burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Richard Rozbora

Richard Rozbora (* 25. marec 1975, Helsinki, Fínsko) je slovenský módny návrhár.
Životopis.
Otec Dušan Rozbora, kariérny diplomat, pôsobil na veľvyslanectve ČSSR vo Fínsku, kde sa v roku 1975 narodil Richard. Po návrate jeho otca späť do vlasti v roku 1980, žil v Prahe. V roku 1985 nasledoval rodičov na ďalšiu diplomatickú misiu, tentoraz do Ulanbátaru, Mongolsko. V roku 1989 sa vrátili naspäť do Prahy, kde navštevoval gymnázium. Po rozdelení ČSSR sa v roku 1993 vrátil na Slovensko. V roku 1998 bol prijatý na Central St. Martin's v Londýne, odbor ženské módne návrhárstvo. Školu ukončil v roku 2001 s titulom BA (Hons). Odvtedy sa venuje módnemu návrhárstvu a dizajnu. Je uvedený vo viacerých zoznamoch módnych návrhárov vo svete.
Kariéra a profesné info.
Po ukončení školy nastúpil ako dizajnér módneho domu Taiza v Prahe pre líniu Couture kolekciu 2004/05. V roku 2007 založil vlastnú značku a vrátil sa na Slovensko. Značka sa pôvodne volala Richard Rozbora Couture, v roku 2013 ju následne premenoval na ROZBORA COUTURE. Najnovšiu kolekciu predstavil Richard Rozbora na Viedenskom týždni módy 2015 v MuseumsQuartier vo Viedni. Video z prehliadky prevzali a zverejnili vo viacerých krajinách sveta online aj offline TV stanice. Na Slovensku sa odprezentoval v rámci posledných ročníkov Bratislavských módnych dní.
Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2000

Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2000 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2000, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Prebiehala sa od 3. septembra 1999 do 9. januára 2000. Zúčastnilo sa jej 15 družstiev, ktoré súťažili v troch kvalifikačných kolách. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 3 družstvá postúpili do svetovej olympijskej kvalifikácie. 
Výsledky.
2. kolo.
Základné skupiny.
Skupina 1.
&lt;br&gt;
Skupina 2.
&lt;br&gt;
Finálový turnaj.
Na európsky finálový kvalifikačný turnaj sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev z kontinentálneho šampionátu v roku 1999 a Ukrajina, víťaz 2. kvalifikačného kola. Víťaz ME 1999na LOH 2000 postúpilo už skôr zo Svetového pohára 1999.
&lt;br&gt;
Emlyon Business School

Emlyon Business School je európska biznis škola nachádzajúca sa v Paríži, Lyone, Saint-Étienne, Casablance a Šanghaji. Bola založená v roku 1872.
Charakteristika.
Emlyon je trojnásobne akreditovaná medzinárodnými AMBA, EQUIS a AACSB. Škola má cca 26 000 absolventov v 80 krajinách sveta, reprezentujúcich vyše 107 národností. Významnými absolventmi sú Jean-Pascal Tricoire (CEO Schneider Electric), Stéphane Bern (reportér), Gwendal Peizerat (francúzsky krasokorčuliar), Clotilde Delbos (finančná riaditeľka a zástupkyňa generálneho riaditeľa spoločnosti Renault) a Christian Ngan (kamerunský podnikateľ). 
Študijné programy.
Emlyon má svoj Master in Management program, niekoľko Masters programov v rôznych oblastiach ako napríklad marketing, financie, šport, ľudské zdroje, kybernetická bezpečnosť či dodávateľský reťazec . V portfóliu sú tak isto Executive MBA a MEB, ktoré je podobné dennému štúdiu MBA. Emlyon udeľuje aj PhD titul.
Muž bez minulosti

Muž bez minulosti je celovečerný farebný hraný film režiséra Aki Kaurismäkiho, natočený v roku 2002. Film získal v roku 2002 na filmovom festivale v Cannes Veľkú cenu poroty ako najlepší zahraničný film. 
Dej filmu.
Hlavným hrdinom filmu je muž v stredných rokoch, ktorý je po príchode do Helsiniek v parku zbitý a okradnutý výtržníkmi, následkom čoho upadne do stavu bezvedomia, v ktorom ho prevezú do nemocnice. Tam ho ako zdanlivo mŕtveho odpoja od prístrojov, ale muž sa neskôr preberie z bezvedomia a z nemocnice sám odíde. Keďže utrpel amnéziu (dočasnú stratu pamäti), nevie si spomenúť, ako sa volal, kde pracoval, ani kde býval. Keďže nemá doklady a nevie si na nič spomenúť, začína žiť životom stroskotanca na okraji hlavného mesta. S pomocou ďalších ľudí v existenčnej kríze a ľudí z organizácie Armáda spásy ako-tak prežíva. Začína hrať v amatérskej hudobnej skupine a dokonca nadväzuje vzťah so sociálnou pracovníčkou z Armády spásy Irmou. Napokon sa polícii ozve jeho bývalá manželka a polícia mužovi vyjaví jeho identitu. Muž sa vyberie navštíviť bývalú manželku, ale zisťuje, že krátko pred osudným prepadnutím sa s ním rozviedla. Muž sa teda vracia do Helsiniek k Irme, kde začína žiť nový život. 
Ide o druhú časť tzv. „fínskej trilógie“ (prvou bol film „Mraky odtiahli“, treťou bol film „Svetlá v súmraku“).
Charakteristika filmu.
Vo filme dominuje suchý humor, taký typický pre filmy Aki Kaurismäkiho. Úsmevné situácie sú vytvárané situačnou komikou ale i verbálnymi prejavmi. Vizuálne zaujímavé sú scenérie helsinskej periférie, príbeh je vhodne zladený s hudbou, ktorú zložil Ken Yokoyama. Záverečnú pieseň „Mon repos“ naspievala populárna fínska speváčka Annikki Tähti. Napriek viac-menej tragickému príbehu hlavného hrdinu má film optimistický záver a vyzdvihuje všeobecnú platnosť základných ľudských hodnôt, ako sú spolupatričnosť, empatia a láska.
Ocenenia.
Film získal v roku 2002 Veľkú cenu poroty na medzinárodnom filmovom festivale v Cannes ako najlepší zahraničný film. Herečka Kati Outinen získala na rovnakom festivale cenu za nejlepší herecký výkon v úlohe Irmy.
Moldavská jaskyňa

