burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Alica Moravčíková

Mgr. Alica Moravčíková (* 5. december 1994, Banská Bystrica) je slovenská profesionálna basketbalistka, hrajúca na pozícii pivotky, a žurnalistka. V súčasnosti hrá v slovenskej extralige za tím Piešťanské Čajky a v slovenskej reprezentácii. Je štvornásobnou majsterkou Slovenska, trojnásobnou víťazkou Slovenského pohára a dvojnásobnou účastníčkou ME v basketbale (v rokoch 2021 a 2023).
Životopis.
Alica Moravčíková začala basketbalovú kariéru v rodnej Banskej Bystrici. V sezóne 2014/15 hrala slovenskú extraligu za klub BK ŠKP 08 Banská Bystrica. V sezóne 2014/15 mala priemer 7,3 bodu, 3,1 doskoku a 1,4 asistencie na zápas. Následne prestúpila do MBK Ružomberok, kde hrala päť sezón až do roku 2020, dvakrát vyhrala extraligu aj Slovenský pohár. 
V sezóne 2020/21 pôsobila v nemeckej bundeslige v tíme BasCats USC Heidelberg. V lete 2021 prestúpila do tímu druhej talianskej ligy A2, Nuova Pallacanestro Treviso, s ktorým ale na prelome rokov 2021 a 2022 rozviazala zmluvu a od februára 2022 dohrala sezónu v slovenskom klube Piešťanské Čajky, s ktorým vyhrala aj ligový titul. V tejto sezóne v Piešťanoch mala priemer 3,7 bodu, 4,5 doskoku a 1,0 asistencie na zápas. S Čajkami pokračovala aj v sezóne 2022/23, kedy získala ďalší titul, ako aj víťazstvo v Slovenskom pohári. V tejto sezóne mala priemer 6,9 bodu, 6,0 doskoku a 1,1 asistencie na zápas. V júni 2023 predĺžila s Čajkami zmluvu aj na sezónu 2023/24.
Počas pôsobenia v Ružomberku a v Piešťanoch hrala aj Eurocup v basketbale žien.
Moravčíková v roku 2020 absolvovala žurnalistiku na Filozofickej fakulte Katolíckej univerzite v Ružomberku.
Reprezentačná kariéra.
Moravčíková je mládežníckou aj seniorskou reprezentantkou Slovenska. Zúčastnila sa majstrovstiev Európy v basketbale žien v roku 2021, kde Slovensko skončilo na 13. mieste, a v roku 2023, kde Slovensko skončilo na 12. mieste. Na ME 2023 odohrala štyri zápasy, mala priemer 10,5 bodu, 5,5 doskoku a 1,0 asistencie na zápas.
Lešník

Lešník () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Pohronskou Polhorou, približne východne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Bacúch a Pohronská Polhora. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situovaná Pohronská Polhora a Michalová, západne sa nachádza Brezno a Beňuš, severne Bacúch, Polomka a Závadka nad Hronom a juhovýchodne Tisovec. Vrcholom prechádza hranica ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis.
Lešník leží v najvyššej, severovýchodnej časti Veporských vrchov, v hrebeni vedúcom severozápadným smerom z Fabovej hole () na Ďurovú (). Z vrchu vybiehajú až štyri rázsochy; juhozápadne na Vysokú, západne na Blato, severozápadne na Ďurovú a severne na Kráľovu horu. Východne sa nachádza Čierny vrch (), Skalka (), Veľká Smrekovica (), Malá Smrekovica (), Kľak (), Javorinka () a Fabova hoľa (), južne Kučalach (), Bánovo (), Báňova () a Lômik (), západne Vysoká (), Zrazy (), Michalová () a Ďurová () a severne Vrchbánsky grúň (), Brestovec (), Magura () a Kráľovská hora (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo severnej časti odvádza Malý Zelený potok, zo západnej Veľký Zelený potok a z južných svahov Lipianka do Rohoznej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva v severnej časti súvislý lesný porast, južná časť je po veternej kalamite odlesnená a umožňuje tak rozhľad. Z vhodných lokalít tak ponúka výhľad na okolité vrchy Veporských vrchov, Nízkych Tatier, Stolických vrchov a Poľany, nezriedka však vidieť i hrebeň Vysokých Tatier, Kremnické vrchy a vrchy severného Maďarska.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesom, odbočením z modrej turistickej značky, vedúcej z Pohronskej Polhory na Fabovu hoľu.
Zlatý pohár CONCACAF 2000

Zlatý pohár CONCACAF 2000 bol piatym ročníkom Zlatého poháru CONCACAF a celkovo 15. ročníkom kontinentálnych majstrovstiev pod hlavičkou CONCACAF. Turnaj hostili Spojené štáty v dňoch od 12. do 27. februára 2000. Formát turnaja sa zmenil, počet tímov sa zvýšil z 10 na 12 tímov, ktoré boli rozdelené do štyroch skupín po tri tímy. Na turnaji bolo pozvané a z CONMEBOL a z AFC.
V skupine D sa o postupujúcom medzi Kanadou a Kórejskou republikou musel použiť hod mincou, ktorá rozhodla, že Kanada postúpi do štvrťfinále Zlatého poháru CONCACAF a nakoniec sa stali aj víťazmi celého turnaja. Vo finále porazili Kolumbiu 2:0.
Kvalifikované tímy.
Na turnaji sa predstavilo 12 krajín. zaznamenalo debut na turnaji.
Play-off.
Finále.
Víťazom turnaja sa stala Kanada.
Kráľovská hora

Kráľovská hora môže byť:
Ýdalir

V nórskej mytológii je Ýdalir ("tisové doliny ") miestom, kde sa nachádza obydlie Ullra, boha spájaného s lukostreľbou. Ýdalir je spomínaný výlučne v "Poetickej Edde", zostavenej v 13. storočí zo skorších tradičných zdrojov.
Svedectvá.
Ýdalir je spomínaný výlučne v strofe 5 básne "Grímnismál" (zozbieranej v "Poetickej Edde"), kde Odin (preoblečený za "Grímnira, resp. Odina") hovorí mladému Agnarovi, že Ullr vlastní obydlie v Ýdalire.
Teórie.
Pri diskusii o Ýdalire Henry Adams Bellows poznamenáva, že "drevo tisu sa na severe používalo na luky rovnako ako dlho potom v Anglicku." Rudolf Simek hovorí, že „toto spojenie boha s tisom, z ktorého boli vyrobené drevené luky, viedlo k tomu, že Ullr bol považovaný za boha luku." Andy Orchard komentuje, že Ýdalir je „vhodne pomenované obydlie [pre] boha lukostrelca, Ullra“. Podľa Hildy Ellis Davidson, zatiaľ čo Valhalla „je dobre známa, pretože hrá takú veľkú úlohu v obrazoch vojny a smrti“, význam iných sál v nórskej mytológii, ako je Ýdalir a miesto posmrtného života bohyne Freyja Fólkvangr, bol stratený.
Udale, ktorý sa nachádza v Cromarty, Škótsko, je prvýkrát zaznamenaný v roku 1578 a predpokladá sa, že pochádza zo staronórskeho výrazu "y-dalr". Robert Bevan-Jones navrhuje spojenie medzi uctievaním Ullra a Ýdaliru medzi usadenými pohanskými Nórmi v Škótsku a ich prepožičaním mena "ydalr" tomuto miestu.
Leandro Barreiro

