burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Tridymit

Tridymit je minerál, kryštalizujúci v triklinickej sústave s paramorfózami hexagonálnej, alebo rombickej sústavy, chemicky oxid kremičitý - SiO2.
Charakteristika.
Tridymit vytvára tenkotabuľkovité kryštáliky veľké do niekoľkých mm, často vytvára dvojčatá a trojčatá. Je to bezfarebný alebo biely, sivastý až žltkastý minerál. Lesk tridymitu je sklený, perleťový, niekedy matný.
Vznik.
Vzniká v dutinách trachytov, porfyritov, andezitov a ryolitov. Je pomerne zriedkavý.
Poznávanie.
Charakteristický je vysokou tvrdosťou a typickým dvojčatným alebo trojčatným usporiadaním kryštálov. Je nerozpustný v kyseline chlorovodíkovej.
Výskyty na Slovensku.
Vranov (Slanské vrchy), Stará Kremnička (pri Žiari nad Hronom), Bralce, Hliník nad Hronom (pri Žiari nad Hronom), v ryolitoch v okolí Žiaru nad Hronom.
Valentinit

Valentinit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky oxid antimonitý – Sb2O3.
Charakteristika.
Valentinit sa vyskytuje väčšimou v podobe bielych, sivých, žltkastých kryštálov, ktoré sú sformované do vejárovitých útvarov. Inokedy býva práškovitý, zemitý, môže vytvárať povlaky. Je to priesvitný minerál s bielym vrypom a typickým perleťovým leskom.
Vznik.
Vzniká na ložiskách antimonitu ako druhotný minerál.
Poznávanie.
Je typický perleťovo lesklými vejárikovitými agregátmi, vyskytuje sa často spolu s antimonitom.
Variscit

Variscit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky hydratovaný fosforečnan hlinitý - AlPO4·2H2O.
Charakteristika.
Variscit vytvára pseudooktaédrické kryštály, no stáva sa to veľmi zriedkavo. Väčšinou sa vyskytuje celistvý alebo v podobe konkrécií, povlakov, prípadne tvorí výplne žiliek. Má zelenú farbu. Je to priehľadný až priesvitný minerál so skleným, voskovým alebo matným leskom.
Vznik.
Tvorí sa tam, kde voda obohatená fosforečnanmi pôsobí na horniny obsahujúce hliník.
Poznávanie.
Variscit sa rozpúšťa iba vtedy, keď sa pred vložením do kyseliny zohreje. Je netaviteľný.
Verdelit

Verdelit (alebo emeraldit) je odroda elbaitu zelenej farby.
Vyskytuje sa v pegmatitoch - západná Morava, Nemecko, Švédsko, Fínsko, Madagaskar, Keňa, USA. Na Slovensku sa našiel spolu s kremeňom v sedle medzi Ostrým Roháčom a Volovcom v Západných Tatrách.
Iné projekty.
Wavellit

Wavellit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky zásaditý hydroxo/fluoro fosforečnan hlinitý - Al3(PO4)2(OH,F)3·5H2O.
Charakteristika.
Niekedy vytvára miniatúrne prizmatické kryštály. Väčšinou ho však nájdeme v podobe ihlicovitých kryštálov, ktoré sú lúčovite usporiadané do kruhovitých agregátov. Okrem toho môže vytvárať kôrovité povlaky. Býva biely, zelenkastobiely, na povrchu niekedyžltkasohnedý. Vryp má biely. Je to priehľadný alebo priesvitný minerál so skleným alebo perleťovým leskom.
Vznik.
Vzniká ako sekundárny minerál na puklinách a styčných plochách hornín.
Poznávanie.
Rozpustný je vo väčšine kyselín ale netaví sa. V uzatvorenej skúmavke vylučuje pri zahrievaní vodu.
Zeiringit

Zeiringit (CaCO3) je zmes aragonitu a aurichalcitu modrastozelenej farby. Vytvára jemnokryštalické masy obličovitého a nátekovitého habitu v puklinách. Môže byť aj kvapľovitý, vláknitý, lúčovitý alebo koralom podobný.
Vzniká na hydrotermálnych medených žilách. Na Slovensku sa vyskytuje v Slovenskom rudohorí v Slovinkách.
Tina Turner

Tina Turner, vlastným menom Annie Mae Bullock (* 26. november 1939, Brownsville, Tennessee, USA – † 24. máj 2023, Küsnacht, Švajčiarsko), bola švajčiarska speváčka amerického pôvodu, jedna z najpopulárnejších hudobných hviezd 80. rokov 20. storočia s charakteristickým zachrípnutým, ale silným hlasom.
Život.
Narodila sa v meste Brownsville v Tennessee. Od detstva spievala v kostolnom zbore gospely. Jej spev bol však natoľko výrazný, že sa nehodil k hudbe spievanej s pokorou, preto ju napokon zo zboru vylúčili. Gospel však Annie otvoril cestu k rhythm and bluesu a k soulu.
Koncom päťdesiatych rokov odišla do St. Louis, kde spoznala hudobníka Ikea Turnera, vedúcu osobnosť skupiny Kings of Rhythm. V roku 1958 po svadbe jej Ike navrhol zmeniť si meno na umelecké Tina Turner. Po tejto zmene začali vystupovať ako Ike and Tina Turner Revue s rhythm and bluesovým repertoárom. Odtiaľ sú šlágre "I Idolize You", "It's Gonna Work Out Fine, Poor Fool" a "Tra La La La La". Úspech mali hlavne v R&amp;B hitparádach. Najúspešnejším rokom pre Tinu a Ikea bol rok 1971, kedy sa revivalom skladby „Proud Mary“ skupiny Creedence Clearwater Revival dostali do americkej hitparády Top 10. Skladba bola z albumu "Workin' Together", ktorý bol ich najpredávanejším vôbec.
Extravagantný spôsob života Ike Turnera, jeho alkoholová a drogová závislosť a agresívne a brutálne správanie sa k Tine (fyzicky ju napádal) viedli v roku 1976 k ich rozvodu. Rozvod a problémy s ním spojené nemali za následok len rozpad skupiny, ale zabrzdili aj sľubne sa rozvíjajúcu Tininu sólovú kariéru. Z manželstva si ponechala iba svoje umelecké meno. Počas nasledujúcich ôsmich rokov spievala v kluboch a kasínach soulový repertoár. Jej vtedajšia finančná situácia nebola vôbec dobrá, o čom svedčí aj fakt, že bola určitú dobu odkázaná na potravinové lístky.
Triumfálne prerazila v roku 1984 ako rocková hviezda. Tina Turner zmenila nielen svoj hudobný štýl, ale aj svoj skromný javiskový vzhľad na vzhľad megahviezdy a stala sa sexsymbolom. Roky 1984 až 1992 boli pre Tinu najúspešnejšie v celej kariére. V tomto období nahrala rad nezabudnuteľných hitov: "Private Dancer" (zložil Mark Knopfler), "We Don't Need Another Hero" (z filmu Mad Max, v ktorom si zahrala epizódnu úlohu), "Simply the Best", "Typical Male", "Steamy Windows", "I Can′t Stand the Rain" a "It Takes Two" (duet s Rodom Stewartom).
V roku 1985 dostala Tina štyri ceny Grammy a zlatú platňu. Na koncerte v Rio de Janeiro počas turné "Break Every Rule" bolo 180 000 divákov. Tento rekord sa podarilo prelomiť až o niekoľko rokov Paulovi McCartneymu. V roku 1991 Tinu Turner spolu s Ikeom Turnerom uviedli do Rock and rollovej siene slávy (Rock and Roll Hall of Fame). Začiatkom roka 2013 sa vzdala amerického občianstva v prospech švajčiarskeho.
Tina &amp; Ike Turner Revue.
V skupine Tina &amp; Ike Turner Revue pôsobili:
Diskografia.
Tina Turner.
Podľa bestsellerovej autobiografie "I, Tina" nakrútil v roku 1993 režisér Brian Gibson film Tina/Čo s tým má spoločné láska v hlavnej úlohe s Angelou Bassett ako Tinou a Laurenceom Fishburneom, ktorý stvárnil Ikea.
Linus Torvalds

