burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Ferdinand Frederick Henri Moissan

Ferdinand Frederick Henri Moissan (* 28. september 1852 – † 20. február 1907) bol francúzsky chemik, ktorý v roku 1906 získal Nobelovu cenu za chémiu za izolovanie fluóru zo zlúčeniny. Bol jedným zo zakladajúcich členov Medzinárodneho výboru pre atómové hmotnosti (International Atomic Weights Committee).
Existencia fluóru bola známa už veľa rokov, ale všetky snahy o prípravu tohto prvku stroskotali a niektoré experimenty zanikli už v počiatkoch.
Keď dokázal oddeliť fluór od zlúčeniny, ten okamžite reagoval s prvkom v jeho blízkosti. Iba zlato neprepúšťalo atómy fluóru. Moissanovi sa to podarilo elektrolýzou roztoku hydrogéndifluoridu draselného (KHF2) a kyseliny fluorovodíkovej (HF). Táto zmes bola potrebná, pretože HF je nevodič. Prístroj na elektrolýzu bol vybavený platinovo-irídiovými elektródami, platinu schladil a udržal teplotu prístroja na -50 °C. Výsledok bol ten, že kompletne izoloval vodík, tvorený na záporných elektródach od fluóru, ktorý sa tvoril pri kladných elektródach. Tento proces sa stále využíva na produkciu fluóru. Moissan študoval správanie sa fluóru do veľkej hĺbky.
V roku 1893 začal študovať úlomky kráteru Barringer blízko Diablovho kaňonu v Arizone, kde objavil nový veľmi jagavý minerál SiC (má väčší lesk ako diamant, ale v súčasnosti je známejší vo forme brúsiva karborundum). Tento minerál bol v roku 1905 po ňom pomenovaný (moissanit). V súčasnosti sa vyrába umelo aj vo forme drahokamov (guľôčka o priemere 6 stojí cca. 1 000 USD).
Moissan náhle zomrel v Paríži 27. februára. Krátko po jeho návrate zo Štokholmu, kde mu udelili Nobelovu cenu. Nie je isté, či jeho experimenty nespôsobili jeho náhlu smrť.
Versaillský mier (1783)

Versaillský mier alebo (druhý americký) parížsky mier bola mierová zmluva podpísaná medzi Kráľovstvom Veľkej Británie a Spojenými štátmi 3. septembra 1783. Veľká Británia podpísala aj pomocné zmluvy s Francúzskom a Španielskom. 
Versaillský mier skončil vojnu za nezávislosť USA. Podľa zmluvy USA dostali územie medzi Alleghenami a riekou Mississippi, Floridu dostalo Španielsko.
Lucia Gažiová

Lucia Gažiová (* 2. február 1979, Levoča) je slovenská herečka.
Život.
Lucia Gažiová sa narodila v roku 1979 na Slovensku. Pochádza z katolíckej rodiny. Jej otec Ing. Gaži Ladislav PhD vysokoškolský pedagóg .Matka Doc.PhDr. Mária Gažiová PhD klinický psychológ. Má sestru Ladislavu, ktorá je úspešná akademická maliarka. Laureátka prvého ročníka Ceny kritiky.
Po štúdiách na gymnáziu študovala filmovú réžiu a jazzový spev v Nórsku. Na Slovensku absolvovala herectvo na VŠMU.Úspešne obhájila rigoróznu prácu,čim dosiahla titul PhDr a ukončila doktorandské štúdium v obore sociálna práca ( PhD) .
Hrá na husle a klavír ,píše si vlastné skladby a filmové scenáre a spieva. Nakrútila svoju prvú vlastnú skladbu s názvom Bebí. Vedie novú hudobnú skupinu Malá Zoe .Nedávno dokončila svoj prvý filmový scenár a v lete chystá premiéru filmu Pierko vo vlastnej réžii.
Účinkovala v divadle Astorka Korzo ´90, v Slovenskom národnom divadle, v Divadle Bolka Polívku, Štúdiu L+S. Vystupovala aj v divadle Na zábradlí.
V roku 2008 si vzala za manžela syna hudobného skladateľa Karla Svobodu Petra Svobodu, s ktorým sa zoznámila na natáčaní filmu "Milenci a vrazi", a s ktorým má tiež syna Ferdinanda a dcérku Elizabeth
Ferdinand Julius Cohn

Ferdinand Julius Cohn (* 24. január 1828, Vroclav, Poľsko – † 25. jún 1898, Vroclav) bol nemecký biológ známy hlavne výskumom v oblasti baktérií. Pokladá sa za jedného zo zakladateľov bakteriológie.
Život.
Narodil sa ako prvý z troch synov židovského obchodníka. Po maturite v roku 1848 študoval doma a v Berlíne medicínu. Od 10 rokov trpel poruchou sluchu. V roku 1847 promoval ako 19 ročný. V roku 1851 nastúpil na Breslauský inštitút fyziológie rastlín ako súkromný docent a v roku 1859 sa stal profesorom. Zomrel v roku 1898 a je pochovaný na tamojšom židovskom cintoríne.
Dielo.
Bol monomorfista – priznával baktériám stálosť tvaru ako pri vyšších organizmoch. Bol presvedčený, že baktérie možno rozdeliť na rody a druhy, ktoré majú charakteristické vlastnosti a tie sa dedia z jednej generácie na druhú. Prípadné zmeny tvaru baktérií súvisia len s ich vývojom.
V roku 1872 vypracoval klasifikáciu baktérií, v ktorej baktérie a sinice (druh rias) zaradil do jednej skupiny a nazval ju "Schizophyta". Samotné baktérie rozdelil na "Sphaerobacteria", "Microbacteria", "Desmobacteria" a "Spirobacteria". Táto klasifikácia je podnes základom všetkých bakteriálnych klasifikačných systémov. V roku 1885 bola jeho práca ocenená Leeuwenhoekovou medialou. 
Cohn je charakteristickým predstaviteľom „morfologického obdobia“ rozvoja mikrobiológie, ktoré sa vyznačovalo hlavne opisovaním nových tvarov baktérií. Cohn však nielen opisuje, ale aj porovnáva a vyhodnocuje, a tak dochádza k utvoreniu systému baktérií. Toto obdobie rozvoja mikrobiológie sa nazýva aj „Cohnovou periódou“. Výsledky svojich pozorovaní zhrnul v práci "Výskumy o baktériách".
Ďalšími dôležitými výsledkami jeho bádaní bolo zistenie, že baktérie majú bunkovú blanu, demonštrácia kompletného životného cyklu "Bacillus anthracis", práce fytopatogénnymi hubami ("Pythium") a prvé opísanie aktinomycét.
Dôležité pozorovania urobil aj s niektorými sírnymi baktériami a zistil, že elementárna síra, ktorá sa nachádza vo vnútri bakteriálnych buniek, vzniká oxidáciou sírovodíka a môže sa ďalej oxidovať. Na jeho práce nadviazal aj slávny mikrobiológ Robert Koch.
V Medzinárodnom registri mien rastlín má skratku "Cohn".
Leeuwenhoekova medaila

Leeuwenhoekova medaila je ocenenie, ktoré založila v roku 1877 Holandská kráľovská akadémia umenia a prírodných vied na počesť Antona van Leeuwenhoeka. Udeľuje sa každých desať rokov vedcom, ktorí svojou prácou najvýznamnejšie prispeli k rozvoju mikrobiológie v priebehu predchádzajúceho desaťročia.
Doterajšími držiteľmi ocenenia sú:
Pacsirta

