burgasdotpro/wikipedia huggingface dataset:
Taškent

Taškent (Toškent -"Тошкент" v uzbečtine či "Ташке́нт" v ruštine) je hlavné a najväčšie mesto Uzbekistanu a správne stredisko provincie Taškent.
História.
V oblasti dnešnej uzbeckej metropoly existovalo súvislé osídlenie už v dobách pred naším letopočtom. Osada mala názov "Šaš" a v 8. storočí ju dobyli Arabi. Neskôr ju zničil Džingischán a nájazdy kočovníkov. Mesto bolo vybudované na novom mieste, severozápadne od pôvodnej lokality.
Taškent bol súčasťou niekoľkých ríš a bol opakovane zničený. Obnova nasledovala za Tamerlánovej vlády v 14. storočí. Od začiatku 16. stor. mesto patrilo uzbeckému štátu Šajbánovcov, následne Bucharskému chanátu. V polovici 19. stor. Taškent ovládol Kokandský chanát, no táto vláda nebola obľúbená a obyvatelia sa proti nej opakovane vzbúrili.
Významným zlomom v histórii mesta sa stala nadvláda Ruskej ríše, ktorá začala roku 1865 a určila budúci osud dejín mesta. Taškent bol vybratý za centrum Turkménskej gubernie a začal sa rozvíjať ako moderné mesto. Stredoveké hradby odstránili na prelome 80. a 90. rokov 19. stor., od roku 1899 tu existuje železničné spojenie s Kaspickým morom a o ďalších šesť rokov neskôr aj s mestom Orenburg. 11. novembra 1917 tu došlo k vyhláseniu sovietskej moci, nie však pokojnou cestou (pri nepokojoch bola zničená veľká časť historického mesta). Od apríla 1918 nahradila Turkménsku guberniu Turkménska ASSR, ktorá sa neskôr začlenila do ZSSR. Roku 1930 sa Taškent stal hlavným mestom, čím vystriedal dovtedajší Samarkand (Uzbekistan vznikol následne). V 20. a 30. rokoch začala industrializácia, Taškent ale najviac získal na presúvaní priemyslu na juhovýchod a východ ZSSR v čase druhej svetovej vojny. S priemyslom sem začali ale prichádzať i Rusi. 
24. jún 1966 sa zapísal do histórie mesta čiernym písmom, pretože ho zničilo silné zemetrasenie so silou 7 stupňov Richterovej stupnice. Okolo 300 000 ľudí zostalo bez domova. Prestavba zmenila urbanistický plán mesta – vznikli široké bulváre a veľké domy, typické pre vtedajší ZSSR. Veľkou zmenou v doprave sa roku 1977 stalo otvorenie metra, roku 1985 zasa vznikla moderná dominanta mesta – 375 m vysoká televízna veža. 
Po roku 1991 sa stal Taškent metropolou nezávislého Uzbekistanu, no masívna výstavba (metro, továrne, sídliská) bola zastavená. Mesto sa stalo ale niekoľkokrát vzhľadom k svojmu významu dejiskom teroristických útokov. 
Neďaleko centra sa nachádza medzinárodné taškentské letisko.
Kingstown

Kingstown je hlavné mesto Svätého Vincenta a Grenadín. Nachádza sa na juhozápadnom pobreží ostrova Svätý Vincent a je hlavným prístavom Svätého Vincenta a Grenadín. V roku 2004 malo mesto 13 044 obyvateľov.
Saint George’s

Saint George's je hlavné mesto Grenady, počet obyvateľov 7 500 (1999). Hlavnými vývoznými artiklami sú kakao a orechy. Saint George's bolo hlavným mestom bývalej kolónie Spojeného kráľovstva.
2095

2095 (MMXCV) je kalendárny rok, ktorý podľa gregoriánskeho kalendára začne sobotu 1. januára 2095 a skončí sobotu 31. decembra 2095. Pôjde o 95. rok 3. tisícročia, 95. rok 21. storočia a 6. rok 90. rokov 21. storočia.
2028

Rok 2028 (MMXXVIII) bude priestupný kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začne v sobotu 1. januára a skončí v nedeľu 31. decembra.
2026

Rok 2026 (MMXXVI) bude kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začne vo štvrtok 1. januára a skončí vo štvrtok 31. decembra.
2015

Rok 2015 (MMXV) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal vo štvrtok 1. januára a skončil vo štvrtok 31. decembra.
Will Smith

Willard Carl Smith, Jr. (* 25. September 1968, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americký herec. Ako raper používal pseudonym The Fresh Prince v duu DJ Jazzy Jeff &amp; The Fresh Prince a na sólovej dráhe. Bol štyrikrát nominovaný na Zlatý Glóbus, dvakrát na Cenu Akadémie a je štvornásobným držiteľom Ceny Grammy.
Životopis.
Narodil sa ako druhé dieťa zo štyroch Willardovi, majiteľovi chladiarenskej spoločnosti a Caroline Smithovej. Vyrastal v západnej Philadelphii, kde dostal prezývku „Prince“, nakoľko využíval svoj prirodzený šarm, aby sa dostal z problémov. Ako nadaný začínajúci umelec sa stretol s Jeffom Townesom na jednej párty a onedlho začali spolupracovať pod duom „DJ Jazzy Jeff a Fresh Prince“. Ako populárni zarábali veľa peňazí, ktoré Smith míňal hlavne na dom, autá a klenoty. Smith ale chcel začať niečo nové, čo sa mu podarilo, keď stretol Bennyho Medinu, ktorý prišiel s myšlienkou nového seriálu založeného na Smithovom živote v Beverly Hills. Smithovi a NBC sa táto myšlienka zapáčila, čím vznikol seriál "The Fresh Prince of Bel-Air" (1990), ktorý trval 6 sezón. Počas toho Smith hral v niekoľkých filmoch, kritici si ho všimli hlavne vo filme "Six Degrees of Separation" (1993). Úspech prišiel hlavne s filmom Where the Day Takes You 1991, Made in America 1993, "Ničomníci" ("Bad Boys", 1995, Deň nezávislosti 1996, Muži v čiernom 1997, Nepriateľ štátu 1998, Divoký západ 1999, Legenda o slávnom návrate 2000, Ali 2001, Muži v čiernom 2 2002, Bad Boys 2, 2003, Otec na plný úväzok 2004, Ja, robot 2004, Príbeh žraloka 2004, Hitch: Liek pre moderného muža (2005, Šťastie na dosah 2006, Ja, legenda 2007, Hancock 2008, Sedem životov 2008, Muži v čiernom 3 2012, Po zániku Zeme 2013, Zimmý príbeh 2014, Focus 2015, Concussion 2015, Suicide Squad 2016, Collateral Beauty 2016, Bright 2017), ktorý sa považuje za začiatok jeho hviezdnej kariéry. Je ženatý, od roku 1997 je jeho manželkou herečka a producentka Jada Pinkettová-Smithová. Narodili sa im dve deti, syn Jaden Christopher Syre (* 1998) a dcéra Willow Camille Reign Smithová (* 2001). Smith má z predchádzajúceho manželstva jedného syna, Willarda Carrolla Smitha III (* 1992). Na 94. ročníku odovzdávaní Oscarov získal zlatú sošku za najlepší herecký výkon v snímke Král Richard. Počas slávnostnej ceremónie však došlo k incidentu, keď po vtipe komika Chrisa Rocka na adresu jeho manželky Jady vyšiel Smith na pódium a dal mu pred publikom facku.
Azory

