fatry. Nachádza sa približne severozápadne od Ružomberka, nad jeho mestskou časťou Rybárpole. Z vrcholu je výhľad na mesto Ružomberok. Masívom prechádza Tunel Čebrať.
Juhovýchodne leží nižší Predný Čebrať, ktorý dosahuje výšku 
Poloha.
Nachádza sa na severovýchodnom okraji Veľkej Fatry, v geomorfologickom podcelku Šípska Fatra. Leží v okrese Ružomberok a zasahuje na katastrálne územie obce Likavka a mestskej časti Ružomberka, Hrboltovej. Masív Čebraťa sa nachádza severne od ružomberskej mestskej časti Rybárpole, nad údolím rieky Váh. Východne leží obec Likavka, juhozápadne Černová a západným smerom Hrboltová. 
Popis.
Čebrať je husto zalesnený vrch s viacerými skalnatými bralami a dominuje okrajovej časti Šípskej Fatry nad mestom Ružomberok. Južné svahy klesajú do údolia Váhu, juhovýchodným smerom v horskom hrebeni leží menej výrazný Predný Čebrať (). Severozápadným smerom susedia Kečky (), severne Radičiná a Tlstá hora (), východným smerom dominuje masív Choča () a južným smerom je údolím Váhu oddelené Malinné (). Čebrať sa nachádza v povodí Váhu, kam stekajú potoky z juhozápadnej časti masívu, pokým východné odvodňujú prítoky riečky Likavka.
Výhľady.
Hoci je Čebrať pomerne husto zalesnený masív, skalné bralá a menšie čistiny umožňujú obmedzený, no zaujímavý výhľad na okolie. Dominujú vrchy severnej časti Veľkej Fatry, hrebeň Oravskej Magury, mohutný masív Veľkého Choča, veľká časť Liptovskej kotliny a takmer celé Nízke Tatry. Pri priaznivých podmienkach je z vhodných lokalít dobre viditeľný hrebeň Malej Fatry, Západných Tatier či Babia hora.
Domagnano

Domagnano je kastel (obec) v San Maríne. Má 2 865 obyvateľov (2006), jeho katastrálne územie je 6,62 km². Prvá písomná zmienka je z roku 1300, ale predpokladá sa, že bolo založené o pár storočí skôr. 
Demografický vývoj.
Za posledné roky sa populácia v meste prudko rozrastá.
Faetano

Faetano je kastel (obec) v San Maríne. Má 1 132 obyvateľov (), jeho katastrálne územie je 7,75 km².
Založenie mesta.
Prvá písomná zmienka o existencii mesta je z roku 1463.
Kastel (San Maríno)

Kastel alebo obec (tal. "castello") je administratívna jednotka San Marína. San Maríno sa delí na 9 kastelov:
Piesok (rozlišovacia stránka)