Moldavská jaskyňa je rozsiahla jaskyňa v Medzevskej pahorkatine, ktorá sa nachádza priamo v meste Moldava nad Bodvou. Má dĺžku viac ako 3000 metrov a vstup v nadmorskej výške cca 205 metrov.
Jaskyňa leží v intraviláne mesta, vo vápencovom svahu v lokalite Hazalutov, v blízkosti jaskyne Mníchova diera. Jej systém pozostáva z labyrintu chodieb, prepájajúcich nízke priestory, čo sťažuje pohyb aj skúseným jaskyniarom. Miestnej verejnosti je známa od nepamäti, čo dokazujú nástenné nápisy, datované do roku 1624. O prítomnosti človeka svedčia úlomky keramiky ľudí Bukovohorskej kultúry z 5. tisícročia pred Kr., ako aj archeologické nálezy z 10. až 12. storočia.
O Moldavskú jaskyňu sa dlhodobo zaujímajú jasovskí a košickí jaskyniari, ktorí priestory zamerali a naďalej skúmajú. Napriek množstvu výskumov v minulosti neboli mnohé z nich publikované. Jaskynné priestory boli v roku 1984 uzatvorené, aby sa zabránilo poškodeniu jaskyne, no najmä zabezpečila ochrana zdravia miestnych (v minulosti sa tam stratilo niekoľko návštevníkov).
Ray Donovan

Ray Donovan je americký kriminálno-dramatický televízny seriál. Vysielala ho káblová televízia Showtime od 30. júna 2013 do 19. januára 2020. Na Slovensku sa vysiela na Jednotke od 22. januára 2016.
4. februára 2020 bolo náhle oznámené, že seriál skončil, čo prekvapilo aj showrunnera Davida Hollandera, nakoľko ôsmy séria mala byť podľa plánu posledná. O týždeň neskôr Liev Schreiber na Instagrame komentoval situáciu a ubezpečil fanúšikov, že "Ray Donovan" bude pokračovať.
Dej.
Seriál je zasadený do Los Angeles v štáte California, kde Ray Donovan (Liev Schreiber) pracuje pre prestížnu právnickú spoločnosť Goldman &amp; Drexler, ktorá zastupuje bohatých a známych ľudí. Donovan je "fixer", čo je kriminálny slang pre osobu, ktorá dojednáva úplatky a odmeny pre skorumpovanú políciu, vládnych zástupcov alebo iných zločincov, aby neboli kriminálnici vzatí do väzby. Ray zažíva súkromné problémy s jeho otcom Mikeym (Jon Voight), ktorého nečakane prepustia na slobodu, pričom sa FBI snaží dostať Raya a jeho komplicov.
Série a časti.
Časti, ktoré mali slovenskú premiéru tesne po polnoci (napr. 3x07 a 3x08) majú uvedený dátum predchádzajúceho dňa.
Mníchova diera

Mníchova diera je jaskyňa v Medzevskej pahorkatine, ktorá sa nachádza priamo v meste Moldava nad Bodvou. Má dĺžku 84 metrov a vstup v nadmorskej výške 226 metrov.
Jaskyňa leží v intraviláne mesta, vo vápencovom svahu v lokalite Hazalutov, v blízkosti Moldavskej jaskyne. Jej názov pochádza z legendy, podľa ktorej priestor obýval premonštrátsky mních, no v literatúre sa jej názov objavuje až v roku 1956. O Mníchovú dieru sa začali zaujímať v roku 1987 jasovskí jaskyniari, ktorí postupne vyčistili niektoré nedostupné a zasypané časti. Tí napokon v roku 1992 vytvorili prepojením priestorov Extrém a Meander uzavretý okruh. V tom období bol zakreslený aj vzniknutý jaskynný systém.
Jaskynné priestory boli v roku 1993 uzatvorené, aby sa zabránilo poškodeniu tak samotnej jaskyne, ako aj zdravia návštevníkov. V jaskyni sa našli úlomky keramiky ľudí Bukovohorskej kultúry.
Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2004

Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2004 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2004, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa v Baku, v Azerbajdžane v dňoch od 5.10. januára 2004, za účasti 8 tímov. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. 
Na európsky kvalifikačný turnaj sa kvalifikovalo 7 najlepších družstiev z kontinentálneho šampionátu v roku 2003 a družstvo organizátorskej krajiny. 
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Sfodrias zo Sikyónu

Sfodrias ("Sfodrias") bol olympijský víťaz v pankratiu v roku 72 pred Kr.
Sfodrias zo Sikyónu bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Pankration zaviedli v Olympii na 33. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Lygdamis zo Syrakúz.
Olympijské víťazstvo Sfodria zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Richmond Bridge

Richmond Bridge je cestný oblúkový most v londýnskej časti Richmond premosťujúci rieku Temža. Je najstarším dodnes existujúcim mostom na Temži v oblasti Veľkého Londýna.
Na mieste dnešného mosta bola prevádzkovaná kompa, ktorá existovala už od Normanských čias. V roku 1772 navrhol vtedajší majiteľ kompy William Windham nahradenie kompy za drevený most; obyvatelia Richmondu boli proti stavbe dreveného mosta a preto bol rozhodnuté postaviť kamenný most. Architektmi mosta boli James Paine a Kenton Couse a jeho výstavba bola započatá 23. augusta 1774. Most bol otvorený pre peších v septembri 1776 a pre cestnú premávku 12. januára 1777, ale jeho výstavba bola ukončená v decembri 1777. Celková dĺžka mosta je a jeho pôvodná šírka bola . Hlavné rozpätie má dĺžku . Do 25. marca 1859 bolo na moste vyberané mýto. V roku 1934 bol most rozšírený o a v rokoch 1937 – 1939 bol rozšírený na dnešných .
Za všetky prachy

Za všetky prachy je názov druhého štúdiového album od skupiny Metalinda, vydaný v roku 1991.
Zoznam skladieb.
Texty napísal Pavol Jursa, hudbu okrem uvedených zložil Peter Sámel.
K piesni Zaľúbená žaba bol natočený videoklip.
Dún Laoghaire-Rathdown

Dún Laoghaire-Rathdown () je grófsto v Írsku. Je časťou grófstva Dublin v provincii Leinster. Je pomenované podľa mesta Dún Laogahaire a po barónovi z Rathdown. Miestnou vládou pre grófstvo je Rada grófstva Dún Laoghaire-Rathdown. Podľa sčítania obyvateľstva z roku 2011 žije v grófstve 206 261 obyvateľov.
Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2008

Európska kvalifikácia vo volejbale žien na LOH 2008 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2008, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Prebiehala od 7. novembra 2007 do 20. januára 2008. Zúčastnilo sa jej 19 družstiev, ktoré súťažili v dvoch kvalifikačných kolách. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Na európsku kvalifikáciu sa kvalifikovalo 15 družstiev z kontinentálneho šampionátu v roku 2007 a ďalšie 4 európske družstvá podľa rebríčka. , ako majster Európy, sa kvalifikovalo na LOH 2008 zo Svetového pohára 2008. 
Výsledky.
Predkvalifikačné kolo.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Skupina C.
&lt;br&gt;
Finálový turnaj.
Do finálového turnaja boli priamo nasadené 3 najlepšie družstvá z Majstrovstiev Európy 2007 a družstvo organizátorskej krajiny.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Kvapka (seriál z roku 2001)