Pacsirta (Wo die Lerche singt), je opereta, ktorú skomponoval Franz Lehár. Názov operety možno preložiť do slovenčiny z maďarského orginálu ako „"Škovránok"“, alebo z nemeckej verzie ako „"Kde škovránok spieva"“.
Premiéra operety sa konala 1. februára 1918 v Király Színház v Budapešti a bola to jediná svetová premiéra Lehárovej operety v Maďarsku (všetky ostatné sa konali vo Viedni, alebo v Berlíne) . Libreto napísal Ferenc Martos. 
Premiéru operety poznačila bieda a všeobecne zlá nálada panujúca v Rakúsko-Uhorsku koncom Prvej svetovej vojny. Podpísanie Brestlitovského mieru znamenalo koniec aspoň východného frontu a tým aj všeobecné zlepšenie nálady obyvateľstva. To napomohlo úspešnej premiére operety aj v Theater an der Wien (27. marec 1918). Libreto pre nemeckú premiéru napísali Alfred Mária Willner a Heinz Reichert.
Obsah.
I. dejstvo.
Šándor Zápolya je budapeštiansky maliar, ktorý trávi leto na vidieku. Vyberie si Julišku za model a zaľúbi sa do nej. Čoskoro sa však objaví Šándorova známosť, speváčka Vilma. Aj Juliška má nápadníka Pistu, ktorý sa opije a pobije so Šándorom. Juliška sa rozhodne odísť do Budapešti.
II. dejstvo.
Juliška aj so svojím otcom sú ako hostia v Šándorovom ateliéri. Snažia sa naučiť mestským spôsobom, ale veľmi sa im nedarí a Juliška sa stáva terčom výsmechu. Navyše aj žiarli na Vilmu.
III. dejstvo.
Šándor vyhráva prvú cenu s portrétom Julišky a získava vytúženú slávu. Juliška ho už prestala baviť a vracia sa k Vilme. Sklamaná Juliška sa udobrí s Pištom a vracia sa aj s otcom do rodnej dediny.
Lilit

Lilith je sexuálno-démonická bytosť, o ktorej sa prvý raz hovorí v mytológii Mezopotámie. 
V Biblii.
Biblický verš Iz.34,14 býva považovaný za odkaz na túto bytosť:
Podľa nedávneho výskumu (Blair 2009) sa odkazuje na nočného vtáka.
Lilith- matka démonov.
Spomína sa v Talmude a niektorí Židia ju považujú za prvú ženu biblického Adama, ktorá bola stvorená z hliny. 
Aj z verša Gn.1,27 „A Boh stvoril človeka na svoj obraz, na Boží obraz ho stvoril, muža a ženu ich stvoril.“ niektorí špekulujú, že Adam mal ženu ešte pred stvorením Evy a touto by mala byť práve Lilith. 
Lilith nielen že bola vyhnaná z raja, ale aj ju Boh preklial. Povedal jej, že ak sa nevráti a odíde z raja, už nikdy nebude schopná počať dieťa. Lilith to nebrala na vedomie a odišla. Keď sa však potom pokúšala o dieťa, buď sa narodilo mŕtve, alebo znetvorené a preto po pôrode krátko zomrelo. Deti sa rodili s pazúrmi miesto nechtov a s čiernymi očami. Lilith sa ale nechcela vzdať a preto sa pokúsila mať potomka s niekym schopnejším. A tak presvedčila Lucifera, aby padol a stal sa padlým anjelom. Lilith vedela, že keby bol stále v službách neba, nepodarilo by sa jej počať s ním zdravého potomka. A preto sa Lucifer stal prvým padlým anjelom. Ale dieťa sa aj tak narodilo znetvorené a zakrátko umrelo. A tak sa Lilith rozhodla, že presvedčí Kaina, aby zabil svojho brata Ábela. Aj tu vedela, že by najskôr Kain musel mať za sebou nejaký zlý skutok a tak ho presvedčila k bratovražde. Ale aj teraz jej plán zlyhal. A preto sa uchýlila k činu splodiť potomka s démonom Samaelom. Samael a ona žili spolu v Edome - jednej z dimenzií samotného pekla, kde podľa všetkého žijú doteraz. No aj tento pokus bol neúspešný. A tak presvedčila Samaela, aby sa spáril s človekom. Z toho vznikol prvý poldémon. Jeho Lilith pokropila krvou zo svojho zápästia a dieťa teraz napoly jej, dostalo schopnosti satanizmu a okultizmu. A jeho potomkovia a ich potomkovia tieto schopnosti dedia. Tak sa po svete aj do terajšieho sveta rozšírili veštci, a všetci ktorí majú schopnosti okultizmu. A Lilith bola konečne spokojná. Ale ako posledný čin, ktorým chcela vzdorovať Adamovi a Bohu, sa premenila na hada a priblížila sa do raja. Tam presvedčila Evu, aby zjedla ovocie zo zakázaného stromu. Tak bola Lilith konečne spokojná, hlavne preto, lebo jej vysnívané potomstvo sa rozšírilo do celého sveta. 
Práve Lilith je zodpovedná za náhle úmrtia rodičiek a čerstvo narodených detí. Choroba s názvom Náhla smrť je často pripisovaná práve jej. 
Podľa ďalších povier je Lilith sukubou - zosobnením sexuálnych túžob mužov. Zvedie ich a potom zabije.
Lilith sa v judeiskej démonológii spomína aj ako zlý duch, sukuba.
Vďaka záujmu o kabalu v renesančnej epoche sa obnovil aj záujem o Lilith. V európskej literatúre nosila prekrásne šaty, ktorými zvádzala. Známe sú povesti ako Lilith v šatách kráľovnej zo Sáby zviedla bedára z Bornsa. O kabalistovi Jozefovi de la Rejna sa hovorí, že sa jej dobrovoľne zapredal.
Anton van Leeuwenhoek

Anton van Leeuwenhoek, tiež Thonius Philips van Leeuwenhoek (* 24. október 1632, Delft, Holandsko – † 30. august 1723, Delft) bol holandský obchodník a vedec. Bol známy ako „otec mikrobiológie“. 
Životopis.
Narodil sa ako syn výrobcu košov. Ako 16 ročný nastúpil do učenia obchodníkovi so škótskym súknom v Amsterdame. Je známy najmä zdokonalením mikroskopu a prispením k vzniku mikrobiológie. S použitím vlastnoručne vyrobeného mikroskopu prvý spozoroval a opísal jednobunkové organizmy, ktoré prvý označil ako "animalcules", a ktoré teraz nazývame mikroorganizmy. Ako prvý opísal mikroskopické vlákna svalu, baktérie, spermie a ako prvému človeku sa mu podarilo objaviť, že ľudská krv preteká tenkými cievami (kapilárami) a opísal tiež krvné bunky. 
Van Leeuwenhoekove objavy na poli mikrobiológie sa môžu porovnať s Galileovými objavmi na poli astronómie. Obaja vylepšili vtedajšie optické technológie a urobili prevratné objavy, ktoré úplne zmenili názory a teórie vo svojich odboroch a obaja muži sa pôvodne stretli so silným skepticizmom. Navzdory tomu robili svoje objavy úspešne. Ale van Leeuwenhoek mal viac šťastia než Galileo, lebo jeho objavy boli prijaté a ocenené odborníkmi ešte počas jeho života, zatiaľ čo Galileove neboli.
Počas celého svojho života van Leeuwenhoek vybrúsil vyše 500 optických šošoviek a vyrobil viac než 400 rozdielnych typov mikroskopov, no iba deväť sa zachovalo dodnes. Rámy jeho mikroskopov boli zhotovené zo strieborného alebo medeného kovu a šošovky boli brúsené ručne. Tie, ktoré sa zachovali sú schopné až 270-násobného zväčšenia. No predpokladá sa, že vyrobil aj mikroskopy, ktoré museli zväčšovať viac ako 500-krát.
V roku 1877 Holandská kráľovská akadémia umenia a prírodných vied na počesť Antona van Leeuwenhoeka začala udeľovať ocenenie Leeuwenhoekova medaila.
Diagram tokov údajov