Piesok môže byť:
Alfred Jodl

Alfred Jodl, narodený ako Alfred Josef Ferdinand Baumgärtler (* 10. máj 1890 – † 16. október 1946) bol nemecký generál, náčelník Operačného štábu Vrchného veliteľstva brannej moci (Oberkommando der Wehrmacht), kde pôsobil ako zástupca Wilhelma Keitla. Počas druhej svetovej vojny patril k najbližším Hitlerovym vojenským poradcom. 
Život.
Alfred Jodl sa narodil v roku 1890 vo Würzburgu, v Nemecku ako syn dôstojníka Alfreda Jodla a Therese Baumgärtler. Vyštudoval kadetskú školu v Mníchove, ktorú ukončil v roku 1910. Po škole vstúpil do armády. V prvej svetovej vojne bojoval na západnom fronte v rokoch 1914 - 1916, v roku 1917 bol prevelený na východný front. Po skončení vojny sa pridal k limitovanému versailleskému Reichswehru, kde sprvu pôsobil v nižších veliteľských funkciách.
V septembri 1913 sa oženil s Irmou Gräfin von Bullion. Svadba pomohla k Jodlovej karérie. Nemali spolu žiadne deti. Jeho manželka zomrela 18. apríla 1944, v dobe, keď spolu už nežili. 7. apríla 1945 sa oženil s Luiseou von Bendovou.
Kariéra u nacistov.
Od roku 1932 slúžil v rôznych armádnych inštitúciach. Už ako sympatizant Nacistov bol rýchlo povýšený a roku 1935 bol poverený vedením oddelenia národnej obrany Vrchného veliteľstva pozemných síl (OKH). Po Hossbachovom memorande sa podieľal na zmene stratégie nemeckých ozbrojených síl z defenzívnej na ofenzívnu. Od októbra 1938 až do augusta 1939 zastával funkciu veliteľa delostrelectva ("Artilleriekommandeur") 44. divízie v hodnosti generálplukovníka. Počas Anšlusu - pripojenia Rakúska k Nemecku bol menovaný do funkcie náčelníka operačného štábu veliteľstva ozbrojených síl (OKW). V tejto funkcii zostal až do mája 1945. Jeho najbližším spolupracovníkom bol Wilhelm Keitel, s ktorým pomáhali Hitlerovi plánovať strategické operácie. Počas vojny podpísal viacero rozkazov, ktoré sa priečili vojnovému právu, najmä rozkazy prikazujúce okamžite strieľať sovietskych politických komisárov a príslušníkov britských Commandos.
Jodl strávil väčšinu vojny vo Wolfsschanze, Hitlerovom predsunutom veliteľskom stanovišti vo Východnom Prusku. 1. februára 1944 bol povýšený do hodnosti "Generaloberst" (generálplukovník).
Pri bombovom atentáte na Hitlera 20. júla 1944 bol vážne zranený. 7. mája 1945 podpísal v Remeši ako predstaviteľ vlády Karla Dönitza bezpodmienečnú kapituláciu za prítomnosti niektorých predstaviteľov západných Spojencov. Stalin si však vyžiadal opakovanie aktu bezpodmienečnej kapitulácie nasledujúceho dňa blízko Berlína, za prítomnosti vysokých predstaviteľov ZSSR.
Počas Norimberského procesu bol odsúdený na trest smrti obesením za vojnové zločiny. Rozsudok bol vykonaný 16. októbra 1946.
Jeho telesné pozostatky, ako aj pozostatky ostatných deviatich popravených (vrátane Hermanna Göringa, ktorý pred plánovanou popravou spáchal samovraždu), boli spopolnené v Ostfriedhofe a popol bol rozptýlený v riečke Wenzbach, malom prítoku rieky Isar.
Rula

Rula je hornina zo skupiny premenených hornín. Obsahuje (podobne ako granit) kremeň, sľudy a živce. Od granitu sa líši zbridličnatením (plošným usporiadaním minerálov kolmo na smer tlaku). Podobne ako v svore sa v nej nachádza niekedy v menšom množstve aj granát. Má rovnobežne prúžkovitý vzhľad, v ktorom sa striedajú svetlé prúžky kremeňov a živcov s tmavšími prúžkami sľudy - najmä biotitu. Používa sa ako stavebný a dlažbový kameň a štrk. Pomerne rýchlo zvetráva.
Termín rula používaný v slovenčine a češtine je odvodený od názvu mesta Ruhla v nemeckom Durínsku, známom výskytmi rúl.
Klasifikácia.
Podľa pôvodu sa ruly delia na:
Výskyt.
Ruly sa na Slovensku nachádzajú veporiku a všetkých jadrových pohoriach, ich celkový podiel na geologickej stavbe Západných Karpát je malý. Najtypickejšie sú prechody medzi rulami, svormi a biotitickými fylitmi, alebo rulami, migmatitmi a hybridnými granitmi. V Česku sa nachádzajú napr. na Šumave, v Orlických horách, Českomoravskej vrchovine a inde. Ruly súboru Acasta v Kandaskom Severozápadnom teritóriu asi 350 km severne od Yellowknife sú najstaršie známe horniny známe zo zemského povrchu. Ich vek je približne 4,03 miliardy rokov, čo zodpovedá hadaiku.
Faktickosť

Faktickosť alebo fakticita môže byť:
Fakticita je to, čo je faktom, čo sa vyskytuje ako fakt.
Matej Mináč

Matej Mináč (* 1. apríl 1961, Bratislava) je slovenský filmový režisér, scenárista a producent, syn fotografky Zuzany Mináčovej.
Jeho film "Nicholas G. Winton - Sila ľudskosti " získal v roku 2002 "International Emmy Award" za najlepší dokumentárny film.
Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev

Ukrajinská autonómna pravoslávna cirkev (po ukrajinsky: "Українська Автономна Православна Церква") bola cirkev, ktorá sa rozširovala počas okupácie Ukrajiny Nemeckom v druhej svetovej vojne. Založili ju na synode biskupov 18. augusta 1941 v Počajive. Kanonicky sa táto cirkev podriaďovala moskovskému patriarchátu a ruskej pravoslávnej cirkvi. Do cirkvi patrili predovšetkým tí veriaci, ktorí sa orientovali na tradičnú ruskú pravoslávnu cirkev. Celkovo mala 15 biskupov a na jej čele stál metropolita volynský a žitomirský, exarcha celej Ukrajiny Alexej. K nej sa čiastočne pridali kláštory vo Volyne a Podneprí, vrátane Kyjevo-Pečerského kláštora.
Diferenciácia autonómnej pravoslávnej cirkvi a autokefálnej cirkvi bola príčinou ostrého boja medzi týmito dvoma pravoslávnymi cirkvami, do ktorého sa navyše zapojilo aj Nemecko, snažiace sa zachrániť si veriacich svojej cirkvi. Spoločné stretnutie predstaviteľov oboch cirkví v Počajevskom kláštore dňa 8. októbra 1942 však nemalo pozitívny výsledok. Po záhadnom zavraždení metropolitu Alexeja 7. mája 1943 sa patriarchom autonómnej pravoslávnej cirkvi stal metropolita Pantelejmon, avšak zostrená situácia medzi cirkvami trvala až do odchodu nemeckej armády v rokoch 1943–1944. Vtedy sa časť hierarchie autonómnej cirkvi odsťahovala na západ, kde vplývala na zahraničnú odnož ruskej pravoslávnej cirkvi a neskôr sa k nej pridala.
University of Cambridge

University of Cambridge (iné názvy: po slovensky aj Cambridgeská univerzita, Univerzita v Cambridgei, neformálne Cambridge University, Cambridge) sídli v meste Cambridge v Anglicku a je druhá najstaršia univerzita v anglicky hovoriacom svete. 
Trvale sa radí medzi 5 najlepších svetových univerzít. Podľa rebríčka QS je momentálne najlepšou univerzitou na svete = 1. miesto. Spoločne s univerzitami v Oxforde, University College London, LSE a Imperial College London tvoria G5, skupinu super-elitných univerzít vo Veľkej Británii. Cambridge je tiež členom Russell Group, skupiny najprestížnejších výskumných univerzít v Británii.
Tradične si ju vyberajú na štúdium členovia kráľovskej rodiny (kráľ Eduard VII., kráľ Juraj VI., princ Henry z Gloucesteru, princ William z Gloucesteru a Edinburghu a princ Charles sú absolventami) a produkovala doteraz 83 držiteľov Nobelovej ceny.
Univerzita má 31 fakúlt (colleges). Tieto fakulty hrajú významnú rolu v sociálnom živote študentov. Od nich závisia aj štipendiá a granty o ktoré sa môžu študujúci uchádzať.
University of California, Los Angeles

University of California, Los Angeles, skrátene UCLA, je verejná výskumná univerzita sídliaca v meste Los Angeles v štáte Kalifornia v USA. Bola založená ako pobočka štátnej univerzity v roku 1919, je to druhý najstarší všeúčelový kampus v systéme Kalifornskej univerzity a má najväčší počet študentov zo všetkých univerzít v štáte.
Kaitoku

Kaitoku je masívny podmorský vulkán s troma vrcholmi, nachádzajúci sa v Pacifiku, asi 130 km severozápadne od Iótó. Posledná erupcia vulkánu sa odohrala v roku 1984, odvtedy je oblasť monitorovaná Japonskou meteorologickou službou.
Lipik

Lipik je mesto v západnej Slavónii v Chorvátsku. V roku 2001 tu žilo 6 674 obyvateľov.
Mesto je známe termálnymi prameňni s teplotou až 60 °C a výdatnosťou približne 1,5 mil. litrov. Pramene boli prvýkrát zdokumentované v roku 1773, v roku 1872 bol v meste otvorený prvý kúpeľný hotel.
Pramene sú obohatené sodíkom, fluórom a vápnikom a slúža na liečbu srdcovocievnych chorôb a chorôb pohybového ústrojenstva. Mierálka sa plní aj do fliaš a predáva pod značkou "Lipički Studenac".
Sídli tu štátny žrebčinec na chov lipicanov.
Miloš Forman