Kvapka je slovenský animovaný seriál vyrobený v roku 2001, v štúdiu Interline. Ide o seriál pre detského diváka. O réžiu sa postaral Jaroslav Baran, scenár Bernadetta Šilingerová (zároveň aj autorka pôvodnej knihy), o kameru Ján Magdolén a Otto Geyer.
Obsah.
Veselá rozprávka o zvedavej Kvapke a jej dobrodružstvách na ceste do sveta.
Rytier Malíček

Rytier Malíček je slovenský animovaný seriál vytvorený v štúdiu Interline. Režíroval Jaroslav Baran, scenár napísal Marián Vanek. Ide o seriál pre detského diváka.
Richmond Railway Bridge

Richmond Railway Bridge je oblúkový železničný most cez Temžu v londýnskej časti Richmond.
Most je súčasťou železničnej trate Waterloo to Reading Line a nachádza sa medzi železničnými stanicami "St Margarets" a "Richmond". Architektmi pôvodného mosta boli J. E. Errington a Joseph Locke (ktorý bol aj architektom mosta Barnes Railway Bridge) a otvorený bol v roku 1848. Po dokončení sa stal prvým železničným mostom cez Temžu v Londýne. V roku 1908 bol prestavaný podľa návrhu J. W. Jacomb-Hooda. Celková dĺžka mosta je a tri hlavné oblúkové rozpätia majú dĺžku . Výška mosta nad hladinou Temže pri nízkom prílive je .
Okťabrskij (Baškirsko)

Okťabrskij () je mesto v autonómnej Baškirskej republike v Rusku. Počtom obyvateľov je to 5. najväčšie mesto republiky. Leží v západnej časti Baškirska, asi od Ufy. Žije tu vyše 112-tisíc obyvateľov (2015). Podľa sčítania, uskutočneného v roku 2010, žije v meste 40,9 percenta Rusov, 38,1 percenta obyvateľstva tvoria Tatári a 13,3 percenta Baškiri.
Geografia.
Leží na mierne zvlnenej pahorkatine v údolí rieky Ik (ľavostranný prítok Kamy).
História.
Počiatky.
Mesto vzniklo v roku 1937 v súvislosti s objavením tujmazského náleziska ropy. Štatút mesta má od roku 1946. V samotnom Tujmaze existoval už v tomto období gulag , no zdroje o gulagu priamo v Okťabrskom nepíšu. 
Súčasnosť.
Časom vyrástlo na významné stredisko spracovania ropy, s mnohými závodmi. Dnes má okolo 110 000 obyvateľov, čo je oproti 70. rokom nárast takmer o 22 000. Je tu niekoľko stredných a pobočka vysokej školy. V meste je letisko a autobusová stanica, ktoré zabezpečujú dopravné spojenie s Ufou a Moskvou.
Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 1996

Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 1996 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 1996, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa v Kodani, v Dánsku v dňoch od 27.29. marca 1996, za účasti 4 tímov. Na tento turnaja sa kvalifikovali 3 najlepšie družstvá z kontinentálneho šampionátu v roku 1995 a družstvo organizátorskej krajiny. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu. 
Výsledky.
&lt;br&gt;
Okťabrskij

Okťabrskij môže byť:
Kvapka

Kvapka môže byť:
Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2000

Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2000 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2000, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Prebiehala sa od 12. júna 1999 do 9. januára 2000. Zúčastnilo sa jej 18 družstiev, ktoré súťažili v štyroch kvalifikačných kolách. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili do svetovej olympijskej kvalifikácie. 
Výsledky.
3. kolo.
&lt;br&gt;
Finálový turnaj.
Na európsky finálový kvalifikačný turnaj sa kvalifikovalo 5 najlepších družstiev z kontinentálneho šampionátu v roku 1999 a Lotyšsko, víťaz 3. kvalifikačného kola. 2 najlepšie tímy ME 1999 a na LOH 2000 postúpili už skôr zo Svetového pohára 1999.
Základná skupina.
&lt;br&gt;
Tempest

Tempest môže byť:
Euro Floorball Tour 2014

Euro Floorball Tour 2014 bola v poradí 8. florbalová súťaž Euro Floorball Tour. V apríli sa konala v českom meste Česká Lípa, v novembri vo Fínsku v Hämeenlinna.
Africká kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2016

Africká kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2016 bola africká kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2016, ktorú organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Konala sa v Brazzaville, v Kongu v dňoch od 7.12. januára 2016, za účasti 7 tímov. Pôvodne bolo prihlásených až 22 družstiev. Zápasy sa odohrali v aréne Henri Elende Hall. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo, ktorým sa stal . V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú OH kvalifikáciu.
Účastníci.
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v rebríčku FIVB k 6. októbru 2015. 
Výsledky.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Odd Hassel

Odd Hassel (* 17. máj 1897, Christiania, Nórsko – † 11. máj 1981, tamže) bol nórsky chemik.
V roku 1969 získal Nobelovu cenu spoločne s Derekom Bartonom za výskumnú činnosť a aplikáciu teórie chemickej väzby.
Vyštudoval Universitetet i Oslo, ktorú absolvoval roku 1920. Potom pôsobil v Nemecku, kde získal v roku 1924 doktorát na berlínskej Humboldtovej univerzite. Vrátil sa do Nórska, kde na svojej materskej univerzite v Oslo učil v rokoch 1925 až 1964, profesorom sa stal v roku 1934. Medzi októbrom 1943 a novembrom 1944 bol väznený nacistami.
Nebe a dudy

 
Nebe a dudy je český romantický film Vladimíra Slavínského z roku 1941. Zobrazuje premenu charakteru a prebudenie súcitu u továrnika Bartoša. Film bol natáčaný v Týnci nad Sázavou, v kameňolome pri Slivenci, pri hoteli Hubertus v Jílovišti a pri kostole sv. Ducha v Trnovej. 
Dej filmu.
Továrnik Bartoš (Jaroslav Marvan) je protiva a hypochonder, ktorý je odtrhnutý od reálneho života. Nemá žiadnych priateľov a všetkých pokladá takmer za svojich nepriateľov. Jedného dňa je však odkázaný na nezištnú pomoc (zhodou okolností svojho zamestnanca) Antonína Fáberu (Jindřich Plachta), lámača kameňa, ktorý ho po nehode ošetrí. Niekoľko dní prežitých v biednych podmienkach svojho zamestnanca mu dáva nahliadnuť do problémov jednoduchých ľudí, o ktorých nemal ani tušenia. Prenesie sa cez predsudky, ktoré mal a uzatvára inkognito svoje prvé priateľstvo s jednoduchým „Tondom“. 
Po návrate Bartoša pocítia zmenu k lepšiemu všetci jeho zamestnanci. Šéf sa stal oveľa tolerantnejším, pridal na mzde najmä živiteľom detí. Jediný problém v priateľstve s Fáberom nastane v okamihu, keď zistí, že jeho synovec a budúci nástupca miluje Fáberovu dcéru Anči (Jana Romanová). V okamihu, keď Fábera odmietne zabraňovat dcére v láske, dostane dokonca výpoveď z práce. Posledný deň v práci sa Fáberovi stane v lome úraz a je vážne zranený. V tomto krízovom momente dochádza k precitnutiu svedomia továrnika, ktorý ľutuje toho, čo urobil a žiada o odpustenie. Láske svojho synovca už nemieni brániť.
Kostka zo Sedlíc