Linus Benedict Torvalds (* 28. december 1969, Helsinki, Fínsko) je fínsky programátor, ktorý začal vývoj Linuxu, jadra operačného systému a dodnes je správcom hlavnej vetvy vývoja.
Inšpirovaný Minixom (jadro a operačný systém vyvinutý Andrewom Tanenbaumom), cítil potrebu schopného UNIXového operačného systému, ktorý by bolo možné prevádzkovať na jeho domácom PC. Torvalds začal s vývojom pôvodne vo svojom voľnom čase a s vlastným vybavením.
Spustenie projektu Linux.
V treťom ročníku štúdia na Helsinskej Technickej Univerzite na diskusnom fóre o Minixe uverejnil príspevok , v ktorom o svojom vtedy malom projekte hovoril. Linus Torvalds nahral prvú verziu jadra Linuxu na FTP server, ktorého správcom bol Ari Lemmke. Ari Lemmke dal súboru meno Linux, čo je spojenie slov Linus a Unix.
K vývoju Linuxu sa rýchlo pripojilo mnoho vývojárov a rýchlosť vývoja začala rapídne stúpať.
Životopis.
Patril k švédsky hovoriacej menšine vo Fínsku. Jeho otec bol komunista a študoval rok v Moskve. Jeho manželka Tove Torvaldsová je šesťnásobnou majsterkou Fínska v karate a má s ňou 3 dcéry. Po ukončení štúdia sa Linus Torvalds presťahoval do USA, kde žije dodnes.
Organela

Organela alebo bunková organela je podjednotka bunky, ktorá je špecializovaná na nejakú funkciu a ktorá je spravidla obklopená membránou. Prenesene sa dá povedať, že ide o „orgány“ bunky.
Delenie.
Organely endomembránovej sústavy.
Toto sú organely obklopené membránou.
Prokaryoty

Prokaryo(n)ty (lat. "Prokaryo(n)ta"; iné názvy pozri nižšie) sú organizmy (spravidla mikroorganizmy), ktorých bunky (tzv. prokaryotické bunky alebo prokaryontné bunky) sa nedelia na bunkové jadro a cytoplazmu (čiže protoplazma jadra nie je od ostatnej plazmy oddelená jadrovou membránou). Ich dedičná látka (DNA) nie je naviazaná na bázické bielkoviny a neexistujú v nich organely endomembránovej sústavy (mitochondrie a podobne). Táto definícia je opakom eukaryotov. 
Názvy.
Názvy tohto taxónu sú:
Charakteristika.
Z evolučného hľadiska ide asi o „najpôvodnejšie“ organizmy predstavujúce veľmi skoré fázy vývoja života.
Veľké sú spravidla 0,2 až 10 μm. Prokaryoty sú vždy jednobunkové, ale často tvoria bunkové zväzy (najmä v podobe vlákna), v ktorých niekedy dochádza aj k diferenciácii buniek (na trvalé bunky, záchytné bunky a pod.)
Sú rozšírené po celej planéte Zem vo všetkých prostrediach. Podobné štruktúry, ako skameneliny prokaryotických organizmov, sa našli v meteorite pochádzajúcom z Marsu, ale nepodarilo sa dokázať, že ide o skutočné skameneliny mikroorganizmov. Prežívajú aj v extrémne nepriaznivých podmienkach (aj napríklad pri teplotách ďaleko vyše 100 stupňov Celzia).
Ich spôsob výživy a života je veľmi rozmanitý. Môžu byť voľne žijúce či parazitické či symbiotické; aeróbne či anaeróbne, viažúce dusík či iné látky; a autotrofné či heterotrofné. Výživa sa vždy prijíma cez povrch bunky.
Rozdielne znaky s eukaryotickými organizmami.
Prokaryotom chýbajú mitochondrie a chloroplasty – ich funkciu preberajú plazmatická membrána, jej vyhĺbeniny a jednoduché chromatofory. Endoplazmatické retikulum nemajú, vakuoly existujú zriedkavo. Ribozómy v plazme sú menšie ako pri eukaryotoch – sú také veľké ako ribozómy mitochondrií a chloroplastov eukaryotov. Ribozómy sú typu 70 S. Bunková stena je spravidla pevná. Prípadné bičíky pozostávajú vždy z niekoľkých bielkovinových fibríl, ktoré sú okolo seba ovinuté. V prokaryotických bunkách sa vždy vyskytujú plazmidy (v eukaryotických len niekedy).
Základnou stavebnou jednotkou ich bunkovej steny je peptidoglykán. Nevyskytujú sa v nich izoprenoidné lipidy, ani históny. U prokaryotov nedochádza k plazmatickému prúdeniu a amébovitému pohybu. Nie sú schopné pinocytózy a fagocytózy. U prokaryotov môže byť energetický metabolizmus anaeróbny – to znamená, že niektoré prokaryoty prežívajú aj bez prístupu kyslíka.
Jadro prokaryotov nie je oddelené od cytoplazmy jadrovou membránou. Genetickú informáciu v jadre tvorí spravidla iba jediná molekula DNA, ktorá je uzavretá do kruhu – prokaryotický chromozóm. Prokaryotické bunky nikdy netvoria pohlavné bunky – gaméty, môžu si však vymieňať časť svojho genetického materiálu.
Systematika.
V dnešných systémoch prokaryoty väčšinou netvoria taxonomickú jednotku, sú len súhrnným označením pre:
Podrobnosti o systematike pozri v príslušných dvoch článkoch.
V minulosti prokaryoty tvorili taxonomickú jednotku (spravidla tzv. ríšu). Príklady pozri pod Systém živých organizmov.
Drahý kameň