Leandro Barreiro Martins (* 3. január 2000, Erpeldange, Luxembursko) je luxemburský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara za nemecký klub Mainz 05.
Klubová kariéra.
Barreiro pôsobil v mládežníckych klubov Racing FC Union Luxembourg a FC 72 Erpeldange. V roku 2016 sa pridal k nemeckému klubu Mainz 05.
Mainz 05.
Barreiro debutoval za Mainz 8. februára 2019 pri prehre 1:5 s Leverkusenom.
Medzinárodná kariéra.
Barreiro debutoval v reprezentácii Luxemburska 22. marca 2018 v prípravnom zápase proti Malte. 
Štatistiky.
"K 22. júnu 2023"
Medzinárodné.
"K 22. júnu 2023"
Nicolas Hasler

Nicolas Hasler (* 4. máj 1991, Vaduz, Lichtenštajnsko) je lichtenštajnský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara v klube FC Vaduz a je kapitánom reprezentácie Lichtenštajnska.
Klubová kariéra.
FC Vaduz.
Po pôsobeniach v tímoch FC Balzers a USV Eschen/Mauren v roku 2011 prestúpil do FC Vaduz kde strávil šesť sezón.
Toronto FC.
Dňa 13. júla 2017 podpísal Hasler zmluvu s tímom Major League Soccer, Toronto FC. V prvej sezóne za klub vyhral MLS Cup a MLS Supporters Shield a dostal sa s tímom do finále Ligy majstrov CONCACAF.
Chicago Fire.
Dňa 20. júla 2018 bol Hasler vymenený do Chicaga Fire výmenou za Jona Bakera.
Sporting Kansas City.
Dňa 2. apríla 2019 podpísal Hasler zmluvu s klubom Sporting Kansas City.
FC Thun.
14. januára 2020 sa Halser pripojil k švajčiarskemu tímu FC Thun. S tímom však v sezóne 2019/20 vypadol do druhej švajčiarskej ligy Challenge League.
Návrat do Vaduzu.
18. mája 2022 sa Hasler vrátil do Vaduzu a podpísal trojročnú zmluvu. S tímom sa v sezóne 2022/23 dostal do skupinovej fáza Konferenčnej ligy UEFA, prvýkrát v histórii klubu.
Reprezentačná kariéra.
Za reprezentáciu Lichtenštajnska debutoval v priateľskom zápase proti Islandu dňa 11. augusta 2011. Je súčasným kapitánom lichtenštajnského národného futbalového tímu.
Štatistiky.
Klubové.
"K 22. júnu 2023"
Poznámky
1 Európska liga UEFA
2 Liga majstrov CONCACAF
3 Európska konferenčná liga UEFA
Medzinárodné.
"K 22. júnu 2023"
Úspechy.
FC Vaduz
Toronto FC
Individuálne
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1956

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1956 boli vôbec prvým ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Tento turnaj sa neskôr hral každé štyri roky. Turnaj hostil Hongkong v dňoch od 1. do 15. septembra 1956.
Na záverečný turnaj sa kvalifikovali štyri tímy, ktoré hrali v jednej skupine. Nehralo sa finále ani žiadne play-off. Zápasy sa nehrali 90 minút ale iba 80 minút a v prípade nerozhodného výsledku sa malo hrať predĺženie v trvaní 30 minút (hoci sa tak nestalo kvôli zlému svetlu).
Víťazom turnaja sa stala .
Finálová skupina.
Majstrom Ázie sa stala Kórejská republika.
Externé odkazy.
https://globalsportsarchive.com/competition/soccer/afc-asian-cup-1956-hong-kong/final-round/4541/
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1960

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1960 boli druhým ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Finálová turnaj hostila Kórejská republika v dňoch od 14. do 23. októbra 1960. Rovnako ako v prvom ročníku sa zápasy hrali 80 minút.
Víťazom turnaja sa stala s výbornou bilanciou troch výhier.
Finálová skupina.
Majstrom Ázie sa stala Kórejská republika.
Externé odkazy.
https://www.worldfootball.net/schedule/asian-cup-1960-suedkorea/
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1964

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1964 boli tretím ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Turnaj sa tentokrát konal v Izraeli v dňoch od 26. mája do 3. júna 1964. Turnaj mal mať päť účastníkov no po tom čo v kvalifikácii odstúpilo 11 zo 17 krajín si turnaj zachoval počet tímov z predchádzajúcich ročníkov, teda štyri tímy.
Víťazom turnaja sa stal .
Finálová skupina.
Majstrom Ázie sa stal Izrael.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1968

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1968 boli štvrtým ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Turnaj sa konal v Iráne v dňoch od 10. do 19. mája 1968. Na turnaji sa prvýkrát predstavilo päť tímov. Po prvýkrát sa zaviedli zápasy v trvaní 90 minút.
Domáci sa stal víťazom turnaja, keď vyhral všetky zápasy v skupine.
Kvalifikované tímy.
Hostiteľská krajina Irán a zažili debut na turnaji.
Finálová skupina.
Majstrom Ázie sa stal Irán.
Externé odkazy.
https://www.the-afc.com/en/more/news/moments_and_milestones_the_1968_afc_asian_cup.html
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1972

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1972 boli piatym ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Turnaj hostilo Thajsko v dňoch od 7. do 19. mája 1972. Turnaj mal prvýkrát šesť účastníkov, ktoré boli rozdelené do dvoch skupín po tri tímy. Prvé dva tímy z každej skupiny postúpili do semifinále.
Víťazom turnaja sa po druhýkrát stal . Vo finále zdolali Južnú Kóreu 2:1 po predĺžení.
Kvalifikované tímy.
Pre Thajsko, Kambodžu, Kuvajt a Irak išlo o debut na tomto turnaji.
Play-off.
Finále.
Irán sa stal majstrom Ázie.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1976

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1976 boli šiestym ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou AFC. Turnaj sa konal v Iráne, pričom táto krajina usporiadala tento turnaj po druhýkrát. Irán bol dvojnásobným obhajcom titulu.
Irán sa stal po tretíkrát za sebou víťazom tohto turnaja, keď vo finále porazil 1:0.
Kvalifikované tímy.
Na turnaji sa prvýkrát predstavila , a Južný Jemen.
Play-off.
Finále.
Irán sa stáva tretíkrát v rade majstrom Ázie.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1980

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1980 bol siedmym ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC). Turnaj sa hral v Kuvajte v dňoch od 15. do 30. septembra 1980. bol trojnásobným obhajcom titulu.
Počet tímov na turnaji sa zvýšil na 10 tímov, ktoré boli rozdelené do dvoch skupín.
Víťazom turnaja sa stal domáci .
Kvalifikované tímy.
Na turnaji debutovalo až päť krajín a to: , , , a .
Petr Šámal