Kostka zo Sedlíc môže byť:
Peter Kostka

Peter Kostka alebo Petr Kostka (; * ? - † 1532) bol vojvodca, kapitán kráľovských vojsk horného Uhorska, spolumajiteľ hradov Lietava, Strečno a mesta Žilina.
Príslušníci rodu boli v službách Albrechta II. a Mateja Korvína. S ním prišiel do Uhorska Albert (dol. 1469 – 1473). Jeho synovia Mikuláš († 1556) a Peter (1514 – 1526 kapitán Komárňanskej pevnosti, bojoval v bitke pri Moháči 1526) za vernosť k Jageloncom a Jánovi de Zápolya získali viaceré majetky.Peter Kostka pochádzal zo Sedlíc pri Frýdku-Místku (Sedlec, Sedlice, dnes Sedliště). Kráľ Ján hneď po korunovácii vymenoval Petra za veliteľa severouhorských vojsk a Mikuláša za krajinského kapitána. Nemilosrdne žiadal od liptovskej a trenčianskej šľachty na Liptove vernosť kráľovi Jánovi a neštítil sa vypáliť dediny a sídla prohabsburskej šľachty. Cisársky generál Katzianer v službách Ferdinanda I., však postupne dobýjal uhorské mestá a hrady a pripravoval sa aj na úder proti Orave. Peter v roku 1532 po dohode s vyslancom Ferdinanda I. zmenil stranu. Dohoda zaručila Petrovi a jeho synovcovi Jánovi z Dubovca uhorské šľachtictvo, potvrdené indigenátom z 28.9.1534. Peter získal Lietavu, Strečno a aj Oravský hrad, ktorý však kvôli finančným problémom predal synovcovi. Spolu s bratom Mikulášom boli najmä na Slovensku známi ako „hajtmani zámkov horných na Považí“. 
Erb.
Pôvod rodu sa odzrkadľuje aj v erbe, ktorý sa zaradzuje do skupiny poľských erbov zvanej stará Śierniawa. Erbom je v červenom štíte strieborný sloní chobot a nad ním zlatý grécky kríž, alebo opačne položené písmeno S, s krížom na hornom oblúku. Klenot tvoria v korune slonie choboty s napichanými pávími alebo pštrosími perami. Peter v roku 1530 odtlačil oktogonálnu pečať, kde je v štíte lastovičí kríž, pod ktorým z päty vyrastá sloní chobot, čo je udomácnená uhorská podoba erbu Śiernawa. Klenotom sú z prikrývadiel prilby vyrastajúce slonie choboty, vedľa sú iniciály P – K. Na Oravskom hrade sa nachádza farebný variant, kde je v zrejme čiernom štíte zlaté písmeno S naopak. František Thurzo dal urobiť v roku 1561 náhrobok svojej zosnulej manželke Barbore Kosztka, ktorý sa nachádza v kostole v Rajci a je zhodný so základným opisom erbu Śiernawa.
Marsyas

Marsyas ("Marsyas") môže byť:
Marsyas môže byť aj:
Twickenham Bridge

Twickenham Bridge je oblúkový cestný most preklenujúci rieku Temža v londýnskej časti Richmond. Most bol prvým veľkým železobetónovým trojkĺbovým mostom v krajine.
Výstavba začala 1. júna 1931 a architektom mosta bol Maxwell Ayrton. Výstavba stála 217 300 libier. Otvorený bol 3. júla 1933 Eduardom, Princom z Walesu, ktorý sa v ten deň zúčastnil aj otvárania mostov Hampton Court Bridge a Chiswick Bridge. Tri oblúkové rozpätia nad Temžou majú dĺžku , a ; bočné oblúkové rozpätia majú dĺžku . Šírka vozovky je a chodníky nachádzajúce sa po stranách vozovky sú široké. Výška mosta nad hladinou Temže pri nízkom prílive je .
V roku 1994 bol most opravovaný.
Grécko-baktrijské kráľovstvo

Grécko-baktrijské kráľovstvo existovalo približne medzi rokmi 250 až 125 pred Kr. Toto helenistické kráľovstvo sa nachádzalo v strednej Ázii a zahŕňalo územia Baktrie, Sogdiany a ďalších územných celkov.
Kráľovstvo bolo založené okolo roku 250 pred Kr., kedy priaznivú situáciu pre cestu k moci využil miestny satrapa Diodotos k odtrhnutiu rozsiahleho územia od vtedajšej seleukovskej ríše. Hlavným mestom nového kráľovstva sa stala Baktra (dnešný Balch). Spoločne s novo vzniknutým grécko-baktrijským kráľovstvom sa odtrhla aj Partia. Keď sa Diodotovi nepodarilo Partiu dobyť, uzavrel s ňou jeho syn Diodotos II. obojstranne výhodné prímerie. Okolo roku 180 pred Kr. prenikli baktrijskí Gréci do severnej Indie, čo viedlo k vzniku indo-gréckeho kráľovstva, ktoré pretrvalo až do konca 1. storočia pred Kr.
Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2004

Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2004 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2004, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Prebiehala sa od 17. septembra 2003 do 10. januára 2004. Zúčastnilo sa jej 16 družstiev, ktoré súťažili v troch kvalifikačných kolách. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo. 
Výsledky.
2. kolo.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Finálový turnaj.
Na európsky finálový kvalifikačný turnaj sa kvalifikovalo 7 najlepších družstiev z kontinentálneho šampionátu v roku 2003 a Lotyšsko, víťaz 2. kvalifikačného kola. Najlepší tím ME 2003na LOH 2000 postúpil už skôr zo Svetového pohára 2003.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2015

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien 2015 boli 17. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien, ktoré organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Konali sa v dňoch 28. marca až 4. apríla 2015 vo švédskom meste Malmö. Titul majsteriek sveta z roku 2013 úspešne obhájili hokejistky USA, ktoré vo finále zdolali reprezentáciu Kanady.
Zápasy o udržanie.
Konečný stav série:&lt;br&gt; –   2 : 0
Nižšie divízie.
I. A divízia.
Turnaj I. A divízie sa hral v Rouen vo Francúzsku od 12. do 18. apríla 2015.
I. B divízia.
Turnaj I. B divízie sa hral v Pekingu v Číne od 6. do 12. apríla 2015.
II. A divízia.
Turnaj II. A divízie sa hral v Dumfries v Spojenom kráľovstve od 30. marca do 5. apríla 2015.
II. B divízia.
Turnaj II. B divízie sa hral v Jace v Španielsku od 7. do 13. marca 2015.
Kvalifikácia II. B divízie.
Kvalifikácia II. B divízie sa hrala v Hongkongu od 18. do 21. februára 2015.
Montgomery Clift