Azory alebo Azorské ostrovy (po portugalsky: "(Ilhas dos) Açores") sú portugalské súostrovie a zámorské autonómne územie Portugalska umiestnené v strede Atlantického oceánu, okolo 1 500 km od Lisabonu a okolo 3 900 km od východného pobrežia Severnej Ameriky. 
Je to významná turisticko-rekreačná oblasť veľkého dopravného významu (poloha na ceste z Európy do Ameriky, 3 letiská, stanica káblov).
Ostrovy sú sopečného pôvodu - s časťou pod vodou sú vysoké asi 4 000 m a pobrežia sú strmé. Aj preto sa dajú veľryby pozorovať v blízkosti ostrovov a nie je potrebné sa plaviť ďaleko na otvorené more. Časté sú zemetrasenia a výskyt minerálnych prameňov.
Dejiny.
Ostrovy poznali už starovekí Feničania, od začiatku 14. storočia Janovčania a 1453 ich (neobývané) obsadili Portugalci.
Záhreb

Záhreb (, , , ) je hlavné mesto Chorvátska. 
Mesto má rozlohu a žije tu viac ako 800 tisíc obyvateľov (2016), v metropolitnej oblasti 1,2 milióna. Leží na rieke Sáve, južne od pohoria Medvednica.
Dejiny.
Prvá zmienka o meste pochádza z roku 1093. Roku 1273 sa tu konal prvý chorvátsky snem. V 16. storočí došlo k spojeniu osád Kaptol, Gradec a Donji Grad do mesta Záhreb. Po rozpade Rakúsko-Uhorska sa tu konal snem juhoslovanských národov, ktorých zástupcovia rozhodli o vytvorení Kráľovstva Srbov, Chorvátov a Slovincov.
Demografické údaje.
Etnické zloženie.
a iní
Náboženské zloženie.
a iní
2001

Rok 2001 (MMI) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v pondelok 1. januára a skončil v pondelok 31. decembra.
2002

Rok 2002 (MMII) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v utorok 1. januára a skončil v utorok 31. decembra.
Furlingovia

Furlingovia sú vyspelá mimozemská rasa z vedecko-fantastického televízneho seriálu Hviezdna brána. Sú jedným zo štyroch členov „Aliancie štyroch veľkých rás“, spolu s Antikmi, Asgardmi a Noxmi.
Antikovia

Antikovia (tiež "Alterania" a "Lanteania") sú fiktívna rasa vo vedecko-fantastických seriáloch "Hviezdna brána" a "Stargate Atlantis". Sú jedni zo štyroch členov „Aliancie štyroch veľkých rás“, spolu s Asgardmi, Furlingmi a Noxmi.
Prehľad.
Antikovia boli prvou evolúciou ľudského druhu.Nazývaní tiež ako alterani. Sú nejvyspelejšou rasou vesmíru, pretože sa vyvinuli pred miliónmy rokov pred súčasnou evolúciou ľudského druhu na Zemi. Sú tvorcovia siete Hviezdnych brán v Mliečnej ceste a Pegase. Spolu s Orajmi objavili cestu, ako sa povzniesť na vyššiu úroveň bytia, kde existujú ako čistá energia, pričom sú schopní vrátiť sa do pôvodneho stavu resp. zhmotniť sa a nadobudnúť svoju pôvodnú ľudskú podobu. Povznesení Antikovia tvoria skupinu "Ostatných". Riadia sa pravidlom nezasahovania do nižších sfér bytia, aj keď niektorí toto pravidlo porušujú. Veria vo filozofiu nezasahovania a slobodnej vôle. Vedia o praktikách Oriov a odmietajú ich.
Na Zemi sú známi ako "stavitelia ciest, ktorí vystúpili na nebesia". V galaxii Pegas sú tamojšími ľudmi uctievaní ako predkovia. Sami seba vo svojom jazyku nazývajú "Anqueetas".
História Antikov.
Prvá evolúcia ľudí - "Alteranov" sa objavila vo vzdialenej galaxii, objavila evolučnú cestu k Povzneseniu. V tejto dobe Oriovia a Alterania (Antikovia) žili v jednej spoločnosti. V dôsledku filozofického sporu sa však rozdelili. Oriovia sa stali dogmatickými vo svojej náboženskej viere, naproti Antikovia pozerali na povzesenie viacej vedecky. Aby sa Antikovia vyhli občianskej vojne, oddelili sa od Oriov a opustili galaxiu.
V Mliečnej ceste.
Potom, čo sa oddelili od Oriov, putovali vesmírom a dosiahli vzdialené galaxie, Mliečne cesty, kde sa usadili a založili novú civilizáciu. Postavili sieť Hviezdnych brán, ktorá prepojovala planéty nimi osídlené. Ich hlavným svetom sa stala Zem, kde bolo mesto Atlantis.
Medzi inými planétami kolonizovanými Antikmi patril tiež Proclarush Taonas, Dakara a Valos Cor.
Aj keď, odišli z "rodnej" galaxie, zostali v spojení s Orijmi. V Mliečnej ceste ich však postihla epidémia, ktorej takmer podľahli. Postavili stroj času, ten však nepoužili. Nakoniec na Dakare postavili zariadenie, ktorým znovu vytvorili život v galaxii a odišli s mestom (loďou) Atlantis do galaxie Pegas. Toto mesto vlastnilo jedinú bránu v celej galaxii, ktorej ovládaci panel obsahoval zariadenie, ktoré umožňovalo vrátiť sa na Zem ak mali zdroj veľkej energie zvané ZPM.
Pegas.
V galaxii Pegas sa usadili na planéte, ktorú nazvali Lantea. V Pegase rozšírili ľudskú rasu (ľudia na Pegase ich nazývajú Predkovia). Pri rozširovaní ľudkej rasy v Pegase nechtiac stvorili rasu nazývanú Wraithi.
Asgardi

Asgardi sú jedni zo štyroch členov „Aliancie štyroch veľkých rás“, spolu s Antikmi, Furlingmi a Noxmi.
Boli členmi Aliancie štyroch rás. Obývali galaxiu Ida, planétu Othala, neskôr Orilla.
Asgardi sú fiktívnou, vysoko vyspelou rasou zo sci-fi sveta Hviezdnej brány. Objavili sa v seriáli Hviezdna brána i v seriáli Stargate Atlantis. Boli členmi Aliancie štyroch veľkých rás. Pôvodne pochádzajú z galaxie Ida, kde obývali planéty Halla, Othalla a naposledy planétu Orilla. V priebehu ich technologického vývoja vniesli svoj vplyv aj do našej galaxie, kde sa stali spojencami Antikov, a vystavali tu svoje základne (napríklad ADAR II.). Niekoľko ich mezigalaktických lodí odletelo spolu s Antiky aj do galaxie Pegasus, kde osídlili planétu s toxickou atmosférou. Na Zemi sú Asgardi známi ako severskí bohovia Ásovia.
Zemi (nazývanej tiež Tauri) poskytli vesmírne lode, vysielače a mnoho iních technológií
Politika.
Asgardi sú nepriatelia Goa’uldov a bojujú s Replikátormi. Uzavreli spojenectvo so Zemou.
Prvé stretnutie sa uskutočnilo na planéte Cimmeria (P3X-974), ich domovskou planétou je Otala v galaxii Ida. Sú jednou zo štyroch rás, ktoré používali systém hviezdnych brán. Ich vzťah k ľuďom bol síce od počiatku priateľský, no dlho neposkytli ľudstvu žiadnu z vyspelých technológií, o ktoré žiadalo.
Thor, vrchný veliteľ asgardskej flotily, zanechal na Cimmerii Thorovo kladivo. Ide o špeciálne zariadenie, ktoré je schopné odstrániť Goa’ulda z tela hostiteľa. V seriáli plní Thor úlohu prostredníka medzi ľuďmi a Asgardmi.
Technologická prevaha Asgardov oproti Goa’uldom je značná, preto ich nepovažujú za svojich najväčších nepriateľov. Tými sú Replikátori – miniatúrni roboti, obvykle zložení do tvaru mechanických pavúkov, ktorý využívajú vyspelé zliatiny Asgardov proti nim – rozkladajú ich a potom z nich vytvárajú ďalších jedincov svojho druhu.
S ďalšími troma rasami (Antikovia, Noxovia a Furlingovia) sa schádzali na planéte PB2-098.
V šiestej sérii (epizóda Neprirodzený výber) im SG1 významne pomohla v boji s replikátormi a za odmenu (a možno tiež preto, že ľudia ukázali že sú schopní postaviť hyperpriestorovú loď i sami) bol Prometheus vybavený Asgardskou technológiou (hlavne štítmi, lepším hyperpohonom, transportným zariadením a senzormi). Rovnaká technológia bola neskôr použitá v ďalších pozemských lodiach.
Noxovia