Drahý kameň môže byť:
Striebro

Striebro, chemická značka "Ag" "(lat. Argentum)" je ušľachtilý kov bielej farby, používaný človekom už od staroveku. Vyznačuje sa najlepšou elektrickou a tepelnou vodivosťou zo všetkých známych kovov. Slúži ako súčasť rôznych zliatin. Je vhodné na použitie v elektronickom priemysle, pri výrobe CD aj DVD nosičov a v šperkárstve. Jeho zlúčeniny sú potrebné pre fotografický priemysel.
Základné fyzikálno-chemické vlastnosti.
Striebro je jeden z prvkov známych už od staroveku. Z bežných kovov má najlepšiu elektrickú a tepelnú vodivosť. Z mechanickej a metalurgickej stránky je veľmi dobre spracovateľné – má dobrú kujnosť a dobre sa odlieva (dobrá zabiehavosť).
Patrí medzi prechodné prvky, ktoré majú valenčné elektróny v d orbitale. V zlúčeninách sa vyskytuje hlavne v oxidačnom čísle AgI. Zlúčeniny striebornatého katiónu (Ag+2) sú nestále a majú silné oxidačné účinky.
Napriek tomu, že striebro patrí medzi drahé kovy, ktoré sa vyznačujú silnou chemickou stabilitou, veľmi dobre reaguje s kyselinou dusičnou hlavne vďaka jej silným oxidačným schopnostiam. Reakcia prebieha podľa rovnice:
Podobne sa striebro chová i voči koncentrovanej kyseline sírovej, ktorá pôsobí tiež oxidačne. Voči zriedenej H2SO4 je však striebro odolné, podobne ako pri pôsobení ďalších minerálnych kyselín. Za prítomnosti kyslíka sa striebro rozpúšťa aj v roztokoch alkalických kyanidov za vzniku komplexného kyanostrieborného iónu [Ag(CN)2]-.
Na suchom čistom vzduchu je striebro neobmedzene stále. Stačí však aj veľmi nízke množstvo sírovodíka (H2S), aby striebro začalo černieť, pretože na jeho povrchu vzniká vrstva sulfidu strieborného Ag2S.
Výskyt a výroba.
V zemskej kôre sa striebro vyskytuje vzácne. Priemerný obsah činí okolo 0,070,1 mg/kg. V morskej vode je jeho koncentrácia približne 3 mikrogramy na liter. Predpokladá sa, že vo vesmíre pripadá na jeden atóm striebra približne bilión atómov vodíka.
V prírode sa striebro obyčajne vyskytuje v zlúčeninách, prípadne aj ako čistý kov. Skoro vždy je striebro prímesou v rýdzom prírodnom zlate. Z minerálov striebra je najvýznamnejší akantit a jeho vysokoteplotná modifikácia (nad 179 °C) argentit Ag2S.
Ako zdroj pre priemyslové získavanie striebra sú však rudy olova, medi, niklu alebo zinku. Najviac používanou metódou na získavanie rýdzeho striebra je elektrolýza, z halogenidov sa však dá ako rýdze získať aj pyrometalurgicky priamym tavením.
Najväčšími svetovými producentmi sú Mexiko, Kanada, Peru, Austrália a USA.
Absolútna nula

Absolútna nula je označenie termodynamickej teploty, pri ktorej dosiahne entropia systému minimálne hodnoty. Podľa medzinárodnej dohody je definovaná ako 0 K na kelvinovej stupnici, resp. −273,15 °C alebo −459,67 °F.
Podľa tretieho termodynamického zákona nie je možné absolútnu nulu nikdy dosiahnuť, je to teda len teoretická hodnota. Je však možné sa k nej limitne veľmi blízko priblížiť. Laboratórne sa podarilo dosiahnuť teploty v zlomkoch tisíciny kelvinov.
Je to tiež najnižšia teplota, ktorú je možné teoreticky dosiahnuť v makroskopickom systéme. Obvykle sa vyjadruje v kelvinoch, keďže to je počiatok tejto stupnice.
Absolútna teplota objektu vyjadruje, o koľko je daný objekt teplejší ako teleso s teplotou absolútnej nuly. Teplota je potom výsledkom merania tepelnej energie objektu a to sa dosiahne abstraktným vyjadrením kinetickej energie častíc. Absolútna teplota teda meria rozdiel v rýchlosti pohybu častíc v porovnaní so stavom pri absolútnej nule, teda častíc v pokoji. Pri milióntine stupňa nad absolútnou nulou atómy strácajú svoju individualitu a skĺzavajú sa jeden do druhého, vytvárajú jednu kvapôčku veľkosti atómu – Boseho-Einsteinov kondenzát.
Popredným vedeckým pracoviskom v oblasti dosahovania extrémne nízkych teplôt je Ústav experimentálnej fyziky SAV v Košiciach.
Lyzozóm

Lyzozómy sú sférické organely s jednoduchou membránou, ktoré vznikajú v Golgiho aparáte a obsahujú enzýmy kyslých hydroláz. Slúžia na odbúravanie endogénneho a exogénneho materiálu v bunkách a bunkových štruktúrach, ktoré stratili funkčnosť. Tento jav sa označuje ako autofágia. Autofágia je normálny fyziologický proces v každej zdravej bunke. V mŕtvych, alebo nevratne poškodených bunkách membrány lyzozómov praskajú a enzýmy rozložia celý obsah bunky.
Rozdelenie.
Lyzozómy sa rozdeľujú do troch kategórií:
John Wayne

John Wayne (* 26. máj 1907, Winterset, Iowa, USA – † 11. jún 1979, Los Angeles, Kalifornia) bol americký filmový herec, ktorého kariéra začala ešte v ére nemého filmu a pokračovala až do sedemdesiatych rokov 20. storočia. Je považovaný za najpopulárnejšiu filmovú hviezdu v histórii amerického filmu.
Ploštica posteľná

Ploštica posteľná (iné názvy: zastarano bzdocha posteľná, nesprávne alebo zastarano ploštica domáca, ľudovo ploštica; zastarano: "štenica" [-bohemizmus], zastarano "ploščica"; ) je známy dočasný parazit teplokrvných stavovcov vrátane človeka patriaci medzi bzdochy.
Ploštica posteľná je hrdzavočervený bezkrídly hmyz veľký 5 – , napáda svoje obete spiace za tmy. Cez deň sa ukrýva v štrbinách nábytku a stien, za obrazmi, garnižami, tapetami a pod. S obľubou zalieza do elektrických zásuviek, kde ju najľahšie nájdeme. Žije i v kurínoch, holubníkoch a niekedy aj v hniezdach lastovičiek a vrabcov. Preto neslobodno ustajňovať hydinu a trpieť prítomnosť vtákov (hniezdenie zdivených holubov) v obývaných budovách. V domoch sa ploštice rozliezajú v lete cez okná po vonkajších stenách budov, po celý rok putujú cez vonkajšie chodby, šachty inžinierskych sietí, štrbiny okolo potrubia ústredného kúrenia a pod.
Uštipnutie spôsobuje u väčšiny ľudí vznik spočiatku bolestivých, neskoršie svrbiacich mierne vyvýšených pupeňov, často nepravidelného obrysu, s priemerom 1 – . Pupene sa nachádzajú hlavne na obnažených miestach tela nepokrytých bielizňou, na rukách, nohách a hlave, často i na chodidlách. Silnejšie pobodanie u citlivých ľudí sprevádza horúčka, opuchy a niekedy aj žihľavková vyrážka po celom tele. Poštípané miesta natierame alkoholom, mentolovým alebo eukalyptovým liehom, 10 % čpavkom alebo chladivou masťou. Na opuchy prikladáme obklady s octanom hlinitým.
Pred ich zavlečením sa bránime dodržiavaním všeobecných zásad hygieny, čistotou v bytoch, kontrolou starých predmetov prinášaných do bytu na prítomnosť ploštíc. Pri podozrení na výskyt ploštíc musíme vyhľadať odborníka, ktorý naše podozrenie overí a v pozitívnom prípade určí vhodný postup ich hubenia. Pri zistení výskytu ploštíc vždy hrozí nebezpečenstvo ich rozšírenia do susedných bytov. Ak sa susedia, resp. bytový podnik bránia finančne nákladnému odhmyzovaciemu zákroku, treba sa obrátiť na komunálneho hygienika územne príslušného Štátneho zdravotného ústavu, aby nariadil potrebné asanačné opatrenia v postihnutom objekte podľa vyhlášky č. 585/2008 Z.z. (resp. staršie: nariadenia 337/2006 Z.z., ešte staršie: vyhlášky 79/1997 Z. z.), ako aj zákona č. 355/2007 Z. z. (resp. staršie: zákona č. 126/2006 Z. z., ešte staršie: zákona č. 272/1994 Z. z.).
Perlovec striebristopásavý