Petr Šámal (* 27. marec 1972, Mladá Boleslav) je český literárny historik.
Najprv v rokoch 19901996 vyštudoval odbor čeština-občianska výchova na Pedagogickej fakulte Karlovej univerzity, neskôr medzi rokmi 19982006 absolvoval doktorandské štúdium na Katedre českej literatúry a literárnej vedy na Filozofickej fakulte UK. Krátko vyučoval na Gymnáziu Jaroslava Seiferta v Prahe (19951999). Od roku 1999 pôsobí v Ústave pre českú literatúru AV ČR. Od roku 2003 tu ako šéfredaktor viedol časopis "Česká literatura". V roku 2020 bol zvolený riaditeľom ústavu.
Odborne sa zameriava na povojnovú literárnu kultúru, jej myslenie a na sociológiu literatúry.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 1984

Majstrovstvá Ázie vo futbale 1984 bol ôsmym ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederácie (AFC). Turnaj sa konal v Singapure v dňoch od 1. do 16. decembra 1984. bol obhajcom titulu.
Víťazom turnaja sa stala , ktorá vo finále zdolala Čínu 2:0.
Kvalifikované tímy.
Pre usporiadateľskú krajinu a Saudskú Arábiu išlo o debut na turnaji.
Externé odkazy.
https://www.rsssf.org/tables/84asch.html
Kráľovská hora (vrch vo Veporských vrchoch)

Kráľovská hora () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Polomkou, približne východne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Bacúch a Polomka. Najbližšími sídlami sú juhozápadne situovaná Pohronská Polhora a Michalová, západne sa nachádza Brezno a Beňuš, severne Bacúch a Polomka, severovýchodne Závadka nad Hronom a Heľpa a juhovýchodne Tisovec. Vrch je súčasťou ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis.
Kráľovská hora leží v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v hrebeni vedúcom severným smerom z Lešníka () na Maguru (). Východne sa nachádza Kochlovec (), Čierny vrch (), Skalka (), Veľká Smrekovica (), Malá Smrekovica () a Kľak (), južne Fabova hoľa (), Javorinka (), Psica (), Lešník () a Vysoká (), západne Blato (), Ďurová () a Michalová () a severne Brestovec (), Magura () a Polomské očko (). Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu zo západnej časti odvádza Malý Zelený potok, z východných svahov odteká Magurským potokom do Petríkova. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je výhľad na okolité vrchy Veporských vrchov a Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z Polomky dolinou Petríkovo.
Ewerton

Ewerton Paixão da Silva (* 28. december 1996, Amapá, Brazília) je brazílsky profesionálny futbalista, ktorý hráva na pozícii útočníka alebo krídelníka v českom klube SK Slavia Praha.
Klubová kariéra.
FC ViOn Zlaté Moravce.
Ewerton začal s futbalom v rodnej Brazílii. V júli 2016 prestúpil do slovenského klubu FC ViOn Zlaté Moravce. V slovenskej Fortuna lige debutoval 10. decembra 2016 na ihrisku Dunajskej Stredy. V sezóne 2017/18 odohral 29 zápasov a strelil šesť gólov.
FK Mladá Boleslav.
V januári 2019 prestúpil do Mladej Boleslavi. V českej najvyššej súťaži debutoval 9. februára 2019 v zápase proti Viktorii Plzeň.
FK Pardubice (hosťovanie).
Vo februári 2020 ho Mladá Boleslav poslala na hosťovanie na 1,5 roka do FK Pardubice. V tom čase tím pôsobil v 2. českej futbalovej lige. V jarnej časti sezóny 2019/20 nastúpil do 11 zápasov a prispel k postupu Pardubíc do českej najvyššej súťaži.
Mladá Boleslav (návrat z hosťovania).
V júli 2021 sa vrátil do Mladej Boleslavi. V sezóne 2021/22 začal nastupovať v základnej zostave. 26. septembra 2021 strelil hattrick pri prehre 3:5 so Slováckom. Po vydarenej sezóne prestúpil do Slavie Praha.
SK Slavia Praha.
V Slavii Praha podpísal trojročný kontrakt. V prvej sezóne odohral 14 zápasov vo Fortuna lige v ktorých strelil dva góly.
FC Baník Ostrava (hosťovanie).
V budúcej sezóne bude Ewerton hosťovať v Baníku Ostrava.
Štatistiky.
"K 24. februáru 2022"
Úspechy.
SK Slavia Praha
Damián Bariš

Damián Bariš (* 9. december 1994, Trenčín) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste stredopoliara. Naposledy pôsobil v Podbrezovej.
Klubová kariéra.
AS Trenčín.
Vyrastal v Trenčíne. Do prvého tímu AS Trenčín sa prepracoval v roku 2013. V prvej sezóne odohral 12 stretnutí v najvyššej súťaži. V sezóne 2014/15 vyhral AS Trenčín slovenský titul. Bariš stihol odohrať jeden zápas a tak figuruje medzi víťazmi titulu.
AFC Nové Mesto nad Váhom (hosťovanie).
Sezónu 2014/15 strávil na hosťovaní v 2. lige v tíme AFC Nové Mesto nad Váhom.
MFK Skalica.
Po skončení zmluvy v AS Trenčín odišiel do MFK Skalica kde však ostal iba počas jesennej časti Fortuna ligy 2015/16.
FC ViOn Zlaté Moravce.
Na nový rok 2016 prestúpil Bariš do Zlatých Moraviec. V sezóne 2016/17 nastúpil do 33 zápasov a strelil šesť gólov.
Zbrojovka Brno.
V lete 2018 prestúpil do Zbrojovky Brno, kde strávil štyri sezóny. V sezóne 2019/20 sa s Brnom stali víťazmi 2. českej ligy a postúpili tak do najvyššej súťaže. V ďalšej sezóne však opäť spadli do 2. ligy.
FK Železiarne Podbrezová.
Po konci v Zbrojovke Brno sa Bariš vrátil do slovenskej Fortuna ligy kde sa stal novou posilou Podbrezovej.
AS Trenčín.
20. júna 2023 sa Bariš dohodol na zmluve s AS Trenčín, kde sa vracia po ôsmich rokoch.
Štatistiky.
"K 24. februáru 2022"
Úspechy.
AS Trenčín
Martin Šulek

Martin Šulek (* 15. január 1998, Trenčín) je slovenský profesionálny futbalista, ktorý hráva na poste obrancu za slovenský klub FC Spartak Trnava.
Klubová kariéra.
FK AS Trenčín.
Šulek vyrastal v Trenčíne. V sezóne 2015/16 sa s Trenčínom tešil zo zisku majstrovského titulu vo Fortuna lige a tiež z víťazstva v Slovenskom pohári.
ŠKF Sereď.
V januári 2022 prestúpil Šulek do ŠKF Sereď kde strávil jarnú časť sezóny 2021/22. Nastúpil do 11 stretnutí.
Wisła Płock.
V máji 2022 podpísal zmluvu s poľským tímom Wisła Płock.
Spartak Trnava.
23. júna 2023 podpísal Šulek dvojročný kontrakt so Spartakom Trnava.
Reprezentačná kariéra.
Martin odohral v reprezentácii Slovenska dva zápasy. Debutoval 8. januára 2017 v priateľskom zápase proti Ugande o štyri dni neskôr nastúpil do zápasu proti Švédsku.
Štatistiky.
Klubové.
"K 23. júnu 2023"
Poznámky
Medzinárodné.
"K 23. júnu 2023"
Úspechy.
AS Trenčín
Kyselina chorizmová