Diagram tokov údajov, prípadne DFD (angl. "Data Flow Diagram"), je modelovací nástroj používaný v softvérovom inžinierstve, umožňujúci graficky znázorniť „toky“ údajov prúdiace cez informačný systém. Diagram tokov údajov sa tiež používa na vizualizáciu procesu spracovávania údajov. Je bežnou praxou že návrhár najskôr nakreslí kontextovú úroveň DFD, ktorá znázorňuje interakciu medzi systémom a okolitými elementami. Táto úroveň DFD sa neskôr „rozbije“ na ďalšie úrovne, ktoré modelujú jednotlivé časti systému detailnejšie.
Komponenty.
Diagram tokov údajov ilustruje procesy, pamäti, externé entity v informačných systémoch a toky údajov medzi nimi. Na tvorbu DFD sa používajú štyri komponenty:
Proces.
Proces reprezentuje časť systému, ktorá transformuje vstupy na výstupy. Údaje ktoré vstupujú do procesu by mali byť odlišné od tých ktoré z procesu vychádzajú. Procesy bývajú zvyčajne pomenované jediným slovom, prípadne jednoduchou vetou, ktorá popisuje čo proces robí.
Tok.
Tok reprezentuje cestu, po ktorej sa pohybujú informácie z jednej časti systému do druhej. V niektorých prípadoch vyjadrujú toky pohyb fyzických materiálov. V reálnych systémoch sa často vyskytujú súčasne toky vyjadrujúce pohyb materiálov a údajov. Všetky toky by mali byť unikátne pomenované, pričom meno by malo vyjadrovať význam prenašaných informácií.
Pamäť.
Pamäť reprezentuje súbor informácií v pokoji. Pamäť obyčajne uchováva údaje jednej kategórie (napr. "študenti", "objednávky"). Tok smerujúci von z pamäťi je chápaný ako čítanie, zatiaľ čo tok smerujúci do pamäti je chápaný ako zápis, rušenie, prípadne úprava existujúcich údajov.
Pamäť je pasívna časť systému – žiadne údaje nie sú prenášané z/do pamäti, pokiaľ o to proces nepožiada.
Terminátor.
Terminátor reprezentuje externé entity, s ktorými systém komunikuje. Keďže návrhár nemôže ovplyvniť spôsob chovania sa externých entít, v DFD sa nesmú vyskytovať žiadne priame toky medzi terminátormi.
Watt (jednotka)

Watt (značka: W) je v sústave SI odvodená jednotka výkonu.
Definícia.
Jeden watt je výkon, ktorý zodpovedá vydaniu/prijatiu jedného joulu energie za jednu sekundu alebo výkon, ktorý vykoná sila jeden newton spôsobujúca ustálený pohyb telesa rýchlosťou jeden meter za sekundu.
formula_1.
formula_2
Pôvod.
Jednotka watt je pomenovaná po Jamesovi Wattovi za jeho prínosy k vývoju parného stroja,
bola prijatá na druhom kongrese British Association for the Advancement of Science v roku 1889 a 
jedenástom Conférence Générale des Poids et Mesures v roku 1960.
Výkon je vlastne množstvo práce vykonané za jednotku času.
Stendal

Stendal je nemecké mesto v ležiace v spolkovej krajine Sasko-Anhaltsko. 
Svetozár Hurban Vajanský študoval v rokoch 1863 – 1866 v Stendale a čerpal celoživotnú inšpiráciu nemeckou filozofiou a literatúrou. 
Stendal je protestanské mesto, kde spôsobil Konrad Cordatus, rakúsky rodák, trikrát väznený v Uhorsku, ako prvý luteránsky biskup.
4P/Faye

4P/Faye je periodická kométa objavená 25. novembra 1843 na kráľovskom observatóriu v Paríži.
5D/Brorsen

5D/Brorsen je periodická kométa objavená 26. februára 1846. Objavil ju dánsky astronóm Theodor Brorsen.
8P/Tuttle

8P/Tuttle je periodická kométa objavená 5. januára 1858. Objavil ju Horace Parnell Tuttle.
Tempel 1

Tempel 1 alebo 9P/Tempel je periodická kométa s dobou obehu 5.52 roka. Objavil ju Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 3. apríla 1867.
Jadro kométy má rozmery 7,6× a periódu rotácie 40,7 hodiny, v súčasnosti nie je veľmi aktívne.
V r. 2005 sa táto kométa stala cieľom rozsiahleho výskumu uskutočneného kozmickou sondou Deep Impact. V rámci tejto misie sa od materskej sondy oddelil impactor, ktorý bol navedený ku kométe a 4. júla 2005 vrazil do jej povrchu rýchlosťou vyše /s, pričom materská sonda celú kolíziu podrobne snímkovala a uskutočnila výskum vyvrhnutého materiálu. Tempel 1 sa tak stala prvou kométou, ktorá sa dostala do priameho styku s umelým objektom.
Tempel 1 je tiež prvou kométou, ktorá bola sondou navštívená dvakrát. Vo februári 2011 totiž okolo nej preletela sonda Stardust-NExT vo vzdialenosti približne . Na nových snímkach jadra kométy je vidieť mnoho útvarov známych už z roku 2005.
Európsky mechanizmus výmenných kurzov

Európsky mechanizmus výmenných kurzov (v angličtine "The European Exchange Rate Mechanism", skrátene ERM) bol systém zavedený Európskym spoločenstvom v marci 1979, ako časť Európskeho monetárneho systému (EMS) s cieľom zredukovať výkyvy v kurzoch mien a dosianuť menovú stabilitu v Európe. ERM je jedným z krokov k spoločnej európskej mene euro, ktorá bola zavedená 1. januára 1999.
V roku 1999 bol systém rozšírený a odvtedy označovaný ako ERM II. Meny v ERM II majú povolené pohybovať sa v rozmedzí ±15% okolo centrálneho výmenného kurzu (okolo centrálnej parity) k euru, pre Dánsko je stanovené užšie fluktuačné pásmo ± 2,25%. Zároveň nesmie dôjsť k devalvácii centrálnej parity, revalvácia centrálnej parity je prípustná. Aspoň dvojročné zotrvanie v ERM II za vyššie uvedených podmienok je jedným z konvergenčných kritérií, ktorých splnenie je nutnou podmienkou na prijatie krajiny do eurozóny.
Slovensko sa stalo členom mechanizmu výmenných kurzov ERM II 28. novembra 2005 a vystúpilo z neho 31. decembra 2008 v súvislosti so zavedením eura.
Po zavedení eura v 11 členských krajinách Európskej únie od 1. januára 1999 boli jedinými členmi ERM II Dánsko a Grécko. V súčasnosti sú do ERM II zapojené 2 národné meny členských štátov EÚ. Vstup ďalších mien do ERM II sa očakáva v nasledujúcich rokoch. Týmto mechanizmom už prešlo 6 národných mien, ktoré boli po minimálne dvojročnom zotrvaní v ERM II nahradené eurom.
12P/Pons-Brooks