Perlovec striebristopásavý ("Argynnis paphia") je motýľ z čeľade babôčkovité ("Nymphalidae").
Larry Flynt

Larry Claxton Flynt, Jr. (* 1. november 1942, Lakeville, Kentucky, USA – † 10. február 2021, Los Angeles, Kalifornia, USA) bol americký vydavateľ, šéf spoločnosti "Larry Flynt Publications" (LFP), ktorá vydáva viac ako dvadsať časopisov, vrátane slávneho "Hustlera" s ročným obratom asi 150 miliónov dolárov.
Absolvoval niekoľko súdnych sporov týkajúcich sa prvého dodatku k ústave USA o garancii základných slobôd, keďže obsah spomínaného pornografického časopisu „Hustler“ jeho odporcov veľmi poburoval.
Životopis.
Narodil sa v Magoffin County v Kentucky do chudobných pomerov. Matka sa rozviedla s otcom alkoholikom a keď mal desať rokov presťahoval sa s ňou do Indiany.
Ako pätnásťročný v roku 1958 narukoval do armády, neskôr prestúpil k námorníctvu, odkiaľ odišiel v roku 1964 a otvoril prvý striptízový klub v Daytone v Ohiu, ku ktorému pribudli ďalšie kluby. V roku 1974 vyšlo prvé číslo magazínu "Hustler".
Bol päťkrát ženatý, najdlhšie so štvrtou manželkou Altheou od roku 1976 do roku 1987. Althea, chorá na AIDS, zomrela pravdepodobne na predávkovanie heroínom. Má päť detí.
Od roku 1978, kedy ho postrelil atentátnik, je ochrnutý od pása nadol. Joseph Paul Franklin, ktorý je vo výkone trestu za štyri vraždy, sa k svojmu činu prihlásil dobrovoľne po tom, ako bol v USA uvedený film Miloša Formana "Ľud verzus Larry Flint." Priznal sa, že impulzom k streľbe bola fotografia v časopise „Hustler“, na ktorej súložil beloch s černoškou (Franklin bol členom rasistického Kukluxklanu). Po doznaní požiadal o trest smrti.
Po Franklinovom útoku sa presťahoval s Altheou do Los Angeles, kde si v Bel Air kúpil honosné sídlo.
Najstaršia dcéra Tonya Flynt-Vega sa ho zriekla, stala sa z nej zarytá kresťanská bojovníčka proti pornografii a v roku 1998 ho vo svojej knihe "Hustled" obvinila, že ju ako dieťa zneužíval, čo Flynt poprel.
Flyntove podniky.
V roku 1970 otvoril s bratom Jimmym, ktorý je jeho celoživotný obchodný partner, osem striptízových klubov v mestách Columbus, Toledo, Akron a Cleveland v štáte Ohio.
Zdravie

Zdravie je stav telesného, duševného a sociálneho blaha. Je to opak choroby, nielen jej neprítomnosť alebo poruchy funkcie. Zdravie je forma existencie organizmu, ktorá sa buď vylučuje s chorobou, alebo prechádza do choroby.
Svetová zdravotnícka organizácia definuje zdravie ako „stav kompletnej fyzickej, duševnej a sociálnej pohody a nielen ako stav neprítomnosti choroby a slabosti”. Napriek tomu, že to je užitočná a presná definícia, niekto to môže považovať za idealistické a nereálne. Podľa tejto definície SZO, 70 – 95 % populácie je nezdravých.
Zdravie je optimálny funkčný stav živého systému v totalite jeho aktívnych a reaktívnych životných prejavov. Toto optimum ako konkrétna totalita možných životných prejavov je rozdielne u jednotlivých druhov a v rámci druhov u populácií, pohlaví, indivíduí, resp. v jednotlivých štádiách individuálneho vývinu.
Podľa všetkého, čo bolo doteraz povedané, nie je zdravie trvalý a nepremenný stav. Ide o dynamický proces, ktorý vychádza zo sústavného vzájomného pôsobenia organizmu na prostredie a naopak, vedie k maximálnemu rozvoju daných možností organizmu a prostredia, je to schopnosť vyvážiť zmeny vonkajšieho prostredia. Zmierňuje stupnicu nárokov na prostredie. Pod nárokmi prostredia sa rozumejú extrémne, teplotné, tlakové a iné výkyvy vonkajšieho prostredia a zdravie je schopnosť organizmu adaptovať sa na toto vonkajšie prostredie. Na vonkajšie prostredie a interakciu organizmu s ním sa dívame z fyzikálneho, chemického, biologického a psychického aspektu, ktorý treba chápať v dimenziách objektivity a subjektivity, kvality a kvantity.
Pojem zdravia je základným pojmom všeobecnej biológie a medicíny.
Význam zdravia pre jedinca a spoločnosť.
Význam zdravia pre jedinca a spoločnosť je jasný. V zdravej spoločnosti sa môže vyvíjať zdravý jedinec a zdraví jedinci tvoria zdravú spoločnosť. Ľudská spoločnosť sa vyvíja a na to potrebuje čoraz viacej materiálnych hodnôt, ktoré si môže zadovážiť rozšírením reprodukcie spoločenskej výroby. Na toto rozšírenie produkcie potrebuje zabezpečiť reprodukciu osobného-subjektívneho činiteľa, čiže pracovnú silu a rozvíjať jej schopnosti, ako aj pasívneho činiteľa čiže výrobné prostriedky. Pre jedinca má tiež zdravie samozrejme obrovský význam, ktorý by sa mohol vyjadriť už uvedenou definíciou WHO o zdraví, ako aj vyššie uvedenými vzťahmi.
Zabezpečenie zdravia pre spoločnosť, ako bolo už uvedené, má veľký význam pre jedinca.
Na Slovensku bol na tento účel vydaný zákon č. 355/2007-Zbierka zákonov SR.
Zdraviu sa ľudia venovali aj v minulých storočiach. Napr. z r. 1795 sa venuje životospráve, hygiene a zdravotno-osvetovým témam.
John Dalton