Kyselina chorizmová je dôležitý metabolický intermediát u rastlín a baktérií. Jej konjugovanou zásadou je chorizmát. Vystupuje ako prekurzor pre:
Názov kyselina chorizmová je odvodený od gréckeho , „rozdeliť“, pretože táto zlúčenina predstavuje dôležitý intermediát a miesto vetvenia biosyntetických dráh. 
Metabolizmus.
Biosyntéza.
Kyselina chorizmová vzniká zo šikimátu cez šikimát-5-fosfát a 5-enolpyruvylšikimát-3-fosfát v rámci šikimátovej dráhy. Posledným enzýmom v tejto dráhe je chorizmátsyntáza, ktorá defosforyluje 5-enolpyruvylšikimát-3-fosfát, čím vzniká chorizmát: 
Ďalšie premeny.
Aromatické aminokyseliny.
Chorizmát sa ďalej premieňa na dva rôzne intermediáty, z ktorých potom vznikajú aromatické aminokyseliny. 
Prvým intermediátom je kyselina prefénová, z ktorej sa syntetizujú fenylalanín a tyrozín. Reakciu katalyzuje chorizmátmutáza:
Druhým intermediátom je antranilát, z ktorého postupne vzniká tryptofán. Reakciu katalyzuje antranilátsyntáza. Počas reakcie sa na chorizmát naviaže aminoskupina, ktorá pochádza z glutamínu, a vedľajšími produktmi sú pyruvát a glutamát:
Ostatné produkty.
Premenu na kyselinu "para-"aminobenzoovú katalyzujú 4-amino-4-deoxychorizmátsyntáza a 4-amino-4-deoxychorizmátlyáza. Z tejto látky sa potom syntetizuje kyselina listová.
Chorizmátlyáza premieňa chorizmát na 4-hydroxybenzoát a pyruvát. Táto premena je prvým krokom syntézy ubichinónu u "E. coli" a iných Gram-negatívnych baktérií.
Spišskosobotská kronika

Spišskosobotská kronika (, alebo "Szepesszombati krónikának") je po nemecky napísaná kronika z druhej polovici 15. storočia, ktorú objavili v Spišskej Sobote a podľa toho dostala aj meno. Jej text bol skrytý v kódexe s 25 fóliami s rukopisom Spišskej právnej knihy ("Zipser Willkür"). Autorom kroniky je neznámy spišský kronikár z 15. storočia, ktorý zaznamenal historické udalosti v Uhorsku a najmä na Spiši, ako posledné zaznamenal udalosti z roku 1457. Spišskosobotská kronika ako historický prameň ku štúdiu stredovekej nemčiny bola v roku 1986 vyhlásená za kultúrnu pamiatku. Plný text Spišskosobotskej kroniky v slovenčine vyšiel v roku 1995 v rámci knihy Kroniky stredovekého Slovenska. Spišskosobotská kronika je dnes uložená vo fonde Archívu mesta Spišská Sobota na pracovisku Archívu Poprade, ktoré spadá pod Štátny archív v Prešove.
Obsah.
Kronika predstavuje dejiny Uhorska od roku 997 do roku 1457. Autor sa zaujíma o etnografiu Uhorska a Spiša alebo križiacke výpravy, v ktorých zdôrazňuje vedúcu úlohu nemeckých síl. Najväčších uhorských panovníkov považuje za etnických Nemcov a podčiarkuje lojalitu Spišských Nemcov k uhorskej korune. Okrem udalostí z Uhorska prináša výklad o udalostiach vzťahujúcich sa na Spiš, napr. príchod Nemcov na Spiš v období vlády Bela II., postavenie ochranného múru na Kláštorisku, založenie a požiar mesta Levoča, pustošenia Spiša vojskami Ladislava IV. a pod. Zaujímavý je záznam o rabovaní husitov na Spiši v roku 1433.
Zdroje a pramene kroniky.
Kronika začína rozpravou o uhorskom národopise, v ktorej autor uvádza ako zdroj Uhorskú kroniku ("dy vngerische cronica"). Pravdepodobne ide niektorú z kroník napísaných v 14. storočí, najskôr z Uhorskej kroniky ("Ungarische Cronica") od Henricha z Mügelna alebo Viedenskej maľovanej kroniky. V časti o tatárskom vpáde v rokoch 12411244 odkazuje na Súbežná kronika pápežov a cisárov a o siedmich obdobiach sveta ("dy cronica Martiniana") od Martina z Opavy, kronikára a právnika v 13. storočí. Spišskosobotská kronika neskôr poslúžila ako prameň v neskoršej histografii Spiša, najmä v diele levočského kronikára Gašpara Haina z roku 1687.
Magura (vrch vo Veporských vrchoch; 1101 m)

Magura () je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Polomkou, približne východne od Brezna.
Poloha.
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Bacúch a Polomka. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Polomka a Bacúch, západne leží Beňuš a Brezno, juhozápadne Michalová a Pohronská Polhora a severovýchodne Závadka nad Hronom a Heľpa. Vrch je súčasťou ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis.
Magura leží v severnej časti Veporských vrchov, v hrebeni vedúcom severným smerom z Lešníka () na Brestovec (). Východne sa nachádza Kochlovec (), Čierny vrch (), Slatvinské (), Skalka (), Veľká Smrekovica (), Malá Smrekovica () a Kľak (), južne Fabova hoľa (), Javorinka (), Psica (), Kráľovská hora (), Lešník (), Blato () a Ďurová (), západne Michalová () a severne Brestovec (), Horný kopec () a Polomské očko (), no tiež Oravcová (), Homôľka () a Babina (). Oblasť je súčasťou povodia rieky Hron, kde voda z východných svahov odteká Magurským potokom do Petríkova a zo západných ju odvádza Malý Zelený potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. 
Výhľady.
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Zo severovýchodných svahov s riedkym porastom a horskými lúkami je vidieť okolité vrchy Veporských vrchov a Nízkych Tatier.
Prístup.
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný z Polomky dolinou Petríkovo.
2. česká futbalová liga

Národná liga (v sezóne 2022/23 sponzorským názvom Fortuna národná liga) je futbalová liga v Česku. Je to druhá najvyššia futbalová liga, ktorá sa hrá od sezóny 1993/94. Víťaz 2. českej ligy postúpi do 1. českej futbalovej ligy.
Zúčastňuje sa jej 16 tímov, ktoré hrajú systémom každý s každým raz na ihrisku domáceho tímu a raz na ihrisku súpera. Celkom sa tak odohrá 30 kôl. Majstrovský titul získa tím, ktorý získa najviac bodov počas sezóny a ten aj postúpi do 1. českej futbalovej ligy kde nahradí tím, ktorý skončil na poslednom mieste. Tím, ktorý v 2. lige skončí na druhom a treťom mieste hrá baráž o 1. ligu. Baráž sa hrá na dva zápasy, vicemajster 2. ligy hrá baráž s tímom na 15. mieste v 1. lige a tretí tím v druhej lige hrá baráž so 14. tímom prvej ligy. 
Tímy na posledných dvoch miestach v 2. lige zostupujú do ČFL alebo MSFL, podľa svojej regionálnej príslušnosti.
Externé odkazy.
https://www.fnliga.cz/
Wisła Płock