12P/Pons-Brooks je periodická kométa s periódou 71 rokov.
16P/Brooks

16P/Brooks alebo Brooks 2 je periodická kométa, ktorú objavil William Robert Brooks 7. júla 1889.
19P/Borrelly

19P/Borrelly alebo Kométa Borrelly je periodická kométa s dobou obehu 6,86 roka. Objavil ju 28. decembra 1904 francúzsky astronómom Alphonse Louis Nicolas Borrelly. 
Okolo jadra kométy preletela 22. septembra 2001 vo vzdialenosti asi kozmická sonda Deep Space 1. Zo získaných snímkov vyplynulo, že kométa má podlhovastý tvar o rozmeroch približne 8×4×.
21P/Giacobini-Zinner

21P/Giacobini-Zinner je periodická kométa, ktorú objavil Michel Giacobini 20. decembra 1900.
26P/Grigg-Skjellerup

26P/Grigg-Skjellerup alebo Kométa Grigg-Skjellerup je periodická kométa, ktorú objavil v roku 1902 John Grigg.
29P/Schwassmann-Wachmann

Kométa Schwassmann-Wachmann 1 alebo 29P/Schwassmann-Wachmann je periodická kométa, ktorú ubjavili 15. novembra 1925 Arnold Schwassmann a Arno Arthur Wachmann.
32P/Comas Sola

32P/Comas Sola je periodická kométa s orbitálnou periódou 8,8 roka.
46P/Wirtanen

46P/Wirtanen je malá krátkoperiodická kométa s orbitálnou periódou 5,4 roka, ktorá je od zeme vzdialená len 11,6 milióna km. Pozorovateľná pri súhvezdí býka (Taurus).
55P/Tempel-Tuttle

Kométa Tempel-Tuttle alebo 55P/Tempel-Tuttle je periodická kométa, ktorú objavili nezávisle Ernst Tempel 19. decembra 1865 a Horace Parnell Tuttle 6. januára 1866.
Arthur Auwers

Georg Friedrich Julius Arthur von Auwers (* 12. september 1838, Göttingen – † 24. január 1915, Berlín) bol nemecký astronóm, ktorý sa venoval pozičnej astronómii. Podľa pozorovania planétok a prechodu Venuše pre slnečným diskom určil paralaxu Slnka.
Daiči

Daiči ( t. j. "Zem" alebo "pevnina", ), predštartové označenie ALOS (z anglického názvu "Advanced Land Observing Satelllite") je japonská družica pre diaľkový prieskum Zeme. Postavilo ju stredisko JAXA Tsukuba Space Center (TKSC), Tsukuba, Ibaraki (Japonsko). Prevádzkovateľom je JAXA Earth Observation Research and Application Center (EORC), Tokio (Japonsko) pre kozmickú agentúru Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA, predtým NASDA), Tokio (Japonsko). Na zbere, spracovaní a archivácii dát sa podieľajú tiež organizácie Európska vesmírna agentúra (ESA), Paríž (Francúzsko) (pre oblasť Európy a Afriky), National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA), Washington, DC (USA) (pre oblasť Severnej a Južnej Ameriky) a Geoscience Australia, Symonston, ACT (Austrália) (pre oblasť Austrálie a Oceánie). 
Popis družice.
Trojosovo stabilizovaná družica s hlavným telesom nepravidelného, približne kvádrovitého tvaru s rozmermi 6,5×3,5× je vybavená jedným deväťdielnym rozkladacím panelom fotovoltaických batérií s dĺžkou a plochou , dodávajúcim minimálne 7 kW elektrickej energie (na konci aktívneho života) a dobíjajúcim 5 NiCd akumulátorových batérií. Nesie nasledujúce vedecké prístroje: 
Systémy družice a zber dát je zaisťovaný palubným počítačom, ktorý okrem iného zabezpečuje aj kompresiu nameraných dát. Dáta sú zaznamenávané do polovodičovej pamäte s kapacitou 96 Gbyte. Prenos nameraných telemetrických a vedeckých dát sa uskutočňuje v pásme Ka cez stacionárnu sledovaciu a spojovaciu družicu DRTS rýchlosťou 240 Mbit/s, alebo na pozemné stanice so záznamu v palubnej pamäti rýchlosťou 129 Mbit/s. Na spojenie s DRTS je družica vybavená otočnou parabolickou anténou s priemerom . Orientačný a korekčný systém zisťuje orientáciu družice v priestore s využitím detektorov horizontu Zeme, inerciálnej plošiny, sledovačov hviezd a prijímačov navigačných signálov z družíc GPS. Presnosť určenia orientácie v priestore je ±0,0004° pri autonómnom určení priamo na družici, resp. ±0,0002° pri spracovaní dát na Zemi. Stabilita orientácie je lepšia ako ±0,0004°/5 s. Ako výkonné prvky orientácie a stabilizácie slúžia silové zotrvačníky, magnetické cievky a systém motorčekov RCS (Reaction Control Subsystem) na jednozložkové kvapalné pohonné látky (hydrazín), z ktorých 16 s ťahom 16×1 N slúžia iba pre orientáciu a stabilizáciu a ďalšie štyri motorčeky s ťahom 4×4 N slúžia na korekcie dráhy. Motorčeky RCS sú rozdelené do dvoch nezávislých skupín. Zásoby pohonných látok (celkom ) sú uložené v 3 nádržiach. 
Hlavné úlohy.
Hlavné pozemné riadiace stredisko sa nachádza v areáli JAXA Tsukuba Space Center (TKSC), Tsukuba, Ibaraki (Japonsko). 
Družica sa pohybuje po heliosynchrónnej dráhe vo výške s dobou obehu 98,6 minúty a sklonom 98,2° k rovníku. Priemet dráhy na zemský povrch sa presne opakuje s periódou preletov, 48 dní, nad určitým miestom (vo vysokých zemepisných šírkach je opakovacia perióda 2 dni). Predpokladaná doba aktívnej životnosti je 3 až 5 rokov.
Priebeh letu.
Družica bola vypustená na geostacionárnu obežnú dráhu z kozmodrómu Tanegašima 24. januára 2006 nosnou raketou H-2A.
Nádor

(Pravý) nádor (iné názvy: (pravý) tumor, (pravý) onkóm, (pravý) novotvar, (pravá) neoplazma; , ) je útvar, ktorý vznikol neregulovaným delením buniek tkaniva, pričom táto porucha delenia je nezvratná a miestna. Delenie buniek pokračuje, i keď príčina, ktorá ho vyvolala už naďalej nepôsobí.
Delenie nádorov.
Základné delenie (pravých) nádorov je na zhubné (malígne, nazývané aj rakovina) a nezhubné (benígne).
Nepravé nádory.
Nádorom podobné, ale svojou podstatou odlišné, sú tzv. nepravé nádory (=nepravé tumory, pseudotumory, pseudoneoplazmy), t.j. najmä zápalový tumor, hyperplázia, cysta, ukladanie patologického materiálu, porucha embryonálnej výstavby tkaniva - hamartóm a choristóm.
Martin Erat

