Manipulácia (psychológia)

Manipulácia (z latinských výrazov "ruka" a "uchopiť") je v sociálnej psychológii a sociológii termín označujúci snahu ovládať myslenie druhej osoby či viacerých osôb.
Manipulátor sa snaží vnútiť cieľovej osobe myšlienky, názory, či konania, ktoré nie sú obeti vlastné a ktoré by dobrovoľne neprijala a získava výhodu voči nej bez toho, aby mala voľbu, či mu vyhovie, alebo nie. Obeť si často ani neuvedomuje, že je manipulovaná.
Použitie manipulácií.
V bežnom živote sa stretávame vo veľkej väčšine s nevedomými manipuláciami. Tvoria obranné automatizmy, ku ktorým sa manipulátor uchyľuje, keď bráni pre neho dôležité hodnoty (najčastejšie vo vzťahu, v ktorom sa cíti ohrozený). Sú však aj iné, premyslené formy manipulovania, ktoré môžu prebiehať plánovane a vedome a aj na spoločenskej úrovni. Často sa pri nich využívajú mediálne manipulačné metódy. 
Niektorí manipulátori používajú obzvlášť nemorálne a neetické metódy, ich konanie odborníci považujú za psychické týranie.
Manipulácia sa využíva ako zbraň (pozri taktika) a môže sa javiť ako užitočná. Pre všetkých zúčastnených môže byť aj nebezpečná. Rovnako sa používa aj v biznise (môže byť vnímaná ako určitá forma vojny, v ktorej sa manipulácie týkajú zákazníkov i protivníkov v konkurenčnom boji).
Manipulatívne metódy a etika.
Manipulatívne metódy sú založené vždy na eticky neprípustných formách správania sa. 
Gloria Beck vo svojej knihe "Zakázaná rétorika" uvádza spojitosť týchto metód so zlými úmyslami manipulujúcej osoby. Upozorňuje na nasledovné neetické spôsoby správania sa, ktoré sú v rôznej intenzite, nie zákonite všetky (ale vždy aspoň niektoré z nich) obsiahnuté v manipulačných technikách: 
Dôsledky psychickej manipulácie pre obeť: 
Manipulácia je veľmi silný stresujúci faktor, obzvlášť, ak ide o dlhodobý pobyt v blízkosti manipulátora. Stresová odpoveď je objektívne zistiteľná podľa chemických a fyziologických prejavov tela.
Metódy a charakteristiky manipulátora.
Francúzska psychologička Isabelle Nazare-Aga uvádza 30 znakov, podľa ktorých možno identifikovať manipulátora. Daná osoba je iste manipulátor, ak vyhovuje aspoň v štrnástich bodoch:
Manipulátor často využíva niektoré z techník brainwashingu. Napríklad cieľovej osobe či osobám nenápadne mení dôverne známe prostredie tak, aby sa v ňom neorientovala a cítila sa nesvoja. Často sa manipulátor snaží byť cieľovej osobe či osobám sympatický, charizma je pre neho výhodou. Keď potrebuje, upozorňuje na svoje zásluhy a zároveň znižuje sebavedomie obete. Neváha venovať hodnotný dar, alebo požičať peniaze a pod., pretože si tým svoju obeť morálne zaväzuje. Niekedy zastáva vedúcu pozíciu a buduje si kariéru.
Jeho vzťah k ostatným je svojou podstatou deštruktívny, ale osoby v jeho okolí to skôr iba cítia a len ťažko formulujú racionálne zdôvodnenie.
V manželstve sa manipulátor bežne dopúšťa citového vydierania a môže byť i násilnícky. Dokáže celkom rozvrátiť rodinu. Odhalenie manipulátora v blízkej osobe je pre obeť často ťažká dezilúzia, niekedy až taká, že sa radšej dobrovoľne vracia do predchádzajúceho stavu. Manipulátor má samozrejme i dobré vlastnosti a tie sú často pre obeť dôvodom na to, aby ospravedlnila jeho konanie.
Niektoré techniky manipulácie bežne používajú tiež profesionáli v reklame s cieľom predať tovar a v politike s cieľom získať priazeň voličov. V týchto prípadoch sa spravidla neuplatňujú vyššie city, ktoré sú naopak hlavným nástrojom manipulátora v medziľudských vzťahoch.