Wisła Płock je poľský futbalový klub, ktorý sa nachádza v meste Płock. V sezóne 2022/23 hral tím v Ekstraklase kde skončil na 16. mieste a tak zostúpil do 2. poľskej ligy (I liga).
História.
V roku 1947 vznikol "Elektryczność Płock," pod názvom Wisła začali vystupovať od roku 1955. V sezóne 1993/94 sa prvýkrát prebojovali do Ekstraklasy. Ich najvyššie umiestnenie v poľskej Ekstraklase je štvrté miesto zo sezóny 2004/05.
Medzi ich úspechy patrí aj víťazstvo v Poľskom pohári 2005/06.
Káder mužstva.
Súčasná zostava:
Externé odkazy.
https://www.wisla-plock.pl/pl
Antennata

Antennata môže byť synonymum taxónu:
Tiokyanatan strieborný

Tiokyanatan strieborný (iné názvy: tiokyanát strieborný, rodanid strieborný) je strieborná soľ kyseliny tiokyanatej so vzorcom AgSCN.
Štruktúra.
Tiokyanatan strieborný je monoklinický s 8 molekulami v bunke. Tiokyanatanová aniónová skupina má takmer lineárnu molekulárnu geometriu, s uhlom väzby 179,6 (5)°. Slabá dĺžka interakcií Ag—Ag je 0,3249(2) nm až 0,3338(2) nm, ktoré tvoria jednorozmerný cikcakový reťazec v tiokyanatane striebornom.
Výroba.
Tiokyanatan strieborný sa vyrába reakciou dusičnanu strieborného a tiokyanatanu draselného.
Kubáň (región)

Kubáň () je historický región v dnešnom južnom Rusku spojený s dejinami kozákov. Rozprestiera sa na brehoch Azovského a Čierneho mora na území Krasnodarského kraja a Adygejskej republiky. Čiastočne tiež zasahuje do Stavropoľského kraja, Karačajsko-čerkeskej republiky a Rostovskej oblasti. Stredom regiónu preteká rieka Kubáň. Povrch územia tvoria prevažne rovinaté stepi.
Dejiny.
V období Byzantskej a Chazarskej ríše sem zo severu prichádzali Slovania, ktorí v 10. storočí ovládli dôležité stredisko Tmutarakaň. Koncom 18. storočia sa tu usídlilo kozácke čiernomorské vojsko a zvyšok zahnanej Záporožskej Siče. V rokoch 1918 až 1920 tu existovala kozácka Kubánska ľudová republika. Potom bolo celé územie pričlenené k Ruskej socialistickej federatívnej sovietskej republike a rusifikované. Z ukrajinského obyvateľstva, ktoré v niektorých oblastiach prevládalo, zostala v súčasnosti už len približne 3% menšina.
Trilobitovce

Trilobitovce môže byť slovenský názov:
Latinský názov Trilobitoidea môže okrem vyššie uvedených dvoch významov alternatívne znamenať bezhryzadlovce (Amandibulata), pozri bezhryzadlovce
Kondratova kopa

Kondratova kopa (; ) je vrch v hlavnom hrebeni Západných Tatier na slovensko-poľskej hranici. Leží nad ohybom Tichej doliny nad Podbanským, približne severovýchodne od Liptovského Hrádku. 
Poloha.
Nachádza sa v strednej časti Tatier, na východe podcelku Západné Tatry a v ich časti Červené vrchy. Leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva. Južná časť hrebeňa patrí do katastra mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad, severná časť hrebeňa zasahuje do Powiatu tatrzańského a na katastrálne územie mesta Zakopané a obce Kościelisko. Najbližšími sídlami sú severne situované Kościelisko a Zakopané, na Slovensku leží južným smerom Podbanské, juhozápadne Pribylina a juhovýchodne Štrbské Pleso a Vyšné Hágy Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku v slovenskej i poľskej časti pohoria a južná časť hrebeňa je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina.
Opis.
Kondratova kopa leží v hlavnom hrebeni Západných Tatier, medzi Kasprovym vrchom () a Temniakom (). Severným smerom vybieha rázsocha Giewontu (). Južné svahy klesajú do Javorového žľabu, ktorý je odnožou Tichej doliny a ktorým voda z tejto časti hrebeňa odteká do Tichého potoka v povodí Váhu. Severozápadne od vrcholu leží Koprowy Źleb v hornej časti Doliny Małej Łąki, severovýchodne Dolina Kondratowa, čoby súčasť Doliny Bystrej, ktorými voda odteká do Zakopianky a Dunajca.
Západne sa nachádza Uplaziańska Kopka (), Chuda Turnia (), Malolučniackym sedlom () oddelený Malolučniak (), Kresanica (), Temniak (), Stoly () a Poľská Tomanová (), južne Liptovská Tomanová (), Veľká Brdárova grapa (), Krížna (), Predný Holý vrch (), Veľká kopa (), Magura () a Zadná Garajova kopa (), východne Tichý vrch (), Valentková (), Svinica (), Beskyd (), Kasprov vrch (), Goričková (), sedlom pod Kondratovou () oddelená Suchá kopa (), Sucha Czuba (), Kopa Magury () a Myślenickie Turnie () a severne Krokiew (), Suchy Wierch (), Giewont () a Wielka Turnia (). Vrcholom prechádza turisticky značená hrebeňovka. 
Výhľady.
Turisticky prístupný skalnato-trávnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Viditeľné sú mnohé vrcholy Západných a Vysokých Tatier, okolité doliny a pri vhodných podmienkach aj časť Nízkych Tatier, Oravských Beskýd a podhoria v Poľsku.
Svätá liga (1684)

Svätá liga (lat. "Sacra Ligua") z roku 1684 bolo vojenské zoskupenie krajín zorganizované pápežom Inocentom XI. ako protiváha Osmanskej ríše počas Veľkej tureckej vojny. Ligu pri jej vzniku tvorili Pápežský štát, Svätá rímska ríša vedená cisárom Leopoldom I., Poľsko-litovská únia vedená kráľom Jánom III. Sobieskim a Benátska republika. V roku 1686 sa k zoskupeniu pripojilo i Rusko. Svätá liga oficiálne zanikla podpísaním Karlovického mieru s Osmanskou ríšou v roku 1699.
Vodočet