Martin Erat (* 29. august 1981, Třebíč) je bývalý český hokejista.
Klubový hokej.
Martin Erat je útočník hrajúci na ľavom krídle. Je 184 cm vysoký a váži 90 kg (údaj z roku 2006). S vrcholovým hokejom začínal v sezóne 1998/99 v klube HC Hamé Zlín v českej hokejovej extralige. V roku 1999 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Nashville Predators v 7. kole ako 191. v celkovom poradí. V nasledujúcej sezóne odišiel do zámoria, kde strávil 2 sezóny v juniorskej súťaži WHL. V sezóne 2001/02 sa v drese Nashvillu dostal prvýkrát na ľad NHL a hrá za tento klub s číslom 10 dodnes. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za rodný klub HC Hamé Zlín. Na sezónu 2005/06 má s Nashvillom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 875 tisíc dolárov ročne.
Reprezentácia.
Martin Erat získal s reprezentáciou Česka bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 91. Bol nominovaný aj na Majstrovstvá sveta v lotyšskej Rige, kde získal striebro.
Zimné olympijské hry 2006.
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.
Robert Lang

Robert Lang (* 19. december 1970, Teplice) je bývalý český hokejista.
Klubový hokej.
Robert Lang hrával na pozícií stredného útočníka. Je 189 cm vysoký a váži 93 kg (údaj z roku 2006). S vrcholovým hokejom začínal v sezóne 1988/89 v klube HC Chemopetrol vo vtedy ešte federálnej prvej hokejovej lige. V roku 1990 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Los Angeles Kings v 7. kole ako 133. v celkovom poradí. Už v sezóne 1992/93 sa v drese Los Angeles dostal prvýkrát na ľad NHL. Odvtedy vystriedal viacero klubov v NHL - Boston Bruins, Pittsburgh Penguins, Washington Capitals a v českej hokejovej extralige hral za HC Spartu Praha. Od sezóny 2003/04 hrá s číslom 20 za Detroit Red Wings. Na sezónu 2005/06 mal s Detroitom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 3,8 milióna dolárov ročne.
Po sezóne 2006-07 sa stal voľným agentom a v júli 2007 podpísal dvojročnú zmluvu s klubom Chicago Blackhawks. Následne odohral jednu sezónu za Montreal Canadiens a jednu sezónu za Phoenix Coyotes.
Reprezentácia.
Robert Lang získal v drese Česko-Slovenska bronzovú medailu na zimných olympijských hrách 1992 a zlatú medailu v českom drese na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a bronzovú na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Obliekal reprezentačný dres s číslom 20.
Zimné olympijské hry 2006.
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.
Rostislav Olesz

Rostislav Olesz (* 10. október 1985, Bílovec) je český reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Rostislav Olesz je stredný útočník. Je 184 cm vysoký a váži 87 kg (údaj z roku 2006). S vrcholovým hokejom začínal v sezóne 2000/01 v klube HC Vítkovice Steel v českej hokejovej extralige. Už ako 15-ročný odohral v najvyššej českej súťaži 3 zápasy a stal sa tak najmladším hráčom v histórii českej extraligy. V nasledujúcich sezónach sa dostával na extraligový ľad čoraz častejšie. V roku 2004 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Florida Panthers už v 1. kole ako 7. v celkovom poradí. Nasledujúcu sezónu 2004/05 odohral za HC Sparta Praha a už v ďalšej sezóne sa v drese Floridy dostal prvýkrát na ľad NHL. Na sezónu 2005/06 mal s Floridou uzavretú zmluvu s ročným príjmom 984 200 dolárov ročne.
Reprezentácia.
Rostislav Olesz získal s reprezentáciou Česka bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 85.
Zimné olympijské hry 2006.
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0. 
MS 2007.
Tréner Alois Hadamczik ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2007 v Rusku.
Archeologická kultúra

Archeologická kultúra alebo kultúra má niekoľko podobných definícií, napr.:
Archeologické kultúry sú vypracované metódou heuristiky a komparácie. Archeologhická kultúra je látkový pozostatok určitej živej kultúry, ktorá je komplexom materiálnych a duchovných hodnôt utváraných ľudskými pospolitosťami v dejinnom vývoji vo všetkých sférach činnosti. Archeologické kultúry nemožno apriori považovať za etnickú, ani za hospodársku, ani za spoločensko-organizačnú jednotku (napr. kmeň), hoci takýmito jednotkami niekedy môže byť.
Pomenovanie.
Archeologické kultúry sa pomenúvajú:
Zaradenie a delenie.
Klasifikácia archeologických zoskupení nie je ustálená ani štandardizovaná. Možno však konštatovať aspoň nasledovné:
Viacero kultúr tvorí kultúrny okruh, prípadne kultúrny komplex či etnokomplex. Ešte všeobecnejší (teda širší) je pojem civilizácia.
Z chronologického hľadiska sa kultúra delí na stupne a tie zas na fázy (etapy, subfázy).
Kultúrna skupina (skupina, zriedkavo: vetva) je (a) synonymum kultúry alebo súbor materiálnych prejavov, u ktorého nie je isté, či je primerané ho považovať priamo za "kultúru", alebo (b) časť archeologickej kultúry (vymedzená charakteristikami, ale často sekundárne aj chronologicky). 
Staršie sa namiesto výrazu skupina alebo ako označenie relatívne malej skupiny alebo len súboru pamiatok používalo označenie typ (archeologický typ). Tento výraz novšie znamená už len skupinu podobných predmetov či javov ktoré sú výtvorom jednej tradície (napr. ihlice unětického typu).
Materiálny prejav

Materiálny prejav je výsledkom každodennej ľudskej činnosti od dôb paleolitu. V prehistorických kultúrach je jediným prameňom poznávania minulosti. Z neho rekonštruujeme (pokúšame sa) aj duchovný prejav, umelecký prejav, vieru v záhrobný život, kult, náboženstvo či sociálne vzťahy. K tejto pramennej báze pristupuje ďalej výskum sídlisk, pohrebísk, výrobných centier, obchodných ciest, čo pomáha plasticky dokresliť minulú skutočnosť.
Heuristika (história)

Heuristika je zhromažďovanie resp. náuka o zhromažďovaní historických prameňov a iných podkladov. Nadväzuje na ňu kritický rozbor prameňov.
Od čias renesancie v Taliansku a národného obrodenia v našich končinách realizujú učenci, vzdelanci, fanatici a mecenáši vyhľadávanie starožitností, ktoré majú spravidla, dokladovať starobylosť národa. 
Množstvo materiálu vykazovalo okamžite rozdiely, čo sa nedalo nevšimnúť a vznikali prvé delenia na archeologické kultúry. Na ich základe vznikali v povojnom období moderné inštitúcie i moderné vyhodnotenia materiálu a archeologických kultúr.
Heuristika

Heuristika (z gr. "heuréka" = už to mám, objavil som) môže byť:
Gram

Gram (značka g) je jednotka hmotnosti. Je definovaný ako jedna tisícina zo jednotky SI kilogramu (1×10−3 kg). Jeho meno je odvodené z gréckeho/latinského základu Grámma.
Odporúčaná denná dávka

Odporúčaná denná dávka je denný príjem živiny, ktorý je považovaný za dostatočný na to, aby pokryl potreby väčšiny zdravých jedincov (bez rozdielu pohlavia) v každej vekovej skupine.
Retinol