Edward Montgomery Clift (* 17. október 1920, Omaha, Nebraska, USA – † 23. júl 1966, New York, New York) bol americký herec, ktorého sláva vrcholila v 50. rokoch 20. storočia. Často bol označovaný za prototyp novej hollywoodskej hviezdy tej doby, rebelskejšej a menej uhladenej než v klasickej ére, spolu s Jamesom Deanom a Marlonom Brandonom.
Kariéra.
Prvú profesionálnu rolu získal v hre "Fly Away Home" na Floride, v hraní pokračoval v divadle v Stockbridge (Connecticut), v roku 1935 už hral na Broadwayi, kde slávil úspech v rolí Tonka v Čapkovej "Matke".
Trikrát bol nominovaný na Oscara za výkon v hlavnej úlohe – už za svoju vôbec prvú filmovú rolu v snímke "The Search" ("Poznamenaní") (1948), za rolu robotníka George Estmana v dráme "A Place in the Sun" (1951) a za úlohu vo filme "Odtiaľto až na večnosť" ("From Here to Eternity") z roku 1953. Týmto filmom vyvrcholila éra postáv mladých, búriacich sa charizmatických mužov.
Táto etapa bola násilne prerušená v roku 1956, kedy havaroval so svojím autom. Ochrnula mu časť tváre a zmenil sa aj psychicky, keď sa stal po havárii závislým na alkohole a liekoch proti bolesti. Tým sa zmenil charakter jeho rolí, ale stále dostával veľké príležitosti ("The Young Lions", "Suddenly, Last Summer", "Wild River", "Mustangy (Misfits)", "Freud (Freud: The Secret Passion"). K najoceňovanejším výkonom druhej etapy jeho kariéry patrí úloha Rudolpha Petersena v dráme "Judgment at Nuremberg", za ňu bol nominovaný na Oscara za výkon vo vedľajšej úlohe, rovnako ako na Zlatý glóbus a cenu BAFTA. Ani tentoraz však žiadnu cenu nezískal, tak ako po celú svoju kariéru.
Mal homosexuálne vzťahy, ale aj vzťahy so ženami, médiá radi špekulovali najmä o jeho vzťahu s Liz Taylorovou, ktorá bola jeho najbližšou priateľkou a veľa mu pomohla po jeho nehode. Preslávil sa vetou „v posteli mám rád mužov, ale milujem len ženy“.
Zomrel v 45 rokoch na srdcové zlyhanie, zrejme po predávkovaní liekmi či drogami.
Pieseň "The Right Profile" skupiny The Clash na ich albume "London Calling" pojednáva o Cliftovi, jeho ochrnutej tvári a drogovej závislosti.
Adam Ferguson

Adam Ferguson, známy aj ako Ferguson of Raith (* 20. jún 1723, Logierait, Spojené kráľovstvo – † 22. február 1816, St Andrews) bol škótsky filozof, sociológ a historik škótskeho osvietenstva. Niekedy je označovaný ako "otec modernej sociológie".
Dielo.
Medzi hlavné Fergusonová diela patria:
The Butchers

The Butchers je slovenská rocková kapela zo Šamorína. 
História.
Kapela vznikla začiatkom roka 2012 v Šamoríne, bola založená Andrásom Hushegyim. Začínala iba ako trio hrajúce prevzaté bluesové pesničky. Prvý koncert odohrali v marci 2012 v miestnom pube. Na druhom koncerte už kapela vystupovala v úplne inej formácií, v ktorej aj ostala dlhší čas. Kapelu vtedy tvorili bratia, dvojičky András Hushegyi a János Hushegyi a Zoltan Petrakovič. Pre bratov to bola prvá väčšia skúsenosť hrať v spoločnej kapele, predtým hrávali zvlášť, každý so svojou vlastnou kapelu s odlišným štýlom hudby. The Butchers začali písať vlastné pesničky a pomaly vznikal materiál na ich prvý album.
Koncom roka 2012 sa ku kapele pripojil basgitarista Tamás Bartha, a tak János mohol opäť hrať na svojom pôvodnom nástroji, gitare. Skupina štyroch mladých ľudí rýchlym tempom dokončovala pesničky na debutový album. Nahrávať sa začalo vo februári 2013 a v júni už bolo na svete ich prvé CD s názvom "Train to freedom". V strede leta 2013 sa kapela rozhodla pre výmenu bubeníka. Novým členom sa stal Félix Mózes. Félix spolupracoval s kapelou do konca roka, v roku 2014 sa novým bubeníkom kapely stal Ladislav Šebo.
Vo februári roku 2015 kapela začala nahrávať svoj druhý album v Gila štúdiu (Galanta). Krátko po ukončení nahrávania došlo k ďalšej výmene bubeníka, Ladislav Šebo bol nahradený Šamorínskym bubeníkom Richardom Szilvássym. 13. júla pod vlastnou značkou kapela vydala svoj druhý album s názvom "The Butchers". Cez jeseň z kapely odišiel Richard Szilvássy kvôli pracovnej ponuke do zahraničia, dočasne bol nahradený bubeníkom Dávidom Mérym ("Renton and The Error Jam"). V decembri 2015 sa novým bubeníkom kapely stal Andrej Jošt.
Rok 2016 je jedným z najaktívnejších rokov v živote kapely, s množstvom koncertov doma a v zahraničí, kapela precestuje množstvo kilometrov v Strednej Európe a zahajuje svoju "Middle European Summer Tour". Najvýznamnejším vystúpením bol koncert na Suwalki blues festival v Poľsku. Koncom roka kapela oslavuje svoje 100. vystúpenie a päťročnú existenciu koncertom v Šamoríne.
Rok 2017 sa nesie v duchu vystúpení na domácej pôde.
Začiatkom roku 2018 z rodinných dôvodov opúšťa kapelu Andrej Jošt, je nahradený dlhodobým fanúšikom kapely Mucha Attilom. Kapela zároveň spraví remix a remaster svojho prvého albumu "Train to freedom" a vydáva ho v celosvetovej distribúcií.
V roku 2019 sa kapela intenzívne pripravuje na nahrávanie svojho nového albumu a koncom roka opäť zavíta do Gila štúdia v Galante, aby nahrala svoje nové pesničky. Nahrávanie prebieha vo veľmi dobrej atmosfére. 30 mája 2020 vychádza nové EP s názvom "Wounds".
Aristolochos z Élidy

Aristolochos ("Aristolochos") bol olympijský víťaz v tethrippe v roku 72 pred Kr.
Aristolochos z Élidy bol na 177. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v tethrippe. Tethrippon (preteky dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) zaviedli v Olympii na 25. hrách v roku 648 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb. Tento šport bol privilégom bohatých občanov (majiteľov vozov), za ktorých v preteku váčšinou súťažil vozataj, a to v mene svojho pána. Víťazný veniec si vždy odniesol iba majiteľ voza.
Olympijské víťazstvo Aristolocha zaznamenal byzantský učenec Fotios v písomnom diele Myriobiblon, a to v 97. kapitole, ktorá okrem iného uvádza aj zoznam olympijských víťazov zo 177. hier. Fotios vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností historika Flegóna z Trallu, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Aristolochos