Propaganda najmä v totalitných režimoch slúži na ovládanie davu a je založená práve na manipulácii s ľudským myslením. Režim jej prostredníctvom útočí i na základné ľudské potreby a city, cieľavedomo presmerováva prirodzené emócie, núti ľudí, aby sa vzdali svojich práv. Dobre to ilustruje napríklad George Orwell v antiutopickom románe 1984.
Určitá forma manipulácie môže prebiehať aj na nevedomej úrovni (pekne sa oblečieme, keď ideme na stretnutie s dôležitým človekom, sme milí, ak od niekoho niečo chceme).
Príklad rétorickej manipulácie: Manipulačná technika vytvárania obrazu nepriateľa.
Ak manipulácia prebieha vedome a plánovane s cieľom manipulovať vybrané osoby, nazýva sa rétorická. Od čias antického Grécka sú vypracované verbálne manipulačné techniky, ktorých znalosť dodnes využívajú profesionáli v oblasti politiky, armády, obchodu a pod., a ktoré často slúžia i k skrytému ovládaniu más v rôznych spoločnostiach. Jednou z mimoriadne účinných (a nebezpečných) metód je metóda "vytvárania obrazu nepriateľa". 
Princíp metódy.
Metóda, ktorá podnecuje agresivitu ľudí, vytvára pripravenosť k násiliu a priestor pre ľahostajnosť k utrpeniu iných, pričom predkladá ľuďom lož ako zdanlivú pravdu a dôverčivých ľudí zneužíva ako nástroje. Je vhodná predovšetkým pre manipulovanie skupiny ľudí. Manipulujúci sa snaží, aby sa obraz nepriateľa stal diktátom v orientácii skupiny podľa jeho zámerov. Zneužíva dualistický vzorec myslenia a pomocou rétorických konštrukcií vytvára obraz nepriateľa. Metóda posilňuje agresivitu skupiny (hnev skupiny sa obracia proti dodanej obeti). Obraz nepriateľa vytvára ospravedlnenie neetického konania skupiny, posilní sa sebadôvera a sebaúcta jej členov. Skupina je potom ochotná voči „nepriateľovi“ prejaviť silu a násilie podľa priania „tvorcu obrazu“. 
Nástroje vytvárania obrazu nepriateľa (a proti čomu sa brániť):
Na vytváranie obrazu nepriateľa sa často zneužívajú 
V roku 1993 Samuel Keen vydal knihu "Tváre zla. O vzniku našich obrazov nepriateľa", v ktorej sa pokúsil varovať pred manipuláciami s obrazom nepriateľa a zvýšiť našu obranyschopnosť proti tejto manipulácii. V knihe ako podmienku účinnosti tejto metódy uvádza existenciu človeka pripraveného byť činným ako homo hostilis, človek prechovávajúci nepriateľstvo.
Obrana proti manipulácii.
Aby ochrana voči manipulácii bola možná, je potrebné predovšetkým:
Marketingové aktivity bývajú spojené sa s marketingovými manipuláciami. Marketing ovplyvňuje svoju cieľovú skupinu prostredníctvom poznaných psychologických zákonitostí. Vplýva predovšetkým na ľudí, ktorí si manipuláciu neuvedomujú, nemajú vybudované obranné mechanizmy voči marketingovým manipuláciám. No ani poznanie príslušných zákonitostí neznamená, že sa manipuláciám zo strany marketingu a reklamy dá úplne vyhnúť "(napr. určovanie ceny spôsobom, že všetky číslice okrem prvej sú deviatky - kupujúci vníma nákup ako cenovno výhodnejší, ako v skutočnosti je - 399 je cena oveľa motivujúcejšia, ako 400)". 
Masmediálna manipulácia.
Manipulácia sa uskutočňuje aj v médiách prostredníctvom masmediálnej manipulácie.
Médiá sledujú ciele svojich majiteľov a tým je (najčastejšie) zisk. Žiaden majiteľ si nepraje destabilizáciu systému, v ktorom finančne prosperuje. Podľa mnohých teoretikov je hlavnou úlohou médií vo vyspelých krajinách zachovanie súčasného status-quo v spoločnosti.
Ivan Vágner v knihe "Televízne správy - psychický nátlak?" konštatuje: "Bolo by klamstvom tvrdiť, že mediálna realita vzniká ako úmyselná manipulácia - ide skôr o kozmetickú úpravu skutočnosti - vytváranie pseudoudalostí, výber tém, "o ktorých sa hovorí", zdôraznenie negativizmu a elitárstvo (etnocentrizmus),"