Retinol alebo vitamín A alebo axeroftol je vitamín.
Charakteristika.
Retinol patrí do skupiny vitamínov rozpustných v tukoch. Nie je citlivý na teplo, ale podlieha zmenám pôsobením svetla a je citlivý na oxidáciu. Jeho sumárny vzorec je . Na konci reťazca má alkoholovú funkčnú skupinu.
Retinol je na zozname základných liekov Svetovej zdravotníckej organizácie. Retinol je dostupný ako generický liek a je voľne predajný.
Objavenie.
Retinol bol objavený v roku 1909, izolovaný v roku 1931 a prvýkrát vyrobený v roku 1947. 
Význam.
Retinol sa oxiduje na retinal. Retinol sa potom viaže napríklad v opsínoch, ktoré sú zodpovedné za vnímanie svetla.
Výskyt.
Jeho hlavným zdrojom je plnotučné mlieko (do odstredeného mlieka a margarínu sa umelo pridáva), vajcia a pečeň. Provitamín betakarotén sa nachádza v červenom ovocí a zelenine.
Vplyv na zdravie.
Retinol je nevyhnutný na neporušenú funkciu epitelov, rast kostí, správnu funkciu očnej sietnice a počas tehotenstva a pri dojčení. Podporuje rast, pomáha normálnej funkcii žliaz a rezistencii voči infekciám. Je potrebný pre normálny rast a vývoj tela, obzvlášť pre zdravé kosti a zuby. Chráni sliznice pred infekciami a je základom pre tvorbu fotosenzitívneho pigmentu dôležitého pre zrak.
Prejavy nedostatku.
Mierna hypovitaminóza sa prejavuje spomaleným rastom, hnačkou, žalúdočnými problémami, nechutenstvom, oslabenou imunitou, problémami so zubami a ďasnami, suchou kožou, šeroslepotou a zníženou tvorbou materského mlieka.
Extrémna hypovitaminóza spôsobuje kožné problémy, infekcie, sterilitu, slabosť, stratu hmotnosti, atrofia žliaz, degeneráciu nervov a suchosť rohovky.
Prejavy nadbytku.
Hypervitaminácia sa môže prejavovať hnačkami, zvracaním, nechuťou alebo odlupovaním kože.
Juraj Martvoň

PhMr. Juraj Martvoň (* 29. júl 1921, Trstená – 16. október 1991, Bratislava), bol sólista (baryton) opery Slovenského národného divadla v Bratislave. Syn Andreja Martvoňa.
V roku 1945 ukončil štúdium farmácie. Potom študoval na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, ktoré pod vedením profesorky Anny Korínskej absolvoval v roku 1952. Už počas štúdia na konzervatóriu, v roku 1951, ho angažovali ako sólistu do opery SND. Tým sa začala jeho dlhoročná spevácka kariéra. Počas 36 rokov svojho účinkovania na javisku, vytvoril dlhý rad veľkých postáv. Stal sa jedným z najobsadzovanejších sólistov opery SND.
Juraj Martvoň účinkoval na javiskách popredných scén doma i v zahraničí. Príležitosti mu dala aj televízia a účinkoval aj vo filme (1980) – "Karline manželstvá" (lekár), 1984 – "Uhol pohľadu" (Skurák). Okrem bohatého účinkovania na scénach bol aj pedagógom vo svojom odbore.
Bol manželom Anny Martvoňovej, významnej sólistky Slovenského národného divadla. Pochovaný je v bratislavskom krematóriu.
Provitamín

Provitamín je látka, ktorá môže byť zmenená na vitamín v živočíšnom tkanive. Napríklad betakarotén môže byť v ľudskom tele zmenený na Vitamín A.
G

G (malé písmeno má dve typografické podoby: g a g) je siedme písmeno latinskej abecedy.
Rôzne významy G.
G môže byť:
Miligram

Miligram (značka mg) je jednotkou hmotnosti. Je definovaný ako jedna tisícina z odvodenej jednotky SI gramu (1×10−3 g) alebo ako jedna milióntina zo základnej jednotky SI kilogramu (1×10−6 kg).
Mg

MG, Mg, mg môže byť:
Tona

Tona (značka t) je jednotkou hmotnosti. Tona nie je základnou ani odvodenou jednotkou SI. Je definovaná ako tisícnásobok zo základnej jednotky SI kilogramu (1×103 kg, teda 1 tona = 1000 kg).
57P/du Toit-Neujmin-Delporte

57P/du Toit-Neujmin-Delporte je periodická kométa, o ktorej bolo v roku 2002 zistené, že sa rozpadla na 19 fragmentov.
Kométa Čurjumov-Gerasimenko

Kométa Čurjumov-Gerasimenko alebo kométa Churyumov-Gerasimenko, 67P/Churyumov-Gerasimenko je periodická kométa s orbitálnou periódou 6,45 roka. V roku 2014 sa k nej na veľmi malú vzdialenosť (niekoľko km) priblížila európska sonda Rosetta, ktorá ju podrobne preskúmala.
12. novembra 2014 na povrchu kométy pristál modul "Philae" zo sondy Rosetta, čo bolo prvé mäkké pristátie na kométe v histórii. 30. septembra 2016 na povrch kométy zostúpila aj samotná sonda Rosetta.
Členitý povrch kométy zrejme vznikol spojením dvoch samostatných telies. Zloženie vodnej pary kométy Čurjumov-Gerasimenko je odlišné od vodnej pary na Zemi. Poznatky získané od Rosetty poukazujú na trikrát väčší pomer deutéria k próciu v porovnaní s pomerom deutéria k próciu na Zemi.
Má svoju vlastnú polárnu žiaru v ďalekom ultrafialovom spektre. Ide tak o prvý objekt, okrem planéty alebo mesiaca, ktorému objavili polárnu žiaru. 
Index 67P znamená, že ide o 67. objavenú krátkoperiodickú kométu.
Dejiny.
Kométu Čurjumov-Gerasimenko objavil 20. septembra 1969 sovietsky astronóm Klim Čurjumov v Kyjeve na fotografických doskách inej kométy, 32P/Comas Sola, ktoré v septembri zhotovila Svetlana Gerasimenková na observatóriu v Alma-Ate (prvá snímka zobrazujúca kométu bola zhotovená 11. septembra 1969). Čurjumov v blízkosti okraja fotografie objavil ďalšiu kométu, ale spočiatku ju považoval za fragment kométy Comas Sola. Skúmanie následných fotografií ukázalo, že tento objekt sa pohybuje po inej trajektórii, a je teda samostatnou kométou.
81P/Wild

81P/Wild alebo Kométa Wild 2 je periodická kométa, ktorú objavil švajčiarsky astronóm Paul Wild v roku 1978.
Okolo kométy preletela 2. januára 2004 v minimálnej vzdialenosti kozmická sonda Stardust. Počas preletu snímkovala jadro kométy a uskutočnila odber vzorkov jej prachových častíc, ktoré neskôr dopravila na Zem. Zistila, že jadro kométy má členitý povrch s množstvom kráterov (niektoré sú hlboké vyše ), je pomerne aktívne (sonda zaznamenala niekoľko prachovoplynových výtryskov) a jeho rozmery sú 5,5×4,0×.
85P/Boethin

85P/Boethin je periodická kométa, ktorú objavil Leo Boethin v roku 1975.
87P/Bus

87P/Bus je periodická kométa, ktorú objavil Schelte John Bus v roku 1981.
109P/Swift-Tuttle

109P/Swift-Tuttle je periodická kométa, ktorú objavili nezávisle od seba Lewis A. Swift 16. júla 1862 a Horace Parnell Tuttle 19. júla 1862. Je materským telesom perzeidov.
133P/Elst-Pizarro

133P/Elst-Pizarro je periodická kométa a súčasne planétka hlavného pásma asteroidov.
153P/Ikeya-Zhang