Aristolochos ("Aristolochos") môže byť:
Svetlo na druhom brehu

Svetlo na druhom brehu je tretí album od Metalindy, vydaný v roku 1992. Pochádza z neho najznámejší hit kapely, „Slnko nevychádzaj“, ďalšie videoklipy boli natočené aj k piesňam „Angie“ a „Tak aspoň chvíľu to so mnou skús“. Po vydaní albumu nahradil Matina Cepku Márius Bartoň.
Zoznam skladieb.
Texty okrem uvedených napísal Pavol Jursa, hudbu okrem uvedených zložil Peter Sámel.
Nové médium

Nové médium je pojem, ktorý sa začal v odbornej literatúre bližšie vymedzovať už koncom osemdesiatych a začiatkom devädesiatych rokov 20. storočia. Očakávania boli smerované najmä na efektívnejšiu elimináciu vplyvu faktorov priestoru a času na komunikáciu, zvýšenie objemu dostupných informácií, zrýchlenie ich cirkulácie v spoločnosti a obohatenie komunikácie o prvky interaktivity a multimediálnosti. Diskusie o novom médiu/médiách majú mnoho stupňov voľnosti hlavne kvôli nezjednoteniu sa na jednom chápaní pojmu médium.
Zatiaľ čo jedna časť autorov vníma nové médium v zmysle primárneho média, postaveného na úroveň orálnemu či písomnému médiu, druhá časť vidí nové médium skôr ako sekundárne médium a jeho reprezentantov uvádza rôzne podoby internetového umenia, videohry, sociálne siete a virtuálny svet všeobecne, e-mail, blog, wiki, hypertextové priestory typu Web 2.0, ale aj multimediálne nosiče, akými sú CD a DVD a systémy bezdrôtovej/mobilnej komunikácie.
Charakteristika.
Koncept nového média predstavil ako jeden z prvých Everett Rogers, vymenovaním troch charakteristík: "interaktivita", "demasifikácia" a "asynchrónnosť". Jay David Bolter a Richard Grusin pridali k týmto trom charakteristikám štvrtú – špecifický spôsob remediácie: "To, čo je nové na nových médiách vychádza zo špecifického spôsobu, ktorým preformujú staršie médiá a zo spôsobov, ktorými staršie médiá reagujú na výzvy od nových médií...re-prezentáciu jedného média v inom nazývame remediáciou a tvrdíme, že remediácia je rozhodujúcou charakteristikou nových digitálnych médií."
Podľa Leva Manovicha sa nové médium charakterizuje piatimi vlastnosťami:
Manovichovo nové médium tvoria v podstate binárne dáta interpretované softvérom umožňujúcim vytvárať rôzne formy prezentácie/prístupu/použitia informácie.
Odlišnosti nového média od jeho predchodcov:
Nové médium stavia pred človeka, spoločnosť a tradičné médiá nové výzvy:
Novosť nových médií.
V súčasnosti „novosť“ v kontexte nových médií indikuje:
Láska holých prenáša

Láska holých prenáša je štvrtý album od skupiny Metalinda, vydaný v roku 1994. Na tomto albume sa skupina odklonila od svojho predchádzajúceho heavy metalového štýlu smerom k pop rocku. Ide o prvý album s basgitaristom Ferom Gašparíkom a posledný, na ktorom hrá gitarista Michal Kovalčík.
Medzi najznámejšie piesne z tohto albumu patria „English Is How Know“ a „Víno, pizza, makaróny“.
Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2008

Európska kvalifikácia vo volejbale mužov na LOH 2008 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Letné olympijské hry 2008, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Prebiehala sa od 1. septembra 2007 do 13. januára 2008. Zúčastnilo sa jej rekordných 27 družstiev, ktoré súťažili v troch kvalifikačných kolách. Na olympijský turnaj sa kvalifikovalo iba víťazné družstvo.
Výsledky.
2. kolo.
Turnaj 1.
Základné skupiny.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Turnaj 2.
Základné skupiny.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Turnaj 3.
Základné skupiny.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Finálový turnaj.
Na európsky finálový kvalifikačný turnaj sa kvalifikovali 2 najlepšie družstvá z kontinentálneho šampionátu v roku 2007, 5 družstiev z 2. kvalifikačného kola a družstvo hostiteľskej krajiny. Vicemajster ME 2007na LOH 2008 postúpil už skôr zo Svetového pohára 2007.
Základné skupiny.
Skupina A.
&lt;br&gt;
Skupina B.
&lt;br&gt;
Aristolochos z Atén

Aristolochos ("Aristolochos") bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 344 pred Kr.
Aristolochos z Atén bol na 109. olympijských hrách korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda.
Záznam o olympijskom víťazstve Aristolocha je uvedený v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Olympijské víťazstvo Aristolocha uvádza aj historik Diodoros Sicílsky, a to v súvislosti s datovaním udalostí, ktoré sa v tom roku udiali v antickom Ríme a Grécku.
Gabriel Lamé

Gabriel Léon Jean Baptiste Lamé (* 22. júl 1795, Tours, Francúzsko – † 1. máj 1870, Paríž) bol francúzsky matematik a fyzik. Venoval sa teórii elasticity a izostatickým a izotermickým povrchom telies. Určil tzv. Laméove parametre.
Pracoval s Émile Clapeyronom v Petrohrade. Od roku 1832 bol profesorom na École Polytechnique v Paríži.
Ocenenie.
Je jedným zo 72 významných vedcov, ktorých meno je zapísané na Eiffelovej veži v Paríži. Je po ňom pomenovaný aj kráter Lamé na Mesiaci.
Richmond Lock and Footbridge

Richmond Lock and Footbridge je dvojica oblúkových lávok a stavidlo na rieke Temža v londýnskej časti Richmond. Je posledným stavidlom na Temži pred jej ústím a zabezpečuje min. hĺbku Temže medzi Richmondom a Teddingtonom. Výstavba stavidla prebiehala v rokoch 1891 – 1894 a autorom jeho návrhu bol Francis Goold Morony Stoney. Dĺžka stavidla je a jeho šírka je . Nad stavidlami boli postavené dve lávky s piatimi oblúkmi z liatiny a kameňa. Ich výstavba stála 61 tisíc libier a otvorené boli 19. mája 1894 Jurajom, Vojvodom z Yorku. Do roku 1939 na nich bolo vyberané mýto.
Vladislav Plevčík

Vladislav Plevčík (* 8. september 1992, Bratislava) je slovenský herec.
Životopis.
Od roku 2012 je členom hereckého súboru Divadla Nová scéna v Bratislave. Ponuku na angažmán v divadle dostal po premiére muzikálu Hair ("Berger"). Absolvoval hudobno - dramatický odbor na Konzervatóriu v Bratislave.
Jean-Charles de Borda