John Dalton (* 6. september 1766, Eaglesfield, Spojené kráľovstvo – † 27. júl 1844, Manchester) bol anglický fyzik a chemik.
Svoje rozsiahle vedomosti získal ako samouk. Pôsobil ako učiteľ, súkromný učenec a sekretár, od roku 1817 predseda Manchester Literary and Philosophical Society.
Spočiatku sa venoval meteorológii, potom skúmal fyzikálne vlastnosti kvapalín a plynov. V roku 1801 objavil tzv. Daltonov zákon a v tom istom roku aj chemickú teóriu atómu, podľa ktorej majú všetky atómy jedného prvku (na rozdiel od atómov iných prvkov) rovnakú „atómovú váhu“ (atómovú hmotnosť). Toto potvrdilo dovtedajšie pokusy ukazujúce, že pri zlučovaní úmerne narastá hmotnosť výslednej zlúčeniny. Tým sa stal zakladateľom modernej atomistiky. Tieto výsledky zverejnil v diele "„A new system of chemical philosophy“." Vymyslel aj sústavu chemických značiek, ale presadila sa sústava od Berzelia.
Zniev (hrad)

Zniev (normovaný názov; iné názvy: Znievsky hrad; vo vrcholnom stredoveku: Turiec, Turčiansky hrad) je zrúcanina na vápencovom vrchu Zniev vo výške , teda takmer nad mestečkom Kláštor pod Znievom. Hradný vrch tvorí severné zakončenie samostatného pohoria Žiar, nadväzujúceho na Lúčanskú časť Malej Fatry.
Dejiny.
V listine z roku 1243, ktorú vydal uhorský kráľ Belo IV., sa hrad uvádza ako "castrum Turus". Vznikol však pravdepodobne predtým pri staršej osade, ktorá v roku 1113 patrila zoborským benediktínom. O jeho staviteľoch sa dozvedáme z listiny kráľa Bela IV. z roku 1253, v ktorej oceňuje zásluhy Ondreja, syna Ivankovho za to, že tu s veľkou námahou dal postaviť hrad.
Od polovice 13. storočia bol komitátnym hradom, a preto sa volal Turčianskym. Pred rokom 1266 sa osada pod hradom stala poddanským mestečkom. Pôvodný kráľovský hrad sa v roku 1320 stal majetkom prepošta. Pravdepodobne v tomto čase ho rozšírili o objekt situovaný východne, na nižšie položenej terase. V 14. storočí Turiec vyčlenili z veľkej Zvolenskej stolice a vznikla samostatná Turčianska stolica. Jej sídlom sa stal Sklabinský hrad.
Význam hradu upadal a z tohto obdobia pochádza aj jeho nové pomenovanie, hrad Zniev. V roku 1530 tamojší hradný kapitán odovzdal objekt Kostkovi, ktorý bol v službách Jána Zápoľského. Keď neskôr kapitán kráľa Ferdinanda I. hrad dobýjal, ťažko ho poškodil. V nasledujúcich desaťročiach často menil majiteľov, ktorí postupne jednotlivé objekty opravovali. V roku 1605 hrad získali Bočkajovci, 1681 Tököliovci a 1705 Rákociovci. Posledná správa z roku 1713 nás informuje, že tu bol uschovaný archív. Po tomto roku hrad postupne upadal.
V rokoch 19621963 sa vykonal na hrade archeologický výskum (G. Balaša).
Opis.
Na najvyššom mieste vrchu Zniev stáli budovy horného hradu, ktoré postupne ustupovali smerom k dolnej budove, vzdialenej od horného hradu asi . Horný hrad chránila šijová priekopa a vežová stavba. Ďalej tu boli pravdepodobne hospodárske budovy a obytné budovy stráží. Dolná novšia budova bola pravdepodobne typu palácovej stavby, ale mala aj obranné prvky. Hrad bol vystavaný na ťažko dostupnom vrchu a bol klasickým stredovekým hradom.
Súčasný stav.
Z hradu dnes ostali veľmi poškodené základy budov a stavieb v hornom hrade. Poschodová budova, situovaná nižšie, je zo 14. storočia. Má zachované nárožné kamenné kvádre a na severe, smerom do priekopy, sú zvyšky smolného nosa. Z neskorších stavieb stojí len torzo malej vežičky, pristavanej ku gotickej pozdĺžnej budove na jej východnej strane. Z ostatných objektov sú viditeľné len nepatrné zvyšky murív prerastené vegetáciou. Horný hrad je odčítateľný v konfigurácii terénu.
Lenny Kravitz

Leonard Albert „Lenny“ Kravitz (* 26. máj 1964, Manhattan, New York, USA) je americký rockový spevák-skladateľ, multiinštrumentalista, hudobný producent, herec a aranžér, ktorého „retro“ štýl obsahuje prvky rocku, soulu, R&amp;B, funku, reggae, hard rocku, psychedelického rocku, folku a balád. Okrem toho, že spieva ako hlavný spevák a sprievodný spevák, často počas nahrávania hrá na gitare, basovej gitare, bicích, klávesoch a perkusiách sám. Lenny Kravitz je známy svojimi prepracovanými koncertnými vystúpeniami a hudobnými videami. Jeho vzormi sú interpreti ako Jimi Hendrix, John Lennon, Stevie Wonder, Led Zeppelin a Queen.
Vyhral cenu Grammy v kategórii Best Male Rock Vocal Performance štyri roky po sebe, od roku 1999 do roku 2002, čím prelomil najvyšší počet víťazstiev v tejto kategórii, ako aj najviac po sebe idúcich výhier mužského interpreta v jednej kategórii. Bol tiež nominovaný na ďalšie ceny, z ktorých vyhral American Music Awards, MTV Video Music Awards, Radio Music Awards, BRIT Awards a Blockbuster Entertainment Awards.
Kravitz sa objavil aj na filmovom plátne, napríklad vo filmoch "Komorník" či v dvoch dieloch známej dystopickej ságy Hry o život.
Mladosť.
Narodil sa v New Yorku, v časti Manhattan. Je synom herečky Roxie Roker (1929 – 1995) a producenta správ televízie NBC Sy Kravitza. Jeho otec pochádzal zo židovskej rodiny (pôvodom z Ukrajiny). Jeho matka bola z Bahám, mala afro-americký pôvod a pochádzala z kresťanskej rodiny. Kravitzov bratranec z druhého kolena je moderátor počasia v televízii Al Roker.
Korbeľka

Korbeľka je prírodná rezervácia vo Veľkej Fatre v katastrálnom území obce Ľubochňa. Nachádza sa na severozápadnom svahu vrchu Vysoký grúň () . Bola vyhlásená v roku 1973 pre ochranu lesných porastov a striedania lesných spoločenstiev na vápencovom a dolomitovom podloží. Celková výmera chráneného územia je .
Verejná správa