153P/Ikeya-Zhang je periodická kométa, ktorú nezávisle od seba objavili dvaja astronómovia z Číny a Japonska v roku 2002.
Kométa Arend-Roland

Kométa Arend-Roland alebo C/1956 R1 je neperiodická kométa, ktorú objavili 8. novembra 1956 Sylvain Arend a Georges Roland na fotografickej platni. Najjasnejšia bola v roku 1957.
Arsia Mons

Arsia Mons je sopka na Marse. Je najjužnejšia z troch vulkánov, ktoré sú známe pod spoločným názvom Tharsis Montes a sú situované do oblasti Tharsis na severnej pologuli neďaleko rovníka. Smerom na sever od vulkánu sa nachádza Pavions Mons a ešte ďalej severne je situovaná sopka Ascraeus Mons. Najväčšia hora sústavy Olympus Mons sa nachádza severozápadným smerom od sopky. Arsa Mons sa nachádza na súradniciach 120° západnej dĺžky a 9° južnej šírky.
Arsia Mons má vzhľadom na okolitý terén výšku 9 km a rozmer celého vulkanického masívu je 350 km. Kaldera na vrchole je viac ako 110 km široká (iný zdroj uvádza 120 km) a je teda väčšia ako na sopkách Ascraeus Mons a Pavions Mons. Ide o druhú najväčšiu známu kalderu. Podobne ako pri sopke Olympus Mons bude aj jej zloženie zodpovedať málo viskóznym lávam typu Pahoe-hoe (bázické lávy). Na jednej strane sopky je možné pozorovať ztuhnutý unikajúci výtok (lalok) lávy zo zrútenej steny kaldery.
Tiamín

Tiamín alebo vitamín B1 alebo staršie aneurín je jeden z vitamínov B. Skladá sa z pyrimidínového kruhu a tiazolového kruhu, medzi ktorými je metylénová skupina. Má niekoľko fosforylovaných aktívnych foriem, z ktorých najlepšie preskúmaný je tiamíndifosfát (TPP).
Charakteristika.
Tiamín patrí do skupiny vitamínov rozpustných vo vode. Je citlivý na teplo.
Výskyt.
Jeho hlavným zdrojom je droždie, obilné klíčky, nelúpaná ryža, strukoviny a syr. Odporúčaná denná dávka je 1,5 mg. 
Vplyv na zdravie.
Je dôležitý pre metabolizmus cukrov, udržiava potrebnú hladinu kyslíka v krvi (napomáha tak bunkovým oxidáciám a optimálnemu využitiu energie). Jeho aktívnou formou sú tiamíndifosfát (TPP) a tiamíntrifosfát (TTP), ale je známych niekoľko ďalších foriem, ktorých význam však nie je úplne objasnený. TPP je kofaktorom karboxyláz.
Prejavy nedostatku tiamínu.
Hypovitaminóza sa prejavuje únavou, bolesťami svalov, znížením chuti do jedla, nervozitou a podráždenosťou.
Hypovitaminóza spôsobuje smrteľnú nervovú chorobu beri-beri. Takisto sa prejavuje poruchami nervového systému, laktátovou acidózou, ketoacidózou a bolesťami svalov. Vyskytuje sa v krajinách, kde hlavnú zložku potravy tvorí lúpaná ryža.
Choroby spojené s nedostatkom tiamínu sú beri-beri (edémy, zvýšená dráždivosť, paralýza, suchá koža, kardiomyopatia) a Wernickeho-Korsakovov syndróm (asociácia s alkoholizmom v dôsledku inhibičného pôsobenia alkoholu na aktívny transport tiamínu v tenkom čreve (cirhóza pečene, demencia, polyneuropatie, dyspnoe)).
Kyselina pantoténová

Kyselina pantoténová alebo vitamín B5 je kyselina a zároveň vitamín. Jej konjugovanou zásadou je pantotenát.
Význam.
Kyselina pantotenová patrí do skupiny vitamínov rozpustných vo vode. Je dôležitou zložkou metabolizmu. Konkrétne sa účastní syntézy fosfopanteteínu, z ktorého sa sa syntetizuje koenzým A a ktorý vystupuje ako prostetická skupina proteínov prenášajúcich acylové skupiny. Je nevyhnutná pre tvorbu hemoglobínu.
Výskyt.
Vyskytuje sa vo všetkých rastlinných aj živočíšnych bunkách. Jej hlavným zdrojom je vaječný žĺtok a vnútornosti hovädzieho dobytka.
Vplyv na zdravie.
Doporučená denná dávka pre človeka je 5-10 mg.
Prejavy nedostatku kyseliny pantotenovej.
Hypovitaminóza u človeka je veľmi zriedkavá. Možné príznaky sú depresie, svalová slabosť, vredové ochorenie dvanástnika.
Prejavy prebytku kyseliny pantotenovej.
Hypervitaminóza sa prejavuje iba pri extrémne veľkých dávkach nevoľnosťou a preháňaním.
Mikrogram

Mikrogram (značka μg) je jednotkou hmotnosti. Je definovaný ako jedna milióntina z odvodenej jednotky SI gramu (1×10−6 g) alebo ako jedna miliardtina zo základnej jednotky SI kilogramu (1×10−9 kg).
Olympus Mons

Olympus Mons (z latinčiny "Hora Olymp") je najvyššia známa hora slnečnej sústavy. Nachádza sa na Marse, zhruba na súradniciach 18° s. š., 226° v. d. Ide o klasickú štítovú sopku.
Základňa kužeľa má priemer 624 km, čo zodpovedá približne ploche Francúzska, pričom priemer kaldery je zhruba 85 km. Výška tohto masívneho kolosu dosahuje 27 km, alebo 25 km (podľa použitej strednej hodnoty povrchu Marsu). Pri pohľade z jej úpätia by však pozorovateľ asi nemal pocit, že stojí pred najvyššou „horou“, pretože vďaka obrovskej rozlohe základne jej svah stúpa iba pod uhlom 7°. Veľkosť Olympu môžeme porovnať s veľkosťou najväčšej zemskej sopky Mauna Loa nachádzajúcej sa na Havajskom súostroví. Tá je vysoká iba 10 km a jej priemer je 120 km. takže je 2,5× nižšia. Olympus Mons je trikrát vyšší než Mount Everest.
Názov bol vybraný podľa bájnej hory Olymp, na ktorej mali sídliť grécki bohovia. Starší názov pre sopku bol "Nix Olympica", čo sa dá voľne preložiť do slovenčiny ako "Snehy Olympu", pretože sa pri prvotných pozorovaniach zdal biely. Neskôr bola snehobiela farba vysvetlená pozorovanými mrakmi z oxidu uhličitého a vody.
Gigantická sopka Olympus Mons bola aktívna ešte v dobe pred 100±40 miliónmi rokov, čo je z geologického hľadiska nedávno. Podľa niektorých indícií sa dokonca zdá, že bol objavený lávový príkrov, ktorý sa vylial na povrch vulkánu pred dvoma miliónmi rokov. Sopka je tvorená prevažne bázickými až ultrabázickými lávami s nízkou viskozitou, ktoré sú extrémne pohyblivé. Teoreticky je možné, že ak je vulkán stále aktívny, mohol by poskytovať útočisko pre jednoduché mikroorganizmy, ale na potvrdenie alebo vyvrátenie tejto hypotézy je potrebné počkať, pokiaľ nebude detailne preskúmaná.
Olympus nie je na povrchu Marsu osamotený, ale spolu s Arsia Mons, Pavonis Mons a Ascraeus Mons tvorí reťazec niekoľkých sopiek.
Biotín