Vodočet alebo hladinomer je vodohospodárske zariadenie, napríklad lata so stupnicou, ktoré slúži na meranie okamžitej výšky vody v rieke alebo vo vodnej nádrži.
Všeobecne.
Zvislé a šikmé vodočty tvorí stupnica označená priamo na vhodnom povrchu, alebo označená na late, ktorá je k vhodnému povrchu pripevnená. Je súčasťou každej vodomernej stanice.
Stupnica.
Môže byť na zvislej alebo šikmej ploche s pevne osadenou číselnou stupnicou alebo pevnými výškovými znakmi, ktoré sa vzťahujú na nulu vodočtu. Číslice a znaky musia byť čitateľné a umiestnené tak, aby sa ich hodnota dala jednoznačne odčítať. Na väčšine tokov v našich podmienkach je delenie stupnice , so striedajúcimi sa svetlými a tmavými dielmi. Čiernymi arabskými číslami sú vyznačené decimetre. Metre označujú väčšie červené arabské alebo čierne rímske číslice. Číslice stupnice sa vzťahujú na nulu vodočtu. Vodočty majú obyčajne dĺžku 1 meter, a šírku nie menšiu ako 90 milimetrov.
Odčítanie vodného stavu.
Okamžitý vodný stav je hodnota na vyznačenej stupnici, po ktorú dosahuje vodná hladina v čase merania. Obťažne je stanovenie vodného stavu pri značnom vlnení vodnej hladiny počas veľkej vodnosti, resp. pri silnom vetre. Vtedy sa odčíta vodný stav niekoľkokrát za sebou‚ určí sa priemerná hodnota a táto predstavuje okamžitý vodný stav. Pri systematickom pozorovaní vo vodomerných staniciach sa odčítava vodný stav minimálne jedenkrát denne.
Umiestnenie a inštalácia vodočtu.
Vodočet má byť prednostne umiestňovaný v priamom úseku toku alebo na návodnom brehu. Vodočet by mal byť ľahko dostupný a umožňovať pozorovateľovi odčítať z čo najmenšej vzdialenosti a vo výške čo najbližšej k úrovni očí.
Broadwell

Broadwell je kódové označenie pre piatu generáciu mikroprocesorov vyvíjaných spoločnosťou Intel. Broadwell je zmenšením architektúry Haswell; využíva 14-nanometrovú výrobnú technológiu. Procesory Broadwell však plne nenahradili procesory Haswell, pretože neponúka žiadne low-endové desktopové procesory. Prvé desktopové procesory vyšli 2. júna 2015. Ich nástupcom sa stali procesory architektúry Skylake.
Označenie piata generácia majú oficiálne len procesory Core i3, i5 a i7. Procesory Broadwell radu Celeron, Pentium a Xeon toto označenie nenesú. Táto generácia tiež zaviedla označenie Core M pre mobilné procesory.
História vývoja.
Procesory Broadwell boli oznámené ku koncu roka 2012. Pôvodne sa špekulovalo, že by tieto procesory mali využívať iba pätice typu BGA a predávať sa privarené k základnej doske, čo by znemožnilo zmenu komponentov a teda vylepšovanie počítača. Začiatkom roka 2013 Intel oznámil, že vo štvrtom štvrťroku 2013 začne sériovú výrobu čipov, ktoré mali byť zákazníkom dodávané už v nasledujúcom roku. Onedlho potom bolo oznámené, že Intel zostane u LGA pätice a procesory sa k doskám variť nebudú. V júli bolo oznámené, že sa Broadwell posúva na druhý polrok 2014. Nedlho potom bolo oznámené ďalšie meškanie, kvôli defektom vyrobených procesorov a iným technickým problémom.
27. októbra 2014 bolo spustených niekoľko mobilných procesorov radu Core M. Ďalšie procesory začali vychádzať v januári 2015 a procesory pre stolové počítače radu Core i5 a i7 boli vydané 2. júna 2015, išlo však iba o dva modely, ktoré boli navyše boli zatienené vydaním procesorov Skylake o necelé tri mesiace neskôr. Predstaviteľ Intelu Kirk Skaugen priznal, že preskočenie desktopových procesorov u Broadwellu bolo zlé rozhodnutie.
V máji 2016 Intel oznámil chystané procesory pre nadšencov Broadwell-E, ktoré mali byť pokračovaním modelov Haswell-E s 14-nanometrovým výrobným procesom Broadwellu.
Technické parametre.
Medzi varianty pre mobilné zariadenia s päticou typu BGA patrí Broadwell-Y, Broadwell-U, Broadwell-H. Prvé dva menované sa vyznačujú nízkou spotrebou energie a sú určené primárne pre tablety a ultrabooky. Variant H bol navrhnutý pre chipsety HM68, HM87, QM87. Vznikol pre ňu tiež nový chipset HM97 pre "all-in-one" systémy a malé základné dosky.
Procesory pre stolové počítače označené ako Broadwell-DT sú štvorjadrové a pretaktovateľné. Majú integrovaný grafický čip Iris Pre 6200 a 128 MB L4 cache. V základnej frekvencii majú tepelný výkon 65 W. Využívajú päticu LGA 1150 a sú spätne kompatibilné so základnými doskami navrhnutými pre procesory Haswell.
Rad pre počítačových nadšencov Broadwell-E využíva rovnakú päticu ako Haswell-E, teda LGA 2011-v3. Tiež chipset zostáva rovnaký (je však potrebná aktualizácia BIOSu), preto sú základné dosky pre Haswell-E použiteľné i pre Broadwell-E. Tieto procesory tiež podporujú novší typ pamäte DDR4 SDRAM na štyroch kanáloch.
Skylake

Skylake je kódové označenie pre šiestu generáciu mikroarchitektúry vyvíjaných spoločnosťou Intel. Predaj procesorov tejto architektúry sa začal v auguste roku 2015. Procesory využívajú 14-nanometrický výrobný proces, rovnako ako predchádzajúce procesory architektúry Broadwell. Podľa Intelu táto architektúra prináša lepší výkon procesora a grafického jadra, zatiaľ čo spotreba elektriny sa znižuje. Nástupcom architektúry je Kaby Lake.
Skylake je posledná platforma Intelu, kde Microsoft podporuje staršie operačné systémy ako je Windows 10.
História vývoja.
Vývoj Skylake sa začal vo výskumnom centre Intelu nachádzajúcim sa v meste Haifa v Izraeli. Tento vývoj trval približne 4 roky. Intel ho oznámil v septembri 2014 na stretnutí technológov Intel Developer Forum v San Franciscu. Uvoľnenie prvej várky procesorov Skylake, konkrétne modelov 6600K a 6700K, bolo oznámené 5. augusta 2015 na veľtrhu Gamescom.
30. mája 2017 bolo oznámené, že Intel chystá nový rad high-endových procesorov s architektúrou Skylake-X, ktoré nesú označenie Core i7 a Core i9, a dvoch procesorov architektúry Kaby Lake-X s označením i5 a i7. Spoločne s týmito procesormi bol oznámený nový chipset X299 sa socketem 2066 a nová platforma. Pravdepodobne išlo o reakciu Intelu na chystané procesory AMD Ryzen 7 a Ryzen Threadripper.
Charakteristika procesora.
Rovnako ako Broadwell sú procesory dostupné v piatich variantoch: SKL-S, SKL-X, SKL-H, SKL-U a SKL-Y. Procesory s koncovkami S a X sú pretaktovateľné vďaka odomknutému násobiču. Varianty SKL-S a SKL-X zahŕňajú vybrané procesory s odomknutými násobičom, čo znamená, že ich je možné pretaktovať. Ide spravidla o modely s K alebo X na konci ich označenia. Varianty SKL-S používajú nové pätice Socket 1151 a varianty SKL-X Socket 2066, oba typu LGA. Varianty H, U a Y boli navrhnuté predovšetkým pre prenosné zariadenia, ako sú notebooky a používajú pätice typu BGA. Skylake využíva nové čipsety séria 100, označované "Sunrise Point".
Varianty U a Y podporujú jeden DIMM slot, varianty H a S podporujú dva DIMM sloty. Varianty X podporujú štyri DIMM sloty. Oficiálne podporuje táto architektúra DDR3 aj DDR4 SDRAM pamäti.
Niektoré varianty P majú znížený počet grafických jadier (z 24 na 12), oproti ich priamym polovičkám bez P.
Skylake prináša aj zmeny do inštrukčného súboru, konkrétne rozšírenie Intel MPX a Intel SGX, obe pre ochranu pamäte. Budúce varianty Xeon budú disponovať rozšírením Advanced Vector Extensions 3.2 (AVX-512F).
Na rozdiel od Haswell nemajú procesory Skylake integrovanú kontrolu napätia.
Kaby Lake