Noxovia sú jedni zo štyroch členov „Aliancie štyroch veľkých rás“, spolu s Antikmi, Asgardmi a Furlingmi. Ide o mierumilovnú rasu, vyznávajúcu život bez akýchkoľvek zbraní. V prípade napadnutia využívajú ilúziu a ovládanie mysle, ako prostriedok na vyhnutie sa priamemu konfliktu. Noxovia sú nepriateľom Goa’uldov, no nie sú s nimi v priamom konflikte.
Prvýkrát bola rasa Noxov uvedená v prvej sérii televízneho seriálu Stargate SG-1.
Teal’c

Teal'c je fiktívna postava v sci-fi televiznom seriáli "Hviezdna brána". Teal'c je Jaffa s veľkou fyzickou silou, rozvahou a ironizujúcimi poznámkami. Bol najprv Apofisovým prvým mužom, neskôr sa stal členom tímu SG-1. Jeho učiteľom bol majster Bra'tac. V tele má symbionta (nedospelého Goa’ulda), ktorý mu zaručuje silu a dlhovekosť. Symbiont v nedospelom štádiu nad ním nemá kontrolu, ale každý Jaffa preto musí vykonávať rituál Kelno'riem (kel nou rím), čo je stav hlkokej meditácie. Postavu hrá herec Christopher Judge.
Jeho postavením bolo spočiatku stáť po boku boha Apofisa ako jeho tzv. prvý muž. V prvej časti SG-1 zradil svojho vládcu, oslobodil väzňov, medzi nimi aj SG-1 tím a ušiel na planétu Zem (Tauri). Po tom, čo Teal'c zradil svojho boha Apofisa (ktorého neskôr nazýval falošným bohom alebo mŕtvym falošným bohom), bol na odporúčanie Jacka O'Neilla prijatý do elitného tímu SG-1.
Pochádza z časti galaxie, ktorú ovládal Goa’uld Cronos. Potom čo bol jeho otec a prvý muž Cronosovej armády zavraždený samotným Cronosom, utiekol aj so svojou rodinou na planétu Chulac a snažil sa stať sa prvým mužom Apofisa, zaprisahaného nepriateľa Cronosa. Teal'c pomstil smrť svojho otca v 4. sérii, časti V dvojitom ohrození a zabil Cronosa. V tejto časti zomiera aj mechanická kópia Teal'c. 
Taktiež zabil Goa’ulda Tanis, keď sa vracal so svojím tímom cez hviezdnu bránu na zem. Pri odchode sa ešte rozhodol zasiahnuť Tanisovu loď, ktorá padla priamo k hviezdnej bráne. Teal'c o vlások stihol ujsť do brány, ale po výbuchu uviazol pri cestovaní časopriestorom. Zvyšok tímu SG-1 ho napokon za 48 hodín vyslobodilo. Spolu s tímom niekoľkokrát zachránil planétu a výrazne sa zaslúžil o porážku Goa’uldov, replikátorov, či Orájov.
Jack O’Neill

Jonathan "Jack" O'Neill je fiktívna postava v sci-fi televiznom seriáli "Stargate SG-1" a videofilme "". V menšej miere aj v seriáloch "Stargate Atlantis" a "Stargate Universe". 
V pôvodnom filme "Hviezdna brána" ho hral americký herec Kurt Russell. V seriáloch počas desiatich rokov herec Richard Dean Anderson. 
Film.
Vo filme bol stvárnený ako plukovník vzdušných síl USA vo výslužbe, s ťažkými depresiami zo smrti syna, ktorý sa zastrelil jeho služobnou zbraňou. Do novovzniknutého, tajného projektu Hviezdna brána bol povolaný ako vojenský dôstojník so skúsenosťami v špeciálnych jednotkách. Bol jedným z prvých cestovateľov zariadením hviezdna brána. Spolu s doktorom Danielom Jacksonom a ďalšími členmi viedol expedíciu na planétu Abydos, kde čelili hrozbe Goa’ulda Ra.
Charakter postavy je vykreslený odlišne ako v seriáloch. O'Neill je uzavretá postava, s minimom zmyslu pre humor a silnými militantnými zvyklosťami. Rodinné problémy (smrť syna, odchod manželky) ho predurčili na možnú "jednocestnú misiu", keď pri nepriaznivom vývoji situácie na Abydose mal zostať a odpáliť nukleárnu zbraň. Vytvorí si však vzťah so Skaarom, ktorý mu pripomína jeho syna.
Seriály.
V seriáloch sa na Zemi vytvorilo Veliteľstvo hviezdnej brány "(po anglicky Stargate Command, skracované ako SGC)" a stále prieskumné tímy. O'Neill sa stal členom tímu SG-1 ako jeho veliteľ, hodnosť plukovník. Spolu s ďalšími členmi (doktor histórie Daniel Jackson, Jaffa Teal’com a Samantha Carterová) cestoval na rôzne ďalšie planéty v systéme hviezdných brán. Od ôsmej série seriálu "SG1" bol brigádnym generálom a veliteľom samotného SGC s minimálnou účasťou na misiách. 
V priebehu seriálu bol odhalený jeho antický gén, pomocou ktorého bol ako jeden z mála ľudí schopný ovládať vyspelé antické zariadenia. 
Postava oplýva výborným zmyslom pre humor, často skrytou inteligenciou a zámerne sa prezentuje ako veľmi nechápavý člen tímu. Priatelí sa s Teal’com a vrchným veliteľom asgardských bojových síl Thorom. Inklinuje k Samanthe Cartrovej. Rád sleduje televízny seriál "Simpsonovci".
Samantha Carterová

Samantha Carterová je fiktívna postava zo seriálov Hviezdna brána, Stargate Atlantis a Stargate Universe, a tiež filmov a . Ako dôstojník letectva USA a astrofyzička sa stala členom tímu SG-1. Postavu stvárnila anglická herečka Amanda Tapping. 
Charakteristika postavy.
Samantha Carterová je dcéra generála Jacoba Cartera. Najskôr pracovala dva roky v Pentagóne. K projektu Hviezdnej brány sa pridala v roku 1992. Vytvorila program pre pročítačové rozhranie brány.
Rok po prvej misii na planéte Abydos sa Carterová ako odborník na Hviezdnu bránu pripojila v epizóde "Deti bohov" k plukovníku Jackovi O'Neillovi a k novovytvorenému tímu SG-1. Na planéte Abydos sa spoznala aj s ďalším členom tímu, Danielom Jacksonom. Po preskúmaní kartuše z tejto planéty zistila, že v galaxii existuje celá sieť hviezdnych brán.
Okrem svojej ľudskej existencie bola Samantha Carterová v jednej epizóde tiež hostiteľom Goa’ulda, patriaceho medzi Tokrov.
Daniel Jackson