Verejná správa je činnosť vykonávaná orgánmi štátnej správy, samosprávy a verejnoprávnymi inštitúciami pri zabezpečovaní verejných úloh. Jej hlavným cieľom je prevádzkovanie verejného blahobytu prostredníctvom posilnenia občianskej spoločnosti a sociálnej spravodlivosti.
Modely verejnej správy.
Na Slovensku existuje takzvaný paralelný model, v ktorom je štátna správa úplne oddelenou, samostatnou zložkou verejnej správy. V iných štátoch môže byť takzvaný integrovaný model verejnej správy, pri ktorom sú niektoré orgány verejnej správy súčasne orgánom štátnej správy aj orgánom samosprávy.
Verejná správa na Slovensku.
Verejná správa na Slovensku je organizovaná na troch úrovniach: štát – kraj – obec.
Slovenská republika je územnosprávne rozdelená na 8 krajov a 2 890 obcí. Krajská samospráva vznikla v rámci decentralizácie verejnej správy 1. januára 2002.
Peter Bódy

Peter Bódy (* 27. jún 1955) je bývalým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky a podpredsedom Slobodného fóra.
Peter Bódy bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za SDKÚ ako nestraník. V priebehu volebného obdobia vstúpil do novozaloženej politickej strany Slobodné fórum a stal sa jej podpredsedom. Bol členom Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie.
Dagmara Bollová

Dagmara Bollová, tiež "Dagmar Bollová" (* 16. september 1942) bola poslankyňou 
Národnej rady Slovenskej republiky.
Dagmara Bollová bola zvolená za poslankyňu NR SR vo volebnom období 2002 – 2006 za KSS. Bola členkou Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť, Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti NBÚ. Ako jedna z mála poslancov používala počas svojho pôsobenia v parlamente oslovenie „súdruh“. V roku 2006 bola pozorovateľkou OBSE na voľbách v Bielorusku.
Kandidovala v prezidentských voľbách 2009 ako občianska kandidátka.
Beáta Brestenská

Beáta Brestenská (* 16. august 1955) je bývalá poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky.
Beáta Brestenská bola zvolená za poslankyňu NR SR vo volebnom období 2002-2006 za ANO. Bola členkou Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá a Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie, vedúcou Stálej delegácie NR SR do Parlamentného zhromaždenia Rady Európy a členkou Stálej delegácie NR SR do Zhromaždenia Západoeurópskej únie.
Július Brocka

Ing. Július Brocka (* 1. január 1957, Modra) je slovenský stavebný inžinier a politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, podpredseda KDH a bývalý minister práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenska. Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na 4. mieste kandidátky KDH.
Jozef Buček

Mgr. Jozef Buček (* 6. mája 1960, Košice) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu SMER-SD. 
Životopis.
Jozef Buček absolvoval v roku 1984 Pedagogickú fakultu UPJŠ v Prešove. Do roku 1992 pracoval ako učiteľ a riaditeľ základnej školy. Od roku 1992 do 1994 bol obchodným riaditeľom "UPRAKO a.s." Košice a od 1994 do 2002 generálnym riaditeľom "UNIKO a.s. Košice".
Vo volebnom období 20022006 bol poslancom NR SR za stranu SMER (od roku 2005 SMER - sociálna demokracia). Za poslanca za stranu SMER-SD bol zvolený aj vo volebnom období 20062010 , ale od 20. júla 2006 sa vzdal mandátu a nastúpil do funkcie štátneho tajomníka Ministerstva vnútra SR.
Od 29. novembra 2006 sa stal splnomocnencom vlády pre zabezpečenie vstupu SR do Schengenského priestoru. Od 19. augusta 2009 bol splnomocnencom vlády pre integrovaný záchranný systém (IZS).
Vo voľbách v roku 2010 bol opätovne zvolený za poslanca za SMER-SD. Stal sa členom výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť, osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti SIS a vedúcim stálej delegácie NR SR v "Zhromaždení Západoeurópskej únie".
Od roku 2016 do roku 2020 bol poslanec NR SR zvolený za stranu SMER-SD. Kandidoval na 50. mieste. Dostal 1 753 platných prednostných hlasov. Bol overovateľom výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť a podpredsedom osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva. Do parlamentu sa dostal v apríli ako náhradník po odstúpení Jána Počiatka.
Béla Bugár

Ing. Béla Bugár (* 7. júl 1958, Bratislava) je slovenský politik maďarskej národnosti. V rokoch 19902020 bol 30 rokov nepretržite poslancom postupne SN FZ, SNR a NR SR. V rokoch 20022006, 20102012 a opäť v rokoch 20162020 bol trojnásobným podpredsedom Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR). V rokoch 19912007 bol predsedom politickej strany MKDH (od roku 1998 pod názvom SMK-MKP), v rokoch 20092020 bol predsedom strany Most-Híd.
V januári 2018 bol 3. najdôveryhodnejším politikom na Slovensku. V júni 2018 sa stal kandidátom na prezidenta vo voľbách v roku 2019.
Politická činnosť.
Kandidatúra na prezidenta.
9. júna 2018 snem MOST – HÍD Bugára jednohlasne zvolil za kandidáta strany do nachádzajúcich prezidentských volieb. Svoju kampaň plánuje spustiť na jeseň 2018. Po vybraní za kandidáta povedal: „V poslednom období sme boli svedkami rôznych turbulencií a som presvedčený, že prezident by mal byť v týchto sporoch ako partner a pomocník a nie oponent a aktivista za každú cenu.“
Volebné obdobie 2020-2024.
Bugár v parlamentných voľbách vo februári 2020 kandidoval z druhého miesta kandidátnej listiny MOST-HÍD, kde boli zastúpené aj strany MKDA-MKDSZ, ŠANCA a RIS. Bugár získal 29 059 hlasov (prvé miesto v strane), avšak MOST-HÍD získal iba 59 174 hlasov (2,06 %) a do parlamentu sa nedostal. Bugár následne odstúpil z postu predsedu strany. V máji 2022 Bugár vystúpil zo strany SZÖVETSÉG – ALIANCIA v reakcii na nedodržiavanie dohôd ľuďmi z platformy MKP (pôvodnej strany SMK) v rámci Aliancie.
V júni 2023 opätovne vstúpil do strany Most-Híd. Nebude ale súčasťou vedenia strany ani kandidovať vo voľbách.
Jozef Burian

Ing. Jozef Burian (* 21. september 1961, Košice – † 24. december 2021) bol slovenský manažér a politik. Bol poslancom Národnej rady SR za stranu SMER – sociálna demokracia, v rokoch 20122016 pôsobil ako štátny tajomník Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR.
Profesionálna kariéra.
V roku 1984 absolvoval Vysokú školu ekonomickú v Bratislave, DP FR Košice. Do roku 1992 pracoval v Hutných stavbách Košice. Od roku 1992 do roku 2002 pracoval vo vrcholnom manažmente v rôznych spoločnostiach.
Kritika.
Jozef Burian je kritizovaný za to, že bol spoločníkom v úžerníckej spoločnosti EX CREDIT s.r.o. Jedným zo spoločníkov vo firme EX CREDIT s.r.o. je aj úžernícka nebanková spoločnosť POHOTOVOSŤ. Okrem toho bol aj spoločníkom v úžerníckej spoločnosti G.I.C. Cash, a.s., ktorá v minulosti vymáhala pohľadávky formou zasielania korešpondenčných lístkov, pričom klientom odmietla na telefonickej linke poskytnúť informácie, aby mohli svoje dlhy rýchlo uhradiť.
Tibor Cabaj