Biotín (iné názvy: vitamín B7, vitamín H, vitamín I) je jeden z vitamínov B.
Charakteristika.
Biotín patrí do skupiny vitamínov rozpustných vo vode. Je syntetizovaný črevnými baktériami. Jeho sumárny vzorec je C10H16N2O3S.
Výskyt.
Jeho hlavným zdrojom je vaječný žĺtok, sója, pečeň a obličky.
Vplyv na zdravie.
Je nenahraditeľný pre cievny systém a kožu.
DDD 0,2 mg
Zúčastňuje sa karboxylačných reakcii ako donor CO2.
Reakcie ktorých je kofaktorom: vznik malonylCoA z acetylCoA, vznik oxalacetátu z pyruvátu a iné.
Prejavy nedostatku Biotínu.
Hypovitaminóza sa prejavuje kožnými poruchami, malátnosťou a psychickými problémami.
Kyselina listová

Kyselina listová (iné názvy: kyselina folová [nesprávne "kyselina foliková"], vitamín B9, vitamín Bc, vitamín M, folát) je kyselina a zároveň vitamín.
Charakteristika.
Kyselina listová patrí do skupiny vitamínov rozpustných vo vode. V malej miere je syntetizovaná črevnými baktériami. Jej sumárny vzorec je C19H19N7O6.
Biochemický význam.
Kyselina listová sa mení na kyselinu dihydrolistovú a následne na kyselinu tetrahydrolistovú, ktorá potom vystupuje ako kofaktor mnohých chemických reakcií. 
Je nevyhnutná pre všetky procesy bunkového delenia a rastu, syntéze nukleových kyselín, správny vývoj a rast bielych krviniek a je súčasťou génov a chromozómov. 
Výskyt.
Jej hlavným zdrojom je zelená listová zelenina, ovocie, mäso a kvasinky.
Odporúčaná denná dávka je 400 μg, pri tehotenstve 800 μg, maximálne 1 mg.
Prejavy nedostatku kyseliny listovej.
Hypovitaminóza sa prejavuje anémiou a narušením vstrebávania živín cez stenu čreva.
Fylochinón

Fylochinón alebo vitamín K1 je jednou z aktívnych foriem vitamínu K. Obsahuje chinónové jadro a dlhý nepolárny bočný reťazec.
Fylochinón sa vyskytuje v rastlinách, baktérií sa vyskytuje menachinón (vitamín K2).
Charakteristika.
Fylochinón patrí do skupiny vitamínov rozpustných v tukoch. Nie je citlivý na teplo, ale podlieha zmenám pôsobením silných kyselín a oxidantov.
Výskyt.
Hlavným zdrojom je plnotučné mlieko, karfiol, vaječné žĺtok, ryža, špenát, sójový olej a paradajky.
Vplyv na zdravie.
Fylochinón je dôležitý faktor zrážania krvi. Odporúčaná denná dávka je 1 mg.
Prejavy nedostatku fylochinónu.
Mierna hypovitaminóza sa prejavuje spomalenou zrážanlivosťou krvi. Extrémna hypovitaminóza spôsobuje krvácavosť a anémiu.
Adam Foote

Adam Foote (* 10. júl 1971, Toronto, Ontário) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej.
Adam Foote je obranca. V roku 1989 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už nejestvujúci klub Quebec Nordiques v 2. kole ako 22. v celkovom poradí. Na ľad NHL sa dostal v drese Quebecu v sezóne 1991/92. Odohral za tento klub 4 sezóny až do jeho zániku v roku 1995. Vtedy bol klub presťahovaný do Colorada a zmenil názov na Colorado Avalanche. Adam Foote hral za Colorado až do sezóny 2003/04. Získal s týmto klubom dvakrát Stanley Cup a to v rokoch 1996 a 2001. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Columbus Blue Jackets. Uzavrel zmluvu na tri roky v hodnote 13,5 milióna dolárov, ktorá mu zaručovala na prvú sezónu príjem 4,6 milióna dolárov. Stal sa tak druhým najdrahším hráčom mužstva Blue Jackets po Sergejovi Fedorovovi. Hrával s číslom 52 a od decembra 2005 bol kapitánom mužstva.
26. februára 2008 prestúpil do Colorada Avalanche.
Reprezentácia.
Adam Foote získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Dostal sa aj do reprezentačného výberu Kanady na zimné olympijské hry 2006 v Turíne.
Scott Niedermayer

Scott Niedermayer (* 31. august 1973, Edmonton, Alberta) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji. V NHL odohral 18 sezón a vyše 1000 zápasov. Bol ofenzívne ladený obranca, najlepšie známy pre svoje výnimočné korčuliarske schopnosti a často prirovnávaný k ofenzívnym velikánom hry zo začiatku 90. rokov.
Klubový hokej.
V roku 1991 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub New Jersey Devils v prvom kole ako tretieho v celkovom poradí. Už v nasledujúcej sezóne sa dostal v drese New Jersey na ľad NHL a odohral za tento klub 13 sezón. Trikrát získal v drese New Jersey Stanley Cup a to v rokoch 1995, 2000 a 2003. 
Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Anaheim Mighty Ducks. Uzavrel zmluvu na štyri roky v hodnote 27 miliónov dolárov, ktorá mu zaručuje na prvú sezónu príjem 6,75 milióna dolárov. Stal sa tak najdrahším hráčom svojho mužstva a jedným z najdrahších hráčov NHL vôbec. V sezóne 2006/07 vyhral s Ducks Stanley Cup. Získal cenu za najužitočnejšieho hráča play-off. Na začiatku sezóny 2007/08 ho jeho tím Anaheim Ducks suspendoval na dobu neurčitú a aj sám hráč sa rozhodol nenastúpiť do NHL. Svoj názor zmenil v decembri keď nastúpil k svojmu prvému zápasu sezóny. Ukončenie svojej hráčskej kariéry oznámil 22. júna 2010, no zostal v organizácii Ducks ako konzultant generálneho manažéra Boba Murrayho.
Je 23. najproduktívnejší obranca histórie NHL. Hral s číslom 27.
Reprezentácia.
Scott Niedermayer odohral úspešnú medzinárodnú kariéru a vyhral majstrovstvá na všetkých úrovniach. Dostal sa do reprezentačného výberu Kanady na zimné olympijské hry 2006 v Turíne, na zimné olympijské hry 2002 v Salt Lake City a na zimné olympijské hry 2010 vo Vancouveri. Stal sa kapitánom kanadského národného mužstva a so svojim tímom získal olympijské zlato.
Wilhelm Heinrich Walter Baade

Wilhelm Heinrich Walter Baade (* 24. marec 1893 – † 25. jún 1960) bol nemecký astronóm, ktorý v roku 1931 emigroval do USA. Ako prvému sa mu podarilo rozlíšiť jednotlivé hviezdy v centrálnych oblastiach galaxie M 31 v Androméde. Bol priekopníkom prác o hviezdnych populáciách, ktorých názov sám zaviedol. Jeho práce umožnili revíziu škály mimogalaktických vzdialeností, a tým aj revíziu hodnoty Hubblovej konštanty. Spolu s Fritzom Zwickym prišli s myšlienkou, že supernova môže vytvoriť neutrónovú hviezdu. Objavil aj desať planétok. 
Pracoval na observatóriu v Bergedorfe pri Hamburgu, od roku 1931 na Mount Wilsone a Mount Palomare.