Daniel Jackson je fiktívna postava televíznej série Hviezdna brána. Daniel je špecialista na archeológiu a lingvistiku, čo mu pomáha porozumieť rôznorodým kultúram vo vesmíre, a je hlavnou postavou v pôvodnom filme Hviezdna brána z roku 1994. V 6. sérii seriálu Hviezdna brána SG-1 nahradila jeho miesto postava Jonasa Quinna, ktorého stvárnil herec Corin Nemec.
Charakteristika postavy.
Základnými črtami postavy sú vedomosti starovekej mytológie, predovšetkým Egypta, a ich využitie vo fiktívnom svete Hviezdnej brány. Daniel Jackson rozlúštil princíp fungovania brány a zistil, že portál spája viac ako dva rôzne svety. Dôležitá črta je taktiež snaha o pochopenie rôznych odlišných národov, ktoré sú súčasťou vesmíru. V 9. sérií SG-1 nechtiac spôsobil inváziu nasledovateľov fanatického náboženstva Ori do galaxie Mliečna dráha. V úvode seriálu jeho správanie ovplyvňovala skutočnosť, že Goa’uld Amonet zabrala telo jeho ženy Sha're.
Teyla Emmagan

Teyla Emmagan je fiktívna postava z televízneho seriálu Stargate Atlantis stvárnená herečkou Rachel Luttrell. Je Athosanka pochádzajúca z planéty Athos v galaxii Pegasus a s tímom Johna Shepparda sa stretla, keď ich svet začali oberať Wraithi. Väčšina jej rodiny bola zozbieraná Wraithmi. Po poslednom útoku Wraithov na jej domovskú planétu ju aj so svojím ľudom opustila a odišla na Atlantis. Má veľké znalosti svetov a národov v galaxii Pegasus, čo využíva čoby členka Sheppardovho tímu. Kvôli dávnemu pokusu wraithského vedca na Teyliných predkoch má Teyla vo svojej DNA časť wraithskej DNA, čo jej umožňuje Wraithov vycítiť a napojiť sa na ich komunikáciu. Medzi jej najbližších priateľov patrí Ronon Dex, ale veľmi blízko má aj k podplukovníkovi Sheppardovi.
Aiden Ford

Poručík Aiden Ford, USMC je postava zo sci-fi televízneho seriálu Stargate Atlantis. V prvej sérii patrí medzi hlavné postavy a nachádza sa v úvodných titulkách.
V druhej sérii sa Aiden Ford oddeľuje od ostatných postáv a ide vlastnou cestou za účelom poraziť dominantnú rasu Wraithov pomocou ich vlastného enzýmu, ktorý pri aplikácií zlepšuje bojové vlastnosti. Enzým taktiež zmenil poručíka Aidena Forda na psychicky veľmi nestabilnú postavu.
Rodney McKay

Dr. Meredith „Rodney“ McKay je fiktívna postava z televízneho seriálu "Hviezdna brána" a "Stargate Atlantis". Postavu stvárnil herec David Hewlett. Prvýkrát sa táto postava objavila v epizódie "48 Hours".
Rodney McKay je Kanaďan, ktorý pracuje pre letectvo Spojených štátov ako odborník na astrofyziku, naquadah, antické technológie a systém hviezdnej brány. Pripojil sa k misii na Atlantíde, ktorú viedla Dr. Elizabeth Weirová. Rodney McKay bol jeden z prvých dobrovoľníkov, ktorí sa podujali vyskúšať špeciálnu génovú terapiu, pri ktorej človek získa antický gén, bez ktorého nie je možné ovládať antickú technológiu. Na Atlantíde sa stal členom tímu majora (neskôr podplukovníka) Johna Shepparda.
Marco Beltrami

Marco Edward Beltrami (* 7. október 1966, Long Island, New York, USA) je americký skladateľ filmovej hudby.
Jerry Goldsmith

Jerry Goldsmith (* 10. február 1929, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 21. júl 2004, Beverly Hills) bol americký skladateľ filmovej hudby. Zložil hudbu k takmer 200 filmom.
Výrazne zasiahol do vývoja experimentálnej hudby a zaslúžil sa o jej využitie a presadenie v komerčných filmoch ako "Planéta opíc" a "Votrelec". Sedemnásťkrát bol nominovaný na Oscara, jedného získal za film "Prichádza Satan!" (po anglicky "The Omen") a päťkrát vyhral Emmy. Nezabudnuteľná je jeho hudba k filmu Total Recall z roku 1990.
Joel Goldsmith

Joel Goldsmith (* 19. november 1957, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 29. apríl 2012, Hidden Hills) bol americký hudobný skladateľ, syn Oscarom oceneného skladateľa Jerryho Goldsmitha. 
Bol hlavným skladateľom v seriáloch a filmoch Hviezdna brána, hoci znelku pre seriál zložil David Arnold. V prípade Stargate Atlantis bol autorom hudby i znelky. V roku 1996 spolupracoval so svojim otcom na sci-fi snímke , pre seriál "Sanctuary" zložil znelku. Od roku 2006 skladal aj hudbu pre počítačové hry, prvá bola hra "Call of Duty 3".
V rokoch 1998 a 2006 bol nominovaný na cenu Emmy pre najlepšiu hudobnú kompozíciu v seriáli, v prvom prípade za seriál "Hviezdna brána", po druhé za "Stargate Atlantis". Na Emmy bol nominovaný i v roku 2005, tentokrát v kategórii Najlepšia znelka za prácu na seriáli "Stargate Atlantis".
Michael Kamen

Michael Arnold Kamen (* 15. apríl 1948, New York, Spojené štáty – † 18. november 2003, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol americký hudobný skladateľ a dirigent.
Kamen zložil hudbu pre viac ako osemdesiat celovečerných filmov a televíznych show. Za svoju tvorbu získal niekoľko Oscarov, Zlatých glóbusov a cien Emmy. 
21. a 22. apríla 1999 dirigoval a aranžérsky sa podieľal v Berklee Community Theater na spoločnom zázname skupiny Metallica a Sanfranciského symfonického orchestra. Spoločný nácvik trval osem hodín, záznam vyšiel na 2 CD s názvom "S&amp;M" a v roku 2000 pod tým istým názvom na DVD.
V roku 1996 mu diagnostikovali sklerózu multiplex. Zomrel v Londýne na srdcový infarkt 18. novembra 2003 vo veku 55 rokov.
Ridley Scott

Ridley Scott (* 30. november 1937, South Shields, Spojené kráľovstvo) je britský filmový režisér a producent nominovaný na cenu Oscara, Zlatý glóbus, Emmy a ocenený cenou BAFTA. 
Je známy svojou štýlovou vizualizáciou a posadnutosťou pre detail. Medzi jeho filmy patria "Votrelec", "Blade Runner", "Thelma &amp; Louise", "Gladiátor", "Čierny jastrab zostrelený", "Podvodníci", "Kráľovstvo nebeské", "Americký gangster" a "Pavučina lží".
Jeho brat Tony (1944 - 2012) bol tiež filmový režisér.
Hviezdna loď Galactica (miniséria)

Hviezdna loď Galactica (orig. "Battlestar Galactica") z roku 2003 je vedecko-fantastický miniseriál, ktorý je remake rovnomenného seriálu z roku 1978. Bol prvýkrát vysielaný na kanáli Sci-Fi Channel (dnes SyFy) 8. decembra 2003. Jeho divácky úspech vyústil do pravidelného televízneho seriálu, ktorý mal premiéru na Sky One 18. októbra 2004.
Dej.
Cyloni, ktorí boli vytvorení človekom, sa vzbúrili. Napadli 12 kolónií obývaných ľuďmi a takmer všetkých vyvraždili. Posádka krížnika "Battlestar Galactica" sa spolu so zvyškom ľudskej civilizácie vydáva na ďalekú cestu, aby našli legendárnu Zem, 13. kolóniu, kde ľudia žijú v harmónii a v mieri.
Internet Movie Database

