Plana (pohorie)

Plana () je malé pohorie nachádzajúce sa v Oblasti Sofia v západnom Bulharsku juhovýchodne od Sofie. 
Názov.
Názov pohoria Plana s najväčšou pravdepodobnosťou pochádza od jej charakteristického vzhľadu, ktorý pripomína plošinu. Predpokladá sa totiž, že výraz „plana“ je prvotne buď tráckeho, prípadne slovanského pôvodu a označuje „rovinu“, alebo „plošinu“. V minulosti sa pre pohorie používal aj názov "Dolna planina" (, doslova "Dolné pohorie", alebo "Spodné pohorie") a to z dôvodu, že sa predpokladalo, že Plana nie je samostatné pohorie, ale predhorie Vitoše. Samotné pohorie bolo týmto názvom pomenované po hlavnom rozvodnom hrebeni, ktorý už niesol tento názov.
Charakteristika.
Plana je z fyzikálno–geografického hľadiska súčasťou Kraištensko-srednogorskej oblasti (charakteristickej striedajúcimi sa pohoriami a kotlinami) a v rámci tejto oblasti leží v juhozádnej časti Plansko-zavalského horského reťazca. Ako osobitná orografická jednotka bola uznaná pomerne nedávno, keďže sa dlho predpokladalo, že sa jedná o súčasť pohoria Vitoša. Neskôr však bolo zistené, že sa jedná o dve rôzne pohoria s množstvom geologických a geomorfologicych rozdielov. Prví prišli so zistením, že sa jedná o osobitné pohorie českí bratia pôsobiaci v Bulharsku, Herman a Karel Škorpilovci, vo svojom diele „Geografia Bulharska“ (), ktoré vyšlo v Plovdive v roku 1899. Pohorie vo svojom diele pomenovali už Plana a to na základe hlavného rozvodného hreneňa pohoria, ktorý už niesol toto meno. 
Plošne je pohorie oválneho – takmer okrúhľeho – tvaru, pričom na dĺžku od severu k juhu meria približne 20 km a šírka (od západu na východ) sa pohybuje medzi 1518 km. Pohorie leží medzi Pančarevským prielomom rieky Iskăr, Samokovskou kotlinou a pohorím Vitoša. Od Vitoše je Plana oddelená sedlom Jarema (), nazývaným aj Egulsko-palakarijské sedlo a na severe je ohraničená hlbokou dolinou rieky Vedena. Tvorí ju dioritový plutón umiestnený medzi skalami z kryštalických hornín a sedimentárnych hornín z obdobia terciéru. Súčasný reliéf pohoria je výsledkom zložitého a dlhodobého geologického vývoja. Jedná sa o ploský masív s najvyšším vrchom Manastirište (),ktorý dosahuje výšku a ktorý sa nachádza v hlavnom rozvodnom hrebeni pohoria blízko dediny Plana. K ďalším vyšším vrchom pohoria patria dioritové vrchy "Muhčel" (), , "Streľanska mogila" (), , alebo "Višino bărdo" (), (aďalšie), ktoré predstavujú pozostatky pôvodného staršieho reliéfu. Vrcholová časť pohoria je pomerne rozsiahla náhorná plošina, ktorá sa (okrem niektorých vystupujúcich vrchov) rozprestiera takmer celá v nadmorskej výške medzi a . Napriek rovinatému charakteru sa v pohorí rysujú tri hlavné hrebene a to centrálny, v ktorom sa nachádza aj vrch Manastirište, ako aj dva vedlajšie hrebene s najvyššímo vrchmi "Streľanska mogila" a "Muhčel".
Vodstvo.
V oblasti vyviera niekoľko riek, všetky sú malé a pomerne krátke a patria do povodia Iskăru a povodia Čierneho mora. Reliéf pohoria umožňuje, že tečú pokojne a širokými dolinami. Z hlavného rozvodného hrebeňa tečú rieky buď severným smerom (medzi najvýznamnejšie rieky v tejto časti patria "Eguľa" (), "Planštica" () a "Porkolica" ()) a tieto sa vlievajú priamo do Iskăru), alebo južným smerom, ktoré sa vlievajú do rieky "Palakarija" (), ktorá je ľavým prítokom Iskăru. Najväčšou a najdlhšou riekou v pohorí je "Eguľa" (na dolnom toku nazývaná "Vedena"), ktorej dĺžka toku dosahuje približne 17 km a druhou najväčšou riekou je "Planštica", ktorá je dlhá zhruba 16 km a celé jej povodie sa nachádza na území pohoria Plana. Napriek tomu je v pohorí vody dostatok z dôvodu vyvierania mnohých drobných prameňov a najmä z dôvodu existencie veľkých zásob podzemnej vody. Priamo v pohorí sa nachádzajú aj minerálne pramene a to v doline rieky "Železniška reka" (), ktoré vyvierajú na dvoch miestach pri pravom brehu tejto rieky v nadmorskej výške .
Klimatické podmienky.
Klíma je mierna kontinentálna, podobná ako v iných stredne vysokých pohoriach západného Bulharska. Ročný úhrn zrážok dosahuje úrovne 800 – 850 mm, pričom najdaždivejší mesiac je máj. Sneh sa drží na vrcholkoch približne 3 – 4 mesiace, vo vrcholových častiach dosahuje výška snehovej pokrývky v priemere 25 – 40 cm a vzhľadom k odkrytému profilu pohoria sa rýchlo topí.
Chránené územia.
Na teritóriu pohoria sa nenachádzajú žiadne chránené územia. Malá časť pohoria však patrí spolu s časťou toku rieky Iskăr pod územia európskeho významu (Natura 2000) pod kódom BG0001042.
Flóra a fauna.
V minulosti sa vyskytoval v pohorí najmä buk a dub a borovica. Dnes je to väčšinou buk a lieska, ale vyskytuje sa aj breza, jelša a hloh pričom na niektorých miestach ale ostalo pozostaky pôvodných dubových porastov a niekde boli aj vysadené borovicové porasty. Časť pohoria je pokrytá pastvinami.
Na cicavce Plana nie je veľmi bohatá. Vyskytujú sa líšky, divé svine a srny. Občas sa môže stať, že na územie z vedľajšej Vitoše prebehne medveď.
Turizmus.
Plana je vďaka svojej dostupnosti, jednoduchému terénu ako aj blízkosti Sofie pomerne obľubeným turistickým cieľom. V pohorí existujú tri núdzové prístrešky a jedna horská chata - "Pejova buka".