Jean-Charles de Borda (* 4. máj 1733, Dax, Francúzsko – † 20. február 1799, Paríž) bol francúzsky matematik a astronóm. 
Preslávil sa svojimi príspevky v oblasti mechaniky tekutín, navigácie, geodézie a svojimi štúdiami o veľkosti a tvare Zeme. Aplikoval rad svojich objavov v armáde, najmä v delostrelectve a námorníctve. Jeho závery o mechanike tekutín mali veľký vplyv na rozvoj hydraulických čerpadiel. Zohral úlohu v americkej revolúcii. Pomohol zaviesť metrický systém do Francúzska. Navrhol nový volebný systém, tzv. Bordovo hlasovanie. 
Ocenenie.
Je jedným zo 72 významných vedcov, ktorých meno je zapísané na Eiffelovej veži v Paríži. Bol členom Académie des sciences. Je po ňom pomenovaný tiež kráter Borda na Mesiaci.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1987 boli v poradí 18. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Štrasburgu, vo Francúzsku v dňoch od 16.23. augusta 1987, za účasti 19 mužských a 7 ženských tímov. Vodnopólový turnaj, ktorý bol súčasťou európskych majstrovstiev v plaveckých športoch, sa prvýkrát organizoval v mužskej aj v ženskej kategórii súčasne. Mužský turnaj bol rozdelený troch výkonnostných skupín. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1931, v Paríži. Tituly obhájili vodnopólisti a vodnopólistky .
Crossmaglen

Crossmaglen (z írčiny: "Crois Mhic Lionnáin", význam "Mac Lionnáinov kríž") je dedina na juhu grófstva Armagh v Severnom Írsku. V sčítaní ľudu v roku 2011 mala 1592 obyvateľov, čo z nej robí najväčšiu dedinu v južnom Armaghu. V centre dediny je veľký pozemok, na ktorom stojí základňa Polície Severného Írska, kde bola v minulosti vojenská rozhľadňa (miestnymi obyvateľmi nazývaná "look-out post"). 
Názov námestia v meste pripomína pamiatku kardinála Tomása Ó Fiaicha miestneho muža, ktorý sa stal hlavou rímskokatolíckej cirkvi v Írsku a ktorý zomrel v roku 1990.
Malyja Čučavičy

Malyja Čučavičy (; ) je osada v Lunineckom okrese Brestskej oblasti Bieloruska, na juhovýchod od obce Vialikija Čučavičy.
Vialikija Čučavičy

Vialikija Čučavičy (; ) je dedina v Lunineckom okrese Brestskej oblasti Bieloruska.
Doprava.
V minulosti cez dedinu prechádzala trať úzkorozchodnej železnici "Ľušča — Vialuta — Vialikija Čučavičy — Hock".
Pamiatky.
V dedine sa nachádza Kostol Presvätej Bohorodičky (Pakroŭskaja carkva), postavený medzi 1846 a 1851 rokmi.
Prison Architect

Prison Architect je počítačová hra, ktorá simuluje konštrukciu a manažment súkromného väzenia. Hra bola vytvorená britskou spoločnosťou Introversion Software. Hra bola od 25. septembra 2012 dostupná ako predobjednávka platenej alfa verzie hry pričom nové aktualizácie vychádzali každé tri až štyri týždne. Alfa verzie hry sa predalo 1 milión kópií, čo vývojárom zarobilo viac ako 10,7 miliónov amerických dolárov. K 26. septembru 2015 sa predalo 1,25 miliónov kópií hry, čo vývojárom zarobilo 19 miliónov amerických dolárov. V roku 2012 sa vývojári s hrou zúčastnili akcie Independent Games Festival. Hra bola dostupná cez predbežný prístup na Steame, a oficiálne vydaná bola 6. októbra 2015.
Štýl hrania.
Hra je 2D simulácia konštrukcie a manažmentu v ktorej hráč ovláda stavbu a prevádzku väznice. Hráč je zodpovedný za manažment rôznych záležitostí ohľadom väzenia, ako napríklad stavba ciel a iných miestností, plánovanie a napájanie miestností a rôznych zariadení na elektrinu a vodu, nájom zamestnancov ako napríklad robotníkov, strážnikov a pod. Hráč je takisto zodpovedný za financie a udržiavanie väzňov spokojných. Rola hráča v hre je architekt a riaditeľ väzenia. Hráč môže postaviť miestnosti ako dielňa, práčovňa alebo miestnosť s čistiacimi potrebami v ktorých môžu väzni, alebo pridať rôzne reformné programy. Hráč môže úpravou režimu nepriamo rozkázať čo majú väzni robiť. Hra je inšpirovaná inými počítačovými hrami ako napríklad Theme Hospital, Dungeon Keeper a Dwarf Fortress. V prvom oficiálnom vydaní bol pridaný mód úteku, kde hráč môže hrať za väzňa a takisto bol rozšírený príbehový mód.
Eduard Blasy

Eduard Dávid Blasy, Eduard David Blásy, (Blazy), (* 3. máj 1820, Veľká† 25. jún 1888, Veľká) bol starostom Veľkej, turistickým nadšencom, kurátorom evanjelickej cirkvi, horským vodcom, členom lekársko-prírodovedeckého spolku. 
Životopis.
Po absolvovaní základnej školy vo Veľkej (miestna časť Popradu), študoval na lýceu v Kežmarku. V roku 1851 sa oženil s Kežmarčankou Lujzou Sziftovou, s ktorou mal dcéru Hermínu Lujzu. 
Základné vzdelanie dostal vo Veľkej, stredoškolské štúdiá zamerané na obchod v Kežmarku. Po ich dokončení bol v roku 1834 učňom u obchodníka Steinhausa v Levoči. Po náhlej smrti jeho otca v roku 1840 prevzal rodinné hospodárstvo. V roku 1848 bol účastníkom maďarskej revolúcie za čo bol v rokoch 1848/49 väznený v Krakove a v Prešove. Po návrate z väzenia sa zapojil do hospodárskeho života vo Veľkej. Založil tu koncom 60. rokov 19. storočia Doobrovoľný hasičský zbor pre mestá Poprad, Spišskú Sobotu, Matejovce, Stráže a Veľkú. V roku 1856 sa stal členom Bratislavského lekárskeho a prírodovedeckého spolku. Zakrátko sa stal starostom Veľkej a kurátorom miestnej evanjelickej cirkvi. Bol členom výboru Uhorského karpatského spolku a stál pri vzniku bývalého Tatranského múzea vo Veľkej. Počas leta v rokoch 18691874 spravoval Starý Smokovec. Bol všestranným propagátorom tatranskej prírody, horským vodcom a sprievodcom. V roku 1871 vo Velickej doline vybudoval turistickú chatu – Blasyho chatu. O tri roky ju zničila lavína. V lete 1877 pomáhal pri stavbe turistického chodníka vo Velickej doline k Dlhému plesu. V médiách propagoval tatranskú turistiku a horolezectvo. V roku 1840 Eduard Blasy so sprievodcom Jánom Rumanom Driečnym starším uskutočnil prvý známy letný prvovýstup na Rysy, kde mu bola odhalená pamätná tabuľa. S horskými vodcami Jánom Breurerom mladším a Jakubom Luxom urobil druhý známy výstup na Ľadový štít. Traduje sa, že bol prvý, kto v spoločnosti poľovníka na kamzíky Jakuba Gellhofa v zime 15. januára 1873 vystúpil na Slavkovský štít.
Detský spevácky zbor Slovenského rozhlasu