Internet Movie Database (Internetová databáza filmov), skr. IMDb je na internete dostupná databáza informácií o filmových hviezdach, filmoch, televíznych reláciách, reklamách a videohrách. Vlastní ju firma Amazon.com.
Kukurica

Kukurica (lat. "Zea") je rod rastlín z čeľade lipnicovité. 
Význam.
Kukurica sa využíva ako krmivo pre hospodárske zvieratá. Je to teda aj krmovina. Kukuričný šrot je potravou pre ošípané a hydinu. Niektoré odrody sa pestujú na siláž, ktorá sa používa na kŕmenie alebo na výrobu bioplynu.
Systematika.
Súčasnosť.
Systém kukurice vyzerá v súčasnosti takto (stav 2018):&lt;br&gt;
rod kukurica (Zea):
Druhy označené hviezdičkou (*) sa niekedy (ale Zea diploperennis len ojedinele) zaraďujú (všetky súčasne alebo časť z nich) ako samostatný rod Euchlaena. Vzniknú tak druhy s názvami Euchlaena mexicana, Euchlaena luxurians, Euchlaena perennis a Euchlaena diploperennis.
Všetky divé taxóny z rodu kukurica (Zea), t.j. celý rod Zea okrem kukurice siatej pravej (Zea mays subsp. mays), sa neformálne označujú aj ako teosinty.
Minulosť.
V minulosti (najmä pred rokom 1980) rod kukurica (Zea) na rozdiel od súčasnosti systém obyčajne vyzeral takto:&lt;br&gt;
rod kukurica (Zea):
Dnešné druhy Zea diploperennis, Zea nicaraguensis, Zea sp. Oaxaca, Zea sp. Nayarit, Zea sp. Michoacán a Zea vespertillo vtedy ešte neboli známe. 
Druhy označené hviezdičkou (*), čiže celá sekcia Euchlaena, sa alternatívne zaraďovali ako samostatný rod Euchlaena. Vznikli tak druhy s názvami Euchlaena mexicana a Euchlaena perennis. Ako vidno, u autorov používajúcich tento samostatný rod Euchlaena sa rod kukurica (Zea) automaticky stal identickým s druhom kukurica siata (Zea mays). Preto sa aj v slovenských textoch často kukurica siata (Zea mays) odborne označovala aj názvom kukurica.
Zdroje kapitoly Systematika: 
Etymológia.
Slovenské slovo „kukurica“ (staršie aj „kukuruc“) je doložené od 18. storočia (tvar kukurica je uvedený aj napr. v Bernolákovom Slowári). Jeho ďalší pôvod je nejasný - môže byť slovenského pôvodu (súvis s nárečovými výrazmi kukuručka a kokorúd), slovanského pôvodu, tureckého pôvodu (po turecky kokoroz, môže ísť o prevzatie zo slovanských jazykov), rumunského pôvodu (po rumunsky cucuruz, môže ísť o prevzatie zo slovanských jazykov) či nemeckého pôvodu (po nemecky Kukuruz; nemecké slovo pochádza zo srbochorvátčiny).
Jún 2005 na Slovensku

2005 : január - február - marec - apríl - máj - jún - júl - august - september - október - november - december- →
Udalosti v minulosti.
2005: január február marec apríl máj
Cicavce

Cicavce (iné názvy: zriedkavo: mamálie ; staršie alebo nesprávne [bohemizmus]: savce; zastarano: "savci" , "ssavce", "ssavci", "cicavci"; ľudovo: zvieratá; ) sú vývojovo pokročilou triedou stavovcov, ktorá sa v súčasnosti vyskytuje takmer všade na Zemi. K roku 2006 bol na celom svete zistený výskyt 5416 druhov cicavcov patriacich do 1229 rodov, 153 čeľadí a 29 radov .
Znaky.
Vyznačujú sa neobyčajne vyvinutou nervovou sústavou a zložitou stavbou mozgu. Ich hlavným spojovacím znakom je výživa mláďat produktom modifikovaných kožných žliaz – dojčenie mláďat. Okrem prítomnosti mliečnych žliaz, možno nájsť len málo jasných spojovacích znakov, ktoré by boli jasným znakom na zaradenie všetkých príslušníkov tejto triedy do jedného spolku. K cicavcom patria suchozemské aj vodné, drobné aj obrovské živočíchy. Cicavce sa zjavili v strednej jure, ale ich búrlivý rozvoj nastal až začiatkom treťohôr po vyhynutí dinosaurov a väčšiny morských plazov.
K tým najzákladnejším spoločným znakom patrí:
Evolúcia cicavcov.
Cicavce sú potomkami synapsidných plazov. Vyvinuli sa z cynodontov v triase až strednej jure. Tie sa začali prispôsobovať zmenám klímy počas veľkého permského vymierania pred približne 250 milión rokmi. Hlavnou príčinou vymierania bola gigantická sopečná aktivita na Sibíri. Teplom magmy začali rozmŕzať pobrežné dná oceánov bohaté na klatrát metánu a do atmosféry v obrovských množstvách unikali skleníkové plyny, ktoré prispievali k ďalšiemu otepľovaniu. Spolu s vulkanickými plynmi a ďalšími faktormi na niekoľko miliónov rokov narušili zloženie atmosféry. Nedostatok kyslíka znamenal, že v priebehu desiatok tisícov rokov zmizlo z povrchu Zeme viac než 3/4 druhov. Cynodonty sa tomuto prostrediu prispôsobili viacerými telesnými zmenami. Vyvinuli si dokonalejšie pľúca a bránicu a zmizli im rebrá na bruchu. Postupným vývojom prešli od vajcorodých k živorodým živočíchom. To poskytovalo mláďaťu lepšiu ochranu pred predátormi a vajcožravými živočíchmi. Neskôr sa vyvinuli až k vačkovcom a placentovcom. Svojim mláďatám venovali viac pozornosti než dinosaury. U samíc sa vyvinula schopnosť produkovať materské mlieko, ktoré poskytuje mláďatám potrebné živiny a obranné látky. Srsť a teplokrvnosť sa u nich vyvinula kvôli regulácii telesnej teploty. Krátko po vyhynutí dinosaurov nastal obrovský rozmach rozmanitosti cicavcov. Veľmi rýchlo získali dominantné postavenie vo svete, ktoré si uchovali až dodnes.
Systematika.
Skrátená moderná systematika.
"Celá systematika je v článku Systém cicavcov"
Stará, zjednodušená systematika.
Táto a podobné systematiky zahŕňa len žijúce druhy a skupiny. Používa sa ešte na školách po celom svete na zjednodušenie výuky a pri popularizácii vedy.
Andrija Mohorovičić