Kaby Lake je kódové označenie pre siedmu generáciu mikroarchitektúry spoločnosti Intel, ktorá bola oznámená 30. augusta 2016. Rovnako ako predchádzajúca mikroarchitektúra Skylake využíva 14-nanometrický výrobný proces. Je generáciou, ktorá končí niekoľkoročný model "tick-tock", kde sa v jednotlivých generáciách striedal nový výrobný proces, teda zmenšovanie dosiek a ich tranzistorov, a nová architektúra. Tento model bol nahradený novým modelom "process-architecture-optimization", kde je po vytvorení novej architektúry táto nová architektúra optimalizovaná; Kaby Lake je práve touto optimalizáciou. Kaby Lake bol najskôr dodávaný výrobcom elektroniky v druhom štvrťroku roku 2016. Oficiálny predaj procesorov pre stolné počítače sa začal v januári roku 2017.
Kaby Lake je prvou generáciou procesorov od Intelu, ktorá postráda oficiálnu podporu Microsoftu pre verzie Windowsu staršie než je Windows 10.
Zmeny oproti architektúre Skylake.
Obe architektúry majú rovnaké jadrá a rovnaký výkon na jeden MHz takt. Základný takt však bol zvýšený, u niektorých modelov až o 300 MHz. Aj zmeny taktu (napr. pri prechode z pokojového stavu do záťaže) sú rýchlejšie. Pre Kaby Lake boli vyvinuté nové chipsety série 200 (so sériou chipsetov 100 sú kompatibilné po aktualizácii BIOSu). Tiež ponúka podporu technológie Optane spoločnosti Intel, ktorá umožňuje ukladanie dát na pevnom disku do rýchlejšej vyrovnávacej pamäte.
Najvýraznejšie zmeny nastali u grafického jadra, kde je teraz plná hardvérová podpora HEVC / VP9 dekódovania, vrátane 4K videí pri snímkovej frekvencii 60 fps. Tiež kódovanie týchto štandardov je teraz implementované hardvérovo. Vybrané procesory získali tiež vyšší takt grafického jadra.
Kaby Lake je tiež prvou architektúrou typu Core umožňujúcou hyper-threading u procesorov s označením Pentium a pretaktovanie niektorých čipov s označením i3.
P6 (mikroarchitektúra)

P6 (označovaná niekedy tiež i686) je architektúra mikroprocesorov Intelu rodiny x86 reprezentovaná modelmi procesorov Pentium Pro, Pentium II, Pentium III a ich variantov. Spoločnosť uviedla túto architektúru na trh v novembri 1995, kedy začala nahrádzať predchádzajúcu architektúru P5. 20. novembra 2000 ju potom naopak začala nahrádzať novšia architektúra NetBurst s procesormi Pentium 4, ktorá mala ale horšie charakteristiky spotreby a teploty. Preto sa v marci 2003 vrátila mikroarchitektúra P6 na scénu v upravenej podobe prostredníctvom nových procesorov Pentium M/Celeron M pre notebooky. Ďalšou úpravou architektúry P6 potom vznikli procesory úspešnej architektúry Intel Core.
P6 bola šiestou generáciou procesorov Intel a priniesla so sebou napríklad technológiu PAE alebo neskôr aj inštrukcie SSE. Procesory tejto architektúry boli spočiatku vyrábané 500 nanometrovou technológiou, neskôr 350, 250, 180 až nakoniec aj 130 nanometrovou.
P5 (mikroarchitektúra)

P5 je architektúra mikroprocesorov Intelu reprezentovaná prvými modelmi procesorov Pentium. Spoločnosť uviedla túto architektúru na trh 22. marca 1993, kedy začala nahrádzať predchádzajúcu architektúru procesorov 80486. V novembri 1995 ju potom naopak začala nahrádzať novšia architektúra P6, ktorá priniesla vylepšené modely Pentium Pro a následne Pentium II.
P5 bola piatou generáciou procesorov Intel a prvou generáciou superskalárnych procesorov architektúry i386 neskôr premenovanej na IA-32. Táto architektúra tiež v neskorších modeloch procesorov prvýkrát priniesla do architektúry x86 sadu multimediálnych inštrukcií MMX. Procesory tejto architektúry boli spočiatku vyrábané 800 nanometrovou technológiou, neskôr 600, 350 až nakoniec aj 280 nanometrovou.
Antifanes z Argosu

Antifanes ("Antifanes") bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr.
Antifanes, sochár z Argosu, bol žiakom Periklyta. Činný bol približne na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr. Staroveký grécky cestovateľ Pausanias zaznamenal, že bol autorom niekoľkých sochárskych diel v Delfách. Bola to napr. bronzová socha koňa, ktorú do Delf venovali ako votívny dar jeho rodáci: „"Však pri zrážke Lakedaimončanov a Argosanov za Thyreou veštila Sibyla to, že sa obom mestám bude dariť rovnako. Vtedy Argosania v domnení, že si pri boji počínali lepšie, odoslali do Delf kovového koňa, vlastne dreveného, dielo to Antifanovo."“ Išlo tu o bitku zo 6. storočia pred Kr., pamätník s bronzovým koňom však pochádzal až zo 4. storočia pred Kr. Z tohto diela sa na západnej strane naproti lakedaimonského pamätníka (po ľavej strane tzv. Svätej cesty), našiel podstavec a časť nápisu.
Ďalšími jeho dielami nachádzajúcimi sa v Delfách boli sochy Elata a Afeida, synov lykosúrskeho kráľa Arkada a Trifylovho syna Erasa, ktoré boli súčasťou pamätníka zhotoveného na počesť víťazstva Tegejčanov nad Sparťanmi (túto bitku datujú približne do 4. stor. pred Kr.) a sochy Dioskúrov, ktoré stáli na pomníku zhotovenom na pamiatku víťazstva Sparťanov nad Aténčanmi v bike pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. Tento pomník, jeden z najväčších a najbohatších na sochy (38), bol až 21 m dlhý. Zachovali sa z neho početné zvyšky, hlavne podstavce s nápismi.
Sebadenitída u psov