Miloš Forman, pôvodne Jan Tomáš Forman, (* 18. február 1932, Čáslav† 13. apríl 2018 Danbury, Connecticut, USA ) bol režisér, scenárista a herec českého pôvodu žijúci v Spojených štátoch. Bol dvojnásobným držiteľom Oscara za réžiu filmov "Prelet nad kukučím hniezdom" (1975) a "Amadeus" (1984).
Renesančná hudba

Renesančná hudba je hudba písaná v Európe počas obdobia renesancie približne v rokoch 1400 až 1600.
Veľká zmena v chápaní umenia nastala v 14. storočí, keď sa začalo obdobie "renesancie" (znovuzrodenia). Do popredia sa dostáva prírodná filozofia a astronómia. Umenie hľadalo inšpiráciu v dielach antických umelcov.
V období renesancie má prevahu zborová vokálna tvorba - spievaný mnohohlas nazývaný polyfónia, so sprievodom nástroja alebo bez neho. Renesancia vyvrcholila v 16. storočí.
V renesancii sa využívali najmä lutny.
Obdobie renesancie sa delí na dve časti: Ars antiqua a Ars nova.
Renesančná hudba má 3 podoby:
Hudobné nástroje:
Hlavní predstavitelia renesancie:
Oratórium (hudba)

Oratórium je rozsiahla epická, vokálno-inštrumentálna skladba určená pre sólistov, zbor (zvyčajne zmiešaný) a orchester. Na rozdiel od opery je zamýšľaná pre koncertnú interpretáciu. Ďalším typickým znakom pôvodných oratórií bol duchovný námet, postupne však došlo k ich sekularizácii. Je to hudobná forma, ktorá vznikla na konci renesancie a najviac sa uplatnila v baroku a ranom klasicizme, ale uplatnilo sa aj v hudbe 19. a 20. storočia. Oratórium pozostáva zvyčajne z inštrumentálnej predohry, árií, recitatívov a zborov.
Kantáta

Kantáta (lat. cantate - spievať) je „vokálno-inštrumentálna, spravidla viacčasťová skladba pre sólové hlasy s inštrumentálnym sprievodom alebo pre spevácky zbor a orchester“. Najznámejším skladateľom kantát bol Johann Sebastian Bach.
Kita-Iótó

Kita-Iótó (staršie: "Kita-Iwótó"; 1945(?)2007: Kita-Iwó-džima/Kita-Iwódžima resp. Kita-Ió-džima/Kita-Iódžima – doslova: "severný sírny ostrov") je menší ostrov, nachádzajúci sa v súostroví Izu v Tichom oceáne. Ostrov je tvorený prevažne bazaltovými horninami a týči sa nad hladinou mora. Jediné historické erupcie boli zaznamenané z podmorského krátera "Funka-Asane", nachádzajúceho sa asi severozápadne od pobrežia ostrova.
Iótó

Iótó (staršie "Iwótó"; 19452007 Iwó-džima/Iwódžima príp. Ió-džima/Iódžima; jap. "硫黄島" – Iótó/Ió-džima = "sírny ostrov") je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Tichom oceáne, asi južne od Tokia. Ostrov má trojuholníkový plochý tvar, jediná morfologická vyvýšenina sa nachádza na juhovýchodnom okraji – troskový kužeľ "Suribači-jama", šírka ostrova je , plocha je .
Dejiny.
Ostrov bol až do začiatku 19. storočia neobývaný, potom ho kolonizovalo Japonsko a v roku 1943 na ňom žilo približne 1 100 civilistov. Väčšina bola zamestnaná v cukrovare, alebo v sírnej bani v severovýchodej časti ostrova. Ostrov bol začiatkom roka 1945 dejiskom jednej z bitiek druhej svetovej vojny – bitky o Iwo Džima. V súčasnosti je Iótó neobývaný, s výnimkou občasného výskytu vojakov japonských obranných síl, ktorí sa starajú o tunajšiu námornú základňu. Na vstup na ostrov je potrebné povolenie.
Geologická stavba.
Ostrov predstavuje zvyšok kaldery – v podstate je to ploché kalderové dno. Petrograficky odlišuje od iných ostrovov súostrovia Izu – horniny sú kyslejšie, prevládajú andezity a trachyandezity. Za posledných 700 rokov nastáva vplyvom vulkanizmu pomalý výzdvih ostrova. Na ostrove sa nachádzajú početné fumaroly, vulkanicky aktívna je západná a severozápadná časť ostrova.
Kita-Fukutokutai