Andrija Mohorovičić (* 23. január 1857, Volosko (Opatija) – † 18. december 1936, Záhreb) bol chorvátsky vedec, ktorý sa zaoberal meteorológiou a seizmológiou. Je označovaný aj ako otec (zakladateľ) modernej seizmológie.
Život.
Po ukončení strednej školy v Rijeke vyštudoval matematiku a fyziku na Karlovej univerzite v Prahe. Po štúdiu pracoval na strednej škole v Osijeku, neskôr v Bakare (deväť rokov). Na vlastnú žiadosť bol preložený v roku 1891 na strednú školu v Záhrebe, kde sa zároveň stal aj vedúcim meteorologického observatória. V roku 1893 získal doktorát na Záhrebskej univerzite, čoskoro na to bol habilitovaný ako docent, a v roku 1910 získal profesorský titul. Od roku 1893 do roku 1918 sa venoval výskumom v oblasti seizmológie a astronómie na Záhrebskej univerzite. Od roku 1898 bol aj plným členom Juhoslovanskej akadémie vied a umení. Do dôchodku odišiel v 1921 a zomrel v 1936. Je pochovaný na cintoríne Mirogoj v Záhrebe.
Vedecká činnosť.
V Bakare počas jeho účinkovania v námorníckej škole prvýkrát prišiel do styku s meteorológiou. Neskôr, počas účinkovania v Zagrebskom observatóriu, smerovala jeho vedecká činnosť do výskumu poveternostných fenoménov ako búrky, tornáda, vzdušné víry a iných fenoménov počasia. Založil aj sieť meteorologických staníc.
Neskôr sa preorientoval na práce v oblasti geofyziky, konkrétne na výskum zemetrasení a ich následkov. Ako prvý publikoval práce o spôsobe šírenia sa zemetrasných vĺn v zemskom telese. Veľa z poznania výskytu zemetrasení, lokalizácie epicentier a súčasného modelu štruktúry Zeme má pôvod v prácach Andriju Mohorovičića. Na jeho počesť je pomenované rozhranie medzi zemskou kôrou a zemským plášťom - Mohorovičićova diskontinuita.
Stredoeurópsky čas

Stredoeurópsky čas (SEČ), angl. "Central European Time" ("CET"), je jedným z časových pásiem patriacich do pásma UTC+1, 1 hodinu napred voči koordinovanému svetovému času. Používa sa v európskych a severoafrických krajinách. Väčšina z nich taktiež používa stredoeurópsky letný čas ako letný čas.
"Pozn.": Skratka stredoeurópskeho času v angličtine (CET) by nemala byť zamieňaná s predtým používaným výrazom MET (od "Middle European Time"), čo je dnes označenie pre "Middle Eastern Time".
Použitie.
Jediná krajina používa stredoeurópsky čas počas celého roka:
Nasledujúce krajiny a územia používajú stredoeurópsky čas iba počas zimy:
Európsky letný čas

Európsky letný čas (v angl. "European Summer Time") je letný čas používaný v Európe. Je to obdobie, počas ktorého je čas posunutý o jednu hodinu napred voči oficiálnemu času používanému počas zvyšku roka.
Tento posun sa praktizuje vo všetkých krajinách Európy okrem Islandu, kde sa používa UTC počas celého roka. Od roku 2011 prestalo používať letný čas na svojom území aj Rusko.
Od 80. rokov 20. storočia koordinuje Európska únia spoločný dátum a čas pre začiatok a koniec letného času v členských štátoch EÚ. Na Slovensku sa zosúladil letný čas so smernicami Európskeho parlamentu v roku 1996, keď letný čas trvá sedem mesiacov. Do tohoto roku trval na Slovensku letný čas šesť mesiacov . Obdobie trvá každý rok od 01:00 UTC poslednej marcovej nedele do 01:00 UTC poslednej októbrovej nedele.
Presná synchronizácia na niekoľko nasledujúcich rokov.
Európsky letný čas sa začína (hodiny sa posúvajú napred) o 01.00 UTC (posunutie o 1 hodinu dopredu t. j. z 2:00h SEČ na 3:00h SELČ) dňa:
Európsky letný čas sa končí (hodiny sa posúvajú naspäť) o 01.00 UTC (posunutie o 1 hodinu dozadu t. j. z 3:00h SELČ na 2:00h SEČ) dňa:
Terminológia.
V časovom pásme UTC+1 je toto obdobie známe ako stredoeurópsky čas (SEČ). Stredoeurópsky letný čas (SELČ) na rozdiel od stredoeurópskeho času platného po zvyšok roka je rovný UTC+2.
V Spojenom kráľovstve je toto obdobie známe ako britský letný čas (v angl. "British Summer Time", BST), zatiaľ čo lokálny čas počas zvyšku roka sa zvyčajne označuje ako greenwichský stredný čas (v angl. "Greenwich Meridian Time", GMT).
Koordinovaný svetový čas

Koordinovaný svetový čas alebo Coordinated Universal Time (UTC) je časový štandard založený na Medzinárodnom atómovom čase s priestupnou sekundou, ktorá sa aplikuje nepravidelne, aby sa dosiahla synchronizácia so spomaľujúcou sa rotáciou Zeme. 
Niekedy sa nazýva aj ako Zulu time, označovaný písmenom Z za časovým údajom. UTC je základ systému občianskeho času, jednotlivé časové pásma sa definujú svojimi odchýlkami od UTC. UTC je ako základ systému merania času nástupcom GMT ("Greenwich Mean Time" – greenwichský stredný čas) a v neformálnom vyjadrovaní sa s ním niekedy zamieňa. Na rozdiel od GMT, ktorý udáva čas platný v časovom pásme základného poludníka, ktorý sa zakladá na rotácii Zeme, sa UTC zakladá na atómových hodinách, tzn. od rotácie Zeme nezávisí.
Keďže rotácia Zeme sa mierne spomaľuje, GMT sa oproti UTC postupne oneskoruje. Aby sa UTC dal používať v praktickom živote, ktorý je s rotáciou Zeme spätý, udržiava sa v rozhraní ±0,9 sekundy od UT1; ak sa táto odchýlka prekročí, o polnoci najbližšieho 30. júna alebo 31. decembra sa pridá alebo (teoreticky) odoberie tzv. "priestupná sekunda", takže tento deň sa končí v čase 23.59:60, resp. 23.59:58 (na rozdiel od bežného 23.59:59). K tomuto dochádza v priemere raz za rok až rok a pol. Keďže sa rotácia Zeme spomaľuje, priestupné sekundy sa vždy pridávajú, ale teoreticky sa ráta aj s možnosťou odobratej priestupnej sekundy. O tom, či sa v patričnom termíne priestupná sekunda použije, rozhoduje podľa merania rotácie Zeme "International Earth Rotation and Reference Systems Service".
Medzinárodný štandard času UTC sa určuje v národných časových laboratóriách, ktoré sú vybavené atómovými hodinami. Z týchto meraní "Bureau International des Poids et Mesures" (Medzinárodný úrad mier a váh) určí úplne presnú hodnotu UTC, lebo jednotlivé atómové hodiny sa môžu o niekoľko nanosekúnd navzájom odlišovať.
Názov.
Skratka "UTC" nie je v pravom zmysle slova skratkou. Bola vytvorená ako názov ďalšieho variantu systému "UT", pridaním prípony "C" (označujúcu "Coordinated"). Dá sa chápať aj ako kompromis medzi anglickou skratkou "CUT" pre "Coordinated Universal Time" a francúzskou skratkou "TUC" pre "temps universel coordonné".
Výpočet zo stredoeurópskeho času.
Aktuálny UTC čas je možné vypočítať odpočítaním jednej hodiny od stredoeurópskeho času (stredoeurópsky čas je UTC+1), prípadne dvoch hodín pri použití letného času. Ak je v bežnom čase na Slovensku 9 hodín, prípadne 10 hodín v letnom čase, zodpovedá to ôsmim hodinám UTC.
Svetový čas

Svetový čas (SČ) () je pásmový čas okolo nultého poludníka, ktorý prechádza greenwichskou hvezdárňou v Anglicku.
Zaviedla ho IAU (International Astronomical Union, čo znamená Medzinárodná astronomická únia) v roku 1925. Je to základný čas pre všetky astronomické observatóriá na svete.
Postupne vznikli tieto druhy svetových časov:
Medzinárodný atómový čas