Tibor Cabaj (* 15. marec 1954, Blesovce ) je slovenský politik, podpredseda Národnej rady Slovenskej republiky do parlamentných volieb v júni 2010, kedy sa ĽS-HZDS do NR SR nedostalo.
Za poslanca NR SR bol zvolený vo volebnom období 2002 - 2006 za HZDS. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Bol členom Mandátového a imunitného výboru NR SR, Výboru NR SR pre verejnú správu a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti NBÚ. Bol predsedom poslaneckého klubu ĽS-HZDS. 28. apríla 2009 bol po smrti Viliama Vetešku zvolený za podpredsedu Národnej rady Slovenskej republiky.
Milan Cagala

Ing. Milan Cagala, CSc. (* 9. máj 1949, Častkovce) je bývalým ministrom hospodárstva Slovenskej republiky a súčasným prezidentom Zväzu strojárskeho priemyslu SR.
V rokoch 1977 až 1982 diaľkovo študoval strojárstvo na Slovenskej vysokej škole technickej. V roku 1995 ukončil vedeckú ašpirantúru. Od roku 1978 pracuje vo firme Vzduchotechnika Nové Mesto nad Váhom, kde je od roku 1996 generálnym riaditeľom. V rokoch 1995 až 1999 bol členom Dozornej rady DMD Holding a zároveň členom Prezídia Fondu národného majetku.
Politická kariéra.
V roku 1998 pôsobil ako minister hospodárstva v tretej Mečiarovej vláde. Milan Cagala bol zvolený za poslanca NR SR vo volebných obdobiach 1998-2002 a 2002-2006 za HZDS. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Bol predsedom Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva, členom Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie a overovateľom Výboru NR SR na kontrolu použitia informačno-technických prostriedkov.
29. januára 2008 z HZDS vystúpil a v roku 2009 sa stal zakladajúcim členom a podpredsedom strany Nová demokracia. Na druhom mieste kandidátke tejto strany kandidoval roku 2010 do parlamentu, avšak strana neprekročila 5 percentné kvórum.
Dušan Čaplovič

Doc. PhDr. Dušan Čaplovič, DrSc. (* 18. september 1946, Bratislava) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, pôvodne historik a archeológ. Pôsobil ako podpredseda vlády Slovenskej republiky a minister školstva. Bol tiež podpredsedom strany SMER – sociálna demokracia. 
Je členom redakčných rád viacerých domácich a zahraničných historických a archeologických časopisov.
Politická činnosť.
Dušan Čaplovič po roku 1970 v čase tzv. normalizácie vstúpil do KSČ. Od roku 2001 je podpredsedom strany SMER, ktorá od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER – sociálna demokracia a zároveň členom jej predsedníctva. Bol tieňovým ministrom školstva, vedy a kultúry za stranu SMERu. V roku 2002 bol zvolený za poslanca NR SR. Bol členom Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá. 
Počas vlády Roberta Fica v rokoch 20062010 bol podpredsedom vlády pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny.
V rokoch 20102012 bol predsedom Výboru NR SR pre vzdelávanie, vedu, mládež a šport. Od 4. apríla 2012 bol ministrom školstva, 2. júla 2014 podal demisiu.
V roku 2016 bol zvolený za poslanca NR SR za stranu SMER-SD. Kandidoval na 21. mieste. Dostal 2 962 platných prednostných hlasov. Bol členom osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva a overovateľom výboru NR SR pre verejnú správu a regionálny rozvoj.
Ján Cuper

Doc. JUDr. Ján Cuper, CSc. (* 25. november 1946, Dubová) je slovenský advokát, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Do politiky vstúpil po parlamentných voľbách v roku 1992, keď bol za Hnutie za demokratické Slovensko zvolený do slovenskej časti Snemovne národov. Vo Federálnom zhromaždení zotrval do zániku Česko-Slovenska v decembri 1992. Bol jedným z poslancov, ktorí vo federálnom parlamente hlasovali za zánik ČSFR. 
V parlamentných voľbách v samostatnej Slovenskej republike v roku 1994 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky za Hnutie za demokratické Slovensko. Poslancom bol aj v ďalšom volebnom období v rokoch 1998 - 2002. Vo volebnom období 20022006 nastúpil na zaniknutý mandát poslanca Sergeja Kozlíka za ĽS-HZDS. 
Až do vystúpenia zo strany bol predsedom bratislavskej krajskej organizácie ĽS-HZDS. Potvrdil ho v nej 6. marca 2006 krajský snem strany. Z ĽS-HZDS vystúpil 16. marca 2006, potom ako sa nedostal na kandidátku strany do júnových parlamentných volieb. 
Pôsobil na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave ako docent na Katedre teórie práva a sociálnych vied, kde mu od augusta 2017 nepredĺžili zmluvu. V minulosti taktiež pôsobil na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Je známy ako obhajca Ivana Lexu. 
Vedecká činnosť.
Ján Cuper je autorom viacerých vedeckých prác z oblasti právnej teórie. Medzi najznámejšie patria: 
Dopravná nehoda.
V novembri 2005 spôsobil v Modre pod vplyvom alkoholu dopravnú nehodu. Vzhľadom na poslaneckú imunitu nebol za skutok potrestaný a vodičský preukaz mu bol vrátený na druhý deň.
Súkromie.
Je druhýkrát ženatý so Svetlanou Ilavskou (*1964).
V októbri 2007 vystúpil ako 14 337. človek na najvyššiu horu Afriky Kilimandžáro spolu s horolezcom Miroslavom Belicom.
Iné projekty.
"Dva deci orešanského vína"
Eva Černá

Eva Černá (* 11. október 1963, Trenčín) je bývalá slovenská moderátorka, bývalá politička a v rokoch 2007 - 2018 banková ombudsmanka.
Podľa vlastných slov patrila k zakladajúcej skupine moderátorov Markízy. Neskôr viedla reláciu "Lampáreň". V rokoch 1999 až 2003 bola členkou správnej rady Nadácie Markíza. 
V roku 2002 pomáhala vybudovať krízové centrum pre týrané ženy a deti "Maják nádeje". V roku 2002 centrum získalo budovu na Karpatskej ulici od bratislavského mestského zastupiteľstva za symbolických vtedajších 100 korún. Miestne zastupiteľstvo však zrušilo zmluvu v októbri 2015 a zároveň podalo žalobu na súd. Okresný súd síce vo veci rozhodol a vydal predbežné opatrenie, avšak nezisková organizácia sa odvolala. Krajský súd následne predbežné opatrenie spolu s plombou v katastri nehnuteľnosti zrušil. Konaním riaditeľa Pavla Ruska podľa vedenia mestskej časti a jej právneho zástupcu vznikol dlh vo výške 600 000 eur a v júli 2016 bol vydaný príkaz na exekúciu majetku&lt;br&gt;
Maják nádeje stratil akreditáciu v roku 2017 a o jeho budovu sa zaujíma podnikateľ Kočner. 
V strane Aliancia nového občana, založenej v roku 2001 bola podpredsedníčka pre sociálne veci a rodinu. Vo volebnom období 2002 – 2006 ju zvolili za poslankyňu NR SR. Bola členku Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie a členka Stálej delegácie NR SR v Parlamentnom zhromaždení NATO.
Od roku 2007 do roku 2018 bola bankovou ombudsmankou.
Vladimír Ďaďo