Kita-Fukutokutai je podmorský vulkán v Pacifiku, nachádzajúci sa približne na pol ceste medzi ostrovmi Iótó a Minami-Iótó. Vrchol sopky sa nachádza len 73 m pod hladinou mora. Sopečná činnosť v oblasti bola prvýkrát hlásená v roku 1937, posledná erupcia bola pozorovaná rybárskou loďou v roku 1988 (toto hlásenie však nebolo potvrdené inými pozorovaniami).
Ausa

Ausa je rieka na severe San Marína. V jej brode je najmenšia nadmorská výška San Marína:
Katastrálny odbor okresného úradu

Katastrálny odbor okresného úradu (od roku 2002 do septembra 2013 samostatný úrad pod názvom Správa katastra) je odbor okresných úradov na Slovensku, ktorý pre územie daného okresu :
Dejiny.
Do roku 2001 činnosť dnešných katastrálnych odborov vykonávali katastrálne úrady. V roku 2002 vznikli "Správy katastra" (ktoré neboli súčasťou vtedajších obvodných úradov) na základe novely zákona č. 162/1995 Z.z. (katastrálny zákon), ktorý upravoval ich fungovanie a postavenie. Od októbra 2013 sa agenda Správ katastra stala súčasťou okresných úradov a v zákone sa preto odvtedy označujú jednoducho ako "okresné úrady"; v praxi ide presnejšie o katastrálne odbory okresných úradov. Agenda katastrálnych odborov okresných úradov je zhodná s agendou dovtedajších Správ katastra.
Cando

Cando je rieka v San Maríne. Vlieva sa do rieky Marano, blízko kastelu (obce) Faetano.
Menkaureho pyramída

Menkaureho pyramída (iné názvy: Mykerínova pyramída, Menkavrého pyramída, Mikerínova pyramída, "Menkaureova pyramída" je tretia a najmenšia kráľovská pyramída v nekropole pri Gíze v Egypte. Postavil ju panovník 4. dynastie Menkaure (2490–2472 pred Kr.), ktorý bol synom Chufua, staviteľa najväčšej egyptskej pyramídy. V areáli sa nachádzajú aj tri menšie, ktoré boli určené jeho kráľovnám. Menkaureho pyramída patrí medzi pravé kamenné pyramídy a má dodnes zachovanú subštruktúru, ktorá je najzložitejšia spomedzi všetkých zo svojho susedstva. Patrí k nej ďalej zádušný chrám, nachádzajúci sa v blízkosti, a údolný, ktorý ležal pri brehu Nílu. V pozostatkoch týchto objektov sa našlo okrem väčšieho počtu fragmentov aj niekoľko dobre zachovaných sôch faraóna a príslušníkov jeho rodiny.
Marano

Marano je rieka v Taliansku a preteká aj cez San Maríno. V San Maríne priberá prítok Cando. Za San Marínom sa vlieva do rieky Fiumicello.
Fiumicello (rieka)

Fiumicello je rieka v Taliansku a preteká aj cez San Maríno. Vlieva sa do nej rieka Marano.
Back in Black

Back in Black je album austrálskej hard rockovej skupiny AC/DC z roku 1980. Bol prvým album, ktorý nahral skupina bez zosnulého Bona Scotta. Členovia skupiny uvažovali nad ukončením kariéry po jeho smrti, no nakoniec sa rozhodli pokračovať a angažovať speváka Briana Johnsona. Ten v sedemdesiatych rokoch 20. storočia pôsobil ako spevák v britskej glamrockovej formácii Geordie. Robert John "Mutt" Lange, ktorý už spolupracoval so skupinou na albume "Highway to Hell" bol producentom tohto albumu.
Doposiaľ bolo predaných približne 50 miliónov kusov na celom svete, vďaka čomu je to druhý najviac predávaný albumu na svete a najviac predávaný austrálsky album. V roku 2003 bol tento album časopisom "Rolling Stone" zaradený na 73. miesto zoznamu najlepších albumov všetkých čias.
Zoznam skladieb.
Na albume sa nachádzajú viaceré hity skupiny, vrátane titulnej skladby „Back In Black“, „Hells Bells“ či „You Shook Me All Night Long“.
Angus Young