Medzinárodný atómový čas (, skrátene "TAI") je vážený priemer atómových časov (t. j. časov meraných na základe definície sekundy) nameraných siedmimi najlepšími časomernými laboratóriami sveta, ktoré disponujú céziovými atómovými hodinami a frekvenčnými normálmi.
Efemeridový čas

Efemeridový čas, (ET, "Ephemeris Time") je čas, ktorý sa od 1. januára 1960 používa na výpočet efemeríd. Plynie rovnomerne a je určený na presné merania.
Kým slnečný čas je daný rotáciou Zeme (pozri pohyb Zeme), efemeridový čas berie do úvahy geocentrický pohyb Slnka (alebo obeh Zeme okolo Slnka). Jeho základným parametrom je dĺžka Slnka vzhľadom na stredný jarný bod. Základnou jednotkou merania efemeridového času je tropický rok pre ekvinokcium 31. 12. 1899 (= 01. január 1900) o 12. h efemeridového času s dĺžkou 365,242 198 79 stredných slnečných dní. V tom istom čase mal tropický rok 31 556 925,974 7 s stredného slnečného času. V občianskej časomiere sa 1 s definuje ako 86 400. časť stredného slnečného dňa, ale i jej dĺžka sa mení, keďže sa mení dĺžka stredných slnečných dní. Preto bola v roku 1956 definovaná efemeridová sekunda ako 31 556 925,974 7. časť tropického roka 1900 0. januára o 12. h efemeridového času (Pojem nultý január sa zaviedol z praktických dôvodov: počet dní na začiatku roka súhlasí takto s dátumom a v priebehu pozorovacej noci sa nemení dátum.)
Zavedenie pojmu efemeridový meridián umožňuje presnejšie definovať efemeridový čas. Efemeridový meridián zaberá takú polohu v priestore, akú by mal základný poludník (greenwichský poludník alebo meridián) pri rovnomernej rotácii Zeme a jej otočení za jeden efemeridový deň. Potom sa efemeridový čas definuje ako hodinový uhol efemeridového stredného Slnka vzhľadom na efemeridový meridián plus 12 h. Rozdiel medzi efemeridovým časom a svetovým časom (ET - UT = ΔT) sa nazýva oprava efemeridového času; v roku 1984 vzrástol tento rozdiel na 55 s. Podľa rozhodnutia Medzinárodnej astronomickej únie sa od roku 1984 zaviedol v geocentrických efemeridách telies slnečnej sústavy namiesto efemeridového času terestrický dynamický čas (DČ, TDT), viazaný na atómový čas. Rozdiel medzi efemeridovým časom a TDT je okrem špeciálnych prípadov zanedbateľný.
Diktatúra

Diktatúra označuje:
Čelný predstaviteľ diktatúry, teda neobmedzený vládca či vladár, ktorého slovo je "zákon", sa nazýva diktátor. Výraz diktátor sa pôvodne vzťahoval na starorímsky úrad ktorý bol odlišný od dnešného chápania diktatúry (pozri diktátor (staroveký Rím)).
Typy diktatúry:
Cesty k diktatúre.
Diktátori môžu prísť k moci rôznymi spôsobmi. Niektoré z nich sú:
Sviatok

Sviatok je deň pracovného pokoja, nedeľa alebo deň venovaný pamiatke prípadne oslave niečoho alebo niekoho.
Sviatky na Slovensku.
Zoznam štátnych sviatkov, dní pracovného pokoja a pamätných dní obsahuje zákon č. 241/1993 Z. z. o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch v znení neskorších predpisov.
Štátne sviatky.
Štátne sviatky sú dni pracovného pokoja, s výnimkou 28. októbra (Deň vzniku samostatného česko-slovenského štátu), ktorý nie je dňom pracovného pokoja.
Dni pracovného pokoja.
Dňami pracovného pokoja sú štátne sviatky (s výnimkou uvedenou vyššie), nedele a tieto sviatky:
Pamätné dni.
Pamätné dni sú dni pracovné.
Iné (neštátne) pamätné dni.
Tieto dni sú pracovné.
Cirkevné sviatky.
Cirkevný sviatok je deň, keď si cirkev pripomína významnú udalosť z dejín spásy alebo významného svätca. Cirkevné sviatky majú rôzne stupne sviatkov.
Kvarkovo-gluónová plazma

Kvarkovo-gluónová plazma je prehriata hmota vysokej hustoty, zložená z kvarkov a gluónov. Predpokladá sa, že táto hmota existovala počas prvých 20 až 30 mikrosekúnd (milióntin sekundy) existencie vesmíru. V takejto hmote sa udržujú podmienky pre asymptotickú voľnosť častíc (t. j. častice nie sú pevne viazané). Toto je pravdepodobne jediný možný spôsob, akým by mohli existovať voľné kvarky. Je pomenovaná analogicky podľa tradičnej plazmy, v ktorej sú normálne väzby medzi elektrónmi a atómovými jadrami rozbité.
Jej existencia bola provizórne potvrdená výsledkami, ktoré získalo Brookhavenovo národné laboratórium (Brookhaven National Laboratory).
Galileo

Galileo môže znamenať:
Zoznam jazykov podľa počtu hovoriacich

Cieľom tohoto čláku je zobraziť zoznam jazykov podľa počtu rodených hovoriacich. Je nutné si uvedomiť, že takéto zoznamy sa môžu odlišovať podľa definície niektorých pojmov. Presnejšie, definícia "dialektu" a "jazyka" je často dôležitá a môže zmeniť poradie. Ako príklad možno zobrať arabčinu, ktorú možno považovať za jeden jazyk alebo skupinu príbuzných jazykov. Encyklopédia "World Book" a "CIA World Factbook", zdroje uvádzaných tabuliek, ich považujú za rôzne jazyky. Ak by sme ich považovali za jeden jazyk, objaví sa v prvej päťke. Podobná situácia platí pre čínštinu. 
V skutočnosti sa rôzne prieskumy odlišujú, často sa ich výsledky rozchádzajú úplne.
Najpoužívanejšie jazyky podľa počtu hovoriacich.
Tabuľka s nasledujúcimi 19 jazykmi obsahuje aspoň 70 miliónmi hovoriacich (prvým jazykom). Ráta sa k roku 2019.
Výpočet dátumu Veľkej noci

Výpočet dátumu Veľkej noci sa v jednotlivých cirkvách odlišuje. Veľká noc sa podľa kresťanských cirkví slávi prvú nedeľu po prvom splne po jarnej rovnodennosti. Táto nedeľa bola ustanovená na nicejskom koncile (prvom všeobecnom) v roku 325.
Ak spln pripadá na nedeľu, Veľká noc bude až nasledujúcu nedeľu. Dátum Veľkej noci sa teda môže odlišovať medzi jednotlivými rokmi až o viac ako jeden mesiac (od 22. marca do 25. apríla). Jarná rovnodennosť je „úradne“ stanovená na 21. marec podľa gregoriánskeho kalendára bez ohľadu na astronomickú skutočnosť (ktorá sa môže líšiť až o dva dni). V niektorých protestantských krajinách (napríklad v Nemecku, Švédsku a Dánsku) sa ale Veľká noc slávila počas niekoľkých desaťročí 18. a 19. storočia podľa astronomickej skutočnosti.
Pravoslávne cirkvi (s výnimkou pravoslávnych cirkví vo Fínsku a v Estónsku) používajú pre výpočet dátumu paschy juliánsky kalendár. Navyše zachovávajú kánon nicejského koncilu, že Veľká noc nesmie kolidovať so židovským sviatkom pesach. V praxi sa tak dátum Veľkej Noci vo východných cirkvách a na Západe môže odlišovať o 0 až 5 týždňov.
Algoritmus pre výpočet.
Nasledujúci algoritmus sa používa pre výpočet dátumu Veľkej noci v cirkvách používajúcich gregoriánsky kalendár. Je odvodený z pravidelných týždenných, mesačných a ročných cyklov (lebo Veľká noc je v nedeľu a závisí na prvom splne po 21. marci):
Potom
Pre marec platí:
Pre apríl platí:
Výpočty sa urobia oba, pre marec i apríl, a vyberie sa ten, ktorý vyhovuje. Ak je dátum Veľkej noci neskôr ako 25. apríla, tak sa posúva o týždeň skôr. Pre 20. a 21. storočie to platí pre roky 1981 a 2076.
Petrológia

