Jean-Paul Belmondo

Jean-Paul Belmondo (* 9. apríl 1933, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko† 6. september 2021, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky herec, kaskadér, boxer a producent.
Jeden z predstaviteľov novej francúzskej filmovej vlny a taktiež jeden z najznámejších filmových symbolov Francúzska druhej polovice 20. storočia. Na svojom konte má cez 80 filmových titulov, pričom od 60. rokov hral prevažne hlavné úlohy. Bol známy tým, že kaskadérske kúsky vo svojich filmoch robil sám. V našich končinách bol známy filmami ako "Zviera", "Veselá Veľká noc", "Profesionál" či "Super finta", kde mu prepožičal hlas český herec Jiří Krampol.
Životopis.
Pochádzal z umeleckej rodiny, jeho otec Paul Belmondo bol francúzsky sochár, matka Madeleine Reinaud-Richard (sicílskeho pôvodu) bola maliarka a tanečnica. Brat Alain je filmový režisér a producent, sestra Muriel je herečka a baletka.
Mladý Belmondo sa o školu veľmi nezaujímal, bol nedisciplinovaný a bavil ho najmä futbal a box. Vo veku 16 rokov sa rozhodol, že sa stane hercom. Od roku 1951 sa zúčastňoval kurzov na Národnej akadémii dramatických umení (Conservatoire national supérieur d'art dramatique), ako regulárneho študenta ho však prijali až v roku 1952. V roku 1953 si zobral za manželku Elodie Constantinovú, s ktorou mal tri deti: dcéry Patriciu (* 1958, zomrela pri požiari v roku 1994) a Florence (* 1960) a syna Paula (* 1963).
Filmová kariéra Jeana-Paula Belmonda sa začala v krátkom filme "Molière" (1956), no jeho prvou veľkou filmovou úlohou bola postava anti-hrdinu Michela Poiccarda vo filme "Na konci s dychom" režiséra Jeana-Luca Godarda z roku 1960. Neskôr účinkoval vo filozofickom filme Jeana-Pierra Melvilla "Kňaz Léon Morin" (1961) "a" ďalších dvoch Godardových filmoch ("Žena je žena" (1961) a "Bláznivý Petríček" (1965)). Postupne sa začal presadzovať v komerčnejších projektoch, najmä v akčných filmoch alebo komédiách, ako "Cartouche" (1962), "Muž z Ria" (1964) či "Muž z Hongkongu" (1965) režiséra Philippa de Brocu. Až do polovice osemdesiatych rokov hrával Belmondo najmä akčných, často cynických hrdinov. Neskôr sa sústreďoval na divadlo a po mŕtvici v roku 2001 sa na chvíľu stiahol z verejného života.
Začiatkom 21. storočia sa Belmondo zúčastnil slovenského filmového festivalu Art Film Fest v Trenčianskych Tepliciach, kde ho zvečnili na Moste slávy. V apríli 2007 ho vyznamenali najvyšším francúzskym štátnym vyznamenaním Radom čestnej légie a neskôr v Cannes Zlatou palmou za celoživotné dielo (2011). V roku 2008 natočil svoj posledný celovečerný filmdrámu "Muž a jeho pes."
So svojou poslednou manželkou Natty mal dcéru Stellu (* 2003), ktorá sa stala modelkou. Rád udržiaval vzťahy s hercami: Alain Delon, Michel Beaune, Pierre Vernier, Charles Gérard alebo Robert Hossein. Zo svojim synom Paulom natočil koncom roka 2015 dokument "Belmondo podľa Belmonda", ktorý popisuje Belmondov celoživotný príbeh.
Zomrel vo svojich osemdesiatich ôsmich rokoch vo svojom dome pri Quai d’Orsay v dôsledku dlhodobo zlého zdravotného stavu. Na jeho pohreb prišlo veľa významných osobnosti (Jean Dujardin, Michel Hazanavicius, Bérénice Bejo, Guillaume Canet, Marion Cotillard, Vladimir Cosma, Michel Drucker, Gilles Lellouche). Zúčastnil sa aj francúzsky prezident Emmanuel Macron, ktorý čítal smútočný prejav. Jeho telo bolo spopolnené v krematóriu cintorína Père-Lachaise.
Neďaleko mosta Bir-Hakeim bola 12. apríla 2023 slávnostne otvorená Promenade Jean-Paul-Belmondo a jeho meno nesie aj ulica v Chantepie.