Detský spevácky zbor Slovenského rozhlasu je rozhlasový zbor, ktorý pôsobí na scéne slovenskej kultúry už takmer 60 rokov. Jeho zakladateľom bol skladateľ a dirigent, popredná osobnosť slovenského hudobného života Ondrej Francisci. Po jeho odchode (1978) prevzali umelecké vedenie zboru Marián Vach a od roku 1986 Janka Rychlá. Zbor od svojho založenia (1953) nahral viac ako 500 piesní, cyklov pre rozhlasové vysielanie, niekoľko CD a vychoval množstvo popredných umelcov. Spomeňme napríklad Editu Grúberovú, Magdalénu Hajóssyovú či Gabrielu Beňačkovú.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1989

Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 1989 boli v poradí 19. majstrovstvá Európy vo vodnom póle, ktoré organizuje Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Bonne, v Západnom Nemecku v dňoch od 13.20. augusta 1989, za účasti 16 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo žien Talianska; naopak, sa účasti zrieklo. Západné Nemecko organizovalo európsky šampionát druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1934, v Magdeburgu. V mužskej kategórii po finálovej výhre nad zvíťazila domáca . V ženskej kategórii obhájilo titul , keď vo finále vyhralo nad .
Štruktúra mužského vodnopólového turnaja, ktorý bol aj naďalej súčasťou európskych majstrovstiev v plaveckých športoch, sa oproti minulým majstrovstvám zmenila. Z formátu výkonnostných skupín s neobmedzenným množstvom družstiev sa prešlo na klasický formát turnaja s presne vymedzeným množstvom družstiev. Ženský turnaj aj naďalej fungoval ako otvorený turnaj.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych ženských družstiev na Majstrovstvá sveta 1991, ktoré organizovala Austrália. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Aristón (víťaz na OH v r. 448 pred Kr.)

Aristón ("Aristón") bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 448 pred Kr.
Meno Aristóna, víťaza 83. olympijských hier v roku 448 pred Kr., je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Aristón je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v tridsiatom deviatom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ἀρίστων... – Aristón z...).
Aristón, olympionik z roku 448 pred Kr., podľa talianskeho historika Luigiho Morettiho zvíťazil v boxe medzi dorastencami (v tom roku zvíťazil v boxe medzi mužmi Akousilaos z Rodu), preto nemôže byť totožný z Aristónom z predchádzajúcich hier, ktorého niektoré zdroje uvádzajú ako víťaza v boxe medzi mužmi. Mohol to byť pravdepodobne jeho menovec alebo syn.
Box dorastencov (pygmé paidón) zaradili do programu olympijských hier v roku 616 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Filótas zo Sybaridy.
Aristón (víťaz na OH v r. 452 pred Kr.)

Aristón ("Aristón") bol olympijský víťaz v boxe v roku 452 pred Kr.
Meno Aristóna, víťaza 82. olympijských hier v roku 452 pred Kr., je zaznamenané na papyruse (P. Oxy. 222), ktorý bol v roku 1897 objavený britskými archeológmi Bernardom Grenfellom a Arthurom Huntom na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu. Predná strana tohto papyrusu uvádza zoznam olympijských víťazov zo 75. do 78. a od 81. do 83. olympijských hier. Aristón je na tomto značne poškodenom papyruse uvedený v dvadsiatom druhom riadku vpravo. Názov jeho domovskej krajiny na papyruse chýba (Ἀρίστων... – Aristón z...).
Aristón, olympionik z roku 452 pred Kr., sa uvádza ako olympijský víťaz v boxe medzi mužmi (v tom roku zvíťazil v boxe medzi dorastencami Apollodóros), preto nemôže byť totožný z Aristónom z nasledujúcich hier, ktorý je v zoznamoch uvedený ako víťaz v boxe dorastencov. Mohol to byť pravdepodobne jeho menovec alebo otec.
Box (pygmé) zaradili do programu olympijských hier v roku 688 pred Kr. a prvým víťazom tejto disciplíny bol Onomastos zo Smyrny.
Lykiskos

Lykiskos ("Lykiskos") môže byť:
Tenisová raketa

Tenisová raketa je športové náčinie tenistu. Tvorí ju výplet zo strún a rám, ktorý je zložený z držadla, krčku a hlavy. 
Súčasti rakety.
Držadlo.
Držadlo (grip) má tvar osemuholníka a je ovinuté kožou, na ktorú možno priložiť ďalšie vrstvy protišmykových povrchov, takzvaných omotávok. Základná koža sa však dnes vo väčšine prípadov nahrádza syntetickými materiálmi.
Hlava.
Hlava rámu je elipsovitého tvaru s úderovou plochou, ktorú vytvárajú struny výpletu. Povrch výpletu je jednotný a hustota strún v strednej časti nesmie byť nižšia ako na ostatnej ploche. Maximálna plocha výpletu je limitovaná na dĺžku menšiu ako 39,37 cm a šírku menšiu ako 29,21 cm. 
Rám.
Celková dĺžka rámu vrátane držadla musí byť kratšia ako 73,66 cm a celková šírka potom kratšia ako 31,75 cm. Štandardná dĺžka rakety sa pohybuje v rozmedzí 63 – 69 cm a hmotnosť je okolo 250 – 320 gramov. 
Tradičný rám bol tvorený drevom. Od začiatku 60. rokov 20. storočia sa začali používať kovové rámy a neskôr rámy z plastických hmôt. Teraz rakety bývajú vyrábané z karbónových vlákien, sklených vlákien, titánu alebo keramických materiálov.
V sezóne 1976/1977 došlo k rozšíreniu tzv. "dvojitých výpletov", ktoré významne zvýšili rotáciu lôpt. Avšak 1. októbra 1977 Medzinárodná tenisová federácia tieto výplety zakázala.
Výrobcovia.
Medzi výrobcov tenisových rakiet patria napr. Firmy Wilson Sporting Goods (USA), Prince Sports (USA), Völkl (Nemecko), Yonex (Japonsko), Fischer (Rakúsko), Babolat (Francúzsko), Tecnifibre (Francúzsko), Dunlop Sport (Veľká Británia), Slazenger (Veľká Británia), Head, Wish, Pacific.
V minulosti potom firma Spalding (USA) alebo Lacoste (Francúzsko).
Z pekla šťastie

Z pekla šťastie je štúdiový album slovenského speváka a skladateľa Pavla Hammela, ktorý v roku 2015 vydalo hudobné vydavateľstvo Pavian Records.