Vladimír Ďaďo (* 25. september 1948) je slovenský politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Vladimír Ďaďo bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za KSS. Bol členom Mandátového a imunitného výboru NR SR a Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie.
Po volebnom neúspechu vo voľbách v roku 2006 bol po odstúpení celého vedenia strany na čele s predsedom Jozefom Ševcom 23. júna 2006 dočasne poverený vedením strany až do konania snemu.
Anton Danko

Ing. Anton Danko (* 14. február 1959, Krompachy) je primátor mesta Poprad. 
Život.
Po presťahovaní sa do Popradu, ukončil v roku 1978 SPŠ Strojnícku v Poprade a štúdium na VŠT Košice, Banícka fakulta v r. 19781982. Po ukončení štúdia pracoval v štátom podniku Východoslovenské. kameňolomy a štrkopiesky Spišská Nová Ves, závod Batizovce v rokoch 19831989, ako majster, vrchný majster a od roku 1987 ako riaditeľ. V rokoch 19891998 bol riaditeľom Správy telovýchovných zariadení Mesta Poprad.
Po skončení hokejovej kariéry sa stal hokejovým rozhodcom. 
Bol medzinárodným rozhodcom ľadového hokeja v rokoch 19861996.
V roku 1994 – bol rozhodcom finále Majstrovstiev sveta.
Externé odkazy.
Mária Demeterová

Mária Demeterová (* 27. apríl 1949) je bývalá poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky.
Mária Demeterová bola zvolená za poslankyňu NR SR vo volebnom období 20022006 za KDH. Bola členkou Mandátového a imunitného výboru NR SR, Výboru NR SR pre sociálne veci a bývanie a Výboru NR SR pre európske záležitosti. Je koordinátorka projektu Zachráňme životy. Pôsobí v predstavenstve Katolíckeho hnutia žien Slovenska.
Ferdinand Devínsky

Prof. Ing. Ferdinand Devínsky, DrSc. (* 17. august 1947, Bratislava) je slovenský farmaceutický chemik, univerzitný profesor. Bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
V rokoch 19972003 bol rektorom Univerzity Komenského v Bratislave.
Ferdinand Devínsky bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 20022006 za SDKÚ ako nestraník. Bol predsedom Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá a členom Stálej delegácie NR SR do Parlamentného zhromaždenia Rady Európy.
Spolupráca s ŠtB.
Podľa informácií denníka SME Devínsky spolupracoval s ŠtB a stáž na univerzite v Londýne mala byť pre neho natoľko dôležitá, že bol ochotný s tajnou službou spolupracovať. ŠtB Devínskeho inštruovala, ako má sledovať kolegov. V článku denníka SME sa uvádza, že prvýkrát Štátna bezpečnosť oslovila učiteľa na Farmaceutickej fakulte Univerzity Komenského Ferdinanda Devínskeho v roku 1981, keď mal 34 rokov. Už vtedy mal ísť na stáž do Londýna, z cesty však zišlo. Po druhýkrát prišla v roku 1986, keď sa už cesta podarila. V kontakte s eštebákmi zostal Devínsky podľa jeho pražského spisu až do roku 1989.
Ján Drgonec

Doc. JUDr. Ján Drgonec, DrSc. (* 20. apríl 1952) je slovenský ústavný právnik, emeritný sudca Ústavného súdu Slovenskej republiky, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky a bývalý člen Súdnej rady Slovenskej republiky. Je advokátom.
Raná kariéra.
Právo vyštudoval na Univerzite Komenského v Bratislave. Potom pôsobil 15 rokov (1977 – 1992) ako vedecký pracovník Ústavu štátu a práva Slovenskej akadémie vied. Začínal ako interný vedecký ašpirant a skončil vo funkcii vedúceho oddelenia občianskeho a obchodného práva. Ako najmladší právnik v Československu tam v roku 1991 získal vedeckú hodnosť DrSc.
Ústavný súd Slovenskej republiky.
Ján Drgonec vykonával od 21. januára 1993 do 21. januára 2000 funkciu sudcu Ústavného súdu Slovenskej republiky. 
Ďalšia kariéra.
V rokoch 2002 – 2007 bol členom Súdnej rady Slovenskej republiky vymenovaným vládou Slovenskej republiky. Vo volebnom období 2002 – 2006 bol zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky za Alianciu nového občana. V máji 2005 z Aliancie nového občana vystúpil a pôsobil ďalej ako nezávislý poslanec. Bol predsedom Ústavnoprávneho výboru Národnej rady Slovenskej republiky a členom Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre nezlučiteľnosť funkcií.
V marci 2023 sa rozhodol kandidovať na prezidenta SR..
Publikačná činnosť.
Ján Drgonec ja autorom rozsiahleho komentára k Ústave Slovenskej republiky (vyd. 2004, 2007, 2012, 2015). Napísal diela týkajúce sa práv a slobôd ľudí "(Základné práva a slobody podľa Ústavy Slovenskej republiky. Zväzok 1", 1997; "Základné práva a slobody podľa Ústavy Slovenskej republiky. Zväzok 2", 1999; "Sloboda prejavu a sloboda po prejave", 2013), slovenského ústavného súdnictva ("Konanie pred Ústavným súdom Slovenskej republiky", 2008, 2012; "Ochrana ústavnosti Ústavným súdom Slovenskej republiky", 2010), mediálneho práva ("Tlačové právo na Slovensku", 1995; "Základy masmediálneho práva", 2008). Okrem odbornej literatúry napísal aj humorno-satiristické diela ako "Uzol na viazanke nesmie byť väčší ako hlava", "Sme iní ako tí pred nami" alebo "Múdri muži neskáču z mrakodrapu."
Ján Dlhopolček

PhDr. Ján Dlhopolček (* 16. máj 1952) je slovenský politik.
Komunálna politika.
Ján Dlhopolček bol zvolený vo volebnom období 2001-2005 za poslanca Trnavského samosprávneho kraja. Vo voľbách v roku 2006 bol zvolený za primátora Hlohovca.
Národná rada.
Ján Dlhopolček nastúpil 4. decembra 2003 ako náhradník na zaniknutý mandát poslanca Jozefa Brhela vo volebnom období 2002-2006 za ĽS-HZDS. Bol členom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo.
Erzsébet Dolník

Erzsébet Dolník (* 13. máj 1940, Bratislava – † 12. apríl 2021) bola slovenská politička maďarskej národnosti, poslankyňa Národnej rady SR a Nitrianskeho samosprávneho kraja.
Erzsébet Dolník nastúpila ako náhradníčka na zaniknutý mandát poslanca Árpáda Duku-Zólyomiho vo volebnom období 20022006 za SMK-MKP. Počas tohto obdobia bola členkou Výboru NR SR pre vzdelanie, vedu, šport a mládež, kultúru a médiá.