Sebadenitída je ochorenie mazových žliaz ktoré sa vo väčšine prípadov prejavuje u psov, ale zriedkavo postihuje aj mačky, králiky či dokonca kone. Príčiny tejto choroby zatiaľ nie sú vyjasnené, no predpokladá sa, že je to geneticky podmienené autoimunitné rozrušenie mazových žliaz. Ide o ochorenie ktoré postihuje všetky plemená psov. Najčastejšie ho však môžeme pozorovať u veľkých pudlov, vyžlí, akita inu alebo samojedov. Toto ochorenie prepuká u mladých, ale už dospelých zvierat. Vzhľadom na to, že táto choroba je geneticky podmienená, postihnutých jedincov je potrebné vylúčiť z chovu.
Príčiny.
Príčiny tohto ochorenia sú zatiaľ nejasné. No rôzne inštitúcie sa zaoberajú príčinami sebadenitídy.
Príznaky.
Najčastejšími príznakmi sú nadmerná tvorba kožných šupín, vypadávanie, ale aj lámavosť chlpov. Toto ochorenie postihuje kožu po celom tele, no najvýraznejšie zmeny sa prejavujú v oblasti chrbta. U niektorých zvierat sú taktiež viditeľné malé zväzočky srsti zlepené hnedožltou mastnou hmotou. Svrbivosť väčšinou prichádza až keď pacienta postihne aj nejaká iná infekcia. Aj keď postihnutá srsť nadobúda iný vzhľad, celkový zdravotný stav zvieraťa zostáva nepostihnutý. Je to skôr kozmetická chyba a pacient môže žiť normálny život.
Diagnostika.
V počiatočnom štádiu sa rôzne choroby podobajú na sebadenitídu, preto je nutné najskôr príslušnými vyšetreniami vylúčiť všetky tieto potencionálne ochorenia. Konečná diagnóza sa stanovuje na základe histologického vyšetrenia kožných biopsií.
Liečba.
Ak ide len o miernu formu sebadenitídy, jej liečba je najmä na základe rôznych liečivých šampónov a iných prípravkov, ktoré majú uvoľnovať šupiny a aj zlepšiť celkovú kvalitu srsti. V prípade, že ide o ten závažnejší typ tohoto ochorenia, často sa okrem lokálnej terapie podávajú aj rožne liečivá na normalizáciu tvorby kože, alebo aj protizápalové lieky. No ak ide o tú závažnejšiu sebadenitídu, mnohokrát je nutné podávať lieky aj doživotne.
Cage the Elephant

Cage the Elephant je americká skupina hrajúca prevažne indie a alternatívny rock. Skupina bola sformovaná v Kentucky a vznikla v roku 2006.
Začiatky.
Po koncerte v roku 2007 sa skupina rozhodla podpísať kontrakt s Relentless Records. Potom sa skupina presťahovala do Spojeného kráľovstva. Lincoln Parish mal vtedy len 16 rokov a jeho rodičia museli podpísať zmluvu o poručníctve aby mohol cestovať. Ich prvý debutový album, nazvaný po skupine, vydali 23. júna 2008. Pieseň „Ain't No Rest for the Wicked“ sa umiestnila 32. na rebríčkoch v Spojenom kráľovstve a bola použitá v soundtracku videohry Borderlands a vo filme The Bounty Hunter.
Neskoršie roky.
Druhý album, "Thank You, Happy Birthday" bol vydaný v januári 2011. Album predal 39 000 kópií za prvý týždeň v USA. Cez rok 2011 skupina vystupovala s novým albumom, čo veľmi podporilo predaje. Skupina bola aj hosťom na Late Show with David Letterman a The Tonight Show with Jay Leno. Okrem toho vystupovala aj na festivaloch ako Coachella a Glastonbury Festival. Pieseň „Shake Me Down“ bola nominovaná na MTV Video Music Award za Najlepšie rockové video.
Na začiatku roka 2013 sa Cage The Elephant vrátili do štúdia, aby nahrali nový album "Melophobia" (čo znamená strach z hudby). Prvý singel albumu „Come A Little Closer“ bol vydaný 1. augusta 2013 a mal premiéru 8. augusta 2013. Celý album vydali 8. októbra 2013. Matt Shultz vysvetlil že názov albumu neznamená strach z hudby, ale je to metafora pre strach z tvorenia hudby pod falošnou zámienkou, tvárenia sa cool, a písanie hudby podľa sociálnych štandardov. Skúša znieť intelektuálne, múdro alebo poeticky namiesto pokusu o vyrozprávanie príbehu, ktorý sa snaží doručiť. „Take It or Leave It“ a „Cigarette Daydreams“ boli vydané 24. marca a 26. augusta 2014.
Meno skupiny.
Meno skupiny pochádza z jedného z prvých koncertov v roku 2006, kde starý muž objal Matta Shultza a opakovane mu šepkal do ucha: „You have got to cage the elephant.“
Albumy.
Prvý album skupiny, "Cage the Elephant" bol ovplyvnený klasickým rockom, funkom, a bluesom. Druhý album skupiny, vydaný 3 roky neskôr – "Thank You, Happy Birthday", bol inšpirovaný punk rockom a skupinami ako Pixies a Nirvana. "Melophobia" bol koncertný pokus nájsť svoj vlastný štýl, a získala im nomináciu na Cenu Grammy za najlepší alternatívny album v roku 2015. Štvrtý album Cage the Elephant, "Tell Me I'm Pretty", bol vydaný 18. decembra, 2015 Danom Auerbachom. Album – "Unpeeled", je skupina naživo nahratých skladieb.
Štúdiové albumy
TONAK

TONAK a.s. (TOvárna NA Klobouky) je jedným z najväčších a najvýznamnejších svetových výrobcov pokrývok hlavy. Značka bola založená Jánom Nepomukom Hücklom (Nový Jičín, 1799). Klobúky sa vyrábajú v továrňach v Novom Jičíne a Strakoniciach. Ich výrobný program zahŕňa hlavne plstené a pletené pokrývky hlavy.
História.
Nový Jičín.
Rozvoj klobučníckej výroby v Novom Jičíne začína od roku 1630, kedy mestská rada potvrdila artikuly klobúkových cechov. V roku 1799 prichádza do Jičína Ján Nepomuk Hückel - mladý zručný tovariš. Neskôr si založil vlastnú manufaktúru. Jeho kvalitné klobúky sa preslávili tak, že sa dostali na zahraničné trhy napr. rakúsky. Po pár rokoch sa k nemu pripojil aj jeho brat Augustín. Ten neskôr poslal svojich troch synov do Európy, aby pozisťovali novinky vo výrobe, móde atď. Keď sa v roku 1865 vrátili, Hückel založil továreň s mechanickými strojmi. Stal sa tak zakladateľom mechanizovanej továrne na srstené klobúky.
Ich klobúky boli tak populárne, že im malá továreň v centre mesta nestačila. Kúpili preto pozemky na južnej strane mesta a vybudovali ďalšiu väčšiu továreň. Tam zo začiatku pracovalo len 20-30 ľudí no tento počet sa v období ich najväčšej slávy zvýšil až na 2500. Firmu nazvali Hückelove závody.
Popularitu závodu zničila prvá svetová vojna. V nej zomreli obaja vtedajší majitelia bratia Augustin a Johann Hückeloví. Ich výroba sa prispôsobila vtedajšej vojne. Vyrábali pre nemeckých vojakov čiapky, rukavice atď.
Po oboch vojnách boli všetky malé výrobne klobúkov aj s Hückelovými závodmi znárodnené. Spojili ich a nazvali TONAKOM.