Petrológia (z gr. petros=skala + logos = slovo, náuka) je súčasťou geológie a zaoberá sa horninami, ich vznikom a stavbou. Petrológia sa delí na tri odvetvia:
Na popis stavby a textúr hornín využíva petrológia hlavne petrografiu, mineralógiu, chemickú analýzu, mikroskopickú petrografiu. Moderná petrológia využíva aj geochémiu a geofyziku na štúdium geochemických závislostí a využíva termodynamické dáta a experimenty na lepšie pochopenie vzniku hornín.
Seagate

Seagate je firma zaoberajúca sa výrobou pevných diskov (HDD). 
Vznikla v roku 1979 a ako prvá vyrobila 5,25" HDD pre klasické PC. V súčasnosti je Seagate jednotkou v predaji 1", 2,5" a 3,5" HDD a to interných aj externých. Kapacitou sa pohybujú medzi 2,5 GB a 12 TB.
Hlavné sídla pre vývoj firmy sú Silicon Valley – Kalifornia, Pittsburgh – Pensylvánia, Longmont – Colorado, Bloomington and Shakopee – Minnesota, Springtown – Severné Írsko a Singapur.
Výroba a zákaznícky servis sa nachádza v Kalifornii, Colorade, Minnesote, Oklahome, Severnom Írsku, Číne, Malajzii, Singapure a Thajsku.
Palkovičova ulica (Bratislava)

Palkovičova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Je pomenovaná podľa Juraja Palkoviča (1769 – 1850), slovenského básnika, novinára, prekladateľa, profesora bratislavského evanjelického lýcea a poslanca uhorského snemu.
Ulica susedí so Záhradníckou, Jégého, Prešovskou, Stodolovou, Trnavskou cestou, Bajzovou a ulicou Líščie nivy.
Jégého ulica (Bratislava)

Jégého ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Je pomenovaná podľa slovenského spisovateľa Ladislava Nádaši-Jégého (1866 – 1940). Na ulici sa nachádza bytový komplex Jégého alej.
Perikles

Perikles (cca. 495 pred Kr. – 429 pred Kr., () bol politik, rečník a zástanca demokracie v starovekých Aténach v Grécku.
Historici Thukydides a Plutarchos ho chválili ako čestného, nepodplatiteľného človeka. Bol vedúcou postavou kultúrneho a politického života Atén v ich zlatom období druhej polovice 5. storočí pred Kr. 
Životopis.
Pochádzal z aristokratického rodu, napriek tomu sa však zásadne pričinil o rozvoj aténskej demokracie aj o kultúrny a mocenský rozvoj Atén. V roku 462 pred Kr. viedol spoločne s ďalším aténskym politikom Efialtom, zásadným zástancom demokratickej cesty, víťazný politický boj proti mocnej aristokratickej konzervatívnej rade areopágu a po Efialtovej smrti (461 pred Kr.) stál v podstate až do konca svojho života na čele aténskej demokracie.
Prvýkrát bol zvolený za archonta v roku 461 pred Kr.. Hlavným obdobím jeho vplyvu boli roky 443 pred Kr. – 429 pred Kr., keď bol každoročne okrem roku 430 pred Kr. zvolený za prvého stratéga (celkovo bol zvolený až 14 krát). Jeho politické kroky smerovali k prehlbovaniu aténskej demokracie. Roku 454 pred Kr. presadil, aby väčšina slobodných aténskych obyvateľov mužského pohlavia mohla od tých čias vykonávať ktorýkoľvek úrad vlády, všetky rozhodnutia súdov mestského zhromaždenia podliehali väčšinovému hlasovaniu a úradníci brali štátny plat. Snem nazývaný eklézia (ekklésiá), volený občanmi, povýšil na najvyšší štátny orgán, pre ktorý návrhy na prerokovanie pripravovala tzv. rada päťsto (bullé). Rozšíril kompetencie najvyššieho porotného súdu héliaia a umožnil v ňom zasadať aj nemajetným občanom tým, že im za každý deň preplácal náhradu ušlého zisku vo výške dvoch obolusov. Tým zaviedol prax porotných súdov, používanú v súdnictve dodnes. 
Perikles aténsku ríšu rozširoval prostredníctvom Aténskeho námorného spolku, konfederácie gréckych štátov. V tej dobe sa Aténsky námorný spolok fakticky premenil na aténsku námornú ríšu. Roku 440 pred Kr. zlikvidoval povstanie na ostrove Samos. Osobne viedol vojenskú výpravu k Čiernemu moru, aby zaistil bezpečnú dopravu obilia z jeho pobrežia do Atén. Perikles bol nielen skvelým rečníkom, vojvodcom, ale i človekom, ktorý podporoval umenie. Roku 447 pred Kr. začal rozsiahly program výstavby pamätníkov – vtedy vznikol aj chrám bohyne Atény – Partenón na Akropole. Keď roku 431 pred Kr. vypukla peloponézska vojna so Spartou, presvedčil Aténčanov, aby sa z vidieka uchýlili za hradby mesta a spoľahli sa na ochranu aténskych námorných síl. Táto voľba však v roku 430 pred Kr. spôsobila morovú epidémiu a Perikles bol zosadený z funkcie prvého stratéga. V nasledujúcom roku ho síce zvolili znovu, no čoskoro však zomrel na mor.
Akropola

Akropola alebo zriedkavo Akropolis môže byť:
Akropolis môže byť aj:
AKROPOLIS je české združenie, pozri AKROPOLIS (združenie)
Akkadčina

Akkadčina alebo akadčina alebo asýrsko-babylonský jazyk bol semitský jazyk používaný najmä v starovekej Mezopotámii, Iráne, Malej Ázii a severnej Sýrii, okrem iných Asýrčanmi a Babylončanmi. Je to spolu s ebajčinou najstarší písomne zachovaný semitský jazyk a jediný zástupca severovýchodnej vetvy semitských jazykov.
Akkadčina bola ovplyvnená sumerčinou od 3. tisícročia, od ktorej prevzala aj písmo, a v prvom tisícročí aramejčinou, ktorá sa stala hovoreným jazykom, kým akkadčina ostala len jazykom písma.
Akkadčina v širšom zmysle začína v 27. stor. pred Kr. vlastnými menami v sumerských textoch. Akkadčina v užšom zmysle, t. j. aj ucelené texty, začína v 24. stor. pred Kr. a je rozdelená na viacero dialektov podľa času používania a miesta rozšírenia:
Externé odkazy.
Detailný opis jazyka
Aramejčina

Aramejčina (ak chápaná ako 1 jazyk) resp. aramejské jazyky (ak chápaná ako skupina jazykov) patrí medzi semitské jazyky. 
Je pôvodným jazykom niektorých častí Biblie. Bol to jazyk, ktorý používal Ježiš. Takisto sa používa v Talmude a dodnes sa používa v niektorých krajinách.
Delenie 2.
(***)pre nedostupnosť slov. zdrojov tu uvedené v angl. pravopise