Angus McKinnon Young (* 31. marec 1955) je Austrálsky gitarista a spoluzakladateľ skupiny AC/DC. Young je známy vďaka svojím energickým vystúpeniam na koncertom a nosením uniformy školáka. V rebríčku časopisu "Rolling Stone" 100 najlepších gitaristov skončil Young na 24. mieste.
Angus Young sa narodil v Glasgow v Škótsku, keď mal osem rokov presťahoval sa s rodinou do Austrálie. Jeho prvou skupinou bola miestna skupina Kantuckee, neskôr hrali pod menom Tantrum. V roku 1973 spolu s bratom Malcolmom založili skupinu AC/DC, ktorá prešla viacerými formáciami a stala sa z nej ikona hard rocku.
San Marino (rieka)

San Marino je rieka v Taliansku a pramení v San Maríne. Cez Taliansko ďalej preteká smerom na sever. Vlieva sa do rieky Marecchia pri meste Torello.
Highway Star

„Highway Star“ je jednou z najslávnejších skladieb od skupiny Deep Purple, ktorá bola vydaná na albume "Machine Head". Jej gitarové a organové sóla sa stali inšpiráciou pre nasledujúce hudobné diela mnohých ďalších hudobníkov a hudobných skupín. Jon Lord vraví, že jeho organové sólo v tejto skladbe je založené na úryvku podobnom Bachovej kompozícii.
História.
Skladba sa zrodila na koncertnom turné v roku 1971 keď sa jeden z reportérov spýtal členov skupiny akým spôsobom komponujú svoju hudbu. Gitarista Ritchie Blackmore vtedy vzal do ruky akustickú gitaru a začal dokola prebrnkávať riff pozostávajúci z jednoduchého "G" počas ktorého ho začal spevák Ian Gillan sprevádzať jednoduchým spevom. Vylepšenú verziu tejto skladby skupina predviedla na vystúpení počas toho istého večera. Táto skladba sa prvýkrát objavila na ich LP "Machine Head" z roku 1972. 
Skladba je jednou zo základných hudobných diel, ktoré skupina hráva na každom koncertnom vystúpení a viac rokov bola tou, ktorá ich koncerty otvárala. V súčasnosti sa pieseň „Highway Star“ hráva ako prídavok. 
Coververzie.
Skladba „Highway Star“ je všeobecne považovaná za ranú speedmetalovú kompozíciu. Jej coververzie boli nahrané viacerými skupinami tohto, ale aj iných žánrov.
NHL (séria)

NHL je séria športových videohier vyvinutá firmou EA Canada a predávaná firmou Electronic Arts pod značkou EA Sports. Hra je pripravená v spolupráci s americkou National Hockey League (NHL), ktorá umožnila použitie znakov a formátu tímov, štadiónov a tímových farieb a tiež organizáciou National Hockey League Players’ Association (NHLPA), ktorá umožnila použiť v hre mená a výzor skutočných hráčov.
História.
Počítačová séria hier NHL (National Hockey League) sa začala vyrábať v roku 1991/1992. Výsledkom bola verzia NHL 91, ktorá sa však ešte nepredávala vo veľkom, úlohy vývojárov sa chopili programátori z vydavateľstva SEGA. Potom nasledovali verzie, v ktorých boli skôr "textové novinky" a to verzie: NHL 92,93,94,95,96,97,98 (prvýkrát uverejnené Slovenské národné hokejové mužstvo (z reálnych hráčov Žigmund Pálffy, Pavol Demitra, Jozef Stümpel, Róbert Švehla). Prvé väčšie grafické vylepšenie priniesla verzia NHL 99, ktorá bola už 3D.
NHL v novom storočí.
Verzie 2000 a 2001 priniesli grafické vylepšenia (oproti NHL 99 reálnejšie tváre, vylepšený spôsob hokejových bitiek atď.). Prevratné grafické vylepšenie priniesla verzia 2002. Verzia 2005 mala 2 väčšie novinky: 1.- Nové ligy (Fínsku, Švédsku a Nemeckú) 2.- "Dynasty mód" v ktorom ste mohli "manažovať" svoje mužstvo 16 sezón. Verzia 2006 neponúkla žiadne prevratné vylepšenia. Ďalšie pokračovania na platforme PC už nepriniesli žiadne iné výraznejšie zmeny.